Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-14 00:00:00

Головний лікар Лисичанської обласної психіатричної лікарні [PERSON] звернувся до Лисичанського міського суду з заявою про припинення амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку громадянину [PERSON]. В обґрунтування заявлених вимог заявник посилається на те, що [PERSON], [INFO], перебуває на диспансерному обліку у лікаря психіатра з 2003 з діагнозом: шизофренія, параноїдная, безперервний тип перебігу зі стабільним дефектом. Тривалий час страждає психічним захворюванням. З 2002 року спостерігається з приводу психіатрії з полінаркоманією. Схильний до вживання дімедролу, насіння дурману, каннабіоідів. Перебуває на обліку з приводу шизофренії з 2003 року. В 2004 проходив примусове лікування в психіатричній лікарні міста Ромни, Сумської області. Кримінальна справа з приводу зберігання наркотиків. Багаторазово проходив лікування в ЛОПЛ, в 2012 році був повторно засуджений за зберігання наркотиків, було призначено примусове лікування. Проходив примусове лікування в СОПЛ з 31.01.2013 по 04.12.2014. Примусове лікування змінено на АППП, згідно рішення Сватівського районного суду від 02.12.2014 року. До теперішнього часу спостерігався в групі АППП, останнє рішення Лисичанського суду про продовження АППП від 08.02.2017. Протягом минулого часу після продовження АППП вів себе спокійно, приймав лікування. Суспільної безпеки не являє. Останнє стаціонарне лікування в ЛОПЛ з 10.01.2017 по 28.02.2017. Комісія лікарів у складі: зав. Диспансерного відділення [PERSON], дільничого психіатра [PERSON], [PERSON], вивчивши анамнез, меддокументацію [PERSON] прийшла до висновку, що на теперішній час за своїм психічним станом він не потребує надання амбулаторної психічної допомоги без його усвідомленої згоди, тому що не являє суспільної небезпеки за своїм психічним станом і у звязку з тимчасовим виїздом до Сумської області. Просить суд припинити амбулаторну психіатричну допомогу в примусовому порядку [PERSON], [INFO], мешкає чого за адресою: [ADDRESS] Представник психіатричного закладу [PERSON]в судовому засіданні підтримав заяву, надав пояснення, аналогічні викладеним в ній, просив задовольнити заяву про припинення надання амбулаторної психіатрічної допомоги в примусовому порядку [PERSON], оскільки той на цей час не виявляє агресії, не вживає наркотичних засобів і не являє собою суспільної небезпеки. В судовому засіданні прокурор Севостянової О.М. вважала за доцільне припинити надання амбулаторної психіатричної допомоги [PERSON] та не заперечувала проти задоволення заяви медичного закладу. В судовому засіданні законний представник [PERSON] проти задоволення заяви не заперечувала, вважала доцільним припинення надання амбулаторної психіатричної допомоги її сину. Хворий [PERSON] в судове засідання не зявився, причин неявки не повідомив. Вислухавши думку представника психіатричного закладу, прокурора, законного представника хворого, які вважал за доцільне заяву задовольнити, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Відповідно до ч. 7-8 ст. 12 Закону України «Про психіатричну допомогу», надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку припиняється за рішенням комісії лікарів-психіатрів у разі видужання особи або такої зміни стану її психічного здоров'я, що не потребує надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, або за рішенням суду про відмову в продовженні надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Клопотання про припинення надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може направлятися до суду особою, якій надається ця допомога, або її законним представником через 3 місяці з часу ухвалення судом рішення про надання або продовження надання особі такої допомоги. В судовому засіданні було встановлено, що згідно копії паспорту серії ЕМ 764176 виданого Лисичанським МВ УМВС України в Луганській області, [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [INFO]./а.с.2/ Рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 08.02.2017 року було продовжено надання [PERSON] амбулаторної психіатричної допомогу у примусовому порядку./а.с.5-6/ З висновку лікарів-психіатрів стосовно особи з тяжким психічним розладом, яка потребує припинення амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку № 493 від 09.08.2017 року, вбачається, що [PERSON], [INFO], [INFO], інвалід ІІІ групи, З 2002 року спостерігається з приводу психіатрії з полінаркоманією. Схильний до вживання дімедрола, насіння дурмана, каннабіоідів. Перебуває на обліку з приводу шизофренії з 2003 року. В 2004 проходив примусове лікування в психіатричній лікарні міста Ромни Сумської області. Кримінальна справа з приводу зберігання наркотиків. Багаторазово проходив лікування в ЛОПЛ в 2012 року, був повторно засуджений за зберігання наркотиків, було призначено примусове лікування. Проходив примусове лікування в СОПЛ з 31.01.2013 по 04.12.2014. Примусове лікування змінено на АППП, згідно рішення Сватівського районного суду від 02.12.2014 року. До теперішнього часу спостерігався в групі АППП, останнє рішення Лисичанського суду про продовження АППП від 08.02.2017. Протягом минулого часу після продовження АППП вів себе спокійно, приймав лікування. Суспільної безпеки не являє. Данні обєктивного дослідження стану на теперішній час: Контакт продуктивний. Інтелектуально мнестичні функції збережені. Продуктивної психопорталогії немає. Агресивна тенденція не проявляється. Навички самообслуговування збережені. З матірю збирається виїзжати до бабусі в Сумську область. Критика до свого стану достатня. Комісія лікарів, вивчивши анамнез, мед документацію і дані обєктивного обстеження хворого [PERSON] приходить до висновку, що на теперішній час за своїм психічним станом він не потребує надання амбулаторної психічної допомоги без його усвідомленої згоди, оскільки не являє суспільної небезпеки за своїм психічним станом і у звязку з тимчасовим виїздом до Сумської області. Таким чином, суд вважає, що висновок лікарів-психіатрів містить в собі чітке обґрунтування необхідності припинення надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, а зібрані у справі докази вказують на необхідність припинення надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, тому суд вважає за доцільне задовольнити заяву головного лікаря Лисичанської обласної психіатричної лікарні [PERSON] про припинення амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку громадянину [PERSON].

Outcome: approved