Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

Головний лікар Лисичанської обласної психіатричної лікарні Буденний П.В. звернувся до Лисичанського міського суду з заявою про примусову госпіталізацію громадянина [PERSON] у психіатричний заклад. В обґрунтування заявлених вимог заявник посилається на те, що гр. [PERSON], 1953 року народження, був госпіталізований до відділення № 1 Лисичанського ОПЛ 19.01.2015 року о 19 годині 30 хвилин, вперше за рік, без згоди на лікування по направленню лікаря-психіатра, для лікування, в зв'язку з неадекватною поведінкою: вдома вкрай агресивний, загрожує старенькій матері, звинувачує її в чаклунстві, отруєнні, погрожує вбивством, сам з собою розмовляє, не спить, бродяжать, відмовляється від підтримуючого лікування. 20.01.2015 року о 08 годині 30 хвилин, у зв'язку з відмовою від лікування, на підставі ст. 14 п. 6 та ст. 16 ЗУ «Про психіатричну допомогу», [PERSON] був оглянутий комісією лікарів-психіатрів у складі зав. відділу № 1 Ференса І.І., зав. відділу № 2 Музики Л.В., зав. відділу № 3 Багриновскої А.Ю., які, вчаровуючи, що хворий страждає тяжким психічним розладом у формі шизофренії, небезпеку, яку він становить для себе та оточуючих, прийшли до висновку про необхідність госпіталізації та лікування у примусовому порядку [PERSON] до відділення № 1 ЛОПЛ, згідно з ЗУ «Про психіатричну допомогу». На підставі викладеного, просять винести рішення про примусову госпіталізацію громадянина [PERSON] у відділення № 1 ЛОПЛ у примусовому порядку строком на 3 місяці. Представник психіатричного закладу в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності та просила суд заяву задовольнити. Законний представник [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Вислухавши думку прокурора, який вважав за необхідне заяву задовольнити, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 16 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу за рішенням лікаря-психіатра на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, підлягає обов'язковому протягом 24 годин з часу госпіталізації огляду комісією лікарів-психіатрів психіатричного закладу для прийняття рішення про доцільність госпіталізації. У випадку, коли госпіталізація визнається недоцільною і особа не висловлює бажання залишитися в психіатричному закладі, ця особа підлягає негайній виписці. У випадках, коли госпіталізація особи до психіатричного закладу в примусовому порядку визнається доцільною, представник психіатричного закладу, в якому перебуває особа, протягом 24 годин направляє до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON], [INFO], мешкає за адресою: [ADDRESS]. З висновку комісії лікарів-психіатрів від 20.01.2015 року вбачається, що [PERSON] був госпіталізований вперше за рік, однак повторно за життя з метою лікування психічних розладів. Мотиви госпіталізації: вдома вкрай агресивний, загрожує старенькій матері, звинувачує її в чаклунстві, отруєнні, погрожує вбивством, сам з собою розмовляє, не спить, бродяжать, відмовляється від підтримуючого лікування. Підстави: виявлення реальних намірів здійснити дії, які передбачають небезпеку для оточуючих. Анамнез захворювання: Хворим себе вважає з серпня 1975 року, коли після служби в СА з'явились психічні розлади: помітив, що його переслідують, стверджував, командири йому не довіряють, був дурашлив, психомоторне збуджений, вважав, що ним керують. Переніс онейроідний епізод. Перебував на стаціонарному лікуванні, брав триседил, амітриптилін, інсулін в коматозних дозах, був виставлений діагноз: «шизофренія, шизоаффективного». Хворий був комісований з лав СА, знятий з військового обліку. Після цього багаторазово лікувався в СПБ, де проходив курси ІКТ, ЕСТ. У клінічній картині у хворого переважає галюцинаторно-маячна симптоматика, агресивна поведінка (структура бреду відносини, впливу). Раніше ремісії були тривалими, під час яких працював на виробництвах. Захворювання протікає безперервно-прогредиентне. Є інвалідом другої групи з психічного захворювання. Остання госпіталізація в ЛОПЛ з 20.10.14 по 26.12.14 з діагнозом шизофренія, безперервно-прогредиентна, параноїдна, галюцинаторно-маревний синдром, поточний процес. Виражене зміна особистості за типом «фершробен». Після виписки знаходився вдома, під контролем сестри приймав підтримуюче лікування, відчував себе задовільно. Після від'їзду сестри припинив прийом препаратів, заявляв, що не буде «приймати хімію», зібрався «лікуватися травами». Стан погіршився через тиждень після припинення прийому препаратів: вдома вкрай агресивний, загрожує старенькій матері, звинувачує її в чаклунстві, отруєнні, погрожує вбивством, сам з собою розмовляє, не спить, бродяжать, відмовляється від підтримуючого лікування. Сусідами був доставлений в ЛОПЛ, був оглянутий зав. відділом № 1, направлений на лікування в відділення № 1 ЛОПЛ. Психічний стан: Контакт малопродуктивний, хворий агресивний, кричить, свариться, погрожує розправою, плюється, верещить, гавкає. Орієнтований у місці знаходження, у власній особистості, що не точно називає дату. Наявність галлюцинаторной симптоматики заперечує, поведінкою на момент огляду, чи не виявляє. Зі слів сусіда, хворий у будинку сам з собою розмовляв, на когось лаявся. Висловлює маячні ідеї чаклунства, отруєння на адресу матері, медперсоналу: «мати порчу навела, хоче довше мене прожити», «я на лижах катався, мати мене зіштовхнула у прірву», «не хочу піддаватися медичним випробуванням», «хімікати більше вживати не буду». Настрій болісно підвищено, на рівні гневливої манії. Мислення в прискореному темпі, ментизм, паралогічное, різнопланове. Емоційно вихолощений, грубий, цинічний. Суїцидні думки заперечує. Психомоторно загальмований. Сон порушений. Апетит підвищений. У зв'язку з тим, що громадянин [PERSON] страждає важким психічним захворюванням, не дає згоди на госпіталізацію, виявляє реальні наміри вчинити дії, які являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих, соціально неспокійний, не критичний до свого стану та скоєних вчинків, комісія лікарів-психіатрів дійшла висновку про необхідність примусової госпіталізації в умовах відділення № 1 ЛОПЛ хворого [PERSON]. Таким чином, суд вважає, що висновок комісії лікарів-психіатрів містить в собі чітке обґрунтування необхідності примусової госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу без його усвідомленої згоди, а зібрані по справі докази вказують на необхідність його примусової госпіталізації, тому суд вважає за необхідне заяву головного лікаря Лисичанської обласної психіатричної лікарні Буденного П.В. про примусову госпіталізацію громадянина [PERSON] психіатричний заклад задовольнити.

Outcome: approved