Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

До Володарського районного суду Київської області 03.07.2017 р. надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення з житлового будинку, в якій Позивач просить суд: шляхом усунення перешкод у користуванні житловим будинком та спорудами (сараєм з погребом, вбиральнею, замощенням), виселити перелічених Відповідачів із житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], без надання іншого житлового приміщення, наступних громадян. На обґрунтування заявлених позовних вимог [PERSON] у позовній заяві зазначив, що він на підставі договору дарування житлового будинку від 17.02.2004 р. є власником житлового будинку з господарськими спорудами (сарай з погребом, вбиральня, замощення), що знаходиться за вказаною адресою в с. Руде Село і розташований на земельній ділянці площею 0,1315 га, яка також належить йому на праві власності, що підтверджено свідоцтвом про право власності від 15.04.2014 р. Маючи намір відчужити згаданий житловий будинок, він розмістив оголошення у мережі Інтернет, на яке відкликнулась [PERSON], яка мала намір його придбати. Увійшовши в довіру Позивача та його дружини, [PERSON] попросилась пожити у зазначеному будинку пару місяців, поки розрахується за житловий будинок, але своєї обіцянки не виконала, не розрахувалась з Позивачем, на прохання покинути житловий будинок [PERSON] та її чоловік [PERSON] реагують агресивно і не допускають його до власного майна. Крім того, [PERSON] та [PERSON] без згоди із Позивачем вселили до будинку ще дві сім'ї: [PERSON], [PERSON], [PERSON], а також їх дочку [PERSON] разом з її сім'єю. Добровільно звільнити приміщення Відповідачі не бажають, у зв'язку з цим Позивач змушений звернутися до суду. Ухвалою Володарського районного суду Київської області від 14.07.2017 р. відкрито провадження у справі за зазначеним позовом та призначено попереднє судове засідання на 03.08.2017 р., відкладене у зв'язку із неявкою Відповідачів та за клопотанням представника Відповідача [PERSON] [PERSON] на 17.08.2017 р. Ухвалою суду від 17.08.2017 р. справу призначено до судового розгляду на 19.09.2017 р., відкладене на 18.10.2017 р. через неявку всіх Відповідачів, у судовому засіданні 18.10.2017 р. оголошено перерву до 15.11.2017 р., відкладено на 28.11.2017 р. за клопотанням представника Позивача. У судових засіданнях представник Позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити, додатково надав пояснення щодо відмінності у прізвищі Позивача ([PERSON] або [PERSON]) та відповідні підтверджувальні документи. Відповідач [PERSON] та її представник у судових засіданнях проти задоволення позовних вимог заперечили з підстав, викладених, зокрема, в їх письмових запереченнях, доданих до матеріалів справи (а.с. 42-45), через відмінність у прізвищі вказали на наявність сумнівів щодо належності спірного будинку Позивачеві, а також додатково пояснили, що він використовує цей будинок як спосіб наживи, обману та шахрайських дій. Маючи намір придбати цей будинок у власність [PERSON] з чоловіком дали Позивачеві 14, 000 $ за будинок, у цьому будинку велося будівництво з його згоди та за допомогою бригади, яку порекомендував Позивач, за їх рахунок. Після переїзду у спірний будинок вони дізналися, що будинок був куплений церковною громадою і тимчасово зареєстрований на Позивача, який на той час був місцевим пасторем, в подальшому був відлучений від церкви як аферист. На сьогоднішній день ця громада заперечує проти продажу цього будинку, та як він будувався за їхні кошти. Відповідач [PERSON] надала суду пояснення про те, що також мала намір придбати спірний будинок, вважаючи, що право продажу цього будинку має [PERSON], надавши останній відповідний авансовий платіж та вселившись до спірного будинку з родиною, оскільки вони хотіли переїхати жити з Глухівського району Сумської області, проте згодом дізналася, що нею не був укладений з Позивачем договір купівля-продажу будинку. Ці пояснення підтримані Відповідачем [PERSON] та [PERSON] Відповідачі [PERSON] та [PERSON] до суду не з'явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлені. Суд, заслухавши пояснення присутніх осіб, які беруть участь у справі, розглянувши позовну заяву і додані до неї документи, заперечення до позовної заяви, оцінивши наявні в справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, виходить з такого. Судом встановлено, що за нотаріально посвідченим договором дарування від 17.02.2004 р. Позивач - [PERSON] отримав у власність майно, а саме: житловий будинок з належними до нього надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11), право власності [PERSON] на цей будинок було зареєстровано Білоцерківським міжміським бюро технічної інвентаризації 03.05.2004 р., номер запису 275 (а.с. 12). Крім того, Позивач - [PERSON] є власником земельної ділянки за адресою місця знаходження зазначеного спірного будинку, а саме: [ADDRESS], площею 0,1315 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 15.04.2014 р. (а.