overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

В січні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності правовстановлюючого документа. В обґрунтування своїх вимог посилаються на те, що 12 грудня 1983 року розірвала шлюб з [PERSON], після розірвання шлюбу їй було присвоєно прізвище [PERSON], але паспорт після розірвання шлюбу не змінила, тому в довідці № 129 від 04.05.1993 року з кооперативу «Сонячний» зазначено, що вона дійсно проживає за адресою [ADDRESS] та в повному обсязі сплатила кошти за вказане житло, в реєстраційному посвідченні виданому 09.03.1994 року, та технічному паспорті на вказану квартиру її прізвище вказане « [PERSON]», замість [PERSON]. Заявник надав суду письмову заяву, в якій просить суд слухати справу без його участі, на підставі наявних у справі доказів. Заяву підтримує в повному обсязі. Представник зацікавленої особи надав суду заяву в якій просить слухати справу без його участі, заявлені вимоги визнає в повному обсязі. Суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 256 ЦПК України суд встановлює факти належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім'я, по батькові не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на підставі реєстраційного посвідчення належить кооперативна квартира [ADDRESS]( а.с.4.). Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу від 12 грудня 1983 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, після розірвання шлюбу заявнику присвоєно прізвище « [PERSON]» ( російською мовою) ( а.с.6). Із ксерокопій паспорту заявника вбачається, що її прізвище « [PERSON]» (а.с. 4). Встановлення факту носить для заявника юридичне значення. Таким чином, зібрані в справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення факту належності правовстановлюючого документа заявнику.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

В січні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про визнання недієздатною її доньки [PERSON], [INFO], встановлення над нею опіки та призначення її опікуном. В обґрунтування заяви вказує, що відповідно довідки МСЕ № 015490 від 02.01.2013 року донька є інвалідом дитинства 2-ї групи з 01.01.2013 року, донька потребує постійного стороннього нагляду та догляду. Вона проживає спільно з [PERSON], здійснює за нею догляд, тому просить встановити опіку, визнати доньку недієздатною та призначити її опікуном. Заявник - [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Зацікавлена особа - Відділ опіки та піклування виконкому Тернівської районної ради м. Кривого Рогу, надав суду заяву про згоду, та розгляд справи у відсутності представника при наявності висновку експертизи. Дослідивши письмові докази суд вважає, що заяву слід задовольнити за наступними підставами. Судом встановлено, що [PERSON] є матір'ю [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження - а.с. 4. Згідно висновку МСЕК, та амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 10.04.2014 року [PERSON] є інвалідом 2-ї групи з дитинства, страждає Легкою розумовою відсталістю в ступені вираженої дебільності з судомним синдромом в анамнезі (F 70.0, згідно МКБ-10), що позбавляє її можливості розуміти значення своїх дій та керувати ними. - а.с. 8, 31-35. Таким чином згідно ст.ст. 39 ч.1, 60 ЦК України, слід визнати [PERSON] недієздатною, встановити над нею опіку, призначити опікуном [PERSON] Суд враховує, що [PERSON] проживає разом з донькою, практично здорова, позитивно характеризується, що підтверджується висновком про стан здоров'я заявника. - а.с.10,37,38. Відповідного до викладеного, на підставі ст.ст. 39 ч.1, 60 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

