Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

В травні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом. В позові вказувала, що 22.01.2014 приблизно о 09 годині 50 хвилин, в світлий час доби, під час снігопаду, по проїзній частині, яка була вкрита шаром снігу і вже утворився сніговий накат, вул. Московська м. Кременчука зі сторони перехрестя вулиць Московська - 60 років Жовтня в напрямку перехрестя вулиць Московська - Київська, рухався автомобіль [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], який порушуючи вимоги п. 18.1 Правил дорожнього руху України», де відповідно вказано, що: 18.1. «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека», наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожніми знаками 5.35.1-5.35.2, який розташований в районі перехрестя вул. Московська та пр. Ярославський, не вжив заходів щодо своєчасного гальмування та допустив, в межах смуг руху по напрямку руху автомобіля, наїзд передньою лівою боковою частиною керованого ним автомобіля на пішохода [PERSON], яка перетинала проїзну частину вул. Московська в межах вищевказаного нерегульованого пішохідного переходу, з ліва на право відносно напрямку руху автомобіля. В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід [PERSON] згідно з висновком судово-медичної експертизи № 176 від 14.03.2014 отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому хірургічної шийки правої плечової кістки зі зміщенням уламків, гематоми правої молочної залози з переходом на праву надключичну ділянку та правої верхньої кінцівки, синця правої половини обличчя; закритого фрагментарного перелому великого бугра лівої плечової кістки, гематоми лівої верхньої кінцівки, які за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, які викликали довготривалий розлад здоров'я. Згідно з висновком автотехнічної експертизи № 127 від 18.04.2014 в заданій дорожній обстановці водій автомобіля [NUMBER] [PERSON] мав технічну можливість запобігти наїзду на пішохода вживши заходів щодо своєчасного гальмування із зупинкою автомобіля до місця наїзду. У заданій дорожній обстановці в діях водія автомобіля [NUMBER] [PERSON] вбачаються невідповідності з вимогами п. 18.1 «Правил дорожнього руху України», які з технічної точки зору знаходилися в причинному звязку з виникненням даної пригоди. Таким чином, своїми необережними діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій [PERSON] тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, які викликали довготривалий розлад здоров'я, [PERSON], вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України. Матеріальні збитки полягають у проведенні хірургічного втручання та купівлі медикаментів для лікування на загальну суму 13605 грн. Інша частина позову складає 20000 грн., що є моральним збитками. В результаті вчинення [PERSON] кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.286 КК України мені були спричиненні тілесні ушкодженню в тому числі на обличчі. В результаті цих дій, моральна шкода полягає, зокрема: у моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні інших цивільних прав на вчинення елементарних покупок продуктів харчування та лікування, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, друзями та сусідами. У відповідності до технічного паспорту транспортний засіб ВАЗ 21112-110-01 2004 року випуску д.н.з. [NUMBER] є власністю Глобинської районної державної лікарні ветеринарної медицини. Посилаючись на обставини і підстави викладені в позовній заяві позивач просила суд стягнути з [PERSON] 13605 грн. на відшкодування майнової шкоди на користь [PERSON] Стягнути з [PERSON] 20000 грн. на відшкодування моральної шкоди на користь [PERSON] Позивач в судове засідання не прибула, про день, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не прибув, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомляв. Представник третьої особа ПАТ СК «Провідна» в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомляв. Суд, враховуючи факт повторної неявки відповідача в судове засідання та неповідомлення відповідачем про причини неявки до суду на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу по суті у відсутність неприбувшого відповідача на підставі наявних у справі доказів з ухваленням по справі заочного рішення. Суд, згідно з принципом диспозитивності цивільного судочинства, розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених позивачами вимог та в межах поданих доказів. Суд, давши аналіз та оцінку наданим доказам, знаходить що позовні вимоги підлягають до задоволення за наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що 22.01.2014 приблизно о 09 годині 50 хвилин, в світлий час доби, під час снігопаду, по проїзній частині, яка була вкрита шаром снігу і вже утворився сніговий накат, вул. Московська м. Кременчука зі сторони перехрестя вулиць Московська - 60 років Жовтня в напрямку перехрестя вулиць Московська - Київська, рухався автомобіль [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], який порушуючи вимоги п. 18.1 Правил дорожнього руху України», де відповідно вказано, що: 18.1. «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека», наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожніми знаками 5.35.1-5.35.2, який розташований в районі перехрестя вул. Московська та пр. Ярославський, не вжив заходів щодо своєчасного гальмування та допустив, в межах смуг руху по напрямку руху автомобіля, наїзд передньою лівою боковою частиною керованого ним автомобіля на пішохода [PERSON], яка перетинала проїзну частину вул. Московська в межах вищевказаного нерегульованого пішохідного переходу, з ліва на право відносно напрямку руху автомобіля. В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід [PERSON] згідно з висновком судово-медичної експертизи № 176 від 14.03.2014 отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому хірургічної шийки правої плечової кістки зі зміщенням уламків, гематоми правої молочної залози з переходом на праву надключичну ділянку та правої верхньої кінцівки, синця правої половини обличчя; закритого фрагментарного перелому великого бугра лівої плечової кістки, гематоми лівої верхньої кінцівки, які за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, які викликали довготривалий розлад здоров'я. Згідно з висновком автотехнічної експертизи № 127 від 18.04.2014 в заданій дорожній обстановці водій автомобіля [NUMBER] [PERSON] мав технічну можливість запобігти наїзду на пішохода вживши заходів щодо своєчасного гальмування із зупинкою автомобіля до місця наїзду. У заданій дорожній обстановці в діях водія автомобіля [NUMBER] [PERSON] вбачаються невідповідності з вимогами п. 18.1 «Правил дорожнього руху України», які з технічної точки зору знаходилися в причинному звязку з виникненням даної пригоди. Таким чином, своїми необережними діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій [PERSON] тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, які викликали довготривалий розлад здоров'я, [PERSON], вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України. Згідно пунктів 8 та 9 ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Згідно ч. 1 ст. 23 ЦК України «Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав». Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.1 ст.1192 ЦК України суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи. Згідно ч.2 ст.127 КПК України «Шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні». Згідно ч.1 ст. 128 КПК України «Особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред'явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого». Матеріальні збитки полягають у проведенні хірургічного втручання та купівлі медикаментів для лікування на загальну суму 13\~605 грн. (підтверджується касовими чеками). Інша частина позову складає 20 000 грн., що є моральним збитками. В результаті вчинення [PERSON] кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.286 КК України мені були спричиненні тілесні ушкодженню в тому числі на обличчі. В результаті цих дій, моральна шкода полягає, зокрема: у моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні інших цивільних прав на вчинення елементарних покупок продуктів харчування та лікування, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, друзями та сусідами. Згідно п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» - Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану...» Згідно зі ст. 1187 ЦК України Відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки: Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка неправомірно заволоділа транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, завдала шкоди діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, зобов'язана відшкодувати її на загальних підставах. Якщо неправомірному заволодінню іншою особою транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом сприяла недбалість її власника (володільця), шкода, завдана діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, відшкодовується ними спільно, у частці, яка визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. У відповідності до технічного паспорту транспортний засіб ВАЗ 21112-110-01 2004 року випуску д.н.з. [NUMBER] є власністю Глобинської районної державної лікарні ветеринарної медицини. На підставі вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд дійшов до переконливого висновку про те, що вимоги позивача знайшли своє підтвердження під час судового розгляду справи, а тому підлягають до задоволення в повному обсязі позовних вимог .

Outcome: approved