с. 13). На підтвердження ідентичності прізвищ «[PERSON]» та «[PERSON]» представником Позивача надано копію експертного висновку від 16.09.2015 р. № 056/630-3 (а.с. 71), а також на підтвердження права власності Позивача на спірний будинок - сформований 11.10.2017 р. витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, згідно з яким житловий будинок загальною площею 69,5 кв.м за адресою: [ADDRESS], належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с. 108). Згідно з доданою до позовної заяви копією акту обстеження місця проживання осіб в житловому будинку на [ADDRESS] від 02.03.2017 р. № 81, проведеного комісією Рудосільської сільської ради Володарського району Київської області, при обстеженні було виявлено [PERSON], 1957\~р.н., [PERSON], 1968\~р.н., [PERSON], 1972\~р.н., [PERSON], 1972\~р.н., [PERSON], 1996\~р.н., [PERSON], 1993\~р.н., [PERSON], 2015\~р.н., які проживають у згаданому будинку без реєстрації (а.с. 15). Вимоги Позивача про перешкоджання у користуванні належним йому житловим будинком підтверджуються також копіями актів про недопуск працівників обслуговуючих організацій від 03.04.2017 , яким не було надано допуск до цього будинку для здійснення відключення від системи газопостачання житлового будинку (а.с. 17) та для здійснення відключення від системи енергопостачання житлового будинку (а.с. 18) за заявою Позивача. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним. За визначенням частини першої статті 316 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (частина перша статті 317 ЦК України). Згідно зі статтею 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За нормами частин першої, другої, сьомої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону; діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Житлом фізичної особи є, зокрема, житловий будинок (стаття 379 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Так само статтею 150 Житлового кодексу України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Статтями 387, 391 ЦК України передбачено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним; власник майна має також право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. На підставі частини третьої статті 116 Житлового кодексу України особи, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяються без надання їм іншого жилого приміщення. Такими, що самоправно зайняли жиле приміщення, вважаються особи, які вселилися до нього самовільно без будь-яких підстав, а саме без відповідного рішення про надання їм цього приміщення та відповідно ордера на житлове приміщення; виселення таких осіб пов'язане з відсутністю у них будь-яких підстав для зайняття жилої площі (зокрема, ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляді цивільних і кримінальних справ від 19.07.2017 р. у справі № 344/14286/15-ц). Як встановлено судом та не заперечувалося усіма сторонами, договору купівлі-продажу зазначеного будинку між Позивачем та з будь-ким із Відповідачів у порядку та за формою, визначеною чинним законодавством України, укладено не було, сторонами досягалася лише усна домовленість про укладення такого договору у майбутньому. За вимогами частини першої статті 657 ЦК України договір купівлі-продажу, зокрема, житлового будинку укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Згідно з положеннями частини першої статті 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором; попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. З огляду на наведене та враховуючи приписи частини другої статті 59 Цивільного процесуального кодексу України про те, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, суд не бере до уваги пояснення Відповідачів щодо досягнення ними усних домовленостей з Позивачем про укладення договору купівлі-продажу спірного будинку. Крім того, суд не надає оцінку як діям сторін під час досягнення усних домовленостей з приводу укладення договору купівлі-продажу спірного будинку, так і щодо наявності в цих діях ознак злочину, оскільки дані обставини є предметом дослідження у кримінальному(их) провадженні(нь), оскільки, як вбачається з матеріалів справи, кожна сторона звернулася до правоохоронних органів з приводі зазначених подій (а.с. 14, 16, 46-47, 48-50, 67-69). Таким чином, Позивач як власник спірного житлового будинку має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування цим будинком та господарськими спорудами шляхом виселення з цього будинку без надання іншого житлового приміщення Відповідачів, які проживають там без будь-яких правових підстав для зайняття цієї жилої площі, а тому позов підлягає задоволенню. Крім того, на підставі імперативної норми частини першої статті 88 ЦПК України з Відповідачів слід стягнути на користь Позивача 640,00 грн. за сплачений судовий збір.

Outcome: approved