Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-04 00:00:00

В травні 2017 року представник ПАТ КБ Приват Банк [PERSON] звернувся до суду з цивільним позовом, в якому просив стягнути з\~ [PERSON] суму боргу за кредитним договором № б/н від 30.03.2012 року у сумі 53948,18 гривень, а також судовий збір в розмірі 1600,00 гривень. Позивач зазначав, що відповідно до укладеного 30.03.2012 року договору без номеру (далі - Договір) відповідач отримала кредит у розмірі 5400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за його користування та інших платежів передбачених договором. Посилаючись на вказані обставини та те, що відповідач виконує свої зобов'язання за Договором щодо повернення кредитних коштів неналежним чином, Банк просив стягнути заборгованість за договором станом на 31.03.2017 року у розмірі\~\~53948,19 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, однак напередодні направив заяву в якій просив справу слухати за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити і не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином повідомлялася про час та місце слухання справи, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без її участі, суд у відповідності до вимог ст. ст.169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Оскільки в судове засідання сторони не зявились, суд відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. Суд, вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши додані до неї письмові документи в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 30.03.2012 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір № б/н про надання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобовязання не виконував в повному обсязі, у звязку з чим \~станом на 31.03.2017\~ року (згідно наданого позивачем розрахунку, який відповідач належними письмовими доказами не спростував) виникла заборгованість по поверненню кредиту у сумі 53948,19 грн., з яких: 1.\~заборгованість за кредитом 5398,74 грн.; 2.\~заборгованість по процентам за користування кредитом 42454,30 грн.; 3. заборгованість по пені та комісії 3050,00 грн.; 4. штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг та заяви: - штраф (фіксована частина) 500,00 грн.; -\~штраф (процентна складова) 2545,15 грн. \~ Згідно зі статтею 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. ст. 1048, 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) та сплатити відсотки за користування коштами у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобовязання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Факт порушення відповідачем [PERSON] взятих на себе зобовязань щодо своєчасної сплати кредитного боргу у строки, передбачені договором № б/н від 30.03.2012 року, в судовому засіданні знайшов своє підтвердження. Виходячи з викладеного вище, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з [PERSON]\~ на користь позивача 53948,19 грн. заборгованості по договору № б/н від 30.03.2012 року. Вирішуючи питання про судові витрати в справі, суд керується положеннями ст. 88 ЦПК України, згідно якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача також підлягає сплачений ним при зверненні з позовом до суду судовий збір у сумі 1600 грн. 00 коп.

Outcome: approved