Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовна заява ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості. Позовні вимоги мотивовані тим, що між сторонами 03.02.2007 року було укладено договір за №VIXRRX05240052, відповідно до умов якого [PERSON] отримав у банку кредит в розмірі 1 135,20 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позичальник підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і банком договір, про що свідчить його підпис у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Відповідач не надав банку своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, у зв'язку із чим утворилась заборгованість в розмірі 23 650,60 грн. Зазначені обставини і стали підставою для звернення до суду із позовом. В судове засідання представник позивача за довіреністю Молодецький О.С. не з'явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення суду. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи без фіксації судового засідання технічними засобами звукозапису. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 03.02.2007 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON], було укладено договір № VIXRRX05240052, відповідно до умов якого банк надав позичальнику строковий кредит у сумі 1 135,20 грн. на термін 6 місяців з 03.02.2007 року по 01.08.2007 року включно, з умовами сплати за користування кредитом відсотків у розмірі 0,01% на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту, одноразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 189,20 грн. та щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 27,81грн. в обмін на зобов'язання позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії в зазначені в заяві та умовах строки. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається період в « 5» по « 10» число кожного місяця позичальник повинен надавати банку грошові кошти у сумі 223,78 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інших витрат згідно з умовами та правилами. В порушення умов вищезазначеного договору за відповідачем станом на 23.01.2014 року рахується заборгованість в сумі 23 650,60 грн., яка складається з наступних сум : - 5524,31 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом; - 139,05 грн. - заборгованості по комісії за користуванням кредитом; - 16384,83 грн. - пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; - 500,00 грн. - штрафу (фіксована частина); - 1102,41 грн. - штрафу (процентна складова). Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. У відповідності до положень статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, згідно ст. 525 цього Кодексу, одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 3 ст. 538 Цивільного кодексу України, у разі невиконання однією із сторін у зобов'язанні свого обов'язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконує свого обов'язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов'язку, відмовлятися від його виконання частково або в повному обсязі. Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п.3 ч.1 ст.3 ЦК України. В ч.1 ст.626 ЦК України законодавець зазначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ч.1 ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно частини 1 статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Частиною 3 цієї статті визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. У відповідності до частини 1 статті 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цивільно-процесуального законодавства України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Факт неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору знайшов своє підтвердження в ході розгляду справи і є підставою, відповідно до змісту договору, наданого позивачем розрахунку боргу та вимог чинного законодавства, для часткового задоволення позову. На переконання суду, наданий позивачем розрахунок заборгованості в частині нарахування пені в розмірі 16 384,83 грн., значно перевищує розмір збитків завданих відповідачем, а відтак з урахуванням ч.3 ст. 551 ЦК України розмір пені підлягає зменшенню до 5 500,00 грн. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № VIXRRX05240052 від 03.02.2007 року в розмірі 12 765.77 грн., яка складається з наступних сум: - 5524,31 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом; - 139,05 грн. - заборгованості по комісії за користуванням кредитом; - 5500,00 грн. - пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; - 500,00 грн. - штрафу (фіксована частина); - 1102,41 грн. - штрафу (процентна складова). У відповідності до положень статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої винесено судове рішення, суд присуджує з іншої сторони відшкодувати понесені нею судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Враховуючи наведене,

Outcome: partial