Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

В червні 2016 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після [PERSON], померлої 27 липня 2009 року, на земельну ділянку розміром 5,08 (землі КСП «Дніпропетровський тепличний комбінат» (5-те відділення) Дніпропетровського району, Дніпропетровської області) в умовних кадастрових гектарах на території Сурсько-Литовської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області; цільове призначення земельної ділянки: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яке належало померлій 27 липня 2009 року [PERSON] на підставі сертифікату на земельну частку (пай) серії ДП № 0340104 від 27 липня 1999 року, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 0169. У встановлений законом строк вона прийняла спадщину, однак позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки спадкодавець за життя не оформила державного акту на право приватної власності на землю. Зазначена обставина унеможливлює належне оформлення спадкових прав через державну нотаріальну контору у звязку з чим вона вимушена звернутись до суду. Вона є спадкоємицею пятої черги, незважаючи на те, що її право на спадкове майно, яке відкрилося після смерті тітки, ніхто не оспорює, вона не в змозі отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, в звязку з неможливістю надання нею правовстановлюючого документу на земельну ділянку, який би був зареєстрований в встановленому законом порядку на імя померлої. Тому, вона звернулася до суду для визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та просив позовні вимоги задовольнити, посилаючись на обставини зазначені в позові. Дніпропетровська районна державна адміністрація та Управління Держгеокадастру у Дніпропетровському району Дніпропетровської області будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи до суду не зявилися, про причини неявки не повідомили. Сурсько-Литовська сільська рада та Дніпропетровська районна державна нотаріальна контора надали заяви про розгляд справи без участі їх представників, тому вважаю можливим розгляд справи у їх відсутність за наявними матеріалами. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити з наступних підстав. Встановлено, що 27 липня 2009 року померла двоюрідна тітка позивачки, [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Солонянського районного управління юстиції у Дніпропетровській області від 05 червня 2015 року, актовий запис № 35. Єдиною спадкоємицею після смерті [PERSON] є її двоюрідна племінниця, [PERSON], що підтверджується рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 24 березня 2015 року. Даним рішенням встановлено факт родинних відносин, а саме, те що [PERSON], [INFO], є двоюрідною племінницею [PERSON], померлої 27 липня 2009 року. Після смерті [PERSON] позивачка вже прийняла частину спадщини у вигляді житлового будинку № 8 по вулиці Українська у с. Сурсько-Литовське Дніпропетровського району Дніпропетровської області, що підтверджується рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 24 березня 2015 року та ухвалою цього ж суду від 25 вересня 2015 року і витягом із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 06 жовтня 2015 року (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 750438412214). На підставі\~ст. 1265 ЦК України\~позивач є спадкоємцем пятої черги та відповідно до вимог\~ст. 1269 ЦК України\~звернувся у встановлений законом шестимісячний строк до Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та отримання свідоцтва. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкову земельну ділянку [PERSON] було відмовлено, оскільки не підтверджено факт належності спадкодавцю [PERSON] спадкового майна, а саме: земельної ділянки. Відповідно до ст. ст.\~1217,\~1222 ЦК України, спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Згідно\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до\~ст. 1296 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Спадкодавцем за життя не було зареєстровано право власності на земельну ділянку. За положеннями\~статті 1225 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового визначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. У відповідності до ч. 1\~ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або законність набуття права власності не встановлена судом. Крім того, у відповідності до п. 5 ч. 1\~ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема, рішень судів, що набрали законної сили. За життя спадкодавець не зареєструвала належне їй право власності на спадкове майно, у звязку з чим позивач не має можливості скористатися належним їй правом на отримання спадщини. Не зважаючи на те, що ніхто не оспорює спадкове право позивача, вона не має можливості оформити свої спадкові права, оскільки спадкодавцем за життя не оформлено правовстановлюючий документ на спадкову земельну ділянку. Оскільки позивачка вже успадкувала частину майна після смерті двоюрідної тітки, вона вважається такою, що прийняла всю спадщину, всі права та обов'язки спадкодавця. У зв'язку з цим вона звернулася до Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори із заявою від 17 лютого 2016 року про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай). Проте постановою державного нотаріуса Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори від 17 лютого 2016 року їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. Відмова державним нотаріусом була мотивована тим, що відповідно до п.4.14,4.15,4.18 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (№ 296/5 від 22.02.2012 року), при видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, яке підлягає реєстрації, нотаріус перевіряє належність цього майна спадкодавцеві на підставі правовстановлюючих документів, які у позивачки відсутні. Із відповіді управління Держгеокадастру у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області вбачається, що Книга реєстрації сертифікатів на земельний пай членів КСП «Дніпропетровський тепличний комбінат» (5-те відділення) Дніпропетровського району Дніпропетровської області, яка находиться на зберіганні в Управлінні, містить відомості щодо реєстрації сертифікату серія ДП № 0340104 на земельний пай на ім'я [PERSON]. Зазначений документ отримано [PERSON], що підтверджується наявністю її підпису у Книзі реєстрації сертифікатів. Сертифікат виданий на ім'я [PERSON] в Управлінні відсутній, так як він видавався у одному примірнику. Оригінал же сертифікату [PERSON] був втрачений. На момент видачі розпорядження Дніпропетровської районної державної адміністрації від 28 травня 1997 року № 401/2-р щодо видачі сертифікату на право на земельну частку (пай) спадкодавиця мала прізвище «Волотовська». 12 вересня 1997 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, і після розірвання шлюбу спадкодавиця взяла прізвище «Іванова», що підтверджується Витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про розірвання шлюбу Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Солонянського районного правління юстиції у Дніпропетровській області від 05 листопада 2015 року, номер витягу 00015976573. Таким чином за життя [PERSON] мала право на земельну частку (пай) у відповідності до розпорядження голови Дніпропетровської районної державної адміністрації від 28 травня 1997 року № 401/2-р та оригіналу сертифікату серії ДП № 0340104. Сертифікат був виданий Дніпропетровською державною адміністрацією 27 липня 1999 року та зареєстрований за № 0169 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), яка зараз знаходиться на зберіганні в управлінні Держгеокадаетру у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області. Більше того, розпорядженням голови Дніпропетровської районної державної адміністрації Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 29 березня 2010 року № 1344-р [PERSON] було погоджено передачу земельної ділянки у власність та складання державного акту на право власності на земельну ділянку (пай) в розмірі земельної частки поле № 30, пай № 409) загальною площею 4,1700 га з них: 4,1700 га - рілля, на території Сурсько-Литовської сільської ради за рахунок земель колективної власності для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Проте [PERSON] за життя так і не встигла отримати державний акт на право власності на землю, незважаючи на виготовлення технічної документації щодо передачі у приватну власність земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до\~ст. 47 Закону України «Про нотаріат», та відповідно з пунктами 4.14, 4.15 глави 10 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (№ 296/5 від 22.02.2012 року), нотаріус перевіряє склад спадкового майна та видає на нього свідоцтво про право на спадщину. Для вчинення нотаріальних дій не приймаються документи, які не відповідають вимогам\~ст. 47 Закону України «Про нотаріат». Згідно зі ст.\~116,\~131 ЗК України, громадяни набувають право власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади в межах їх повноважень; громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі успадкування. Згідно з п.п. 212, 216 Інструкції про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої\~наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004 р. за N 20/5, нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців обов'язково вимагаються відповідні документи. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Згідно\~ст. 126 ЗК України\~право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Згідно ч. 1\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальної конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, встановлено неможливість оформлення позивачем спадкових прав на земельну ділянку у позасудовому порядку, оформлення яких не порушує законних прав чи інтересів інших осіб, тому суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку розміром 5,08 (землі КСП «Дніпропетровський тепличний комбінат» (5-те відділення) Дніпропетровського району, Дніпропетровської області) в умовних кадастрових гектарах на території Сурсько-Литовської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області; цільове призначення земельної ділянки: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яке належало померлій 27 липня 2009 року [PERSON] на підставі сертифікату на земельну частку (пай) серії ДП № 0340104 від 27 липня 1999 року, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 0169. На підставі викладеного,

Outcome: approved