Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

В червні 2016 року Державна екологічна інспекція у Чернігівській області звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з [PERSON] суму збитків у розмірі 33870 грн. 76 коп., заподіяних державі порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок пошкодження дерев до ступеня припинення росту і зарахувати на відповідний рахунок, стягнути судовий збір в сумі 1378 грн. Рішенням Бобровицького районного суду Чернігівської області від 07 вересня 2016 року позовну заяву Державної екологічної інспекції у Чернігівській області задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь держави 33870 грн. 76 коп. Стягнуто з [PERSON] на користь Державної екологічної інспекції у Чернігівській області в повернення судового збору 1378 грн. 00 коп. Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції [PERSON] звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким в позові Державної екологічної інспекції у Чернігівській області відмовити. Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що дерева він не знищував, а в дійсності раніше мало місце адміністративне правопорушення, за яке вже було сплачено штрафні санкції. Апелянт зазначає, що суд в своєму рішенні послався на акт № 24/05 від 16.02.2016 р., але не прийняв до уваги, що підставою для його складання було повідомлення Бобровицького відділу поліції від 02.02.2016 р. № 564, тому зазначені відомості в протоколі про адміністративне правопорушення про знищення 16.02.2016 р. в полезахисній смузі чотири дерева породи береза є фіктивними. Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку. Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Проте таким вимогам не відповідає рішення суду. Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що Постановою Кабінету Міністрів України № 559 від 08.04.1999р. «Про такси для обчислення розміру шкоди, заподіяної зеленим насадженням у межах міст та інших населених пунктів» затверджено такси для обчислення розміру шкоди, заподіяної підприємствами, установами, організаціями та громадянами зеленим насадженням у межах міст та інших населених пунктів внаслідок: знищення або пошкодження дерев і чагарників; знищення або пошкодження газонів і квітників; використання не за призначенням парків, скверів, гідропарків, інших озеленених та земельних ділянок, відведених для їх створення, а також самовільний проїзд та заїзд на них транспортних засобів, засмічення водойм на їх територіях. Проте суд не звернув уваги, що зелені насадження було знищено за межами населеного пункту, а тому застосуванню підлягала постанова Кабінету Міністрів України № 665 від 23.07.2008 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу». Відповідно до абз.1 п.1 якої, затверджено такси для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу підприємствами, установами, організаціями та громадянами: незаконним вирубуванням та пошкодженням дерев і чагарників до ступеня припинення росту. Крім того, судом було стягнуто на користь держави заподіяні збитки на р/р 33119331700034 УК в Бобровицькому районі /с. Білоцерківці/. При цьому суд не звернув належної уваги, що за приписами Бюджетного кодексу України джерелами фінансування спеціального фонду місцевих бюджетів належить 70% грошових стягнень( ст. 69-1 ), а до спеціального фонду Державного бюджету України зараховується 30% (ст. 29 цього ж кодексу) грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Крім того, стягуючи збитки, суд дійшов до висновку, що відсутні правові підстави для застосування ст. 1193 ЦК України, а також, що відповідач надав суду пояснення, що він нещодавно придбав вантажний автомобіль, однак, такий висновок спростовується матеріалам справи та поясненнями самого відповідача, наданими апеляційному суду. У звязку з чим, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення по суті заявлених вимог. Так, обставини скоєння відповідачем правопорушення встановлені актом від 16.02.2016 року про проведення рейдової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства, складеним державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Чернігівської області, з якого вбачається, що у полезахисній смузі, яка прилягає до сільського стадіону на північно-східній околиці с. Білоцерківці самовільно вирубано 4 дерева берези. 16.02.2015 року відносно [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення № 40/05 від 16.02.2015р.. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Статтею 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Згідно із ст.1166 Цивільного Кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до п.1 ч.2 ст.105 ЛК України, відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні, зокрема, у незаконному вирубуванні дерев. Відповідно до розрахунку, виконаного старшим державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища, розмір збитків, заподіяних навколишньому природному середовищу внаслідок незаконного пошкодження зелених насаджень, проведений на підставі такс для обчислення розміру шкоди, затверджених постановою КМ України № 665 від 23.07.2008року «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу», складає 33870 грн. 76 коп. Розмір відшкодування шкоди, завданий фізичною особою може бути зменшений судом відповідно до ч.4 ст.1193 ЦК України залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину. Як вбачається з матеріалів справи, комісією в складі секретаря виконкому та депутатів сільської ради було складено акт (а.с.36) про обстеження умов проживання [PERSON], з якого вбачається, що відповідач проживає в будинку один, ніде не працює, в господарстві нічого не утримує. Відповідно до довідки ЛПЗ Бобровицької ЦРЛ(а.с.37), відповідач має незадовільний стан здоровя і хворіє на псоріаз. Вказані докази не були оцінені належним чином судом першої інстанції. Придбання вантажного автомобіля відповідачем не підтверджені жодними доказами, більш того, з пояснень відповідача наданих апеляційному суду вбачається, що останній помилявся щодо укладення договору придбання автомобіля, оскільки кошти за нього не сплачені, а тому виходячи з зазначених доказів, враховуючи матеріальне становище відповідача, апеляційний суд вважає за можливе зменшити розмір відшкодування шкоди за порушення вимог природоохоронного законодавства з 33870 грн. 76 коп. до 16935 грн. 38 коп., так як стягнення шкоди в повному обсязі може призвести до значного погіршення матеріального становища [PERSON]. Визначену апеляційним судом суму у відшкодування збитків 16935 грн. 38 коп. необхідно стягнути до спеціального фонду (отримувач УК у Бобровицькому районі 24062100, р/р 33119331700034, МФО 853592, Код ЄДРПОУ 37370959), з яких 5080.61 грн.(30%) до спеціального фонду Державного бюджету України та 11854.77 грн.(70%) до спеціального фонду місцевих бюджетів Білоцеківської сільської ради та Чернігівської обласної ради. З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог. В звязку з ухваленням нового рішення, відповідно до ч.5 ст. 88 ЦПК України підлягають розподілу судові витрати шляхом стягнення з [PERSON] на користь Державної екологічної інспекції у Чернігівській області 689 грн. в повернення сплаченого судового збору за подання позову. У звязку з частковим задоволення апеляційної скарги [PERSON], на його користь необхідно стягнути з Державної екологічної інспекції у Чернігівській області 757 грн. 90 коп. в повернення сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.

Outcome: partial