Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-18 00:00:00

В січні 2017 року товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг України» (надалі за текстом - позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач), про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 05.02.2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та відповідачем був укладений договір про надання споживчого кредиту №?2007966881, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 20?210,68 грн. строком на 36 міс. під 0,01 відсотка річних за користування кредитом. На підставі укладеного між ПАТ «ОТП Банк» та позивачем договору факторингу №22/12/14/1-1 від 22.12.2014 р., до позивача перейшло право вимоги до відповідача за договором про надання споживчого кредиту №?2007966881. Позивач зазначає, що відповідач, всупереч умовам договору, своє зобов`язання належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 05.02.2014 року утворилась заборгованість в розмірі 22 557,05 грн., яка складається з: залишку заборгованості (тіло кредиту) - 19?669,00?грн; нарахованих відсотків за користування кредитом - 1,57 грн, комісії за розрахункове обслуговування - 2?904,48 грн. Оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків, позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 09.02.2017 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання, встановлено строк для подання письмових заперечень. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, а також не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач у судові засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на вищевикладене, наявні всі передбачені ч. 1 ст. 223 та ч. 1 ст. 280 ЦПК України підстави умови для заочного розгляду справи. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи із ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 05.02.2014 р. між ПАТ «ОТП Банк» та відповідачем було укладено договір про надання споживчого кредиту №?2007966881, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 20?210,68 грн. строком на 36 міс. під 0,01 відсотка річних за користування кредитом. Цільове призначення кредиту - споживчі цілі (а.с. 6-8). На підставі укладеного між ПАТ «ОТП Банк» та позивачем договору факторингу №22/12/14/1-1 від 22.12.2014 року, до позивача перейшло право вимоги до відповідача за договором про надання споживчого кредиту №?2007966881 (а.с. 15-19). Факт виконання банком свого зобов`язання щодо видачі кредиту матеріалами справи не спростовується. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості за кредитом, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Відповідно до п. 1.4.1 договору позичальник зобов`язаний повністю повернути банку суму отриманого кредиту та виконати всі інші зобов`язання, встановлені договором, не пізніше 05.02.2017 року. Відповідно до п. 2.20 договору, у випадку невиконання чи неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором понад 30 календарних днів, а також у разі відсутності проведення операцій по рахунку протягом 180 днів з моменту його відкриття, банк має право на розірвання договору шляхом відправлення відповідачу відповідного листа. Повідомленням від 05.01.2015 р. №?200238284 позивач повідомив відповідачу про зміну кредитора за кредитним договором, а також пред`явив вимогу дострокового виконання зобов`язань за кредитним договором, у зв`язку з порушенням відповідачем своїх грошових зобов`язань (а.с. 13). Відповідач, всупереч умовам договору та ст. 526 ЦК України, зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 05.02.2014 року утворилась заборгованість в розмірі 22 575,05 грн., яка складається з: залишку заборгованості (тіло кредиту) - 19 669,00 грн; нарахованих відсотків за користування кредитом - 1,57 грн, комісії за РО - 2 904,48 грн, що підтверджується наданим розрахунком заборгованості (а.с. 14). Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Стаття 610 ЦК України визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За приписами ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, крім випадків, установлених ст.82 ЦПК України. Належними доказами в розумінні ст. 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного наданого доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача та наявність правових підстав для задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved