Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

До Ворошиловського районного суду м. Донецька звернулася [PERSON] із позовною заявою до [PERSON] про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітніх доньок - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до досягнення дітьми повноліття, також просила стягнути на її користь аліменти за минулий час на утримання дітей в сумі 144 000 грн. Свої вимоги обґрунтувала тим, що 08 серпня 2003 року між [PERSON] та [PERSON] у Донецькому міському відділі реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції був зареєстрований шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів 2003 року серпня місяця 08 числа було зроблено відповідний актовий запис за № 859. До реєстрації шлюбу вона з відповідачем фактично знаходились у шлюбних стосунках і вели спільне господарство з 1997 року. Від спільного проживання [INFO] року народилась донька [PERSON], а [INFO] року - донька [PERSON]. Рішенням Ворошиловського районного суду м. Донецька від 29.09.2011 року шлюб, укладений між ними був розірваний. Судом було встановлено, що з липня 2010 року між ними були припинені шлюбні стосунки. З цієї дати вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, мають окремий бюджет, тобто сім'я фактично розпалась. З моменту фактичного припинення шлюбу, тобто з липня 2010 року, відповідач проживає окремо від сім'ї і не приймає ніякої участі у вихованні та матеріальному утриманні доньок. Старша донька - [PERSON] готується до вступу у вищий навчальний заклад і потребує окрім побутових витрат, ще й додаткових, на оплату послуг репетиторів. [PERSON], а також доньки, неодноразово в телефонному режимі звертались до відповідача з вимогою надавати матеріальну допомогу, але це ніяким чином не вплинуло на колишнього чоловіка і він відмовився виконувати свої батьківські обов'язки прямо встановлені законом. З моменту розірвання шлюбу відповідач жодного разу не надав своїм дітям матеріальної допомоги. За даними, які підтверджуються довідкою, завіреною директором ТОВ «Валдиавиа», м. Донецьк в період з 01.02.2010 року по 20.05.2013 року заробітна плата відповідача, який працює на даному підприємстві на посаді фахівця по транспорту, складала 12 000 гривень в місяць. Вважає, що з відповідача повинні бути стягненні аліменти за минулий час (за останні три роки) в твердій грошовій сумі, в розмірі 144 000 гривень. (12000:3x36 місяців). Просить стягнути з відповідача - [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей - доньки [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO], щомісяця, з дня пред'явлення нею позову, у розмірі 1/3 з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць, до досягнення дітьми повноліття та стягнути з відповідача - [PERSON] аліменти за минулий час на утримання неповнолітніх дітей - доньки [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO] в сумі 144 000 гривень. У судове засідання позивач не з'явилася, про місце, дату та час повідомлена належним чином. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги викладені позивачем у позовній заяві підтримав, надав аналогічні пояснення, та зауважив, що чоловік не зважаючи на стосунки із матерю дітей, повинен залишатися чоловіком та дбати про своїх дітей. Просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав частково, та надав суду наступні пояснення. Позовні вимоги щодо стягнення аліментів у розмірі 1/3 частині від усіх видів заробітку (доходу) на утримання дітей до їх повноліття визнає. Зауважив, що дітей ніколи не залишав, при можливості надавав їм матеріальної допомоги, а саме у лютому 2014 року передав [PERSON] 6 000 дол. США та 14 000 грн. на утримання доньок із розрахунку на перед на рік, розписок при цьому не брав, оскільки раніше також передавав гроші без розписок, суперечок з цього приводу не було. На теперішній час працює в ТОВ «Лімарті» директором по транспорту, але працює із частковою зайнятістю. Зараз перебуває у зареєстрованому шлюбі та має двох малолітніх дітей сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Вважає, що [PERSON], достовірно знала про інший шлюб та знаходження на його утриманні малолітніх дітей. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів за минулий час у сумі 144 000 грн. не визнає та просить в цій частині відмовити, оскільки, під час праці в ТОВ «Валдіавіа» до жовтня 2012 року не отримував дохід у вказаному [PERSON] розмірі, звідки взята така сума йому не відомо та не зрозуміло. Також, просить врахувати, що дружина перебуває у відпустці по догляду за дитиною і родина існує лише за рахунок його доходу. Судом в межах позовних вимог встановлені наступні обставини та відповідно до них правовідносини. Рішенням Ворошиловського районного суду м. Донецька від 29.09.2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER]) та неповнолітню доньку [PERSON] [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER]) батьком дітей у свідоцтві про народження вказаний [PERSON]. [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі із [PERSON], про що у Книзі реєстрації шлюбу Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м. Донецьку 4 листопада зроблено відповідний актовий запис № 873 та надано копію свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] Відповідач є батьком [PERSON], [INFO], про що надано копія свідоцтва про народження Серія [NUMBER] виданого 4 листопада 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис № 1112, та [PERSON], [INFO] року про що надана копія свідоцтва про народження Серія [NUMBER] виданого 25 березня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис № 350. Як вбачається із довідки № 23/05-1 від 23 травня 2014 року ТОВ «Валдіавіа» з 01 лютого 2010 року по 31 жовтня 2012 року [PERSON] займав посаду виконавчого директора та отримав за цей час дохід у розмірі 30 320,51 грн. (тридцять тисяч триста двадцять гривень 51 копійка) з урахуванням утримань. Як вбачається із довідки № 23/05-1 від 23 травня 2014 року ТОВ «Лімарті» з 1 листопада 2012 року за основним місцем роботи (неповний робочий час) [PERSON] займає посаду директора з транспорту та отримав за цей час дохід у розмірі 5 968,37 грн. (п'ять тисяч дев'ятсот шістдесят вісім гривень 37 копійок) з урахуванням утримань. Судом встановлено та не оспорюється сторонами відсутність іншого судового рішення про стягнення аліментів. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину визначається ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України та не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, у разі відсутності домовленості між батьками, визначається судом (ст.183 Сімейного кодексу України). Відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оскільки відповідач свої обов'язки добровільно не виконує, чим порушує права і законні інтереси неповнолітньої дитини, які охороняються законом, з урахуванням його матеріального становища, наявності інших утриманців, визнання позовних вимог в частині стягнення аліментів у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходів) щомісячно до повноліття дітей, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] та неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO] у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з дати звернення до суду із позовною заявою і до повноліття дітей. Відповідно до ч.2 ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем не надано жодних доказів того, що нею вживались заходи щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати, як встановлено судом, позивач з позовом про стягнення аліментів до суду звертається вперше, таким чином позивачем не вживались заходи щодо одержання аліментів з відповідача, тому позовні вимоги в частині стягнення аліментів за минулий час задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Виходячи з принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що відповідач є працездатною особою, працює ТОВ «Лімарті» за основним місцем роботи (не повний робочий час), визнає позовні вимоги частині стягнення аліментів на доньок [PERSON] та [PERSON], які потребують матеріальної допомоги, яку повинні надавати обидва з батьків, також має на своєму утриманні двох неповнолітніх дітей від іншого шлюбу сина [PERSON] та доньку [PERSON], а також дружину, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частки від всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати звернення і до досягнення дітьми повноліття. Згідно ст. 5 ЗУ «Про судоустрій» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання заяви про стягнення аліментів. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно до ЗУ «Про судовий збір» подання заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, що складає 243,60 грн. Тому суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір. Відповідно до положень ч.3 ст.213 ЦПК України, абз.4 п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На підставі викладеного та

Outcome: partial