Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала свої позовні вимоги і просить суд визнати 2/3 частини житлового будинку № 4 з надвірними спорудами по вул. 8 Березня в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області об'єктом її з [PERSON] спільної сумісної власності; визнати за нею право власності на 1/3 частину житлового будинку № 4 з надвірними спорудами по вул. 8 Березня в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області загальною площею 63,3 кв. м. та житловою площею 30,5 кв. м. та на 1/3 частину земельної ділянки розміром 0,1007 га, надану для обслуговування житлового будинку № 4 та надвірних споруд по вул. 8 березня в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області, кадастровий номер 1212100000:01:124:0004. Зустрічні позовні вимоги [PERSON] визнала частково, а [PERSON] в повному обсязі. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги позивача [PERSON] та зустрічні позовні вимоги [PERSON] визнав частково та просить суд визнати за ним право власності на 1/2 частину житлового будинку № 4 з надвірними спорудами по вул. 8 Березня в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області загальною площею 63,3 кв. м. та житловою площею 30,5 кв. м. в порядку спадкування за законом після смерті його батька [PERSON], померлого 19 грудня 2014 року; визнати за ним право власності на 1/2 частину земельної ділянки, розташованої за адресою: будинок № 4 по вул. 8 Березня в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області площею 0,1007 га, яка була надана для обслуговування вказаного житлового будинку та господарських споруд, в порядку спадкування за законом після смерті його батька [PERSON], померлого 19 грудня 2014 року. Посилається на те, що 19.12.2014 року помер його батько [PERSON] у віці 51 року. У його батька є троє дітей: [PERSON], він та його сестра [PERSON] Остаточних відомостей про місцезнаходження його старшої сестри [PERSON] не встановлено. Тому на сьогоднішній день за відсутності заповіту спадкоємцями першої черги є він та його сестра [PERSON] Відповідачка [PERSON] є спадкоємицею за законом лише четвертої черги. За своє життя його батько докладав зусилля для забезпечення своїх дітей. Саме для них був і придбаний будинок №4 по вул. 8 Березня в м. Орджонікідзе. Його батько придбав його за власні кошти, на той час він мешкав з другою цивільною дружиною [PERSON] за адресою: м. Орджонікідзе, вул. Лесі Українки, 26. За цією адресою проживали і вони з батьком. На той час батько винаймав квартиру для відповідачки [PERSON] і готувався до розірвання стосунків із [PERSON] Частина коштів 800 доларів США, які пішли на придбання будинку № 4 по вул. 8 Березня зберігались у його рідної тітки [PERSON] (рідної сестри його батька). Відповідачка [PERSON] на той час офіційно не працювала, що підтверджується її довідкою про заробітну плату ЗАТ «Промбізнес» та відсутність копії трудової книжки. Тобто тягар по придбанню будинку повністю був на його батькові. Також відповідачка [PERSON] не надала жодних доказів про свою участь в придбанні будинку № 4 по вул. 8 Березня. Саме тому відповідачка [PERSON] відсутня як співвласник будинку разом із його батьком. Будинок був придбаний у серпні 2005 року за рахунок власних коштів його батька (тому і був зареєстрований на ім'я його батька) і вони із сестрою та батьком переїхали до нього. А вже після чого переїхала туди і позивачка разом із своїм батьком та братом, оскільки останнім не було де жити. В подальшому відповідачка [PERSON] продала свій земельний пай, який прийняла у спадщину після смерті своєї матері та придбала будинок для свого батька та брата. Кошти в придбання будинку № 4 по вул. 8 Березня відповідачка не надавала, навіть на переоформлення будинку, який за браком коштів стало можливим переоформити лише у грудні 2005 року. Це може підтвердити продавець будинку [PERSON]. Більша частина по їхньому із сестрою вихованню та утриманню завжди була за їхнім батьком. Батько категорично відмовлявся реєструвати відповідачку [PERSON] в їхньому будинку після того, як дізнався про те, що вона отримала спадщину і до добробуту його спільної із нею сім'єю не вклала коштів. Завжди майже всі витрати були зароблені його батьком кошти. Відповідачкою [PERSON] не доведено будь-яких доказів про те, що вона здійснювала утримання або поліпшення їхнього спільного побуту. Навпаки, вона мала кредитні борги перед банком майже на 30000 грн., які закінчила сплачувати лише наприкінці 2014 року. Стягнення здійснювались шляхом утримання із її заробітної плати. Змовившись із секретарем приватного нотаріуса [PERSON] відповідачка [PERSON] незаконним шляхом заволоділа всіма установчими документами на будинок, земельну ділянку, дві автомашини. І їх, прямих спадкоємців 1-ї черги, не допускає до даних документів. Здійснила продаж однієї автомашини за 1000 доларів США (приблизно 24000 грн.), від якого ні він, ні його сестра відповідачка [PERSON] не отримали жодної копійки. А це також є спадком їхнього батька. Він вважає це порушенням його прав як спадкоємця. Відповідачка [PERSON] додає, як доказ до позову довідку від 27.04.2007р. № 37 сумнівного характеру, оскільки за їхніми даними вона не працювала, після того як зійшлась із його батьком - батько їй заборонив. Відповідно до постанови Пленуму ВСУ № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» відповідачка [PERSON] є спадкоємицею лише 4-ї черги. На даний час він мешкає не в самому будинку, а у тимчасовій споруді, чим порушуються його права на спадщину. Він зареєстрований в [INFO], але вимушено там не мешкає. Взагалі складається враження, що позивачка вживає всі заходи для того, щоб якомога більше спадкового майна продати для забезпечення власних потреб, чим порушує права інших спадкоємців. Він заперечує проти того, що відповідачка [PERSON] має право на будь-яку частину будинку № 4 по вул. 8 Березня. Вважає, що на зазначений будинок мають право лише він та його сестра - відповідачка [PERSON] по 1/2 частині з надвірними спорудами та по 1/2 частині земельної ділянки, кадастровий № 1212100000:01:124:0004. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги позивача [PERSON] визнала в повному обсязі, а зустрічні позовні вимоги [PERSON] визнала частково та просить суд визнати за нею право власності на 1/3 частину житлового будинку № 4 з надвірними спорудами по вул. 8 Березня в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області загальною площею 63,3 кв. м. та житловою площею 30,5 кв. м. в порядку спадкування за законом після смерті її батька [PERSON], померлого 19 грудня 2014 року; визнати за нею право власності на 1/3 частку земельної ділянки № 4 по вул. 8 Березня в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області площею 0,1007 га, яка була надана для обслуговування вказаного житлового будинку та господарських споруд, кадастровий номер 1212100000:01:124:0004. Посилається на те, що 19.12.2014 року помер її рідний батько [PERSON]. Заповіту він не залишив. Спадкоємцями першої черги за законом після його смерті є її брат [PERSON] та сестра [PERSON]. Після смерті батька вона з братом [PERSON] у встановленому законом порядку прийняли спадщину, що відкрилася після його смерті. Вона з братом звернулися до приватного нотаріуса Орджонікідзевського нотаріального округу [PERSON]П з заявами про прийняття спадщини після смерті батька. Їхня рідна сестра [PERSON] спадщину після смерті батька не прийняла і, таким чином, не придбала ніяких прав на спадкове майно, що залишилося після його смерті. Вона не проживала однією сім'єю разом з батьком і з заявою про прийняття спадщини після його смерті вона до нотаріальної контори не зверталася. Її постійне місце проживання зареєстровано в [INFO]. Однак протягом вже протягом семи років вона не проживає за місцем своєї реєстрації і місце її перебування їм невідомо. Вона була раніше судимою, відбувала покарання у вигляді реального позбавлення волі, після звільнення від покарання ніде не працювала, вела аморальний спосіб життя і навіть не має паспорту громадянки України, без якого неможливо подати заяву про прийняття спадщини. Вона не підтримує ніяких зв'язків ні з ким з родичів або з їхніми знайомими. І, таким чином, більше семи років вони не мають ніяких відомостей відносно неї. Після смерті їхнього батька залишився житловий будинок № 4 загальною площею 63,3 кв. м. та жилою площею 30,5 кв. м. з надвірними спорудами по