overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

В травні 2017 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивачка вказала, що 12 листопада 2009 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб в Скородинській сільській раді Чортківського району Тернопільської області, актовий запис № 4. Від спільного подружнього життя в них є дочка [PERSON], [INFO]. З відповідачем разом не проживають, спільного господарства не ведуть, [PERSON] проживає в іншому населеному пункті. Причиною розірвання шлюбу є постійні сварки і суперечки, що виникають між ними. Фактично їх сім'я розпалася, існує лише формально, тому позивачка прийшла до висновку про необхідність розірвання шлюбу, дитину просить залишити проживати з нею та відновити їй дошлюбне прізвище Вітишин. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнає. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Судом встановлено, що з 12 листопада 2009 року сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрували в Скородинській сільській раді Чортківського району Тернопільської області, актовий запис № 4. Від шлюбу в них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, відповідач проживає в іншому населеному пункті. Причиною припинення шлюбних відносин стали постійні сварки і суперечки, що виникали між ними. Фактично їх сім'я розпалася, існує лише формально. Згідно вимог ч. 1 ст. 24, ч.ч. 3 та 4 ст. 56 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім'ї є неможливим і це буде суперечити інтересам позивачки, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-29 00:00:00

В травні 2017 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. В позовній заяві позивачка вказала, що звернулася до приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу [PERSON] щодо оформлення спадкових прав за заповітом, складеним на земельну ділянку площею 2,74 га, яка розташована на території Білобожницької сільради Чортківського району та посвідченим Білобожницькою сільською радою Чортківського району Тернопільської області 06 листопада 2007 року за реєстровим №152, після смерті 13 січня 2009 року [PERSON]. Однак приватний нотаріус своїм листом № 879/01-16 від 03 травня 2017 року рекомендувала звернутися до суду для вирішення питання про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Вказаний строк пропущений з поважних причин, оскільки їй не було відомо про існування вказаного заповіту, про його наявність стало відомо лише вкінці квітня 2017 року. В звязку з цим просить визначити їй додатковий строк у вигляді двох місяців. Позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримує. Відповідачка та представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Суд, вислухавши пояснення позивачки та відповідача, дослідивши письмові докази в справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких мотивів. Згідно з ч. 4 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оскільки судом встановлено, що строк для прийняття спадщини позивачем пропущено з поважних причин, то

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

В травні 2017 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивачка вказала, що 1 жовтня 1999 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у відділі рагс управління юстиції Чортківського району Тернопільської області, актовий запис № 162. Від подружнього життя в них є дочка [PERSON], [INFO]. З відповідачем разом не проживають три роки, спільного господарства не ведуть. [PERSON] проживає в іншому населеному пункті, не бажає жити разом з нею та дитиною. Причиною розірвання шлюбу є постійні сварки і суперечки, що виникають між ними. Фактично їх сімя розпалася, існує лише формально, тому позивачка прийшла до висновку про необхідність розірвання шлюбу, просить дитину залишити проживати з нею. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала суду заяву, в якій просили справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав в суд заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Судом встановлено, що 1 жовтня 1999 року сторони зареєстрували шлюб у відділі рагс управління юстиції Чортківського району Тернопільської області, актовий запис № 162. Від подружнього життя в них є неповнолітня дочка [PERSON], [INFO]. Сторони разом не проживають три роки, спільного господарства не ведуть. Причиною розірвання шлюбу є постійні сварки і суперечки, що виникають між ними. Згідно вимог ч. 1 ст. 24, ч.ч. 3 та 4 ст. 56 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім'ї є неможливим і це буде суперечити інтересам позивача, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

В травні 2017 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 20 вересня 2013 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. В серпні 2014 року після початку бойових дій на Донбасі їх сім'я переїхала на тимчасове проживання на територію Бородянського району. Тяжкі матеріальні умови, постійні переїзди з квартири на квартиру, відсутність роботи, постійні сварки призвели до розвалу їх сім'ї. В березні 2015 року чоловік після чергової сварки пішов з дому і по сьогоднішній день не повернувся. З цього часу він жодної матеріальної допомоги на утримання доньки не надає та ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Оскільки шлюб існує формально, матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає, просила шлюб з відповідачем розірвати та стягнути з нього на її користь аліменти на утримання [PERSON], [INFO], у розмірі 1000 гривень, щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилась, відповідно до заяви просила слухати справу без її участі, позов підтримала, проти примирення заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, просив слухати справу без його участі. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 20 вересня 2013 року перебувають в шлюбі зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Стахановського міського управління юстиції у Луганській області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.9). Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.8). Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки суду не надано доказів, що підтверджують наявність доходу у відповідача, що дозволяє сплачувати аліменти в розмірі 1000 гривень, суд, частково задовольняючи позов, вважає за необхідне шлюб між сторонами розірвати та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання доньки [PERSON] в мінімальному розмірі встановленому СК України, у розмірі 713 гривень (1/2 частина прожиткового мінімуму встановленого для дитини віком до 6 років), починаючи з 24 травня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід бюджету необхідно стягнути судовий збір в сумі 640,00 гривень та на користь позивачки понесені судові витрати в сумі 640,00 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-10 00:00:00

В травні 2017 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 24 жовтня 2015 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Через різні характери, погляди на життя та сімейні стосунки в їх сім'ї виникали сварки та непорозуміння. Внаслідок цього сімейно-шлюбні стосунки між ними припинені. Відповідач не надає коштів на утримання дитини. Також вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, інших доходів не має, тому просила шлюб з відповідачем розірвати та стягнути з нього на її користь аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 713 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття та, аліменти у розмірі 713 гривень на її утримання до досягнення [PERSON] трьох років та понесені нею судові витрати в сумі 640 гривень. Позивачка в судове засідання не з'явилась, відповідно до заяви просила слухати справу без її участі, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, відповідно до заяви просив слухати справу без його участі, позов визнав. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 24 жовтня 2015 року перебувають в шлюбі зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бородянського районного управління юстиції у Київській області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.6). Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою [PERSON] та знаходиться на її утриманні, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.7) та актом депутата від 13 квітня 2017 року (а.с.11). Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно вимог ч.2 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Враховуючи викладене та визнання відповідачем позову, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути понесені нею судові витрати в розмірі 640,00 грн. та в дохід держави судовий збір в розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-30 00:00:00

В травні 2017 року позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, вказавши, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 06 червня 2009 року, від спільного життя мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO] Так як шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, просила розірвати шлюб. Позивачка надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, не представив доказів проти задоволення позову, тому суд на підставі ст. 169, 224 ЦПК України за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу заочно. Вивчивши матеріали справ суд встановив наступні обставини. Позивач і відповідач вступили до шлюбу 06 червня 2009 року (актовий запис № 193). Подружнє життя припинено з причини втрати взаєморозуміння, наміру продовжувати сімейні відносини подружжя не має, сторони вважають подальше збереження шлюбу неможливим. За таких обставин суд вважає, що позов про розлучення підлягає задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає можливим покласти на відповідача також і судові витрати позивачки при подачі позовної заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-30 00:00:00

В травні 2017 року позивачка звернулась до суду із позовом в якому зазначає, що 02.04.2011 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, про що Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану було зроблено актовий запис - № 127. Від шлюбу подружжя мають неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Позивач зазначає, що спір про поділ майна та місце проживання неповнолітніх дітей відсутній. Посилаючись на те, що подружнє життя не склалося, позивач та відповідач мають різні погляди на подружнє життя, подальше спільне життя і збереження шлюбу стало неможливим. З травня 2015 року сторони припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, позивачка просить суд розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем. Позивачка в судове засідання\~ не зявилась, 31.07.2017 року подала заяву в якій просить суд розглянути справу за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі. Відповідач, в судове засідання не зявився, 31.07.2017 року подав заяву в якій просить суд розглянути справу за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Згідно ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжя. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як передбачено ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в Постанові № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення в цивільній справі» за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Таким чином, зважаючи на повне визнання позову відповідачем та той факт, що визнання відповідачем позову, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд доходить висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

В травні 2017 року позивачка звернулась до суду із позовом в якому зазначає, що 06.09.1985 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, про що відділом РАЦС Шевченківського райвиконкому було зроблено актовий запис - № 732. Спір про поділ майна, як вказує позивач відсутній. Посилаючись на те, що подружнє життя не склалося, позивач та відповідач мають різні погляди на подружнє життя, подальше спільне життя і збереження шлюбу стало неможливим, позивач просить суд розірвати шлюб укладений між ним та відповідачкою. Вказує, що шлюбні стосунки з відповідачем фактично припинені у звязку з тим, що останній зловживає спиртними напоями. Позивачка [PERSON] подала заяву до суду про розгляд справи без її участі на задоволенні позову наполягала, проте ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач, про час та місце розгляду справи був повідомлений особисто та завчасно шляхом направлення судових повісток за місцем реєстрації, про що в матеріалах справи наявні конверти повернуті установою пошти з відміткою про закінчення терміну зберігання. На підставі ст. 224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. З наданої до матеріалів справи копії свідоцтва про одруження вбачається, що 06.09.1985 року між сторонами було зареєстровано шлюб, про що відділом РАЦС Шевченківського райвиконкому було зроблено актовий запис - № 732. Згідно ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжя. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подальше спільне життя та збереження шлюбу між сторонами не можливе, оскільки шлюбні відносини між сторонами припинені, сторони спільного господарства не ведуть, примирення не можливе, сторони проживають окремо. За таких обставин подальше формальне існування шлюбу обмежує особисту свободу сторін та порушує їх особисті інтереси, що мають істотне значення, протирічить ч.1 ст.51 Конституції України про добровільну згоду жінки та чоловіка на перебування в шлюбі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-30 00:00:00

В травні 2017 року позивачка звернулась до суду із позовом в якому зазначає, що 28.08.2013 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, про що відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області було зроблено актовий запис - № 146. Спір про поділ майна відсутній, спільних дітей, як вказує позивач не мають. Посилаючись на те, що подружнє життя не склалося, позивач та відповідач мають різні погляди на подружнє життя, подальше спільне життя і збереження шлюбу стало неможливим, позивач просить суд розірвати шлюб укладений між ним та відповідачкою. Позивач в судове засідання\~ не зявився, 13.07.2017 року подала заяву в якій просить суд розглянути справу за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач, який належним чином повідомлений в судове засідання не зявився, заперечень не надав, внаслідок чого суд\~ на підставі ст. 224-226 ЦПК України розглянув справу за відсутності відповідача, та ухвалює заочне рішення. Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. З наданої до матеріалів справи копії свідоцтва про одруження вбачається, що 28.08.2013 року між сторонами було зареєстровано шлюб, про що відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області було зроблено актовий запис - № 146. Згідно ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжя. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подальше спільне життя та збереження шлюбу між сторонами не можливе, оскільки шлюбні відносини між сторонами припинені у 2015 році, сторони спільного господарства не ведуть, примирення не можливе, сторони проживають окремо.

Outcome: approved