Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

В січні 2015 року заявник - [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з заявою про визнання недієздатним [PERSON], [INFO] Заяву вмотивовано тим, що батько Заявника - [PERSON], який проживає за адресою: [ADDRESS] є інвалідом ІІ групи загального захворювання і перебуває на обліку з 1975 року у наркологічному диспансері з діагнозом - алкоголізм. Він неодноразово і безуспішно лікувався від алкоголізму в різних медичних установах України. Систематичне зловживання алкогольними напоями спричинило розлад психічного стану, батько заявника забуває закрити водопровідний кран, зачинити двері квартири тощо. Вказані порушення психічного стану батька заявника потребують його опіки і постійного догляду за ним. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва (суддя Фролова І.В.) від 29.01.2015р. у справі за заявою [PERSON], заінтересована особа: Відділ опіки та піклування Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації, про визнання [PERSON] недієздатним, було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у судовому засіданні (а.с.12). В судовому засіданні 17.03.2015р. заявник заявив клопотання про витребування доказів у Київській міській наркологічній клінічній лікарні «Соціотерапія», яке ухвалою суду від 17.03.2015р. було задоволено та витребувано у Київській міській наркологічній клінічній лікарні «Соціотерапія» медичну картку амбулаторного хворого [PERSON], [INFO] (а.с.22). При цьому, задовольняючи клопотання заявника про призначення у справі судово-психіатричної експертизи щодо [PERSON], суд своєю ухвалою від 16.04.2015р. призначив по справі судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручив Київському міському центру судово-психіатричної експертизи Головного управління охорони здоров'я та медичного забезпечення Київської міської державної адміністрації, на вирішення якої поставив наступні питання: - Чи хворіє [PERSON] на будь-яке психічне захворювання? - Чи може [PERSON] розуміти значення своїх дій та керувати ними? На час проведення експертизи провадження по справі зупинено (а.с.24-25). 25.06.2015 року Київським міським центром судово-психіатричної експертизи повернуто до Шевченківського районного суду м.Києва цивільну справу за заявою [PERSON], заінтересована особа: Відділ опіки та піклування Шевченківської районної у м.Києві державної адміністрації, про визнання недієздатним [PERSON], [INFO], у зв'язку з виконанням ухвали суду про призначення судово-психіатричної експертизи (а.с.29-31). У зв'язку з припиненням повноважень судді Фролової І.В., розпорядженням Шевченківського районного суду м. Києва від 04.08.2015 року за № 01-24-978 (а.с.32) вказану цивільну справу було передано на повторний автоматичний розподіл, за результатами якого її передано для розгляду судді Маліновської В.М (а.с.33), яка своєю ухвалою від 05.08.2015р. відновила провадження у зазначеній справі та призначила до розгляду у судовому засіданні (а.с.34). В судовому засіданні 25.11.2015р. заявник - [PERSON] вимоги заяви про визнання недієздатним його батька [PERSON] підтримав в повному обсязі та просив суд подану заяву задовольнити. Орган опіки та піклування Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації в судове засідання 25.11.2015р. свого представника не направив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд, заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, знаходить заяву такою, що на даний час не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із ч. 1 ст. 30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов'язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом (ч. 2 ст. 30 ЦК України). За змістом ч.ч.1-2 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, заявник [PERSON] є сином [PERSON], [INFO] р.н., що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Міським Палацом новонароджених м. Києва 10.03.1992р. (а.с.4). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є інвалідом «ІІ» групи по загальному захворюванню, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серія 10 ААА № 119180 (а.с.5) та перебуває під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом з 11.01.1976р., діагноз: Розлад психіки і поведінки внаслідок вживання алкоголю синдром залежності, що підтверджується довідкою Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія» № 338350 від 26.12.2014р (а.с.6) та копією медичної картки [PERSON] (а.с.41-76). Разом з тим, згідно з Висновком судово-психіатричного експерта № 511 від 16.06.2015р. [PERSON] будь-яким стійким хронічним психічним розладом не страждає, а виявляє ознаки Психічних і поведінкових порушень, у результаті вживання алкоголю, синдром залежності (у даний час - утримання) (F 10.201); [PERSON] за своїм психічним станом у даний час здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с.29-31). Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO], станом на час проведення судово-психіатричної експертизи за своїм психічним станом на даний час здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, що виключає підстави для визнання такої особи недієздатною. Оцінюючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що станом на час розгляду справи підстави для визнання [PERSON], [INFO] недієздатним відсутні, що підтверджується матеріалами справи, зокрема висновком судово-психіатричного експерта № 511 від 16.06.2015р., а тому суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви [PERSON] про визнання недієздатним батька [PERSON] слід відмовити. Враховуючи вищевикладене, на підставі ст. ст. 30, 39 ЦК України, та

Outcome: dismissed