Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-21 00:00:00

В травні 2020 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до Білобожницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. В позовній заяві позивач вказав, що з 1999 року проживав без реєстрації в с. Семаківці Чортківського району з [PERSON] по день її смерті - [INFO] . Покійна спадкоємців не мала, часто хворіла, вони спільно вели господарство, їх об`єднували родинні зв`язки по материнській лінії. [PERSON] займався її похоронами. Життя склалось так, що відразу після похорону він виїхав за межі України і повернувся лише в лютому 2020 року, у зв`язку з чим пропустив термін для подання заяви про прийняття спадщини. Просить на підставі ч. 3 ст. 1272 ЦК України надати йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, від нього надійшла заява про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Представник відповідача - Білобожницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області також в підготовче судове засідання не з`явився, від сільської ради надійшло клопотання про слухання справи без участі представника, сільська рада позов визнає повністю та заперечень щодо нього не має. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з таких мотивів. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України ухвалення в підготовчому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 206 вищезазначеного Кодексу в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 82 цього ж Кодексу обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Визнання відповідачем позову в даній справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб і суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності таких обставин та добровільності їх визнання. Так, судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] . Позивач [PERSON] пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оскільки судом встановлено, що строк для прийняття спадщини позивачем пропущено з поважних причин, що визнається відповідачем, а тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Так як в даній справі відповідач визнає позов, то враховуючи наведене, суд приходить до висновку про повернення позивачу [PERSON] з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору в сумі 840 гривень 80 копійок згідно квитанції АБ «Укргазбанк» № 49104446 від 5 травня 2020 року, що становить 420 гривень 40 копійок.

Outcome: approved