Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

В січні 2015 року позивач, в особі свого представника, звернувся в суд із зазначеним позовом до відповідачки, посилаючись на те, що згідно укладеного кредитного договору №б/н від 22.09.2010р. [PERSON] отримала від банку кредит у розмірі 6 200,00грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. За твердженням позивача, Банк виконав свої зобов'язання в повному обсязі та надав кредитні кошти відповідачці, в розмірі та на умовах, встановлених договором, однак остання не надавала своєчасно банку грошові кошти, для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, відповідно до умов договору, в зв'язку з чим, станом на 31.10.2014р., має заборгованість - 12 801,16грн., в тому числі: 6 122,27грн. - заборгованість за кредитом; 4 453,83грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1 139,29грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 500,00 - штраф (фіксована складова); 585,77грн. - штраф (процентна складова), що і спонукало позивача на звернення до суду з даним позовом. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши, відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, заяву про розгляд справи в його відсутності та згоду на заочний розгляд справи, а тому справа розглянута без його присутності, що відповідає положенням ст.169 ЦПК України. /ар.сп. 38-39 / Відповідачка про час і місце судового розгляду справи повідомлялась належним чином, про що свідчать поштові конверти з відміткою про її відсутність за зареєстрованою адресою місця проживання, причини своєї неявки суду не повідомила, а тому зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.74, 224 ЦПК України. /ар.сп. 46-47 / Всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши та оцінивши всі докази, якими сторони обґрунтовували свої вимоги чи заперечення, та проаналізувавши правові норми, що регулюють вказані правовідносини, суд прийшов до висновку про задоволення позову, виходячи із наступного: згідно договору б/н від 22.09.2010р. (анкети-заяви позичальника, довідки про умови кредитування з використанням кредитки «універсальна, 55 днів пільгового періоду», Умов і правил надання банківських послуг), а також паспорту відповідачки та правовстановлюючих документів банку, Банк надав відповідачці кредитні кошти, на споживчі потреби, в сумі 6 200,00грн., під зобов'язання їх повернення, зі сплатою встановлених відсотків за користування ними, та інших платежів, згідно визначеного графіку; /ар.сп. 6-33, 35-36 / п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг встановлено, що позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії; /ар.сп. 26 / відповідно до п.2.1.1.7.6 згаданих Умов та правил, при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому із грошових зобов'язань більш ніж на 30 днів, він повинен сплатити Банку штраф в розмірі 500грн.+5% від суми заборгованості по кредитному ліміту; /ар.сп. 27 / п.2.1.1.12.11 вказаних Умов та правил, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або визначеної банком долі у випадку невиконання боржником своїх боргових та інших зобов'язань за вказаним договором; /ар.сп. 30 / із наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором №б/н від 22.09.2010р. видно, що станом на 31.10.2014р. заборгованість по вказаному кредитному договору склала 12 801,16грн., в тому числі: заборгованість за кредитом - 6 122,27грн.; заборгованість за процентами - 4 453,83грн.; комісія - 1 139,29грн.; та заборгованість по штрафам - 1 085,77грн.; /ар.сп. 4-5 / згідно ст.526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог вказаного Кодексу; ст.549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, які обчислюються у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, та у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання, відповідно; ч.1 ст.612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не приступив до виконання зобов'язання, або не виконав його в строк, передбачений договором; відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором; ч.1 ст.1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; ч.2 ст.1050 та ч.2 ст.1054 ЦК України передбачено, що коли договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Таким чином, позовні вимоги на думку суду, підлягають повному задоволенню, оскільки відповідачка, отримавши від банку кредитні кошти, своєчасно їх не повертає, порушуючи взяті на себе зобов'язання, а тому позивач має безумовне право на стягнення заборгованості. Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача слід стягнути сплачений ним судовий збір, в сумі 243,60грн. На підставі ст.ст.526, 549, 612 ч.1, 1049 ч.1, 1050 ч.2, 1054 ч.ч.1, 2 Цивільного Кодексу України, та

Outcome: approved