Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

В серпні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що згідно договору дарування від 24.09.1992 року вона є власником будинку за адресою: м. Скадовськ, вул. Портова, 117. На теперішній час у вказаному будинку, окрім неї, також зареєстровані колишній чоловік [PERSON] та спільна донька [PERSON] Згідно з рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 06.02.2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Розірвання шлюбу відбулося через зловживання відповідачем спиртними напоями. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишився проживати у вказаному будинку, продовжує зловживати спиртними напоями, вчиняти сварки, не приймає участі в утриманні будинку, його ремонті, сплаті комунальних послуг. На прохання переїхати проживати в інше житло відповідач відмовляється. Враховуючи зазначене просила виселити [PERSON]\~ з будинку\~ за адресою: м. Скадовськ, вул. Портова, 117 без надання іншого житлового приміщення. 20.09.2018 року надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач позов не визнав, посилаючись на те, що позивачем не викладені обставини, не зазначено доказів, якими позивач\~ обґрунтовує свої вимоги. Просив відмовити у задоволенні позову. Відповідно до п. 9 ч. 1 розділу ХІІІ «Перехідних положень» справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності редакцією ЦПК, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності редакцією ЦПК. Ухвалою Скадовського районного суду Херсонської області від 10.09.2018 року відкрито провадження по вказаній справі. Представник позивача у\~ судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач та його представник [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали, посилаючись на те, що позивачем не викладені обставини, не зазначено доказів, якими позивач\~ обґрунтовує свої вимоги. Просили відмовити у задоволенні позову.\~ Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та його представника [PERSON], дослідивши письмові докази, приходить до наступного. Відповідно до договору дарування від 24.09.1992 року\~ [PERSON] на праві власності належить житловий будинок з господарськими побудовами та спорудами, розташований за адресою: Херсонська область, Скадовський район, м. Скадовськ, вул. Портова, 117. (а.с.9-12) Згідно домової книги за адресою: Херсонська область, Скадовський район, м. Скадовськ, вул. Портова, 117 зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON] Рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 06.02.2017 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. 28.02.2018 року відносно [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.173 КУпАП (а.с. 16). Постановами Скадовського районного суду Херсонської області від 31.10.2018 року та від 22.10.2018 року\~ [PERSON] притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП (а.с.48-49). З Актів від 18.07.2018 року складених та підписаних сусідами [PERSON] та [PERSON] вбачається, що [PERSON] веде аморальний спосіб життя, вчиняє сварки, зловживає алкогольними напоями. Згідно характеристики від 26.07.2018 року, наданої секретарем міської ради [PERSON], [PERSON] зарекомендував себе посередньо, притягувався до адміністративної відповідальності, допускає порушення громадського порядку, зловживає алкогольними напоями, за місцем проживання сусідами характеризується негативно (а.с.20).\~ Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 317 Цивільного кодексу України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст прав власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно ст. 319 ч. 7 ЦК України діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобовязано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Глава 28 ЦК України визначає житловий будинок як обєкт права власності, а відповідно до ст. 321 ч. 1 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Передбачений статтею 391 ЦК України спосіб захисту - усунення перешкод у здійсненні власником прав користування та розпорядження своїм майном, підлягає застосуванню у тих випадках, коли між позивачем, який є власником майна, і відповідачем, який користується спірним майном, не існує договірних відносин щодо цього майна і майно перебуває у користуванні відповідача не на підставі договору, укладеного з позивачем. Статтею 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сімї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Згідно ст. 116 ЖК України якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем та його представником в судовому засіданні не надано жодних доказів на спростування твердження представника позивача. Суд оцінивши наявні у справі докази на підставі свого внутрішнього переконання та за критеріями їх належності, допустимості і достовірності, приходить до висновку, що [PERSON] систематично порушує правила співжиття, створюючи умови, які роблять неможливим проживання в будинку позивача та членів його сімї, вжиття заходів запобігання у виді притягнення до адміністративної відповідальності позитивних результатів не дали, а відтак позов визнається судом обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved