Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-04 00:00:00

Департамент патрульної поліції звернувся в Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області із позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про стягнення суми франшизи. Позовні вимоги мотивовані тим, що 31 жовтня 2019 року в м. Тернополі по вул. Мазепи, 3, водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «ВАЗ-21074», з номерним знаком [NUMBER] , не був уважним, не дотримався безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення із службовим автомобілем марки «Toyota Prius», з номерним знаком [NUMBER] (на синьому фоні), який рухався в попутному напрямку, чим порушив п.п. 1.4, 1.3, 2.3 б, 13.1, 12.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП та внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. За даним фактом відносно [PERSON] було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №312210 від 31 жовтня 2019 року. Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 листопада 2019 року у справі №607/26180/19, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «ВАЗ-21074», номерний знак [NUMBER] була застрахована на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії ЕР-156124289 в ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП». Сума виконаних ремонтних робіт автомобіля марки «Toyota Prius», з номерним знаком [NUMBER] (на синьому фоні) складає 4 856 гривень з яких 2 855,16 грн. перераховано ПАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» в рахунок оплати ремонту. При цьому, у відповідності до п.36.6 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» [PERSON] не компенсована сума франшизи, яка згідно полісу становить 2000,00 грн. 24 березня 2020 року Управлінням патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції направлено претензію відповідачу про відшкодування франшизи в добровільному порядку, проте станом на сьогоднішній день позивачем сума франшизи в добровільному порядку не відшкодована. Тому, позивач з врахуванням викладеного, просить позов задовольнити та стягнути з відповідача [PERSON] на користь Департаменту патрульної поліції суму франшизи в розмірі 2 000 грн. та судові витрати. Ухвалою суду від 17 листопада 2020 року відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом. Представник позивача та третьої особи [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала з підстав зазначених у ньому та просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, відзиву на позов не подав, про поважність причин неможливості прибуття його в судове засідання суд не повідомив. Тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та постановлення заочного рішення у відповідності до ст. 280 ЦПК України, оскільки, щодо заочного вирішення справи не заперечує позивач. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 31 жовтня 2019 року о 18 год. 30 хв. в м. Тернополі по вул. Мазепи, 3, водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «ВАЗ-21074», з номерним знаком [NUMBER] , не був уважним, не дотримався безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення із службовим автомобілем марки «Toyota Prius», з номерним знаком [NUMBER] (на синьому фоні), який рухався в попутному напрямку, чим порушив п.п. 1.4, 1.3, 2.3 б, 13.1, 12.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП та внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження пошкодження. За даним фактом відносно [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №312210 від 31 жовтня 2019 року. Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 листопада 2019 року у справі №607/26180/19, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача у скоєнні ДТП є підтвердженою. Відповідно до листа ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» №464 від 15 січня 2020 року цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР-156124289. Франшиза згідно полісу становить 2 000 грн. Належна сума страхового відшкодування в розмірі 2 855,16 грн. буде перерахована згідно заяви на реквізити СТО ФОП [PERSON] 29 травня 2020 року ФОП [PERSON] та Департаментом патрульної поліції складено спільний акт за №3876 згідно якого ціна виконаних ремонтних робіт автомобіля «Toyota Prius», з номерним знаком [NUMBER] , зокрема демонтаж-монтаж заднього бампера, ремонт заднього бампера, фарбування заднього бампера, розхідні фарбувальні матеріали складає 4 856 грн. До матеріалів позовної заяви долучено фотографії автомобіля «Toyota Prius», з номерним знаком [NUMBER] з яких вбачається наявність пошкодження заднього бампера автомобіля та стан останнього після виконання ремонтних робіт. Рапортом начальника СТЗ УПП в Тернопільській області ДТП [PERSON] від 18 березня 2020 року повідомлено начальника УПП в Тернопільській області Шевчуку Б. про те, що [PERSON] у добровільному порядку не відшкодував суму франшизи, яка становить 2 000 грн. 24 березня 2020 року Управлінням патрульної поліції в Тернопільській області на адресу відповідача [PERSON] направлено претензію у якій останньому запропоновано у добровільному порядку сплатити франшизу в сумі 2 000 грн. У разі несплати вказаної заборгованості протягом одного місяця з дня отримання претензії, Департамент патрульної поліції буде вимушений стягувати її в судовому порядку. Підстави та порядок відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, та шкоди, завданої внаслідок взаємодії цих джерел, визначені нормами статей 1187,1188 ЦК України. Згідно із частинами другою, п`ятою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Підстави та порядок відшкодування шкоди, завданої взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, визначені статтею 1188 ЦК України, частиною першою якої визначено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Системний аналіз зазначених положень законодавства дає підстави для висновку, що обов`язок відшкодувати шкоду, завдану іншому володільцю джерела підвищеної небезпеки, виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 1188 ЦК України, вина у завданні шкоди, є обов`язковою умовою для покладення на винну особу відповідальності за майнову шкоду, завдану внаслідок взаємодії транспортних засобів іншому учаснику дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини заподіювача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини. Відповідно до положень ч. 6 ст.82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Преюдиційні факти - це факти, встановлені судовими рішеннями, що набрали законної сили і не підлягають доведенню в іншій справі. Наявність преюдиційного судового рішення, яке у встановленому законом порядку відповідачем не оскаржувалося і набрало законної сили, свідчить про наявність в діях [PERSON] складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. При розгляді справи про цивільно - правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення є обов`язковою для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Оскільки постановою суду Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 листопада 2019 року встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок невиконання [PERSON] п. п. 1.4, 1.3, 2.3б, 13.1, 12.1 Правил дорожнього руху України і в діях [PERSON] міститься складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд, розглядаючи цей позов, суд не вирішує відсутність вини такої особи, а лише вирішувати питання про розмір відшкодування. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому відповідно до вимог статті 1188 ЦК України, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Позивачем, з посиланням на відповідь ТДВ «СТ «Домінанта» від 27.07.2017, визначний розмір майнової шкоди, заподіяної позивачу в результаті дорожньо - транспортної пригоди - 18229,17 грн. Тому відшкодуванню підлягає сума 7291 грн. 66 коп. (18229,17 х 40%). Як встановлено у судовому засіданні цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії ЕР-156124289, якою відшкодовано вартість ремонту в сумі 2 855,16 грн. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Позивач у своїй позовній заяві, заявила вимогу про стягнення з відповідача суми некомпенсованої франшизи в розмірі 2 000 грн. Згідно ст.9 Закону України «Про страхування» визначено, що франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Тобто, франшиза це ті збитки, попередньо прописані в договорі, які страховик не відшкодовує в разі виникнення страхового випадку. Відповідно до п.12.1 ст.12 Закону 1961-ІV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Позивач не вказує про отримання від відповідача грошових коштів в якості сплати франшизи. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. У відповідності до вимог ст. 81 ЦПК України відповідач доказів щодо сплати позивачу франшизи у розмірі 2000 гривень під час розгляду справи не надав. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі та необхідності стягнення з відповідача на користь позивача суми франшизи в розмірі 2 000,00 грн. Задовольняючи позов, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім та документально підтвердженні судові витрати, що становлять 2 102 грн. судового збору.

Outcome: approved