Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась із позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позов мотивовано тим, що сторони від спільного шлюбу мають дитину: доньку [PERSON], [INFO]. Дитина перебуває на утриманні матері, а відповідач добровільно кошти на утримання доньки не надає. У зв'язку з чим вона звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на свою користь на утримання дитини у розмірі 1 000,00 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з'явилась, але до початку розгляду справи надала суду заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, але до початку розгляду справи надав суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі в розмірі 1 000,00 грн. Відповідно до ч.1 ст. 174 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 21.03.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. 11.12.2013 року заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області, шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 23.10.2011 року, актовий запис №3044, розірвано. Рішення суду набуло законної сили 24.12.2013 року. Частиною 1 статті 141 Сімейного кодексу України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Відповідно до ч.1 ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно статті 1 Закону України «Про прожитковий мінімум», прожитковий мінімум - це вартісна величина для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Згідно ЗУ «Про державний бюджет України на 2014 рік», розмір прожиткового мінімуму на дитину до 6 років на час розгляду справи становить 1 102,00 грн. Дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до переконання про задоволення позову в повному обсязі з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони від спільного проживання в шлюбі мають дитину: доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Дитина перебуває на утриманні матері, а відповідач добровільно кошти на утримання дитини не надає. В той же час, в поданій заяві відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав в повному обсязі. Судом у відповідності до ч.4, ч.5 ст.174 ЦПК України встановлено, що визнання позовних вимог відповідачем є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому приймається судом. Таким чином, беручи до уваги наведені обставини, а також визнання відповідачем позовних вимог в повному обсязі, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню та стягненню з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 1 000,00 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.10.2014 року і до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до положень статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої винесено судове рішення, суд присуджує з іншої сторони відшкодувати понесені нею судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі викладеного та

Outcome: approved