Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-02 00:00:00

Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області (далі ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області) звернулося до суду із позовом до [PERSON] про повернення земельної ділянки, в обґрунтування якого зазначало наступне. 29.11.2018 року на виконання наказу ГУ Держгеокадастру в Запорізькій області від 27.11.2018 року № 83-ДК, державним інспектором було проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства під час використання земельних ділянок державної форми власності, розташованої на території Розівської селищної ради Розівського району Запорізької області. За результатами проведеної перевірки було встановлено, що [PERSON] на самовільно зайнятих земельних ділянках площею 11,6517 га та 4,8 га, провів посів озимої пшениці, та на земельній ділянці площею 3,8639 га, поверхневий обробіток ґрунту (наявні залишки пожнивних останків після збирання ранніх зернових), про що було складено акт № 834/0/92-18-ДК/847/АП/09/01/-18 та акти обстеження земельних ділянок від 29.11.2018 року № 834/0/92-18-ДК/538/АО/10/01/-18, № 834/0/92-18-ДК/539/АО/10/01/-18, № 834/0/92-18-ДК/540/АО/10/01/-18. Того ж дня державним інспектором відносно Тюкала І.І було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 53-1 КУпАП, за результатами розгляду якого 29.11.2018 року винесено постанову, якою останнього було визнано винуватим у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170, 00 грн., а також розраховано шкоду, заподіяну державі внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, штраф та шкода [PERSON] сплачені в повному обсязі. 29.11.2018 року державним інспектором було видано припис № 834/0/92-18-ДК/0121Пр/03/01/-18, яким [PERSON] запропоновано в 30-денний строк усунути виявлене порушення, а саме звільнити самовільно зайняті земельні ділянки. 25.02.2019 року на виконання наказу ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області від 18.01.2019 року № 65-ДК, державним інспектором було здійснено перевірку виконання [PERSON] припису. Водночас встановлено, що [PERSON] не виконав вимоги припису та не звільнив земельні ділянки від посіву озимої пшениці про, що було складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом земельної ділянки від 25.02.2019 року № 65/0/92-19-ДК/922/АП/09/01/-19. На підставі викладеного, позивач просив зобов`язати [PERSON] повернути державі в особі ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області самовільно зайняті земельні ділянки, а саме: земельну ділянку площею 11,6517 га, з кадастровим номером 2324984000:01:001:0054; земельну ділянку площею 3,8639 га, з кадастровим номером 2324984000:01:001:0053; земельну ділянку площею 4,8 га без кадастрового номеру, яка розташована між земельними ділянками з кадастровими номерами 2324984000:01:001:0054 та 2324984000:01:001:0080, а також стягнути з відповідача суму понесених судових витрат\~у розмірі\~1 921 грн. 00 коп. Згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.04.2019 року, та в порядку ст. 14 ЦПК України, головуючим суддею (суддею-доповідачем) по даній справі було визначено суддю Антіпову Т.А. (а.с. 48). Водночас, у зв`язку із перебуванням судді Антіпової Т.А. на лікарняному, розпорядженням керівника апарату Розівського районного суду Запорізької області від 28.05.2019 року № 13, призначено повторний автоматизований розподіл судових справ (а.с. 71-74). 28.05.2019 року протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, та згідно до ст. 14 ЦПК України, зазначену справу було передано на розгляд судді Завіновській А.П. (а.с. 75).\~ Ухвалою судді Розівського районного суду Запорізької області від 30.05.2019 року було відкрито провадження у вказаній справі і підготовче судове засідання призначено на 08 год. 30 хв. 21.06.2019 року, в подальшому розгляд справи відкладався на 10 год. 00 хв. 10.07.2019 року. (а.с. 76, 85). Ухвалою Розівського районного суду Запорізької області від 10.07.2019 року було закрито підготовче провадження і справу призначено до судового розгляду по суті на 09 год. 00 хв. 30.07.2019 року. В подальшому судові засідання неодноразово відкладалися та в них оголошувалися перерви, в останній раз на 10 год. 00 хв. 03.12.2019 року (а.с. 95, 184). В судовому засіданні представник ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області підтримав позовні вимоги, з підстав зазначених у позові, та просив їх задовольнити в повному обсязі. Крім того, повідомив, що на даний час земельна ділянка площею 11,6517 га, з кадастровим номером 2324984000:01:001:0054 вже розподілена на сім самостійних земельних ділянок, державної форми власності, а земельна ділянка з кадастровим номером 2324984000:01:001:0053, розподілена на дві самостійні земельні ділянки, які на даний час надані у приватну власність іншим громадянам. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та не заперечував, що дійсно займався обробкою спірних земельних ділянок, не маючи при цьому правовстановлюючих документів на них. Водночас зазначав, що земельна ділянка площею площею 3,8639 га вже розподілена на дві окремих земельні ділянки, які на даний час передані у приватну власність іншим особам, а земельна ділянка площею 4,8 га належить жителям села, оскільки відноситься до їх городів. Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи, суд доходить наступного висновку. Частиною 1 статті 13 Конституції України передбачено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Згідно до частини 1 статті 14 Конституції України, право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Відповідно до частини 1 статті 324 ЦК України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, встановлених Конституцією України (ч. 2 с. 324 ЦК України). У відповідності\~до\~статті\~326\~ЦК\~України\~від імені\~та\~в\~інтересах держави\~Україна\~право\~власності здійснюють\~відповідно\~органи\~державної влади. Управління майном, що є у державній власності, здійснюється державними органами, а у випадках, передбачених законом, може здійснюватися іншими суб`єктами. Згідно до частини 4 статті 122 ЗК України до повноважень центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи належать передання у власність або у користування земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. Підпунктом 31 пункту 4 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою КМУ від 14.01.2015 року за № 15 передбачено, що Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах визначених Земельним кодексом України, безпосередньо, або через визначені в установленому порядку його територіальні органи. Відповідно до підпункту 13 пункту 4 Положення про Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 17.11.2016 № 308, Головне управління відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством, на території Запорізької області. Згідно до частини 1 статті 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Частиною 1 статті 125 ЗК України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до статті 126 ЗК України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Положеннями статті 1\~Закону України\~«Про державний\~контроль за\~використанням та\~охороною земель» передбачено, що будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними, визначаються як самовільне зайняття земельної ділянки. Згідно статті 152\~ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав. Відповідно до статті 212\~ЗК\~України самовільно зайняті землі підлягають поверненню власнику. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан здійснюється за рахунок громадян, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок проводиться за рішенням суду. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин. Згідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 03.05.2019 року на території Розівської селищної ради Розівського району Запорізької області знаходиться земельна ділянка державної форми власності площею 11,6517 га, кадастровий номер 2324955100:01:001:0054, з цільовим призначення для ведення товарного сільськогосподарського призначення (а.с. 48-52). З акту перевірки дотримання земельного законодавства за об`єктом земельної ділянки від 29.11.2018 року № 834/0/92-18-ДК/847/АП/09/01/-18 та акту обстеження земельної ділянки від 29.11.2018 року № 834/0/92-18-ДК/540/АО/10/01/-18 вбачається, що відповідачем на земельній ділянці площею 11,6517 га, з кадастровим номером 2324955100:01:001:0054, державної форми власності, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, було проведено посів озимої пшениці (а.с. 8-11, 16-17). Виходячи з акту перевірки дотримання земельного законодавства за об`єктом земельної ділянки від 29.11.2018 року № 834/0/92-18-ДК/847/АП/09/01/-18 та акту обстеження земельної ділянки від 29.11.2018 року № 834/0/92-18-ДК/539/АО/10/01/-18, відповідачем на земельній ділянці площею 4,8 га, що знаходиться між земельними ділянками з кадастровими номерами 2324955100:01:001:0054 та 2324955100:01:001:0080, державної форми власності, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, було проведено посів озимої пшениці (а.с. 8-11, 14-15). Згідно до акту перевірки дотримання земельного законодавства за об`єктом земельної ділянки від 29.11.2018 року № 834/0/92-18-ДК/847/АП/09/01/-18 та акту обстеження земельної ділянки від 29.11.2018 року № 834/0/92-18-ДК/538/АО/10/01/-18, відповідачем на земельній ділянці площею 3,8639 га, з кадастровим номером 2324955100:01:001:0053, державної форми власності, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, було проведено поверхневий обробіток ґрунту та наявні залишки пожнивних остатків після збирання ранніх зернових (а.с. 8-11, 12-13). Відповідно до постанови про адміністративне правопорушення від 29.11.2018 року, [PERSON] було визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53-1 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170, 00 грн. (а.с. 22-23). Виходячи з\~припису від\~29.11.2018\~року №\~834/0/92-18-ДК/0121Пр/03/01/-18,\~ [PERSON] \~було запропоновано\~у 30-денний\~термін усунути\~виявлені правопорушення,\~а саме\~звільнити самовільно\~зайняті земельні\~ділянки.\~Вказаний припис\~відповідач отримав\~29.11.2018\~року (а.с. 24-25). З акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом земельної ділянки від 25.02.2019 року № 65/0/92-19-ДК/922/АП/09/01/-19 встановлено, що [PERSON] не виконав вимоги припису та не звільнив земельну ділянку орієнтованою площею 11,6517 га, з кадастровим номером 2324955100:01:001:0054 та земельну ділянку орієнтовною площею 4,8 га, яка розташована між земельними ділянками з кадастровими номерами 2324955100:01:001:0054 та 2324955100:01:001:0080, які знаходиться за межами населеного пункту на території Розівської селищної ради Розівського району Запорізької області (а.с. 26-27). Таким чином, аналізуючи наведене, суд доходить висновку, що відповідач [PERSON] самовільно зайняв земельні ділянки: площею 11,6517 га, з кадастровим номером 2324984000:01:001:0054; площею 3,8639 га, з кадастровим номером 2324984000:01:001:0053; площею 4,8 га без кадастрового номеру, яка розташована між земельними ділянками з кадастровими номерами 2324984000:01:001:0054 та 2324984000:01:001:0080, які знаходяться за межами населеного пункту на території Розівської селищної ради Розівського району Запорізької області, що останнім частково було визнано в судовому засіданні. Водночас під час судового розгляду справи було встановлено, що земельна ділянка державної форми власності площею 11,6517 га, з кадастровим номером 2324955100:01:001:0054, з цільовим призначення для ведення товарного сільськогосподарського призначення, на даний час розподілена на сім земельних ділянок. При цьому, у Державному земельному кадастру, зареєстровано шість земельних ділянок з наступними кадастровими номерами: 2324955100:01:001:0100, 2324955100:01:001:0101, 2324955100:01:001:0102, 2324955100:01:001:0105, 2324955100:01:001:0106, 2324955100:01:001:0091, всі ділянки є державної форми власності (а.с. 123, 129-133, 139-163, 190, 192-197, 200, 202-211, 218-219). Крім того, земельна ділянка площею 3,8639 га, з кадастровим номером 2324984000:01:001:0053, також була розподілена на дві самостійні земельні ділянки з кадастровими номерами 2324955100:01:001:0103 та 2324955100:01:001:0104, які на даний час перебувають у приватній власності громадян [PERSON] та [PERSON] (а.с. 124-128, 198-199, 201, 212-217, 227-232). Таким чином, суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області, а саме в частині повернення відповідачем самовільно зайнятих земельних ділянок площею 11,6517 га, з колишнім кадастровим номером 2324955100:01:001:0054, та земельної ділянки площею 4,8 га без кадастрового номеру, яка розташована між земельною ділянкою площею 11,6517 га, з колишнім кадастровим номером 2324955100:01:001:0054 та земельною ділянкою з кадастровим номером 2324955100:01:001:0080. Разом з тим, оскільки земельна ділянка площею 3,8639 га, з колишнім кадастровим номером 2324984000:01:001:0053, була розподілена на дві самостійні земельні ділянки, які на даний час перебувають у приватній власності інших осіб, суд вважає необхідним в цій частині позовних вимог ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області, відмовити. При цьому, суд відхиляє доводи відповідача про те, що земельна ділянка площею 4,8 га також перебуває у приватній власності інших осіб, оскільки достовірних та допустимих доказів цього, суду надано не було. Крім того, ці аргументи відповідача спростовуються навіть тим фактом, що вказана земельна ділянка на даний час не внесена до Державного земельного кадастру. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позов задоволено частково, суд стягує з [PERSON] на користь Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, судовий збір в сумі 1 280, 66 грн.

Outcome: partial