Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

Громадська організація «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про знесення самочинно збудованого об'єкту нерухомості, в якому просить суд зобов'язати відповідача за власний рахунок провести у первісний стан самочинно реконструйовану ним капітальну нежитлову будівлю [NUMBER], що знаходиться у 6 ряді причалу [NUMBER] «Бугово» за адресою: [ADDRESS] та позначені на плані причалу [NUMBER] «Бугово», складеного комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації» м. Іллічівська, шляхом демонтажу другого поверху. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що на підставі договору оренди землі, укладеного 30 березня 2012 року між Іллічівською міською радою Одеської області та ГО «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок любителів», позивач є користувачем земельної ділянки несільськогосподарського призначення площею 3,4784 га, кадастровий номер 511080000:0035, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Земельну ділянку передано у користування позивачу для експлуатації та обслуговування причалу [NUMBER] «Бугово». У ході проведення інвентаризації об'єктів, що знаходяться на території причалу [NUMBER] «Бугово» було виявлено, що член організації [PERSON] здійснив самовільну реконструкцію належної йому капітальної нежитлової одноповерхової будівлі [NUMBER], що знаходиться у 6 ряду причалу [NUMBER] «Бугово» шляхом надбудови другого поверху. Крім того, факт проведення реконструкції підтверджується актом від 20 червня 2014 року інспекції ДАБК в Одеській області. Позивач зазначає, що роботи з реконструкції виконувалися без виготовлення та погодження проектної документації, без отримання необхідних дозволів, тому вважає, що це є самовільним будівництвом та порушує права організації, як користувача земельної ділянки. У зв'язку з цим позивач звернувся до суду з вказаним позовом. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов в повному обсязі та просив його задовольнити. Відповідач та його представник проти задоволення позову заперечували та просили суд відмовити у його задоволенні, мотивуючи тим, що [PERSON] став членом громадської організації з квітня 1995 року і йому як члену організації виділено земельну ділянку, дозволено було здійснювати будівництво будівлі літнього типу для тимчасового проживання і зберігання плавзасобів та реконструкцію капітальної нежитлової будівлі, що не суперечить суспільним інтересам та не порушує права інших осіб, а також інтереси громадської організації «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок любителів». Також, відповідач вказує, що при проведенні інвентаризації Інспекцією Державно архітектурно-будівельного контролю в Одеській області та складення відповідного акту не було враховано його думку, не вислухано його пояснення та не встановлено об'єктивних фактичних обставин, порушення які виявлені головним державним інспектором інспекційного відділу №1 Липач О.О. не відповідають дійсності. Представник третьої особи - Іллічівської міської ради Одеської області, в судове засідання не з'явився, але надав суду письмові пояснення, в яких вказав, що у разі підтвердження в ході судового розгляду фактів самовільного будівництва відповідачем, міська рада не заперечуватиме проти задоволення позову (а.с.17). Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі договору оренди землі, укладеного 30 березня 2012 року між Іллічівською міською радою Одеської області та ГО «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок любителів», позивач є користувачем земельної ділянки несільськогосподарського призначення площею 3,4784 га, кадастровий номер 511080000:0035, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Земельну ділянку передано у користування позивачу для експлуатації та обслуговування причалу [NUMBER] «Бугово». 20 червня 2014 року працівником Інспекції державного архітектурно - будівельного контролю в Одеській області складеного акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил (а.с.5-6), у якому зазначено, що земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] належить громадській організації «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок - любителів» на підставі договору оренди землі від 30 березня 2012 року (кадастровий номер 511080000:02:003:0035), не відповідає існуючій забудові земельної ділянки, виконуються будівельні роботи з реконструкції літніх будинків для тимчасового проживання по [ADDRESS], без дозвільних документів зареєстрованих у встановленому порядку. Серед вказаних літніх будинків вказано нежитлову будівлю, що знаходиться у 6 ряді причалу [NUMBER] «Бугово» за адресою: [ADDRESS] та позначені на плані причалу [NUMBER] «Бугово» під [NUMBER]. Встановлено, що цей будиночок літнього типу для тимчасового проживання належить на праві приватної власності, який складається з двох поверхів, громадянину [PERSON] Згідно ч.1 ст.376 ЦК України, у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану. У пп.22, 23, 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва) роз'яснено, що знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності. На підставі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі. Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного процесу представник позивача був зобов'язаний довести в судовому засіданні ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, а саме те, що відповідач [PERSON] самовільно зайняв земельну ділянку, на якій без належного дозволу збудував будівлі для тимчасового проживання (здійснив реконструкцію) що знаходиться у 6 ряді причалу [NUMBER] «Бугово» за адресою: [ADDRESS], що є підставою для знесення будівлі. Так, відповідач надав суду належно оформлені документи які свідчать, що літній будинок для тимчасового проживання, який розташований за адресою: Одеська область, м.Іллічівськ, вул.Набережна №25, ряд 6, буд.48, належить йому на праві приватної власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 27 грудня 2012 року, виданим на підставі рішення виконавчого комітету Іллічівської міської ради Одеської області №905 від 20.12.2012 року (а.с.32-34). Згідно технічного паспорту виготовленого 19.11.2012 року КП «Бюро технічної інвентаризації» м.Іллічівська Одеської області, інвентарний №86323, літній будинок для тимчасового проживання з терасою [NUMBER] ряд 6, розташований по [ADDRESS], в цілому складається з двох поверхів загальною площею 84,1 кв.м. (а.с.24-31). Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Таким чином, оцінуючи надані докази, суд вважає, що в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що відповідач [PERSON] не зайняв земельну ділянку, на якій розташовані вказані будівлі самовільно. Вказана земельна ділянка була надана йому Громадською організацією «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок любителів» у зв'язку з прийняттям в членство організації з метою виконання своїх прав і обов'язків члена громадської організації. За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК України, частина перша статті ЦПК України). Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2014 року визнано протиправним та скасовано припис Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області від 20.06.2014 року «Про усунення порушення вимог законодавства у сферу містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил» від 20.06.2014 року та постанову Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області №192 від 27.06.2014 р. «Про накладення штрафу за правопорушення в сфері містобудівної діяльності», які були винесені на підставі виявлення порушень на причалі [NUMBER] «Бугово» 20.06.2014 року. Таким чином, письмовий доказ - акт від 20.06.2014 року, наданий позивачем, не може бути використано та прийнято судом як факт самовільного будівництва по причині відсутності в ньому об'єктивної інформації про правопорушника, та визначення в ньому часу проведення реконструкції літнього будинку для тимчасового проживання, який належить на праві приватної власності [PERSON] За таких обставин, суд дійшов до висновку, що позивачем в судовому засіданні не доведено те, що користуванням (реконструкцією) спірної будівлі для тимчасового проживання відповідач порушує права позивача, що є підставою для її знесення, а також самого факту самовільної реконструкції або будівництва. Відповідно до частин 4, 5 статті 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності від 17.02.2011 року №3038-VI, який набув чинності 12.032011 р., право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації. Проектування на будівництво об'єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1)отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів; 6) реєстрація права власності на об'єкт містобудування. Вимоги відповідного орану державної влади або органу місцевого самоврядування про зобов'язання особи, яка маючи дозвіл на будівництво нерухомого майна, допустила при цьому істотне відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушую права інших осіб, чи істотне порушення будівельних норм і правил, провести відповідну перебудову можуть бути заявлені як у разі, коли ці відхилення були допущені при будівництві нерухомості, так і внаслідок перебудови під час експлуатації (частина сьома статті 376 ЦК України). Під істотним порушенням будівельних норм і правил слід розуміти, зокрема, недодержання архітектурних, санітарних, екологічних, протипожежних та інших вимог і правил, а також зміну окремих конструктивних елементів житлового будинку, будівлі, споруди, що впливає на їх міцність і безпечність. У необхідних випадках для з'ясування питань, що виникають при розгляді таких справ і потребують спеціальних знань, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може призначити відповідну експертизу згідно з вимогами статті 143 ЦПК України. Відсутність відповідної експертизи у разі необхідності її проведення може бути підставою для відмови в позові, при цьому факт відхилення від проекту та порушення будівельних норм і правил має довести особа, яка пред'явила позов про знесення самочинного будівництва (частина сьома статті 376 ЦК України, частина перша статті 60 ЦПК України). Враховуючи, що позивач не довів та не доказав факту порушень з боку відповідача при будівництві або вчинення перебудови під час експлуатації або реконструкції то слід вважати, що відповідач проводив експлуатацію свого літнього будинку для тимчасового проживання у відповідності до технічного паспорту, яким як письмовим доказом доказано відповідність двом поверхам та незмінності розмірів літнього будинку для тимчасового проживання. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed