Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

В С Т А Н О В И В : У червні 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони перебували у шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. З 12 березня 2017 року сторони проживають окремо. Враховуючи, що подружнє життя між сторонами не склалось, позивач не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, дитина постійно хворіє та потребує сторонньої допомоги та нагляду (в тому числі медичного), відповідач матеріальної допомоги позивачу не надає, хоча має таку можливість, позивач звернулась з цим позовом та просила стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1 / 4 частин всіх видів заробітку (доходів) [PERSON] щомісячно від дати подання позову до суду до досягнення дитиною 6 років. Ухвалою суду від 3 серпня 2017 року (судді Васильєва Н.П.) провадження у справі відкрито та призначено до судового розгляду на 13 вересня 2017 року. У зв'язку з перебуванням судді на лікарняному розгляд справи знято зі складу. Відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ від 29 вересня 2017 року справу розподілено судді Батрин О.В. для здійснення її розгляду (а.с. 61). У зв'язку з цим ухвалою суду ві2 9 вересня 2017 року прийнято справу до провадження судді та призначено її судовий розгляд на 15 листопада 2017 року. 11 вересня 2017 року від відповідача [PERSON] надійшли письмові заперечення на позов (а.с. 71-73), відповідно до яких відповідач не заперечив щодо задоволення позову про стягнення аліментів на утримання позивача в розмірі одного прожиткового мінімуму на працездатну особу, визначеного відповідно до Закону, до досягнення малолітньою дитиною 3 років, з урахуванням його доходів. У зв'язку з неявкою учасників справи розгляд справи відкладено на 11 грудня 2017 року. 11 грудня 2017 року, 19 березня 2018 року розгляд справи знято зі складу у зв'язку з перебуванням судді на лікарняному та у щорічній відпустці. 15 березня 2018 року представником позивача [PERSON] подано заяву про зміну предмету позову (а.с. 92-115), відповідно до якої позивач просила стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1 / 4 частин всіх видів заробітку (доходів) [PERSON] щомісячно від дати подання позову до суду до досягнення дитиною 3 років. На виконання п. 9 Перехідних положень ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року у справі 19 березня 2018 року проведено підготовче судове засідання та розгляд справи призначено на 17 квітня 2018 року. 17 квітня 2018 року представником позивача [PERSON] надано пояснення до позову з документами щодо витрат позивача на утримання дитини (а.с. 124-166). У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги визнали частково, а саме аліменти в розмірі одного прожиткового мінімуму на працездатну особу, визначеного відповідно до Закону. Заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з такого. Судом встановлено, що 21.07.2010 між сторонами [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб (а.с. 12), від якого [INFO] народився син [PERSON] (а.с. 13). З 12 березня 2017 року сторони проживають окремо та рішенням суду від 18 жовтня 2017 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 96). Малолітній [PERSON], [INFO], проживає разом зі своєю матір'ю - позивачем [PERSON] Відповідач [PERSON] працює у ТОВ «Порше Інтер Авто Україна» та отримує заробітну плату близько 25 000 грн., з яких вираховуються податки та інші обов'язкові платежі у розмірі близько 5 000 грн. щомісячно, а також аліменти на утримання малолітнього сина відповідно до рішення Печерського районного суду м. Києва від 6.06.2017 року у справі № 757/16914/17-ц у розмірі 1 / 4 частина від заробітку, що також становить близько 5 000 грн. (а.с. 167). Позивач [PERSON] не працює, знаходиться у відпустці по догляду за малолітнім сином до досягнення останнім 3 років та отримує у зв'язку з цим відповідну допомогу (а.с. 166). Крім того, позивач постійно несе витрати на утримання та догляд хворої дитини, сплачує житлово-комунальні послуги. Відповідно до ст. 75 Сімейного кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Статтею 84 Сімейного Кодексу України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 80 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Згідно з положеннями ст. 81 Сімейного кодексу України перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затверджується Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також обставини, що мають істотне значення. Тому, враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дитини, котра постійно хворіє та потребує, у тому числі, медичного догляду, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, те, що позивач не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3 років, несе витрати по утриманню дитини, житла, відповідач працює, отримує заробітну плату, вже сплачує аліменти на утримання дитини в розмірі 1 / 4 частини всіх видів його заробітку, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 1 / 6 частини всіх видів заробітку, до досягнення дитиною 3 років. На підставі положень ст. 79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви та на підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у межах платежу за один місяць стягнення аліментів підлягає негайному виконанню. Доводи позивача, що на дитину витрачаються значні кошти, у зв'язку з чим пов'язує розмір аліментів на своє утримання до 1 / 4 частини всіх видів заробітку позивача, суд відхиляє, оскільки за таких умов позивач вправі звернутись до суду з позовом про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, що нею і зроблено. Відповідна цивільна справа знаходиться на розгляді у Святошинському районному суді м. Києва (а.с. 74). Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: partial