Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

До Василівського районного суду звернувся [PERSON] із позовом до [PERSON] сільської ради Василівського району Запорізької областіВ позовній заяві зазначено, що [PERSON] 15 вересня 1972 року уклав шлюб з [PERSON], яка після укладення шлюбу змінила прізвище на «Матвєєва». 08 квітня 2014 року дружина позивача [PERSON] померла. Таким чином, з 08 квітня 2014 року відкрилася спадщина після її смерті. Єдиним спадкоємцем після померлої є її чоловік - позивач по справі [PERSON] За заявою позивача приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] заведено спадкову справу № 7/2015 після смерті [PERSON] До складу спадкового майна увійшли: земельна ділянка, розташована за адресою: Запорізька область, Василівський район, село Приморське, вулиця Весела, 24 площею 0, 2970 га; земельна ділянка, розташована за адресою: Запорізька область, Василівський район, село Приморське, вулиця Весела, 24 площею 0,2500 га та житловий будинок розташований за цією ж адресою, а саме: житловий будинок 24 по вулиці Весела в селі Приморському, Василівського району. Запорізької області. На наведені земельні ділянки позивач отримав свідоцтва про право на спадщину за законом, на тій підставі, що померла [PERSON], прийняла спадщину після померлої 16 січня 2001 року матері - [PERSON] Постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] № 81/02-31 від 30 березня 2016 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої дружини на зазначений житловий будинок, оскільки право власності на даний житловий будинок не було зареєстровано. Наведений житловий будинок 24 по вулиці Весела в селі Приморське Василівського району Запорізької області, який входить до складу спадкового майна, 19 квітня 1956 році було придбано батьком померлої [PERSON] JI.A. - [PERSON]. 03 листопада 1967 року батько спадкодавця [PERSON] JI.A. - [PERSON] помер і після його смерті відкрилася спадщина на його майно, до якого входив і зазначений будинок, яку прийняла його дружина - [PERSON], яка з 1956 року та по день смерті свого чоловіка була зареєстрована та мешкала у зазначеному житловому будинку. 21 вересня 1990 року [PERSON] склала заповіт на випадок своєї смерті на користь своєї доньки - [PERSON]. 18 січня 2001 року [PERSON] померла і спадкоємцем після її смерті стала її дочка - [PERSON], яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. Отже, оскільки правовстановлюючі документи на будинок, придбаний ще 19 квітня 1956 року за час свого життя батьком спадкодавця - [PERSON] відсутні, нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину за законом на зазначений житловий будинок позивачу. Оскільки дійсний позов є позовом майнового характеру, проведена оцінка житлового будинку 24 по вул. Весела, у селі Приморське Василівського району Запорізької області. Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок № 24 по вулиці Веселій у селі Приморське Василівського району Запорізької області, в порядку спадкування за законом після смерті 08 квітня 2014 року [PERSON]. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив. Представник позивача [PERSON] надала суду заяву з клопотанням про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Василівського району Запорізької обалсті в судове засідання не зявився, надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності. Проти задоволення позовних вимог не заперечує. Третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу [PERSON]в судове засідання не зявилася, але надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав: В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] 15 вересня 1972 року уклав шлюб з [PERSON], яка після укладення шлюбу змінила прізвище на «Матвєєва». 08 квітня 2014 року дружина позивача - [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС №287362, виданим Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції (а.с.8). Таким чином, з 08 квітня 2014 року відкрилася спадщина після померлої дружини позивача. Спадкоємцем після померлої [PERSON] є її чоловік - позивач по справі [PERSON] За заявою позивача приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] заведено спадкову справу № 7/2015 після смерті [PERSON] До складу спадкового майна увійшли: земельна ділянка, розташована за адресою: Запорізька область, Василівський район, село Приморське, вулиця Весела, 24 площею 0, 2970 га; земельна ділянка, розташована за адресою: Запорізька область, Василівський район, село Приморське, вулиця Весела, 24 площею 0,2500 га та житловий будинок розташований за цією ж адресою, а саме: житловий будинок 24 по вулиці Весела в селі Приморському, Василівського району. Запорізької області. На вищенаведені земельні ділянки позивач отримав свідоцтва про право на спадщину за законом, що підтверджується