Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-14 00:00:00

В червні 2014р. позивач УПФ України в Шевченківському районі м. Києва звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON], в якому просив суд: стягнути з відповідача шкоду, завдану позивачу, в сумі 231,27 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що у позивача на пенсійному обліку перебуває та отримує пенсію відповідач [PERSON], у зв'язку з автоматизованою помилкою за період часу з 01 жовтня 2011р. по 29 лютого 2012р. виникла переплата пенсії відповідачу у розмірі 231,27 грн. Так як, відповідач не відшкодовує завдану шкоду в добровільному порядку, позивач вимушений був звернутись до суду за захистом свого порушеного права. В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові, просила суд позов задовольнити. Відповідач, про час та місце розгляду справи, оповіщався в установленому законом порядку, надіслав на адресу суду письмові заперечення, зазначаючи, що не повинен здійснювати відшкодування переплати отриманої ним пенсії, внаслідок халатних дій працівника позивача, який повинен нести за це відповідальність, визначену законом. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. За змістом ст. 59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з п. 1) ч. 1 ст. 1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що у позивача перебуває на пенсійному обліку та отримує пенсію відповідач [PERSON], який мешкає за адресою: [ADDRESS]. Судом достовірно встановлено, і це підтверджується матеріалами справи: лист з Управління з координації та контролю за виплатою пенсій ГУ ПФУ України в м. Києві від 29 лютого 2012р. за № 268, що за період часу - з 01 жовтня 2011р. по 29 лютого 2012р. мала місце переплата пенсії відповідачу у розмірі 231,27 грн. у зв'язку з автоматизованою помилкою. Відповідно до ч. 2 ст. 214 ЦПК України, при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст.355 цього Кодексу. Згідно з висновком Верховного Суду України, викладеного у справі № 6-91цс14, за змістом ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. До правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення ст. 1215 ЦК України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають. При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у ст. 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 243,6 грн.

Outcome: approved