Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-11 00:00:00

В травні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про припинення права на частку у спільному майні. В позові [PERSON] зіслався на те, що на підставі судового рішення він та відповідачі по справі успадкували житловий будинок з господарськими будівлями , що знаходиться по вул. Пушкіна,47 в с.Качалівка Краснокутського району Харківської області і належав [PERSON] .Він є власником 4/6 частин житлового будинку , а за відповідачами визнано право власності по 1/6 частині за кожною . Відповідачі право власності за собою не зареєстрували. Протягом року до будинку вони не з»являються і не підтримують його . Оскільки частки відповідачів у спірному будинку є незначними , на думку позивача , їх виділити в натурі не можливо. Тому просить суд припинити право [PERSON] та [PERSON] по 1/6 частини домоволодіння та визнати за ним право приватної власності на 2/6 частини житлового будинку з господарськими будівлями за вище вказаною адресою. Виплатити відповідачам в рівних частинах внесені кошти на депозитний рахунок у сумі 8468 грн. У судовому засіданні представник позивача підтримав позов , просить задовольнити. Відповідачі у відкрите судове засідання не зявилися, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час і місце слухання справи були повідомлені належним чином та у встановлений законом строк і порядок, про що свідчать розписки про отримання судових повісток. У відповідності до ст.ст. 280, 223 ч. 4 ЦПК України, враховуючи те, що відповідачі про слухання справи повідомлени належним чином, однак в судове засідання не зявилися, про причини неявки суд не повідомили, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. В силу положень статей\~21,\~24,41 Конституції України, статей\~319,\~358 ЦК України\~всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Правовий режим спільної часткової власності визначається\~главою 26 ЦК України\~з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права. Матеріалами справи встановлено, що рішенням Краснокутського районного суду Харківської області від 07.06.2017 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування, та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] . [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування , за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування , первісний та зустрічні позови задоволені. За [PERSON] визнано право приватної власності на 4/6 частини житлового будинку по вул. Пушкіна,47 в с.Качалівка Краснокутського району Харківської області , за [PERSON] та [PERSON], за кожною, по 1/6 частині вище вказаного житлового будинку. Рішення набрало законної сили 19.06.2017 року. Обставини, встановлені рішенням Краснокутського районного суду Харківської області від 07.06.2017 року , не підлягають доказуванню в справі, що розглядається. (ст.82 ч. 4 ЦПК України).\~ Як зазначає витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 13.07.2017 року, за [PERSON] зареєстровано право приватної власності на 4/6 частини житлового будинку по вул.Пушкіна,47 в с.Качалівка Краснокутського району Харківської області. З технічного паспорту виготовленого РКП « Краснокутське БТІ « від 15.09.2016 р. вбачається, що будинок з господарськими будівлями по вул. Пушкіна,47 в с.Качалівка існує, його загальна площа складає 53,00 кв.м. Згідно з\~звітом №2925329_18042018_67\~про оцінку\~майна \~житлової нерухомості\~від 20.04.2018\~р.\~,\~загальна вартість\~майна становить\~25\~400,00\~грн,\~ а вартість 1/6 частини домоволодіння\~- 4233,00 грн. Так, згідно із вимогами статей 2, 3, 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності на нерухоме майно є речовим правом, яке підлягає реєстрації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, та виникає з моменту такої реєстрації. З огляду на положення зазначеного Закону, особа вважається власником обєкта нерухомості лише тоді, коли у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно міститься відповідний запис про реєстрацію права власності особи на це майно. Право власності за [PERSON] та [PERSON] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не зареєстровано. Відповідно до\~ст. 365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім»ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Аналіз положень статті 365 ЦК України дає підстави для висновку, що право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено за наявності будь-якої з передбачених пунктами 13 частини першої цієї статті підстав, які є самостійними, але за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні спорів про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. Аналогічний правовий висновок міститься й у постановах Верховного Суду України від 16.01.2012 року по справі № 6-81кс11 (№ в ЄДРСРУ 21355285), від 15.05.2013 року по справі № 6-37цс13 (№ в ЄДРСРУ 31701323) та від 02.07.2014 року по справі № 6-68цс14 (№ в ЄДРСРУ 39783878). \~Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику та членам його сім'ї, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та особливостей об'єкта, який є спільним майном. \~В якості підстави для задоволення своїх вимог про припинення права відповідачів на належну їм по 1/6 частці у спільному майні, позивач посилався на п.п. 1, 2 ч. 1\~ст. 365 ЦК України, зазначаючи, що частка відповідачів у праві власності є незначною і не може бути виділена в натурі, а будинок ,який є об'єктом спільної часткової власності, є неподільним, і таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам відповідачів. \~\~\~\~\~\~Разом з тим, відповідно до ч.ч.1, 5\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно ст.ст.77-80 ЦПК України\~докази мають відповідати критеріям належності, допустимості, достовірності та достатності. \~\~\~\~\~\~З матеріалів справи вбачається, що позивачем під час розгляду справи суду не надано жодних доказів, які б відповідали критеріям належності, допустимості, достовірності та достатності, та підтверджували би той факт, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є співвласниками жилого будинку , оскільки право власності вони за собою не зареєстрували, що житловий будинок , що є об'єктом права спільної часткової власності, є неподільним , частка не може бути виділена в натурі, спільне володіння і користування майном є неможливим і таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. \~\~\~\~\~ Крім того, відповідно ч. 2\~ст. 365 ЦК України, яка обумовлює можливість постановлення судом рішення про припинення права особи на частку у спільному майні фактом попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. При цьому, з матеріалів справи вбачається, що на час ухвалення рішення суду , позивач [PERSON] не вніс на депозитний рахунок суду необхідної суми , в зв'язку з чим застосування судом норми\~ст.\~365\~ЦК України прямо суперечить її положенням. Згідно ч. 6\~ст. 81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. \~\~\~\~\~\~Оскільки позивачем суду не надано доказів на підтвердження обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог, тому підстав для задоволення позову не має. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed