Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-19 00:00:00

В січні 2020 року позивач звернулася до суду з даною позовною заявою, обґрунтовуючи, яку зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON] , 1956 року народження. Після смерті матері відкрилась спадщина, яка складається з Ѕ частини житлового будинку [ADDRESS] , на який позивач вже отримала свідоцтво про право на спадщину за законом за реєстровим №436, спадкова справа №91-2012, також їй видано свідоцтво про право на спадщину за законом на автомобіль марки Ніссан Тіда, 2010 року випуску, та на 200 простих іменних акції, грошовий внесок на рахунках банку за реєстровим номером №151. На земельну ділянку площею 6,37 га, яка розташована на території Воєводської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області, яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія ІІІ-МК №033987, виданого Арбузинською райдержадміністрацією від 01.07.2002 року на ім`я [PERSON] не видано свідоцтво про право на спадщину з огляду на те, що у позивача був відсутній оригінал державного акту на право приватної власності на земельну ділянку та інформація щодо державної реєстрації вказаної земельної ділянки та технічна документація, а саме витяг із земельного кадастру на вказану земельну ділянку, про що було зроблено запит державним нотаріусом Жданівської державної нотаріальної контори Маркевичем Н.А. за №319/02-14 від 20.06.2014 року. Проте оформлення та видача відповідного свідоцтва про право на спадщину нотаріусом на даний час неможлива. Згідно роз`яснення приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Маковецької О.А. №698/01-16 від 24.12.2019 року при заведеній спадковій справі інший нотаріус відмовляє заявнику у прийнятті заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину. Враховуючи те, що спадкова справа була заведена на тимчасово окупованій території та отримати таке свідоцтво немає можливості, необхідно звернутися до суду. На підставі викладеного [PERSON] просила визнати за нею право власності на земельну ділянку кадастровий номер 4820380700:04:000:0700 площею 6,3682 га в межах Воєводської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , 1956 року народження. Провадження у справі відкрите 08.01.2020 року, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження зі стадії підготовчого судового засідання. За клопотанням представника позивача адвоката Літвінової Т.В. ухвалою від 16.03.2020 року до участі у справі у якості співвідповідачів залучені брати позивача та спадкоємці після смерті [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] . За клопотанням представника позивача адвоката Літвінової Т.В. ухвалою від 03.04.2020 року замінено неналежного відповідача Воєводську сільську раду Арбузинського району Миколаївської області на Благодатненську сільську раду Арбузинського району Миколаївської області. 13.07.2020 року підготовче провадження у справі закрите, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, в судове засідання не з`явились, представник позивача подав клопотання про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Від відповідача [PERSON] 28.05.2020 року надійшов відзив, у якому він проти задоволення позовних вимог [PERSON] та визнання за нею права власності на земельну ділянку після смерті матері [PERSON] не заперечував, зазначив, що він та його брат [PERSON] звертались до нотаріуса з заявами про відмову від своєї частки у спадщині. Справу просив вирішувати без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання неодноразово не з`явився, заяв та клопотань від нього не надходило, про час і місце розгляду справи повідомлявся належно, шляхом розміщення оголошення на сайті Судової влади України. Відповідач Благодатненська сільська рада явку свого представника в судове засідання не забезпечила, про час і місце розгляду справи повідомлена належно. Заяв та клопотань від даного відповідача не надходило. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [INFO] у м. Кіровське Донецької області померла [PERSON] , про що 17.07.2012 року Відділом ДРАЦС Жданівського МУЮ Донецької області складено актовий запис №130 та видано свідоцтво про смерть [NUMBER] (а.с.13). Позивач [PERSON] є дочкою померлої [INFO] [PERSON] , та спадкоємицею першої черги після її смерті, що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 14.11.1985 року, згідно якого [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] (а.с.9), свідоцтвом про шлюб [NUMBER] від 18.10.2008 року, згідно якого [PERSON] після укладення шлюбу 18.10.2008 року змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.10), свідоцтвом про розірвання шлюбу [NUMBER] від 20.09.1999 року, згідно якого [PERSON] розірвала шлюб із [PERSON] (а.с.16), свідоцтвом про шлюб [NUMBER] від 10.04.2007 року, згідно якого [PERSON] після укладення шлюбу 10.04.2007 року змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.14). На момент своєї смерті [PERSON] (до шлюбу - [PERSON] ) була власницею земельної ділянки на території Воєводської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області на підставі Державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-МК №033987, виданого 14.11.2002 року Арбузинською райдержадміністрацією Миколаївської області, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №7, площею 6,37 га (а.с.29). Власницею даної земельної ділянки [PERSON] стала, реалізувавши успадковане право на земельну частку (пай), згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.09.2000 року (а.с.17). В подальшому спадкоємцями було виготовлено технічну документацію на зазначену земельну ділянку та здійснено державну реєстрацію її за [PERSON] , що підтверджується витягом НВ-4801006492014 від 31.08.2014 року з Державного земельного кадастру про земельну ділянку кадастровий номер 4820380700:04:000:0700 площею 6,3682 га, технічною документацією щодо земельної ділянки (а.с.22-28) копією поземельної книги (а.с.30-37). Позивач [PERSON] частково реалізувала свої спадкові права та прийняла спадщину після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , про що свідчать свідоцтво про право на спадщину за законом від 11.04.2013 року, видане державним нотаріусом Жданівської державної нотаріальної контори у спадковій справі №91-2012 р. та зареєстроване в реєстрі за №426, згідно якого [PERSON] успадкувала Ѕ частку житлового будинку [ADDRESS] (а.с.18), свідоцтво про право на спадщину за законом від 05.02.2013 року, видане державним нотаріусом Жданівської державної нотаріальної контори у спадковій справі №91-2012 р. та зареєстроване в реєстрі за №151, згідно якого [PERSON] успадкувала автомобіль марки Ніссан Тіда 1,6 АТ, 200 простих іменних акцій та грошові внески (а.с.19), зазначені свідоцтва містять вказівку, що вони видані з урахуванням 2/3 частки майна, від якого відмовились [PERSON] та [PERSON] , а також свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 11.04.2013 року, видане державним нотаріусом Жданівської державної нотаріальної контори у спадковій справі №91-2012 р. та зареєстроване в реєстрі за №425, згідно якого [PERSON] успадкувала після смерті [PERSON] квартиру [ADDRESS] . Щодо оформлення спадкових прав на спірну земельну ділянку, державним нотаріусом Жданівської державної нотаріальної контори зроблено запит №319/02-14 від 20.06.2014 року (а.с.20) до Відділу Держземагентства Арбузинського району Миколаївської області щодо надання витягу з Державного земельного кадастру на земельну ділянку, однак подальше оформлення спадкових прав [PERSON] на земельну ділянку не здійснено. Викладені вище дії нотаріусом зареєстровано до Спадкового реєстру, що підтверджується інформаційною довідкою №59684045 від 03.03.2020 року (а.с.62), згідно якої після смерті [PERSON] , що народилася [INFO] та померла [INFO] Жданівською державною нотаріальною конторою 30.08.2012 року заведена спадкова справа за номером у нотаріуса 91. Також відображено реєстрацію зазначених вище свідоцтв про право на спадщину за законом. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №59949728 від 03.04.2020 року [PERSON] за життя було складено єдиний заповіт 12.12.2009 року, який є чинним, та як встановлено зі змісту свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11.04.2013 року, вказаного вище, за даним заповітом спадкоємицею є [PERSON] , яка реалізувала свої спадкові права. Відтак, зі змісту викладених вище документів вбачається, що [PERSON] є єдиною спадкоємицею як за законом так і за заповітом, яка прийняла спадщину після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Будучи внутрішньо переміщеною особою, що вбачається з довідки від 21.02.2018 року №73 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (а.с.12), [PERSON] за місцем свого проживання в м. Херсон звернулась до нотаріуса з приводу оформлення своїх спадкових прав та отримання свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку після смерті [PERSON] , проте 24.12.2019 року за №698/01-16 (а.с.21) нотаріусом їй було роз`яснено, що при заведеній спадковій справі інший нотаріус відмовляє заявнику у прийнятті заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину. Враховуючи те, що спадкова справа була заведена на тимчасово окупованій території та отримати таке свідоцтво немає можливості, необхідно звернутися до суду. Згідно інформації, наданої Східним міжрегіональним управлінням Міністерства Юстиції (м. Харків) від 15.04.2020 року №10571/26157/18/20Д/06.3 (а.с.105) наказом Головного територіального управління юстиції у Донецькій області №69/2 від 18.11.2014 року «Про переміщення Головного та територіальних управлінь юстиції, відділів державної виконавчої служби, відділів державної реєстрації актів цивільного стану, державних нотаріальних контор» Жданівська державна нотаріальна контора була перереєстрована за адресою: смт. Володарське (на теперішній час Нікольське), вул. Леніна, буд. 120, але фактично Жданівська державна нотаріальна контора за вказаною адресою роботу не розпочала. Наказом Головного територіального управління юстиції у Донецькій області №950/1 від 12.05.2015 року «Про звільнення працівників нотаріату» завідуюча Жданівською державною нотаріальною конторою [PERSON] була звільнена з займаної посади у зв`язку із відмовою від переміщення разом із установою в іншу місцевість на територію, підконтрольну українській владі, з 12.05.2015 року. Архів нотаріальних документів Жданівської державної нотаріальної контори залишився у м. Жданівка, яке віднесено до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, на підставі Розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року №1085-р та доступ до архіву Жданівської державної нотаріальної контори на теперішній час відсутній. Таким чином надати інформацію щодо спадкової справи, заведеної державним нотаріусом [PERSON] за №91/2012 на теперішній час не представляється можливим. Згідно даних Єдиного реєстру нотаріусів України станом на 15.04.2020 року діяльність [PERSON] як державного або приватного нотаріуса на території України не зареєстрована. Роз`яснено право позивача на звернення із позовом до суду. Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає прийняті судом до уваги докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Із встановлених обставин випливає, що між сторонами виникли правовідносини спадкування за законом, що регулюються Цивільним Кодексом України, які застосував суд при вирішенні справи та на які посилався позивач. Згідно з ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту - спадкоємці за законом. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. В силу ст.ст. 1268, 1274 ЦК України спадкоємці за заповітом чи законом мають прийняти спадщину, або не прийняти її, чи відмовитися від прийняття спадщини на користь будь - кого із спадкоємців незалежно від черги. Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1268 ч.5 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.392 ЦК України). Згідно ст. 131 ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Таким чином, судом встановлено, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом та спадкоємцем за заповітом після смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] у м. Кіровське Донецької області. Позивач звернулась до Жданівської державної нотаріальної контори з відповідною заявою та прийняла спадщину після смерті матері, у зв`язку із чим в даній нотаріальній конторі заведено спадкову справу та видано позивачеві ряд свідоцтв про право на спадщину. Інші спадкоємці від прийняття спадщини відмовились. Враховуючи те, що на даний час м. Жданівка Донецької області знаходиться на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, Жданівську державну нотаріальну контору було перереєстровано за новою адресою, але за даною адресою вона фактично роботу не розпочала, і всі архівні нотаріальні документи залишилися в м. Жданівка Донецької області, в зв`язку з чим отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку, що увійшла до складу спадкового майна, в іншій нотаріальній конторі ніж заведено спадкову справу, без можливості її витребування до іншої нотаріальної контори не можливо, про що нотаріусом на території, підконтрольній українській владі, роз`яснено позивачеві. Тобто, вирішити дане питання, окрім як в судовому порядку, позивач позбавлений можливості, його право на власність порушене та підлягає захисту. Право власності на спадкову земельну ділянку виникло у спадкодавця у порядку встановленому законом та на підставі відповідного правовстановлюючого документу, а тому може бути об`єктом спадкування. Вивчивши і проаналізувавши всі матеріали справи у їх сукупності, встановивши місце і час відкриття спадщини, коло спадкоємців, законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна, враховуючи відсутність заперечень відповідача, відсутність інших спадкоємців які прийняли спадщину, суд вважає доведеними під час розгляду справи посилання позову на порушення законних прав та інтересів позивача, тому суд приходить до висновку про можливість судового захисту прав позивача шляхом визнання права на земельну ділянку. За таких обставин, позов слід задовольнити повністю.

Outcome: approved