Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-16 00:00:00

В червні 2019 до суду надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі», яке звернулось з позовом до суду про стягнення з [PERSON] заборгованість за необліковану та спожиту електроенергію у розмірі 20903,29 грн та відшкодувати за рахунок відповідача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1921,00 грн, що були сплачені позивачем за подання позову до суду. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [PERSON] , що мешкає за адресою: [ADDRESS] є споживачем електричної енергії, яку постачає позивач. 25.04.2017 за адресою відповідача в ході обстеження приладу обліку електроенергії представниками позивача було виявлено порушення, а саме пошкоджено пломбу електропередавальної організації, На підставі виявленого порушення було складено акт про порушення № 049437 від 25.07.2017. 03.05.2017 було проведено експертизу лічильника заводський номер 3437717 типу СА4-5001 на показниках 41499 кВт/год, який знятий при складанні акту про порушення. За результатами екпертизи лічильник № 4347717 типу СА4-5001 визнано непридатним для подальшої експлуатації. 22.05.2017 у відповідності до зазначених вимог ПКЕЕН, відбулось засідання комісії з розгляду актів порушень правил користування електричною енергією для населення. На засідання комісії споживач не з`явився. Комісією було вирішено провести розрахунок обсягу та вартості електроенергії, спожитої з порушенням ПКЕЕН за період з 09.03.2017 по 25.04.2017 відповідно до п. 3.4. Методики, за формулою (3.1), нарахована сума склала 5935,55 грн. Станом на 01.06.2019 заборгованість за спожиту електричну енергію та за актом порушення ПКЕЕН № 049437 від 25.04.2017 споживачем не погашена, не зважаючи на вимогу сплатити вказану заборгованість. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 08.08.2019, у справі відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст. 174 ЦПК України, визначено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до ст.ст. 174, 178 ЦПК України, відповідач не скористався своїм правом та не направив до суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї. Враховуючи наведене, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Правовідносини із споживання житлово - комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово - комунальні послуги», відповідно до ст. 4 якого законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг. Судом встановлено, що згідно даних Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 22.02.2018, Приватне акціонерне товариства «ДТЕК «Київські електромережі» є правонаступником Публічного акціонерного товариства «Київенерго». Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 30.01.2019 № 752/26058/18 було скасовано судовий наказ за заявою ПАТ «Київенерго» до [PERSON] про стягнення заборгованості. [PERSON] , що мешкає за адресою: [ADDRESS] є споживачем електричної енергії, яку постачає позивач. Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу Української РСР, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Радою Міністрів Української РСР. Відповідно до ст. 26 Закону України «Про електроенергетику», споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про постачання електричної енергії між споживачем та енергопостачальною організацією (далі - Договір). Взаємовідносини між побутовим споживачем електричної енергії та енергопостачальною організацією регулюються Правилами користування електричною енергією для населення, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.99 № 1357. Правила обов`язкові для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності. Згідно пункту 3 Правил споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між споживачем і енергопостачальником, що розробляється енергопостачальником згідно з Типовим договором про користування електричною енергією і укладається на три роки. Енергопостачальними, що здійснюють постачання електричної енергії на закріпленій території, не мають права відмовити споживачу, об`єкти якого розташовані на цій території, в укладені договору про користування електричною енергією. Згідно зі ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Пунктом 1 частини першої статті 30 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Стаття 27 Закону України «Про електроенергетику», визначає відповідальність за порушення законодавства про електроенергетику. Зокрема, до правопорушень в електроенергетиці відносять: порушення правил користування енергією. Відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 4 травня 2006 року № 562, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 4 липня 2006 року за № 782/12656, ця Методика встановлює порядок визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31.07.96 № 28 (далі - ПКЕЕ), або Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.99 № 1357 (далі - ПКЕЕН). Методика застосовується постачальником електричної енергії за регульованим тарифом (електропередавальною організацією) (далі - енергопостачальник) при визначенні обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення правил користування електричною енергією та/або виявлення фактів крадіжки електричної енергії, самовільного підключення до об`єктів електроенергетики і споживання електричної енергії без приладів обліку. Відповідно до п. 2.1 Методика застосовується на підставі акта про порушення, складеного в порядку, установленому цією Методикою, з урахуванням вимог ПКЕЕ та в разі виявлення таких порушень ПКЕЕ. В п. 6.41. ПКЕЕ визначено, що у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих ПКЕЕ або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється акт порушень ПКЕЕ (далі - акт). 25.04.2017 за адресою відповідача в ході обстеження приладу обліку електроенергії представниками позивача було виявлено порушення: пошкоджено пломбу електропередавальної організації - на клемній кришці розрахункового приладу обліку - повторне затискання. Відсутня пломба на в/а 50А. Пошкоджено пломби Держспоживстандарту на лівому та правому гвинтах кріплення кожуха лічильника: отк - вільно рухається, Держспоживстандарту без відтиску. Самовільне підключення електропроводки до електричної мережі без доз-волу електропередавальної організації після відключення - 09.03.2017 року. Споживачу продемонстровано порушення. На підставі виявленого порушення було складено акт про порушення № 049437 від 25.04.2017. Акт підписали представники енергопостачальника та споживач [PERSON] 03.05.2017 було проведено експертизу лічильника заводський № 4347717 типу СА4-5001 на показниках 41499 кВт/год, який знятий при складанні акту про порушення № 049437 від 25.04.2017. Акт проведення експертизи лічильників № 575 від 03.05.2017. За результатами експертизи лічильник № 4347717 типу СА4-5001 визнано непридатним до подальшої експлуатації. Внаслідок пошкодження пломб Держповірки та виробника отримано несанкціонований доступ до конструкції лічильників. Метрологічні параметри не відповідають класу точності (протокол № 1001 від 03.05.2017 року). Максимальна похибка складає (-69,74%). 