В січні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факт належності Свідоцтва про право власності на житло від 20.11.2008р. виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Полтавської міської ради на квартиру [ADDRESS] та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №25356574 від 18.02.2010р., виданого ПП ПБТІ «Інвентаризатор» на ім'я [PERSON] та [PERSON] на квартиру [ADDRESS] [PERSON] померлому [INFO] та [PERSON]. Заявник в судове засідання не з»явився, попередньо подавши до суду заяву про слухання справи без її участі. Представник зацікавленої особи приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не з»явився, попередньо надавши до суду заяву про слухання справи без її участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню за наступних обставин: У 2008 році була приватизована двокімнатна квартира [ADDRESS]. У свідоцтві про право власності на житло, від 20.11.2008р. виданому Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Полтавської міської ради, вказується, що квартира [ADDRESS] належить: [PERSON] - ?, та [PERSON] - ?. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували свідоцтво про право власності на житло 18.02.2010 року у ПП ПБТІ «Інвентаризатор», але не звернули уваги на той час, що їх прізвища у Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно вказані замість «[PERSON]» - «[PERSON]», тобто в їх прізвищах була допущена граматична помилка. [PERSON], який помер [INFO] року, є чоловіком [PERSON]. Після смерті [PERSON] заявник [PERSON] 24.09.2013 року подала заяву про прийняття спадщини, а їх син - [PERSON] - заяву про відмову від спадщини на користь [PERSON]. У приватного нотаріуса [PERSON] заведена спадкова справа після смерті [PERSON], але [PERSON] було роз'яснено, що через неправильність написання прізвищ [PERSON] та [PERSON] у Витязі про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 18.02.2010 року не зможуть оформити спадщину. Частиною 1 ст. 257 ЦПК України передбачено, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. У відповідності з п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлений факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

В січні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності договору купівлі-продажу житлового будинку. У заяві вона вказала, що [INFO] померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок, що розташований в [ADDRESS]. [PERSON] не може отримати свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно, оскільки в договорі купівлі-продажу вищевказаного житлового будинку від 5 липня 1985 року та реєстровому написі від 4 вересня 1985 року про право власності на нерухоме майно прізвище спадкодавця зазначено «[PERSON]» замість «[PERSON]». Тому заявниця просить визнати факт належності спадкодавцю [PERSON] вказаного документа. Заявниця [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримує, просить задовольнити. Свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили суду факт того, що мати заявниці проживала по [ADDRESS], вони знали померлу за прізвищем «[PERSON]». Представник заінтересованої особи - Чортківської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, з нотаріальної контори надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника. Суд, вислухавши пояснення заявниці, свідків, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що заяву слід задовольнити з наступних мотивів. Судом встановлено, що [INFO] у м. Чорткові Тернопільської області померла [PERSON], про що складено відповідний актовий запис № 175. Згідно договору купівлі-продажу від 5 липня 1985 року гр. [PERSON] продала, а гр. [PERSON] купила жилий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS], договір посвідчений державним нотаріусом Чортківської районної державної нотаріальної контори і зареєстровано в реєстрі за № 3773. 4 вересня 1985 року право власності на зазначений в договорі житловий будинок зареєстроване в Чортківському МБТІ за гр. [PERSON] за реєстровим № 722. Із свідоцтва про одруження [NUMBER] вбачається, що 17 лютого 1951 року одружились [PERSON] та [PERSON], після реєстрації одруження дружині присвоєно прізвище [PERSON]. Згідно копії будинкової книги в будинку [ADDRESS] була прописана і мешкала [PERSON]. Відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Враховуючи те, що прізвище спадкодавця, зазначене в договорі купівлі-продажу житлового будинку, не збігається з прізвищем, зазначеним у свідоцтві про її смерть, яке було видане на підставі паспорта громадянина України, суд приходить до висновку про необхідність встановлення факту належності правовстановлюючого документа, і задоволення даної заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

