Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-05 00:00:00

Департамент патрульної поліції звернувся до суду з вище вказаною позовною заявою, у якій просить стягнути з [PERSON] 10412,28 грн на відшкодування матеріальної шкоди. В обґрунтування зазначеного позову представник позивача зазначив, що наказом Департаменту патрульної поліції від 05.04.2016 № 66о/с [PERSON] була призначена поліцейським роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в м. Житомирі. Наказами Департаменту патрульної поліції від 12.06.2018 № 560о/с та від 20.02.2018 року №144о/с на [PERSON] було покладено тимчасове виконання обов`язків за вакантною посадою інспектора із зв`язків з громадськістю УПП в Житомирській області. В період проходження служби в роті №2 батальйону відповідачем для виконання службових обов`язків було отримано балон аерозольний «Кобра-1» - 100 вартістю 42,00 грн та наручники металеві БРМ-92 вартістю 597,00 грн. Крім того, в період тимчасового виконання обов`язків інспектора зв`язків із громадськістю відповідачем у постійне користування для виконання службових обов`язків було отримано відеокамеру «Panasonic HCV760TT-K», вартість якої становить 9773,28 грн. В подальшому наказом Департаменту патрульної поліції від 17.12.2020 №951о/с [PERSON] було звільнено зі служби в поліції на підставі п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію». У зв`язку із звільненням відповідача з лав Національної поліції, остання не повернула вищезазначене майно, тому позивач змушений звернутись до суду з позовом. 18.06.2021 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторони не скористались своїм правом та не подали до суду клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заяв по суті справи до суду не надійшло. Відповідач не скористалась своїм процесуальним правом та не направила до суду відзив на позовну заяву; про розгляд справи повідомлена належним чином. Останньою 03.07.2021 року отримано копію позовної заяви, ухвалу суду та повістку згідно поштового повідомлення (а.с. 24). Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідач проходила службу на посаді інспектора роти № 1 батальйону № 2 в Управлінні патрульної поліції у м. Житомирі. Звільнена відповідно до п. 6 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) ст. 77 ЗУ «Про Національну поліцію» наказом Департаменту патрульної поліції від 17.12.2020 року № 951 о/с (а.с. 6). Згідно накладної № l37 від 04.04.2017 року [PERSON] , для виконання службових обов`язків, було отримано «Форт-17» № 1510112 - 1 шт., магазин до «Форт-17» - 2 шт., 9 мм набої - 28 шт., картка Ф-18 № 80 - 1 шт., балон аерозольний «Кобра-1» - 100 - 1 шт., наручники металеві «БРМ-92» - 1 шт. (а.с. 10), що підтверджується підписом відповідача. Відповідно до роздавальної відомості акт №1093 від 05.04.2018 року [PERSON] під підпис було отримано відеокамеру «Panasonic HCV760ЕЕ-K» - 1 шт. (а.с. 14). Як стверджує позивач, [PERSON] при звільненні не повернула балон аерозольний «Кобра-1» - 100, наручники металеві «БР-М-92» та відеокамеру «Panasonic HCV760ЕЕ-K», що також підтверджується листом - вимогою від 18.12.2020 року (а.с. 7) та претензією від 09.02.2021 року (а.с. 8) про повернення вказаного майна або сплату коштів за вказане майно. Відповідно до довідки № 11 від 26.01.2021 року вартість балона аерозольного «Кобра-1» - 100 складає 42,00 грн, вартість наручників металевих БР-М-92 складає 597,00 грн (а.с. 12) Вартість відеокамери «Panasonic HCV760ЕЕ-K» складає 9773,28 грн, що підтверджується актом внутрішнього переміщення засобів (а.с. 13). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3, ст. 12 ЦПК України). Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо), якщо інше не встановлено законом. Статтею 387 ЦК України встановлено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі (ст. 1213 ЦК України) Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму ВСУ № 6 від 27.03.92 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450 ЦК України шкода заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Згідно зі ст. 1192 ЦК України якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. З урахуванням викладеного, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах Закону, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270,00 грн.

Outcome: approved