Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-26 00:00:00

В червні 2017 року\~ позивач [PERSON] звернулася до суду з обумовленим позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 12.10.2002 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого позивач придбала у [PERSON] житловий будинок № 17, який розташований по вул. Шкільній в с. Щербанівське Вознесенського району Миколаївської області. Договір в цей же день було зареєстровано на Універсальній товарно-сировинній\~ біржі\~ «Південь» за № 155. Нотаріально договір сторони не посвідчували. Всі істотні умови договору купівлі-продажу були виконані, а саме продавець передав покупцю майно, а покупець прийняла його та сплатила за нього певну грошову суму, обумовлену сторонами договору. Між тим вказаний договір потребує нотаріального посвідчення, що на даний час неможливе з обєктивних причин (продавець нерухомого майна помер 18.07.2011 року), що створює перешкоди щодо реалізації прав власника позивача, отже стало підставою для звернення з даним позовом до суду. Позивач у судове засідання не з'явилася. До суду надійшла заява від її представника про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги [PERSON] останній підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явилася. Відповідно до заяви, що надійшла до суду, просила розглядати справу за її відсутності, проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечувала. Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд прийшов до висновку про необхідність застосування наслідків визнання позову відповідачем, передбачених\~ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання позову не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Так, згідно з застереженнями, що містяться в\~ст. 5 ЦК України\~та\~\~\~п. 4\~Прикінцевих та Перехідних Положень ЦК України, правовий статус майна, а також права та обов'язки суб'єктів цивільних правовідносин щодо цього майна визначаються нормами матеріального права, які були чинними на час його створення або набуття. Положеннями\~ст. 42 ЦК УРСР\~(в редакції 1963 року), який має застосовуватися до спірних правовідносин, дозволялося укладення цивільно-правових угод у вигляді усної та письмової форми (простої або нотаріальної). Згідно з вимогами\~ст. 227 ЦК УРСР\~(в редакції 1963 року) договір купівлі-продажу житлового будинку, повинен бути укладений у письмовій формі з обов'язковим нотаріальним посвідченням. Невиконання цих вимог, тягне недійсність такої угоди із застосуванням наслідків реституції, передбачених ч. 2\~ст. 48 ЦК УРСР\~(в редакції 1963 року). В той же час, відповідно до правил\~ст. 15 Закону України «Про товарні біржі»\~угоди, які укладені учасниками біржі щодо купівлі-продажу товарів або об'єктів нерухомості, допущених до обігу на товарній біржі та зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Така угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Так, як вбачається з матеріалів справи 12.10.2002 року [PERSON] придбала у [PERSON] (помер 18.07.2011 року, спадщину після його смерті, відповідно до довідки Першої Вознесенської державної нотаріальної контори Миколаївської області за № 815 від 18.07.2017 року, прийняла відповідач [PERSON]В.) житловий будинок № 17, який розташований по вул. Шкільній в с. Щербанівське Вознесенського району Миколаївської області, зареєструвавши в цей же день письмовий договір купівлі-продажу на Універсальній товарно-сировинній\~ біржі\~ «Південь» (в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю внесено запис № 155),\~ яка на даний час припинила свою діяльність. Проте, оформлення обумовленого договору купівлі продажу нерухомого майна в нотаріальному порядку не відбулося. Між тим, вказаний факт створює позивачу [PERSON] перешкоди в розпорядженні належним їй нерухомим майном. Також було встановлено, що вказаний договір не пройшов реєстрації, відповідно до вимог ч.2 ст. 227 ЦК УРСР 1963 року (договір купівлі продажу житлового будинку підлягає реєстрації у відповідному виконкомі органу місцевого самоврядування або ж в МБТІ відносно міст та селищ міського типу). Разом з тим, відсутність такої реєстрації не впливає на момент виникнення права власності та дійсність договору за вимогами\~ЦК УРСР 1963 року. Згідно ч.2\~ст.47 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна з сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Рішення про визнання договору дійсним може бути прийняте судом на вимогу добросовісної сторони, яка виконала повністю або частково договір. Враховуючи, що сторони за угодою повністю виконали істотні умови договору, за яким продавець передав покупцю у власність обумовлене угодою нерухоме майно, а покупець передала останньому визначену грошову суму,\~але в наступному нотаріальне посвідчення угоди не відбулося, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що на підставі ст. ст.47,227 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) позовні вимоги позивача [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved