Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

В червні 2014 року [PERSON] звернулася до суду із позовом, який в квітні 2018 року уточнила та просила постановити рішення яким встановити факт належності їй, [PERSON] Державного акту на право приватної власності на землю від 06 серпня 1995 року, серія ДП ДН №004035 виданого Кіровською селищною радою народних депутатів та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №3190, на земельну ділянку №149, загальною площею 0,079 га, яка розташована на території Кіровської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області [PERSON] організації «Садівниче товариство «Елеватор»; визнати недійсним та скасувати державний акт на імя [PERSON] виданий 04.06.2010 року (серія ЯИ №004860), зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №011012001758 стосовно земельної ділянки №149 (кадастровий номер земельної ділянки 1221455400:01:019:0355), яка розташована на території Кіровської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області [PERSON] організації «Садівниче товариство «Елеватор», площею 0,079 га для ведення садівництва; визнати за нею, [PERSON] право власності на земельну ділянку №149 загальною площею 0,079 га, яка розташована на території Кіровської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області [PERSON] організації «Садівниче товариство «Елеватор» згідно Державного акту на право приватної власності на землю від 06 серпня 1995 року, серія ДП ДН №004035, виданого Кіровською селищною радою народних депутатів та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №3190; скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, яка була проведена 04.06.2010 року на імя [PERSON] на підставі державного акту серія ЯИ №004860, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №011012001758 стосовно земельної ділянки №149 (кадастровий номер 1221455400:01:019:0355), яка розташована на території Кіровської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, [PERSON] організації «Садівниче товариство «Елеватор», загальною площею 0,079 га для ведення садівництва (реєстратор 21.06.2010 р.); здійснити реєстрацію права власності на земельну ділянку на її імя на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку від 06 серпня 1995 року, серія ДП ДН №004035 виданого Кіровською селищною радою народних депутатів та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №3190; зобовязати [PERSON] районну державну адміністрацію Дніпропетровської області, Відділ у [PERSON] районі Головного управління Держгеокадастру Дніпропетровської області внести відповідні зміни до необхідних документів про повернення земельної ділянки № 149, загальною площею 0,079 га для ведення садівництва, яка розташована на території Кіровської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області [PERSON] організації «Садівниче товариство «Елеватор», власнику [PERSON] Представник позивачки [PERSON] за довіреністю [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, уточнені позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі (а.с.121). Представник відповідача [PERSON] організації «Садівниче товариство «Елеватор» у судове засідання не зявився. Представник відповідача [PERSON] районної державної адміністрації Дніпропетровської області у судове засідання не зявився, але надав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності (а.с.117-118). Представник відповідача Державної реєстраційної служби речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень у [PERSON] районі Дніпропетровської області у судове засідання не зявився. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням (а.с.78). Третя особа [PERSON] у судове засідання не зявився, але надав до суду письмові заперечення в яких просив у задоволенні позову [PERSON] відмовити в повному обсязі (а.с.119-120). Представник третьої особи Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області у судове засідання не зявився, але надав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали та не заперечували проти їх задоволення (а.с.97). Представник третьої особи Відділ у [PERSON] районі Головного управління Держгеокадастру Дніпропетровської області у судове засідання не зявився. Вивчивши матеріали справи, вислухавши сторони, ознайомившись з наданими сторонами доказами, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Частиною 3\~ст. 152 ЗК України\~передбачено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом способів. Відповідно до вимог\~ст. 393 ЦК України, власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акту, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акту. Відповідно до ч. 3\~ст. 215 ЦК України,\~якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до ч. 2\~ст. 152 ЗК України,\~власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Встановлено, що вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області №175/5179/14-к від 20 квітня 2017 року, який ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 серпня 2017 року залишено без змін, [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364-1 КК України («Зловживання повноваженнями службовою особою юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми») та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 900 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 15300 грн. в дохід держави з позбавленням права обіймати адміністративні посади, повязані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на підприємствах, установах та організаціях усіх форм власності строком на три роки; запобіжний захід у вигляді особистого зобовязання залишено до набрання вироком законної сили; стягнуто з [PERSON] 982,80 грн. на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта; список платників податку на земельні ділянки в ГО СТ «Елеватор», карту форму А-1 та зошит вихідної документації ГО СТ «Елеватор», які визнано речовими доказами, після набрання вироком законної сили, залишено в матеріалах даного кримінального провадження; технічну документацію із землеустрою щодо складання державного акта на право власності на земельну ділянку №149 ГО «СТ «Елеватор» в оригіналі на 10 арк., технічну документацію із землеустрою щодо складання державного акта на право власності на земельну ділянку №156 ГО «СТ «Елеватор» в оригіналі на 39 арк.; технічну документацію із землеустрою щодо складання державного акта на право власності на земельну ділянку №211 ГО «СТ «Елеватор» в оригіналі на 32 арк., які визнані речовими доказами та зберігаються в папці речових доказів №1, після набрання вироком законної сили, повернуто голові правління ГО СТ «Елеватор»; копії книг реєстрації державних актів, в яких відображені відомості про реєстрацію земельних ділянок за [PERSON] (ділянка №211), [PERSON] (ділянка №156), [PERSON] (ділянка №149), які визнані речовими доказами, після набрання вироком законної сили, залишено в матеріалах даного кримінального провадження. Вирок набрав законної сили. Як зазначено у вироку суду від 20 квітня 2017 року, вина [PERSON] підтверджується письмовими доказами - матеріалами кримінального провадження, дослідженими під час судового розгляду, а саме: витягом з кримінального провадження №42014040000000340, відповідно до якого вбачається, що службові особи Дніпропетровської районної державної адміністрації та відділу Держкомзему у Дніпропетровському районі, зловживаючи своїм службовим становищем, умисно, в інтересах третіх осіб, в порушення вимог ст. 14 Конституції України, ст.ст. 122, 140, 198 ЗК України незаконно вилучили у [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] належні їм на праві приватної власності земельні ділянки на території садового товариства «Елеватор» на території Кіровської селищної ради Дніпропетровського району та у період 2010-2011 років незаконно передали їх у приватну власність іншим особам, чим спричинили збитки вказаним громадянам у сумі 398\~000 грн.». Так судом встановлено, що на підставі рішення 19 сесії ХХІ скликання Кіровської селищної [PERSON] народних депутатів від 18 травня 1994 року, позивачці було передано у приватну власність земельну ділянку №149 площею 0,08 га в межах та згідно з планом, що розташована на території садового товариства «Елеватор» Кіровської селищної Ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, передану для ведення садівництва (том№1 а.с.16). На підставі вищевказаного рішення, 06 серпня 1995 року Кіровською селищною [PERSON] народних депутатів, позивачці був виданий Державний акт на право приватної власності на землю серії ДП ДН №004035, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №3190, на земельну ділянку №149, загальною площею 0,079 га, на імя (мовою оригіналу) - «Різниченко Ніні Миколаївні» (том№1 а.с.19). 04 червня 2010 року на підставі Розпорядження голови Дніпропетровської райдержадміністрації від 22 січня 2010 року №95-р на імя [PERSON], також був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №004860, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №011012001758, на спірну земельну ділянку №149, загальною площею 0,079 га, кадастровий номер земельної ділянки 1221455400:01:019:0355, яка розташована на території Садового товариство «Елеватор» Кіровської селищної Ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, з цільовим призначенням для ведення садівництва (том№1 а.с.20). Згідно зі ст. ст.\~15,\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. В свою чергу, згідно пунктів 3, 4, 5, 10 ч. 2\~ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Відповідно до положень\~ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до\~ст. 41 Конституції України,\~ст. 321 ЦК України,\~ст. 153 ЗК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі\~ст. 78 ЗК України\~право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Згідно з ч. 1\~ст. 155 ЗК України\~у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Згідно ч. 2\~ст. 158 ЗК України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян. У пункті 2\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»\~зазначено, що судам підвідомчі справи за заявами, зокрема з приводу володіння, користування, розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян чи юридичних осіб і визнання недійсними державних актів на право власності та право постійного користування земельними ділянками. Тому, з метою захисту порушених прав стосовно володіння, користування та розпорядження належною позивачці земельною ділянкою, є необхідність визнати недійсним та скасувати Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 004860 виданий 04 червня 2010 року на підставі Розпорядження голови Дніпропетровської райдержадміністрації від 22 січня 2010 року №95-р на імя [PERSON], та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №011012001758, на земельну ділянку №149, загальною площею 0,079 га, кадастровий номер земельної ділянки 1221455400:01:019:0355, яка розташована на території Садового товариство «Елеватор» Кіровської селищної Ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, з цільовим призначенням для садівництва. Щодо позовної вимоги про скасування запису про державну реєстрації слід зазначити наступне. У відповідності до ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», визначено порядок внесення записів до Державного реєстру прав, змін до них та їх скасування. У разі скасування на підставі рішення суду документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. У разі скасування судом документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 