Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-16 00:00:00

Державне територіально-галузеве об'єднання «Львівська залізниця» (далі ДТГО «Львівська залізниця») 02.04.2014р. звернулось з позовом до [PERSON], третя особа - Суховільська сільська рада Городоцького р-ну Львівської обл., про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, вимоги обґрунтовує тим, що 24.02.2014р. під час обстеження земельної ділянки в межах території Суховільської сільської ради Городоцького р-ну Львівської обл. виявлено, що на 11 км+910м - 11км+930м перегону Рудно-Мшана, з правої сторони від осі головної колії по ходу кілометрів, при ширині смуги відведення залізниці 31 м., відповідач самовільно встановив бетонну огорожу на відстані 15,5 м від осі першої головної колії, чим порушив право позивача на користування земельною ділянкою. 23.06.2014р. заочним рішенням Городоцького районного суду Львівської обл. позов ДТГО «Львівська залізниця» задоволено, зобов'язано [PERSON] усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, що належить згідно Державного акту серії [NUMBER] на праві постійного користування Державному територіально-галузевому об'єднанню «Львівська залізниця» у спосіб звільнити самовільно зайняту земельну ділянку в межах Суховільської сільської ради Городоцького р-ну Львівської обл. на 11 км+910м - 11 км+930м перегону Рудно-Мшана дільниці Львів-Мостиська та демонтувати бетонну огорожу, яка розміщена на цій земельній ділянці, вирішено питання судових витрат. Ухвалою Городоцького райсуду Львівської обл. від 06.04.2015р. вищеозначене заочне рішення скасовано, справу призначено до розгляду в загальному порядку. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, покликаючись на мотиви такого, окрім цього пояснила, що 24.02.2014р. під час обстеження земельної ділянки, в межах території Суховільської сільської ради Городоцького р-ну виявлено, що на 11 км+910м - 11км+930м перегону Рудно-Мшана, з правої сторони від осі головної колії по ходу кілометрів, при ширині смуги відведення залізниці 31 м., відповідач [PERSON] самовільно встановив бетонну огорожу на відстані 15,5м від осі першої головної колії, чим порушив право Залізниці на користування наданою їй земельною ділянкою для обслуговування залізничного полотна та забезпечення безпеки руху. Просить позов задоволити. Представник відповідача позов заперечив мотивуючи тим, що відповідач, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 17.05.2005р. набув право власності на спірну земельну ділянку, тоді як право постійного користування земельною ділянкою для забезпечення функціонування залізничного транспорту ДТГО «Львівська залізниця» виникло 06.04.2012р., тобто лише після оформлення Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою. Оскільки на часі набуття позивачем прав на земельну ділянку, відповідачу вже належала на праві власності земельна ділянка на [ADDRESS]., позивачем, при оформленні державного акту на право користування земельною ділянкою межі земельної ділянки з відповідачем не погоджувались, просить в позові відмовити. Представник третьої особи визначеної позиції по суті спору не має, покладається на рішення суду. Заслухавши представників позивача, відповідача і третьої особи, вивчивши матеріали справи, суд відмовляє в позові. Так, згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Із Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою серії [NUMBER] від 06.04.2012р., витягу із технічної документації із землеустрою (а.с. 6-12) убачається, що ДТГО «Львівська залізниця» належить право постійного користування земельною ділянкою площею 10, 6093га на території Суховільської сільської ради Городоцького р-ну Львівської обл., що є смугою відведення залізниці під залізничним полотном. Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 17.05.2005р. (а.с.43) у власності [PERSON] перебуває земельна ділянка площею 0, 1208 га для обслуговування житлового будинку, що розташована на [ADDRESS] Як видно із акту обстеження земельної ділянки ДТГО «Львівська залізниця», в межах населеного пункту с. Суховоля Городоцького р-ну Львівської обл., від 24.02.2014р. (а.с.5) на 11км+910м - 11 км+920м перегону Рудно - Мшана, відповідачем, в смузі відведення залізниці в межах Суховільської сільської ради, на відстані 15,5 м від осі першої головної колії, огороджено частину земельної ділянки та встановлено бетонну огорожу. Із пояснень представника третьої особи убачається, що земельна ділянка відповідача межує із землями смуги відведення залізниці. Як видно із пояснень представника позивача, встановленням бетонної огорожі на спірній земельній ділянці, відповідач порушив право ДТГО «Львівська залізниця» на користування належною йому земельною ділянкою для забезпечення функціонування залізничного транспорту, а тому просить усунути перешкоди у користуванні спірною земельною ділянкою. Між тим, відповідно до ч. 1 ст. 153 ЗК України власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. За положеннями ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених ч. 2 ст. 353 цього Кодексу. Так як відповідач [PERSON] у порядку, встановленому Земельним кодексом України та Цивільним кодексом України, набув право власності на земельну ділянку площею 0,1208 га, місцем знаходження частини його земельної ділянки та огорожі є смуга відведення залізниці, право користування якою у позивача по справі виникло після виникнення права власності у відповідача по справі, однак позивачем по справі вимоги про визнання незаконним Державного акта не ставились, суд в позові відмовляє. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з позивача в користь відповідача 365 грн. 40 коп. (243грн. 60 коп. +121 грн. 80 коп.) понесених судових витрат (а.с. 39, 63).

Outcome: approved