Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-07 00:00:00

В січні 2021 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документу, посилаючись на те, що [PERSON] померла [INFO] . Вона є спадкоємцем за заповітом та 06 серпня 2020 року звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. В ході оформлення спадщини було з`ясовано, що в державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЧВ № 335150 від 14 серпня 2003 року, який належав спадкодавцю [PERSON] помилково було записано її прізвище « [PERSON] » замість « [PERSON] ». В той же час, спадкодавець народилася під прізвищем « [PERSON] ». В 1942 році [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] , однак своє прізвище не змінила. При працевлаштуванні в колгоспі ім. Котовського в 1948 році прізвище [PERSON] було записано за прізвищем чоловіка « [PERSON] », а тому державний акт на землю був виданий за прізвищем, яке зазначено в трудовій книжці, тобто « [PERSON] ». Той факт, що [PERSON] та [PERSON] одна і та ж особа підтверджується довідкою Черленівського старостинського округу № 90 від 25 січня 2021 року. Визнання факту належності спадкодавцю державного акту на право власності на землю має для неї юридичне значення для реалізації спадкових прав. Заявниця подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій підтримала подану заяву і просила задовольнити заявлені вимоги. Представник заінтересованої особи - Ванчиковецької сільської ради об`єднаної територіальної громади в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву про те, що заявлені вимоги визнає в повному обсязі та просить розглянути справу у його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 23 липня 2020 року. Заявниця [PERSON] є спадкоємцем за заповітом та 06 серпня 2020 року звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що підтверджуються довідкою нотаріуса Унгуряну В.А. від 18 вересня 2020 року. В ході оформлення спадщини було з`ясовано, що в державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЧВ № 335150 від 14 серпня 2003 року, який належав спадкодавцю [PERSON] помилково було записано її прізвище « [PERSON] » замість « [PERSON] ». З архівної довідки Державного архіву Чернівецької області № 1/3483 від 05 грудня 2005 року вбачається, що спадкодавець [PERSON] народилася під прізвищем « [PERSON] ». В 1942 році [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] , однак своє прізвище не змінила, що підтверджується довідкою РАКСу № 1031 від 22 серпня 2001 року. При працевлаштуванні в колгоспі ім. Котовського в 1948 році прізвище [PERSON] було записано за прізвищем чоловіка « [PERSON] », що вбачається з її трудової книжки колгоспника № [NUMBER] . Той факт, що [PERSON] та [PERSON] одна і та ж особа підтверджується довідкою Черленівського старостинського округу № 90 від 25 січня 2021 року. Таким чином, аналізуючи в сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку, що при оформленні виданого [PERSON] державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧВ № 335150 від 14 серпня 2003 року на підставі розпорядження Новоселицької районної державної адміністрації від 04 серпня 2003 року за № 329-р на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 1,0547 га, яка розташована на території Черленівської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області, за кадастровим номером 7323089300:02:002:0055, помилково було записано її прізвище « [PERSON] » замість « [PERSON] ». Вказане підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку, паспортом заявника та іншими зібраними по справі доказами. Вирішуючи питання про встановлюючи даного юридичного факту суд виходить з того, що відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Зі змісту ст. 315 ЦПК України слідує, що суд розглядає справи про встановлення факту, в тому числі належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Аналогічне вбачається з роз`яснень, викладених у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення». Заявниця в позасудовому порядку не може вирішити питання щодо усунення розбіжностей у вказаному документі, оскільки законом не визначено іншого порядку встановлення даного факту, а тому він має бути встановлений в судовому порядку. Задоволення заяви має юридичне значення для заявниця. У суду немає підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених заявницею та підтверджених документами. На підставі наведеного, суд

Outcome: approved