Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-06 00:00:00

В травні 2019 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом,в якому зазначає,що 12.08.2016 р.між нею та відповідачем [PERSON] був укладений спадковий договір,нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Вакуленко С.О.та зареєстрований в реєстрі за № 1214. Відповідно до умов цього договору,позивач передав у власність відповідача квартиру [ADDRESS] ,що належала позивачеві на праві власності. Відповідач згідно умов договору зобов*язалася надавати медичну допомогу шляхом залучення кваліфікованих медичних працівників, забезпечувати відчужувача, у разі потреби, належними лікувальними засобами незалежно від їх вартості, оплачувати за власний рахунок комунальні послуги, інші платежі, пов*язані з проживанням в зазначеній квартирі [PERSON] , надавати будь-яку іншу допомогу, вчинювати всі необхідні дії щодо забезпечення [PERSON] предметами домашнього вжитку, речами, літературою, тощо. Посилаючись на те,що після укладання договору відповідач не виконувала взятих на себе зобов*язань,не забезпечувала ліками, кваліфікованою медичною допомогою, не оплачувала комунальні платежі,позивач просить суд з підстав ст.1308 ЦК України розірвати спадковий договір,укладений 12.08.2016 р.з відповідачем. В судове засідання позивач не з*явилась, її представником адвокатом Позиніч О.В. подано заяву про розгляд справи без їх участі. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з*явилась, подала заяву про визнання позову та дала згоду на розгляд справи в підготовчому судовому засіданні. Просила вирішити питання щодо розподілу судових витрат, з урахуванням визнання позову в підготовчому судовому засіданні. Відповідно до ст. 200,206 ЦПК України суд за згодою позивача та враховуючи повне визнання позову відповідачем, ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні. Всебічно вивчивши обставини справи,заслухавши пояснення сторін,суд дійшов висновку, що позов заявлений обґрунтовано та підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Відповідно до ст. 1302 ЦК України, за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов`язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача. Статтею 1304 ЦК України спадковий договір укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, а також державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. Судом встановлено та перевірено доказами,що [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS] , що підтверджено витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об*єктів нерухомого майна щодо об*єкту нерухомого майна. 12.08.2016 р.між [PERSON] та [PERSON] був укладений спадковий договір,нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Вакуленко С.О.та зареєстрований в реєстрі за № 1214 (а.с.9-10). Предметом договору є квартира [ADDRESS] . Відповідно до умов цього договору,набувач зобов*язується виконувати розпорядження відчужувача, встановлені цим договором і у разі смерті набуває право власності на нерухоме майно, що є предметом цього договору. Відповідач згідно п.3 договору зобов*язалася надавати медичну допомогу шляхом залучення кваліфікованих медичних працівників, забезпечувати відчужувача, у разі потреби, належними лікувальними засобами незалежно від їх вартості, оплачувати за власний рахунок комунальні послуги, інші платежі, пов*язані з проживанням в зазначеній квартирі [PERSON] , надавати будь-яку іншу допомогу, вчинювати всі необхідні дії щодо забезпечення [PERSON] предметами домашнього вжитку, речами, літературою, тощо. У відповідності до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зі змісту оспорюваного договору видно,що відповідно до ст. 1305 ЦК України сторони визначили всі види майнового або немайнового характеру до відкриття спадщини або після її відкриття, за якими набувач має забезпечувати відчужувача. Відповідно до ч. 1 ст. 1308 ЦК України Спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень. Згідно ст. 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В обґрунтування заявленого позову позивач у позовній заяві посилався на те,що відповідач з часу укладання спадкового договору з позивачем не виконував взятих на себе обов*язків та не забезпечувала позивача лікувальними засобами, не надавала медичної допомоги, передбаченої п 3.3.1 договору, не оплачувала комунальні послуги, платежі пов*язані із проживанням відчужувача. Відповідач визнала ці обставини та доказів на їх спростування не надавала. Відповідно до ст.82 ч.1 ЦПК України,обставини,визнані сторонами та іншими особами,які беруть участь у справі,не підлягають доказуванню. Таким чином,факт невиконання відповідачем умов спадкового договору,знайшов своє підтвердження доказами,чим порушені права позивача. З рахуванням цих обставин спадковий договір необхідно розірвати за рішенням суду на вимогу відчужувача в зв*язку з невиконанням набувачем своїх обов`язків. При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного. Як видно з квитанції про сплату судового збору представником позивача в її інтересах сплачено судовий збір в сумі 1921 грн. Разом з цим, позивачем заявлено вимогу немайнового характеру та відповідно до ставок Закону України «Про судовий збір» визначених на 2019 рік (час звернення із позовом) становить 768,40 грн. Відповідач позовні вимоги визнала в підготовчому судовому засіданні, в зв*язку із чим суд відповідно до ст. 142 ЦПК України стягує з неї на користь позивача судовий збір у розмірі 50 відсотків від суми встановленої Законом України «Про судовий збір», що дорівнює 384,20 грн. Оскільки при зверненні до суду із позовом стороною позивача було переплачено судовий збір в розмірі 1152,60 грн., суд ухвалюючи рішення повертає її позивачу. Враховуючи визнання відповідачем позову, суд повертає з державного бюджету 50 відсотків судового збору за вимогу немайнового характеру, що дорівнює 384,20 грн. На підставі ст.16,525,526,611,1302-1308 ЦК України, ст. 12,13,76,81,141,200,206,353,355 ЦПК України,суд -

Outcome: approved