Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-22 00:00:00

В серпні 2019 року позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на своє утримання, посилаючись на те, що вони з відповідачем перебували у фактичних шлюбних відносинах, які не реєстрували в органах ВРАЦСу. Згодом, в них народився син, в свідоцтві про народження якого відповідач вказаний батьком, та який на даний час, перебуває на утриманні матері проживаючи з нею. Разом з тим, безпосередньо відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини та матері не надає, тому позивачка просить суд стягувати з відповідача аліменти на її утримання, як дружини, в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення сином трирічного віку. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, проте подала до суду письмове клопотання в якому підтримала позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання позивачки, як дружини, у вказаному в позовній заяві розмірі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином шляхом розміщення відповідного оголошення на сайті суду. Дослідивши матеріали справи, письмові клопотання учасників справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, суд вважає позов обґрунтованими та таким, що підлягає задоволенню. Судом об`єктивно встановлено, що сторони в період з березня 2017 року по квітень 2019 року перебували у фактичних шлюбних відносинах, які не реєстрували в органах ВРАЦСу у встановленому порядку. Від даного громадянського шлюбу в подружжя народився син [PERSON] , [INFO] , який повністю перебуває на утриманні своєї матері, при цьому батьком дитини, згідно дослідженої в судовому засіданні копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] є відповідач [PERSON] , тому він, відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, зобов`язаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Разом з тим, відповідно до ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів судом враховуються стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки чи сина, беруться до уваги наведені позивачкою в обґрунтування позову доводи щодо спроможності відповідача виплачувати аліменти на її утримання та утримання дитини, оскільки такі доводи відповідачем не спростовані, а також інші обставини, що мають істотне значення для справи. Так, дійсно, згідно положень ст. 188 СК України, батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину, якщо дохід дитини набагато перевищує дохід кожного з них і забезпечує повністю її потреби. Крім того, у відповідності до ст. 198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. На даний час дитина перебуває на повному матеріальному утриманні своєї матері [PERSON] , що підтверджується довідкою виданою виконавчим комітетом Гришковецької сільської ради №243 від 10.07.2019 року, тому дохід дитини не перевищує доходу кожного з батьків і не забезпечує повністю їх потреб. Крім того, відповідно до ч.2 ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини (матері дитини) на утримання чоловіком (батьком дитини) до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині (матері дитини) незалежно від цієї обставини. Оскільки, відповідач, як батько свого сина, який не досягнув трьох років кошти на утримання позивачки не надає, є фізично здоровим і не має інших утриманців, то суд вважає, що позивачка правомірно вимагає стягнення аліментів також на її утримання. При визначенні розміру аліментів суд вважає, що заявлений розмір аліментів на утримання дружини є обґрунтованим, а тому на її користь слід стягнути з відповідача 1500 грн. При визначенні розміру аліментів на утримання дружини в даній справі судом враховуються стан здоров`я та матеріальне становище спільної дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки чи сина, беруться до уваги наведені позивачкою в обґрунтування позову доводи щодо спроможності відповідача виплачувати аліменти на її утримання, як дружини, оскільки такі доводи відповідачем не спростовані, а також інші обставини, що мають істотне значення для справи. Водночас, згідно ч. 2 ст. 77 Сімейного кодексу України, за рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі, а відповідно до ч.ч. 1 та 2 т. 80 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Разом з тим, досліджені в судовому засіданні докази, на думку суду, свідчать про можливість відповідачем надавати матеріальну допомогу своїй дружині та дитині, оскільки при відсутності даних про його поганий стан здоров`я, який би перешкоджав йому у виконанні батьківських обов`язків щодо його малолітньої дитини та колишньої громадянської дружини, тому суд приходить до висновку про можливість визначення та стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно, і до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , як дитиною, трирічного віку. Оскільки позивачка подала позов 27.08.2019 року, про що свідчить відмітка суду, суд прийшов до висновку, що аліменти підлягають стягненню саме з цієї дати. Крім того, згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI із відповідними змінами і доповненнями, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. При подачі позову позивачка була звільнена від сплати судового збору, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути належний до сплати судовий збір за ставками, визначеними ст.4 Закону України «Про судовий збір», у розмірі 704 грн. 80 коп.,як за вимогу майнового характеру). На підставі викладеного,

Outcome: approved