Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

В травні 2017 року позивач звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідача[PERSON] про визнання особистою приватною власністю на рухоме майно. В обґрунтування позовних вимог позивач в позовній заяві посилався на те, що з відповідачем перебував у шлюбі з 2002 року. Шлюб розірвано рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19.08.2016 року. 03.07.2013 року ним було отримано в позику від [PERSON] грошові кошти в розмірі 18000 дол. США для придбання автомобілів. 12.09.2013 року між ним та ПАТ «Укрсиббанк» було укладено Договір №92211832000 про надання споживчого кредиту на придбання транспортного засобу CHEVROLET CRUZE на строк до 12.09.2018 року. Кредитний договір укладався в період окремого проживання з відповідачем, автомобіль реєструвався на його імя в органах ДАІ. За рахунок отриманих в позику грошових коштів ним було сплачено першочерговий внесок в розмірі 57750 грн. та сплачувався кредит відповідно до графіку погашення кредиту. За залишок грошових коштів від позики ним було придбано автомобіль MITSUBISHI PAJERO SPORT, який теж було зареєстровано на його імя. Таким чином в період шлюбу було придбано два автомобілі. Письмової згоди на укладання договору позики, відповідачкою не надавалося, а, отже, договір позики за рахунок якого він фактично придбав автомобілі укладався не в інтересах сімї, так як автомобілі використовувалися ним виключно для роботи, так як він працює менеджером по збуту. Отже, кошти отримані в позику є його особистою власністю. Після розірвання шлюбу, а саме 17.09.2016 року ним було достроково погашено кредит, що підтверджується довідкою ПАТ «УкрСиббанк». Просив суд визнати особистою власністю [PERSON] рухоме майно, а саме транспортні засоби: автомобіль CHEVROLET CRUZE, рік випуску 2012, реєстраційний номер [NUMBER] та автомобіль MITSUBISHI PAJERO SPORT, рік випуску 2002, реєстраційний номер [NUMBER]. В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги та просили суд їх задовольнити. Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні заперечували щодо задоволення позовних вимог. Вказали, що автомобілі придбані в шлюбі за спільні кошти подружжя та використовувалися сімєю. Так автомобіль CHEVROLET був придбаний в кредит, у відповідачки були особисті збереження приблизно 70000 грн., які були використані на придбання автомобіля. Автомобіль було оформлено на чоловіка. Кредит погашали спільно, так, коли чоловік був в відряджені відповідач сплачувала щомісячний платіж в розмірі 4000 грн. через термінал банку. Автомобіль стояв на паркомісці по вул. Калинова, 3. Автомобіль MITSUBISHI PAJERO також був придбаний за спільні кошти подружжя для поїздок чоловіка в відрядження. Автомобіль використовувався на потреби сімї: поїздки на відпочинок на Західну Україну, аквапарк в м. Харків. Просили в задоволенні позову відмовити. Свідок [PERSON], брат позивача, розповів про те, що в 2013 році він особисто підвозив брата з дружиною в банк і до нотаріуса для укладання договору про придбання автомобіля CHEVROLET CRUZE. З літа 2012 року по весну 2016 року брат проживав в його квартирі та особисто бачив, як йому передавав грошові кошти Жаров. Брат оплачував кредит сам. Коли він знаходився за межами України, то він пересилав йому грошові кошти для погашення кредиту, які ним сплачувалися особисто. Брат пересилав кошти в доларах, а він отримував в гривні. З жовтня 2016 року його брат проживає з новою дружиною. Свідок [PERSON], товариш позивача, знайомі біля 10 років. Підтвердив, що він давав в борг позивачу кошти в 2013 році в розмірі 18000 дол. США для придбання автомобіля. Ні модель, ні марку автомобіля та ціну автомобіля вони не обговорювали. Гроші передав в квартирі брата позивача, в якій він проживав на той час. При передачі грошей в квартирі був брат позивача. На сьогодні борг не погашено. Свідок [PERSON], подруга відповідачки, вказала, що знайомі біля 13 років, з позивачем знайома з 2004 року. Розповіла про те, що знала як хорошу сімю, подружжя робили все разом. Сімя придбала в кредит автомобіль CHEVROLET білого кольору. Брат позивача відвозив на цьому автомобілі її з відповідачкою на корпоратив. Машину ставили на паркування на парко місце біля Міріади. Пізніше їй стало відомо про те, що була придбана друга машина PAJERO SPORT. Сімя їздила на відпочинок на Західну Україну. Відповідачка в період шлюбу працювала. Свідок [PERSON], тітка відповідачки, розповіла про те, що сімя проживала в квартирі відповідачки. Сімєю були придбані два автомобілі, один в кредит в 2012 році і другий автомобіль в 2016 році. Який був заробіток у подружжя не знає. Свідок [PERSON], сестра відповідачки, розповіла про те, що шлюб був укладений між сторонами в 2002 році, ще до укладання шлюбу [PERSON] зареєструвала [PERSON] в своїй квартирі. Зоя працювала в ЧП Макаренко, в 2004 році в подружжя народилася дівчинка, яка через три дні померла. В 2005 році народився син [PERSON]. Зоя перебувала в декретній відпустці 2 роки, потім пішла працювати в компанію Філіпс. Після звільнення стала працювати фітнес тренером. Зоя завжди працювала. В 2013 році сімя вирішила купити автомобіль CHEVROLET білого кольору. Разом подружжя оформляло кредит, потім поїхали відпочивати на Кіпр. В 2016 році купили автомобіль MITSUBISHI. Автомобілями користувалася сімя, так возили дитину на танці, в аквапарк, їздили на відпочинок в Карпати. В 2016 році [PERSON] вирішив розлучитися і відразу зареєстрував шлюб з іншою дівчиною. Була присутньою, коли [PERSON] оплачувала кредит за автомобіль в розмірі 3000-4000 грн. За кредитний автомобіль приблизно сплачено 17000 грн. Не знає за яку суму було придбано другий автомобіль. Суд, заслухавши сторони, допитавши свідків: [PERSON]О, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 21 грудня 2002 року. Шлюб розірвано рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 серпня 2016 року. В шлюбі народився син [PERSON], [INFO] (а.с.60). В період шлюбу сторонами було набуто наступне майно: 10.09.2013 року - автомобіль CHEVROLET CRUZE, рік випуску 2012, реєстраційний номер [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію САТ 302445 та 26.01.2016 року -автомобіль MITSUBISHI PAJERO SPORT, рік випуску 2002, реєстраційний номер [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію СХТ 777737, відповідно до договору купівлі-продажу 1241312 від 20.01.2016 року, зареєстровані за [PERSON] ( а.с.5,6). 12 вересня 2013 року між [PERSON] та ПАТ «Укрсиббанк» був укладений договір №92211832000 про надання споживчого кредиту на придбання транспортного засобу CHEVROLET, номер кузова [NUMBER]. Сума кредиту - 138903,21 грн. Щомісячний ануїтетний платіж до 14.04.2014 року - 3342,00 грн. З 15.04.2014 року 3619,00 грн. Строк кредиту до 12.09.2018 року. Ціна транспортного засобу складає 192500,00 грн. Розмір платежу, що сплачується позичальником за рахунок власних коштів складає 57750,00 грн. Згідно довідки ПАТ «УкрСиббанку» від 14 вересня 2016 року за № 56-2/862/585 станом на 14 вересня 2016 року [PERSON] повернено позику, що було надано з цільовим призначенням: споживчий кредит на придбання транспортного засобу в сумі 138903,21 грн. Таким чином, Кредитний договір № 92211832000 від 12 вересня 2013 року, згідно якому заставленим майном є транспортний засіб CHEVROLET CRUZE, 2012 року випуску, номер кузова [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], що є власністю [PERSON], номер за ДРФО [NUMBER], відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу №САТ302445, від 10.09.2013, вважати таким, що припинив свою дію. Кредитні зобовязання боржника виконані в повному обсязі ( а.с.8). Відповідно до висновку №4552 експертного дослідження автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ від 03.04.2017 року вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля [NUMBER], пошкодженого внаслідок ДТП складає 204319,76 грн. ( а.с.13-14) Позивач [PERSON] доводив суду, що спірні автомобілі були придбані за кошти, які належали йому особисто, а саме за грошові кошти в сумі 18000 дол. США , отримані ним в борг у [PERSON] На підтвердження позовних вимог надав суду копію боргової розписки. Відповідно до розписки від 03.07.2013 року [PERSON] взяв в борг у [PERSON] 18000,00 дол. США для купівлі автомобіля до 01.12.2017 року (а.с.7). Згідно до п.3 ст.57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Будучи допитаним в судовому засіданні, свідок [PERSON], який є товаришем позивача, зазначив, що зазначену суму він надавав в борг [PERSON] в 2013 році для придбання автомобіля. Кошти на даний час не повернені. Однак, коли та за яку суму були придбані автомобілі він не знає. Як і не надав суду доказів щодо існування в нього такої суми грошей . Суд критично відносить як до боргової розписки так і показань свідка [PERSON], оскільки, як вбачається із матеріалів справи, відповідно до договору №92211832000 від 12.09.2013 року про надання споживчого кредиту на придбання транспортного засобу CHEVROLET Cruze 2012 року, дружина [PERSON] надала згоду на укладання цього договору, про що свідчить її підпис на договорі. Подружжям було сплачено власними коштами 57750 грн.00 коп. та ПАТ «УкрСиббанк» перерахував кошти в розмірі 138903 грн. 21 коп. автосалону за автомобіль CHEVROLET Cruze 2012 року і сімя [PERSON] придбала вказаний автомобіль. Також в період шлюбу було погашено кредит. Щодо твердження позивача [PERSON], що отримані від [PERSON] в борг грошові кошти ним були витрачені на придбання двох автомобілів, позивачем це жодним належним доказом не доведено, та не підтверджена необхідність брати в борг в 2013 році грошові кошти у [PERSON] для придбання автомобілів і в той час оформляти споживчий кредит з відсотками і страховкою та через три роки придбати за ці кошти автомобіль MITSUBISHI PAJERO SPORT. Позивачем не надано суду договору купівлі-продажу автомобіля №1241312 від 20.01.2016 року, та не відома вартість придбаного автомобіля. В судовому засіданні встановлено, що автомобіль MITSUBISHI PAJERO SPORT, державний номер [NUMBER] був пошкоджений в результаті дорожньо транспортної пригоди, відповідно до висновку №4552 експертного дослідження автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ від 03 квітня 2017 року становить 204319 грн.76 коп. Щодо твердження позивача [PERSON], що спірні автомобілі були придбані виключно для використанням ним в роботі та те, що на час придбання автомобілів він не мешкав з відповідачкою, а коли проживали разом, то відповідачка ніде не працювала та жила за його кошти були спростовані в судовому засіданні. Так, з наданих [PERSON] довідок про його доходи вбачається, що він не міг самостійно погашати щомісячний споживчий кредит та утримувати родину, а саме тури на відпочинок, навчання дитини, утримання квартири ( а.с.33). Витрати сімї [PERSON] на проживання в місяць в період 2013-2015 роки значно перевищували дохід одного [PERSON] Факт того, що автомобілі: CHEVROLET Cruze 2012 р.в. державний номер [NUMBER] та MITSUBISHI PAJERO SPORT 2006 р.в., державний номер [NUMBER] використував для роботи особисто [PERSON] і користувалася автомобілями вся родина, та вони були придбані за спільні кошти подружжя, підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] Свідки вказали, що позивач [PERSON] на день реєстрації шлюбу з [PERSON] свого житла не мав, деякий час не працював та сімя жила за кошти дружини. Зазначили, що відповідачка на час реєстрації шлюбу з [PERSON] мала у власності квартиру, ювелірні вироби, достойну роботу. Вони неодноразово бачили, що автомобілями користується вся сімя. На вказаних автомобілях вони їздили на відпочинок, підвозили дитину до репетитора. Також факт, що [PERSON] працювала та мала дохід підтверджується довідкою Обєднаного Лівобережного управління Пенсійного фонду України ( а.с.141). Крім цього, проживання однією сімєю до придбання автомобілів та після їх придбання підтверджується тим, що на другий день після придбання автомобіля : CHEVROLET Cruze 2012 подружжя [PERSON] разом з дитиною поїхало на відпочинок до Кіпру, а саме виліт відбувся 13.09.2013 року, а автомобіль був придбаний за день до відльоту. Замовляла та оплачувала цей тур [PERSON], про що свідчить заявка на бронювання туру, ваучери на розміщення та проживання та візи ( а.с. 128-136). За Сімейним кодексом України встановлена та діє презумпція спільності майна подружжя (ст.60 цього Кодексу), суть якої полягає у тому, що якщо майно було набуте за час шлюбу, то передбачається ( презумується), що воно є спільним. Згідно з ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.22, 23, 24 Постанови №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Отже, спірні автомобілі набуті подружжям за час шлюбу за відплатними договорами, укладеним в інтересах сімї, і відповідно до ст.60 і ч.3 ст.61 СК України належить позивачу та відповідачу на праві спільної сумісної власності . Виходячи із вищевикладеного та оцінюючи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивачем жодним належним доказом не підтверджено факт придбання спірних автомобілів за рахунок особистих коштів, а тому позовні вимоги позивача є незаконними та такими, що не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або отриманих судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, оскільки позивачем при подачі позову було частково сплачено 500 грн., вартість спірного майна складає ( вартість автомобілю : CHEVROLET Cruze 2012 -196653 грн.21 коп. та вартість MITSUBISHI PAJERO SPORT 2006 р.в 204319 грн.76 коп., загальна вартість автомобілів 400972 грн.97 коп., а оскільки позивачу відмовлено в задоволенні позову, тому з позивача підлягає стягненню на користь держави недоплачений судовий збір в розмірі 3509 грн.73коп.( 4009 грн. 73 коп. - 500 грн.)

Outcome: approved