Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-29 00:00:00

До Високопільського районного суду Херсонської області звернувся [PERSON] із позовною заявою до [PERSON], [PERSON], третьої особи: відділу ДРАЦС РС Апостолівського районного управління юстиції Дніпропетровської області про встановлення батьківства, зазначивши у позові про те, що він народився в м.Апостолово Дніпропетровської області 11.04.1966 року. Відповідно до свідоцтва про його народження, видане Апостолівським рай бюро ЗАГС, його батьками зазначено: запис про батька відсутній, мати - [PERSON]. Відповідно до довідки виконкому Іванівської сільської ради Високопільського району Херсонської області [PERSON] в період часу з 1965 по 1969 роки проживала разом та вела спільне господарство з [PERSON] в с.Іванівка Високопільського району Херсонської області. Для встановлення батьківства він звернувся до суду, оскільки Апостолівським райбюро ЗАГС помилково не було записано у свідоцтві відомості про батька, що його батьком є [PERSON]. Просить суд встановити факт батьківства, про те, що [PERSON] [INFO], є його рідним батьком. До суду позивач [PERSON] надав заяву в якій підтримує позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні в судовому порядку, а також просить розглянути справу у його відсутності (а.с.29) Відповідач [PERSON] надала до суду заяву в якій визнає позовні вимоги та не заперечує у задоволенні позову, а також просить суд розглянути справу у її відсутності (а.с.30) Відповідач [PERSON] надав до суду заяву в якій визнає позовні вимоги та не заперечує у задоволенні позову. Просить суд розглянути справу у його відсутності (а.с.31). Представник третьої особи, відділу ДРАЦС РС Апостолівського районного управління юстиції в Дніпропетровській області в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлені вчасно та належним чином, до суду надійшов лист (а.с.22) про слухання справи за відсутності представника, ніяких заперечень щодо заявлених вимог не мають. Зазначено також, що припускають про те, що актовий запис складено за заявою матері, відповідно до ст.135 СК України і [PERSON] являється одинокою матірю. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народився 11 квітня 1966 року в м.Апостолово Дніпропетовської області, про що 12.05.1966 року Апостолівським відділом райЗАГС Дніпропетровської області складено актовий запис за №121. А також у графі батьки зазначено відомості про матір [PERSON], відомості про батька відсутні.(Копія свідоцтва про народження на а.с.7) Із копії паспорту громадянина України (а.с.5-6) зясовано, що [PERSON] [INFO], народився в м.Апостолово Дніпропетровської області та зареєстрований за адресою м.Хмельницьк площа Своободи буд.1-А кв.32, фактично проживає за адресою [INFO]. Має ідентифікаційний код -[NUMBER] (а.с.12) Із копії паспорту громадянина України (а.с.10) зясовано, що [PERSON] [INFO], уродженець [INFO]. Зареєстрований за адресою [INFO], що підтверджується довідкою виконкому Іванівської сільської ради Високопільського району Херсонської області від 11.09.2015 року (а.с.11). Має ідентифікаційний код [NUMBER] (а.с.13) Із копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії 111-ХС №030235 виданого 29.12.2002 року (а.с.9) зясовано, що [PERSON] належить на праві приватної власності земельна ділянка для ведення товарного сільського господарського виробництва загальними площами 5,66 га. Пленум Верховного Суду України у своїй\~Постанові № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», звернув увагу судів на те, що за загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч. 1\~ст. 58 Конституції України) норми\~Сімейного кодексу України(далі -\~СК) застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 1 січня 2004 року. До сімейних відносин, які вже існували на зазначену дату, норми\~Сімейного Кодексу\~застосовуються в частині лише тих прав і обов'язків, що виникли після набрання ним чинності. Ці права й обов'язки визначаються на підставах, передбачених\~Сімейним Кодексу. Оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у\~ст. 128 СК, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у\~ст. 53 КпШС, суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини. Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 року, необхідно застосовувати відповідні норми\~КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір'ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. Як вже зазначалося вище судом встановлено, що позивач [PERSON], відносно якого ставиться питання про встановлення батьківства, народився 11 квітня 1966 року, тобто до 01.01.2004 року, а тому суд вважає за необхідне враховуючи розяснення Пленуму Верховного Суду України при розгляді зазначеної справи застосувати відповідні норми\~КпШС, які регулювали зазначені правовідносини. Так, згідно \~статті 51 КпШС, взаємні права та обов'язки батьків і дітей ґрунтуються на походженні дітей, засвідченому у встановленому законом порядку. За зальним правилом встановленим\~ст. 52 КпШС, походження дитини від батьків, які перебувають між собою в шлюбі, засвідчується записом про шлюб батьків. Згідно \~ст. 53 КпШС, походження дитини від батьків, які не перебувають між собою в шлюбі, встановлюється шляхом подачі спільної заяви батьком і матір'ю дитини в державні органи реєстрації актів громадянського стану. В разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Судом встановлено, що позивач [PERSON], відносно якого ставиться питання про встановлення батьківства, був народжений не в шлюбі і відомості про батька [PERSON] реєстрації актів громадянського стану Апостолівського району Херсонської області було записано зі слів матері, відповідно до вимог\~ст. 55 КпШС, про що передбачено також і \~статтею 135 СК України, про те, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває в шлюбі, якщо немає спільної заяви батьків і рішення суду про встановлення батьківства, запис про батька дитини в книзі записів народжень провадиться за прізвищем матері, ім'я, по батькові та національність батька дитини записуються за її вказівкою. Враховуючи вимоги\~ст. 53 КпШС в сукупності із розясненнями Пленуму Верховного Суду України, суд приходить до висновку, що при встановленні батьківства, достатньо встановити одну із трьох обставин, визначених у ч. 3 ст. 53 КпШС, а саме спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства, на підставі належних та допустимих доказів в розумінні ст.ст.\~57,\~58 ЦПК України. Як вбачається із наданої до суду довідки виконкому Іванівської сільської ради Високопільського району Херсонської області (а.с.8) [PERSON] у період з 1965 по 1969 роки включно проживала разом та вела спільне господарство з [PERSON] в с.Іванівка Високопільського району Херсонської області. Тобто [PERSON] та [PERSON], відповідачі по справі, проживали без реєстрації шлюбу та у них народився син [PERSON] (позивач по справі). За таких обставин, суд приходить до висновку про доведеність позивачем факту спільного проживання його матері [PERSON] та батька [PERSON] без реєстрації шлюбу та ведення спільного господарства, як до народження заявника так і після народження. Суд оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що вимоги позивача [PERSON] знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України не заперечуються відповідачами по справі, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного, ст.ст.\~51,\~52,\~53 КпШС,\~ст. 135 СК України,\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»,

Outcome: approved