Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

Головний лікар комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить вирішити питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку [PERSON], посилаючись на те, що останній з 2011 року є інвалідом І групи дитинства. Рішенням Маріїнського районного суду Донецької області від 27.10.2006 року [PERSON] визнаний недієздатним. Рішенням Маріїнського районного суду Донецької області від 03.03.2007 року опікуном призначено тітку [PERSON]. Із анамнезу відомо, що [PERSON] спостерігається у лікаря-психіатра з раннього дитинства з діагнозом: олігофренія в ступені помірної дебільності. У 1988 році проходив обстеження в обласній психіатричній лікарні м. Донецька по направленню військкомату, встановлений діагноз: олігофренія в ступені помірної дебільності, та був визнаний інвалідом ІІ групи. З 2011 року є інвалідом І групи дитинства. У 1989 році [PERSON] скоїв кримінальне правопорушення, у звязку з чим знаходився на примусовому лікуванні в державному закладі «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом». В подальшому неодноразово проходив лікування в психіатричній лікарні м. Донецька з порушеннями поведінки, агресією в адресу оточуючих та близьких, спостерігалися психотичні вкраплення у вигляді слухових обманів, відчуття стеження, відмічалися безпричинні зміни настрою. З 2013 року [PERSON]М з опікуном мешкають в м. Запоріжжі (переселенці із зони АТО). Двічі знаходився на лікуванні в комунальній установі «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради у звязку з погіршенням психічного стану. Остання виписка 17.05.2016 року. Відповідно до заяви опікуна, [PERSON] став дратівливим, злобним, загрожує повіситися, пристає до перехожих, сусідів, таким чином лякає людей, відмовляється приймати ліки, лихословить в адресу опікуна. 08.11.2016 року [PERSON] був оглянутий дільничним лікарем-психіатром, за результатами огляду психічний стан останнього кваліфіковано, як загострення хронічного психічного розладу. [PERSON] був оглянутий черговим лікарем приймального відділення комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради, який підтвердив загострення важкого хронічного психічного розладу, а також високу вірогідність здійснення суспільно-небезпечного діяння, у звязку х чим був госпіталізований в примусовому порядку. 08.11.2016 року [PERSON] був оглянутий комісією лікарів-психіатрів. Під час огляду [PERSON] мав малопродуктивний контакт, розмовляв голосно, мова недорікувата, слащавий, догідливий. Намагався узяти співбесідника за руку, поцілувати, сексуально розгальмований, мислення конкретне, примітивний. Марення, галюцинацій не виявляє, заперечує неправильну поведінку дома. Критики до стану немає. Приймаючи до уваги погіршення психічного стану, відсутність критики до хвороби, а також високу вірогідність скоєння суспільно-небезпечного діяння, лікування можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару. У судовому засіданні представник психіатричного закладу заяву підтримав з підстав, викладених в ній, та просив суд задовольнити заяву. [PERSON] щодо заяви думку не висловив. Прокурор і законний представник заяву підтримали та просили суд винести рішення про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, лікаря-психіатра, особу, законного представника, думку прокурора, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Як вбачається з висновку комісії лікарів-психіатрів від 08.11.2016 року [PERSON], [INFO], який зареєстрований за адресою: [INFO], та проживає за адресою: [INFO], страждає на тяжкий психічний розлад у формі легкої розумової відсталості у ступені помірно-вираженої дебільності з порушенням поведінки, з високою вірогідністю скоєння суспільно-небезпечного діяння. Госпіталізація обґрунтована, лікування можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару. Надані суду пояснення лікаря-психіатра [PERSON], зокрема, про те, що [PERSON] являє потенційну небезпеку для оточуючих, суд вважає доказами по справі, підтверджуючими необхідність госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved