Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

В січні 2014 року публічне акціонерне товариство «Дельта банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. ПАТ «Дельта Банк» свої вимоги мотивує тим, що 03.11.2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 11070589000 (далі - Договір), згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 22 900 доларів США з розрахунку 11 % річних на строк з 03.11.2006 року по 03.11.2013 року. Виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором забезпечено порукою відповідно до укладеного Договору поруки №56347 від 03.11.2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] (поручителем), згідно з яким поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником зобов'язань за кредитним договором № 11070589000 від 03.11.2006 року. Відповідальність поручителя настає у випадку невиконання боржником зобов'язань за Договором. Поручитель і боржник несуть перед кредитором солідарну відповідальність. Позивач умови кредитного договору виконав в повному обсязі, проте відповідач зобов'язання належним чином не виконувала, у зв'язку з чим станом на 18.12.2013 року за нею виникла заборгованість у загальній сумі 293 860,80 грн., яка до теперішнього часу не погашена. 08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельт Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, АТ «УкрСиббанк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює АТ «УкрСиббанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, та до АТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати (замість АТ «УкрСиббанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. У зв'язку з зазначеним позивач просить стягнути солідарно на його користь з відповідачів заборгованість по кредитному договору на загальну суму 293 860,80 грн. та судовий збір у розмірі 2 938,61 грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Представник позивача у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, про причину неявки суд не повідомив, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Представник [PERSON] - [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, просив в ній відмовити в задоволенні позову з підстав викладених в запереченнях на позов 24.06.2014 року та 15.09.20014 року, оскільки позивач не надав підтвердження того, що [PERSON] дійсно отримала вказану в позовній заяві суму грошей, доказів переходу до позивача права вимоги після АКІБ «УкрСиббанк» та повідомлення належним чином про передачу прав вимоги за кредитним договором № 11070589000 від 03.11.2006 року [PERSON] Крім того, у наданих позивачем копіях виписки з договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитним договором та виписки з акту прийому-передачі документації, не зазначено дати видачі, юридичної особи, що їх видала, місце її знаходження, повноваження особи, що засвідчила його підписом та скріпила печаткою, до виписки з договору не надано Договір №1 (перелік прав вимоги за кредитами), не надано також змін до Договору станом на Дату закриття відповідно до п. 2.2. Договору, у виписці взагалі відсутній такий пункт, не додано підтвердження сплати покупцем ціни купівлі. Також позивачем не надано суду підстав для зміни процентної ставки з 11 на 16%, всі розрахунки проведені виходячи з 16% річних, не надано оригінал або нотаріально посвідчену копію договору купівлі-продажу кредитних портфелів з додатками до нього, в тому числі оригінал або нотаріально посвідчену копію додатку №1 до договору щодо відступлення права вимоги за кредитним договором, оригінал або нотаріально посвідчену копію акту приймання-передавання кредитної справи за зазначеним кредитним договором (а.с. 148-151, 178-182). А також у зв'язку з тим, що позивачем не вказано яким чином нараховувалась заборгованість в період з часу отримання до моменту передачі активів та кредитних зобов'язань від ПАТ «УкрСиббанк» до ПАТ «Дельта Банк» та в матеріалах справи відсутній повний розрахунок боргу. Представник [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк», підтримала зустрічний позов [PERSON] поданий 18.09.2014 року з доповненнями від 22.09.2014 року про визнання поруки припиненою, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до п.2.1. кредитор не вправі без згоди поручителя змінювати умови кредитного договору з позичальником, внаслідок яких збільшується обсяг відповідальності поручителя. Як вбачається з розрахунку заборгованості доданого до позовної заяви відсоткова ставка збільшилася з 11% до 16%, проте ніякої згоди на підвищення відсоткової ставки поручитель не давав. Оскільки згода поручителя на внесення змін і доповнень до основного договору, а саме підняття процентної ставки отримана не була, тому порука в розумінні ст.559 ч.1 ЦПК України повинна вважатися припиненою. До припинення поруки призвели такі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього. Таким чином, у зобов'язаннях, в яких беруть участь поручителі, збільшення кредитної процентної ставки навіть за згодою банку та боржника, але без поручителя або відповідної умови в договорі поруки, не дає підстав покладення на останнього відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань перед банком. Також просила відмовити задоволенні позову з підстав викладених в запереченнях [PERSON] Вислухавши представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов ПАТ «Дельта Банк» підлягає частковому задоволенню, а позов [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що 03.11.2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 11070589000 (далі - Договір), згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 22 900 дол. США, що за курсом Національного Баку України становить еквівалент 115645 грн. терміном з 03.11.2006 року по 03.11.2013 року (а.с. 5-15). Пунктом 1.3.1. встановлений розмір процентної ставки - 11% річних. Кредит надається позичальнику для його особистих потреб: на придбання автомобіля Nissan Tiida, 2006 року випуску (п. 1.4. кредитного договору). Відповідно до договору поруки №56347 від 03.11.2006 року, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON], поручитель відповідає перед кредитором у тому є обсязі, що і боржник, за всіма зобов'язаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу (в т.ч. суми кредиту, регресу), сплати процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами Основного договору. Відповідальність поручителя і боржника є солідарною (п. 1.3, 1.4. Договору поруки) (а.с. 18-20). 08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельт Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, АТ «УкрСиббанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює АТ «УкрСиббанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від АТ «УкрСиббанк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до ПАТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати (замість АТ «УкрСиббанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами (а.с. 17-19). Дані обставини також підтверджується актом прийому передачі документації від 03.02.2012 року (а.с. 27) та додатком №1 з переліком прав вимоги за кредитами. (а.с. 139) Згідно із ч. 1 ст. 553 ЦК України, ч. 1 ст. 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченою порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. За змістом ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає в разі підвищення розміру процентів навіть за згодою банку та боржника без згоди поручителя або відповідної умови в договорі поруки. Як вбачається з п.п. 1.1, 1.2 договору поруки від 03.11.2006 року поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати за виконання позичальником, усіх зобов'язань, що виникли з кредитного договору № 11070589000 від 03.11. 2006 року, в тому числі суми кредиту - 22 900 дол. США , з процентною ставкою - 11%. В п. 2.1 договору поруки передбачено, що кредитор не вправі без згоди поручителя змінювати умови кредитного договору з позичальником, внаслідок яких збільшується обсяг відповідальності поручителя. Згідно розрахунку заборгованості а.с. 26 процентна ставка складає 16 % річних. Позивачем не надано суду доказів в підтвердження отримання згоди поручителя на збільшення процентної ставки з 11% до 16 %, у зв'язку з чим порушення цих умов відповідно до ч.1 ст. 559 ЦК України тягне припинення поруки, тому відсутні підстави для стягнення заборгованості за кредитним договором з поручителя. Зобов'язання, згідно ст. 526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до вимог ст.ст. 10, 11, 59, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Як вбачається з розрахунку заборгованості (а.с. 26) станом на 18.12.2013 року наявна заборгованість по кредитному договору № 11070589000 від 03.11.2006 року, у розмірі 293 860,80 грн., в тому числі: - сума заборгованості за кредитом - 130 669,56 грн.; - сума заборгованості за відсотками - 163 191,24 грн. Однак як вбачається з розрахунку заборгованості за період з грудня 2011 року по листопад 2013 року позивачем нараховано проценти по простроченій заборгованості у розмірі 32 %, які не передбачені умовами договору. Таким чином, суд вважає, що нарахована сума процентів у розмірі 32% не підлягає врахуванню при обчислені заборгованості та приходить до висновку, що заборгованість [PERSON] за договором складає 224889, 45 грн.: - сума заборгованості за кредитом - 130 669,56 грн.; - сума заборгованості за відсотками - 94219,89 грн. (10798,28 дол. США станом на 19.12.2011 року та 989,52 дол. США за період з грудня 2011 року по листопад 2013 року); Відповідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Статтею 264 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Оскільки згідно п. 1.4 кредитного договору (а.с. 6) кредит надається позичальнику для його особистих потреб: на придбання автомобіля Nissan Tiida, 2006 року, суд приходить до висновку, що між сторонами укладено споживчий кредит. В правових позиціях висловлених судовою палатою у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ при перегляді цивільних справ у касаційному порядку у 1 півріччі 2011 року судам роз'яснено, що згідно з ч.5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу. У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов'язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами - ст. 1048 ЦК України), що підлягає сплаті. Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів. Оскільки, як вбачається з виписки по кредитному договору а.с. 90-93, ще в жовні 2011 року [PERSON] проводила оплату за кредитним договором, суд приходить до висновку, що строки позовної давності ПАТ «Дельта Банк» не пропущені. Також, інші посилання відповідачів викладені в запереченнях належними доказами не підтверджені, отже суд не приймає їх до уваги. За таких обставин, суд вважає можливим позов ПАТ «Дельта Банк» задовольнити частково та стягнути з [PERSON] заборгованість по кредитному договору №11070589000 від 03.11.2006 року, яка станом на 18.12.2013 року становить 224889,45 грн., в тому числі: сума заборгованості за кредитом - 130 669,56 грн.; сума заборгованості за відсотками - 94219,89 грн., а також задовольнити частково зустрічний позов [PERSON] та визнати поруку за договором поруки №56347 від 03.11.2006 року укладеному між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] припиненою. За правилами ст. 88 ЦПК України розподіл судових витрат здійснюється у дольовому порядку пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial