Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

В серпні 2017 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій з урахуванням уточнення позовних вимог просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини - доньки [PERSON] [INFO] в розмірі ? частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Крім того, просить суд стягнути з відповідача на її користь кошти на її особисте утримання до досягнення донькою трьох років у розмірі прожиткового мінімуму. На обґрунтування позову послалась на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 13.10.2015 року. На даний час проживають окремо. Відповідач кошти на утримання дружини та дитини надає не регулярно та в розмірі визначеному на його власний розсуд, у зв'язку з чим вона змушена звертатись до суду. Ухвалою судді від 17.10.2017 року відкрито провадження у вищевказаній справі та справа призначена до розгляду у відкритому судовому засіданні. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 27.09.2018 року позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу залишено без розгляду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини та коштів на її особисте утримання підтримала в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання дитини та коштів на її особисте утримання визнав, про що подав суду письмову заяву. Суд вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суддя вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню, з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи позивачка та відповідач перебувають в шлюбі, зареєстрованому 13.10.2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Соломянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №3306, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Сторони по справі мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Згідно статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 1 січня 2018 року у сумі 1492,00 грн., з 1 липня - 1 559,00 грн., з 1 грудня - 1626,00 грн., працездатних осіб: з 1 січня 2018 року - 1762 гривні, з 1 липня - 1841 гривня, з 1 грудня - 1921 гривня; Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку, яка буде стягуватись як аліменти визначається судом. Статтею 27 Конвенції про захист прав дитини визначено, що батько(- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сімї. Приймаючи до уваги викладене, з метою захисту прав та охоронюваних законом інтересів малолітньої дитини - [PERSON] [INFO], суд вважає, що виходячи з того, що обоє батьків мають обов'язок утримувати дитину, відповідач має працездатний вік, не має інших аліментних зобов'язань, визнає позовні вимоги, позов цій частині підлягає задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Сімейним законодавством передбачено право дружини (матері дитини) на утримання чоловіком (батьком дитини) до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині (матері дитини) незалежно від цієї обставини. Враховуючи матеріальне становище відповідача, визнання ним позовних вимог, матеріальне становище позивачки, суд приходить до висновку, що відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання дружини в розмірі одного прожиткового мінімуму, встановленого для працездатної особи, щомісячно починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною [PERSON] [INFO] трьох років, у зв'язку з чим вказані вимоги також підлягають задоволенню. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. У відповідності зі ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави у розмірі по 640,00 грн. за кожну позовну вимогу. На підставі викладено та

Outcome: approved