Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

В травні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача неустойку (пеню) в розмірі 17 892 грн. 69 коп. за прострочення сплати аліментів за період з 26 грудня 2013 року по 30 квітня 2015 року включно на утримання доньки [PERSON],[INFO], та неустойку (пеню) в розмірі 28 117 грн. 49 коп. за прострочення сплати аліментів за період з 26 грудня 2013 року по 30 квітня 2015 року на своє утримання, а всього 46 010 грн. 18 коп. Позовні вимоги мотивовані тим, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі; від шлюбу вони мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 06 лютого 2014 року, яке набрало законної сили, з відповідача на її користь на утримання дитини стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та аліменти на її користь на її утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця до досягнення дитиною трьохрічного віку. Органами державної виконавчої служби були відкриті виконавчі провадження з виконання виконавчих листів, виданих Деснянським районним судом м. Чернігова. Відповідач нерегулярно та не у встановленому розмірі сплачував аліменти на утримання дитини, аліменти на її утримання взагалі не сплачувались. З урахуванням приписів ст.. 196 Сімейного кодексу України з відповідача підлягає стягненню пеня за несвоєчасну сплату аліментів. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 07 вересня 2015 року позовні вимоги задоволені у повному обсязі. В апеляційній скарзі [PERSON] просить оскаржуване рішення скасувати та постановити нове про відмову в задоволенні позовних вимог. Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що рішення суду є незаконним. Апелянт посилається на те, що на теперішній час він не працює, має мінливий дохід, який полягає у невеликих сумах, які він отримує від будівельних робіт за їх наявності. Апелянт вказує на те, що він перебуває в цивільному шлюбі та має на утриманні дружину та дитину - сина [PERSON], [INFO]. Апелянт зазначає, що він не знав, що в нього така велика заборгованість по аліментам, оскільки державний виконавець казав, що він повинен сплачувати по 600 грн., тобто 1/2 частину від мінімальної заробітної плати. Апелянт посилається на те, що згідно розрахунку заборгованості по сплаті аліментів, наданого йому державним виконавцем , ця сума становить 3119 грн. і в розрахунку зазначається, що це загальна сума заборгованості по сплаті аліментів як на колишню дружину, так і на малолітню доньку [PERSON]. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що сторони мають малолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 06 лютого 2014 року, яке залишене без змін ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 12 березня 2014 року, стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 грудня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття та аліменти на утримання позивачки у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця до досягнення дитиною трирічного віку. Постановами державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції від 17 лютого 2014 року та від 04 квітня 2014 року були відкриті виконавчі провадження з виконання виконавчих листів № 2/750/452/14, виданих 11 лютого 2014 року та 02 квітня 2014 року Деснянським районним судом м. Чернігова , про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на своє утримання та на утримання малолітньої [PERSON]. Згідно з розрахунками головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції станом на 01 травня 2015 року заборгованість по сплаті аліментів на користь позивачки на утримання малолітньої [PERSON] становить 5569.22 грн., а на користь позивачки на своє утримання - 11069.22 грн. Вказані розрахунки головного державного виконавця відповідачем не оскаржувалися. За розрахунками позивачки розмір пені за несвоєчасну сплату аліментів на утримання малолітньої доньки становить 17 892.69 грн., а на своє утримання 28 117.49 грн. Вказані розрахунки відповідачем також не оскаржуються. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач аліменти на утримання дитини сплачував нерегулярно та не у встановленому розмірі, на утримання позивачки взагалі не сплачував, відповідач є працездатною особою, а обставин, які б перешкоджали виконанню ним рішення суду про стягнення аліментів, не встановлено, що свідчить про наявність вини відповідача у виникненні заборгованості по сплаті аліментів. Проте, з таким висновком суду частково не погоджується апеляційний суд, виходячи з наступного. Відповідно до ч.2 ст. 196 Сімейного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 30 грудня 2014 року, яке набрало законної сили, стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16 грудня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття та аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця до досягнення дитиною трирічного віку. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 10 червня 2015 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 23 липня 2015 року, позовні вимоги [PERSON] задоволені частково: зменшено розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку з 1/4 до 1/8 частини усіх видів його доходу ( заробітку) та зменшено розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку з 1/4 до 1/8 частини усіх видів його доходу ( заробітку). В ході апеляційного розгляду справи [PERSON] пояснив, що він офіційно не працевлаштований, має мінливий дохід за наявності будівельних робіт не більше 1000 грн. на місяць, трудова книжка у нього відсутня. У жовтні 2014 року між ним та ТОВ «Будспец» була укладена цивільно-правова угода на виконання будівельних робіт; строк дії угоди по січень 2015 року. За умовами укладеної угоди розмір винагороди щомісяця мав становити 1500 грн., але за вказаний період йому було виплачено лише 1000 грн. Він державного виконавця про укладання цивільно-правової угоди на виконання будівельних робіт не повідомляв. За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що відповідач офіційно не працевлаштований, щомісяця має сплачувати аліменти у розмірі 3/4 частин усіх видів його доходу, а тому з урахуванням матеріального стану відповідача підлягає зменшенню розмір пені за несвоєчасну сплату аліментів на користь малолітньої [PERSON] до 5 000 грн. та підлягає зменшенню розмір пені за несвоєчасну сплату аліментів на утримання позивачки до 7 000 грн. Доводи апелянта про те, що згідно розрахунку заборгованості по сплаті аліментів, наданому йому державним виконавцем , ця сума становить 3119 грн., апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки згідно даного розрахунку, наданого відповідачем, ( а. с. 32-34) заборгованість по сплаті аліментів визначена станом на 01 лютого 2015 року, а в подальшому ця заборгованість збільшувалась. Доводи апелянта про те, що він не знав, що в нього така велика заборгованість по аліментам, оскільки державний виконавець казав, що він повинен сплачувати по 600 грн., апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки такі твердження будь-якими доказами не підтверджені та протирічать приписам ст.. 195 Сімейного кодексу України. Згідно з розрахунком заборгованості по сплаті аліментів, наданим відповідачу державним виконавцем ( а. с. 32-34), розмір аліментів складав від 605 гр. до 731 грн. щомісяця. Доводи апелянта про те, що в розрахунку заборгованості по сплаті аліментів, наданому йому державним виконавцем ( а. с. 32-34) , зазначається, що це загальна сума заборгованості по сплаті аліментів як на колишню дружину, так і на малолітню доньку [PERSON], не спростовують висновок суду першої інстанції щодо наявності вини відповідача у виникненні заборгованості по сплаті аліментів, оскільки заборгованість по сплаті аліментів існувала, відповідач за півтора роки лише сім разів сплатив аліменти. Крім того, відповідачу було відомо, що за судовим рішенням аліменти стягнуті як на утримання дитини, так і на утримання колишньої дружини, а розмір заборгованості по аліментам має визначатися з урахуванням приписів ст. 195 Сімейного кодексу України Та обставина, що відповідач не отримав грошові кошти за цивільно-правовою угодою, укладеною з ТОВ «Будспец», не спростовує висновок суду першої інстанції щодо наявності вини відповідача у виникненні заборгованості по сплаті аліментів, оскільки відповідач не повідомив про укладання угоди державного виконавця, чим фактично приховав свої доходи.

Outcome: partial