Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

Головний лікар Свердловського обласного протитуберкульозного диспансеру Герасименко І.А. звернулась до суду з заявою щодо примусової госпіталізації до протитуберкульозного закладу гр. [PERSON] , у якої туберкульоз легень вперше виявлено при профілактичному огляді 25.02.2012 року. На обліку у Свердловському обласному протитуберкульозному диспансері [PERSON] перебуває з 23.09.2013року, у якої виявлена заразна форма туберкульозу, яка під час лікування у Свердловському обласному протитуберкульозному диспансері з 25.10.2013р. по 23.04.2014року постійно порушувала призначені лікарем режиму дослідження та лікування, потім вона самовільно залишила лікувальний заклад та від подальшої госпіталізації відмовилась. Отже, в добровільному порядку хвора бажання до лікування не проявляє і не розуміє небезпеки туберкульозу, хоча їй доведено до відома, що вона є розповсюджувачем небезпечної хвороби і наслідки ухилення від її лікування можуть бути вкрай небезпечними. На теперішній час, в результаті відмови хворої від лікування, туберкульоз прогресує і перейшов у хронічну форму, що становить загрозу розповсюдження хвороби. Хвора не розуміє своєї небезпеки для суспільства, також для своє малолітньої дитини , яка ще не досягла 1 року . Відповідно до висновку комісії лікарів Свердловського обласного протитуберкульозного диспансеру від 13.05.2014 року [PERSON] має основний діагноз - туберкульоз легенів і важають, що оскільки гр. [PERSON] створює загрозу розповсюдження небезпечної хвороби, то буде найдоцільнішим направити її на примусове лікування до Слав,яносербської обласної туберкульозної лікарні строком до негативації аналізу мокротиння . Представник лікарні лікар -фтізіатр Ярмак С.Я. в судовому засіданні підтримала заяву, дала аналогічні пояснення, наполягає на задоволенні заяви. [PERSON] ., відповідно до ч. 1 ст. 285 ЦПК України, в судове засідання не викликалась, оскільки за даними протитуберкульозного закладу, становить загрозу розповсюдження хвороби. Представник особи , стосовно якої вирішується питання про госпіталізацію - адвокат [PERSON] у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви , так як [PERSON] становить загрозу для життя і здоров,я оточуючих її людей у зв,язку з захворюванням туберкульозу легенів , особливо для своєї малолітньої дитини . . Суд вислухавши представника заявника , представника особи , стосовно якої вирішується питання про госпіталізацію - адвоката [PERSON], дослідивши матеріали справи , вважає , що заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до висновку комісії лікарів Свердловського обласного протитуберкульозного диспансеру від 13.05.2014 року [PERSON] має основний діагноз - туберкульоз легенів. Вважають, що оскільки гр. [PERSON] створює загрозу розповсюдження небезпечної хвороби, від лікування якої злісно ухиляється, тому вважають найдоцільнішим направити її на примусове лікування до Слав,яносербської обласної туберкульозної лікарні , строком лікування до негативації аналізу мокротиння (а.с. 2) Крім того, наявність захворювання на небезпечну форму туберкульозу у [PERSON] підтверджується витягом з її історії хвороби (а.с. 3) Як убачається з витягу із історії хвороби амбулаторного хворого [PERSON] та записів в її амбулаторній карті, яка оглянута у судовму засіданні , убачається , що вона неодноразово, в тому числі в присутності свідків, була попереджена про необхідність звернення на лікування, але не з'являлась і від госпіталізації відмовляється, двері медичній сестрі не відкриває . Звернення лікарні до Свердловського МВ ГУМВС також позитивних результатів у вирішення даного питання не дали. Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 234, ст.ст. 285-286 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обов'язкову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу. Згідно з ч. 2 ст. 12 Закону України «Про боротьбу із захворюванням на туберкульоз», хворі на заразні форми туберкульозу, в тому числі соціально дезадаптовані, із супутніми захворюваннями на хронічний алкоголізм, наркоманію чи токсикоманію, підлягають обов'язковій госпіталізації до протитуберкульозних закладів та зобов'язані пройти відповідне лікування. У разі ухилення від обов'язкової госпіталізації, зазначені особи, з метою запобігання поширенню туберкульозу, за рішенням суду, підлягають розшуку, приводу та примусовій госпіталізації до протитуберкульозних закладів, визначених місцевими органами виконавчої влади. Таким чином, зважаючи на те, що [PERSON] хвора на заразну форму туберкульозу, від лікування якого злісно ухиляється, суд приходить до висновку про задоволення заяви головного лікаря Свердловського обласного протитуберкульозного диспансеру Герасименко Ірини Анатоліївни щодо примусової госпіталізації до протитуберкульозного закладу [PERSON]. На підставі ст.. 234, 285-286 ЦПК України, ч. 2 ст. 12 Закону України «Про боротьбу із захворюванням на туберкульоз»,

Outcome: approved