Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-29 00:00:00

В серпні 2019 р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (позивач) звернулось до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (відповідач), в якому просило суд стягнути з відповідача заборгованість по сплаті інфляційних втрат в розмірі 130787,32 грн, 3 % річних - 30600,00 грн, пені - 121151,77 грн, а всього 282539,09 грн та судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13.01.2014 р. між позивачем та ПАТ «Златобанк» було укладено договір про надання кредиту у формі овердрафту на картковий рахунок № [NUMBER] , за яким відповідачу було надано кредит в розмірі 340000,00 грн, строком до 12.01.2015 р. з сплатою 26,00 % річних. 18.09.2018 р. між ПАТ «Златобанк» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір про відступлення прав вимоги, за яким ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги за договором №007/14/OVERПК від 13.01.2014 р. щодо боржника [PERSON] . Відповідач належним чином не виконує зобов`язання з повернення кредиту, кошти, які були отримані за договором №007/14/OVERПК від 13.01.2014 р. не повернула. В зв`язку з порушенням грошового зобов`язання відповідач має заборгованість станом на 19.07.2019 р. в розмірі 282539,09 грн, а саме: 30600,00 грн - 3 % річних, 130787,32 грн - інфляційні, 121151,77 грн - пеня за подвійною обліковою ставкою НБУ. Вказане стало підставою для звернення до суду з позовом. У відзиві на позов представник відповідача заперечує щодо задоволення позову, зазначає, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 12.05.2015 р. у справі №761/6067/15-ц, яке набрало законної сили, стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Златобанк» заборгованість за договором №007/14/OVERПК від 13.01.2014 р. в розмірі 365819,50 грн, з яких 340000,00 грн - заборгованість за кредитом, 13598,62 грн - заборгованість по процентах, 12220,88 грн - пені. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 01.03.2019 р. у справі №761/6067/15-ц замінено сторону виконавчого провадження з виконання вказаного рішення з ПАТ «Златобанк» на ТОВ «Вердикт Капітал». Рішення суду від 12.05.2015 р. у справі №761/6067/15-ц було виконано в повному обсязі в рамках виконавчого провадження №59487302, яке 23.12.2019 р. було закінчено. Зазначає, що зобов`язання було виконано, а строк кредитування сплинув 12.01.2015 р. (а.с. 80-82) Крім цього, представник відповідача подав заяву про застосування строку позовної давності, який вважає сплинув 12.01.2018 р. У відповіді на відзив представник позивача зазначає, що рішення суду від 12.05.2015 р. було виконано лише 23.12.2019 р., під час розгляду вказаної справи про стягнення пені, трьох відсотків річних та інфляційних втрат за договором №007/14/OVERПК від 13.01.2014 р. Тобто, з 12.05.2015 р по 23.12.2019 р. відповідач користувався коштами кредитора. Заборгованість по пені, трьох відсотках річних та інфляційних втрат нараховувалась виходячи з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 340000,00 грн. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав за викладених у позовній заяві обставин, просив його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилась, свого представника, який був належним чином повідомлений, в судове засідання не направила, причини неявки суду не відомі. Враховуючи те, що дата судовому засідання була погоджена з стороною відповідача, які були присутні на судовому засіданні, призначеному на 21.01.2021 р., справа перебуває в провадженні суду з 07.08.2019 р., а в судді Осаулова А.А. з 19.10.2020 р., беручи до уваги те, що позиція сторони відповідача викладена у відзиві на позов, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторони відповідача. При цьому, суд враховує, що Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Крім цього, Верховний Суд в постанові від 01.10.2020 р. у справі №361/8331/18 виходив з того, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Кондратенко О.О. від 15.08.2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Осаулова А.А. від 20.10.2020 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Протокольною ухвалою суду від 30.03.2021 р. закрито підготовче засідання, справу призначено до розгляду по суті. Суд, вислухавши пояснення сторони позивача, дослідивши зібрані в справі письмові докази, вважає за можливе позовні вимоги задовольнити з огляду на наступне. Судом встановлено, що 13 січня 2014 року між АТ «Златобанк» та [PERSON] було укладено договір № 007/14/OVERПК про надання кредиту в формі овердрафту на картковий рахунок від 31.01.2014 року, відповідно до якого останній було надано кредит в розмірі 340000,00 грн., строком на 12 місяці, а саме не пізніше 12 січня 2015 року включно, зі сплатою відсотків за користування овердрафтом у розмірі 26%. (а.с. 8-17) 18.09.2018 р. між ПАТ «Златобанк» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір про відступлення прав вимоги, за яким ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги за договором №007/14/OVERПК від 13.01.2014 р. щодо боржника [PERSON] (а.с. 21-24) Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 12.05.2015 р. у справі №761/6067/15-ц стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Златобанк» заборгованість за договором №007/14/OVERПК від 13.01.2014 р. в розмірі 365819,50 грн, з яких 340000,00 грн - заборгованість за кредитом, 13598,62 грн - заборгованість по процентах, 12220,88 грн - пені. (а.с.83-85) Виконавчий лист, виданий 23.07.2015 р. на примусове виконання вказаного рішення, - на а.с. 89. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 01.03.2019 р. у справі №761/6067/15-ц замінено сторону виконавчого провадження з примусового виконання рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 12 травня 2015 року в цивільній справі № 761/6067/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Златобанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, а саме Публічне акціонерне товариство «Златобанк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал». (ас. 86-88) 09.07.2019 р. було відкрито виконавче провадження №59487302 з примусового виконання виконавчого листа №761/6067/15-ц від 23.07.2015 р. Постановою приватного виконавця Яцишина А.М. від 23.12.2019 р. закінчено виконавче провадження №59487302, оскільки 21.12.2019 р. сплачено на депозитний рахунок виконавця грошові кошти для повного фактичного виконання судового рішення. (а.с. 91) Вказане підтверджується дублікатами квитанцій. (а.с. 95-102) Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Відповідно до ч. 2 ст. 554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частиною другою статті 625 цього ж кодексу передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28.03.2018 р. у справі №444/9519/12 (провадження №14-10цс18) дійшла висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Крім цього, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник не виконав, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором. Кредитор в цьому випадку має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів та пені (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 р. у справі № 310/11534/13-ц). Судом встановлено, що [PERSON] належним чином не виконувала своїх зобов`язань за кредитним договором, рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 12.05.2015 р. у справі №761/6067/15-ц стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Златобанк» заборгованість за договором №007/14/OVERПК від 13.01.2014 р. в розмірі 365819,50 грн. З ухваленням рішення про стягнення боргу у 2015 році зобов`язання відповідача сплатити заборгованість за кредитним договором не припинилося та тривало до моменту фактичного виконання грошового зобов`язання 21.12.2019 р. (дата останнього платежу з погашення боргу).Відтак кредитор має право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, а саме 3% річних та інфляційних. Між тим, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник не виконав, не є підставою для нарахування пені за кредитним договором. Представник відповідача подав заяву про застосування позовної давності, оскільки кінцева дата повернення кредиту - 12.01.2015 р., а тому вважає, що строк позовної давності сплинув 12.01.2018 р. Главою 19 ЦК України визначено строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, тобто позовну давність. Аналіз змісту наведених норм матеріального права у їх сукупності дає підстави для висновку, що до правових наслідків порушення грошового зобов`язання, передбачених статті 625 ЦК України, застосовується загальна позовна давність тривалістю у три роки (стаття 257 цього Кодексу). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (стаття 267 ЦК України). Порядок відліку позовної давності наведено у статті 261 ЦК України. Зокрема, відповідно до частини першої цієї статті перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України), а тому 21.12.2019 (дата остаточного погашення заборгованості, стягнутої за судовим рішенням) і є датою, коли зобов`язання відповідачів перед банком за Кредитним договором припинилося. Законодавець визначає обов`язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням рівня інфляції та 3 % річних за увесь час прострочення, у зв`язку із чим таке зобов`язання є триваючим. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 08.11.2019 р. у справі № 127/15672/16-ц погодилась з висновками Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеними у постановах від 10 та 27 квітня 2018 року у справах № 910/16945/14 та № 908/1394/17, від 16 листопада 2018 року у справі № 918/117/18, від 30 січня 2019 року у справах № 905/2324/17 та № 922/175/18, від 13 лютого 2019 року у справі № 924/312/18, про те, що невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову. В зв`язку з цим, строк позовної давності позивачем пропущено не було. Судом було перераховано суми інфляційних витрат та 3 % річних за період з 16.07.2016 р. по 16.07.2019 р., а тому з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» потрібно стягнути кошти трьох відсотків річних у розмірі - 30 600 грн. 00 коп. та інфляційних втрат в сумі - 128 431 грн. 08 коп., а всього - 159031 грн. 08 коп. за неналежне виконання зобов`язань за договором про надання кредиту №007/14/OVERПК від 13.01.2014 року, укладеним між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Златобанк». В задоволенні іншої частини позовних вимог про стягнення коштів інфляційних втрат та пені у вигляді подвійної ставки НБУ, необхідно відмовити.

Outcome: partial