Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

В травні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. В обґрунтування позовних вимог вказувала, що згідно з рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 15 жовтня 2014 року, відповідач повинен сплачувати на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі 500 грн. щомісячно. Вважає, що на даний час вказаний розмір аліментів є недостатнім для нормального виховання і матеріального забезпечити сина, а тому, посилаючись на положення ст. 192 Сімейного кодексу України, просила суд збільшити розмір стягуваних з відповідача на її користь аліментів на утримання неповнолітнього сина до 900 грн. щомісячно. Оскільки вирішення судом питання про розмір аліментів у неї самої та у її сина погіршився стан здоровя, що потребує більших затрат на нормальне існування, при цьому рівень її доходів не збільшився, а враховуючи інфляцію,- фактично зменшився, то позбавлена можливості забезпечити матеріальне забезпечення сина за свій рахунок. Під час судового розгляду [PERSON]М позовні вимоги підтримала, та просила позов задовольнити з наведених у ньому підстав. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, та поясним суду, що він не працює, та вважає, що і тих 500 грн., які він сплачує позивачу достатньо, крім того, стверджував, що крім сплати аліментів надає сину допомогу в добровільному порядку, а тому просив в задоволенні позову відмовити. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами сімейного законодавства. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON], 17 вересня 2009 року, який проживає з позивачем і перебуває на її утриманні. Вказані обставини визнані сторонами та підтверджуються копією свідоцтва про народження (а.с.6) та довідкою (а.с.9). Згідно з рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 15 жовтня 2014 року(а.с.7) та виконавчого листа (а.с.4) відповідач сплачує на користь позивача аліменти в твердій грошовій сумі 500 грн. щомісячно до досягнення сином повноліття. Вважаючи вказаний розмір аліментів недостатнім для забезпечення утримання сина, позивач звернулась до суду з позовом про збільшення розміру аліментів. Статтею 51 Конституції України гарантовано, а статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Таким чином, зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України. Частиною 3 статті 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Згідно зі ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює незалежність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. На підтвердження своїх доводів [PERSON] зазначала, що порівняно з 2014 роком збільшився встановлений законом прожитковий мінімум для дітей віком, що відповідає віку її сина, на утримання якого відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти, та згідно із нормами Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» з 01 травня установлено прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років в розмірі 1531 грн., крім того стан її здоров'я та здоровя дитини погіршився і, крім зарплатні медсестри, інших доходів вона не має. Обставина збільшення встановленого законом прожиткового мінімум для дітей відповідного віку, є загальновідомою, тому відповідно до вимог ч.2 ст. 61 ЦПК України, не потребує доказування. Що стосується обставин погіршення стану здоровя позивача та її неповнолітнього сина, на утримання якого стягуються аліменти, то такі обставини підтверджуються медичними довідками та виписками (а.с. 8, 10, 11) В той же час відповідач є працездатною особою, жодних перешкод для працевлаштування він не має, проте офіційно не працевлаштовується, та має мінливий неофіційний прибуток. Жодних доказів, на підтвердження своїх заперечень щодо понесення відповідачем додаткових витрат на утримання дитини, суду не надав, також не навів інших обставин, що перешкоджали б стягненню з нього більшого розміру аліментів, ніж визначений рішенням суду. При визначенні розміру аліментів, що підлягає стягненню, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище як одержувача, так і платника аліментів і вважає необхідним збільшити розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітнього сина, до 800 грн. щомісячно. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 551 грн. 20 коп. сплаченого судового збору.

Outcome: partial