Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-28 00:00:00

В січні 2018 року до суду надійшов зазначений позов, в якому позивач просила: стягнути з [PERSON] аліменти на свою користь на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки щомісячно з усіх видів доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законом для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до досягнення сином повноліття. В обгрунтування позову зазначала, що від спільного життя з [PERSON] мають спільного сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на її утриманні. [PERSON] в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина не надає, тому вона змушена звернутись до суду із позовом. Відповідач відзиву до суду не надав, позиції щодо позову не висловив. 01.02.2018 року відкрите провадження по справі та вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. 01.03.2018 року судом призначений розгляд справи в судовому засіданні. 29.03.2018 року в призначене судове засідання сторони не зявились, про час та місце розгляду повідомлялись належним чином, зокрема відповідач шляхом направлення судової повістки за місцем його реєстрації: вул. Павліченка, буд. 12 «а», кім. 16, м. Біла Церква. Позивач бажання приймати участь в судових засіданнях не виявив, про що зазначив в позовній заяві. Відповідач причини неявки суду не повідомив. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Згідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, за викладених обставин та враховуючи те, що відповідач повідомлявся про розгляд справи належним чином, причини неявки не повідомив, відзиву не подав, а позивач не заперечував проти винесення заочного рішення, суд вирішив проводити розгляд справи за відсутності відповідача із винесенням заочного рішення по справі. В ході розгляду справи, дослідивши письмові докази, суд встановив наступне. Сторони від спільного життя мають спільного сина [PERSON], [INFO], який перебуває на утриманні позивача. Зазначені обставини справи, підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами. При вирішенні спору суд виходить із наступного. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ст. 182 СК України). Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як вбачається з матеріалів справи, сторони мають спільного сина, який перебуває на утриманні позивача. При цьому, він постійно несе витрати повязані із забезпеченням його житлом, їжею, одягом тощо. В свою чергу, відповідач не надав суду доказів, на підтвердження того, що ним надається матеріальна допомога позивачу на утримання спільного сина. Також, відповідачем не надано доказів того, що його стан здоровя не дозволяє сплачувати аліменти, на його утриманні є інші діти чи непрацездатні батьки, дружина тощо або наявні інші обставини, які можуть вплинути на розмір аліментів. Таким чином, за викладених обставин та враховуючи те, що на думку суду стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання спільного сина в розмірі 1/4 частини від всіх доходів відповідача, щомісячно, буде достатньо для забезпечення гармонійного розвитку спільної дитини сторін, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Датою з якої необхідно стягувати аліменти є дата звернення позивача до суду із позовом11.01.2018 року. В свою чергу, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved