Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-16 00:00:00

В червні 2020 позивач в особі представника звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить визнати за [PERSON] , [INFO] (реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , місце реєстрації та проживання: [ADDRESS] ) майнові (речові) права, у тому числі право на отримання в натурі, користування, володіння, розпорядження та оформлення цих прав згідно чинного законодавства на однокімнатну квартиру [ADDRESS] . В обґрунтування позову позивач вказував, що 24 жовтня 2017 року між товариством з обмеженою відповідальністю «УКРМІСЬКБУД ХОЛДИНГ» та [PERSON] був укладений попередній договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] . Позивач виконав зяті на себе зобов`язання за Попереднім договором та Договором про зобов`язання, що підтверджується квитанцією № 0.0.871673893.1 від 17.10.2017 на суму 20000,00 грн, квитанцією № 0.0.873416621.1 від 18.10.2017 на суму 121.604,00 грн, квитанцією № 0.0.875696836.1 від 20.10.2017 на суму 200000,00 грн, квитанцією № 0.0.877442648.1 від 23.10.2017 на суму 100000,00 грн та Актом звіряння взаємних розрахунків від 24.10.2017 року. Актом приймання-передачі сторони фактично підтвердили передачу майна від відповідача до позивача та повне виконання позивачем всіх зобов`язань за Договором про зобов`язання та Попереднім договором. Позивач зі своєї сторони виконав покладені на нього зобов`язання та здійснив всі необхідні платежі, передбачені умовами Попереднього договору купівлі-продажу квартири № 2080 від 24.10.2017 року, Договором про забезпечення виконання зобов`язання № 173-11/19ПМ, виданою ТОВ «Укрміськбуд Холдинг» від 12.11.2019. Крім того, у вказаній довідці зазначено, що зобов`язання [PERSON] за Попереднім договором купівлі-продажу квартири № 2080 від 24.10.2017 та Договором про забезпечення виконання зобов`язань № ПМ/3С-К88 від 24.10.2017 є погашеними в повному обсязі. Позивач зауважив, що із засобів масової інформації, йому стало відомо, що будівництво третьої секції житлового комплексу «Панорамне містечко» за адресою: [ADDRESS] зупинено, оскільки будівництво житлового комплексу проводилося з порушенням житлово-будівельних норм та правил, за відсутності необхідної дозвільної документації на будівництво. З огляду на викладене, позивач вважає, що оскільки, він повністю сплатив вартість квартири, то до завершення будівництва об`єкту нерухомого майна, в якому знаходиться квартира та прийняття його до експлуатації, йому належать майнові права на квартиру. Ухвалою від 25.06.2020 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом, а розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Відповідач в особі директора ТОВ «Укрмісьбуд Холдинг» в особі А.О. Великородного в грудні 2020 надав до суду заяву про визнання позову, в якому не заперечує проти задоволення позовних вимог. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи, відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Проте, положеннями статті 142 ЦПК України передбачено порядок розподілу судових витрат у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду. За змістом ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічна норма викладена і в ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Таким чином, якщо відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то в судовому рішенні повинно бути вирішено питання про повернення позивачу з державного бюджету половини сплаченого ним судового збору при поданні позовної заяви, а інша половина судового збору покладається на відповідача. На підставі викладеного, оскільки до початку розгляду справи по суті від відповідача надійшла заява про визнання позову, при подачі позову до суду [PERSON] сплачений судовий збір у розмірі 3011 грн. 20 коп., а суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви, необхідно дійти висновку про наявність підстав для повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову та стягнення з відповідача на користь позивача інших 50 відсотків судового збору.

Outcome: approved