Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-18 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулася [PERSON] із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Заява мотивована тим, що заявник, звернувшись до Головного управління пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про перехід з військової пенсії на пенсію за віком, отримала відмову, оскільки при розгляд заяви були виявлені розбіжності у написанні прізвища заявника, а саме: в трудовій книжці [NUMBER] , виданій на дівоче прізвище заявниці зазначено: « [PERSON] », тоді як в свідоцтві про шлюб прізвище вказано « [PERSON] ». З огляду на наявність даної помилки виникла необхідність у встановленні юридичного факту у судовому порядку з метою призначення заявнику пенсії за віком. Вищевикладене й стало підставою для звернення заявника до суду з вимогою встановити факт належності [PERSON] трудової книжки серії [NUMBER] , виданої 31 липня 1957 року. 31.03.2020 судом постановлено ухвалу про прийняття вищевказаної заяви до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено провести розгляд справи у порядку окремого провадження. Також даною ухвалою залучено до участі у справі в якості заінтересованої особи Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області. У судовому засіданні заявник заявлені вимоги підтримала, просила їх задовольнити, аргументуючи мотивами викладеними в заяві. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Однак, представником заінтересованої особи до суду було подано заяву про розгляд справи у його відсутність із зазначенням про покладення на розсуд суду при вирішенні справи. Враховуючи думку заявника, заяву представника заінтересованої особи та положення ст.ст. 223, 294 ЦПК України, суд ухвалив провести розгляд справи у відсутність представника заінтересованої особи (ухвала суду постановлена не виходячи до нарадчої кімнати та занесена до протоколу судового засідання). При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно із свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 19.10.1940, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . (а.с. 10, 16) Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 27.06.1961, після укладення шлюбу із [PERSON] , заявнику було присвоєно прізвище « [PERSON] » (запис вчинено російською мовою). (а.с. 19) Згідно із трудовою книжкою серії [NUMBER] , виданою 31 липня 1957 року прізвище, ім`я та по батькові власника зазначено « [PERSON] » (запис вчинено на російській мові). (а.с. 21 зв.) Вкладиш до вищевказаної трудової книжки видано 27.11.1084 на прізвище « [PERSON] » (запис вчинено на російській мові). (а.с. 21 зв.) Згідно із паспортом серії [NUMBER] , виданим Ленінським ВМ ВМВ УМВС України у Вінницькій області 27.11.2006, прізвище заявника - « [PERSON] ». (а.с. 4) Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що розбіжності в написанні прізвища заявника стали наслідком різного перекладу з російської мови на українську її прізвища. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Суд, заслухавши заявника, оцінивши відповідно до ст. 89 ЦПК України належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, враховуючи вищезазначене, прийшов до висновку про задоволення заяви [PERSON] . Факти, викладені в заяві, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи. Встановлення факту належності [PERSON] трудової книжки серії [NUMBER] , виданої 31 липня 1957 року, на ім`я «[PERSON] », необхідно заявнику для реалізації нею права на пенсію. Оскільки в іншому порядку встановити факт належності правовстановлюючого документу неможливо, суд, з метою захисту прав заявника, встановлює факт належності [PERSON] трудової книжки серії [NUMBER] , виданої 31 липня 1957 року, на ім`я « [PERSON] ». Судовий збір залишити за заявником, відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved