Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-25 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулось АТ КБ «Приватбанк» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, в звязку з чим підписав заяву №б/н від 19.09.2011 року, згідно з якою отримав кредит у розмірі 4500 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду про те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку», складають між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 договору, на підставі яких відповідач при укладанні договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Власник картрахунку зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобіганню виникнення овердрафту згідно з п. 2.1.1.5.7 договору. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно з якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією з сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що зазначено у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 31.12.2017 року має заборгованість 117151,59 грн., яка складається з наступного: 4125,06 грн. заборгованість за кредитом; 107884,17 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом; 5142,36 грн. заборгованість за пенею та комісією. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобовязання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням прав ПАТ КБ «Приватбанк» і стало підставою звернення банку до суду з позовом. В судове засідання представник позивача не зявилась, подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, надав відзив та заяву про застосування строків позовної давності, відповідно до яких строк позовної давності сплинув 12.06.2017 року, а позивач звернувся до суду 14.03.2018 року. Тому, на думку відповідача, до позову ПАТ КБ ПРИВАТБАНК про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 19.09.2011 року необхідно застосувати строк позовної давності та відмовити у задоволенні позовної заяви. Так, відповідно п. 1.1.7.42. кредитного договору №б/н від 19.09.2011 року сторони визнали, що дія договору закінчується в момент закриття останнього рахунку/депозиту Клієнта, відкритого в рамках Договору або підпадаючого під дію Договору, а також при закінченні використання послуг Банка, передбачених договором. За розрахунком заборгованості за договором №б/н від 19.09.2011 року, укладеним між ПАТ КБ ПРИВАТБАНК та клієнтом [PERSON], станом на 31.12.2017 року, останній платіж за наданим кредитом був здійснений 12.06.2014 року. При судовому розгляді в справі встановлено наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, в звязку з чим підписав заяву №б/н від 19.09.2011 року, згідно з якою отримав кредит у розмірі 4500 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду про те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку», складають між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 договору, на підставі яких відповідач при укладанні договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Власник картрахунку зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобіганню виникнення овердрафту згідно з п. 2.1.1.5.7 договору. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно з якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією з сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що зазначено у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 31.12.2017 року має заборгованість 117151,59 грн., яка складається з наступного: 4125,06 грн. заборгованість за кредитом; 107884,17 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом; 5142,36 грн. заборгованість за пенею та комісією. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобовязання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням прав ПАТ КБ «Приватбанк». Відповідно до п. 1.1.7.42 Умов та правил надання банківських послуг сторони визнають, що дія договору припиняється в момент закриття останнього вкладу, відкритого в рамках договору або підпадаючого під дію договору, а також при закінченні використання послуг банку, передбачених договором. При наявності у клієнта з моменту закриття останнього рахунку непогашеної заборгованості перед банком, в тому числі заборгованості по овердрафту, а також заборгованості по оплаті комісій банку, дія договору припиняється після повного погашення такої заборгованості. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що [PERSON] має заборгованість за кредитним договором б/н від 19.09.2011 р. перед АТ КБ «Приватбанк», а відтак дія договору припиняється після повного погашення заборгованості. Відповідно до положень статті 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, згідно зі ст. 525 цього Кодексу одностороння відмова від зобовязання не допускається. Згідно зі ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 3 ст. 538 Цивільного кодексу України у разі невиконання однією із сторін у зобовязанні свого обовязку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обовязку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обовязку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі. Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п.3 ч.1 ст.3 ЦК України. Положеннями ч.1 ст.626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Згідно з ч.1 ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Частиною 3 цієї статті визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання. Факт неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору знайшов своє підтвердження при розгляді справи і є підставою відповідно до змісту договору, наданого позивачем розрахунку боргу та вимог чинного законодавства для задоволення позову. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 117151,59 грн., яка складається з наступного: 4125,06 грн. заборгованість за кредитом; 107884,17 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом; 5142,36 грн. заборгованість за пенею та комісією. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved