Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-16 00:00:00

В травні 2021 року позивач [PERSON] спільно зі своїм законним представником [PERSON] з посиланням на ст. 128 СК України звернулись до Білоцерківського міськрайонного суду з вищевказаним позовом, в якому просять: 1) визнати [PERSON] , [INFO] , уродженця міста Біла Церква Київської області, громадянина України, батьком дитини - [PERSON] , [INFO] ; 2) зобов`язати Білоцерківський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) внести зміни в актовий запис № 499 від 21 квітня 2021 року, складений Білоцерківський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), зазначивши [PERSON] , [INFO] батьком дитини; змінити прізвище дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] »; ім`я та дату народження, по батькові дитини залишити без змін та видати нове свідоцтво про народження дитини з урахуванням зазначених змін. В обґрунтування позову зазначили, що [PERSON] тривалий час зустрічався з [PERSON] , а з початку 2021 року та по даний час вони проживають разом за [ADDRESS] разом з батьками позивача. Сторони фактично проживають однією сім`єю, але без реєстрації шлюбу. [INFO] у сторін народився син [PERSON] , але так як сторони не проживали у шлюбі, то відомості про батька були було зазначено відповдіно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Вихованням та утриманням сина сторони займаються разом, тому позивач бажає визнати своє батьківство щодо дитини та бути записаним батьком в свідоцтві про народження дитини, так як останній є рідною дитиною позивача. Відповдіно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 травня 2021 року, вказану справу передано на розгляд судді Бебешко М.М. Ухвалою суду від 11 червня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 17 серпня 2021 року на 15.00 год. 05 липня 2021 року на адресу суду надійшов лист від третьої особи у справі - Білоцерківського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якому представник третьої особи просить суд розглядати справу без їх участі згідно чинного законодавства. Одночасно на адресу суду направлено копію актового запису про народження № 499 від 21 квітня 2021 року на [PERSON] , [INFO] та витяг з Державного реєстру № 31308758 від 19 червня 2021 року. В підготовче засідання позивач та його представники не з`явилися. Представники позивача 17 серпня 2021 року звернулися до суду з заявами, у яких просили розглядати справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили суд ухвалити рішення у підготовчому засіданні. Відповідач в підготовче засідання не з`явилася. Звернулася 17 серпня 2021 року до суду з заявою, у якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі та просила ухвалити рішення в підготовчому засіданні. Згідно з вимогами частини другої статті 247 ЦПК України фіксування підготовчого засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне: Розаліївським старостинським округом № 9 Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області 27 квітня 2021 року видано довідку про те, що [PERSON] , [INFO] з дозволу батьків проживає разом з [PERSON] , [INFO] по [ADDRESS] і в них народився син [PERSON] , [INFO] . Комунальним некомерційним підприємством Узинської міської ради «Узинська міська лікарня» на запит адвоката Чередніченко В.А. 30 квітня 2021 року надано інформацію про те, що [PERSON] , [INFO] проживає за адресою: [ADDRESS] і перебувала на обліку по веденню вагітності в акушера-гінеколога КНП «Узинська МЛ» УМР. Зі слів [PERSON] у графі «Прізвище і місце роботи чоловіка» Індивідуальної картки вагітної та породіллі № 12 зазначено [PERSON] , 2004 року народження. [PERSON] та й ого матір, [PERSON] , яка є законним представником останнього, зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , та актового запису про народження № 499 від 21 квітня 2021 року [PERSON] , [INFO] , у графі «Мати» записана [PERSON] , у графі «Батько» записано [PERSON] . Згідно з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00030462613, 21 квітня 2021 року, у даному реєстрі наявні відомості про народження [PERSON] , [INFO] із зазначенням того, що відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою ВР № 789-XII від 27.02.91, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з ч. 1 ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Частиною другою статті 125 СК України встановлено, що якщо мати та батько не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду. В частині першій статті 128 СК України вказується, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Відповідно до ч. 2 ст. 128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Враховуючи вищевикладене та оцінюючі зібрані у справі докази в їх сукупності суд дійшов висновку, що позов про визнання батьківства знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, тому підлягає задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Таким чином, з урахуванням встановлених судом обставин, а також побажань позивача та його законного представника відносно прізвища дитини, суд вважає за необхідне зобов`язати третю особу у справі внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини та видати нове свідоцтво про народження. Відповідно до частини третьої статті 200 ЦПК України - за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Позивач, згідно з вимогами частини першої статті 206 ЦПК України, може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій заяві. Частиною четвертою статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Приймаючи до уваги те, що в підготовчому провадженні відповідач визнала позовні вимоги, про що звернулася до суду з відповідною заявою, вказана заява не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд вважає за доцільне ухвалити рішення про задоволення позову в підготовчому провадженні. Судовий збір, відповдіно до частини першої статті 141 ЦПК України, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною шостою статті 141 ЦПК України зазначено наступне: якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. За таких обставин із відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 454, 00 грн., як за пов`язані між собою дві позовні вимоги немайнового характеру, з урахуванням визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті та звільнення позивача від сплати судового збору.

Outcome: approved