вул. 8 Березня та земельна ділянка розміром 0,1007 га, яка була передана у приватну власність для обслуговування житлового будинку та надвірних споруд, кадастровий номер № [NUMBER]: 01:124: 0004. Вартість вказаного спадкового майна складає відповідно висновків фахівця 94974 грн. Вказаний житловий будинок з надвірними спорудами з земельною ділянкою її батько придбав за договором купівлі-продажу від 05.12.2005 року. Після укладення вказаного договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними спорудами і з земельною ділянкою [PERSON] здійснив в КП «МБТІ» м. Нікополь державну реєстрацію права власності на житловий будинок з надвірними спорудами на своє ім'я. Також йому було необхідно здійснити державну реєстрацію права власності на земельну ділянку теж на своє ім'я та здійснити відповідну відмітку про перехід права власності на земельну ділянку у [PERSON] акті про право власності на земельну ділянку. Однак з невідомої їй причини він не здійснив державну реєстрацію про перехід права власності на зазначену земельну ділянку, яка була надана для обслуговування житлового будинку та господарських споруд на своє ім'я і не здійснив відповідну відмітку про такий перехід права власності у [PERSON] про право власності на земельну ділянку. Як виявилось після смерті батька, право власності на земельну ділянку, яка була придбана ним за договором купівлі - продажу разом з житловим будинком, на його ім'я не зареєстровано. Але з 2005 року і до дня своєї смерті він, як власник, користувався зазначеним житловим будинком з надвірними спорудами та вказаною земельною ділянкою. Разом з ним в цей житловий будинок ще у серпні 2005 року до нотаріального оформлення договору купівлі - продажу заселилися вони, його діти, а також відповідачка [PERSON], яка перебувала з ним у фактичних шлюбних відносинах. Рішенням Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 25.05.2015 року був встановлений факт сумісного проживання однією сім'єю їхнього батька та [PERSON] без реєстрації шлюбу з 2005 року і по день смерті їхнього батька. Вона дійсно вона разом з їхнім батьком [PERSON] вела спільне господарство, вони були пов'язані спільним побутом, мали спільний бюджет сім'ї і разом придбали вказаний житловий будинок з надвірними спорудами та земельною ділянкою. Однак вказаний житловий будинок з надвірними спорудами та з земельною ділянкою був придбаний не повністю за їх спільні кошти. Частину вказаних грошових коштів у розмірі 1/3 частини від вартості житлового будинку та земельної ділянки складали грошові кошти, які були у їхнього померлого батька, як його особисті грошові кошти. І тому вона не заперечує проти того, що [PERSON] має право на 1/3 частину вказаного житлового будинку, виходячи з наступного розрахунку: (3/3 частини житлового будинку з земельною ділянкою - 1/3 особиста частина [PERSON] = 2/3 частини) : 2 = 1/3 частина зазначеного майна. Таким чином, після смерті їхнього батька спадщина відкрилася на 2/3 частини житлового будинку з надвірними спорудами та на 2/3 частки зазначеної земельної ділянки. Кожен з них, спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті батька, вона і брат [PERSON] придбали право кожен окремо на 1/3 частку житлового будинку з надвірними спорудами та на 1/3 частку земельної ділянки. В судовому засіданні під час розгляду заяви [PERSON] вона з братом погоджувалися з її позовом, але заявляли , що вона має право не на 1/2 частину житлового будинку та земельній ділянки, а тільки на 1/3 їх частку. Її рідний брат [PERSON] не заперечував проти визнання за кожним з них права власності на 1/3 частину вказаного житлового будинку з надвірними спорудами та на 1/3 частину земельної ділянки, наданої для обслуговування житлового будинку та господарських споруд. Однак вони не можуть отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса внаслідок того, що приватизована земельні ділянка, на якій розташований житловий будинок та надвірні споруди, до сих пір зареєстрована на попереднього власника [PERSON], а також внаслідок того, що [PERSON] дійсно має право на частину житлового будинку з надвірними спорудами та на частину земельної ділянки, але між нею та її братом виник спір з цього приводу. В зв'язку з тим, що вона з вказаних причин не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на вказане нерухоме майно у порядку спадкування за законом після смерті свого батька [PERSON] вона змушена звернутися до суду з цим позовом. Відповідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Вона таку заяву подала. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона була сусідкою [PERSON] по вул.Л.Українки, буд.26. [PERSON] та [PERSON] проживали разом однією сімєю, тримали господарство, потім приблизно у 2005 році купили інший будинок по вул. 8 Березня. [PERSON] проживала разом з [PERSON] та його дітьми разом до дня смерті. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона є тіткою [PERSON] Знає їхню сімю давно. В 2005 році [PERSON] і [PERSON] купили будинок по вул.. 8 Березня, жили там добре до смерті [PERSON]. А потім все змінилося, почалися сварки, [PERSON] уїхала з будинку. [PERSON] виховувала дітей [PERSON]. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона знає сімю [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] знала дуже давно. [PERSON] знає з 2004 року. В 2005 році вони купили будинок по вул. 8 Березня та жили там однією сімєю до смерті [PERSON], його діти жили там з ними. На даний час ситуація змінилася, діти, а саме [PERSON], оспорюють право на будинок. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що в 2005 році вони купили будинок №17 по вул. 8 Березня, поруч з ними купили будинок сімя [PERSON] та [PERSON] Жили однією сімєю разом з дітьми - [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] була для дітей матірю, доглядала за ними. Вона підтримувала з цією сімєю відносини. [PERSON] помер. [PERSON] діти хочуть виселити з будинку. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він знав померлого [PERSON]. В 2005 році [PERSON] віддав йому гроші за будинок в сумі 1800 доларів США і він купив автомобіль. Пізніше будинок оформили на імя [PERSON]. Потім [PERSON] помер, на даний час сторони по справі ділять будинок. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що з 2000 по 2005 рік вона жила однією сімєю з [PERSON]. Потім [PERSON] пішов жити з [PERSON] Вони разом купили будинок по вул.. 8 Березня за спільні гроші. В будинку жили [PERSON] з [PERSON] та його дітьми. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона рідна тітка [PERSON], сестра померлого [PERSON]. [PERSON] купив будинок по вул.. 8 Березня, в якому проживав разом з [PERSON] та дітьми. [PERSON] всіх утримував, жили як одна сімя. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] рідний брат. На момент купівлі будинку по вул.. 8 Березня Поздняков Віктор проживав зі [PERSON]. Потім [PERSON] проживав з [PERSON] та дітьми до дня своєї смерті як одна сімя. На даний час в цьому будинку живе тільки [PERSON]. Суд, вислухав пояснення сторін, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позивачем [PERSON] позовні вимоги та [PERSON] зустрічні позовні вимоги є обґрунтованими, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню в повному обсязі, а зустрічні позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 19 грудня 2014 року помер [PERSON], з яким [PERSON] перебувала у фактичних шлюбних відносинах з 2005 року і по день його смерті. Рішенням Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 25.05.2015 року була задоволена заява [PERSON] про встановлення факту її сумісного проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу з [PERSON] з 2005 року по день його смерті. Відповідачі, як заінтересовані особи по справі, не заперечували проти обставин, викладених позивачкою у заяві та проти встановлення вказаного факту. Вказаним рішенням суду було встановлено наступне. [PERSON] помер 19.12.2014 року. З початку їхніх відносин у позивачки з ним не було свого житла і тому на початку 2005 року вони вирішили придбати своє житло, а саме житловий будинок для сумісного проживання. У липні 2005 року вони знайшли такий житловий будинок № 4 по вул. 8 Березня в м. Орджонікідзе і вирішили його придбати у спільну сумісну власність для сумісного проживання. Вони домовилися з продавцем за ціну у розмірі еквівалентному 1800 доларів США, що на той час відповідало 9900 грн.. Усієї суми вказаних грошей у них на той час ще не було і вони домовилися з продавцем відносно того, що в зазначений житловий будинок заселяться у серпні 2005 року, а до кінця 2005 року повністю розрахуються за вказаний житловий будинок і тоді укладуть та нотаріально посвідчать договір купівлі - продажу вказаного житлового будинку з надвірними спорудами. На початок серпня 2005 року вони здійснили текучий ремонт у житловому будинку і 25 серпня 2005 року позивачка разом з [PERSON] та його дітьми вселилися в цей житловий будинок. На той час його діти проживали разом з ними. [PERSON] розірвав свій шлюб з їх матір'ю, пізніше вона померла. 01 вересня 2005 року діти [PERSON] пішли до школи вже з цього житлового будинку. З 25.08.2005 року [PERSON] постійно проживала і до сих пір проживає в зазначеному житловому будинку. Разом з [PERSON] вони вели спільне господарство, були пов'язані спільним побутом, мали спільний бюджет сім'ї, на спільні кошти придбали майно у житловий будинок, а також разом виховували та утримували його дітей. Тобто у них склалися повністю сімейні стосунки, які існували до дня смерті [PERSON]. 05.12.2005 року за договором купівлі - продажу вони на ім'я [PERSON] придбали вказаний вище житловий будинок № 4 по вул. 8 Березня на ім'я [PERSON] за 1800 доларів США, що на той час відповідало 9900 грн. разом з приватизованою земельної ділянкою, що підтверджується текстом вказаного договору купівлі - продажу. Інвентаризаційна оцінка житлового будинку на той час складала 25093 грн. і нотаріус роз'яснила ним, що у договорі купівлі - продажу договірна ціна повинна бути зазначена не менш інвентаризаційної оцінки відповідно до вимог законодавства, яке діяло на той час. Тому у договорі купівлі - продажу зазначена інша ціна. Той факт, що фактично вказаний житловий будинок був придбаний ними за 1800 доларів США, що було еквівалентно 9900 грн. відповідачі не оспорювали. На час сумісного проживання та придбання житлового будинку вони з [PERSON] працювали, мали відповідний дохід, на який і був придбаний зазначений житловий будинок. Відповідно до ч. 1 ст. 74 Сімейного кодексу України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Відповідно до п. 20 постанови Пленуму ВСУ № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвана шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» - при застосуванні ст. 74 СК України, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норі поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. Відповідно до ч.2 ст. 74 Сімейного кодексу України, - на майно, що є обєктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Глава 8 Сімейного кодексу України регулює право спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). 2. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 60 СК України, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Відповідно до ст. 70 СК України, яка встановлює розмір часток майна дружини та чоловіка при поділі майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, - у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Позивачка змушена звернутися до суду з тим, що під час розгляду справи син померлого [PERSON] - [PERSON] та дочка померлого [PERSON]В погоджувалися із заявою позивачки, однак наполягали на тому, що вона має право не на 1/2 частину зазначеного житлового будинку, а тільки на 1/3 його частину з тієї підстави, що у їх померлого батька були його особисті грошові кошти у розмірі 1/3 вартості грошових коштів, витрачених на придбання вказаного житлового будинку і тільки 2/3 частини складають її з померлим [PERSON] грошові кошти, за які був придбаний вказаний житловий будинок. [PERSON] та [PERSON] звернулися до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини після смерті свого померлого батька [PERSON] до приватного нотаріуса [PERSON] і є спадкоємцями першої черги за законом після його смерті. В судовому засіданні саме [PERSON] наполягав на тому, що [PERSON] дійсно проживала однією сім'єю разом з його батьком в зазначений нею період і має право на частину вказаного житлового будинку на підставі ст. 74 СК України, але тільки у розмірі 1/3 частини зазначеного житлового будинку з надвірними спорудами. В подальшому [PERSON] змінив свою думку і почав оспорювати права позивачки на частину зазначеного житлового будинку з надвірними спорудами, внаслідок чого вона і змушена звернутися до суду з цим позовом. Крім того, як виявилося, померлий [PERSON] після укладення договору купівлі-продажу так і не здійснив перереєстрацію приватизованої земельної ділянки, яку придбав разом з житловим будинком, на своє ім'я. [PERSON] акт на земельну ділянку, виданий на ім'я попереднього власника житлового будинку [PERSON] не містить відомостей про перереєстрацію земельної ділянки на іншого власника на [PERSON]. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Факт постійного сумісного проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу позивачки з померлим [PERSON] з 2005 року по день його смерті вже встановлений рішенням суду, яке набрало законної сили і не підлягає доказуванню. Спірний житловий будинок № 4 з надвірними спорудами по вул. 8 Березня в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області був придбаний [PERSON] та померлим [PERSON] у спільну сумісну власність, як вже встановлено рішенням суду, 05.12.2005 року, тобто під час постійного сумісного проживання та ведення спільного господарства і тому є об'єктом її з [PERSON] спільної сумісної власності. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідачі в судовому засіданні визнавали цей факт і наполягали на тому, що позивач має право тільки на 1/3 частину зазначеного житлового будинку з надвірними спорудами в зв'язку з тим, що вона в заяві зазначила, що в подальшому має намір просити визнати за нею право власності на 1/2 частину вказаного житлового будинку з надвірними спорудами. Вартість вказаного житлового будинку з надвірними спорудами відповідно до висновку фахівця складає 59539 грн., а вартість земельної ділянки, переданої у приватну власність [PERSON] для обслуговування вказаного житлового будинку та надвірних споруд, кадастровий номер 1212100000:01:124:0004, складає відповідно до висновку фахівця 35436 грн.. Суд дає критичну оцінку доводам [PERSON], висловлені ним в позовній заяві та в судовому засіданні щодо визнання за ним права власності на 1/2 частину спірного будинку, оскільки вони є голослівними, безпідставними та недоведеними і спростовуються поясненнями [PERSON], [PERSON], поясненнями допитаних свідків, наданими ними письмовими доказами, матеріалами справи в їх сукупності. Таким чином, суд вважає позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі та вважає за необхідне визнати 2/3 частини житлового будинку № 4 з надвірними спорудами по вул. 8 Березня в м. Орджонікідзе об'єктом спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON], померлого 19 грудня 2014 року; визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частину житлового будинку № 4 з надвірними спорудами по вул. 8 Березня в м. Орджонікідзе та на 1/3 частину земельної ділянки розміром 0,1007 га, надану для обслуговування житлового будинку № 4 та надвірних споруд по вул. 8 березня в м. Орджонікідзе; зустрічні позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі та суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частину житлового будинку № 4 з надвірними спорудами по вул. 8 Березня в м. Орджонікідзе в порядку спадкування за законом та на 1/3 частину земельної ділянки № 4 по вул. 8 Березня в м. Орджонікідзе; зустрічні позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню та суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частину житлового будинку № 4 з надвірними спорудами по вул. 8 Березня в м. Орджонікідзе та на 1/3 частину земельної ділянки, розташованої за адресою: будинок № 4 по вул. 8 Березня в м. Орджонікідзе, а в іншій частині позовних вимог [PERSON] слід відмовити, оскільки в разі визнання за [PERSON] права власності на 1/2 частину спірного житлового будинку та земельної ділянки будуть істотно порушенні законні права та інтереси інших сторін по справі, а саме [PERSON] та [PERSON], оскільки кожен з вказаних спадкоємців мають рівні права на спадщину, як це передбачено нормами сімейного та цивільного законодавства України, яка залишилася після смерті [PERSON], померлого 19 грудня 2014 року.

Outcome: partial