Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-23 00:00:00

В травні 2019 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Малоснітинської сільської ради Фастівського району Київської області, Відділу у Фастівському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області про скасування рішення та Державного акту на право приватної власності на землю, в якомупросить визнати незаконним та скасувати рішення Малоснітинської сільської ради Фастівського району Київської області від 22 січня 1997 року № 1, про передачу безкоштовно у приватну власність громадянці [PERSON] земельну ділянку площею 0,25 га, для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства по адресі: село Мала Снітинка, [ADDRESS] . Визнати незаконним та скасувати рішення Малоснітинської сільської ради Фастівського району Київської області від 25 листопада 1999 року № 10, про затвердження технічної документації і передачу земельних ділянок у приватну власність громадянці [PERSON] площею 0,1693 га, для обслуговування житлового будинку та площею 0.0970 га, для ведення особистого підсобного господарства по адресі: [ADDRESS] . Визнати недійсним та скасувати Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , виданий Малоснітинською сільською радою 10 серпня 2000 року на ім`я [PERSON] , площею 0,2663 га, по адресі: [ADDRESS] , для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, що зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1257. Зобов`язати Відділ у Фастівському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області скасувати запис у Поземній книзі щодо земельної ділянки площею 0.2663 га., цільове призначення якої «для обслуговування житлового будинку, ведення особистого підсобного господарства», що розташована за адресою: [ADDRESS] Фастівського району Київської області , яка належала громадянці [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю, Серія [NUMBER] , виданого Малоснітинською сільською радою 10 серпня 2000 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1257. Позовні вимоги мотивує тим, що 23.12.1995 відповідно до договору дарування мати позивача [PERSON] подарувала їй житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований в [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] померла. На початку 2019 року у позивача виникла необхідність щодо продажу будинку, але без визначення кадастрового номеру на земельну ділянку, на якій розташований даний будинок, оформити договір купівлі-продажу неможливо. При зверненні позивача до Малоснітинської сільської ради Фастівського району з приводу надання дозволу на розробку технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі, позивачеві було повідомлено, що земельна ділянка, на якій розташований даний житловий будинок, була приватизована ще при житті на матір [PERSON] . Ухвалою судді від 30 травня 2019 року провадження по справі відкрито в порядку загального позовного провадження та призначено до підготовчого судового засідання. 03 червня 2019 року позивачем [PERSON] подано до суду уточнену оновлену позовну заяву до Малоснітинської сільської ради Фастівського району Київської області про скасування рішення та Державного акту на право приватної власності на землю, в якій вона просить визнати незаконним та скасувати рішення Малоснітинської сільської ради Фастівського району Київської області від 22 січня 1997 року № 1, про передачу безкоштовно у приватну власність громадянці [PERSON] земельну ділянку площею 0,25 га, для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства по адресі: село Мала Снітинка, [ADDRESS] . Визнати незаконним та скасувати рішення Малоснітинської сільської ради Фастівського району Київської області від 25 листопада 1999 року № 10, про затвердження технічної документації і передачу земельних ділянок у приватну власність громадянці [PERSON] площею 0,1693 га, для обслуговування житлового будинку та площею 0.0970 га, для ведення особистого підсобного господарства по адресі: село Мала Снітинка , [ADDRESS] . Визнати недійсним та скасувати Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , виданий Малоснітинською сільською радою 10 серпня 2000 року на ім`я [PERSON] , площею 0,2663 га, по адресі: [ADDRESS] , для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, що зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1257. В підготовче засідання представник позивача не з`явився, про день слухання справи повідомлений вчасно та належним чином, надав до суду письмову заяву з проханням розглянути справу в його відсутність, уточнений позов підтримує. Представник відповідача - Малоснітинської сільської ради Фастівського району Київської області в підготовче засідання не з`явився, про день слухання справи повідомлений вчасно та належним чином, надав до суду лист з проханням розглянути справу в його відсутність, позов визнав. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду. Оскільки, визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону і не порушує прав та інтересів будь-яких осіб, суд приймає визнання відповідачем позову. Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, визнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Підставою для звернення до суду з позовом є ст. 16 Цивільного кодексуУкраїни, яка визначає визнання права, як спосіб захисту цивільних прав та інтересів обставини, що підтверджують право власності позивача на спадкове майно. Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Судом встановлено, що згідно Договору дарування від 23 грудня 1995 року [PERSON] подарувала позивачу [PERSON] житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований в [ADDRESS] (а.с.7-8). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Малоснітинською сільською радою Фастівського району Київської області (а.с.13). Згідно рішення № 1 від 02.01.1997 Малоснітинської сільської ради Фастівського району Київської області [PERSON] передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку площею 0.25 га, для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства (а.с.9). Відповідно до рішення № 10 від 25 листопада 1999 року «Про затвердження технічної документації і передачу земельних ділянок у приватну власність Малоснітинською сільською радою затверджено та передано [PERSON] земельну ділянку площею 0.1693 га, цільове призначення - обслуговування житлового будинку та земельну ділянку площею 0.0970 га, - цільове призначення ведення особистого підсобного господарства (а.с.10). Державний акт на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 10 серпня 2000 року виданий [PERSON] на право власності на земельну ділянку площею 0,2663 га, земельна ділянка розташована в [ADDRESS] , для обслуговування житлового будинку, ведення особистого підсобного господарства (а.с.12). Відповідно до ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю або споруду переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника. Відповідно до ст. 120 Земельного Кодексу України в редакції від 25.10.2001 року, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, а набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, о перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Відповідно до статті 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких зрушень його прав на землю. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, зокрема, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Відповідно до ст. 154 Земельного кодексу України органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування без рішення суду не мають права втручатись у здійснення власником повноважень володіння, користування і розпорядження належною йому земельною ділянкою або встановлювати непередбачені законодавчими актами додаткові обов`язки чи обмеження. Статтею 155 цього ж кодексу передбачено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Отже, фактично у позивача відсутні юридичні можливості іншим шляхом, окрім як в судовому порядку оформити право власності на спадкову земельну ділянку, оскільки наявним є державний акт та рішення Малоснітинської сільської ради Фастівського району Київської області від 22 січня 1997 року № 1, про передачу безкоштовно у приватну власність громадянці [PERSON] , яка померла [INFO] . Згідно ст.. 21 Цивільного кодексу України передбачено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної лади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права і інтереси. Тому, в даному випадку, має місце порушення цивільних прав та інтересів позивача. Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved