Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-11 00:00:00

В травні 2017 року представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідачки про відібрання дитини без позбавлення її батьківських прав щодо неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], та стягнення аліментів на користь дитячого закладу, якому буде передана дитина на повне державне забезпечення, на його утримання в розмірі 1/4 частини усіх видів їх заробітку (доходів) щомісяця. В обгрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що відповідач є мамою малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Відомості про батька дитини в актовий запис про народження внесені зі слів матері відповідно до ст. 135 СК України. Рішенням Першотравневого районного суду Донецької області від 29.10.2015 року відповідача було позбавлено батьківських прав відносно її малолітньої дочки - [PERSON], [INFO]. Крім того, за заявою відповідача з 08.04.2016 року її неповнолітній син - [PERSON], [INFO], перебуває у комунальному закладі «Маріупольський дитячий будинок змішаного типу «Центр опіки» для дітей дошкільного і шкільного віку Маріупольської міської ради Донецької області» у зв'язку зі складними життєвими обставинами. Малолітній [PERSON], [INFO], перебуває на обліку служби у справах дітей Центральної районної адміністрації Маріупольської міської ради. Його мати [PERSON] перебуває у Кальміуському районі у реабілітаційному центра «Фонд Милосердия». За місцем мешкання відповідача умови для проживання малолітньої дитини відсутні. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини Центральної районної адміністрації від 09.03.2017 року було розглянуто питання щодо виконання батьківських обов'язків [PERSON] щодо виховання та утримання малолітнього [PERSON], [INFO]. На підставі викладеного, з метою соціального захисту дитини, просила суд відібрати неповнолітнього [PERSON], [INFO], у [PERSON] без позбавлення її батьківських прав, а також стягнути з неї аліменти на користь дитячого закладу, якому буде передана дитина на повне державне забезпечення, на його утримання в розмірі 1/4 частини усіх видів їх заробітку (доходів) щомісяця. Представник позивача - Центральної районної адміністрації Маріупольської міської ради. в судове засідання не з'явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, не заперечував проти винесення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомила. В зв'язку з чим суд визнає її неявку неповажною та вважає можливим розглянути справу у відповідності зі ст. 224 ЦПК України з проведенням заочного розгляду справи. Представник третьої особи - КЗ «Маріупольський дитячий будинок змішаного типу «Центр опіки» для дітей дошкільного і шкільного віку Маріупольської міської ради Донецької області» Смаллєва Л.П., в судове засідання не зявилася, надала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі.. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON], матір'ю якого є [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], видане Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 131. Державна реєстрація народження дитини проведена відповідно до ст. 135 СК України. (а. с. 3, 6). Рішенням Першотравневого районного суду Донецької області від 29.10.2015 року [PERSON], [INFO], було позбавлено батьківських прав відносно малолітньої [PERSON], [INFO], стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку (а. с. 8). За заявою [PERSON] з 08.04.2016 року її неповнолітній син - [PERSON], [INFO], на підставі наказу Служби у справах дітей Центральної районної адміністрації Маріупольської міської ради від 19.04.2016 року № 16-47 знаходиться у комунальному закладі «Маріупольський дитячий будинок змішаного типу «Центр опіки» для дітей дошкільного і шкільного віку Маріупольської міської ради Донецької області» у зв'язку зі складними життєвими обставинами та перебуває на обліку служби у справах дітей Центральної районної адміністрації Маріупольської міської ради (а. с. 9, 10, 12). Мати неповнолітнього [PERSON] - [PERSON] перебуває у Кальміуському районі у реабілітаційному центрі «Фонд Милосердия» (а. с. 11). Згідно акту обстеження умов проживання, складеного спеціалістами Служби у справах дітей Центральної районної адміністрації за місцем мешкання [PERSON] за адресою: [ADDRESS], умови для проживання малолітньої дитини відсутні (а. с. 13-14). Статтею 150 СК України визначено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» (далі - Закон) передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 12 Закону виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Згідно ст. 170 Сімейного кодексу України суд може поставити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених п. п. 2-5 ч. 1 ст. 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для їх життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. За пунктом 2 частини першої статті 164 СК України підставою для відібрання дитини від батьків є ухилення ними від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У частині 2 пункту 16 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. З огляду на викладене суд приходить до висновку про те, що позивачем доведено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, тому позов про відібрання дитини у відповідача без позбавлення його батьківських прав підлягає задоволенню. Оскільки з заявою про передачу їм неповнолітнього ніхто з осіб, визначених у ст. 170 СК України, не звертався, суд вважає за необхідне передати неповнолітнього [PERSON], [INFO], на опікування органу опіки та піклування Центральної районної адміністрації Маріупольської міської Ради. За вимогами ч. 4 ст. 170 СК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Ст. 180 СК України передбачено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За ч. 1 ст. 183 СК Україничастка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За таких обставин позов в частині стягнення з відповідачки аліментів на утримання дитини - у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу), є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved