Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-17 00:00:00

В січні 2019 року позивач [PERSON] звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою, де просить ухвалити судове рішення, яким визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: Дніпропетровська область, м.Жовті Води, пров.Дубініна, буд.7. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що йому на праві приватної власності належить будинок №7 по пров.Дубініна в м.Жовті Води Дніпропетровської області. На час придбання ним будинку в ньому були зареєстровані [PERSON] (колишній власник) та його син [PERSON]. Зазначені особи на час укладання договору купівлі-продажу будинку не заперечували проти зняття з реєстрації. Однак, після оформлення позивачем права власності на даний будинок відповідач [PERSON] з реєстрації не знявся. Реєстрація відповідача у будинку позивача порушує його права як власника. Зокрема, позивач не має можливості оформити субсидію на комунальні послуги, у звязку з чим він змушений нести додаткові витрати на оплату комунальних послуг. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, просив його задовольнити та пояснив, що в січні 2018 року він придбав будинок №7 по пров.Дубініна в м.Жовті Води, в якому був зареєстрований син колишнього власника [PERSON] Відповідач проживав в даному будинку ще дитиною, на даний час проживає в м.Кривий Ріг та не бажає зніматися з реєстрації в добровільному порядку. Відповідач [PERSON], який викликався шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України у судове засідання не зявився, відзиву щодо позову не надав. Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідача про слухання справи у спосіб, передбачений законом, та з огляду на те, що відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає, що є передбачені ст.ст. 280, 281 ЦПК України підстави для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі письмових доказів. Суд повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено,\~що відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 19.01.2018 року, посвідченого державним нотаріусом Жовтоводської державної нотаріальної контори та згідно із витягом з реєстру права власності на нерухоме майно, [PERSON] є власником домоволодіння та земельної ділянки, розташованих за адресою: Дніпропетровська область, м.Жовті Води, пров.Дубініна, буд.7 /а.с.10-11,12,13/. Як вбачається з домової книги та довідки про склад сімї, виданої адміністратором Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Жовтоводської міської ради у будинку, окрім позивача [PERSON], зареєстровані проживаючими [PERSON] та [PERSON] /а.с.14, 15-16/. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона проживає у сусідньому будинку вже 8 років. На час придбання нею будинку по сусідству проживала бабуся, на даний час в буд.№7 по пров.Дубініна проживає [PERSON] з дружиною та дочкою. [PERSON] вона ніколи не бачила і навіть не знає хто він. Свідок [PERSON] суду пояснив, що проживає у будинку №5 по пров.Дубініна з 2001 року, тоді по сусідству проживала бабуся, яка проживала сама. [PERSON] він не бачив жодного разу. Зараз в тому будинку проживає позивач зі своєю сімєю. Відповідно до ст.317\~ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.1 ст.321\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. Відповідно до\~ст.386 ЦК України\~власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно п.34 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації. За змістом\~ст. 72 ЖК України\~дозволяється в судовому порядку визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки. Із роз'яснень,\~викладених в\~п.\~11\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~12.04.1985\~року №2\~«Про деякі\~питання,\~що виникли\~в практиці\~застосування судами\~Житлового кодексу\~України» слідує,\~що відповідно\~ до\~ст.107\~ЖК наймач\~або член\~його сім'ї,\~який вибув\~на інше\~постійне місце\~проживання,\~втрачає право\~користування жилим\~приміщенням з дня\~вибуття,\~незалежно від\~пред'явлення\~позову про\~це. Позивач,\~ставлячи питання\~про визнання\~відповідача [PERSON]\~таким,\~що втратив\~право користування\~житловим будинком\~№7\~по пров.Дубініна в\~м.Жовті\~Води Дніпропетровської\~областіпосилається\~на те,\~що відповідач\~в спірному\~будинку не\~мешкає,\~а він,\~в свою\~чергу, змушений оплачувати комунальні послуги за особу, яка фактично не проживає і не користується житлом, також позивач позбавлений можливості оформити субсидію, оскільки при її обчисленні враховуються доходи всіх зареєстрованих на житловій площі осіб, що ставить позивача у скрутне матеріальне становище. Оскільки відповідач, не проживає і не користується даним житловим приміщенням, що є приватною власністю, не виявив наміру проживати у будинку вчиненням відповідних дій, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими і підлягають задоволенню, а [PERSON] слід визнати таким, що втратив право користування \~жилим приміщенням у будинку №7 по пров.Дубініна в м.Жовті Води Дніпропетровської області. При цьому, суд враховує, що обставин, які б свідчили, що позивач та/або будь-які інші особи коли-небудь перешкоджали відповідачу в користуванні будинком, та/або що з цього питання відповідач звертався до суду або до правоохоронних органів (до звернення позивачів до суду із даним позовом) судом не встановлено. Крім того, судом не встановлено обставин, які б свідчили, що відповідно до пунктів 1-7 ст.71 ЖК України за відповідачем зберігається спірне жиле приміщення понад одного року. \~ Відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється зокрема на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Також, на користь позивача з відповідача має бути стягнуто судовий збір у розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved