Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

В червні 2015 року позивачі звернулися до суду з даною позовною заявою, в якій просили визнати за ними право на користування кімнатою № 73 в будинку № 35 по вул. Фабрично-Заводська в м. Дніпропетровську загальною площею 24,4 кв.м. та визнати їх наймачами кімнати № 73 в будинку № 35 по вул. Фабрично-Заводська в м. Дніпропетровську загальною площею 24,4 кв.м. В обґрунтування своїх позовних вимог вказали на те, що 27 липня 1983 року [PERSON] від ДХК «Дніпропетровський машинобудівний завод» (на теперішній час Публічне акціонерне товариство «Дніпропетровський машинобудівний завод») було надано тимчасову прописку в кімнаті № 73 у гуртожитку по вул. Фабрично-заводська, 35 в м. Дніпропетровську, а з 09 серпня 1985 постійна прописка. З 06 жовтня 1997 року за даною адресою також був прописаний її син - [PERSON], [INFO]. При проведенні первинної прописки в паспортному столі було допущено помилку, а саме не було зазначено номер кімнати. 25 вересня 2014 року дану помилку позивачам було виправлено, але шляхом виписки та одночасно прописки однією датою. Згідно з рішенням Дніпропетровської міської ради від 18.05.2011 року № 24/11 «Про надання згоди на прийняття до комунальної власності територіальної громади міста будівлі гуртожитку № 5 літ. А-5 по вул. Фабрично-заводській, 35» гуртожиток було прийнято до комунальної власності на баланс Комунального житлового експлуатаційного підприємства «Південне» Дніпропетровської міської ради до рішення Дніпропетровської міської ради було внесено зміни від 30.01.2013 року № 23/31 «Про внесення змін до рішення міської ради від 18.05.2011 року № 24/11 «Про надання згоди на прийняття до комунальної власності територіальної громади міста будівлі гуртожитку № 5 літ. А-5 по вул. Фабрично-заводській, 35» гуртожиток було передано на баланс Комунального підприємства «Жилсервіс-5» Дніпропетровської міської ради. Позивачі мешкають в кімнаті № 73 по вул. Фабрично-заводській, 35, у м. Дніпропетровську, [PERSON] з 1983 року, а [PERSON] з 1997 року. У 2014 році вони особисто звернулися до Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради з питання приватизації кімнати, в якій вони мешкають. Їм було відмовлено, оскільки в наданих документах міститься копія ордеру, в якому наявні виправлення, який засвідчує правомірність проживання заявника та члену її родини в гуртожитку на відповідній житловій площі. Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради запропонувало вирішити питання шляхом отримання нового ордеру на кімнату № 73 по вул. Фабрично-заводській, 35 у м. Дніпропетровську. На вирішення даного питання третьою особою було видано дублікат, який переданий до паспортного столу КП «Жилсервіс-5», де його відмовляються реєструвати, тим саме порушуючи права позивачів на приватизацію житлового приміщення. З огляду на викладене та враховуючи, що вони мешкають у житловому приміщенні № 73 в будинку по вул. Фабрично-заводська, 35, у м. Дніпропетровську з 1983 року та 1997 року відповідно, позивачі вважають, що вони правомірно вселилися і проживають за даною адресою та мають право на приватизацію вказаного житлового приміщення. Пізніше позивачі декілька разів уточнювали свої позовні вимоги та в остаточному варіанті просили визнати факт правомірного вселення, проживання і реєстрації [PERSON] та [PERSON] в кімнату № 73 по вул. Фабрично-Заводська, 35 у м. Дніпропетровську, визнати за ними право на приватизацію житлового приміщення № 73 по вул. Фабрично-Заводській, 35 у м. Дніпропетровську, та зобов'язати Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради підготувати проект рішення виконкому Дніпропетровської міської ради про передачу у спільну часткову власність [PERSON] та [PERSON] житлового приміщення № 73 в гуртожитку за адресою: вул. Фабрично-Заводська, 35 у м. Дніпропетровську. Ухвалою суду позовні вимоги позивачів в частині визнання за позивачами права на користування кімнатою № 73 в будинку № 35 по вул. Фабрично-Заводська в м. Дніпропетровську загальною площею 24,4 кв.м., визнання їх наймачами кімнати № 73 в будинку № 35 по вул. Фабрично-Заводська в м. Дніпропетровську загальною площею 24,4 кв.м., визнання законним їхнє право на проживання в кімнаті № 73 в будинку № 35 по вул. Фабрично-Заводська в м. Дніпропетровську, встановлення факту належності правовстановлюючого документу (ордеру) відповідно їхнім даним з домової книги про склад родини та реєстрацію, визнання неправомірними дії Відповідача, та зобов'язання надати дозвіл на приватизацію кімнати в гуртожитку - були залишені без розгляду. Ухвалою суду до участі у дану справу були залучені Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради та Комунальне підприємство «Жилсервіс-5» Дніпропетровської міської ради в якості співвідповідачів, а також Публічне акціонерне товариство «Дніпровський машинобудівний завод» в якості третьої особи. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала свої позовні вимоги та просила задовольнити їх в повному обсязі. При цьому, посилалася на обставини, які викладені в уточненій позовній заяві. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, раніше надав суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, а справу просив розглянути без його участі. Представник Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради та Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог позивачів. Представник Комунального підприємства «Жилсервіс-5» Дніпропетровської міської ради в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив. Представник Публічного акціонерного товариства «Дніпровський машинобудівний завод» [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив. Раніше надав суду письмовий відзив на позовну заяву позивачів, в якому вказав, що не заперечує проти задоволення вимог позивачів та зазначив, що дійсно, на балансі третьої особи обліковувався гуртожиток, розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Фабрично-Заводська, 35. Видача ордерів відноситься до компетенції адміністрації ПАТ ДМЗ та його профспілкового комітету. Третьою особою видавались працівникам підприємства ордери на вселення в приміщення гуртожитку згідно положень та норм чинного законодавства. Також, підтвердив, що третьою особою були правомірно видані позивачці - [PERSON] ордери на вселення у кімнату вказаного гуртожитку від 15.07.1983 року, від 01.08.1985 року та від 20.12.1997 року. Факт її проживання у вказаному гуртожитку з 15.07.1983 року також підтвердив. Копії ордерів на підприємстві відсутні. Зазначив також, що станом на 22.09.2015 року будівля вказаного гуртожитку передана на баланс Дніпропетровської міської ради, а саме - Комунальному підприємству «Жилсервіс-5». Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивачів підлягають задоволенню по наступним підставам. Згідно з ст. 25 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», спори, пов'язані з порушенням житлових прав громадян, які вимушені проживати в гуртожитках, на які поширюється дія цього Закону, незалежно від форми власності, розглядаються та вирішуються в судовому порядку, якому може передувати досудовий розгляд, що здійснюється відповідно до статті 26 цього Закону. Громадяни, які вважають, що їх житлові права чи житлові права членів їх сімей порушені, мають право для вирішення спорів звертатися безпосередньо до суду. У судовому засіданні встановлено, що 01 серпня 1985 року Публічним акціонерним товариством «Дніпропетровський машинобудівний завод» був виданий [PERSON] ордер на житлову площу 24,4 кв.м. в гуртожитку № 5 за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Фабрично-Заводська, буд. 35, кімната № 73, який (ордер) був виданий на підставі спільного рішення адміністрації, профспілкового комітету «Дніпропетровський машинобудівний завод». 20 грудня 1997 року Публічним акціонерним товариством «Дніпропетровський машинобудівний завод» був виданий [PERSON] новий ордер на склад родини з двох людей (другий - син [PERSON]) на житлову площу 24,4 кв.м. в гуртожитку № 5 за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Фабрично-Заводська, буд. 35, кімната № 73, який (ордер) був виданий на підставі спільного рішення адміністрації, профспілкового комітету «Дніпропетровський машинобудівний завод». На теперішній час, вищевказаний гуртожиток переданий на баланс Комунального підприємства «Жилсервіс-5» Дніпропетровської міської ради. Позивачі зареєстровані у гуртожитку № 5: [PERSON] з 27 липня 1983 року, а з 25 вересня 2014 року вона зареєстрована у кімнаті № 73 вказаного гуртожитку, [PERSON] у Ф-А матері (до повноліття), потім з 06 жовтня 1997 року, а з 25 вересня 2014 року він зареєстрований у кімнаті № 73 вказаного гуртожитку, що підтверджується довідкою № 1228 від 25.03.2015 року, виданою Комунальним підприємством «Жилсервіс-5» Дніпропетровської міської ради (а.с.11). За таких обставин, з урахуванням вищевказаного, суд вважає можливим визнати факт правомірного вселення, проживання і реєстрації [PERSON] та [PERSON] в кімнату № 73 по вул. Фабрично-Заводська, 35 у м. Дніпропетровську. Таким чином, позивачі є особами, які в розумінні положень Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» мають право на приватизацію кімнати № 73 гуртожитку за адресою: вул. Фабрично-Заводська, 35 у м. Дніпропетровську. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд Тому, позивачі з користувачами інших кімнат у гуртожитку звернулися до уповноваженого органу, а саме до Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради, для приватизації належних їм кімнат, але їм відмовили, оскільки частина ордерів містять підчистки та приписки і тому не підлягають засвідченню, що підтверджується листом Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради від 23.10.2014 року за № К-212 (а.с.6-7). Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. В силу ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», громадяни, на яких поширюється дія цього Закону, мають право на приватизацію житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад і можуть бути приватизовані відповідно до закону. Приватизація житлових приміщень у гуртожитках здійснюється відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає необхідним визнати за [PERSON] та [PERSON] право на приватизацію житлового приміщення № 73 по вул. Фабрично-Заводській, 35 у м. Дніпропетровську та зобов'язати Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради підготувати проект рішення виконкому Дніпропетровської міської ради про передачу у спільну часткову власність [PERSON] та [PERSON] житлового приміщення № 73 в гуртожитку за адресою: вул. Фабрично-Заводська, 35 у м. Дніпропетровську. На підставі викладеного та

Outcome: approved