Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

В червні 2017 р. [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] Вказував, що йому, його сестрі - відповідачці, та їх матері - [PERSON] на праві спільної сумісної власності належала квартира [ADDRESS]. На теперішній час позивач має намір розпорядитись своєю часткою квартири, проте не має такої можливості, оскільки частки майна у спільній сумісній власності співвласників не визначені, мати померла, відповідач перешкоджає. Посилаючись на вищевикладене, позивач просить суд визначити частки в спільній сумісній власності на квартиру [ADDRESS] по 1/3 частині кожному із її співвласників, а також визнати за ним право власності на 1/3 частку в квартирі [ADDRESS], оскільки у нього відсутній правовстановлюючий документ. Представник позивача, згідно заяви, просив про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явилась, повідомлялась судом про розгляд справи належним чином. Причини неявки суду не повідомила. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. Згідно Свідоцтва про право власності на житло від 26.12.1996 р. квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], та [PERSON] [INFO] р. [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді частки у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS]. Згідно Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 02.02.2017 р. визнано за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] на 1/6 частку квартири [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що спірна квартира належала йому, відповідачці та їхній матері на праві спільної сумісної власності. На теперішній час позивач має намір реалізувати своє право власності на його частку квартири, однак не має можливості розпоряджатись належним йому на праві власності нерухомим майном, оскільки частки співвласників в спірному майні не були визначені, а визначити їх на теперішній час в позасудовому порядку немає можливості. Крім того, позивач зазначав, що частка матері сторін - [PERSON] вже фактично виділена в розмірі 1/3 частки, оскільки за позивачем та відповідачкою, як спадкоємцями першої черги після смерті матері, визнано право власності на спадкове майно. Відповідно до ч. 1 ст. 355 Цивільного кодексу України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). У відповідності до ст. 368 Цивільного кодексу України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно. Згідно ст. 370 ЦК України у випадку виділення частки в праві спільної сумісної власності вважається, що частки кожного із співвласників в праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлене за домовленістю співвласників або законом, або рішенням суду. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, що засвідчує його право власності. Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що співвласники в рівних частках користувались, володіли спільним майном, іншим чином визначити частки сторін у спільному майні неможливо, крім того, у позивача відсутній правовстановлюючий документ, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1 280 грн. 00 коп.

Outcome: approved