В січні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. У заяві вона вказала, що [INFO] помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з державного акта на право приватної власності на землю. Однак, при видачі державного акта Білівською сільською радою була допущена помилка, по-батькові батька зазначено «[PERSON]» замість «[PERSON]». За наявності таких розбіжностей у документах заявниця не може реалізувати своє право на спадкування, що змусило її звернутися до суду. Заявниця [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримує, просить задовольнити. Представник заінтересованої особи - Чортківської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, від нотаріальної контори надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника. Суд, вислухавши пояснення заявниці, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що заяву слід задовольнити з наступних мотивів. Судом встановлено, що [INFO] в с. Білобожниця Чортківського району помер [PERSON], про що складено відповідний актовий запис № 35. З копії державного акта на право приватної власності на землю серії І-ТР № 035565, виданого Білівською сільською радою Чортківського району, вбачається, що земельна ділянка розташована на території Білівської сільської ради площею 2,10 га в межах згідно з планом передана у приватну власність [PERSON], який мешкає с. Зелена Чортківського району. Згідно довідки № 990 від 15 липня 2013 року, виданої виконавчим комітетом Білівської сільської ради, по [ADDRESS] з 2003 року по день смерті [INFO] проживав і був зареєстрований гр. [PERSON], [INFO]. Відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Враховуючи те, що по батькові померлого [PERSON], зазначене в державному акті про право приватної власності на землю, не збігається з по батькові, зазначеним у його свідоцтві про смерть, яке було видане на підставі паспорта громадянина України, суд приходить до висновку про необхідність встановлення факту належності правовстановлюючого документа, і задоволення даної заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

В січні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме, що померла [PERSON] була її рідною матір'ю. У заяві вона вказала, що [INFO] померла її мати [PERSON]. [PERSON], як пенсіонерка, має право на обов'язкову частку у спадщині після смерті померлої матері незалежно від заповіту. Однак, у свідоцтві про народження заявниці у графі мати зазначена [PERSON]. За таких розбіжностей у вказаних документах вона не може довести факт родинних відносин, що позбавляє її можливості оформити спадкові права. Заявниця [PERSON] заяву підтримує, просить її задовольнити. Від заінтересованих осіб відділу державної реєстрації актів цивільного стану Гадяцького районного управління юстиції Полтавської області, приватного нотаріуса Гадяцького нотаріального округу [PERSON], [PERSON], [PERSON] надійшли заяви, в яких вони просять справу розглядати за їх відсутності, не заперечують проти задоволення вказаної заяви. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили суду, що померла [PERSON] була матір'ю заявниці, вони проживали з нею по сусідству і називали її [PERSON]. Суд, вислухавши пояснення заявниці, свідків, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що заяву слід задовольнити з наступних мотивів. [INFO] в м. Гадяч Полтавської області померла [PERSON], про що складено відповідний актовий запис № 170, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. У свідоцтві про народження заявниці [PERSON] її матір'ю значиться [PERSON]. Згідно висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Гадяцького районного управління юстиції Полтавської області від 16 грудня 2013 року відділі ДРАЦС не має підстав задовольнити заяву [PERSON] про внесення змін до актового запису про народження № 4 від 15.02.1955 року, складеного виконавчим комітетом Глибокодолинської (нині Малопобиванської) сільської ради Гадяцького району на [PERSON] в частині виправлення імені матері з «[PERSON]» на «[PERSON]» в зв'язку з відсутністю підтверджуючих документів про народження та шлюб матері. Співставлення всіх наявних документів вказує на те, що заявниця [PERSON] є дочкою померлої [PERSON]. Суд вважає, що відсутність документів, які б підтверджували родинні відносини між вказаними особами, позбавляє заявницю права спадкування, чим порушуються її спадкові права, які підлягають поновленню шляхом задоволення заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

В січні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей в якій вказувала, що з 2004 по 2008 роки вона проживала з відповідачем однією сім'єю без реєстрації шлюбу. Мають двох спільних малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. [PERSON] постійної матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Враховуючи те, що відповідач має змогу та зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на утримання малолітніх, а тому позивачка просила суд стягувати з нього на свою користь кошти (аліменти) в розмірі 1/3 частини його доходу (заробітку) щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 10 січня 2014 року і до повноліття дітей. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні свої вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив. Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з винесенням заочного рішення, оскільки позивачка проти цього не заперечувала. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та на підставі наявних в ній доказів, суд прийшов до наступного. Зокрема судом встановлено, що [PERSON] є матір'ю малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Проте не знайшли свого підтвердження належними та допустимими доказами доводи позивачки, що батьком дітей є відповідач. Зокрема зі свідоцтв про народження малолітніх вбачається, що їх батьком записаний [PERSON]. Аналогічні відомості містяться й в актових записах про народження [PERSON] та [PERSON] (№ 23 від 27 листопада 2006 року та за №21 від 02 липня 2007 року). В той же час з них вбачається, що відомості про батька малолітніх внесені до актових записів про народження дітей за заявою матері. Згідно ч. 2 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: - за спільною заявою матері та батька дитини; - за рішенням суду. Тобто офіційний запис певної особи батьком малолітніх (неповнолітніх) осіб за заявою їх матері не є обставиною, що підтверджує факт батьківства. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дітей визначаються за домовленістю між ними в грошовій або натуральній формі, а в разі недосягнення між ними згоди - за рішенням суду. Тобто суд має повноваження вирішувати спір між батьками щодо їх участі або участі одного з них в матеріальному утриманні дітей за умови надання безумовних доказів батьківства. Проте передбачені законом докази, що [PERSON] є батьком малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в матеріалах справи відсутні, а тому в позові слід відмовити.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

В січні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову посилається на те, що є власником домоволодіння [ADDRESS] Відповідач прописаний в будинку, але не проживає з вересня 2011 року. В зв'язку з чим не може оформити субсидію, розпоряджатись належним чином своєю власністю. Крім цього позивачка просить суд розірвати договір найму житла з відповідачем, оскільки він з вересня 2011 року не проводить оплату за житло згідно з договором. Надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча і був повідомлений належним чином про час і місце судового засідання, заперечень проти позову не надіслав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам статей 224-226 ЦПК України. Судовим розглядом встановлено, що позивачці на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] що підтверджується договором купівлі - продажу від 23 листопада 2005 року, зареєстрованого в Ізюмській державній нотаріальній конторі в реєстрі за № 1-1390 ( а.с.4-6). Сторони по справі уклали договір найму житлового приміщення 29 листопада 2005 року, який був зареєстрований в цей же день в книзі реєстрації договорів найму Ізюмського міськвиконкому за № 672. За умовами договору відповідач зобов'язався щомісячно у встановлені для цього строки і в порядку, який визнається сторонами, оплачувати комунальні послуги та послуги зв'язку ( а.с.7). Відповідач по справі [PERSON] не проживає в спірному будинку з вересня 2011 року, що підтверджується довідкою квартального комітету № 27 ( а.с.8). Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права, чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до 319 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Частиною 2 статі 405 ЦК України встановлено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування житлом лише в разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку або законом. Договір найму житла може бути розірваний за рішенням суду на вимогу наймодавця у разі невнесення наймачем плати за житло за шість місяців, якщо договором не встановлено більш тривалий строк, а при короткостроковому наймі - понад два рази (п. 1 ч. 2 ст. 825 ЦК України). При таких даних позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

В січні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу в якому вказувала, що 09 червня 2009 року у відділі РАЦС по м. Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис №91. Проте сім`я розпалася. Причиною розпаду сім'ї є незадовільна поведінка відповідача. Сімейні відносини припинені з січня 2014 року. Проживають окремо. Спільне господарство не ведуть. В зв'язку з цим позивачка просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] Також вказала, що спір щодо поділу майна буде вирішуватися в окремому порядку. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала пояснення, аналогічні викладеним в позові. На примирення не погодилася. Вважала, що шлюб необхідно розірвати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи вважається належним чином повідомленим за місцем його реєстрації, причину неявки суду не повідомив. Суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд прийшов до наступного. Зокрема судом встановлено, що 09 червня 2009 року у відділі РАЦС по м. Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 91. Проте сімейні відносини між позивачкою та відповідачем припинені. Сторони жодним чином не виявили бажання зберегти сім'ю. Згідно ст. 112 СК України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову та інші обставини, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи відносини між позивачкою та відповідачем, відсутність у них бажання досягти примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ч. 3 ст.105, ст.112 Сімейного кодексу України має бути розірвано.

Outcome: approved