overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-28 00:00:00

В червні 2017 року позивач звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду з позовом про розірвання шлюбу. Вказувала, що з 05.11.1983 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя мають сина [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалося, через те, що відповідач зловживає спиртними напоями, неодноразово просила змінити поведінку, але це не дало позитивних результатів, це негативно впливає на її здоров`я, спільне проживання стало неможливим, вважає збереження шлюбу не можливим, просила шлюб розірвати. Сторони звернулись до суду із заявами про розгляд справи у їхню відсутність. Позивач у поданій заяві позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З 05.11.1983 року сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі, який зареєстровано виконавчим комітетом Новогригоріївської сільської ради Вознесенського району, актовий запис № 13. Від спільного життя подружжя має повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу (СК) України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права і обовязки. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тобто 640 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-30 00:00:00

В червні 2017 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 29 червня 2012 року. Від сумісного шлюбу мають малолітнього сина, [PERSON] , [INFO]. Сімейні стосунки не склалися через різність характерів та поглядів на життя у звязку з чим між ними виникали суперечки та сварки. З червня 2016 року шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, живуть окремо. Сімя розпалася та поновлена бути не може. Примирення неможливе. Позивач просила шлюб розірвати. Позивач надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач позов визнав у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, оцінивши добуті та представлені докази, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 29 червня 2012 року, який було зареєстровано в Ленінському відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області , актовий запис № 204. Від сумісного шлюбу мають неповнолітнього сина , [PERSON] , [INFO] (а.с. 5, 6). Сімейні стосунки не склалися через різність характерів та поглядів на життя у звязку з чим між сторонами виникали суперечки та сварки. З червня 2016 року шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, живуть окремо. Сімя розпалася та поновлена бути не може. Примирення неможливе. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги те, що подружжя тривалий час стосунки не підтримує, живе окремо, сумісно господарство не веде, примирення між сторонами неможливе, суд вважає можливим шлюб між ними розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

в червні 2017 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, в якому просила суд розірвати шлюб, укладений 21 жовтня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бобринецького району Кіровоградської області, актовий запис № 89. В обгрунтування своїх вимог зазначила, що від спільного шлюбу з відповідачем мають доньку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося, через відсутність взаєморозуміння, що привело до того, що в сім'ї часто виникали сварки та непорозуміння. Позивач в судове засідання не з'явилася, заздалегідь подавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність, у якій свої позовні вимоги вона підтримала у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, заздалегідь подавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність, у якій позовні вимоги він визнав у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21 жовтня 2006 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Бобринецького району Кіровоградської області, про що зроблений відповідний актовий запис № 89, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER]. Від шлюбних відносин сторони мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER]. Матеріалами справи встановлено, що сімейні відносини сторони не підтримують з січня 2017 року, спільне господарство не ведуть. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги ч.1 ст.55 СК України. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження ... є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом - ч.ч.3,4 ст.56 СК України. Ст.ст. 105 ч.3, 110,112 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду після з'ясування фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, при цьому суд бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства (ст. 111 СК України). Судом встановлено, що сім'я сторін розпалась, зберегти її не можливо. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя та інтересам дитини, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-09 00:00:00

В червні 2017 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, в якому просила суд розірвати шлюб, укладений 31 липня 2009 року в Дзержинському відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 346. В обгрунтування своїх вимог зазначила, що від спільного шлюбу з відповідачем мають доньку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося, через відсутність взаєморозуміння, що привело до того, що в сім'ї часто виникали сварки та непорозуміння. Позивач в судове засідання не з'явилася, заздалегідь подавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність, у якій свої позовні вимоги вона підтримала у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, заздалегідь подавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність, у якій позовні вимоги він визнав у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 31 липня 2009 року в Дзержинському відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що зроблений відповідний актовий запис № 346, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія І-КИ № 144591. Від шлюбних відносин сторони мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія І-КИ № 299568. Матеріалами справи встановлено, що сімейні відносини сторони не підтримують з лютого 2017 року, спільне господарство не ведуть. Відповідно до ч. 1\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги ч.1\~ст.55 СК України. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження ... є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом - ч.ч.3,4\~ст.56 СК України. Ст.ст.\~105\~ч.3,\~110,112 Сімейного кодексу України\~визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду після з'ясування фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, при цьому суд бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства (ст. 111 СК України). Судом встановлено, що сімя сторін розпалась, зберегти її не можливо. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя та інтересам дитини, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

В червні 2017 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, укладеного з відповідачем в 2007 році, в період якого мають сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування вимог вказала, що між нею та відповідачем під час шлюбу постійно виникали конфлікти та суперечки, відповідач не поважав її як дружину, порушував подружню вірність, фактично проживає з іншою жінкою, внаслідок чого з жовтня 2016 року спільне проживання припинили. Вважає, що збереження шлюбу неможливе та суперечить їхнім інтересам та інтересам їхньої дитини. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «Низовець». Позивач в судове засідання не зявилася, в позовній заяві просила розглядати справу у її відсутності, проти позову не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечує проти розірвання шлюбу. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. Встановлено, що з 12 серпня 2007 року сторони перебувають у шлюбі, в період якого у них народився син [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки не склались через різного роду непорозуміння, внаслідок чого сторони з жовтня 2016 року проживають окремо, відповідач проживає з іншою жінкою. Відновлювати сімейні стосунки сторони не мають бажання, строк для примирення не просили. Позивач проживає з іншим чоловіком, від якого мають спільну дитину. Зазначені обставини свідчать про те, що подальше спільне життя\~\~ подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожної сторони та їх дитини, тому, відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд знаходить підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-26 00:00:00

В червні 2017 року позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON],\~ про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що є власником житлового приміщення, розташованого за адресою: Донецька область, м. Добропілля, вул. Ременного 9/8. У квартирі також зареєстровано [PERSON], [INFO], який є сином позивача. Відповідач не проживає у вищезазначеному житловому приміщенні з листопада 2015 року, участі в утриманні житла та в сплаті комунальних послуг не приймає. добровільно з реєстрації не знімається, у звязку з чим позивач не має змоги оформити договір купівлі-продажу вищезазначеної квартири. Позивач у\~ судове засідання не зявився, звернулася до суду із заявою про розгляд справи в її відсутність, позов підтримала та просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач у судове засідання повторно не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових повісток та шляхом розміщення оголошення про його виклик до суду на офіційному веб-сайті Добропільського\~ міськрайонного суду Донецької області\~\~ http://dpm.dn.court.gov.ua\~. З огляду на наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

В червні 2017 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину .В позові позивач вказує, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] 17 березня 2017 року шлюб між ними розірвано , що підтверджується рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області . В шлюбі у них народилася донька [PERSON] , 07 грудня 2013 року батьком якої є відповідач, яка проживає з нею і перебуває на її утриманні . Однією сімєю з відповідачем вони не проживають. Так як відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча працює комірником в ПП « Арго» , отримує заробітну плату у розмірі 4500 гривень , і тому має реальну змогу сплачувати аліменти на утримання дитини , тому вона просить суд стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму , встановленого законом для дітей відповідного віку , до повноліття дитини. Позивач в судовому засіданні позов підтримала та просила його задоволити. Відповідач в судове засідання не з?явився, згідно поданої на адресу суду письмової заяви ( вх. № 21298 від 20.10.2017 року ) вказав, що позов про стягнення аліментів визнає повністю та просить справу розглянути у його відсутність. Суд, вислухавши пояснення позивача , беручи до уваги процесуальну позицію відповідача по справі , дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до частковому задоволення. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі , мають доньку [PERSON] , [INFO] ( свідоцтво про народження [PERSON], , серія І- СР № 182643 від 11.12.2013 року , а.с.- 5). Дитина знаходиться на утриманні матері і вони спільно проживають за адресою: [INFO] ( довідка видана виконавчим комітетом Уманської міської ради Черкаської області № 108 від 12 червня 2017 року). Відповідач добровільно матеріальної допомоги або іншого забезпечення дитині не надає. Судом з достовірністю встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] . Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Таким чином при викладених вище обставинах, у звязку з тим, що відповідач добровільно не виконує свого обовязку по утриманню дитини , позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і позов підлягає до часткового задоволення.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-29 00:00:00

В червні 2017 року позивачка [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якому зазначила, що від шлюбу з [PERSON] мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею, оскільки з жовтня 2015 року вони з відповідачем проживають окремо, в свою чергу відповідач не надає будь-якої матеріальної допомоги на утримання дитини. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась, але надала на адресу суду заяву в якій прохала проводити судовий розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримувала в повному обсязі та наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, але надав на адресу суду заяву в якій просив розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення за наступних обставин. Судом встановлено, що 02 грудня 2010 року сторони [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб у Київському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, про що здійснено актовий запис № 249 ( а.с.2). У відповідності до свідоцтва про народження серії І-КЕ № 213109 від 28 листопада 2014 року, виданого Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, сторони від спільного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.4). Судом встановлено, що неповнолітня дитина [PERSON], 28 листопада 2014 року, проживає разом з позивачкою [PERSON] у м. Полтава по вул. Вакуленцівська, 45. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 ст. 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 2 статті 183 Сімейного кодексу України визначено, що якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Таким чином, зважаючи на вище вказані обставини та факти, суд приходить до висновку, що оскільки [PERSON] являється батьком неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], він зобовязаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 статті 182 Сімейного кодексу України визначаючи розмір аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Крім того, відповідно до п. 1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів, але не більше ніж за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

В червні 2017 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Чортківського району Тернопільської області, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, Чортківської районної державної нотаріальної контори, про визнання права власності на спадкове майно. В позовній заяві вказується, що вона є дочкою померлої 15 жовтня 2015 року [PERSON], яка постійно проживала за адресою: [INFO] разом зі своєю матірю [PERSON], яка померла [INFO]. Відповідно до даних Чортківської районної держнотконтори заведена спадкова справа №64 до майна померлої 03 серпня 2005 року [PERSON]. Спадковим майном, яке потребує належного оформлення, є земельна ділянка площею 1,00 га на території [PERSON] сільської ради Чортківського району Тернопільської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, власником якої, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯА №557150 від 25 січня 2006 року є [PERSON] Однак державний нотаріус своїм листом № 2228/02-14 від 08 вересня 2016 року розяснила необхідність вирішення даного питання в судовому порядку, оскільки вищевказаний Державний акт на право власності на земельну ділянку видано та зареєстровано після смерті [PERSON] В даному випадку [PERSON] не може оформити спадкові права після смерті бабусі, що змусило її звернутися до суду. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, враховуючи підстави зазначені в позові. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився, в суд поступила заява, в якій позовні вимоги визнають, просять справу розглядати без їхнього представника, клопотань та будь-яких заперечень не мають. Представник третьої особи Чортківської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, від них надійшла заява, в якій просять справу слухати за відсутності представника, при ухваленні рішення покладаються на розсуд суду. Суд, дослідивши письмові докази в справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких мотивів. Згідно з ч. 4 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 61 вищезазначеного Кодексу обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть у справі, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що 03 серпня 2005 року в с. Коцюбинчики Чортківського району Тернопільської області померла [PERSON], після її смерті позивачка [PERSON] відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу України є спадкоємцем її майна за заповітом і спадщина належить їй з часу відкриття. Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на спадкове майно, задовольнивши позов.

Outcome: approved