Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

В січні 2015р. позивач [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача АТ «Чеські Аеролінії а.с.», в особі представництва «Чеські Аеролінії а.с.», в якому просив суд: стягнути з відповідача на свою користь 7679,84 грн. в якості компенсації за необґрунтовану відмову йому у перевезенні за маршрутом Київ - Прага - Київ; 5000,0 грн. моральної шкоди. Судом до участі у справі, в якості третіх осіб було притягнуто: ПАТ «Київське агентство повітряних сполучень «Кий - Авіа» (далі по тексту - третя особа 1), Окремий контрольно - пропускний пункт «Київ» Державної прикордонної служби України (далі по тексту - третя особа 2). Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що ним у третьої особи 1 було придбано авіаквиток сполученням Київ - Прага - Київ, з датою вильоту із м. Києва 24 червня 2014р. з часом відправлення 15:35 год., авіаперевізником виступав відповідач. Прибувши 24 червня 2014р. до аеропорту «Бориспіль» позивач зареєструвався для посадки на літак, однак після реєстрації на літак працівником відділу прикордонної служби «Бориспіль - 1», відносно позивача була винесена постанова про притягнення до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення за вчинене адміністративне правопорушення. В подальшому представнику відповідача було відомо про вказані обставини, та незважаючи на це працівник не допустив позивача на рейс повідомивши при цьому, що причиною не допуску є несвоєчасне прибуття на посадку. На думку позивача, відповідачем безпідставно було відмовлено у здійсненні авіаперевезення позивача до місця призначення, а тому з метою захисту свого порушеного права позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь 7679,84 грн. - компенсації та відшкодувати моральну шкоду у розмірі 5000,0 грн. В судовому засіданні представник позивача, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові, просив суд позов задовольнити, наголошуючи, що вимога про стягнення з відповідача матеріальної компенсації та відшкодування моральної шкоди є обґрунтованою і законною. Представник відповідача, проти позову заперечував, зазначаючи, що вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими, оскільки позивач сам не з'явився на посадку в літак. Треті особи 1, 2, про час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку, своїх представників до судудне направили, третьою особою 2, були подані до суду письмові пояснення. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом і не оспорювалося сторонами, позивачем було придбано електронний авіаквиток за № 064-4833138396 на повітряне перевезення за маршрутом Київ - Прага на рейсі ОК 0917 - 24 червня 2014р. та у зворотному напрямку за маршрутом Прага - Київ на рейсі ОК 0916 - 06 липня 2014р. Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач наголошував, що відповідачем було безпідставно йому відмовлено у авіаперевезенні. Судом встановлено, і це підтверджується посадковим талоном позивача, останній здійснив реєстрацію на рейс ОК 0917. Згідно з витягом з історії руху повітряних суден, а саме по рейсу ОК 09917 - 24 червня 2014р. в ДМА «Бориспіль», посадка пасажирів у повітряне судно розпочалася о 14:57 год. та закінчилася о 15:34 год., закриття дверей в повітряному судні відбулося о 15:35 год. Проте, позивач за 10 хвилин до часу закінчення посадки пасажирів у літак за Правилами повітряних перевезень пасажирів і багажу», затверджені наказом Міністерства інфраструктури України від 30 листопада 2012р. за № 735, зареєстровані в МЮ України від 28 грудня 2012р. за №2219/22531. до часу 15:25 год. не прибув, а посадка у літак була фактично подовжена та закінчена о 15:34 год., тобто, у встановлений строк позивач на посадку не прибув і, як зазначав представник відповідача протягом 5-7 хвилин його багаж було вивантажено з літака та направлено в камеру схову багажу. Згідно з поясненнями третьої особи 2 позивач прибув на пункт прикордонного контролю о 15:05 год. де з'ясувалося, що позивач, як громадянин Німеччини (іноземець) порушив термін перебування в Україні, в результаті чого вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 203 КУпАП України, у зв'язку з чим відносно позивача було складено протокол про адміністративне правопорушення та винесено 24 червня 2014р. постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850,0 грн. на користь держави, який позивач цього ж дня сплатив. В судовому засіданні представник відповідача наголошував, що зі сторони позивача мало місце запізнення на посадку у повітряне судно, у зв'язку зі здійсненням процедури притягнення позивача за вчинене ним адміністративне правопорушення і сплата ним призначеного адміністративного стягнення, а не відмова авіаперевізника здійснити перевезення. За вимогами ст. 11 Повітряного кодексу України, ст. 908 ЦК України, при виконанні повітряних перевезень, перевізник зобов'язаний дотримуватись Загальних правил повітряних перевезень, які визначають Умови перевезення та відповідальність перевізника, зокрема, за перевезення пасажирів і багажу. Статтею 910 ЦК України визначено, що за договором перевезення пасажира перевізник зобов'язується перевезти пасажира до пункту призначення, а у разі здавання багажу, доставити багаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання багажу. Укладання договору перевезення пасажира та багажу з перевізником підтверджується видачою пасажирського квитка та багажної квитанції, форми яких встановлюються відповідно до транспортних кодексів (статутів). Згідно ст. 24 Варшавської Конвенції (Конвенція для уніфікації деяких правил, що стосуються міжнародних повітряних перевезень від 12 жовтня 1929 р., ратифікована Українською РСР від 14 серпня 1959 р. за № 995_181) встановлено, що позов про відповідальність може бути пред'явлено за будь-яких обставин лише у відповідності з вимогами та межами передбаченими цією Конвенцією; ст.ст. 24, 32, 33 цієї Конвенції встановлюють - недійсність усіх договорів та угод до заподіяння шкоди, за якими сторони відступали б від правил цієї Конвенції чи шляхом визначення іншого закону або зміни правил про підсудність; ніщо не може заважати перевізнику відмовитися від укладення договору на перевезення чи встановлювати правила, які не суперечать правилам цієї Конвенції. Відповідно до положень ст. 29 Монреальської Конвенції (Конвенція про уніфікації деяких правил міжнародних повітряних перевезень, прийнята 28 травня 1999 р.)міжнародний повітряний перевізник за заподіяну шкоду несе тільки майнову відповідальність, розмір якої обмежений реальними та документально доведеними збитками. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 7679,84 грн. в якості компенсації за необґрунтовану відмову йому у перевезенні за маршрутом Київ - Прага - Київ. Стосовно вимог позивача про відшкодування моральної шкоди, то в цій частині позов не підлягає задоволенню, оскільки ні Повітряний кодекс України, ні Варшавська Конвенція, ні Монреальська Конвенція, ні Правила перевізника, ні Умови договору на повітряне перевезення не передбачають відшкодування заподіяної моральної шкоди міжнародним авіаперевізником.

Outcome: dismissed