Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

Головний лікар Лисичанської обласної психіатричної лікарні Буденний П.В. звернувся до Лисичанського міського суду з заявою про продовження амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку громадянину [PERSON]. В обґрунтування заявлених вимог заявник посилається на те, що гр. [PERSON], [INFO], перебуває на диспансерному обліку у психіатра з 1996 року з діагнозом: «Шизофренія, шубообразна, афективно-параноїдний тип нападу». Захворювання протікає приступоподібно-прогредієнтно. У клініці хвороби переважає афективно-маячна симптоматика з чергуванням депресивних і маніакальних фаз, маячними ідеями відносини, переслідування, значення. Сформувався дефект особистості на рівні вираженої зміни особистості по типу «фершробен». У період погіршення стану стає злісним, агресивним, вживає алкоголь, негативний до батьків, б'є їх, схильний до руйнівних дій - б'є посуду, меблі, імпульсивний, бродяжать. Багаторазово здійснював суїцидальні спроби - різав вени на руках, шиї. Багаторазово і тривало лікувалася в стаціонарі Лисичанська ОПЛ. Ремісії короткі, неповні, медикаментозні. Потребує регулярний прийом підтримуючого лікування, яке в періоди загострення не приймає. Ухиляється від спостереження, на прийом звертається у період загострення нерегулярно, потребує щомісячний огляд у психіатра. Хворий соціально дезадаптований - довгий час не працює, більшу частину часу проводить вдома, нічим не цікавиться, пасивний, в домашній праці не бере участь, не здатний самостійно вирішити свої соціальні побутові питання, не має реальних планів на майбутнє. Хвора оглянута лікувально-консультаційною комісією у складі: зав. Диспансерним відділом Гулаковим В.А., психіатрами Баутиною Ю.А., Музикою Л.В, які, враховуючі хронічний характер перебігу хвороби, агресивні дії по відношенню до батьків, неодноразовими суїцидальними спробами в анамнезі, схильність до ухилення від лікування, зловживання алкоголем, прийшли до висновку, що [PERSON] потребує в продовженні амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку. У заяві просив суд продовжити амбулаторну психіатричну допомогу у примусовому порядку громадянину [PERSON], [INFO], уродженцю м. Лисичанськ, проживаючому за адресою: [ADDRESS], строком на 6 (шість) місяців. В судовому засіданні представник психіатричного закладу Баутіна Ю.О. просила суд задовольнити та продовжити амбулаторну психіатричну допомогу у примусовому порядку громадянину [PERSON], [INFO], уродженцю м. Лисичанськ, проживаючому за адресою: [ADDRESS], строком на 6 (шість) місяців. В судовому засіданні законний представник хворого [PERSON] підтвердила доводи, викладені у заяві, просила заяву закладу задовольнити. Вислухавши думку прокурора, який вважав за необхідне заяву задовольнити, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про психіатричну допомогу», у разі необхідності продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку понад 6 місяців лікар-психіатр повинен надіслати до суду за місцем проживання особи заяву про продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави надання особі амбулаторної психіатричної допомоги без її усвідомленої згоди та без згоди її законного представника, передбачені частиною другою цієї статті, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обгрунтування про необхідність продовження надання особі такої допомоги. В подальшому продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON], [INFO], проживає за адресою: [ADDRESS]. Згідно з рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 23 вересня 2013 року, Лисичанській обласній психіатричній лікарні було дозволено продовження надання [PERSON] амбулаторної психіатричної допомогу у примусовому порядку. З висновку лікарів-психіатрів стосовно особи з тяжким психічним розладом, яка потребує продовження амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, вбачається, що [PERSON], [INFO], інвалід ІІІ групи. З 1996 року перебуває на обліку з діагнозом «Шизофренія, шубообразна, афективно-параноїдний тип нападу. Виражене зміна особистості за типом «фершробен»». Анамнез життя та захворювання аналогічні доводам, викладеними у заяві. Знаходився на лікуванні у психоневрологічних стаціонарах 25 разів, остання госпіталізація в ЛОПЛ з 17.09.2013 року по 11.11.2013. Комісія лікарів прийшла до висновку, що на даний час за своїм психічним станом [PERSON] потребує призначення амбулаторної психіатричної допомоги без його усвідомленої згоди, так як виявляє тяжкий розлад у формі шизофренії, в силу якого він може заподіяти значної шкоди своєму здоров'ю, у зв'язку з погіршенням психічного стану, у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Таким чином, суд вважає, що висновок лікарів-психіатрів містить в собі чітке обґрунтування необхідності продовження амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, а зібрані по справі докази вказують на необхідність продовження амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, тому суд вважає за необхідне заяву головного лікаря Лисичанської обласної психіатричної лікарні Буденного П.В. про продовження амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку громадянину [PERSON].

Outcome: approved