Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-15 00:00:00

В січні 2017 року [PERSON] та [PERSON] звернулись з позовом до [PERSON], в обґрунтування якого посилались на те, що з червня 2000 року вони є власниками домоволодіння № 8 по вул. Миру в с. Костянтинівка Арбузинського району Миколаївської області. У 2002 році вони переїхали до м. Донецьк, а в належний їм будинок за згодою позивача [PERSON] вселились її батьки - [PERSON] та [PERSON] У 2012 році [PERSON] помер, а [PERSON] виписалась з будинку ще у 2004, переїхавши на інше місце проживання. Вказують, що у 2012 році позивач [PERSON] без відома та згоди позивача [PERSON] якимось чином зареєстрував [PERSON] за адресою спірного будинку, де вона й почала проживати. У 2016 року відповідач [PERSON] добровільно вивезла свої особисті речі та меблі, виїхала на постійне місце проживання до іншого жилого приміщення, у звязку з чим втратила право користування спірним будинком, однак з реєстрації не знялась та добровільно цього зробити не бажає. Посилаючись на ч.2 ст. 107 ЖК України, позивачі просять суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування будинком № 8 по вул. Миру в смт. Костянтинівка Арбузинського району Миколаївської області, виселити її та зняти з реєстрації за вказаною адресою. Відповідач [PERSON] подала до [PERSON] та [PERSON] зустрічну позовну заяву, в якій посилається на те, що з донькою та онуком постійно проживала однією сімєю в будинку № 8 по вул. Миру в с. Костянтинівка, Арбузинського району Миколаївської області, де й зареєстрована багато років. В цей будинок вона вселилась разом із своїм чоловіком після того, як продали належну їм квартиру в м. Южноукраїнську, щоб виручені від продажу кошти віддати [PERSON] для придбання будинку в м. Донецьку, де остання вийшла заміж. В 2004 році вона зареєструвалась за місцем проживання її молодшої доньки в м.Южноукраїнську з метою більш комфортного медичного обслуговування. Вказує, що за час проживання в спірному будинку протягом 2001 2011 років за згодою відповідачки [PERSON] вона разом з чоловіком за власні кошти проводити там капітальний ремонт. Вважає, що має право на проживання у спірному будинку, оскільки є членом сімї відповідачів, зареєстрована в ньому за їх згодою та проживала разом з ними. На даний час вона не за власної волі відсутня в будинку, оскільки відповідачі не пускають її в будинок, викинули речі на вулицю, змінили замки на вхідних дверях та встановили додаткові замки. Відповідач [PERSON] відмовляється від зустрічі та на телефонні дзвінки не відповідає. Просить суд усунути перешкоди в користуванні житловим будинком № 8 по вул. Миру в смт. Костянтинівка, Арбузинського району Миколаївської області шляхом вселення її в будинок та зобовязання відповідачів передати їй ключі від вхідних дверей у двір та вхідних дверей в будинок. В судовому засіданні позивачі за первісним позовом [PERSON] та [PERSON], а також їх представники первісний позов підтримали повністю, просили його задовольнити, зустрічний позов не визнали, просили суд в його задоволенні відмовити. Позивач за зустрічним позовом [PERSON] та її представник первісний позов не визнали, просили в його задоволенні відмовити, зустрічний позов підтримали в повному обсязі, просили його задовольнити. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належно, від її імені діє її законний представник позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом [PERSON], подала до суду заяву, в якій просить суд розглядати справу без її участі. Первісний позов просить задовольнити, у задоволенні зустрічного відмовити. Представник третьої особи Костянтинівської селищної ради Арбузинського району Миколаївської області в судовому засіданні первісний позов вважав таким, що не підлягає задоволенню, зустрічний просив задовольнити. В судовому засіданні позивач за первісним позовом [PERSON] пояснила суду, що вона та її син [PERSON] є власниками будинку, в який намагається вселитись відповідач [PERSON] Однак у січні 2016 році остання забрала свої речі з будинку і з цього часу в ньому не проживає. Куди виїхала [PERSON] вона не знала, оскільки на той час між ними існував конфлікт і вони не розмовляли. Вказує, що спільне проживання з відповідачкою є неможливим, оскільки остання постійно провокує сварки та суперечки в присутності неповнолітньої [PERSON], яка хворіє серцевою недугою, безпідставно викликає поліцію, ображає її та сина, втручається в їхню сімю, намагається зруйнувати її шлюб з чоловіком. У 2012 році її син [PERSON] після закінчення навчання в Макіївці приїхав до смт. Костянтинівки та прописався за адресою спірного будинку, як його співвласник. Після оформлення відповідних документів, син повідомив їй по телефону, що відповідач [PERSON] також прописалась в їхньому будинку. Сама відповідач їй не телефонувала, про намір зареєструватись за адресою спірного будинку не повідомляла, згоди на це не питала. Яким чином [PERSON] прописалась не знає, але їй відомо, що вона допомагала [PERSON] з заповненням документів, ввівши його в оману, а останній їх тільки підписував. По приїзду з Донецька вона відразу почала оскаржувати реєстрацію відповідачки до суду, подавала позови близько чотирьох разів, однак всі вони були залишені без розгляду у звязку з обіцянками [PERSON] добровільно знятись з реєстрації та виселитись з будинку. Зазначила, що вона не знала про реєстрацію відповідачки у спірному будинку з 2002 року, оскільки дозволу на це не давала, однак на проживання відповідачки була згодна. Батьки робили ремонт в її будинку з власної ініціативи, але не капітальний. Вона дійсно змінила серцевини замків на вхідних дверях в будинок після того, як виїхала [PERSON], однак замок на калітці був ще до її виїзду з будинку, але ключа у [PERSON] від нього немає, оскільки одним ключем користується вся сімя. Їй нічого не відомо про намагання відповідачки вселитись в спірний будинок, оскільки остання їй не дзвонила, до будинку не приходила. Допитаний в судовому засіданні позивач за первісним позовом [PERSON] пояснив, що у 2012 році він переїхав до смт. Костянтинівка, де разом з [PERSON] пішов до сільради прописуватись в будинку, ? частина якого належить йому на праві власності. Оскільки в нього поганий почерк, то всі документи заповнювала [PERSON], а він, не читаючи, лише підписав їх. Однак, прийшовши забирати будинкову книгу, побачив, що бабуся також зареєстрована в належному їм з матірю будинку, про що відразу повідомив матір, яка заперечувала проти реєстрації [PERSON] Особисто він згоду на реєстрацію бабусі не давав, оскільки це питання навіть не обговорювалось. Він не звертався з позовом про знаття [PERSON] з реєстрації, оскільки спочатку відносини з нею були нормальними, однак в подальшому погіршились через постійні конфлікти, які вчиняла бабуся після переїзду матері з Донецька. Вважає, що відповідач [PERSON] має бути знята з реєстрації за адресою спірного будинку, оскільки її законно ніхто не прописував, вона виїхала взимку 2016 року добровільно, забравши особисті речі, проживати сумісно з нею неможливо через постійні конфлікти. Представник позивачів за основним позовом [PERSON] в судовому засіданні давала пояснення, що [PERSON] з будинку позивачів виселялась добровільно на інше місце проживання, а тому вважається такою, що втратила право користування ним з дня її виселення на підставі ч.2 ст. 107 ЖК України. При цьому, вказала, що письмової згоди позивачі на реєстрацію [PERSON] в їхньому будинку не давали, вона зареєструвалась там незаконно. У 2015 році позивач [PERSON], як тільки приїхала з Донецьку, подавала позови щодо зняття з реєстрації та виселення [PERSON], однак всі вони були залишені без розгляду, так як сторони примирялись, але в подальшому між ними знову виникали конфлікти. Представник позивачів [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що [PERSON] та [PERSON] є співвласниками спірного будинку № 8 по вул. Миру в смт. Костянтинівка Арбузинського району Миколаївської області. У 2012 році [PERSON] шляхом введення [PERSON] в оману, без відома та згоди [PERSON] незаконно зареєструвалась в їхньому будинку та самоправно вселилась в нього. Будь-якої угоди про порядок користування житловим будинком між сторонами не укладалось. При цьому [PERSON] добровільно виселилась з будинку в січні 2016 року, не проживає в ньому більше року, що підтверджується актом обстеження домоволодіння від 07.11.2016 року. Просив суд при вирішенні даного спору врахувати положення ст.ст. 116, 157 ЖК України. Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON] в судовому засіданні пояснила суду, що відповідач [PERSON] доводиться їй рідною дочкою, а [PERSON] онуком. В 2002 році вона з чоловіком продали квартиру в м. Южноукраїнську, у звязку з чим зареєструвались та вселились в будинок № 8 по вул. Миру в смт. Костянтинівка Арбузинського району Миколаївської області, який належить [PERSON] та [PERSON] на праві власності. У 2004 році вона виписалась з цього будинку, зареєструвавшись за місцем проживання молодшої доньки в м. Южноукраїнську, так як хворіла і бажала лікуватись у місті, але фактично весь час проживала в будинку відповідачів. У 2012 році після закінчення навчання до смт. Костянтинівка переїхав її онук [PERSON], з яким вона разом знову прописалась за адресою спірного будинку., однак в день прописки в телефонному режимі повідомила про це [PERSON], на що остання погодилась. З початком бойових дій на Сході відповідачка [PERSON] приїхала в смт. Костянтинівку, відносини з нею спочатку були нормальні, однак після приїзду її чоловіка почались постійні конфлікти, оскільки останній хотів продати спірний будинок. Так, відповідачі з нею не розмовляють, частину її речей викинули, а частину знищили, відповідачка [PERSON] вдарила її. Пояснила суду, що в січні 2016 року вона хотіла поїхати до свекрухи в Росію на декілька місяців, однак по дорозі потрапила в ДТП, після чого тривалий час лікувалась в м. Первомайську, перенесла операцію. Пізніше [PERSON] дала суду пояснення, що в ДТП вона потрапила не в Росії, а під час поїздки до Італії, де хотіла заробити грошей на окреме від відповідачів житло. Стверджує, що наміру покидати будинок відповідачів назавжди вона не мала, оскільки жити їй ніде, а частина її речей знаходиться в спірному будинку. Вона декілька разів намагалась повернутись в будинок, однак відповідачі змінили замки, поставили замок на хвіртку, двері їй не відчиняють, на телефонні дзвінки не відповідають. Представник позивача [PERSON] пояснив суду, що у 2002 році [PERSON] була зареєстрована у спірному будинку за згодою його власників, з цього ж часу до 2016 року постійно проживала з ними, є членом їхньої сімї. Однак в 2014 році з приїздом [PERSON] в них виникали постійні конфлікти, які закінчувались бійками. [PERSON] нанесла тілесні ушкодження [PERSON], про що є висновок експерта. При цьому [PERSON] залишила будинок під тиском відповідачів за зустрічним позовом, виїхала з нього не добровільно, а через постійні конфлікти. Однак в подальшому потрапила в ДТП, перенесла операцію, після якої лікувалась близько півроку, а тому не проживала за адресою спірного будинку з поважних причин. Вважає позов [PERSON] безпідставним і необґрунтованим, а до спірних правовідносин слід застосувати положення ст. 405 ЦК України, а не ч.2 ст. 107 ЖК України. Представник третьої особи Костянтинівської селищної ради Арбузинського району Миколаївської області в судовому засіданні пояснив суду, що незаконна реєстрація [PERSON] в спірному будинку належним чином не доведена, реєстрацію здійснював інший орган. Підстав для задоволення первісного позову немає. Зустрічний позов підлягає задоволенню, оскільки доведено, що у позивача існують перешкоди в користуванні будинком. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належно, про причини неявки суд не повідомила, будь-яких клопотань через свого законного представника [PERSON] не заявляла. Окрім дослідження пояснень сторін та їх представників, судом були допитані свідки за клопотанням відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним [PERSON] та її представника. Так, свідок [PERSON] показала суду, що [PERSON] разом із своїм чоловіком продали квартиру в м. Южноукраїнськ та переїхали проживати до будинку відповідачів у 2002 році, де й зробили капітальний ремонт. Через деякий час [PERSON] виписалась з їхнього будинку, так як їй треба було лікуватись в м. Южноукраїнську. Однак в 2012 році знову прописалась за адресою спірного будинку. Їй відомо, що [PERSON] знала про реєстрацію [PERSON] в спірному будинку в 2012 році, була незадоволена цим, однак нічого з цього приводу не казала. Але коли [PERSON] приїхала з Донецька разом із своїм чоловіком, то в сімї почались постійні конфлікти. Так, відповідачі пошкодили речі [PERSON], викинули їх на вулицю, змінили замки на вхідних дверях і не впускають останню в будинок. При цьому [PERSON] побила [PERSON], через що та ходила в синцях. В них постійно виникають конфлікти через те, що [PERSON] заступилась за невістку, а її зять хоче продати будинок. На даний час [PERSON] в спірному будинку не проживає, вселилась у готель. Свідок [PERSON] в судовому засіданні дала показання про те, що позивач за зустрічним позовом [PERSON] проживає в будинку відповідачів десь з 2002 року. З цього ж часу вона та її покійний чоловік зробили там ремонт. Спочатку відносини в них були нормальні, однак зі слів [PERSON] їй відомо, що останнім часом мають місце постійні конфлікти. Приблизно рік тому позивач потрапила в аварію, тривалий час лікувалась, а зараз проживає в готелі. Свідок [PERSON] показав суду, що йому відомо те, що [PERSON] із її чоловіком продали квартиру в Южноукраїнську та купили відповідачці [PERSON] будинок в Донецьку. У 2016 році він допомагав [PERSON] перевозити речі з будинку відповідачів в гуртожиток, остання скаржилась на конфлікти з відповідачами. За такого суд, зясувавши позиції сторін та їх представників, дослідивши обставини справи в межах заявлених позовних вимог, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням з точки зору належності та допустимості, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозвязку,

Outcome: approved