Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позов мотивований тим, що 23 грудня 2007 року сторони зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Сафянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, актовий запис № 14. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], який на даний час проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. 13.07.2010 року шлюб між сторонами було розірвано. З того часу відповідач участі у вихованні дитини не приймає, кошти на утримання дитини надає нерегулярно і не в повному обсязі, мотивуючи це тим, що в нього немає роботи або за роботу не заплатили. На утримання дитини позивач отримує державну допомогу у розмірі 1000 грн. Дитина повністю знаходиться на утриманні позивача та її мами, тому позивач змушена звернутись до суду та просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], у розмірі 1000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути розмір аліментів за останні три роки. 23.09.2015р. позивач звернулася до суду із заявою, якою зменшила розмір позовних вимог та просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], у розмірі 800 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не зявилася, разом з тим, у заяві від 23.09.2015р. зазначила, що зменшені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила суд наступне судове засідання провести за її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час, дату, місце розгляду справи був повідомлений належним чином. В судове засідання 01.10.2015р. відповідач не зявився повторно, хоча, як вбачається з телефонограми від 23.09.2015р., про час, дату, місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Таким чином, з урахуванням приписів ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд дійшов висновку про розгляд справи у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін і позивач не заперечила проти такого порядку розгляду справи. Згідно з ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось у звязку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що 23 грудня 2007 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис за № 14 та підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-ЖД № 055540, виданого 23 грудня 2007 року виконавчим комітетом Сафянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області (а.с. 5). Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 13.07.2010р. розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 23.12.2007 року виконавчим комітетом Сафянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області. (а.с. 6). Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-ЖД № 188453, виданого 16 липня 2009 року виконавчим комітетом Сафянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] являється\~ батьком [PERSON], [INFO]. (а.с. 7) Як вбачається з довідки про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 2046, виданої ПП «Бокуд» 07.07.2015 року, [PERSON], [INFO] та її неповнолітній син [PERSON], [INFO], зареєстровані за адресою: [INFO], гуртожиток. (а.с. 11) Однак, [PERSON], [INFO] та її неповнолітній син [PERSON] [INFO], на даний час проживають без реєстраці за адресою: м. Вінниця, вул. Некрасова, 8/116, що підтверджується довідкою № 2752, виданою ТОВ «ЖЕО» 07.07.2015р. та актом № 1544 складеним ТОВ «ЖЕО» 04.06.2015р. (а.с.2, 9,10) З довідки № 2229, виданої 24.06.2015р. Департаментом соцполітики Вінницької міської ради Управління соціального захисту населення (Лівобережне) вбачається, що [PERSON] знаходиться на обліку в УСЗН Лівобережне ДСП ВМР і отримує державну соціальну допомогу малозабезпеченим сімям у розмірі 1028025 грн. на місяць. (а.с. 3) Крім того, як вбачається з довідки № 6231, виданої 24.06.2015р. УПФУ в м. Вінниці, [PERSON] знаходиться на обліку в УПФУ в м. Вінниці та отримує пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання інвалідам ІІІ групи у розмірі 1049,00 грн. на місяць. (а.с. 4) Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом позивач та відповідач не знаходять спільної згоди щодо форми та розміру утримання дитини. Пленум Верховного Суду у п. 17 постанови №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розяснив, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч.2 ст. 182 СК України). При визначенні суми стягнення аліментів суд враховує вікову категорію неповнолітньої дитини та звичайні потреби дитини. Крім того суд враховує, що відповідач є фізично здоровою людиною працездатного віку, однак має нерегулярний дохід, інших утриманців не має, а відтак має можливість надавати матеріальну допомогу неповнолітнім дітям. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, з огляду на вищевикладене суд вважає за можливе позов задовольнити, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], у розмірі 800 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже, з відповідача слід стягнути на користь держави 243,60 грн. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved