Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулось публічне акціонерне товариство «Страхова компанія Універсальна» з позовом до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу. Позов мотивований тим, що 02.09.2011 року о 18 год. 55 хв. в м. Києві на перехресті вул. Маршала Тимошенко - вул. Зої Гайдай, сталась ДТП за участю транспортного засобу автобус «MAZDA RX-8», д.н.з. [NUMBER], що належить [PERSON] під його ж керуванням, та транспортного засобу «КІА RIO», д.н.з. [NUMBER], що належить [PERSON], під керуванням [PERSON] ДТП сталось з вини [PERSON], якого 24.10.2011 року постановою Оболонського районного суду м. Києва по справі № 3-7967/2011 визнано винним у вчинені правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. В результаті вчинення даного правопорушення відповідачем було завдано матеріальної шкоди [PERSON] як власнику автомобіля марки «КІА RIO», д.н.з. [NUMBER]. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПАТ «Страхова компанія «Універсальна», згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АА/5295383 від 01.09.2011 року. ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» було прийнято рішення про визнання даної події страховим випадком та виплату потерпілому на підставі страхового акту № 4619/1 та розрахунку страхового відшкодування, страхове відшкодування в розмірі 3 489, 52 гривень. Розмір вартості відновлювального ремонту транспортного засобу «КІА RIO», д.н.з. [NUMBER], визначався на підставі звіту № [NUMBER]-19.09/2 та ремонтної калькуляції. Платіжним дорученням № 45632 від 04.11.2013 року страхове відшкодування було перераховано на банківський рахунок НАСК «ОРАНТА» відповідно до претензії від 31.01.2013 року. Відповідно до законодавства України, ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» має право регресної вимоги до [PERSON] З метою досудового врегулювання спору, на адресу [PERSON] було надіслано вимогу про сплату боргу № УНР227Р від 23.01.2014 року, яка залишена без належного реагування. Вищевикладене й стало підставою для звернення до суду із вимогою про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Страхова Компанія «Універсальна», в порядку регресу суми виплаченого страхового відшкодування в розмірі 3 489, 52 гривень. В судове засідання представник позивача не з'явився. Судом отримано письмове клопотання представника позивача про розгляд справи у його відсутність із зазначенням про підтримання позовних вимог в повному обсязі та не заперечення проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач повторно не з'явився в судове засідання, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи. Причини неявки суду не повідомлено. Суд, врахувавши думку представника позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи. При розгляді справи встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 02.09.2011 року о 18 год. 55 хв. в м. Києві на перехресті вул. Маршала Тимошенко - вул. Зої Гайдай, сталась ДТП за участю транспортного засобу автобус «MAZDA RX-8», д.н.з. [NUMBER], що належить [PERSON] під його ж керуванням, та транспортного засобу «КІА RIO», д.н.з. [NUMBER], що належить [PERSON], під керуванням [PERSON], що підтверджується довідками ВДАІ Оболонського РУ ГУМВС України в м. Києві. (а.с. 9, 10) Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 24.10.2011 року у справі № 3-7967/2011 про притягнення до адміністративної відповідальності, яка набрала законної сили 04.11.2011 року, [PERSON], [INFO], визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425, 00 гривень. Даним судовим рішення встановлено, що в діях [PERSON] наявні ознаки порушення вимог п. 10.3 ПДР України, а тому дії останнього охоплюються складом правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за ознаками порушення водіями транспортних засобів правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів. (а.с. 8) Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Слід зауважити, що при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої винесено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, це судове рішення є обов'язковим для суду в частині з'ясування питань чи мали місце такі дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи даний позов, який випливає зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі перевіряти обставини ДТП, обговорювати вину особи і робити висновки про відповідальність осіб, причетних до ДТП, а може лише вирішувати питання про розмір відшкодування. На що також звернув увагу Верховний Суд України та Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ. Судом встановлено, що в зв'язку з тим, що між [PERSON] та НАСК «Оранта» було укладеного договір страхування транспортного засобу № УБ860936 від 12.08.2011 року, предметом якого було страхування ТЗ «КІА RIO», д.н.з. [NUMBER], 05.09.2011 року страхувальник звернулась до страхової компанії із заявою про відшкодування матеріального збитку, отриманого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, згідно. Відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортний засобів № АА/5295383 від 01.09.2011 року відповідальність власника транспортного засобу марки «MAZDA RX-8», д.н.з. [NUMBER], [PERSON] застраховано. Страхувальником за полісом є [PERSON], а страховиком ПАТ «Страхова компанія «Універсальна». (а.с. 5) Судом встановлено, що згідно ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» подія, яка сталася 02.09.2011 року є страховим випадком. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страхова компанія при настанні страхового випадку сплачує страхувальнику страхове відшкодування. Згідно ст.ст. 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. На що також звернув увагу Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в Постанові Пленуму № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішення спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки». Судом встановлено, що транспортний засіб - автомобіль марки «MAZDA RX-8», д.н.з. [NUMBER], належить на праві власності [PERSON], що підтверджується довідкою № 8869029, виданою ВДАІ Оболонського РУ ГУМВС України в м. Києві. (а.с. 10) [PERSON] на відповідній правовій підставі керував вище вказаним транспортним засобом, оскільки під час керування мав посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб. Згідно звіту № [NUMBER]-19.09/2 про оцінку автомобіля «КІА RIO», д.н.з. [NUMBER] від 19.09.2011 року, матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля «КІА RIO», д.н.з. [NUMBER], в результаті його пошкодження при ДТП, складає 5 776, 36 гривень. (а.с. 13-16) 31.01.2013 року НАСК «ОРАНТА» звернулось із заявою до ВАТ «Страхова компанія «Універсальна» про виплату страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 7 026, 67 гривень, в зв'язку із проведенням страхового відшкодування [PERSON] матеріальних збитків, завданих внаслідок ДТП 02.09.2011 року. (а.с. 6) На підставі страхового акту № 4619/1 від 30.10.2013 року та додатку № 1 до нього - розрахунок страхового відшкодування, ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» було виплачено 3 489, 52 гривень страхового відшкодування на користь НАСК «ОРАНТА», що підтверджується платіжним дорученням № 45632 від 04.11.2013 року. (а.с. 11, 12, 21) ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» 23.01.2014 року на адресу [PERSON] було направлено вимогу № УН227Р про сплату боргу з проханням перерахувати в семиденний строк з дати отримання даної грошової вимоги на поточний рахунок ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» суму виплаченого ними страхового відшкодування НАСК «ОРАНТА» в розмірі 3 489, 52 гривень. Також повідомило, що у випадку не сплати зазначеної суми у вказаний строк, страхова компанія буде вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав. (а.с. 7). Проте вимога була залишена [PERSON] без належного реагування. Згідно ст. 27 Закону України «Про страхування» страховик має право вимагати компенсацію здійснення виплат від особи, відповідальної за заподіяний збиток в повному обсязі. Згідно ч. 1 ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ч. 1 ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно підпункту «ґ» підпункту 38.1.1. п. 38.1. ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Судом встановлено, що [PERSON] не повідомляв ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» про ДТП, як то передбачено підпунктом 33.1.2 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню, оскільки є обґрунтованим та доведеним. Враховуючи вище викладене, а також ст. 16 ЦК України, згідно якої суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, суд приходить до висновку, що в даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача, шляхом стягнення з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Універсальна» страхового відшкодування в порядку регресу в сумі 3 489 (три тисячі чотириста вісімдесят дев'ять) гривень 52 копійки. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 243, 60 гривень. Враховуючи вище викладене та

Outcome: approved