Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

В січні місяці 2016 року позивач звернувся до суду з даними позовними вимогами зазначивши ,що мають з відповідачем ,від попереднього шлюбу, спільну дитину :[PERSON] [INFO], яка після закінчення школи з 17 серпня 2015 року навчається на першому курсі денного відділення інституту неприривної професійної освіти м.Біла Церква Київської області за спеціальністю- психологія. Враховуючи, що після розірвання з відповідачем в 2003 році шлюбу дочка залишилась на її утриманні, а вступивши до вузу потребує матеріальної допомоги, яку відповідач не надає дитині в добровільному порядку, вона змушена була звернутися до суду з даними позовними вимогами та просить стягнути на її користь аліменти на утримання дитини, що навчається в розмірі ? частини заробітку (всих доходів) відповідача до дня закінчення навчання, тобто 30 червня 2019 року. Просить також стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати на правову допомогу при складанні позовної заяви. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач позовні вимоги позивача визнав звернувши увагу суду, що не заперечує стосовно задоволення позову хоча не погоджується з трактуванням позивача щодо ухилення ним від надавання матеріальної підтримки дитині яку він періодично надає останній по мірі можливості , оскільки вже має іншу сім»ю та утримує дітей його теперішньої дружини, а також сплачує позивачу щомісячно заборгованість за аліментами за минулий час. Суд, заслухавши осіб, які беруть учать у справі, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що дійсно між сторонами, на підставі судового рішення, в жовтні місяці 2003 року розірвано шлюбні стосунки, що підтверджується свідоцтвом про його розірвання (а.с.-4). Від даного шлюбу колишнє подружжя має повнолітню дочку :[PERSON] Валеріїну що підтверджується свідоцтвом про її народження (а.с. 3) на утримання якої з відповідача , до досягнення дочки повноліття , стягувались аліменти в розмірі ? частини заробітку (всіх доходів) та залишилась на час розгляду позову заборгованість, що не заперечується відповідачем по справі. На даний час повнолітня дитина сторін, з 17 серпня 2015 року навчається на 1 курсі денного навчання інституту неприривної професійної освіти м.Біла Церква Київської області за спеціальністю-психологія, що стверджується відповідною довідкою даного навчального закладу /а.с.5/. Термін навчання закінчується - 30.06.2019 року. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Статтею 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Враховуючи, що повнолітня дочка сторін, проживає разом з матір`ю і на даний час продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги (що не оспорюється відповідачем), суд вважає за необхідне стягнути на користь позивачки аліменти на утримання їх дочки починаючи з дня пред'явлення позову і до закінчення нею навчання, але не більше ніж до досягнення донькою 23 років. Разом з тим, постановою Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. У відповідності до пояснень відповідача, останній працевлаштований, працює на посаді зварювальника і отримує стабільну заробітну плату з якої утримує свою нову дружину, її дітей та має намір сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки ,що продовжує навчання. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вважає за необхідне у відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір за подання позову про стягнення аліментів в розмірі - 551 грн.2 0 коп. Позовні вимоги в частині стягнення - 150 грн на отримання правової допомоги пов»язаної з поданням позову до суду підлягають до задоволення так, як оплата даних витрат підтверджується наданими позивачем у матеріали справи документами. На підставі викладеного та

Outcome: approved