Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові позивач зазначила про те, що 21.11.2010 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Між позивачем та відповідачем постійно виникають конфлікти, непорозуміння, сварки і вони вже тривалий час проживають окремо. Примирення між сторонами неможливе. Вище викладене й стало підставою для звернення до суду із вимогою про розірвання шлюбу. Ухвалою суду від 01.12.2014 року провадження по справі було зупинено, в зв'язку з наданням подружжю строку для примирення. Ухвалою суду від 02.03.2015 року провадження по справі відновлено, в зв'язку з закінченням строку для примирення. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, аргументуючи мотивами викладеними у позовній заяві. Після розірвання шлюбу просила поновити їй дошлюбне прізвище - [PERSON]. Зазначила, що примирення не відбулось. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, зазначивши, що примирення не відбулось. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 21.11.2010 року відділом ДРАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрований 21.11.2010 року, актовий запис № 3005. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON]. (а.с. 14) Судом встановлено, що позивач з відповідачем від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. (а.с. 7) Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом вживались заходи щодо примирення подружжя, згідно ст. 111 СК України, однак примирення не відбулось. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом у відповідності до ч. 4, ч. 5 ст. 174 ЦПК України встановлено, що визнання позовних вимог відповідачем є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому приймається судом. Постановою Пленуму Верховного суду України № 2 від 12.06.2009 року в п. 24 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляду справ у суді першої інстанції» звернуто увагу, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, враховуючи безумовне визнання відповідачем позовних вимог, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає за можливе розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Враховуючи положення ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 243, 60 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved