Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

До Гадяцького районного суду Полтавської області звернулось Комунальне підприємство «Гадяч-житло» з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинку та прибудинкових територій у сумі 1\~717 (одна тисяча сімсот сімнадцять) грн. 92 коп., розташованих за адресою: м. Гадяч Полтавської області, вул. Тельмана, будинок № 14-а. Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що відповідачі проживають за вищевказаною адресою у квартирі № 22. Комунальним підприємством постійно надавались [PERSON], [PERSON] житлово-комунальні послуги, спрямовані на забезпечення умов проживання осіб у жилих приміщеннях та задоволення потреб людини у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, вивезенням твердих побутових відходів, прибиранням прибудинкових територій, тобто послуги з утримання будинку та прибудинкових територій. Споживачі протягом строку з 01.03.2013 року до 31.10.2014 року систематично не сплачують кошти за надані їм послуги. Письмовий договір між КП «Гадяч-житло» та [PERSON], [PERSON] не було укладено з вини останніх. Про необхідність укладення такого письмового договору їм доведено до відома шляхом розміщення оголошення на підїздах житлового будинку. Відповідачі час від часу сплачували кошти за отримані послуги, тобто вчиняли дії щодо виконання своїх зобовязань як власника квартири. Представник позивача КП «Гадяч-житло» [PERSON] у судове засідання не зявилась, надавши заяву, в якій прохала справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі [PERSON], [PERSON], у судові засіданні, що відбулися 15.09.2015 року та 29.09.2015 року, не зявились, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу, які було повернено за закінченням терміну зберігання. Відповідно до п. 99 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року №270, рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім'ї за умови пред'явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв'язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім'ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу. Пунктом 117 Правил передбачено, що поштові відправлення, поштові перекази повертаються об'єктом поштового зв'язку відправнику у разі його письмової заяви, письмової відмови адресата від одержання чи закінчення встановленого строку зберігання. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦК України в разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином. За вищевикладених обставин суд вважає, що [PERSON], [PERSON] повідомлені про розгляд справи належним чином. Згідно ч. 1\~ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. [PERSON], [PERSON] зареєстровані та проживають за адресою: [INFO], що підтверджується довідкою КП «Гадяч-житло» та довідками про реєстрацію місця їх проживання, надані Гадяцьким РС УДМС України в Полтавській області (а.с. 3, 16, 17). Рішенням Гадяцької міської ради від 24.10.2006 року затверджено акти розподілу майна між Гадяцьким виробничим управлінням житлово-комунального господарства та комунальним підприємством «Гадяч-житло». Відповідно додатку № 3 житловий будинок № 14-а по вул. Тельмана передано на баланс КП «Гадяч-житло» (а.с. 38, 40). Як вбачається з наказів КП «Гадяч-житло» № 3 від 02 жовтня 2006 року та № 2-3 від 05 січня 2007 року жителі будинків, які знаходяться на балансі підприємства були проінформовані про необхідність укладення письмового договору про надання послуг з утримання будинків та прибудинкових територій, шляхом розповсюдження оголошень на підїздах будинків (а.с. 4). Згідно ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Пунктами 1, 3 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що до обовязків споживача входить, в тому числі, і обовязок укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. У частині 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» зазначено, що споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Отже, враховуючи норми закону споживачі зобовязані оплачувати житлово-комунальні послуги, якщо вони ними фактично користувались, а відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не позбавляє права КП «Гадяч-житло» на отримання плати за надані послуги. Із наданої позивачем копії особового рахунку № 688 на [PERSON] вбачається, що за період з 01.03.2013 року по 31.10.2014 року за відповідачами утворилась заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території в сумі 1717 (одна тисяча сімсот сімнадцять) грн. 92 коп., оскільки відповідачами систематично не вносилась плата за обслуговування будинку (а.с. 6). Згідно з ч. 3 ст. 31 «Про житлово-комунальні послуги» органи місцевого самоврядування встановлюють тарифи на комунальні послуги в розмірі не нижче економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво (надання). Рішенням виконавчого комітету Гадяцької міської ради № 92-1 від 21 квітня 2011 року «Про затвердження тарифів на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій» затверджено тарифи на послуги по утриманню будинків та прибудинкових територій з 01.05.2011 року, вартість утримання житлових будинків повністю благоустроєних складає 1,93 грн. за м2. Згідно даних тарифів здійснювались нарахування абонентської плати за надані послуги (а.с. 5). Як вбачається з копії нарядів про перелік робіт та витрати матеріалів за грудень 2013 року та січень 2014 року по вул. Тельмана, 14-а, було здійснено обслуговування системного опалення, водопостачання та водовідведення, замінено труби на гарячу та холодну воду (а.с. 45, 46). Також, із актів № 1 та №2 обстеження квартири вбачається, що 25.09.2015 року та 28.09.2015 року інженером по житлу КП «Гадяч-житло» [PERSON] було проведено контрольні перевірки по факту наявності води в квартирі [ADDRESS]. На час проведення перевірки жителів вищезазначеної квартири вдома не було. Зі слів слюсаря-сантехніка [PERSON] встановлено, що факт забезпечення водою по відповідному стояку проводиться безперебійно (а.с. 47, 48). Згідно ч.ч. 1-3 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. За правилами ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідачами не було надано до суду будь-яких заперечень та доказів на їх підтвердження з приводу неналежного надання послуг КП «Гадяч-житло». Суд встановив, що між сторонами існують цивільні правовідносини, в звязку з невиконанням відповідачами зобовязання щодо оплати комунальних послуги з утримання будинку та прибудинкових територій утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню на користь позивача, тому вимога позивача щодо стягнення даної заборгованості є законною та підлягає задоволенню. Разом з тим, частиною 1 ст. 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому суд вважає за необхідне, що сплачений позивачем судовий збір в сумі 243,60 грн. підлягає стягненню з відповідачів. Абзацами 5, 6 п. 35 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ зазначено, що при повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується ними пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено. Таким чином, суд не може здійснювати солідарне стягнення суми судових витрат, оскільки це не передбачено законом. Тому суд приходить до висновку про можливе стягнути з відповідачів на користь позивача сплачений судовий збір - по 121,80 грн. з кожного.

Outcome: partial