Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В позові позивач зазначила про те, що 25.04.2010 року позивач зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Сім'я у відповідача з позивачем не склалась, на даний час вони проживають окремо. Шлюб фактичного розпався ще в квітні 2014 року. Позивач із дитиною проживають в її батьків. Дитина вимагає додаткових витрат на здоров'я, розвиток, проте всі додаткові витрати несе позивач. Відповідач працює на державній роботі, а саме на «Укрпошті» на посаді водія. Таким чином, відповідач має можливість надавати допомогу на утримання неповнолітньої дитини. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, навіть попри його обов'язок утримувати дитину до повноліття. Заробітна плата, яку отримує позивач не дає їй можливості повністю забезпечити фізичний, духовний розвиток дитини, розвиток творчих та пізнавальних здібностей, уподобань дитини. Відповідач - здорова, працездатна людина, аліменти нікому не сплачує, інших неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків немає. Вище викладене й стало підставою для звернення до суду із вимогою про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30, 00 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред'явлення даного позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В ході розгляду справи представником позивача було збільшено позовні вимоги, а саме: представник позивача просив стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30, 00 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред'явлення даного позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 500, 00 гривень. Збільшені позовні вимоги представник обґрунтував тим, що дитина часто хворіє - алергічний реніт, в стадії ремісії та вальгус голенів та стоп, а тому потребує ортопедичного взуття та довгострокових лікувальних заходів, що тягне за собою додаткові витрати. В судовому засіданні представник позивач збільшені позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, аргументуючи мотивами, викладеними в позовній заяві та заяві про збільшення позовних вимог. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково, зазначивши, що відповідач не визнає стягнення витрат на правову допомогу та визнає стягнення аліментів частково, лише в розмірі ? частини від його заробітку, враховуючи розмір заробітної плати відповідача. Також представник відповідача зазначив, що відповідачем добровільно надавалась матеріальна допомога, однак це не було зафіксовано. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 25.04.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрований 25.04.2010 року, актовий запис № 623. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON]. (а.с. 4) Судом встановлено, що позивач з відповідачем від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження. (а.с. 5) Відповідно до довідки про заробітну плату, виданої ВД УДППЗ «Укрпошта», [PERSON] працює на посаді водія. Загальна сума доходу за період з грудня 2014 року по травень 2015 року (включно) становить 18 069, 89 гривень. (а.с. 33) Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України суд при визначенні аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільного малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Частиною 1 ст. 180 СК України передбачено обов'язок обох батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів судом враховано стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів - людина фізично та психічно здорова, цілком працездатна, офіційно працює водієм у ВД УДППЗ «Укрпошта»; відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; позивач працює та має дохід; інші обставини, що мають істотне значення. Судом також прийнято до уваги те, що стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно зі становищем одержувача аліментів. Оцінивши в сукупності наявні в матеріалах справи докази та врахувавши обставини справи, позиції сторін, вимоги чинного законодавства, в тому числі положення ч. 1 ст. 183 СК України, суд дійшов до переконання в тому, що відповідач зобов'язаний та може надавати щомісячне утримання дитині в розмірі ? частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, враховуючи обов'язок обох батьків утримувати дитину, до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Встановлений даним рішенням суду розмір аліментів на утримання дитини, є гарантією прав дитини, встановлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини. Проживання одного з батьків окремо від дитини не повинно впливати на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Суд звертає увагу, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, на що, в тому числі, необхідні й фінансові витрати. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, відповідно до ч. 1 ст. 155 СК України. Щодо додаткових витрат позивача на розвиток дитини, її лікування, то суд вважає за необхідне роз'яснити, що згідно ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимог про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Отже, додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Судом звернуто увагу на те, що питання розподілу судових витрат вирішується судом під час ухвалення рішення і не відноситься до позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. 05.05.2015 року між [PERSON] та ТОВ «Юридичний центр Олександра Хейніса» було укладено договір про надання юридичних (представницьких) послуг б/н, згідно якого товариству було доручено захист інтересів [PERSON] (а.с. 12-13) Згідно акту здачі-приймання робіт (надання послуг) № 71 від 02.04.2015 року, виконавцем за договором про надання юридичних (представницьких) послуг б/н від 05.05.2015 року, були виконані наступні робити: 1) надання юридичної консультації щодо стягнення аліментів; 2) підготовка позову про стягнення аліментів; 3) участь у судовому процесі, за що було сплачено винагороду в розмірі 500, 00 гривень. (а.с. 19) Отже, враховуючи вище зазначене та положення ч. 1 ст. 88 ЦПК України та часткове задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати на правову допомогу в розмірі 250, 00 гривень. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи те, що позивач була звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», його згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, слід стягнути з відповідача в дохід держави в сумі 243, 60 гривень. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: partial