Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

До Артемівського районного суду м. Луганська надійшла позовна заява [PERSON] до Управління комунальним майном Луганської міської ради про встановлення факту проживання однією сім'єю та визнання права власності на квартиру в порядку спадкування, в обґрунтування якої позивачка зазначила, що її тітці - [PERSON] за життя належала квартира за адресою: [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] померла та позивачка є єдиною її спадкоємицею за законом. В передбачений законом 6 місячний строк, позивачка звернулась до Другої луганської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, за якою була сформована спадкова справа за № 54542453. 26.11.13. позивачка отримала від нотаріальної контори постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій у зв'язку з неможливістю надати документи, що підтверджують родинні зв'язки або рішення суду про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім'єю. Посилаючись на вказане, положення ст. 1264 ЦК України та зазначаючи про те, що починаючи з 26.11.2013р. вона мешкала разом зі спадкодавицею та вела з нею спільне господарство за адресою: [ADDRESS], позивачка просила суд встановити факт її проживання однією сім'єю з лютого 2008р. разом з [PERSON] та визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на квартиру за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні позивачка та її представник заявлений позов підтримали та просили суд задовольнити його у повному обсязі з вищенаведених підстав. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву у якій проти позову заперечував посилаючись на відсутність доказів спільного проживання позивачки разом зі спадкодавицею та неможливість встановлення повного кола спадкоємців після померлої [PERSON] Свідок [PERSON], допитана у судовому засіданні суду повідомила, що знає позивачку [PERSON], їй відомо що позивачка доглядала за померлою [PERSON] приблизно з 2007 року, у них були добрі стосунки, більше там нікого ніколи не бачила, після смерті [PERSON] позивачка організувала поховання. Вислухавши пояснення сторін, пояснення свідка та дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] до Управління комунальним майном Луганської міської ради про встановлення факту проживання однією сім'єю та визнання права власності на квартиру в порядку спадкування не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про смерть від [INFO] [PERSON] померла [INFO] (а. с. 4). 30.05.2013р. позивачка подала до Другої Луганської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після [PERSON] в якій зазначила, що вона була зареєстрована та постійно проживала разом із спадкодавицею за адресою: [ADDRESS] (а. с. 5). 26.11.2013р. державним нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій щодо видачі позивачці свідоцтва про право на спадщину після [PERSON] з тих підстав, що [PERSON] не було надано доказів її родинних та інших відносин з спадкодавицею та доказів проживання з нею не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини (а. с. 7). Відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. В обґрунтування свого позову, [PERSON] вказала, що проживала разом з [PERSON] з лютого 2008 р. за адресою: [ADDRESS]. Однак вищевказані обставини позивачка спростувала надавши на адресу суду копію власної заяви про прийняття спадщини від 30.05.2013р., в якій виклала інші відомості, а саме про свою реєстрацію та проживання разом зі спадкодавицею за адресою: [ADDRESS] (а. с. 5). Про проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] також свідчить лікарське свідоцтво про смерть, де вищевказана адреса зазначена, як місце смерті [PERSON] Крім того позивачка вказує, що спадкодавець [PERSON] мешкала разом з нею однією сім'єю за адресою: [ADDRESS] з лютого 2008 року до моменту смерті 22.05.2013 року, проте в квитанції про поховання вказана адреса похорон [ADDRESS]. З огляду на вказане, суд критично оцінює доводи позивачки про спільне проживання з спадкодавицею та розглядає їх як спробу [PERSON] маніпулювати обставинами справи. Надані позивачкою на адресу суду копії свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с. 8), заповіту [PERSON] від 28.12.07р. (а.с. 9), заяви про прийняття спадщини за заповітом після [PERSON] (а.с. 10), довіреності на управління автомобілем (а.с. 11), лікарського свідоцтва про смерть [PERSON] (а. с. 12), копії паспорту на ім'я [PERSON], з якої вбачається, що позивачка зареєстрована за адресою [ADDRESS] лише з 31.12.2010 року, замовлення на поховання (а.с. 13), не є належними доказами спільного проживання позивачки разом з [PERSON] однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини. Також вказані копії документів не є належними доказами родинних відносин позивачки з [PERSON], оскільки вони не є метричними документами. Суд також критично ставиться до пояснень свідка [PERSON], оскільки пояснення свідка в частині спільного проживання позивачки саме з 2007 року, оскільки зазначений факт спростовуються іншими документальними фактами переліченими вище, а саме копією паспорту позивачки, копією лікарського свідоцтва про смерть, квитанції про поховання іті. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, позивачка мала надати докази тих обставин на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог, однак вищевказаного процесуального обов'язку не виконала, у зв'язку з чим суд визнає заявлені нею позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed