Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В червні 2015 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до ТОВ «Продовольча компанія «Зоря Поділля» м.Гайсин про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та зобовязання відповідача повернути земельну ділянку. Вказав, що він є власником земельної ділянки, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується відповідним державним актом. Навесні 2015 року йому стало відомо про існування договору оренди, укладеного між ним та відповідачем, відповідно якого земельну ділянку передано в строкове платне користування строком на 5 років. Враховуючи, що вказаний договір він не підписував, нікого не уповноважував це зробити, просить визнати договір оренди недійсним та зобовязати відповідача повернути земельну ділянку. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав заявлені вимоги, пояснив, що земельну ділянку площею 2,7564га він успадкував після смерті своєї матері, яка раніше уклала договір оренди землі з ТОВ «Продовольча компанія «Зоря Поділля». Оскільки, він мав намір самостійно обробляти цю землю, а договір оренди, укладений матірю, закінчувався в 2012 році, він письмово повідомив відповідача про небажання продовжувати договір оренди. В квітні 2013 року землевпорядною організацією було встановлено межові знаки земельної ділянки та передано їх йому на збереження. Під час встановлення межових знаків був присутній представник ТОВ «ПК «Зоря Поділля» [PERSON]. В 2014 році він самостійно обробляв вказану земельну ділянку, зібрав урожай, восени підготовив її до посіву в 2015 році. Коли навесні 2015 року він почав польові роботи на земельній ділянці, то працівники ТОВ «ПК «Зоря Поділля» самовільно почали на ній проводити роботи по посіву. Коли він звернувся до відповідача з вимогою пояснити такі дії, то йому було представлено договір оренди від 1 серпня 2013 року, який начебто укладений між ним та товариством. Такий договір він не підписував, ніяких доручень на його підписання нікому не давав. Також, пояснив, що у його власності є ще одна земельна ділянка, щодо якої укладено договір оренди з ТОВ «Продовольча компанія «Зоря Поділля». В 2015 році він отримав від відповідача орендну плату тільки щодо однієї земельної ділянки, а саме тієї, відносно якої він сам укладав договір оренди, а не тієї, що він успадкував. А в 2014 році йому поштовим переказом відповідач надіслав орендну плату, однак, він повернув ці кошти на рахунок, з якого вони надійшли. Представник відповідача [PERSON], яка діє на підставі довіреності від 24 березня 2015 року, була присутня в судовому засіданні 07 жовтня 2015 року, де подала письмові заперечення проти позову та заявила клопотання про виклик свідків [PERSON] та [PERSON]. В судові засідання 25 січня 2016 року та 17 лютого 2016 року представник відповідача ТОВ «Продовольча компанія «Зоря Поділля» не зявився, на адресу суду було направлено заяви про перенесення розгляду справи за позовом [PERSON], оскільки представник відповідача [PERSON] приймає участь у розгляді справи у Вінницькому окружному адміністративному суді, однак, представником не було додано доказів про розгляд справ у цьому суді та про виклик відповідача чи представника відповідача [PERSON] в судове засідання на вказані дати, тому суд визнає неповажними причини неявки відповідача у судове засідання. Оскільки, на адресу суду не направлено заяви про розгляд справи у відсутність представника відповідача, строки розгляду справи, встановлені ст.157 ЦПК України, витекли, тому підстави для відкладення розгляду справи, про що клопоче представник відповідача, відсутні, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів(ст.169 ЦПК України). Представник третьої особи без самостійних вимог - Реєстраційної служби Гайсинського районного управління юстиції Вінницької області - в судове засідання не зявився, на адресу суду було направлено заперечення проти позову, в тексті якого міститься прохання розгляд справи проводити у відсутність представника реєстраційної служби(а.с.35-36). В судове засідання не зявились свідки, які були заявлені відповідачем: свідок [PERSON] за вказаною в заяві про виклик адресою не проживає, а свідок [PERSON] двічі отримала судову повістку про виклик, до суду не зявилась, про причини своєї неявки не повідомила. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення,\~ обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,7564га, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку Серії ЯЛ №389264 ( а.с. 11). Між позивачем та ТОВ «Продовольча компанія «Зоря Поділля» м.Гайсин 01 серпня 2013 року укладено договір оренди земельної ділянки строком на 5 років (а.с.9-10). Право оренди земельної ділянки за цим договором було зареєстровано Реєстраційною службою - 2 - Гайсинського районного управління юстиції Вінницької області 26 грудня 2014 року, індексний номер 18362217(а.с.70). Відповідно до ч.2 ст.203 ЦК України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, відповідно до ч.3 ст.203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами(ч.2 ст.207 ЦК України). Частиною першою статті 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною(сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою статті 203 ЦК України. Статтею 208 ЦК України встановлено, що правочини між фізичною та юридичною особами належить вчиняти у письмовій формі. Відповідно ч.1 ст. 14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Частиною першою статті 216 ЦК України встановлено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю. У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно висновку судово-почеркознавчої експертизи №1996/1997/15-21 від 28 грудня 2015 року підпис від імені [PERSON] у графі «Орендодавець» у договорі оренди землі від 01 серпня 2013 року виконаний не [PERSON], а іншою особою. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що в даному випадку відсутнє волевиявлення позивача [PERSON] на встановлення його цивільних прав та обовязків щодо передачі в оренду земельної ділянки, яка перебуває у його власності, на умовах, що були визначені в договорі оренди землі, оскільки в судовому засіданні доведено, що позивач не підписував договору оренди землі від 01 серпня 2013 року та не надавав відповідних повноважень іншій особі на його підписання. Відповідно до ч.1 ст.216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобовязана повернути другій стороні все, що вона одержала на виконання цього правочину, тому вимога про зобовязання відповідача повернути земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва підлягає задоволенню. Посилання відповідача у письмових запереченнях, які були подані до суду(а.с.67-72, 77-79), на те, що договір між ТОВ «Продовольча компанія «Зоря Поділля» та [PERSON] був укладений в установленому порядку, речове право оренди за цим правочином було зареєстровано в установленому порядку, а також те, що відповідач сумлінно виконує всі умови договору, не заслуговують уваги, оскільки відповідачем не подано належних та допустимих доказів того, що саме позивач [PERSON] підписав спірний договір оренди. Витрати, понесені позивачем на оплату за проведення почеркознавчої експертизи в сумі 2 304 грн., на правову допомогу в розмірі 400 грн. та сплату судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. і 620 грн. 21 коп., які документально підтверджені(а.с.1,2,8,100), а всього 3 567 грн. 81 коп.(2\~304 грн. + 400 грн. + 243 грн. 60 коп. + 620 грн.21 коп.), відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved