Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-10 00:00:00

До Василівського районного суду Запорізької області надійшов позов [PERSON] до ТОВ КП «Керуюча компанія «Наш дім Запоріжжя» (після зміни найменування ТОВ «СТРОЙ-ОПТ»), про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку. У позовній заяві позивачка вказує, що 01 грудня 2017 року вона була прийнята на роботу на посаду двірника, а 02 грудня 2017 року переведена на посаду робітника комплексного прибирання та утримання будинків з прилеглими територіями в ТОВ «КП «Наш Дім Запоріжжя». 16 липня 2019 року [PERSON] була звільнена з роботи за угодою сторін на підставі п.1 ч.1 ст.36 КЗпП України. На час звільнення позивачки з ТОВ «КП «Наш Дім Запоріжжя» існувала заборгованість по виплаті [PERSON] заробітної плати за період з січня 2019 року по липень 2019 року у розмірі 9942,97 грн., що підтверджується розрахунковими листками з січня 2019 року по липень 2019 року. На підставі викладеного, позивачка просить суд стягнути з ТОВ КП «Керуюча компанія «Наш дім Запоріжжя» (після зміни найменування ТОВ «СТРОЙ-ОПТ») на її користь середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні що складає 9898,83 грн., нараховану, але не виплачену заробітну плату в сумі 9942,97 грн. Ухвалою Василівського районного суду від 01 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі позовом [PERSON] до ТОВ «КП «Наш Дім Запоріжжя» про стягнення нарахованої але не виплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку. Призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. У судовому засіданні позивачка [PERSON] свій позов підтримала у повному обсязі, просить задовольнити позовні вимоги за підставами, що викладені у письмовій формі. Крім того, суду пояснила, що представники відповідача відмовили їй у видачі довідки про наявну заборгованість по заробітній платі, також не сплачена заборгованість на час звільнення. В судове засідання представник відповідача не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений своєчасно та у встановленому законом порядку, відзив та заперечень на позов не подано. У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідачки та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України. Відповідно до вимог ст.281 ЦПК України, зі згоди представника позивача, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно вимог ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно ст.80 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1); докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (частина 5). Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Приписами ст. 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно ст.ст. 22, 94, 97 КЗпП України, ст. ст. 1, 21, 24 ЗУ «Про оплату праці», на власника підприємства, установи, організації або уповноваженого ним органу покладений обов`язок виплачувати працівнику заробітну плату. Згідно ч.1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Судом встановлено, що в день звільнення позивачці в порушення ст.116 КЗпП України не виплачені належні суми заробітної плати, що є підставою для стягнення на користь позивачки заборгованості по заробітній платі, а з урахуванням вимог ст.117 КЗпП України, є підстави для стягнення середнього заробітку за весь час затримки. Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 13 січня 2020 року за клопотанням позивачки ухвалено витребувати у ТОВ «Керуюча компанія «Наш Дім Запоріжжя» довідку про розмір заробітної плати [PERSON] за останні шість місяців (помісячно) та довідку про розмір заборгованості по заробітній платі. Ухвала суду від 13 січня 2020 року відповідачем не виконана, жодних документів суду не надано. Суд при винесенні рішення ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до долучених до позовної заяви розрахункових листків з січня 2019 року по липень 2019 року, які видані [PERSON] як робітнику з комплексного прибирання та утримання будинків з прилеглими територіями ТОВ «КП «Наш Дім Запоріжжя» в тому, що станом на день звільнення 16 липня 2019 року заборгованість по заробітній платі становить 9942, 97 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Обчислюючи розмір середньої заробітної плати, яка підлягає стягненню, суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При цьому, суд не знаходить підстав для звільнення відповідача від сплати середнього заробітку за час затримки розрахунку, оскільки відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності його вини у невиплаті належних позивачеві сум в день звільнення. Згідно п. 20 Постанови Пленуму ВСУ №13 від 24.12.99 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Відповідно до п. 21 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» №13 від 24.12.1999 р., при визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівником, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ №100 від 08.02.1995 р. Відповідно до абзацу 3 пункту 2 Порядку №100, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарних місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Згідно п.8 Порядку, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Судом встановлено, що 01 грудня 2017 року позивачка була прийнята на роботу на посаду двірника, а 02 грудня 2017 року переведена на посаду робітника комплексного прибирання та утримання будинків з прилеглими територіями в ТОВ «КП «Наш Дім Запоріжжя», що підтверджено копією трудової книжки, що знаходиться в матеріалах справи (а.с.12). Згідно наказу №170-К від 03 липня 2019 року ТОВ КП «Керуюча компанія «Наш дім Запоріжжя», [PERSON] була звільнена за угодою сторін п.1 ч.1 ст.36 КЗпП України. Відповідно до розрахункових листків з січня 2019 року по липень 2019 року, які видані [PERSON] як робітнику з комплексного прибирання та утримання будинків з прилеглими територіями ТОВ «КП «Наш Дім Запоріжжя» в тому, що станом на день звільнення 16 липня 2019 року заборгованість підприємства перед [PERSON] по заробітній платі становить 9942, 97 грн. (а.с.14-16). Рішенням №1 Учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія» «Наш Дім Запоріжжя» від 26 грудня 2019 року змінено найменування Товариства (юридичної особи) повного та скороченого, а саме: повне найменування Товариства українською мовою: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СТРОЙ-ОПТ», скорочене найменування Товариства: українською мовою - ТОВ «СТРОЙ-ОПТ». Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що невиконанням своїх зобов`язань відповідачем щодо своєчасної та повної сплати заборгованості із заробітної плати, були порушені права позивача, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, виходячи з наступних розрахунків. 279 грн. 47 коп. (середньоденна заробітна плата) х 44 робочі дні (період затримки розрахунку при звільненні) = 12296 грн. 68 коп. (середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні). За відрахуванням 18% податку на доходи з фізичних осіб (12296,68 грн.*18%:100%=2213 грн. 40 коп.) та 1,5% - військового збору (12296,68 грн.*1,5%:100%=184 грн. 45 коп.) - стягненню на користь позивачки підлягає сума у розмірі 9898 грн. 83 коп. (12296,68-2213,40-184,45=9898,83). За таких обставин, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь [PERSON] середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні, що складає 9898,83 грн. та нараховану, але не виплачену заробітну плату у розмірі 9942,97 грн., а всього 19841,80 грн. У відповідності зі ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 840,80 грн., оскільки позивача звільнено від сплати судового збору.

Outcome: approved