Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-11 00:00:00

В січні 2018 року позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» засобами поштового зв'язку звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 45 170,43 грн. за кредитним договором № б/н від 03.02.2015 року, яка складається з наступного: 17 560,97 грн. - заборгованість за кредитом; 5 131,70 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 22 477,76 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 2 297,56 грн. - штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди та судові витрати у розмірі 1 762 грн., що вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором № б/н від 03.02.2015 року, а також стягнути судові витрати у розмірі 1 762 грн. В обґрунтування позову вказував, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 03.03.2015 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 17 845,97 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється починаючи з 1-го по 25-те число кожного місяця. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з Умовами та правилами, Тарифами складають між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом в заяві. 07.03.2018 року відкрито провадження в даній справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Представник позивача звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи без участі їх представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення в разі неявки відповідача не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, тому суд зі згоди позивача вважає за можливе провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 280 ЦПК України. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 03.02.2015 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] з метою створення сприятливих умов для виконання боржником зобов'язань по кредитному договору № SAMDN52000075975278 від 21.03.2013 року, а також приєднання до Умов та правил представлення продукту кредитних карт, укладено Генеральну угоду. Відповідно до п. 2.1 вказаної Угоди банк надає позичальнику терміновий кредит в сумі 17 845,97 грн. на строк 12 місяців з 03.02.2015 року по 29.02.2016 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку споживчі цілі в сумі 17 945,97 грн. в замін на зобов'язання позичальника по поверненню кредита, сплаті процентів в розмірі 0,833 % в місяць на суму залишку заборгованості по кредиту в указані в заяві Умовах та правилах строки. Погашення заборгованості здійснюється в слідуючому порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця позичальник надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 1 570,06 грн. для погашення заборгованості по кредиту, яка складається із заборгованості по кредиту, процентів, а також витрат згідно з Умовами і правилами. Дата останнього погашення заборгованості повинна бути не пізніше 29.02.2016 року. За правилами статей 525, 526 і 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 12.07.2018 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] підписана анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, які складають між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом в заяві. Відповідно до п. 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на тей самий строк. Відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком. З матеріалів справи вбачається, що ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 17 845,97 грн. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] не виконав належним чином зобов'язань по Генеральній угоді та Умов та правил надання банківських послуг, внаслідок чого, станом на 20.12.2017 року за ним рахується заборгованість у розмірі 47 467,99 грн., яка складається з наступного: 17 560,97 грн. - заборгованість за кредитом; 5 131,70 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 22 477,76 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 2 297,56 грн. - штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди та судові витрати у розмірі 1 762 грн., що вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором № б/н від 03.02.2015 року. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків, як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові уразі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що одночасне застосування пені та двох видів штрафів за одне й те саме порушення виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання банком положень, закріплених у ст.61 Конституції України, щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Дана позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року № 6-2003цс15. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами в силу статті 95 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що відповідач належним чином не виконує зобов'язання, передбачені укладеним в установленому законом порядку кредитним договором, тому позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають частковому задоволенню. Слід звернути увагу, що в прохальній частині позовної заяви позивач допустив арифметичну помилку, вказавши загальний розмір заборгованості - 45 170,43 грн., при цьому просив стягнути з відповідача складові частини заборгованості, що складаються з тіла кредиту, відсотків, пені та комісії, а також штрафів на загальну суму в розмірі 47 467,99 грн. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в розмірі 1 676,62 грн. (95,16%). Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial