Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

В суд подано зазначений позов 03.06.14р. В судовому засіданні [PERSON] просить суд задовольнити її позов, за викладеними у ньому обставинами, мотивуючи вимогу тим, що вона отримала від міськради дозвіл на розробку проектної документації на земельну ділянку [ADDRESS]. Проте, при виготовленні такої документації з'ясувалось, що її сусідка - [PERSON], самовільно побудувала паркан на межі їх земельних ділянок, та цей паркан знаходиться на землі, яка підлягає виділенню їй, тобто перешкоджає встановленню правильних меж між їх земельними ділянками. В добровільному порядку [PERSON] не усунула цю перешкоду. [PERSON] заперечує тим, що межа їх земельних ділянок встановлювалась доволі давно, коли ця ділянка надавалась для будівництва житлового будинку іншій особі,, в якої вони викупили недобудований будинок,, та продовжили його будувати і було встановлено той паркан. Непорозуміння почались коли вона подала документи на приватизацію земельних ділянок і при виготовленні проекту, їх ділянки змінили свої розміри. Дослідивши документи по справі, суд дійшов наступних висновків. Рішенням Приморської міськради від 21.03.14р. № 1 надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі [PERSON] по [ADDRESS], площею 1 000 кв.м. (а.с. 54). Рішенням Приморської міськради від 22.11.13р. № 16 надано [PERSON] земельну ділянку для будівництва житлового будинку на правах суперфіція по [ADDRESS], з обов'язком укласти договір суперфіція (а.с. 7, 13). Відповідний договір суперфіцію складено 25.11.13р. між міськрадою та [PERSON] на земельну ділянку 0,1 га. підписано сторонами, проте у відповідності до ст. 102-1 ЗК України, ст.182 ЦК України - державна реєстрація договору не проведена і він вважається за ст.ст. 210, 215 ЦК України нікчемним. Проте, рішенням Приморської міськради № 8 від 25.07.14р. надано [PERSON] дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва житлового будинку по [ADDRESS]. ( а.с. 83). Рішенням виконкому Приморської міськради № 59 від 14.03.14р. встановлено межу між земельними ділянками по [ADDRESS] за схемою, а рішенням № 91 від 11.04.14р. зобов'язано [PERSON] перенести межові знаки між цими земельними ділянками відповідно до меж визначених в рішенні № 59, про що складено відповідну землевпорядну документацію і визначено такі межі в натурі, з яких вбачається, що при виділенні земельної ділянки [PERSON] її межі включають в себе паркан побудований [PERSON] (а.с. 8-9, 14-27, 49-66). В квітні 2014р. [PERSON] скаржилась на дії [PERSON] щодо самовільного зайняття її земельної ділянки і перевіркою Приморського РВ ГУМВС виявлено, що на ділянці, яку було виділено та виміряно в натурі [PERSON] в 2013р., збудовано сусідами по [ADDRESS]: паркан та посаджено дерева. [PERSON] пояснила, що вона так вчинила коли їй відплели цю земельну ділянку та встановили її межі до 2013р. ( а.с. 11). За розпорядженням голови Приморської РДА № 518 від 01.09.2004р. [PERSON] надано згоду на виготовлення проекту відведення земельної ділянки 1000 кв.м. для будівництва житлового будинку по [ADDRESS]., а таке право у [PERSON] на цю ділянку припинено (а.с. 45). Відповідно до будівничого паспорту від 01.07.1998р., який було надано іще на минулого користувача - [PERSON], за адресою [ADDRESS] було погоджено будівництво житлового будинку та земельну ділянку 1000 кв.м., яка мала план 20х50 м., як вбачається зі схеми - із прямим кутом по вулиці, та передбачено будівництво дощатого паркану по межі земельної ділянки (а.с. 46-48). Як вбачається із визначення меж земельної ділянки в землевпорядній документації на ділянку [ADDRESS], що її виготовлено ТОВ «Компанія «ЗКЦ» в 2014р. на замовлення [PERSON], то вбачається, що план ділянки визначено з розмірами, які не співпадають з тими, які зазначено в будівельному паспорті і ділянка має певний нахил кутів щодо плошини [ADDRESS] (а.с. 57). Окрім того, на акті погодження меж земельної ділянки площа є незмінною - 0,1 га, проте межі ділянки не співпадають з раніше визначеними в плані кадастрової зйомки (а.с. 57-58). Окрім того, розмір нахилу кутів земельної ділянки відносно вулиці Українська в акті не відображено, що позбавляє можливості суд визначитись з точними розмірами земельної ділянки і як вони відповідають межам, в співставленні із таким саме актом від 05.12.13р. виготовленим ТОВ «Сервіор» на замовлення [PERSON], щодо земельної ділянки по [ADDRESS] (а.с. 23-24). В технічній документації є збірний кадастровий план земельних ділянок по [ADDRESS], який має позначення, розмірів сторін земельних ділянок лише частково, та відображає спірний паркан, який на 5,71м. порушує межу ділянки [NUMBER], яка має довжину сторони по вулиці - 20м.( а.с. 63). Проте, інші необхідні розміри - в цьому плані відсутні, що позбавляє можливості визначити суду як саме відбулось порушення площі та меж визначених земельних ділянок [NUMBER] та [NUMBER], чи зменшилась їх площа, окрім того, вони не співпадають з раніше зазначеними судом планами виділу земельних ділянок сторонам ( а.с. 63-66). Суд позбавлений можливості робити висновки, які потребують спеціальних пізнань, а сторонами заяв про проведення експертизи по справі клопотань не висувалось, хоча суд роз'яснював про право заявити таке клопотання. Ця ситуація між сторонами розглядалась в Приморській міськраді і рішенням її виконавчого комітету № 91 від 11.04.14р. зобов'язано [PERSON] перенести межові знаки (паркан) між земельними ділянками по [ADDRESS] та [NUMBER] згідно рішення № 59 від 14.03.14р. ( а.с. 90). При цьому, до уваги виконкомом брались документи виготовлені ТОВ «Сервіор» (а.с. 93-99). Питання узгодження меж земельних ділянок сторін, в Приморській міськраді мирно не вирішено, як вбачається з рішення міськради № 52 від 17.12.14р. ( а.с. 113-116). Свідок [PERSON] пояснив, що він займався виготовлення технічної документації на земельну ділянку [ADDRESS] під час чого було виявлено, що паркан домоволодіння [NUMBER] встановлений на території земельної ділянки, яка відводиться до ділянки [NUMBER]. Свідок [PERSON] пояснив, що брав участь у камеральних роботах, а саме переносив план зйомки геодезиста на папір. Що стосується земельної ділянки [NUMBER], питань не виникало, а на земельній ділянці [NUMBER] встановлені неточності архітектури, зокрема паркану, який порушує межі цих ділянок. Свідок [PERSON] пояснив, що земельну ділянку їм з дружиною було виділено на підставі рішення виконкому, згідно будівничого паспорту було здійснено монтаж паркану між їх ділянкою та [NUMBER]. Вважає, що відхилень за межі своєї земельної ділянки при цьому не було допущено, так як межі були визначені землевпорядником в 1995р. Таким чином, суд дійшов висновку, що зазначений паркан, побудований [PERSON] між земельними ділянками [NUMBER] та [NUMBER] по [ADDRESS], згідно ст. 376 ЦК України, є самочинним будівництвом, так як побудовано без належного дозволу і з порушенням встановлених норм, та право власності на нього вона не набула, а лише є власницею будматеріалів з яких його побудовано. Наслідки визначені в ч.7 ст. 367 ЦК, які полягають в обов'язку винної особи виконати перебудову самочинного будівництва а у разі неможливості проведення перебудови, або відмови такої особи її провести, таке будівництво підлягає знесенню за рахунок особи яка здійснила таке будівництво, а також така особа повинна привести земельну ділянку до попереднього стану. Судові витрати, що понесені позивачем підлягають стягненню з відповідача за ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved