Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

В травні 2018 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 21 334 грн. 46 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між Банком та відповідачем 13.01.2011 року був укладений кредитний договір б/н, відповідно до умов якого Банк надав позичальнику кредитні кошти в вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Взяті на себе зобов'язання, відповідно до умов кредитного договору, Банк виконав у повному обсязі. Проте відповідач, незважаючи на це, порушив його, оскільки своєчасно не погашав кредит та не сплачував проценти за користування ним, внаслідок чого станом на 31.03.2018 року утворилася заборгованість по кредитному договору в вищевказаному розмірі. Ухвалою суду від 10.05.2018 року було відкрито провадження по вказаній справі, призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з'явився. Направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. Судом відповідно до ч.11 ст. 128 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення. Про причину неявки суду не повідомив. Суд вважав можливим провести заочний розгляд справи, відповідно до ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до наступного. Зокрема судом встановлено, що між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] 13.01.2011 року був укладений кредитний договір б/н, в якому сторони узгодили всі його умови. Договір складається з анкети-заяви позичальника про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку, Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку, тарифів Банку, основних умов обслуговування та кредитування. Відповідно до договору Банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого на платіжну карту кредитного ліміту з можливістю односторонньої зміни кредитодавцем розміру ліміту, а відповідач зобов'язався щомісячно частинами повертати кредит, а також щомісячно сплачувати проценти за користування ним в розмірі 30,00 % річних від суми залишку заборгованості за кредитом. Наслідками порушення умов договору в частині своєчасного виконання зобовязань позичальником є право позивача вимагати від відповідача сплати неустойки в розмірі, визначеному Умовами і Правилами надання банківських послуг, тарифами Банку, а також при порушенні грошових зобов'язань понад 30 днів - штрафу в розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. Крім цього в разі порушення позичальником взятих на себе зобов'язань, Банк наділений правом вимоги дострокового повернення кредиту. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч. 1 ст.1049, ст.1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання, при цьому кредитодавець має право вимагати від позичальника достроково повернути всю суму кредиту та внести інші платежі, передбачені договором. Крім цього, положення ст.ст.546, 548-551 ЦК України вказують на те, що сторони зобов'язання можуть домовитися про забезпечення його виконання. Виконання зобов'язання забезпечується, зокрема неустойкою (штрафом, пенею), порядок та форма забезпечення встановлюється в Законі або договорі. Як встановлено судом, позичальник дійсно порушив умови договору в частині вчасного повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування ним. Так, [PERSON] має заборгованість за тілом кредиту в розмірі 2 242 грн. 51 коп., що не спростовано відповідачем, з дотриманням вимог ст.ст.12, 76-81 ЦПК України. Разом з тим, відповідач має заборгованість за процентами, при нарахуванні якої, як зазначає Банк в наданому суду розрахунку, застосована процентна ставка, що була погоджена між сторонами на час укладення кредитного договору - 30 % річних. Між тим, за період з 01.03.2014 року по 31.03.2018 року (в межах заявлених позовних вимог) фактично здійснено нарахування процентів на прострочену заборгованість за підвищеною процентною ставкою, яка в кілька разів перевищує базову, проте доказів правомірності застосування такої процентної ставки, обґрунтування її розміру, матеріали справи не містять. Таким чином заборгованість за обумовлений період підлягає перерахунку. При цьому суд погоджується з розрахунком процентів, наданим позивачем станом на 28.02.2014 року. Отже, заборгованість за процентами становить 4 293 грн. 63 коп. (1 505 грн. 44 коп. (нараховані проценти станом на 28.02.2014 року) + 2 242 грн. 51 коп. (тіло кредиту) х 30% / 360 х 1492 (кількість днів прострочки)). Крім того, за порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором позивачем також нараховані: - пеня в розмірі 3019 грн. 69 коп. (позивачем помилково вказано як комісія); - штраф у загальному розмірі 1 492 грн. 12 коп. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.2 даної статті). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст. 549 ЦК України). За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Згідно п.2.1.1.7.6, п. 2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг за порушення зобовязань по поверненню кредитних коштів, нараховується пеня, а також штрафи у розмірах визначених даними Умовами. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Оскільки угодою сторін передбачено застосування пені та штрафу за одне й те саме порушення зобовязань за договором, їх одночасне стягнення є неприпустимим. За такого з відповідача підлягає стягненню на користь позивача лише пеня. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача, враховуючи ступінь задоволення позовних вимог (45%), на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 792 грн. 90 коп.

Outcome: partial