Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-11 00:00:00

Департамент соціальної та молодіжної політики Вінницької облдержадміністрації, Вінницьке обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулись до суду з позовом до [PERSON] про повернення транспортного засобу. Позов мотивований тим, що у 2008 році особа з інвалідністю внаслідок ЧАЕС ІІ групи [PERSON] відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядку забезпечення інвалідів автомобілями» від 19.07.2006 року № 999 та згідно з наказом Головного управління праці та соціального захисту населення Вінницької обласної державної адміністрації від 28.08.2008 року №68, безкоштовно отримала в користування автомобіль ЗАЗ 110307-42, 2008 року випуску, кузов № [NUMBER] . При видачі автомобіля особа з інвалідністю [PERSON] була ознайомлена з тим, що даний транспортний засіб є державним майном та видається лише в користування, про що свідчить заява-зобов`язання з її особистим підписом від 28.08.2008 року. [INFO] особа з інвалідністю [PERSON] померла. Відповідно до п. 16 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, іншому члену сім`ї померлого інваліда, який зареєстрований за місцем реєстрації інваліда, автомобіль, строк експлуатації якого менше 10 років, залишається у разі сплати ним протягом 6 місяців з дня смерті інваліда до державного бюджету на рахунки, відкриті в органах казначейства, вартості автомобіля з урахуванням розрахункової суми для викупу автомобіля та суми, сплаченої за нього інвалідом. Розрахункова сума для викупу автомобіля визначається структурним підрозділом з питань соціального захисту населення з урахуванням зносу автомобіля. За результатами розрахунку складається довідка-рахунок за формою, що затверджується Міністерством соціальної політики України. В іншому разі автомобіль, строк експлуатації якого менше 10 років, повертається структурному підрозділу з питань соціального захисту населення у повному комплекті. Після смерті [PERSON] до Департаменту соціальної та молодіжної політики [PERSON] не звертався з приводу переоформлення автомобіля у власність безкоштовно чи зі сплатою залишкової вартості, та автомобіль не був повернутий Департаменту соціальної та молодіжної політики, що стало причиною звернення до суду з позовом. В судове засідання представник позивача Департамент соціальної та молодіжної політики не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Представник позивача Вінницького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав повністю, не заперечував проти його задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, прийнявши визнання позову відповідачем, оскільки це не буде суперечити закону і не порушуватиме прав сторін та свобод чи інтересів інших осіб, вважає, що позов доведений та обґрунтований і його необхідно задовольнити в повному обсязі. До такого висновку суд дійшов з наступного. У 2008 році особа з інвалідністю внаслідок ЧАЕС ІІ групи [PERSON] відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядку забезпечення інвалідів автомобілями» від 19.07.2006 року № 999 та згідно з наказом Головного управління праці та соціального захисту населення Вінницької обласної державної адміністрації від 28.08.2008 року №68, безкоштовно отримала в користування автомобіль ЗАЗ 110307-42, 2008 року випуску, кузов № [NUMBER] . При видачі автомобіля особа з інвалідністю [PERSON] була ознайомлена з тим, що даний транспортний засіб є державним майном та видається лише в користування, про що свідчить заява зобов`язання з її особистим підписом від 28.08.2008 року. Відповідно до довідки № 04-995 від 29.08.08 року Головного управління праці та соціального захисту населення, згідно медичних показників інваліду ЧАЕС ІІ групи [PERSON] протипоказано водіння автомобіля. Відповідно п. 32 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19.07.2006 року № 999, Головне управління розглянуло питання про передачу права на користування автомобілем і не заперечує щодо видачі тимчасового талону [PERSON] , терміном на 3 роки. Копією витягу з наказу ГУ праці та соціального захисту населення Вінницької облдержадміністрації №68 від 28.08.2008 стверджено, що [PERSON] , інваліда ЧАЕС IІ групи, який перебуває на обліку для забезпечення автомобілем з 25.03.1997 року, безкоштовно було забезпечено автомобілем марки Славута Заз-110307-40. Відповідно до довідки ГУ праці та соціального захисту населення Вінницької облдержадміністрації про реєстрацію, перереєстрацію, зняття з обліку та вибракування транспортного засобу № 04-994 від 28.08.2008 року інваліду ЧАЕС ІІ групи [PERSON] на пільгових умовах надано для реєстрації автомобіля Славута Заз-110307-40 вказаний транспортний засіб. [INFO] особа з інвалідністю [PERSON] померла. Після смерті [PERSON] отриманий нею автомобіль залишився в користуванні відповідача. Копією повідомлення Департаменту соціальної та молодіжної політики Вінницької обласної державної адміністрації № 04-6258 від 30.10.2019 [PERSON] запропоновано впродовж шести місяців з дня смерті особи з інвалідністю [PERSON] звернутися до управління для вирішення питання переоформлення автомобіля, одночасно було наведено умови, передбачені п. 16 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.07. 2006 № 999, за яких автомобіль може бути переданий у власність одного з членів сім`ї особи з інвалідністю, а також зазначено, що у іншому випадку автомобіль підлягає поверненню департаменту соціальної політики облдержадміністрації. Відповідно до частини першої статті 38 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» (в редакції від 15.12.2009, що діяла на час забезпечення [PERSON] автомобілем безкоштовно) - інвалідам і дітям-інвалідам надаються безоплатно або на пільгових умовах послуги з соціально-побутового і медичного обслуговування, технічні та інші засоби реабілітації (засоби для пересування, протезні вироби, сурдотехнічні засоби, мобільні телефони для письмового спілкування тощо), вироби медичного призначення (індивідуальні пристрої, протези очей, зубів, щелеп, окуляри, слухові та голосоутворювальні апарати, ендопротези, сечо- та калоприймачі тощо) на підставі індивідуальної програми реабілітації, автомобілі - за наявності відповідного медичного висновку. Відповідно до частини третьої статті 38 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» (в редакції від 19.12.2017, що діяла на час смерті [PERSON] ) - після смерті особи з інвалідністю, дитини з інвалідністю автомобіль, виданий безоплатно чи на пільгових умовах, у тому числі визнаний гуманітарною допомогою, за бажанням членів її сім`ї може бути переданий у їх власність безоплатно у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Пунктом 16 Порядку забезпечення осіб з інвалідністю автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 липня 2006 року № 999 (зі змінами і доповненнями) передбачено, що автомобіль, строк експлуатації якого від 5 до 10 років, залишається безоплатно члену сім`ї, який на час смерті особи з інвалідністю був зареєстрований за місцем реєстрації особи з інвалідністю і середньомісячний сукупний дохід сім`ї якого за шість місяців, що передують дню смерті особи з інвалідністю, не перевищує прожиткового мінімуму для сім`ї. Середньомісячний сукупний дохід визначається відповідно до Методики обчислення сукупного доходу сім`ї для всіх видів соціальної допомоги, затвердженої Мінсоцполітики. Абзац третій пункту 16 Порядку визначає, що автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років (крім випадку, зазначеного в абзаці другому цього пункту), після смерті особи з інвалідністю залишається у користуванні її сім`ї, якщо в ній є особа з інвалідністю, яка: мала підстави для забезпечення автомобілем на час смерті особи з інвалідністю або протягом не більше 6 місяців з дня її смерті; зареєстрована на час смерті особи з інвалідністю за місцем її реєстрації; не має іншого автомобіля, у тому числі отриманого через структурний підрозділ з питань соціального захисту населення або управління виконавчої дирекції Фонду. Згідно положень абзацу дев`ятого пункту 16 - іншому члену сім`ї померлої особи з інвалідністю, який зареєстрований за місцем реєстрації особи з інвалідністю на час смерті, автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, залишається у разі сплати ним протягом шести місяців з дня смерті особи з інвалідністю до державного бюджету на рахунки, відкриті в органах Казначейства, а членом сім`ї померлої особи з інвалідністю внаслідок трудового каліцтва - на рахунки відповідних управлінь виконавчої дирекції Фонду вартості автомобіля з урахуванням розрахункової вартості автомобіля та суми, сплаченої за нього особою з інвалідністю. При цьому розрахункова вартість автомобіля визначається структурним підрозділом з питань соціального захисту населення або управлінням виконавчої дирекції Фонду з урахуванням зносу автомобіля 0,84 відсотка за кожний повний календарний місяць, або 10 відсотків за кожний повний рік. Під час розрахунку неповний календарний місяць користування автомобілем (незалежно від кількості днів) зараховується як повний календарний місяць. За результатами розрахунку складається довідка-рахунок за формою, що затверджується Мінсоцполітики (абзац десятий пункту 16 Порядку). В іншому разі автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, вилучається або повертається структурному підрозділу з питань соціального захисту населення чи органу соціального захисту населення або управлінню виконавчої дирекції Фонду у повному комплекті. У матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що відповідач [PERSON] після смерті [PERSON] у встановлений п. 16 Порядку шестимісячний строк сплатив до державного бюджету на рахунки, відкриті в органах казначейства, вартість автомобіля ЗАЗ 110307-42, 2008 року випуску, чи вчиняв інші визначені законом дії по утриманню у себе даного автомобіля на законних підставах. Зокрема, суду не надано відомостей чи є відповідач членом сім`ї, який на час смерті особи з інвалідністю був зареєстрований за місцем реєстрації особи з інвалідністю, та чи не перевищує прожиткового мінімуму для сім`ї середньомісячний сукупний дохід сім`ї відповідача за шість місяців, що передують дню смерті особи з інвалідністю. Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Статтями 317, 319 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Власник майна, згідно ст. 391 ЦК України, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до розпорядження голови Вінницької облдержадміністрації від 29.12.2012 року №750, зі змінами згідно розпорядження від 27.03.2013 року, Головне управління праці та соціального захисту населення Вінницької обласної державної адміністрації реорганізовано в Департамент соціальної політики Вінницької обласної державної адміністрації. В свою чергу, розпорядженням голови Вінницької облдержадміністрації від 04.11.2015 року №688 припинено Департамент соціальної політики облдержадміністрації шляхом ліквідації та утворено Департамент соціальної та молодіжної політики Вінницької обласної державної адміністрації, якому передані повноваження щодо організації роботи із забезпечення інвалідів автомобілями розпорядженням голови Вінницької облдержадміністрації від 03.12.2015 року №739 зі змінами згідно з розпорядженням голови Вінницької облдержадміністрації від 02.03.2016 року №132. Відповідно до п. 16 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, іншому члену сім`ї померлого інваліда, який зареєстрований за місцем реєстрації інваліда, автомобіль, строк експлуатації якого менше 10 років, залишається у разі сплати ним протягом 6 місяців з дня смерті інваліда до державного бюджету на рахунки, відкриті в органах казначейства, вартості автомобіля з урахуванням розрахункової суми для викупу автомобіля та суми, сплаченої за нього інвалідом. Розрахункова сума для викупу автомобіля визначається структурним підрозділом з питань соціального захисту населення з урахуванням зносу автомобіля. За результатами розрахунку складається довідка-рахунок за формою, що затверджується Міністерством соціальної політики України. В іншому разі автомобіль, строк експлуатації якого менше 10 років, повертається структурному підрозділу з питань соціального захисту населення у повному комплекті. В свою чергу, п. 11 вище вказаного порядку передбачено, що строк, на який передається право користування автомобілем члену сім`ї особи з інвалідністю, встановлюється у реєстраційних документах на автомобіль з дозволу структурного підрозділу з питань соціального захисту населення або управління виконавчої дирекції Фонду виходячи з обставин конкретної сім`ї особи з інвалідністю, дитини з інвалідністю. Відповідно до довідки № 04-995 від 29.08.2008 року Головного управління праці та соціального захисту населення, тимчасовий [PERSON] видано терміном на 3 роки. Відповідно даний строк сплив, інших доказів користування автомобілем [PERSON] суду не надано. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] не виконав вимоги чинного законодавства, якими передбачені умови, за яких транспортний засіб може бути залишений членам сім`ї померлої особи з інвалідністю, та не повернув Департаменту соціальної та молодіжної політики Вінницької обласної державної адміністрації протягом шести місяців після смерті інваліда [PERSON] автомобіль, яким була безплатно забезпечена остання. Оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Така ж позиція викладена в постанові ВСУ від 25.02.2019 по справі № 219/47/17 (провадження № 61-21864 св 18). На підставі Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні», п. 16 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 липня 2006 р. № 999, ст.ст. 317,319,328, 391,1212 ЦК України,

Outcome: approved