Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовна заява ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до укладеного договору №б/н від 15.05.2012 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 3000 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позичальник підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» складає між ним і банком Договір, про що свідчить його підпис у заяві. Відповідно до умов договору позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотки за його використання, перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Відповідач не виконав своєчасно свої кредитні зобов'язання перед банком, у зв'язку із чим утворилась заборгованість станом на 30.09.2017 року у розмірі 75531,71 грн. В судове засідання представник позивача не з'явилась. В прохальній частині позову просила розгляд справи провести за відсутності представника банку. Проти ухвалення в справі заочного рішення суду не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, заяв та повідомлень про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обгрунтований та підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до укладеного договору №б/н від 15.05.2012 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 3000 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов договору позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором В порушення умов вищезазначеного договору за відповідачем станом на 30.09.2017 року рахується заборгованість в сумі 75531,71 грн., яка складається з : - 2993,23 гривень - заборгованість за кредитом; - 64173,75 гривень - відсотки за користування кредитом; - 4291,79 гривень - пеня та комісія; - 500,00 гривень - штраф (фіксована частина); - 3572,94 гривень - штраф (процентна складова). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. Згідно з ч.1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Тобто пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір, поки зобов'язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення. Правова природа пені така, що позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється по кожному дню (місяцю), за яким нараховується пеня, окремо. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права. Кредитним договором передбачена відповідальність за порушення зобов'язання, а саме: пеня та штраф. Тобто за одне й те саме порушення зобов'язання передбачена подвійна відповідальність одного виду. При цьому в ст. 61 Конституції України зазначено, що ніхто не може бути притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Тобто вимога банку про стягнення з відповідача пені та штрафів є взагалі неправомірною, оскільки стягуючи пеню висувати вимогу про стягнення штрафів банк не має права. Відповідно до Правової позиції Верховного суду України від 21 жовтня 2015 р. у справі №6-2003цс15 згідно зі ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, а тому позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по пені та комісії в розмірі 4291,79 грн. задоволенню не підлягають. Відповідно до положень статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, згідно зі ст. 525 цього Кодексу одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Згідно зі ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 3 ст. 538 Цивільного кодексу України у разі невиконання однією із сторін у зобов'язанні свого обов'язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов'язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов'язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі. Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п.3 ч.1 ст.3 ЦК України. В ч.1 ст.626 ЦК України законодавець зазначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно з ч.1 ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Частиною 3 цієї статті визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Факт неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору знайшов своє підтвердження при розгляді справи і є підставою, відповідно до змісту договору, наданого позивачем розрахунку боргу та вимог чинного законодавства, для часткового задоволення позову. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором б/н від 15.05.2012 року у розмірі 71239,92 грн., з яких: 2993,23 гривень - тіло кредиту, 64173,75 гривень - відсотки за користування кредитом, 500,00 гривень - штраф (фіксована частина), 3572,94 гривень - штраф (процентна складова). Відповідно до положень статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи наведене,

Outcome: partial