Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

В червні 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди. В позовній заяві вказувала, що 07 березня 2013 року [PERSON] уклала з ФОП [PERSON] договір на доставку та встановлення метало-пластикових виробів на своєму балконі, (копія договору від 07.03.2013 р.) Договором була встановлена загальна сума за матеріали та роботу в розмірі 5 700 грн. в цей же день нею особисто було передано [PERSON] аванс в розмірі 4 000 грн. ФОП [PERSON] обіцяв приступити до роботи 14 березня 2013 року, але так і не приступив. У вказаний строк роботи після цього вироби доставлені та встановлені не були. Вироком Автозаводського районного суду м.Кременчука від 12 травня 2014 року (суддя Сировєтнік Т.І. справ 3524/1761/14-к) [PERSON] був визнаний винний у вчиненні злочину передбаченому ч.2 ст. 190 КК України та призначено покарання у вигляді 5 років обмеження волі. На досудовому слідстві по даній справі вона була визнана потерпілою. Посилаючись на обставини і підстави викладені в позовній заяві позивач просила суд стягнути з [PERSON] на її користь матеріальну шкоду в розмірі 4000 грн. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибула, про день, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином, надала суду заяву в якій позовні вимоги підтримала, просила суд позовну заяву задовольнити. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не прибув, про дату розгляду справи повідомлявся належним чином - засобами рекомендованого почтового зв'язку, про причини неявки суд не повідомляв. Суд, враховуючи факт повторної неявки відповідача в судове засідання та неповідомлення відповідачами про причини неявки на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу по суті на підставі наявних доказів з ухваленням по справі заочного рішення. Суд, давши аналіз і оцінку наданим доказам, знаходить, що є всі підстави та докази для розгляду справи по суті, а позов підлягає частковому задоволенню зі слідуючих підстав. Ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Судом достовірно встановлено, що 07 березня 2013 року [PERSON] уклала з ФОП [PERSON] договір на доставку та встановлення метало-пластикових виробів на своєму балконі, (копія договору від 07.03.2013 р.) Договором була встановлена загальна сума за матеріали та роботу в розмірі 5 700 грн. в цей же день нею особисто було передано [PERSON] аванс в розмірі 4 000 грн. ФОП [PERSON] обіцяв приступити до роботи 14 березня 2013 року, але так і не приступив. У вказаний строк роботи після цього вироби доставлені та встановлені не були. Вироком Автозаводського районного суду м.Кременчука від 12 травня 2014 року (суддя Сировєтнік Т.І. справ 3524/1761/14-к) [PERSON] був визнаний винний у вчиненні злочину передбаченому ч.2 ст. 190 КК України та призначено покарання у вигляді 5 років обмеження волі. На досудовому слідстві по даній справі вона була визнана потерпілою. Позивач в силу того, що не була обізнана юридично, вважала що суд сам стягне дані кошти, але згідно тексту вироку суду, видно що ті кошти якими заволодів у неї засуджений [PERSON] не були стягнуті судом під час винесення вироку суду від 13.12.2013 року Тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди з відповідача, шляхом стягнення матеріальної шкоди у сумі 4000 грн.

Outcome: approved