22.05.2017, у відповідності до зазначених вимог ПКЕЕН, відбулось засідання комісії з розгляду актів порушень правил користування електричною енергією для населення. На засідання комісії споживач не з`явився. Комісією було вирішено провести розрахунок обсягу та вартості електроенергії, спожитої з порушенням ПКЕЕН за період з 09.03.2017 по 25.04.2017 відповідно до п. 3.4. Методики, за формулою (3.1), нарахована сума склала 5935,55 грн. 01.08.2017, відповідач звернувся із заявою до центру обслуговування клієнтів із заявою про повторне проведення експертизи лічильника за участі споживача. 16.08.2017, за участі споживача [PERSON] було проведено повторно експертизу лічильника заводський номер 4347717 типу СА4-5001 на показниках 41499 кВт/год, який знятий при складанні акту про порушення № 049437 від 25.04.2017. За результатами експертизи лічильник № 4347717 типу СА4-5001 визнано непридатним до подальшої експлуатації. Внаслідок пошкодлження пломб Держповірки та виробника отримано несанкціонований доступ до конструкції лічтльника. Метрологічні параметри не вівдповідають класу точності, максимальна похибка складає (-66,84%). Стаття 27 Закону України «Про електроенергетику», передбачає відповідальність за порушення законодавства про електроенергетику. Зокрема, до правопорушень в електроенергетиці відносять: крадіжку електричної і теплової енергії та самовільне підключення до об`єктів електроенергетики і споживання енергії без (поза) приладів обліку. На підставі Актів уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) під час засідань комісії з розгляду актів про порушення ПКЕЕ (далі - комісія) визначаються обсяг недоврахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків (пункт 6.42 ПКЕЕ). Рішення комісії оформляється протоколом і набирає чинності з дня вручення протоколу споживачу. Разом з протоколом споживачу надаються розрахунок величини вартості та розрахункові документи для оплати недоврахованої електричної енергії та/або збитків (п. 6.42. ПКЕЕ). Станом на 01.06.2019, заборгованість за спожиту електричну енергію та за актом порушення ПКЕЕН № 049437 від 25.04.2017 споживачем не погашена, не зважаючи на вимогу сплатити вказану заборгованість. Згідно п. 6.43 ПКЕЕ, споживач зобов`язаний оплатити розрахункові документи за недораховану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка, винятком з цього положення, згідно п. 6.42 ПКЕЕ, є оскарження рішення комісії в суді. У разі звернення до суду впродовж 10 робочих днів з дня вручення протоколу Споживачу, останній має право не оплачувати виставлені рахунки до вирішення спірних питань у судовому порядку. Відповідно до ст. 26 Закону України «Про електроенергетику», споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов`язаний додержуватися вимог нормативно технічних документів та договору про постачання енергії. За змістом частини 2 статті 275 Господарського кодексу України відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається. Аналогічна норма міститься в абзаці 2 пункту 5.1 Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31 липня 1996 року № 28 (далі - ПКЕЕ), договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов`язків сторін. У пункті 1.2 ПКЕЕ дано визначення споживача електричної енергії як особи, що використовує її для забезпечення потреб власних електроустановок на підставі договору. Водночас зі змісту інших положень ПКЕЕ, зокрема з того ж підпункту 1 пункту 10.2, вбачається, що даний термін необхідно застосовувати в значно ширшому значенні, оскільки він також розповсюджується і на осіб, які використовують електричну енергію без укладення договору на електропостачання. Така ж правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 16.05.2011 № 3-38гс11, де зазначено, що вирішуючи спори, пов`язані з постачанням і використанням електричної енергії, судам слід врахувати те, що дія ПКЕЕ, поширюється на осіб, які використовують електричну енергію на підставі договору, так і на тих осіб, які в порушення цих ПКЕЕ споживають електричну енергію в позадоговірному порядку внаслідок самовільного підключення до електромереж. Крім того, відповідно до п. 6.41. ПКЕЕ визначено, що у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих ПКЕЕ або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється акт порушень ПКЕЕ. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з вимогами ст.ст. 525, 526, 530, 629, 712 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до договору; замовник зобов`язується прийняти та оплатити надані послуги; одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Укладений між сторонами договір за своєю юридичною природою є договором постачання енергетичними мережами. Відповідно до п.п. 1, 2 ст. 712 ЦК України, за договором поставки постачальник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з п. 28 Правил користування електричною енергією для населення, у разі відсутності у споживача коштів на оплату заборгованості він повинен звернутися до енергопостачальника із надати довідки, що заявою про складання графіка погашення заборгованості або відстрочення терміну оплати та підтверджують його неплатоспроможність. Проте вищезазначених дій відповідач не вчиняв. Пунктом 27 Порядку, передбачено, що у разі несплати за спожиту електричну енергію протягом 10 днів після терміну, зазначеного у договорі чи платіжному документі, та неотримання енергопостачальником повідомлення про оплату на 20 день споживачу надсилається попередження про відключення електричної енергії. Таким чином, суд приходить до висновку, що в межах даного спору позивачем правомірно пред`явлено вимоги до відповідача про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію в сумі 10390,34 грн, 3% річних та інфляційну складову боргу в сумі 4577,40 грн, заборгованість за не обліковану електричну енергію за актом про порушення № 049437 від 25.04.2017 в сумі 5935,55 грн. З огляду на викладене, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені останнім, які складаються з судового збору в розмірі 1921,00 грн.

Outcome: approved