Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

Головний державний виконавець Уманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області [PERSON], за погодженням з начальником цього відділу, звернулась до суду із поданням від 24.06.2016 про тимчасове обмеження боржника [PERSON] у праві виїзду за межі України у звязку з невиконанням покладених на неї судовим рішенням зобовязань. У Поданні вказано, що на виконанні в Уманському міському відділі державної виконавчої служби Уманського міськрайонного управління юстиції перебуває виконавче провадження на підставі виконавчого листа №\~705/2627/14ц; 2/705/1034/14 від 06.02.2015, виданого Уманським міськрайонним судом Черкаської області, про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ\~КБ «Приватбанк» боргу в розмірі 34\~440,40 грн. Державний виконавець винесла постанову про відкриття виконавчого провадження 16.03.2016. Станом на 23.06.2016 заборгованість по виконавчому документу не сплачена. Проведено документальну перевірку майнового стану боржника, направлялись неодноразово вимоги державного виконавця, після вжитих державним виконавцем заходів грошових коштів та майна, що належить боржнику і підлягає опису і реалізації в рахунок погашення боргу не виявлено. Рішення суду не виконується, боржник ухиляється від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань. Дослідивши матеріали подання, суд дійшов висновку, що подання задоволенню не підлягає, враховуючи такі обставини та мотиви. Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця. Пунктом 18 частини 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду фізичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням. З наведеної норми Закону вбачається, що наявність лише самого невиконаного зобов'язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон. І факт ухилення боржника станом на день звернення державного виконавця до суду з поданням повинен вже відбутися та має бути об'єктивно підтверджений сукупністю доказів, наявних в матеріалах виконавчого провадження, на які повинні бути посилання в поданні державного виконавця. Відповідно до норм ч. 2 ст. 10 ЦПК України подання може бути задоволене за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання (у тому числі факту невиконання боржником обов'язків, передбачених ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження»). Виходячи з принципів диспозитивності і змагальності цивільного процесу (ст.ст.\~11, 10 ЦПК України) обов'язок із доведення обставин, що є підставою для тимчасового обмеження особи у праві виїзду за межі України, лежить на суб'єкті подання про таке обмеження. До Подання долучено копію виконавчого листа № 705/2627/14ц; 2/705/1034/14, виданого 06.02.2015 Уманським міськрайонним судом Черкаської області, про стягнення із [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості в розмірі 34\~440\~грн. 40 коп., постанова про відкриття виконавчого провадження від 16.03.2016, постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 27.04.2016, та документи, що підтверджують перевірку майнового стану боржника і відсутність майна, на яке може бути звернуте примусове стягнення. Суду надано також акт державного виконавця від 16.06.2016 про вихід за місцем проживання боржника, в якому є відомості про відсутність у боржника ліквідного майна, що підлягає опису та арешту в рахунок погашення боргу. 23.06.2016 своєю постановою державний виконавець повернула виконавчий лист стягувачу у зв'язку з відсутністю в боржника майна, на яке може бути звернуте стягнення в рахунок погашення боргу. Дослідивши надані суду документи виконавчого провадження, суд дійшов висновку, що державний виконавець не надала суду доказів на підтвердження того, що боржник ухиляється від виконання зобов'язань зі сплати боргу, що боржник чинить які-небудь перешкоди для проведення виконавчих дій державному виконавцеві або не виконує який-небудь з обов'язків (ч. 6 ст.\~12 Закону України «Про виконавче провадження») у виконавчому провадженні. Немає підтвердження отримання боржником постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження. Суду не надано підтвердження того, що обмеження у праві виїзду за кордон фізичної особи зможе вплинути на виконання боржником рішення суду і буде сприяти погашенню ним заборгованості. Отже, суд не встановив фактів, що ставлять під загрозу питання примусового виконання судового рішення та потребують тимчасового обмеження права виїзду фізичної особи за межі України.

Outcome: dismissed