Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

\~Головний лікар Лисичанської обласної психіатричної лікарні [PERSON] звернувся до Лисичанського міського суду з заявою, про продовження амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку [PERSON]. \~В обґрунтування заявлених вимог заявник посилається на те, що [PERSON], [INFO], перебуває на диспансерному обліку у психіатра з 1989 року з діагнозом: пропфшізофренія, шубообразна, афективно-параноїдний тип нападу. Захворювання протікає приступоподібно-прогредієнтно. Хворіє з дитинства. В школі дублював 2 і 3 класи, після 4 класу покинув школу. Поведінка носила хворобливий характер - пропускав заняття, йшов з будинку, волоцюжничав, часто бився, вчиняв крадіжки. З 12 років палив коноплю, з 14 вживав алкоголь. У 1998 році відбував ув'язнення за крадіжку, у 2000 і 2003 відбував покарання в колонії посиленого режиму. Ніде не працював, трудового стажу не має. У 2004 році при загостренні стану погрожував покінчити з собою, хотів вистрибнути з вікна, відзначалася галлюцинаторно-бредова симптоматика. У клініці хвороби переважає афективно-бредова симптоматика з маячними ідеями відносини, переслідування, значення. Сформувався дефект особистості на рівні вираженої зміни особистості по типу «фершробен». У період погіршення стану стає злісним, агресивним, зловживає алкоголем, негативний до матері, імпульсивний, проявляє агресію до тварин. Багаторазово і тривало лікувалася в стаціонарі ЛОПЛ. Ремісії короткі, неповні, медикаментозні. Потребує регулярниого прийому підтримуючого лікування. Хворий соціально дезадаптований ніде не працює, більшу частину часу проводить вдома, нічим не цікавиться, пасивний, за собою не стежить, в хатніх справах участі не бере, не здатний самостійно вирішувати свої соціальні та побутові питання, не має реальних планів на майбутнє. Останнім стацилнарное лікування в ЛОПЛ з 14.07.2016 р. по 29.08.2016 р. Хворий оглянутий лікувально-консультаційною комісією у складі: зав. диспансерним відділом [PERSON], психіатрами [PERSON], [PERSON] які, враховуючі хронічний характер перебігу хвороби, агресивні дії, схильність до противоправних дій, прийшли до висновку, що [PERSON] потребує продовженнія амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку, відповідно до Закону України «Про психіатричну допомогу». На підставі викладеного просили ухвалити рішення про продовження амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: [ADDRESS] років Перемоги 5/139 до відділення строком на 6 місяців. Представник психіатричного закладу [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримала, просила суд заяву задовольнити. Законний представник хворого [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала письмову заяву, в якій зазначила, що проти госпіталізації сина не заперечує, просила розглядати справу за її відсутності. Хворий [PERSON] в судове засідання не зявився, надав письмову заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності. Вислухавши думку прокурора Нескородової Г.А., яка підтримала заяву психіатричного закладу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 5 ст.12 Закону України «Про психіатричну допомогу», у разі необхідності продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку понад 6 місяців лікар-психіатр повинен надіслати до суду за місцем проживання особи заяву про продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави надання особі амбулаторної психіатричної допомоги без її усвідомленої згоди та без згоди її законного представника, передбачені частиною другою цієї статті, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обгрунтування про необхідність продовження надання особі такої допомоги. В подальшому продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], перебуває на диспансерному обліку у психіатра з діагнозом\~ «Пропфшизофренія, шубообразна, афективно-параноідний тип нападу», у звязку з чим потребує амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.\~\~\~\~ З висновку лікарів-психіатрів від 06.02.2017 року стосовно особи з тяжким психічним розладом вбачається, що [PERSON], [INFO], перебуває на диспансерному обліку у психіатра з 1989 року з діагнозом: пропфшізофренія, шубообразна, афективно-параноїдний тип нападу. Захворювання протікає приступоподібно-прогредієнтно. Хворіє з дитинства. В школі дублював 2 і 3 класи, після 4 класу покинув школу. Поведінка носила хворобливий характер - пропускав заняття, йшов з будинку, волоцюжничав, часто бився, вчиняв крадіжки. З 12 років палив коноплю, з 14 вживав алкоголь. У 1998 році відбував ув'язнення за крадіжку, у 2000 і 2003 відбував покарання в колонії посиленого режиму. Ніде не працював, трудового стажу не має. У 2004 році при загостренні стану погрожував покінчити з собою, хотів вистрибнути з вікна, відзначалася галлюцинаторно-бредова симптоматика. У клініці хвороби переважає афективно-бредова симптоматика з маячними ідеями відносини, переслідування, значення. Сформувався дефект особистості на рівні вираженої зміни особистості по типу «фершробен». У період погіршення стану стає злісним, агресивним, зловживає алкоголем, негативний до матері, імпульсивний, проявляє агресію до тварин. Багаторазово і тривало лікувалася в стаціонарі ЛОПЛ. Ремісії короткі, неповні, медикаментозні. Потребує регулярниого прийому підтримуючого лікування. Хворий соціально дезадаптований ніде не працює, більшу частину часу проводить вдома, нічим не цікавиться, пасивний, за собою не стежить, в хатніх справах участі не бере, не здатний самостійно вирішувати свої соціальні та побутові питання, не має реальних планів на майбутнє. Останнім стацилнарное лікування в ЛОПЛ з 14.07.2016 р. по 29.08.2016 р. Хворий оглянутий лікувально-консультаційною комісією у складі: зав. диспансерним відділом [PERSON], психіатрами [PERSON], [PERSON] які, враховуючі хронічний характер перебігу хвороби, агресивні дії, схильність до противоправних дій, прийшли до висновку, що [PERSON] потребує продовженнія амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку. Таким чином, суд вважає, що висновок лікарів-психіатрів містить в собі чітке обґрунтування необхідності продовження амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, а зібрані у справі докази вказують на необхідність продовження амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, тому суд вважає за необхідне заяву головного лікаря Лисичанської обласної психіатричної лікарні [PERSON]\~ про продовження амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку громадянину [PERSON], задовольнити.

Outcome: approved