Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

Державне підприємство «Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне управління морських шляхів» звернулося до суду з позовом до [PERSON], за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області про стягнення шкоди, заподіяної підприємству у зв'язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] працював в ДП «Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне управління морських шляхів» з 12.09.2011 року на посаді заступника начальника з безпеки ДП «Чоразморшлях». Т.в.о. начальника ДП «Чоразморшлях» [PERSON], наказом №182/к від 06.12.2011 року було звільнено з роботи [PERSON] за пунктом 1 статті 41 Кодексу законів про працю України, за одноразове грубе порушення трудових обов'язків. [PERSON] звернувся до Суворовського районного суду міста Одеси з позовом до ДП «Чоразморшлях» про визнання наказу про звільнення з роботи незаконним, поновлення на попередній роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди. Рішенням Суворовського районного суду міста Одеси від 03.07.2012 року зазначений позов [PERSON] задоволено частково. Суд визнав незаконним наказ ДП «Чоразморшлях» № 182/к від 06.12.2011 року, згідно з яким позивача звільнено з посади заступника начальника з безпеки ДП «Чоразморшлях» з 06.12.2011 року за пунктом 1 статті 41 Кодексу законів про працю України, поновив [PERSON] на посаді заступника начальника з безпеки ДП «Чоразморшлях», стягнув з ДП «Чоразморшлях» на користь [PERSON] середню заробітну плату за час вимушеного прогулу в розмірі 46 512,10 грн. без врахування податків та обов'язкових платежів, що підлягають відрахуванню з заробітної плати, моральну шкоду в розмір 1000 грн., а також судовий збір у дохід держави в сумі 572,42 грн. Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 01.11.2012 року рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 03.07.2012р. було залишено без змін. ДП «Чоразморшлях» було оскаржено зазначені вище судові рішення до суду касаційної інстанції. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18.01.2013 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ДП «Чоразморшлях» було відмовлено. Виконавчий лист від 06.02.2013 року №1527/3170/12 виданий Суворовським районним судом міста Одеси був фактично виконаний ДП «Чоразморшлях». Таким чином, незаконність звільнення [PERSON] встановлено судовим рішенням, а службовою особою, винною у незаконному звільненні [PERSON] є [PERSON], оскільки він виконував обов'язки начальника ДП «Чоразморшлях» та видав наказ про звільнення, який було визнано судом незаконним та скасовано. Крім того, у зв'язку з тим, що у суму стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з ДП «Чоразморшлях» на користь [PERSON] у розмірі 46512,10 грн. Суворовським районним судом м. Одеси не було включено податки та обов'язкові платежі, тому, ДП «Чоразморшлях» здійснило перерахування до державного бюджету нарахування податків та обов'язкових платежів на сплачену середню заробітну плату за час вимушеного прогулу на користь [PERSON] у розмірі 31617,7грн. Матеріальна шкода, завдана ДП «Чоразморшлях» незаконним звільненням [PERSON] всього складає 79 129,80 грн. Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та просив задовольнити позов у повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовної заяви з підстав викладених у запереченнях наданих до суду. Представник третьої особи в судове засідання не заявився, належним чином про дату та місце судового засідання повідомлявся, про причини неявки суд не повідомив. Вислухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] працював в ДП «Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне управління морських шляхів» з 12.09.2011 року на посаді заступника начальника з безпеки ДП «Чоразморшлях» Т.в.о. начальника ДП «Чоразморшлях» [PERSON], наказом №182/к від 06.12.2011 року було звільнено з роботи [PERSON] за пунктом 1 статті 41 Кодексу законів про працю України, за одноразове грубе порушення трудових обов'язків. Рішенням Суворовського районного суду міста Одеси від 03.07.2012 року позовна заява [PERSON] задоволена частково. Суд визнав незаконним наказ ДП «Чоразморшлях» №182/к від 06.12.2011 року, згідно з яким його було звільнено з посади заступника начальника з безпеки ДП «Чоразморшлях» з 06.12.2011 року за пунктом 1 статті 41 Кодексу законів про працю України, поновив [PERSON] на посаді заступника начальника з безпеки ДП «Чоразморшлях», стягнув з ДП «Чоразморшлях» на користь [PERSON] середню заробітну плату за час вимушеного прогулу в розмірі 46512,10 грн. без врахування податків та обов'язкових платежів, що підлягають відрахуванню з заробітної плати, моральну шкоду в розмір 1000 грн., а також судовий збір у дохід держави в сумі 572,42 грн. Наказом ДП «Чоразморшлях» №154-О від 06.08.2012 року [PERSON] був звільнений з займаної посади в порядку п.1 ст.36 КЗпП України. Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 01.11.2012 року рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 03.07.2012 року було залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18.01.2013 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ДП «Чоразморшлях» було відмовлено. Постановою від 27.02.2013 року старшим державним виконавцем Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції на підставі виконавчого листа від 06.02.2013 року №1527/3170/12 було відкрито виконавче провадження про стягнення з ДП «Чоразморшлях» на користь [PERSON] середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з грудня 2011 року по липень 2012 року в розмірі 46512,10 грн. без врахування податків та обов'язкових платежів, що підлягають відрахуванню з заробітної плати та 1000 грн. моральної шкоди. Відповідно до платіжної вимоги №ДВ-1/1 від 11.04.2013 року з рахунку ДП «Чоразморшлях» у АТ «ОТП Банк» м. Київ 17.04.2013 року на підставі, в тому числі, і виконавчого листа Суворовського районного суду міста Одеси від 06.02.2013 року №1527/3170/12, було списано 171840,14 грн. Із вказаної суми, списаної з рахунку ДП «Чоразморшлях» 22.04.2013 року ВДВС ГУЮ в Одеській області було стягнуто на користь [PERSON] 46512,10 грн. коштів середнього заробітку за час вимушеного прогулу та 1000 грн. моральної шкоди. Таким чином, виконавчий лист від 06.02.2013 року №1527/3170/12 виданий Суворовським районним судом міста Одеси був фактично виконаний ДП «Чоразморшлях». Вищезазначені дані у повному обсязі підтверджується інформацією про виконавче провадження ВП №36859330 з Єдиного реєстру виконавчих проваджень. Відповідно до ст.237 КЗпП України, суд покладає на службову особу, винну в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу, обов'язок покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації у зв'язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижчеоплачуваної роботи. Такий обов'язок покладається, якщо звільнення чи переведення здійснено з порушенням закону або якщо власник чи уповноважений ним орган затримав виконання рішення суду про поновлення на роботі. Відповідно до п.8 ст. 134 КЗпП України, службова особа, винна в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу відповідно до законодавства несе матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації. Службовими особами є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом. Рішенням Суворовського районного суду від 03.07.2012 року, яке ухвалою апеляційного суду Одеської області залишено без змін, було встановлено, що [PERSON] було порушене законодавство про працю при звільненні [PERSON] наслідком якого стало одноразове грубе порушення ним трудових обов'язків. Відповідно до ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд не приймає до уваги посилання відповідача, що Накази про звільнення з роботи працівників готувалися начальником відділу кадрів і юридичним відділом, а він як директор підприємства їх підписував, оскільки лише директор наділений правом прийому і звільнення. Суд також не приймає до уваги твердження відповідача, що в порядку ч.4 ст.136 КЗпП України позов пред'явлений не тією особою, а саме право вимоги має лише вищестоящий орган в порядку підлеглості, а саме Міністерство інфраструктури України чи прокурор, оскільки вищезазначена стаття може бути застосована, коли особа, яка виконує функції керівника державного підприємства завдала шкоди такому підприємству, а згідно Наказу ДП «Чоразморшлях» №154-О від 06.08.2012 року [PERSON] був звільнений з займаної посади в порядку п.1 ст.36 КЗпП України та на момент пред'явлення позову, трудові правовідносини між ДП «Чоразморшлях» та [PERSON] були припинені. Враховуючи те, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси, яке набрало законної чинності встановлено незаконне звільнення [PERSON] за Наказом ДП «Чоразморшлях», який був підписаний т.в.о. начальника ДП «Чоразморшлях» [PERSON], у звязку з чим підприємству було завдано матеріальної шкоди з вини [PERSON] на загальну суму в розмірі 79129 грн., суд приходить до висновку, що позовна заява Державного підприємства «Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне управління морських шляхів» до [PERSON], за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області про стягнення шкоди, заподіяної підприємству у зв'язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved