Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-30 00:00:00

В травні 2018 р. позивач звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до відповідача, в якому просила суд: збільшити розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача на її користь на утримання двох малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] з 800 грн. до 1/3 частини, з усіх видів доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.05.2018 року та до досягнення повноліття дітей відповідного віку. В обґрунтування позову позивач вказувала, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 19.06.2014 року по цивільній справі № 752/4163/14-ц стягнуто з відповідача аліменти на утримання малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 800 грн. кожного місяця на двох дітей, починаючи з 26 березня 2014 року і до досягнення дітьми повноліття. Позивач вказує, що на даний час їх діти потребують значно більшого догляду та матеріальних коштів, оскільки збільшуються потреби в навчанні та розвитку. Зокрема, малолітня дитина [PERSON], [INFO], хворіє на Дитячий церебральний параліч, є інвалідом з дитинства та потребує постійного догляду, реабілітації та лікування. В цей же час з моменту винесення рішення судом рівень інфляції виріс та її матеріальний стан погіршився. За таких обставин, позивач просить збільшити розмір аліментів. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових повісток за адресою, вказаною у позовній заяві, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив, процесуальним правом подати письмові пояснення (заперечення) не скористався. На підставі ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 21.04.2007 року по 19.06.2014 року. Від даного шлюбу у сторін є двоє малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Частиною 4 ст. 82 цього Кодексу передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 19.06.2014 року у справі № 752/4163/14-ц стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 800 грн. кожного місяця на двох дітей, починаючи з 26 березня 2014 року і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України, тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи майновий стан позивача з урахуванням стягнутих аліментів, суд приходить до висновку про те, що такий матеріальний стан не може сприяти забезпеченню інтересів дитини. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 р., дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 р.) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Крім того при визначенні розміру аліментів, суд враховує майновий стан відповідача, наявність у останнього кредитних зобов'язань та його стан здоров'я. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи встановлені по справі обставини, вимоги чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та збільшення розміру аліментів з 800 грн. до 1/3 частини, з усіх видів доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.05.2018 року та до досягнення повноліття дітей відповідного віку. Днем пред'явлення позову є 03 травня 2018 року, а тому зміна розміру аліментів повинна відбутись саме з цієї дати. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved