Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

В січні 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду позовом, в якому просить стягнути з ПАТ «Страхова компанія «Укрнафтатранс» 38 391 грн. 23 коп. страхового відшкодування та 800 грн. витрат за проведення автотоварознавчого дослідження. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 24.08.2012 в м. Севастополь сталась ДТП за участю автомобіля «Хундай Авенте» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Пежо 3008» д.н.з. [NUMBER] під керуванням позивача [PERSON] Постановою Гагаринського районного суду м. Севастополя від 31.08.2012 винним у вчиненні вказаної ДТП визнано [PERSON] Оскільки цивільно-правова відповідальність власника «Пежо» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] згідно поліса № АВ 5060653 застрахована у відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Укрнафтатранс» позивач звернувся до останнього з вимогою про здійснення страхового відшкодування, проте вказана вимога позивача залишена без реагування. За наведених обставин [PERSON] просить задовольнити позов в заявлений ним спосіб. Представник позивача після оголошення перерви в судове засідання не з'явився, про місце, день та час розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву, в якій позов з викладених у ньому підстав підтримав, просив задовольнити та розглядати справу у його відсутність. Представник відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Укрнафтатранс» в судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог. Заперечення подала в письмовому виді. Заслухавши сторін, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.08.2012 приблизно о 18 год. 20 хв. [PERSON] в м.Севастополі, керуючи транспортним засобом «Хундай Авенте» д.н.з. [NUMBER] при обгоні транспортного засобу невірно обрав безпечний інтервал, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «Пежо» д.н.з. [NUMBER], що спричинило пошкодження транспортних засобів. Постановою Гагаринського районного суду м. Севастополя від 31.08.2012 винним у вчиненні вказаної ДТП визнано [PERSON] Вказана постанова набрала законної сили 11.09.2012. Згідно п. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON] у вчинені вищевказаної ДТП є встановленою та не підлягає доведенню. Всупереч доводів представника відповідача, зазначення в другому абзаці мотивувальної частини вказаної постанови прізвища «[PERSON]» свідчить про допущену судом технічну помилку, оскільки протягом всього тексту судового рішення прізвище правопорушника вказано «[PERSON]», якого і визнано винним у вказаному ДТП при встановлених судом обставинах, а тому стверджувати про те, що ця постанова не є належним та допустимим доказом, не представляється можливим. Відповідно до договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів укладеного у формі полісу № АВ/5060653 цивільно-правова відповідальність [PERSON] на день вчинення ДТП застрахована у приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Укрнафтатранс». Згідно висновків звіту № 5104.-09/12 від 20.09.2012 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Пежо» д.н.з. [NUMBER], вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 38 391 грн. 23 коп. Втрату товарної вартості транспортного засобу «Пежо» в сумі 5 561 грн. 05 коп. позивачу сплатив [PERSON] Позивач [PERSON], подав до ПрАТ «Страхова компанія «Укрнафтатранс» всі необхідні документи та звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування, проте по день розгляду справи у суді, останнім такого відшкодування позивачу не здійснено. Як визначено ч. 1 та ч. 2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 979 ЦК України визначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Належних та допустимих доказів, в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України, на підтвердження виплати позивачу страхового відшкодування, або доказів правомірності відмови у здійсненні такої виплати позивачеві (анулювання або не укладення договору страхування, ненадання позивачем необхідних документів тощо), відповідачем не надано. За наведених обставин, вимога [PERSON] про стягнення з ПрАТ «Страхова компанія «Укрнафтатранс» суми страхового відшкодування в розмірі 38 391 грн. 23 коп. є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Також з відповідача слід стягнути витрати, понесені позивачем на автотоварознавче дослідження в розмірі 800 грн., що підтверджується квитанцією. Доводи представника відповідача про те, що на другій сторінці звіту вказано дані іншого авто, не є підставою для висновку про неправильність звіту в цілому, і тим більше підставою вважати, що позивачем не доведено факту спричинення матеріального збитку автомобілю «Пежо» д.н.з. [NUMBER], оскільки всі інші відомості звіту на кожному його аркуші, а також дані Акту огляду колісного транспортного засобу від 27.08.2012, вказують, що предметом огляду та оцінки експерта був саме автомобіль «Пежо» д.н.з. [NUMBER]. Суд також звертає увагу на те, що не погоджуючись зі звітом, представник відповідача не скористалась своїм правом на відповідній стадії судового процесу заявити клопотання про призначення у справі експертизи. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, то відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають витрати понесені позивачем по оплаті судового збору в розмірі 392 грн.

Outcome: approved