Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-10 00:00:00

В червні 2016 року позивач звернувся до суду із даним позовом. Вказував, що 30.11.2006 року між його матір`ю [PERSON] та відповідачем було укладено договір № 9 на часткову участь фізичних осіб у будівництві 95-квартирного житлового будинку по вул. Семашко в м. Біла Церква, відповідно до умов якого відповідач зобов`язався виконати будівництво та передати відповідно до акту приймання-передачі двокімнатну квартиру загальною площею 78 кв.м., із терміном здачі житлового будинку 2008 р. Зазначав, що 22.10.2010 року померла його матір, а 15.06.2015 року він отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Разом з цим, свої зобов`язання по внесенню коштів на будівництво [PERSON] виконала у повному обсязі, сплативши на рахунок позивача 315 000 грн. Посилаючись на порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань в частині закінчення будівництва в обумовлений договором строк та передачу вказаної квартири, позивач просив розірвати договір на часткову участь фізичних осіб у будівництві 95-квартирного житлового будинку по вул. Семашко в м. Біла Церква за № 9 від 30.11.2006 року, укладений між [PERSON] та ТОВ «Екобуд», стягнути з ТОВ «Екобуд» на користь позивача грошові кошти в розмірі 315 000 грн. та 3 071,20 грн. судового збору. Позивач в судове засідання не з'явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі в якій не заперечував щодо винесення у справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином двічі, про причини неявки суд не повідомив, тому суд вважає за можливе провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 224 ЦПК України. В силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 30.11.2006 року між [PERSON] та Будівельним підприємством «Екобуд» промислово-будівельного концерну «ЕКО», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Екобуд», був укладений договір № 9 на часткову участь фізичних осіб у будівництві 95-квартирного житлового будинку по вул. Семашко м. Біла Церква, відповідно до умов якого продавець (відповідач) зобов`язався виконати будівництво 95-квартирного житлового будинку по вул. Семашко в м. Біла Церква та надати вказану у договорі квартиру покупцю ([PERSON]К.) терміном 1-ша, 2-га черга 2008 р., а покупець зобов`язався внести на рахунок відповідача вартість 2-х кімнатної квартири загальною площею 78 кв.м. в розмірі 257 400 грн. (а.с.5). Згідно п.2.2 вказаного договору, грошові кошти, які будуть внесенні після підписання договору перераховуються в залежності від діючої ціни (вартість 1 м.кв.житла збільшиться пропорційно інфляції. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] на виконання умов вищевказаного договору були внесені грошові кошти за квартиру в сумі 315 000 грн., що підтверджується копіями квитанцій до прибуткового касового ордера (а.с. 6-11). 22.10.2014 року [PERSON] померла, про що свідчить копія свідоцтва про смерть (а.с.12). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.06.2015 року після смерті [PERSON], її син [PERSON], [INFO] отримав у спадщину квартиру № 36 по вул.Славіна в м.Біла Церква, що належала померлій на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого Білоцерківською державною нотаріальною конторою 15.02.1995 року. Разом з цим, з матеріалів справи не вбачається, а відповідачем не надано доказів виконання ним взятих зобов`язань за договором від 30.11.2006 року в частині передачі квартири по акту приймання-передачі в строк до 2008 року. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ст. 656 ЦК України, предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав. Предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом. Особливості договору купівлі-продажу окремих видів майна можуть встановлюватися за коном. Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положеннями ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим (ст. 651 ЦК України). Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача щодо розірвання договору № 9 на часткову участь фізичних осіб у будівництві 95-квартирного житлового будинку по вул. Семашко м. Біла Церква та стягнення з відповідача 315 000 грн. внесених коштів є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки порушення відповідачем умов зазначеного договору в частині дотримання строків виконання робіт є істотним. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Будь-яких заперечень на позовну заяву, а також належних і допустимих доказів, які б спростовували викладені позивачем обставини відповідачем не надано. Враховуючи вищевикладене, даючи оцінку встановленим обставинам та наявним у справі доказам в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягаю до задоволення в повному обсязі. Згідно вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тобто 3 701,20 грн. судового збору.

Outcome: approved