Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-18 00:00:00

В січні 2021 року [PERSON] звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вищевказаним позовом, в якому просить визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Наталі Станіславівни\~ № 36255, виданий 10 листопада 2020 року таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову зазначив, що 10 листопада 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. вчинено виконавчий напис № 36255, яким запропоновано стягнути з нього на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованість в розмірі 34568,38 грн. Вказана заборгованість нарахована за кредитним договором № 631380913 від 06 квітня 2020 року, укладеного між ним та АТ «Альфа-Банк». 04 січня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Валявським О.А. відкрито виконавче провадження № 6402638 та постановою від 11 січня 2021 року звернено стягнення заробітну плату боржника. Про факт існування оскаржуваного виконавчого напису він дізнався 08 січня 2021 року. Даний виконавчий напис вчинено з порушенням норм ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та п.3 глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України так як зазначена у виконавчому написі сума грошових вимог не є безспірною та відповідачем було надано нотаріусу кредитний договір, який складено в простій письмовій формі, без нотаріального посвідчення, тому виконавчий напис , на думку позивача, має бути визнано таким, що не підлягає виконанню. Одночасно з поданням позову, позивачем до суду подано заяву про забезпечення позову, в якій останній просить суд зупинити стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса, що оспорюється в суді. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 січня 2021 року вказану справу передано на розгляд судді [PERSON] . Ухвалою суду від 29 січня 2021 року задоволено заяву позивача та вжито заходи по забезпеченню позову, шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку - виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталею Станіславівною 10 листопада 2020 року за № 36255. Ухвалою суду від 01 лютого 2021 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків. У зв`язку з виконанням ухвали суду від 01 лютого 20221 року, судом відкрито провадження у справі від 03 лютого 20221 року та призначено розгляд справи на 01 березня 2021 року. Вказаною ухвалою задоволено клопотання позивача та витребувано від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. належним чином засвідчені копії документів, що стали підставою для вчинення виконавчого напису\~ від 10 листопада 2020 року за № 36255. У зв`язку з неявкою в судове засідання, призначене на 01 березня 2021 року відповідача, розгляд справи відкладено та призначено на 19 березня 2021 року. 11 березня 2021 року на адресу суду від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. надійшли копії, витребуваних ухвалою суду від 01 березня 2021 року, документів. В судове засідання позивач не з`явився, направив на адресу суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Третя особа у справі приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н. направила на адресу суду клопотання про розгляд справи у її відсутності ухвалення рішення згідно чинного законодавства. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне: 06 квітня 2020 року між [PERSON] та Акціонерним товариством «Альфа-Банк» укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Відомостей щодо нотаріального посвідчення кредитного договору матеріли справи не містять. Згідно повідомлення представника АТ «Альфа-Банк», адресованого [PERSON] що міститься в матеріалах, наданих приватним нотаріусом, останнього повідомлено про порушення основного зобов`язання та запропоновано до 22 жовтня 2020 року добровільно виплатити заборгованість\~ у розмірі 34568, 38 грн. Відомостей щодо належного вручення вказаного повідомлення [PERSON] матеріали справи не містять. Відповідно до виписки з рахунку [PERSON] , у нього перед АТ «Альфа-Банк» рахується заборгованість в сумі 34568, 38 грн. 30 жовтня 2020 року представник АТ «Альфа-Банк» звернувся приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. із заявою вчинення виконавчого напису про стягнення із [PERSON] на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором № 631380913 від 06 квітня 2020 року в сумі 34568,38 грн. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. 10 листопада 2020 року вчинено виконавчий напис за № 36255, яким запропоновано звернути стягнення з [PERSON] на користь АТ «Альфа-Банк» по заборгованості за кредитним договором на суму 34568,38 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Валявського О.А. від 04 січня 2021 року відкрито виконавче провадження № 64026638 на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. № 36255 від 10 листопада 2020 року. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Валявського О.А. від 11 січня 2021 в межах виконавчого провадження № 64026638 звернуто стягнення на заробітну плату [PERSON] , яку останній отримує в ТОВ «Інтос та ПАТ «Еліт Декор». Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами. При вирішенні справи, суд виходить з наступного. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 826/20084/14 (провадження № 11-174ас18) відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Установлені судом обставини свідчать, що серед документів наданих АТ «Альфа Банк» приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, відсутній, а отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису. Вказана правова позиція висловлена у Постанові Верховного Суду від 12 березня 2020 року № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19). Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Наведена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 27.03.2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19),\~ від 02.07.2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278 гс18), у постанові Другої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного суду від 01.04.2020 року у справі № 201/15282/16-ц (провадження № 61-40796св18). З огляду на встановлені обставини справи, суд не вбачає безспірність заборгованості перед стягувачем з боку позивача так як на момент звернення АТ «Альфа-Банк» до приватного нотаріуса, останньому зі сторони відповідача не надано документів, що підтверджують отримання [PERSON] повідомлення від АТ «Альфа-Банк» про порушення основного зобов`язання за кредитним договором та згоду останнього на її виплату. Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про порушення нотаріусом прав позивача при вчиненні виконавчого напису, що полягає у недотриманні умов вчинення такої нотаріальної дії, а тому вимоги позивача є доведеними, обґрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 908.00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved