Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-07 00:00:00

В червні 2017 року [PERSON] в особі свого представника звернулася до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, визнати за нею право власності на Ѕ частину квартири [ADDRESS] , усунути їй перешкоди у користуванні власністю шляхом вселення в квартиру, зобов`язати відповідача не чинити їй перешкод у користуванні власністю, виділити автомобіль Renault Trafic, 2006 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] у власність відповідача, стягнути з відповідача на її користь компенсацію частки автомобіля Renault Trafic у сумі 105000 грн., визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку кадастровий номер [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , за позивачем право власності на земельну ділянку кадастровий номер [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивувала тим, що з січня 2017 року позивач пішла від чоловіка, шлюбні відносини фактично припинені. За час подружнього життя їх родина набула майно, а саме: квартиру [ADDRESS] ; автомобіль марки Renault Trafic, 2006 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] ; земельну ділянку площею 0,15 га кадастровий номер [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку 0,15 га кадастровий номер [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] . Титульним володільцем зазначеного майна значиться [PERSON] . Зазначила, що відповідач перешкоджає їй користуватися спільним майном, тому звернулася до суду з позовом. 08.06.2017 ухвалою судді задоволено заяву позивача про забезпечення позову, накладено заборону на відчуження автомобіля Renault Trafic, державний номерний знак [NUMBER] , зареєстрований за [PERSON] 16.11.2017 задоволено клопотання представника позивача про роз`єднання позовних вимог. Роз`єднано позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, поділ спільного майна подружжя, усунення перешкод в користуванні власністю, виділено в самостійне провадження позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, усунення перешкод в користуванні власністю. 21.11.2017 ухвалою судді відкрито провадження у справі. 28.02.2018 до суду відповідачем у справі в особі представника було подано зустрічну позовну заяву про визнання боргових зобов`язань за договором позики від 23.12.2014 спільним боргом подружжя та стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] Ѕ частини боргових зобов`язань, які виникли в інтересах сім`ї і становлять 960897,60 грн. 01.03.2018 ухвалою судді зустрічну позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків. 24.04.2017 представником позивача до суду подану заяву про залишення без розгляду позовних вимог [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом вселення в квартиру [ADDRESS] , зобов`язання відповідача не чинити їй перешкод у користуванні цією квартирою. Ухвалою суду від 24.04.2018 позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] в частині усунення перешкод у користуванні власністю шляхом її вселення в квартиру [ADDRESS] , та зобов`язання [PERSON] не чинити їй перешкод у користуванні цією квартирою - залишено без розгляду на підставі п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України. 10.05.2018 представником відповідача подано уточнену зустрічну позовну заяву. 21.06.2018 ухвалою суду призначено підготовче провадження, прийнято до розгляду зустрічну позовну заяву. 30.10.2018 ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів та витребувано від Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Українська консалтінгова спілка» оригінали матеріалів справи №0831/16 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованості за договором позики від 23.12.2014. 30.10.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 08.04.2019 було залишено без розгляду вимоги [PERSON] за зустрічною позовною заявою про визнання боргових зобов`язань за договором позики від 23.12.2014 спільним боргом подружжя та стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] Ѕ частини боргових зобов`язань, які виникли в інтересах сім`ї і становлять 960897,60 грн. Представником позивача до суду надана заява, в якій позовні вимоги підтримав та просив розглянути справу за його відсутності. Відповідач та його представник до судового засідання не з`явилися з невідомих суду причин, про розгляд справи були повідомлені своєчасно й належним чином. За таких обставин, суд розглядає справу за відсутності відповідача, що відповідає вимогам ч.3 ст.223 ЦПК України Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та наявні у справі докази, встановив наступні обставини. З 29.07.2006 [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] виданим 29.07.2006 відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Лубни Лубенського міськрайонного управління юстиції Полтавської області. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей. Під час перебування у шлюбі сторонами було придбано майно. Квартира [ADDRESS] придбана на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Анохіною В.М. 19.11.2007, реєстраційний №2703, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єкта нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №85516479 від 21.04.2017. Право власності на квартиру зареєстровано за відповідачем [PERSON] . Також було придбано автомобіль Renault Trafic, 2006 року випуску, кузов № [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] . Право власності на автомобіль за [PERSON] зареєстровано 09.07.2013, що підтверджується карткою приватного транспортного засобу [NUMBER] . Ринкова вартість зазначеного транспортного засобу складає 210000 грн., що підтверджується довідкою про вартість майна від 25.05.2017, виданою ТОВ «Аргумен-Експерт». На підставі договорів купівлі-продажу від 26.09.2011 та 25.04.2012 були придбані земельні ділянки площею 0,15 га кожна, кадастровий номер [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , та кадастровий номер [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується державними актами на право власності на земельну ділянку № [NUMBER] та № [NUMBER] відповідно. Право власності на земельні ділянки зареєстровано за відповідачем. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Ч.1 ст.61 СК України визначає, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Отже вище перелічене майно, придбане подружжям за час перебування у шлюбі, належить сторонам на праві спільної сумісної власності. Згідно з ч.1 ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Ч.1 ст.71 СК України передбачає: майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Таким чином, вимога про поділ квартири в рівних частках по Ѕ частині за кожним із подружжя відповідає вимогам закону, а тому підлягає задоволенню. Також законною є вимога про визнання права власності за позивачем на одну з земельних ділянок, придбаних під час перебування сторін у шлюбі, оскільки ділянки мають однакову площу, знаходяться на одній і тій самій вулиці населеного пункту, а тому при визнанні права власності на одну з них за позивачем, у власності відповідача залишиться рівнозначне майно. Відповідно до ч. 2 ст. 71 СК України неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Оскільки автомобіль Renault Trafic, державний номерний знак [NUMBER] , знаходиться у володінні та користуванні відповідача [PERSON] та є неподільною річчю, то вимога про виділення цього автомобіля у власність відповідача з виплатою компенсації вартості частки цього майна позивачеві цілком законна та підлягає задоволенню. Позивачем заявлено вимогу про стягнення з [PERSON] компенсації за частку об'єкта права спільної сумісної власності подружжя у розмірі 105000 грн., що складає Ѕ вартості автомобіля Renault Trafic. Вартість автомобіля підтверджена довідкою про вартість майна від 25.05.2017, виданою ТОВ «Аргумен-Експерт». Відповідачем, в свою чергу, не надано суду доказів, які б спростовували законність вимог позивача. Враховуючи викладене, суд дійшов про законність та обґрунтованість позовних вимог, а тому задовольняє їх в повному обсязі. Питання щодо судових витрат судом вирішується відповідно до положень ст.141 ЦПК України. Оскільки позов підлягає задоволенню у повному обсязі, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме - з відповідача на користь позивача стягується судовий збір у розмірі 6720 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved