Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-20 00:00:00

До Голованівського районного суду Кіровоградської області звернулась із заявою [PERSON] про визнання безвісно відсутнім [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Серноводськ Сунженського району, Чечено-Інгуської Автономної Радянської Соціалістичної Республіки, місце перебування та проживання якого з 08 березня 2010 року невідоме, посилаючись на те, що останній є її чоловіком, який 07 березня 2010 року поїхав до м. Києва працевлаштовуватись, і з того часу зв`язок з ним було втрачено, ніяких відомостей від нього не надходило. Заявник намагалась розшукати зниклого чоловіка але звернення до правоохоронних органів результату не дало. За даними правоохоронних органів чоловік заявниці з 13.03.2013 року перебуває у розшуку, як особа, яка переховується від органів досудового розслідування. Визнання безвісно відсутнім [PERSON] необхідно заявниці для реалізації свого права на розірвання зареєстрованого з ним шлюбу. В судовому засіданні заявниця та її представник підтримали заяву та просили її задовольнити. Заявниця пояснила, що після укладення шлюбу з осені 2009 року вона проживала з [PERSON] в м. Києві на найманій квартирі без оформлення договірних відносин з власником до березня 2010 року. У березні 2010 року, у зв`язку її вагітністю, ними спільно було прийнято рішення переїхати проживати ближче до її батьків в смт. Голованівськ Кіровоградської області. Вранці 07.03.2010 року вони приїхали в смт. Голованівськ та оселилися в будинку [ADDRESS] , куди перевезли всі свої спільні речі. Після цього [PERSON] сказав, що їде до міста Києва щоб працевлаштуватися, та повідомив, що оскільки за орендовану ними в Києві квартиру сплачено орендну плату за березень включно, то він поки-що, до квітня 2010 року проживатиме у цій квартирі, допоки не знайде інше житло для тимчасового проживання на період роботи в м. Києві. Того ж вечора [PERSON] виїхав із смт. Голованівськ. Після того він на зв`язок з заявницею або її родичами більше не виходив. Після спілкування телефоном з власницею квартири, яку подружжя винаймало в м. Києві, з`ясувалося, що до квартири він не повертався. З того часу до сьогоднішнього дня заявниці не відомо місце знаходження [PERSON] . Внаслідок таких обставин з квітня 2010 року заявниця була вимушена перейти проживати до батьків у сусідній будинок [ADDRESS] , оскільки вона була вагітна та потребувала сторонньої підтримки і допомоги. Заявниця та її представник наголосили на тому, що визнання [PERSON] безвісно відсутнім необхідно заявниці для реалізації її права на розірвання шлюбу, а також для забезпечення прав та законних інтересів її спільної з [PERSON] дитини - [PERSON] , [INFO] , для реєстрації якого за місцем проживання або для влаштування до школи, гуртків тощо. Окрім цього, заявниці для виїзду з дитиною за кордон необхідна згода батька, яку отримати об`єктивно неможливо. Заінтересована особа - відділ ДРАЦС ГТУЮ в Кіровоградській області явку свого представника в судове засідання не забезпечив, надіславши на адресу суду лист про розгляд справи без участі представника заінтересованої особи, проти задоволення заяви не заперечує. Суд, заслухавши заявницю та її представника, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 03.11.2009 року між заявницею та громадянином Росії [PERSON] , [INFO] , який народився в с. Серноводськ, Сунженського району ЧІ АРСР було укладено шлюб, який було зареєстровано Сунженським районним відділом ЗАГС Чеченської республіки, актовий запис№ 46, що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 03.11.2009 року, (а.с.-10). У відповідності до свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] слідує, що його батьками є : батько - [PERSON] , [INFO] , мати - [PERSON] , [INFO] , ( а.с.-9) . Із поданої до суду заяви та її пояснень заявниці [PERSON] вбачається, що вона разом з [PERSON] ще до укладення шлюбу, з кінця червня 2009 року, разом проживали в м. Києві в найманій квартирі за адресою: [ADDRESS] . 07.03.2010 року [PERSON] та заявниця приїхали в смт. Голованівськ та оселилися в будинку [ADDRESS] , куди перевезли всі свої спільні речі. Ввечері, того ж дня - 07 березня 2010 року, [PERSON] поїхав до міста Києва щоб працевлаштуватися і з того часу зв`язок з ним було втрачено, ніяких відомостей від нього не надходило. Як вбачається з відповіді Голованівського відділу поліції Головного управління національної поліції в Кіровоградській області [PERSON] перебуває у розшуку ініційованому Головним управлінням Національної поліції в м. Києві РС 1415/15 від 13.03.2013 року, як особа, яка переховується від органів досудового розслідування.( а.с.-8). Згідно ч. 1 ст. 43 ЦК України передбачено, що фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Згідно ст.. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Водночас визначення терміну «постійне місце проживання» в чинному законодавстві відсутнє. Також відсутні й будь-які часові критерії для визначення факту постійності. За загальною усталеною практикою місцем постійного проживання вважається адреса, за якою людина проживає більше шести місяців на рік. Згідно ч. 3 ст. 43 ЦК України, порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Згідно ст.306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи. З аналізу вказаних норм, фізична особа може бути визнана безвісно відсутньою за сукупності таких умов: якщо вона відсутня у місці свого постійного проживання протягом року; якщо протягом одного року в місці, де особа постійно або переважно проживає, немає відомостей про її місцеперебування; вжитими заходами щодо розшуку відсутньої особи встановити місце її перебування неможливо; визнання причин, через які заявник просить визнати фізичну особу безвісно відсутньою, юридично поважними. З урахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог та наявність підстав для визнання безвісно відсутнім [PERSON] , оскільки факт зникнення останнього підтверджується достовірними належними та допустимими доказами, які суд приймає до уваги, як такі, що зібрані із дотриманням вимог закону, не суперечать один одному та ніким не спростовуються. Згідно з ч. 1 ст.309 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою, або іншою заінтересованою особою. Згідно ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved