Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

В червні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, посилаючись на те, що відповідач є її батьком, з 01 вересня 2014 року навчається в Харківському вищому професійному училищі сфери послуг, на денній формі навчання, тому не має можливості працевлаштуватися, знаходиться на утриманні у матері і потребує батьківської матеріальної допомоги. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від дня предявлення позову і до досягнення нею 23 років. Представник відповідача надала суду письмові заперечення в яких вказує, що позовні вимоги визнає частково, оскільки є інвалідом ІІІ групи загального захворювання, не може працевлаштуватися, оскільки протипоказана важка праця. Просить суд врахувати його майновий стан, провести стягнення аліментів в розмірі 1/6 частини його пенсії. Судовим розглядом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження позивачки ( а.с.6). 17 липня 2013 року позивачка змінила прізвище на [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про зміну імені ( а.с.7). [PERSON] є студенткою Харківського вищого професійного училища сфери послуг, з денною формою навчання, строк навчання з 01 вересня 2014 року по 30 червня 2016 року. Навчання безоплатне, отримує стипендію в розмірі 275 гривень на місяць (а.с.10,37). Відповідач [PERSON] перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Ізюмському районі Харківської області і отримує пенсію по інвалідності, як інвалід ІІІ групи загального захворювання у розмірі 949 гривень. Мати позивачки [PERSON] працює молодшою медичною сестрою в Ізюмській центральній міській лікарні і отримала заробітну плату в період з грудня 2014 року по травень 2015 року в розмірі 9\~510,08 гривень. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надати матеріальну допомогу. Як вбачається зі змісту ст. 199 СК України підставою виникнення обовязку батьків щодо утримання повнолітніх дітей у цьому разі є такий склад юридичних фактів: -походження дітей ( родинний зв'язок батьків та дітей); -продовження повнолітніми дітьми навчання; -потреба повнолітніх дітей у звязку з продовженням навчання в матеріальній допомозі; -здатність батьків таку допомогу надавати. Частиною 3 статті 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. На підставі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Як вбачається з матеріалів справи ( а.с.35,35 оборот) квитанції які були надані позивачкою не є належними і допустими доказами у справі, оскільки квитанція № 85 це благодійний внесок позивачки , інші квитанції це плата за гуртки. При таких даних суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Суд допускає виконання судового рішення в межах стягнення за один місяць відповідно до статті 367 ЦПК України. У відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача

Outcome: partial