відповідними свідоцтвами про право на спадщину від 07 листопада 2015 року зареєстрованих в реєстрі за № 2064 та від 07 листопада 2015 року, зареєстрованих в реєстрі за №2063, виданих приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], на тій підставі, що померла [PERSON], прийняла спадщину після померлої 16 січня 2001 року матері - [PERSON] Разом з тим, постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] № 81/02-31 від 30 березня 2016 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.13), позивачеві було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої дружини на зазначений житловий будинок, оскільки право власності на даний житловий будинок не було зареєстровано. Наведений житловий будинок 24 по вулиці Весела в селі Приморське, Василівського району, який входить до складу спадкового майна, 19 квітня 1956 року було придбано батьком померлої [PERSON] JI.A. - [PERSON], що підтверджується договором купівлі-продажу укладеним між [PERSON] та [PERSON] (а.с.14), який було посвідчено нотаріусом Михайлівської державної нотаріальної контори 19 квітня 1956 року та зареєстрований в реєстрі за №492. Згідно довідки [PERSON] сільської ради Василівського району Запорізької області від 01 березня 2016 року за №66 житловий будинок, зазначений в договорі купівлі-продажу, зареєстрований в Царкутській сільській раді Василівського району Запорізької області 23 квітня 1956 року за №4 на даний час має поштову адресу: с. Приморське Василівського району Запорізької області вул. Весела, буд. 24 (а.с.20). 03 листопада 1967 року батько спадкодавця [PERSON] JI.A. - [PERSON] помер і після його смерті відкрилася спадщина на його майно, до якого входив і зазначений будинок, яку прийняла його дружина - [PERSON], яка з 1956 року та по день смерті свого чоловіка була зареєстрована та мешкала у зазначеному житловому будинку. 21 вересня 1990 року [PERSON] склала заповіт на випадок своєї смерті на користь своєї доньки - [PERSON] (а.с.18). 18 січня 2001 року [PERSON] померла і спадкоємцем після її смерті стала її дочка - [PERSON], яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, що підтверджується матеріалами спадкової справи заведеної після смерті [PERSON] JI.A. Отже, оскільки правовстановлюючі документи на будинок, придбаний ще 19 квітня 1956 року за час свого життя батьком спадкодавця - [PERSON] відсутні, нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину за законом на зазначений житловий будинок позивачу. Відповідно до ст.548 та ч.1 ст.549 КЦ України 1963 року, чинному на 1967 рік, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на момент отримання спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.553 цього ж Кодексу, він не заявив відмову від неї. Згідно статті 524 ЦК України 1963 року, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1218 чинного Цивільного кодексу Україна до складу спадщини входять усі права і обовязки, що належали спадкодавцеві на момент смерті. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття. За вимогами ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обовязковим, коли обєктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обовязковій державній реєстрації. Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа. В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України). Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім`я особи, яка померла, у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обовязків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Мінюстом України №7/5 від 07 лютого 2002 року визначено, що одним із документів, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на нерухоме майно, є рішення суду про визнання права власності. Враховуючи, що позивач не має можливості оформити спадкове майно відповідно до вимог законодавства, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів, питання визначення належності цього майна має вирішуватись у судовому порядку, оскільки рішення суду буде правовстановлюючим документом для оформлення права на це майно. Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права. При цьому, одним із способів захисту цивільного права є визнання права власності. Згідно зі ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.1 ст.1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Таким чином, враховуючи, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті дружини [PERSON], суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання права власності на житловий будинок та господарські споруди, а саме, на житловий будинок А, сарай Б, огорожу №1, що розташовані за адресою: Запорізька область Василівський район с. Приморське по вул. Веселій, 24, відповідно до технічного паспорту, в порядку спадкування за законом обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved