Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-27 00:00:00

В травні 2019 року позивач [PERSON] звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вищевказаним позовом, в якому просить визнати [PERSON] та її малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , такими, що втратили право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Оскільки факт реєстрації останніх за вказаною адресою створює для позивача ряд незручностей та перешкоджає повноцінно розпоряджатись власним майном, а тому позивач просить суд визнати [PERSON] та її малолітню доньку [PERSON] такими, що втратили право на користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до свідоцтва, посвідченого державним нотаріусом Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Мельничук М.В. від 03.04.2019 року позивач являється власником квартири по [ADDRESS] , що знаходиться в м. Біла Церква Київської області . Станом на 22.05.2019 року в даному житловому приміщенні зареєстровані: [PERSON] та її малолітня донька [PERSON] , [INFO] . Однак останні не проживають за вищевказаною адресою, в добровільному порядку знятися з реєстрації не бажають. Ухвалою суду від 19.07.2019 року відкрите спрощене позовне провадження, призначивши справу до судового засідання на 23.08.2019 року о 11 год. 00 хв. Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, направив до суду клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Ухвалою суду від 23.08.2019 року було залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Службу у справах дітей Білоцерківської міської ради. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, направив до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника, до клопотання долучив рішення Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області про надання до суду висновку щодо розв`язання спору про визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Відповідачка заяв про відкладення розгляду справи чи розгляду справи за її відсутності на адресу суду не направляла, відзив на позов не подавала, причини своєї неявки суду не повідомила, а тому згідно зі ст.ст. 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що квартира за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної власності [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом, посвідченим державним нотаріусом Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Мельничук М.В. від 03.04.2019 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №166578793 від 15.05.2019 року. Як вбачається із позовної заяви, відповідачка [PERSON] та її малолітня донька [PERSON] , [INFO] , не проживають в квартирі за адресою: [ADDRESS] . Однак зареєстровані за вказаною адресою, що підтверджується довідкою про місце проживання та склад сім`ї №3780 від 16.05.2019 року, що видана Управлінням адміністративних послуг Білоцерківської міської ради. Рішенням від 19.11.2019 року № 825 Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області про надання до суду висновку щодо розв`язання спору про визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, встановлено, що [PERSON] та її малолітня донька [PERSON] , [INFO] , проживають за адресою: [ADDRESS] . При вирішенні справи суд виходить з наступного. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Перелік способів захисту цивільних прав та інтересів визначено у ч. 2 ст. 16 ЦК України. Зокрема, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Відповідно до ст.379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. За ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до приписів ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі ст. 242 ЦК України, батьки є законними представниками своїх дітей. Це означає, що батьки вчиняють правочини, здійснюють усі юридичні дії від імені своїх дітей на підставі факту свого споріднення. Стаття 160 СК України закріплює право батьків на визначення місця проживання дитини: «Місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків». Порядок реалізації цього права визначені цивільним законодавством. Так, відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Згідно зі ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, обов`язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору. Встановлено, що на підставі подання Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради, Виконавчий комітет Білоцерківської міської ради Київської області прийняв рішення від 19.11.2019 року № 825 про надання до суду висновку щодо розв`язання спору про визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, яким дійшов висновку про доцільність визнання малолітньої [PERSON] , [INFO] такою, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, судом було встановлено, що відповідачка [PERSON] та її малолітня донька [PERSON] , [INFO] , не проживають у спірному житловому приміщенні, останні проживають за адресою: [ADDRESS] , а тому їх слід визнати такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS] . При зверненні до суду з вказаним позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 768,40 грн., а тому на підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі, а саме: сплачений позивачем судовий збір підлягає відшкодуванню за рахунок відповідачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved