Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-25 00:00:00

В січні 2018 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON], за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Чортківської районної державної нотаріальної контори про визнання права власності на спадкове майно за законом. В позовній заяві він зазначив, що народився 08 травня 1956 року в с. Косів Чортківського району Тернопільської області та по даний час постійно проживає в цьому селі. Відповідач по справі - [PERSON] - його рідний брат. Їхні батьки: батько - [PERSON], мати - [PERSON]. 15 червня 2009 року помер їхній батько - [PERSON] в с. Косів Чортківського району Тернопільської області. 10 листопада 2012 року померла мати [PERSON] в с. Косів Чортківського району Тернопільської області. Після смерті батьків відкрилась спадщина на нерухоме майно, зокрема на ? частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, який розташований в с. Косів по вул. Івана Франка, 33 Чортківського району, співвласниками якого є позивач та відповідач (кожному співвласнику належить по 1/4 частині вказаного будинковолодіння). Заповіту батьки не залишали, а тому згідно до ст. ст. 1222, 1223, 1261 Цивільного кодексу України спадкоємцями першої черги є сторони по справі - [PERSON]В та [PERSON] - діти померлих батьків - [PERSON] та [PERSON] Зібравши всі необхідні документи в грудні 2017 року він звернувся в Чортківську районну державну нотаріальну контору по питанню оформлення спадщини після смерті батьків та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Нотаріус ознайомився з поданими документами і повідомив про те, що оформити спадщину не можливо, так як відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, що змусило звернутися до суду. Просить визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на спадкове нерухоме майно, а саме: на 1/4 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд (загальна площа будинку - 57,8 кв. м, житлова площа - 21,9 кв. м), який розташований по вул. Ів. Франка, 33 в с. Косів Чортківського району Тернопільської області, що належала [PERSON], який помер 15 червня 2009 року в с. Косів Чортківського району Тернопільської області; визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на спадкове нерухоме майно, а саме: на 1/4 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд (загальна площа будинку - 57,8 кв. м, житлова площа 21,9 кв. м), який розташований по вул. Ів. Франка, 33 в с. Косів Чортківського району Тернопільської області, що належали [PERSON], яка померла 10 листопада 2012 року в с. Косів Чортківського району Тернопільської області. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримують, просять задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Позивач [PERSON] подав суду клопотання про повернення частини сплаченого судового збору, в якому просить повернути йому 50 відсотків сплаченого судового збору в сумі 352,40 копійок, так як відповідач визнав позов. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Чортківська районна державна нотаріальна контора в судове засідання не зявилася, від неї надійшла заява, про слухання справи за його відсутності, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду. Вислухавши позивача, його представника, відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Позивач [PERSON] народився 08 травня 1956 року в с. Косів Чортківського району Тернопільської області та по даний час постійно проживає в цьому населеному пункті, про свідчать дані паспорта серії МС № 694656, виданого Чортківським РВ УМВС України в Тернопільській області 29 липня 2000 року. Відповідач по справі [PERSON] - рідний брат позивача. Їхні батьки: батько - [PERSON], мати - [PERSON], про що свідчать свідоцтва про народження серії ІУ-УР № 2279595, серії УП -УР № 1347488. 15 червня 2009 року помер батько позивача [PERSON] в с. Косів Чортківського району Тернопільської області, про що в Книзі реєстрації смертей 17 червня 2009 року зроблено відповідний актовий запис за №14 та видане свідоцтво про смерть серії І-ИД №086499. 10 листопада 2012 року померла мати позивача [PERSON] в с. Косів Чортківського району Тернопільської області, про що в Книзі реєстрації смертей 12 листопада 2012 року зроблено відповідний актовий запис за №18 та видане свідоцтво про смерть серії І-ИД №145455. Після смерті батьків відкрилась спадщина на нерухоме майно, зокрема на 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, який розташований в с. Косів по вул. Івана Франка, 33 Чортківського району Тернопільської області, співвласниками якого є позивач та відповідач (кожному співвласнику належить по 1/4 частині вказаного будинковолодіння. Заповіту батьки не залишали, а тому згідно до ст.ст.1222.1223,1261 Цивільного кодексу України спадкоємцями першої черги є сторони по справі - [PERSON]В та [PERSON] - діти померлих батьків - [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ст. 1268 ЦК України [PERSON] спадщину після смерті матері та батька прийняв, так як він постійно проживав із спадкодавцями ( з батьками) однією сімєю на час відкриття спадщини в буд. №33 по вул. Івана Франка в с. Косів, що стверджується довідками № 1419, № 1425 від 11 грудня 2017 року, виданих Косівською сільською радою Чортківського району та відповіддю Чортківської держнотконтори від 18.12.2017 року. Відповідач по справі - рідний брат [PERSON]- на день смерті батьків з ними не проживав, спадщини після їх смерті не прийняв і на неї не претендує. Зібравши всі необхідні документи в грудні 2017 року позивач звернувся в Чортківську районну державну нотаріальну контору по питанню оформлення спадщини після смерті батьків та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Нотаріус ознайомився з поданими документами і повідомив про те, що оформити спадщину не можливо, так як відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, тобто свідоцтво про право власності на вказаний вище житловий будинок на імя батьків. Про це його було додатково повідомлено листом за № 1346/02-14 від 18.12.2017 року. Відповідно до ст. 182 ЦК України право власності на нерухомі речі підлягають державній реєстрації. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до абзацу 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на нерухоме майно виникає з моменту його державної реєстрації. Виходячи з ст. ст. 25, 30 ЦК України мати та набути цивільне право (право власності на нерухоме майно) може лише жива та дієздатна особа. Із змісту ст. ст. 391, 392 ЦК України вбачається, що у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватись у судовому порядку. Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. За положеннями статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із частиною 1 статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову в даній справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ч. 3 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З огляду на викладене, суд має підстави дійти до висновку про законність і обґрунтованість вимоги щодо спадкування майна спадкодавця за законом, та задовольнити позовні вимоги, визнавши право власності на вказане майно. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання позивача і повернення йому з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору в сумі 704,80 гривень згідно квитанції про сплату № 28887042 від 03 січня 2018 року, що становить 352 гривні 40 копійок.

Outcome: approved