1 січня 2013 року, або скасування записів про державну реєстрацію прав, інформація про які відсутня в Державному реєстрі прав, запис про державну реєстрацію прав вноситься до Державного реєстру прав та скасовується державним реєстратором. Отже, саме на підставі рішення суду про скасування речового права (свідоцтва про право власності, державного акту на землю, правочину тощо) адміністратором Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. В порядку інформаційної взаємодії державному кадастровому реєстратору відділу Держгеокадастру надходить інформація про скасування речового права власності на земельну ділянку. Тобто скасування запису в Поземельній книзі є похідним від скасування речового права, а саме державного акту на право власності на земельну ділянку та є неможливим без скасування речового права на земельну ділянку. Як наслідок, наявність в Державному реєстрі прав на нерухоме майно записів про реєстрацію за [PERSON] права власності на спірну земельну ділянку, об'єктивно виключає можливість реєстрації за позивачем права власності на належну їй земельну ділянку, правомірно набуту нею у спосіб, передбачений законом. Тому,\~суд прийшов\~до висновку,\~що позовні\~вимоги про\~скасування державної\~реєстрації права\~власності на\~земельну ділянку\~№149,\~загальною площею\~0,079\~га,\~кадастровий номер\~земельної ділянки\~1221455400:01:019:0355,\~яка розташована\~на території\~Садового товариство\~«Елеватор» Кіровської\~селищної Ради\~Дніпропетровського району\~Дніпропетровської області,\~з цільовим\~призначенням для\~садівництва,\~яка була\~проведена 04\~червня 2010\~року на\~імя [PERSON]\~на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №004860 виданого 04 червня 2010 року на підставі Розпорядження голови Дніпропетровської райдержадміністрації від 22 січня 2010 року №95-р на імя [PERSON], та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №011012001758, підлягають задоволенню. Відповідно до п. 5 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до положень\~ст. 315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Встановлено, що в державному акті на право приватної власності на землю серії ДП ДН №004035, допущено помилку в написанні прізвища позивачки, внаслідок чого документи не відповідають вимогам, що дають змогу встановити відповідність заявлених прав документам та подальшому оформленню майнових прав позивачкою. Встановлено, що при видачі [PERSON] Державного акту селищною радою було допущено помилку в написанні прізвища, а саме: «Різниченко Ніні Миколаївні» замість вірного: «Резніченко Ніні Миколаївні», як було вказано в паспорті позивачки (том №1 а.с.12). З 01 січня 2013 року у зв'язку з прийняттям Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно», функція щодо реєстрації речових прав на нерухоме майно передано органам юстиції, реєстрація речових прав на нерухоме майно здійснюється за новими правилами, якими не передбачається несення змін до раніше виданих державних актів, які посвідчують право власності на землю. Таким чином, державні акти на землю не видаються, органи, які, у свій час, видавали державні акти на право приватної власності на земельну ділянку, розформовані, тому [PERSON] не має можливості одержати новий або виправлення помилки в існуючому на руках Державному акті у зв'язку з виявленою помилкою. Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно п.п. 4, 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з наступними змінами), окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав за відсутності іншого порядку встановлення цих фактів. Оскільки [PERSON] не має змоги оформити своє право власності та одержати витяг з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, суд вважає за необхідне встановити факт належності [PERSON] правовстановлюючого документу Державного акту на право приватної власності на землю, серія ДП ДН № 004035 виданого 06 серпня 1995 року на підставі рішення 19 сесії ХХІ скликання Кіровської селищної [PERSON] народних депутатів від 18 травня 1994 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №3190, на земельну ділянку №149, загальною площею 0,079 га, яка розташована на території Садового товариство «Елеватор» Кіровської селищної Ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, з цільовим призначенням для садівництва виданого на імя «Різниченко Ніні Миколаївні». Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог [PERSON] в частині встановлення факту належності правовстановлюючого документу - Державного акту на право приватної власності на землю, серія ДП ДН № 004035 виданого 06 серпня 1995 року, визнання недійсним та скасування Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 004860 виданий 04 червня 2010 року та скасування державної реєстрації права власності за [PERSON] на спірну земельну ділянку №146. Що стосується позовних вимог [PERSON] про визнання право власності на спірну земельну ділянку №149, здійснення реєстрації права власності на земельну ділянку на імя [PERSON], зобовязання [PERSON] районну державну адміністрацію Дніпропетровської області, Відділ у [PERSON] районі Головного управління Держгеокадастру Дніпропетровської області внести відповідні зміни до необхідних документів про повернення земельної ділянки №149 власнику [PERSON]М, аналізуючи вищевикладені обставини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають у зв?язку з їх безпідставністю та необґрунтованістю. Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно задоволеним позовним вимогам. Тому, суд вважає за необхідне стягнути зі [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати у розмірі 351,20 грн. (том№1 а.с.2,207) сплаченого судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed