Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

В січні 2017 року [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом до Степанівської сільської ради Теплицького району про визнання права власності на 1/2 житлового будинку з господарськими будівлями за кожним після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року в с.Степанівка Теплицького району Вінницької області. Вказали, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями, які розташовані по [ADDRESS]. Позивачі є спадкоємцями за заповітом після смерті матері [PERSON], своєчасно прийняли спадщину, однак, оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі не мають можливості через відсутність реєстрації права власності на дане будинковолодіння та відсутність правовстановлюючих документів, що засвідчують право власності [PERSON]. В судове засідання позивачі [PERSON] та [PERSON] не з'явились, на адресу суду надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують. Представник відповідача - Степанівської сільської ради Теплицького району - в судове засідання не з'явився, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність представників сільської ради, вимоги [PERSON] та [PERSON] визнають. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, суд вважає, що позов про визнання права власності на 1/2 житлового будинку з господарськими будівлями в порядку спадкування за заповітом та на 1/2 житлового будинку з господарськими будівлями в порядку спадкування за заповітом доведений і обґрунтований, тому підлягає задоволенню. [PERSON] померла [INFO] року в с.Степанівка Теплицького району Вінницької області, що підтверджується відповідним свідоцтвом(а.с.10). Позивачі [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями за заповітом після смерті [PERSON], яка 20 жовтня 2008 року склала заповіт, посвідчений Степанівською сільською радою Теплицького району, яким заповіла позивачам все своє майно в рівних частинах(а.с.9). До складу спадкового майна входить житловий будинок, розташований по [ADDRESS]. Станом на 15 квітня 1991 року житловий будинок відносився до суспільної групи робітників, і до членів господарства входили [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що підтверджується довідкою виконавчого комітету Степанівської сільської ради №38 від 11 січня 2017 року(а.с.14). Проектно-планувальна документація на забудову та правовстановлюючі документи, що засвідчують право власності [PERSON] на будинковолодіння по [ADDRESS], відсутні. Відповідно до положень Технічних вказівок по веденню книжок по господарського обліку в сільських радах, затверджених Центральним статистичним управлінням при Раді Міністрів СРСР 27 червня 1972 року, Вказівок по веденню по господарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням при Раді Міністрів СРСР 12 травня 1985 року №5-24/26, суспільна група господарства переважно встановлюється залежно від роду занять глави сім'ї за їхньою взаємною згодою. Залежно від роду занять глави сім'ї господарство відноситься до суспільної групи колгоспників, робочих, службовців, кустарів чи селян-одноосібників. Виняток із загального правила складають господарства, в яких проживають працюючі члени колгоспу. Правовідносини між сторонами регулюються Книгою шостою Цивільного кодексу України: ст.1216 ЦК України визначає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків(спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб(спадкоємців); ст.1218 ЦК України встановлює, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті; ч.1 ст.1221 ЦК України передбачає, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в установлений законом строк звернулись до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті [PERSON], в Теплицькій державній нотаріальній конторі заведено спадкову справу №392, постановами державного нотаріуса від 26 січня 2017 року позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу(а.с.16,17). - 2 - Відповідно до п. 23 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч.1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа (фізична, юридична) має конституційне право на судовий засіб захисту. Згідно Цивільного кодексу України особа, яка вважає, що її речові права порушені, має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності ( ст. 392 ЦК України). Статтею 16 ЦК України передбачено, що звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Оскільки, [PERSON] здійснювала за життя повноваження власника будинку без отримання правовстановлюючих документів на будинок, її право власності на даний будинок підтверджується записом в погосподарській книзі Степанівської сільської ради, тому з метою захисту прав спадкоємців на спадщину після померлої [PERSON] суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved