Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

В червні 2017 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на частку в спільному майні подружжя в порядку проведення його поділу. Вказувала на те, що з 1998 р. вона перебуває з відповідачем у шлюбі. В період шлюбу подружжям було придбано у власність квартиру [ADDRESS]. Право власності на вказану квартиру було зареєстровано на імя відповідача. Проте, вказана квартира була придбана відповідачем під час перебування в зареєстрованому шлюбі з позивачкою, тобто вона є спільним майном подружжя. Однак на теперішній час сторони не можуть дійти згоди щодо поділу спільного майна, в звязку з чим\~ порушено право власності позивачки на частку в спільному майні подружжя. Посилаючись на вищевикладене, позивачка просить суд в порядку поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності сторін, визнати за нею право спільної власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS]; у спільній власності відповідача залишити ? частку вказаної квартири, та стягнути з відповідача на її користь судові витрати. В судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала в повному обсязі.\~ Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд встановив наступне. [PERSON] та\~ [PERSON] перебувають в зареєстрованому\~ шлюбі\~ з 09.01.1998 р. Відповідно до Договору купівлі-продажу квартири № 970/1 зареєстрованого на Українській біржі нерухомості 22.07.1999 р. [PERSON] було придбано у власність квартиру [ADDRESS]. Право власності на вказану квартиру зареєстровано 03.08.1999 р. ММБТІ на імя [PERSON] Згідно з ч.1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Разом з тим відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Згідно із частиною першою Прикінцевих положень СК України цей Кодекс набрав чинності з 1 січня 2004 року. Спірне майно придбано подружжям до 2004 року, тобто до набрання чинності СК України, а тому при вирішенні справи судам необхідно було застосовувати положення КпШС України, який був чинний на момент виникнення спірних правовідносин. З матеріалів справи вбачається, що спірна квартира була придбана відповідачем під час перебування у зареєстрованому шлюбі з позивачкою. Згідно ст. 22 КпШС України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Відповідно до ст. 28 КпШС України в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. В окремих випадках суд може відступити від начала рівності часток подружжя, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу. Суд розглядає\~ цивільні справи\~\~ не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб , поданим відповідно до\~ ЦПК України, в межах заявлених\~ ними\~ вимог і на підставі\~ доказів, наданих сторонами\~ та іншими особами, які беруть участь у справі. Враховуючи принцип безпосередності\~ судового розгляду\~ цивільних справ, рішення може бути\~ обґрунтоване лише доказами, одержаними\~ у визначеному\~ законом порядку\~ та дослідженими\~ в тому судовому засіданні, в якому\~ ухвалюється рішення. Суд оцінює докази\~ відповідно\~ до вимог\~ ст. ст. 58-59, 61, 212 ЦПК України\~ за своїм внутрішнім переконанням,\~ що ґрунтується на повному, всебічному, обєктивному та безпосередньому\~ дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює\~ належність, допустимість,\~ достовірність кожного доказу окремо, а також\~ достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування,\~ не можуть\~ вважатися встановленими в цивільній справі,\~ якщо такі засоби доказування відсутні. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Жоден доказ не має\~ для суду\~ наперед встановленого значення. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог і заперечень. Таким чином, враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що відповідач не спростовує того, що спірне майно є спільним майном подружжя, суд дійшов висновку, квартира, яка була придбана подружжям під час спільного проживання та перебування в зареєстрованому шлюбі є їх спільною сумісною власністю. Таким чином судом встановлено, що сторонам спірна квартира належить на праві часткової власності в рівних частках по ? частині кожному. Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що спірна квартира була придбана сторонами за час перебування в зареєстрованому шлюбі, суд вважає, що вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі ст. ст. 22,28 КпШС України, ст.ст. 10, 14, 30, 60, 62, 212-214\~ ЦПК України, суд

Outcome: approved