Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-22 00:00:00

В січні 2019 року позивач АТ КБ «Приватбанк» звернувся до Києво-Святошинського районного суду м. Києва з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 23.03.2007 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 21 600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладанні Договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. У відповідності з ч.2 ст.\~639\~ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалась. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості [PERSON] станом на 18.11.2018 року має заборгованість 44\~533,91 грн., з яких: 10\~411,40 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 9\~416,19 грн. відсотки за користування кредитом; 24\~706,32 грн. - нарахована пеня. Позивач просить стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 44\~533,91 грн. за кредитним договором №б/н від 23.03.2007 року та судові витрати 1921,00 грн. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04.01.2019 року відкрито провадження у справі за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином від представника АТ КБ «Приватбанк» надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника позивача, у якій представник позов підтримав та просив його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі, від нього не надходила заява про розгляд справи у його відсутності, не подано відзиву, зважаючи на те, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, а в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 23.03.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір №б/н шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Згідно з рішенням Єдиного акціонера Банку від 21 травня 2018 року №519 було змінено тип банку з публічного на приватне акціонерне товариство та змінено найменування банку на Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк». Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» є правонаступником всіх прав та зобов`язань Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», що підтверджується копією Статуту АТ КБ «ПриватБанк», що додана позивачем до позовної заяви. Банк свої зобов`язання виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг,- позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Відповідно до п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг після отримання Банком від клієнта необхідних документів, а також заяви, Банк проводить перевірку наданих документів і приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну карту. Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання Договору є прямою і безумовною згодою щодо прийняття будь-якого кредитного ліміту, встановленого Банком. Пунктом 2.1.1.5.4 Умов та Правил надання банківських послуг при незгоді зі змінами Правил та/або тарифів банку клієнт має право звернутися в банк для розірвання даного договору і погасити виниклу заборгованість перед банком, в тому числі і заборгованість, що виникла протягом 30 днів з моменту повернення карт, виданих держателю і його довіреним особам. При незгоді зі списанням коштів по картрахунку письмово інформувати Банк про це протягом тридцяти п`яти днів з моменту списання (у випадку, коли вирішення питання передбачає розгляд письмової заяви). Пунктом 2.1.1.12.1 договору встановлено, що під борговими зобов`язаннями з кредитом сторони узгодили зобов`язання клієнта з повернення тіла кредиту, відсотків з користування кредитом, комісії, пені та штрафів, тобто загальну заборгованість клієнта. Пунктом 2.1.1.12.2 передбачено, що в разі непогашення клієнтом боргових зобов`язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом клієнт сплачує банку проценти в розмірі, зазначеному в тарифах, що діють на дату нарахування. Сплату відсотків за користування кредитом клієнт здійснює шляхом надання доручення Банку про списання грошей з його поточного рахунку в розмірі нарахованих відсотків (договірне списання). Відповідно до ст. 2, 12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно з ч. 1 ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК). Відповідно до ч. 1 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст. 530 ЦК, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ч. 1 ст.\~626\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ч.1 ст.\~627\~ЦК України відповідно до ст.\~6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу,інших актів цивільного законодавства,звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст.\~628\~ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умовами, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 629\~ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. З розрахунку заборгованості, доданого Банком до позовної заяви, вбачається, що станом на 18.11.2018 року має заборгованість 44\~533,91 грн., з яких: 10\~411,40 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 9\~416,19 грн. відсотки за користування кредитом; 24\~706,32 грн. - нарахована пеня. Тобто, ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі шляхом надання кредиту, проте відповідач [PERSON] у встановлені строки не повертає заборгованість та не сплачує відсотки за користування кредитними коштами. Даючи оцінку встановленим обставинам, дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу вимог, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, з врахуванням засад розумності і справедливості, суд приходить до висновку про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором б/н від 23.03.2007 року у загальному розмірі 44\~533,91 грн., з яких: 10\~411,40 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 9\~416,19 грн. відсотки за користування кредитом; 24\~706,32 грн. - нарахована пеня. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує на підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України, тобто з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем. Тому позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору у розмірі 1 921,00 грн. підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved