Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-13 00:00:00

До Вінницького\~міського суду\~Вінницької області\~звернулась [PERSON] \~з позовом\~до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивований тим, що позивач з відповідачем 01.09.2019 зареєстрували шлюб. Від шлюбу подружжя має сина [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалось. Під час сумісного проживання виявилось, що подружжя має різні погляди на взаємовідносини між собою, по різному уявляють поведінку подружжя в сім`ї та сімейний уклад, їхні стосунки вичерпали себе. Також, між ними почали виникати конфлікти, в сім`ї створилась несприятлива психологічна атмосфера, подальше сумісне проживання втратило сенс. В травні 2019 року позивач з відповідачем за спільним рішенням припинили подружні відносини та спільне проживання, шлюб фактично розпався і виникла необхідність його розірвання. Вищевикладене й стало підставою для звернення до суду позивача із вимогою про розірвання шлюбу. Судом 21.08.2019 постановлено ухвалу про розгляд справи у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Також даним судовим рішенням відповідачу було запропоновано, зокрема, надати суду відзив на позовну заяву і докази по справі, роз`яснено наслідки ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин. Від відповідача на адресу суду вказані вище документи не надходили. Ухвалою суду від 15.10.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, аргументуючи мотивами, викладеними в позовній заяві. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище [PERSON] . Відповідач у судовому засіданні позов визнав. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Судом, у відповідності до ч. 1 та ч. 4 ст. 206 ЦПК України, встановлено, що визнання позовних вимог відповідачем є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому приймається судом. Верховним Судом України в Постанові Пленуму № 2 від 12.06.2009 року в п. 24 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» звернуто увагу, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно з\~свідоцтвом про\~шлюб серії\~ [NUMBER] ,\~виданим 01.09.2012\~відділом державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~Вінницького міського\~управління юстиції\~Вінницької області,\~шлюб між\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~та [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~зареєстровано 01.09.2012,\~актовий запис\~№ 1861. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини [PERSON] . (а.с. 10) Судом встановлено, що позивач з відповідачем від шлюбу мають сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про його народження. (а.с. 3) Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, заслухавши пояснення сторін по справі, враховуючи вищевикладене та безумовне визнання відповідачем позовних вимог, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає за можливе розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд прийшов до наступного. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в сумі 768, 40 гривень, що підтверджується квитанцією від 19.07.2019. (а.с. 1) Таким чином, враховуючи положення ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 768, 40 гривень. В ході підготовчого засідання позивач просила понесені нею витрати на професійну правничу допомогу залишити за нею. Доказів понесення сторонами по справі інших судових витрат суду не надано. На підставі викладеного та

Outcome: approved