Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

В травні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом в інтересах [PERSON] до [PERSON], в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики з врахуванням 3 відсотків річних за час прострочення на загальну суму 53970,83 грн., а також судові витрати, понесені у зв'язку зі зверненням до суду. Позовна заява мотивована тим, що між позивачем та відповідачем був укладений договір позики, за яким відповідач 23.04.2012 року взяв у позивача в борг грошові кошти в сумі 6100 дол. США зі сплатою 3 відсотків від суми боргу щомісячно, які зобов'язався повернути у строк до 24.04.2013 року, про що надав відповідну розписку. На час звернення до суду відповідач грошові кошті в повному обсязі не повернув, всі звернення та нагадування з цього приводу ігноруються. У судове засідання представник позивача не з'явився, подав суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності та зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити з підстав зазначених у позові, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі, заперечень проти позову до суду не надходило. Суд відповідно до положень ст.ст. 169, 224 ЦПК України вирішив розглядати справу за відсутності учасників процесу за наявними доказами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем був укладений договір позики, за яким відповідач 23.04.2012 року взяв у позивача в борг грошові кошти в сумі 6100 дол. США зі сплатою 3 відсотків від суми боргу щомісячно, які зобов'язався повернути у строк до 24.04.2013 року, про що надав відповідну розписку. Відповідно до матеріалів справи відповідач виконав свої зобов'язання частково, зокрема, 05.02.2014 року ним було сплачено 1250 дол. США та 15.03.2014 року - 4800 дол. США. Докази іншого в матеріалах справи відсутні. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно вимог ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 1050 ЦК України визначені наслідки порушення договору позичальником, зокрема, в ч. 1 цієї статті зазначається, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи викладене суд вважає, що належними та допустими доказами було доведено те, що між сторонами у справі був укладений договір позики, за яким позивач передав у власність відповідача грошові кошти, які відповідач зобов'язався повернути у строк до 23.04.2013 року. На час розгляду справи частину грошових коштів позивачу не повернуто, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом перевірені розрахунки заборгованості, здійсненні позивачем, які суд вважає вірними та обґрунтованими. У зв'язку з чим з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за договором позики, яка складається з наступного: суми основного боргу - 4198 дол. США (відповідно до курсу НБУ станом на 13.05.2014 року еквівалентно 48892,66 грн.); процентів за користування позикою - 251,88 дол. США (відповідно до курсу НБУ станом на 13.05.2014 року еквівалентно 2933,55 грн.) та трьох процентів річних за весь час прострочення - 2144,61 грн. Крім того, відповідно до положень ст.ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 539,7 грн.

Outcome: approved