Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

В січні 2015 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив стягнути з [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України матеріальну шкоду в розмірі 25700,00 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 1000,00 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 257,00 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав на те, що 23 серпня 2010 року в м. Дніпропетровську на перехресті вул. Героїв Сталінграда та вул. Енергетична з вини відповідача [PERSON] сталася дорожньо-транспортна пригода. На дату скоєння цієї пригоди відповідач не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вина відповідача підтверджується постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 листопада 2010 року. В результаті зазначеної ДТП, з вини відповідача, був пошкоджений автомобіль «Деу Ланос», державний номерний знак [NUMBER], який належить [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого, була застрахована. Вищевказана особа подала заяву з метою отримання грошового відшкодування за матеріальну шкоду завдану відповідачем, на підставі чого, позивачем було сплачено на його користь 25500,00 грн., а також позивачем було сплачено 200,00 грн. за послуги аварійного комісара. У зв'язку з вищевказаним позивач набув право вимоги до відповідача у розмірі виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, раніше надав суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги позивача та просив задовольнити їх в повному обсязі, справу розглянути без його участі. Також, зазначив, що не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином через засоби масової інформації (газета Урядовий кур'єр), причину своєї неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню по наступним обставинам. Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. У судовому засіданні було встановлено, що 23 серпня 2010 року близько 15 годин 40 хвилин в м. Дніпропетровську на перехресті вул. Героїв Сталінграда та вул. Енергетична відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Шевроле Авео», державний номерний знак [NUMBER], яким керував [PERSON] та автомобіля «Деу Ланос», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON]. Постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 листопада 2010 року [PERSON] був визнаний винним в скоєному ДТП (а.с.7-8). Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, обставини дорожньо-транспортної пригоди, зокрема щодо винуватості [PERSON] не потребують доказування, оскільки встановлені судовим рішенням по вказаній адміністративній справі, що набрало законної сили. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В наслідок вищевказаної ДТП автомобілю «Деу Ланос», державний номерний знак [NUMBER], були завдані механічні ушкодження. Згідно висновку експертного дослідження автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку автомобілю «Деу Ланос», державний номерний знак [NUMBER], за № 167 від 31.08.2010 року - сума спричиненої шкоди власнику автомобіля в наслідок його пошкодження складає 43970 грн. 41 коп. (а.с.9-22). Відповідно до ст. 41 п. 41.1 пп. «а» Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобам, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідач, станом на дату ДТП, не виконав умов Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів. 13 грудня 2010 року [PERSON], власник автомобіля «Деу Ланос», державний номерний знак [NUMBER], подав заяву, як того вимагає ст. 35 п. 35.1 вищевказаного Закону з метою отримання грошового відшкодування за матеріальну шкоду завдану відповідачем (а.с.6). Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. У відповідності до п. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідач відшкодування за завдану матеріальну шкоду добровільно не сплатив. В зв'язку з настанням події, передбаченої ст. 41 п. 1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБ України, на підставі наказу від 14.01.2011 року за № 31 (а.с.24 на обороті), здійснило виплату відшкодування [PERSON] в розмірі 25500 грн. 00 коп. в межах обов'язкового ліміту відповідальності МТСБУ, що підтверджується платіжним дорученням від 17.01.2011 року за № 97 (а.с.25). Крім того, позивачем були понесені витрати на аварійного комісара для складання вищевказаного висновку щодо заподіяної шкоди, які склали 200 грн. 00 коп., що підтверджується відповідними актом виконаних робіт та рахунком № 078 від 16.12.2010 року (а.с.23). Згідно п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України матеріальну шкоду в розмірі 25700,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слідує стягнути судовий збір в сумі 257 грн. 00 коп. Крім того, згідно з п. п. 2, 6 ч. 3 ст. 79 ЦПК України, витрати на правову допомогу та витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача відносяться до судових витрат пов'язаних з розглядом судової справи. Як вбачається з матеріалів справи позивачем було укладено Контракт про надання правової допомоги з ФОП [PERSON] (а.с.26-28), на виконання якого ним було перерахована в рахунок виконання договору 1000 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 4222 від 22.11.2013 року, а також сплачено 420 грн. за публікацію в пресі оголошення про виклик відповідача в судове засідання, що підтверджується платіжним дорученням № 36482 від 12.03.2015 року. Ці витрати також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved