Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовна заява ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 23.02.2011 року. Позовні вимоги мотивовані тим, що між сторонами 23.02.2011 року було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого [PERSON] отримала у банку кредит у розмірі 15081,47 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами банку складає між нею і банком договір, про що свідчить її підпис у заяві 23.02.2011 року. Відповідно до умов договору позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотки за його використання, перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Відповідач не виконала своєчасно свої кредитні зобов'язання перед банком, у зв'язку із чим утворилась заборгованість у розмірі 25844,01 грн. Зазначені обставини і стали підставою звернення до суду з цим позовом. В судове засідання представник позивача не з'явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позов підтримує та не заперечує проти ухвалення в справі заочного рішення суду. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча була належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Заяв та повідомлень про розгляд справи за її відсутності не надходило. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи без фіксації судового засідання звукозаписувальними технічними засобами. При розгляді справи встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. 23.02.2011 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено договір б/н, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у сумі 15081,47 грн. зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 36,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами банку складає між нею і банком договір, про що свідчить її підпис у заяві 23.02.2011 року. Відповідно до умов договору позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. В порушення умов вищезазначеного договору за відповідачем станом на 30.11.2014 року рахується заборгованість в сумі 25844,01 грн., яка складається з таких складових: · 15081,47 грн. - заборгованості за кредитом; · 8205,68 грн. - заборгованості по процентах за користування кредитом; · 850,00 грн. - заборгованості з комісії за користування кредитом; · 500,00 грн. - штрафу (фіксована частина); · 1206,86 грн. - штрафу (процентна складова). Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк. Згідно з ст. 525 цього Кодексу одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Згідно з ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 3 ст. 538 ЦК у разі невиконання однією із сторін у зобов'язанні свого обов'язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов'язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов'язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі. Згідно з ч.1 ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Частиною 3 цієї статті визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Факт неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору знайшов своє підтвердження при розгляді справи і є підставою, відповідно до змісту договору, наданого позивачем розрахунку боргу та вимог чинного законодавства, для задоволення позову у повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цивільно-процесуального законодавства України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Отже, з відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором б/н від 23.02.2011 року в розмірі 25844,01 грн., з яких: 15081,47 грн. - заборгованості за кредитом; 8205,68 грн. - заборгованості по процентах за користування кредитом; 850,00 грн. - заборгованості по комісії та пені за користування кредитом; 500,00 грн. - штрафу (фіксована частина); 1206,86 грн. - штрафу (процентна складова). Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved