Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-21 00:00:00

В травні 2019 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою [PERSON] , шлюб розірваною. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] . На підставі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя з нього на користь відповідачки стягувались аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 500 грн. Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27.12.2018 року змінено розмір аліментів, стягнуто з позивача на користь [PERSON] на утримання [PERSON] аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, з дня набрання рішенням законної сили. Постановою Запорізького апеляційного суду від 21.03ю.2019 року рішення Шевченківського районного суду від 27.12.2018 року залишено без змін. 03.07.2015 року позивач перебуває у шлюбі з [PERSON] . Від другого шлюбу у позивача народився син [PERSON] , [INFO] , який також знаходиться на утримання позивача. 04.04.2019 року позивача було звільнено з попереднього місця роботи. З 22.04.2019 року позивач працевлаштувався на посаду начальника дільниці ТОВ «Абсолют Сервіс М» з заробітною платою згідно штатного розпису у розмірі 4800 грн., яка є значно нижче між на попередньому місці роботи. Крім того, вони з дружиною допомагають батькам, які є похилого віку. Посилаючись на те, що на момент звернення з цим позовом до суду його сімейний та матеріальний стан суттєво змінився, він має дитину та дружину, яких зобов`язаний утримувати відповідно до діючого законодавства, він позбавлений можливості сплачувати аліменти в тому розмірі, який був встановлений рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27.12.2018 року, а тому є всі правові підстави, передбачені 192 СК України, для зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] з 1/3 частки усіх видів його заробітку (доходу) до 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Провадження у справі відкрито ухвалою від 21.07.2019 року. Відповідачем подано відзив на позовну заяву, за змістом якої позивач посилаючись на те, що позивачем не надано належних доказів того, що на його утриманні знаходиться дитина від іншого шлюбу, навмисно звільнився з колишнього місця працевлаштування де отримував значно більшу заробітну плату, а тому за змістом відзиву вважаючи, що відповідач ухиляється від утримання своє дитини просить суд відмовити в задоволенні позову. Відповідно до ст.274 ч.4 п.1 ЦПК України,справа розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Клопотань від учасників справи не надходило. Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами,за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. Всебічно вивчивши обставини справи,дослідивши надані письмові докази у сукупності,суд дійшов висновку,що позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. З матеріалів справи судом встановлено, що на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27.12.2018 року позов [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів та способу їх стягнення задоволено. Змінено розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] . Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку(доходу),але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,до досягнення дитиною повноліття,з дня набрання рішенням суду законної сили. Зазначеним рішенням також встановлено та відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України не підлягає доказуванню те, що сторони мають спільну дитину сина [PERSON] , [INFO] , який мешкає з матір`ю, перебуває на її утриманні. 03 липня 2015 року позивач уклав шлюб з [PERSON] , який був зареєстрований Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 512. Від цього шлюбу позивач має дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.10), який перебуває на його утриманні та відвідує дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 216 «Сонячний зайчик» Запорізької міської ради Запорізької області (а.с.21). Згідно з копії наказу ТОВ «Абсолют Сервіс М» № 38/19-К позивач [PERSON] з 22.04.2019 року прийняти на роботу начальником дільниці з окладом згідно штатного розпису у розмірі 4800 грн. (а.с.26). Конституцією України\~проголошено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою\~де визначено основні права й обов`язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, у частині другій статті 51 основного Закону України зазначається, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Крім того відповідно до статті 8 Закону України Про охорону дитинства визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно із ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Згідно із ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно із ч.1 ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з\~\~п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від\~\~15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. На підставі викладеного, суд вважає, що у зв`язку зі зміною сімейного становища позивача, як платника аліментів, а саме наявності на його утриманні ще однієї неповнолітньої дитини, зменшення розміру заробітної плати, розмір аліментів на користь відповідача підлягає зменшенню до 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня набрання рішенням суду законної сили. Разом із цим, доводи відповідача свого підтвердження не знайшли, оскільки з наданих позивачем доказів видно, що його матеріальний стан змінився не в найкращу сторону, він має ще одну дитину від іншого шлюбу, від обов*язку утримування якої його не звільнено. З наведеного суд встановив, що позивач обгрунтовано звернувся з позовом, крім того таке право прямо передбачено нормами Сімейного кодексу України.

Outcome: approved