Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-26 00:00:00

В травні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому зазначила, що вони з відповідачем мають неповнолітню дитину - [PERSON] [INFO], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Посилаючись на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по утриманню неповнолітньої дитини та утриманню дружини, з якою проживає дитина, яка не досягла трьох років, позивач просить ухвалити рішення про стягнення з нього щомісячно аліментів на її користь на неповнолітню дитину в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до досягнення дитиною повноліття, та на неї в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення сином трирічного віку. Відповідач подав до суду відзив, в якому, посилаючись на недоведеність позивачем змоги надання ним матеріальної допомоги на утримання дружини, з якою проживає дитина, яка не досягла трьох років, просив відмовити в задоволенні позову в цій частині. Водночас проти ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів на неповнолітню дитину в розмірі, в якому просить позивач, він не заперечив. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до статті 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження. Згідно довідки про склад сім'ї, виданої виконавчим комітетом Хижинецької сільської ради Романівського району Житомирської області, дитина відповідача та позивача проживає разом з останньою. Відповідач внаслідок загального захворювання є інвалідом третьої групи, інвалідність встановлена на строк до 1 жовтня 2019 року, що підтверджується довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією, виданою Бердичівською міжрайонною МСЕК Житомирської обласної ради Житомирського обласного центру медико-соціальної експертизи 4 жовтня 2017 року. На даний час разом з відповідачем проживає його мати - [PERSON], якій безстроково встановлена третя група інвалідності загального захворювання. Вказані обставини підтверджуються відповідною довідкою про склад сім'ї та довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією. Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України (далі СК України) на відповідача покладається обов'язок утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 статті 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з частиною 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 статті цієї ж статті визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частинами 2 та 4 статті 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Позивачем не надано до суду будь-яких доказів для підтвердження обставин щодо наявності у відповідача можливості надавати їй матеріальну допомогу до досягнення їх дитиною трьох років. З огляду на вказане, а також враховуючи стан здоров'я відповідача, наявністю у нього непрацездатної матері та часткове визнання ним позову, суд доходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на спільну дитину сторін у частці від його доходу. Згідно статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі, передбаченому статтею 4 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: partial