Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-10 00:00:00

Департамент патрульної поліції Національної поліції України в особі представника Миколи Назаренка звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь позивача 6 249,00 грн. в якості відшкодування матеріальних збитків, а також - суму сплаченого позивачем судового збору в розмірі 1921,00 грн. В обґрунтування позову вказав, що [PERSON] , під час виконання службових обов`язків старшого сержанту поліції взводу №1 роти №1 батальйону №1 УПП в Запорізькій області ДПП, втратив переносну УКХ радіостанцію Hytera TC-610, вартістю 6249 гривень, які просив стягнути з відповідача, посилаючись на ст.ст. 22, 1166 ЦК України, ст.ст. 130, 133 КЗпП України. Ухвалою від 26 липня 2019 року справу призначено до розгляду в спрощеному провадженні з повідомленням сторін. 24 грудня 2019 року у справі ухвалено заочне рішення, позов задоволено в повному обсязі. Ухвалою від 04 лютого 2020 року за заявою представника відповідача заочне рішення скасовано, та справу призначено до нового судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача Назаренко М.М. , посилаючись на викладені в позові обставини наполягав на задоволенні позову в повному обсязі. Представник відповідача - адвокат Курінний О.І. заперечив проти задоволення позову. Так в судовому засіданні він пояснив, що дійсно відповідач працював в Управлінні патрульної поліції у м. Запоріжжя. При цьому не погоджується, що відповідачу видавалась радіостанція, що відповідач є матеріально відповідальною особою, та не згоден із вартістю радіостанції. Також вважає що викладені в позові обставини належним чином позивачем не підтверджені та не доведені. Надати письмові заперечення, відзив, будь-які докази - не вважає за необхідне. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Згідно ч.ч.1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ч.2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Вказані положення законодавства неодноразово роз`яснювались учасникам справи в ході судового розгляду, однак докази надані лише стороною позивача. В судовому засіданні було встановлено, що наказом №105 о/с від 18 квітня 2016 року (а.с.16) сержанта поліції [PERSON] призначено до батальйону №1 роти №1 Управління патрульної поліції у місті Запоріжжя Департаменту патрульної поліції. 03 липня 2018 року було до сектора зв`язку та телекомунікацій не була здана переносна УКХ радіостанція Hytera TC-610, обліковий номер № 29 , заводський номер 15N09A2649, інвентаризаційний номер 101483754 (а.с.21), яка була видана поліцейському [PERSON] (а.с.22). Наказом №668 о/с від 12 липня 2018 року (а.с.17) старшого сержанта поліції [PERSON] призначено по управлінню патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції батальйон №1 рота №1 взвод №1. Як вбачається з висновків службового розслідування від 14 серпня 2018 року (а.с.5-15), радіостанція була ймовірно втрачена [PERSON] 03 липня 2018 року під час одного з блокувань автомобіля Fiat Undo д.н.з. [NUMBER] Також у звіряльній відомості результатів інвентаризації необоротних активів від 01 листопада 2018 року (а.с.19-20) зафіксовано, що переносна УКХ радіостанція Hytera TC-610, заводський номер 15N09A2649, інвентаризаційний номер 101483754, була загублена [PERSON] , дії якого за Наказом №3272 від. 18.07.2018р. були визнані неправомірним, та до нього застосовано усне попередження. Згідно інвентаризаційного опису необоротних активів (а.с.23-25) вартість переносної УКХ радіостанції Hytera TC-610 становить 6249 гривень. Наказом №102 о/с від 13 лютого 2019 року (а.с.18) звільнено зі служби в поліції по управлінню патрульної поліції в Запорізькій області старшого сержанта поліції [PERSON] поліцейського взводу №1 роти №1 батальйону №1, з 14 лютого 2019 року. Надані позивачем докази є належними і допустимими щодо предмету доказування, та крім того, у встановленому порядку не поставлені під сумнів і не оспорені стороною відповідача. Жодного підтвердження оскарження, в тому числі - висновків службового розслідування, чи наказу про застосування усного попередження за втрату радіостанції, стороною відповідача не надано. Також не надано доказів, які б давали привід сумніватися у відповідності балансової вартості УКХ радіостанції Hytera TC-610, - її вартості з урахуванням зносу. Таким чином суд вважає доведеним, що [PERSON] , внаслідок необережності, загубив ввірену йому переносну УКХ радіостанція Hytera TC-610, заводський номер 15N09A2649, інвентаризаційний номер 101483754, що належить Департаменту патрульної поліції Національної поліції України. При цьому, основним нормативно-правовим актом, який регулює діяльність національної поліції є Закон України «Про Національну поліцію», згідно зі ст. 19 якого, у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом. Держава відповідно до закону відшкодовує шкоду, завдану фізичній або юридичній особі рішеннями, дією чи бездіяльністю органу або підрозділу поліції, поліцейським під час здійснення ними своїх повноважень. За загальним правилом, під час вирішення справ такої категорії пріоритетними є норми спеціальних законів. Трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціальних законів не врегульовано спірних правовідносин, або коли про це йдеться у спеціальному законі. Однак, у Законі України «Про Національну поліцію» відсутня норма щодо матеріальної відповідальності поліцейських, відшкодування матеріальної шкоди заподіяної поліцейським, а тому суд приходить до висновку, що на поліцейського як на працівника поширюється трудове право, отже при вирішенні даного спору слід керуватись Кодексом законів про працю (КЗпП). Позивач помилкового посилається на ст. 22 ЦК України, як правову підставу стягнення збитків, оскільки у цій справі йдеться про відшкодування матеріальної шкоди з працівника, поліцейського. У п.18 Постанови Пленуму ВСУ від 29 грудня 1992 року №14 «Про судову практику у справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» роз`яснено, що під час заподіяння шкоди працівниками самовільним використанням у корисливих цілях технічних засобів підприємства (автомобілів, автокранів тощо) відповідальність має наставати за нормами не трудового, а цивільного права. У такому разі шкода відшкодовується в повному обсязі, включаючи й неотримані підприємством прибутки від використання зазначених технічних засобів. Окрім цього, помилковим є посилання на ст. 1166 ЦК України, оскільки як встановлено судом, [PERSON] виконував трудові (службові) обов`язки, а саме невідкладне службове завдання, в ході якого було втрачено радіостанцію Hytera TC-610, а отже відповідальність має наставати за нормами трудового права. Цивільне право слід застосовувати у випадках, коли працівник заподіяв матеріальну шкоду, внаслідок самовільного використання в особистих цілях автомобіля. Відповідно до ст. 138 КЗпП України для покладення на працівника матеріальної відповідальності за шкоду власник або уповноважений ним орган повинен довести наявність умов, передбачених ст. 130 цього Кодексу. Згідно частин 1, 2, 4 ст. 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством. На працівників не може бути покладена відповідальність за шкоду, яка відноситься до категорії нормального виробничо-господарського ризику, а також за шкоду, заподіяну працівником, що перебував у стані крайньої необхідності. Відповідальність за не одержаний підприємством, установою, організацією прибуток може бути покладена лише на працівників, що є посадовими особами. Відповідно до ст. 132 КЗпП України, за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов`язків, працівники, крім працівників, що є посадовими особами, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку. Матеріальна відповідальність понад середній місячний заробіток допускається лише у випадках, зазначених у законодавстві. Зважаючи на викладене, з урахування наданих доказів і встановлених обставин справи, суд приходить до висновку, що [PERSON] було заподіяно матеріальну шкоду відповідачу, шляхом втрати виданої йому переносної УКХ радіостанції Hytera TC-610, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Судові витрати, що понесені та документально підтверджені позивачем, в порядку ст. 141 ЦПК України також підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved