Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась із позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчатися. В позові зазначила про те, що 19.09.1995 року було укладено шлюб між нею та відповідачем. Від спільного проживання в шлюбі мають повнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який нині навчається на першому курсі денної форми навчання у Вінницькому національному аграрному університеті на факультеті технології виробництва переробки продукції тваринництва. Відповідач матеріальної допомоги на навчання не надає, а тому позивач просить стягувати з відповідача на утримання сина [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) до закінчення навчання або до досягнення сином 23-х років. В судове засідання позивач не з'явилась, але до початку судового розгляду подала заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, позов підтримала з підстав, викладених в ньому. Відповідач в судове засідання не з'явився, але до початку розгляду справи надав суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно з свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 19.09.1995 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, який на час вирішення справи не розірвано. Прізвище дружини після укладення шлюбу «[PERSON]». Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24.12.1996 року батьками [PERSON] [INFO], є [PERSON] та [PERSON] Згідно з довідкою №016 від 27.01.2015 року [PERSON] навчається на І курсі денного відділення Вінницького національного аграрного університету на факультеті технології виробництва і переробці продукції тваринництва. Відповідно до виписки з історії хвороби № 807, виданої 11.02.2015 року міською клінічною лікарнею №1, [PERSON], [INFO], перебував з 03.02.2015 по 11.02.2015 року на стаціонарному лікуванні в наслідок черепно-мозгової травми голови. Відповідно до довідки від 27.01.2014 року [PERSON] працює на посаді слюсара-електрика у Вінницькому національному аграрному університеті і його загальний дохід за період з 01.07.2014 року по 31.12.2014 року склав 10 641,93 грн. Відповідно до довідки №5 від 04.02.2015 року [PERSON] працює на посаді медичної сестри у міській клінічній лікарні №3 і її загальний дохід за період з серпня 2014 року по січень 2015 року склав 11 470,94 грн. Відповідач добровільно належної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має можливість її надавати. Відповідно до ч.1 ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. 2 цієї статті право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до положень частини 1 статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуюються за рішенням суду від дня пред'явлення позову до суду. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов до переконання про задоволення позову з таких підстав. Сторони від спільного проживання мають повнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який навчається у Вінницькому національному аграрному університеті на факультеті технології виробництва переробки продукції тваринництва. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав у повному обсязі. Судом відповідно до ч.4, ч.5 ст.174 ЦПК України встановлено, що визнання позовних вимог відповідачем є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому приймається судом. Беручи до уваги наведені обставини, а також безумовне визнання відповідачем позовних вимог, суд дійшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі в межах заявлених вимог. Питання судових витрат суд вирішує в порядку ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved