Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-13 00:00:00

В серпні 2021 року [PERSON] звернулася з вищевказаною позовною заявою до [PERSON] , із залученням до участі у справі у якості третьої особи на стороні позивача, службу у справах дітей Чорноморської сільської ради Лиманської райдержадміністрації Одеської області, з позовними вимогами: надати дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , без дозволу (згоди) та супроводу батька, [PERSON] , у період з 15 серпня 2021 року по 31 вересня 2021 року; надати дозвіл [PERSON] , оформлювати документи для тимчасового виїзду неповнолітнього [PERSON] , за межі України у період у період з 15 серпня 2021 року по 31 вересня 2021 року, без згоди батька, [PERSON] 30.08.2021 року позивач уточнила позовні вимоги в частині періоду виїзду та просила надати дозвіл на тимчасовий виїзд без згоди відповідача у період з 25 жовтня 2021 року по 31 грудня 2021 року. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, [INFO] у ній народився син [PERSON] . Батьком дитини зареєстрований [PERSON] . Шлюб з відповідачем в органах РАЦС не реєструвався. Вони з дитиною, проживають окремо від відповідача. Відповідач дитиною не цікавиться, участі у вихованні дитини не приймає, свій обов`язок щодо піклування про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток не виконує, жодної допомоги зокрема матеріальної на утримання неповнолітньої дитини не здійснює, та всіма способами перешкоджає вихованню та розвитку дитини. Її батьки, дідусь та бабця малолітнього Макарія: [PERSON] , та [PERSON] постійно проживають та зареєстровані за постійним місцем проживання в республіці Польщі. Позивач має намір виїхати з дитиною до батьків для оздоровлення та відпочинку. Відповідач не надає дозволу на виїзд дитини. Вважаючи що дії відповідача суперечать інтересам дитини та позивача, [PERSON] звернулася за захистом порушених прав до суду. Учасники справи в судове засідання не з`явилися. Позивач подала до суду заяву про задоволення її позовних вимог та розгляд справи за її відсутністю. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причину неявки суд не повідомив. Служба у справах дітей Чорноморської сільської ради Лиманської райдержадміністрації Одеської області про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причину неявки суд не повідомили. Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутністю її учасників. З`ясувавши обставини справи, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку про залишення позовних вимог без задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено [INFO] у [PERSON] народився син [PERSON] . Народження дитини зареєстровано у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі реєстраційній служби Одеського міського управління юстиції, про було складено відповідний актовий запис за № 2308. Батьком дитини зареєстрований [PERSON] . Шлюб між сторонами в органах РАЦС не реєструвався. Позивач з малолітнім сином [PERSON] проживають окремо від відповідача. Дідусь та бабця малолітнього Макарія з боку матері [PERSON] : [PERSON] , та [PERSON] постійно проживають та зареєстровані за постійним місцем проживання в республіці Польщі. Позивач бажає реалізувати своє з дитиною право, виїхати до родичів, дідуся та бабусі, з метою відпочинку та оздоровлення дитини. Відповідач не надає дозволу, та перешкоджає виїзду дитини сумісно з матір`ю для оздоровлення та відпочинку до дідуся та бабусі в м. Вроцлав, республіки Польща. Згідно ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Частина 2 ст. 150 СК України передбачає обов`язок батьків піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст.ст. 3, 17, 31 Закону України «Про охорону дитинства» визначається право дитини на відпочинок та охорону здоров`я. Відповідно до ст. 17 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають важливу роль засобів масової інформації і забезпечують, щоб дитина мала доступ до інформації і матеріалів із різних національних і міжнародних джерел, особливо до таких інформації і матеріалів, які спрямовані на сприяння соціальному, духовному і моральному благополуччю, а також здоровому фізичному і психічному розвитку дитини. Ст.10 Конвенції про права дитини передбачає право дитини залишати будь-яку країну, включаючи власну, і повертатися в свою країну. Відповідно до ст. 31 Конвенції про права дитини, Держави-учасниці визнають право дитини на відпочинок і дозвілля, право брати участь в іграх і розважальних заходах, що відповідають її віку, та вільно брати участь у культурному житті та займатися мистецтвом, поважають і заохочують право дитини на всебічну участь у культурному і творчому житті та сприяють наданню їй відповідних і рівних можливостей для культурної і творчої діяльності, дозвілля і відпочинку. Відповідно до п.3 ч. 3 ст. 313 ЦК України, фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Необхідно зазначити, що у відповідності до Конвенції про права дитини (ратифікованої Постановою Верховної Ради № 789 від 27.02.91 р.), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. У відповідності до вимог ст.ст. 7, 155 Сімейного Кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Аналізуючи вказані обставини суд надходить до висновку, що виїзд малолітнього Макарія з матір`ю [PERSON] до дідуся та бабусі в республіку Польщу, відповідають інтересам дитини, відповідають її віку, спрямовані на сприяння соціальному, духовному і моральному благополуччю, здоровому фізичному і психічному розвитку дитини, а також наданню йому відповідних і рівних можливостей для культурної і творчої діяльності, дозвілля і відпочинку. Безпідставна відмова відповідача у виїзді дитини, перешкоджає реалізації вищевказаних прав дитини, та суперечить її інтересам. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved