Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-24 00:00:00

До Голосіївського районного суду м.Києва звернувся Національний університет біоресурсів і природокористування України із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за проживання в гуртожитку у сумі 3850 грн., за період з вересня 2016 р. по червень 2017 року, збитки від інфляції 279 грн 07 коп., три проценти річних 63 грн. 11 коп. В обґрунтування позову позивач зазначає, що відповідач, як студент другого курсу агробіологічного факультету Національного університету біоресурсів і природокористування України був поселений у кімнату [ADDRESS] у відповідності до вимог розділу другого «Порядку поселення (переселення, виселення) студентів та аспірантів (докторантів) університету в гуртожитки студентського містечка Національного університету біоресурсів і природокористування України на 2015-2016 навчальний рік, затвердженого наказом НУБіП України від 25.02.2015 року № 202 та договору про користування житловим приміщення , терміном з 01.09.2016 до 30.06.2017 р. Позивач добросовісно виконував взяті на себе зобов'язання, а відповідач не розрахувавшись своєчасно за користування житловим приміщення, має борг у сумі 3850 грн. за період вересня 2016 р. по червень 2017 року. Відповідачу була вручена претензія від 26.07.2017 року № 2101 про стягнення заборгованості, проте в добровільному порядку відповідач заборгованість не погасив. Ухвалою Голосіївського районного суду м.Києва від 31.01.2018 року у справі відкрито провадження та встановлено відповідачеві п'ятнадцятиденний строк з дня вручення йому ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Копія вказаної ухвали про відкриття провадження у справі направлена за зареєстрованою у встановленому законом порядку адресою згідно даних відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМВ України в м.Києві, однак не була вручена з незалежних від суду причин, з огляду на що та, виходячи з положень ч.3 ст. 130 ЦПК України, копія ухвали вважається врученою, а відповідач -належним чином повідомлений про розгляд справи. Натомість відповідачем у встановлений строк та станом на момент прийняття рішення по справі не надано заперечень щодо розгляду справи у порядку спрощеного провадження, відзиву на позовну заяву та доказів, котрими підтверджуються заперечення проти позову. Розглянувши подані матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. Національний університет біоресурсів і природокористування України є балансоутримувачем гуртожитку №8 по вул. Блакитного, 8 у м.Києві. Позивачем у відповідності до вимог розділу другого «Порядку поселення (переселення, виселення) студентів та аспірантів (докторантів) університету в гуртожитки студентського містечка Національного університету біоресурсів і природокористування України на 2015-2016 навчальний рік, затвердженого наказом НУБіП України від 25.02.2015 року № 202 та договору про користування житловим приміщенням поселена в кімнату [ADDRESS] університету, терміном з 01.09.2016 о. до 30.06.2017 р. За період проживання відповідача утворилась заборгованість за період з вересня 2016 р. по червень 2017 року що підтверджується довідкою. Позивачем вжито заходів щодо досудового врегулювання спору шляхом вручення претензії відповідачу. В добровільному порядку відповідач заборгованість, що утворилась перед позивачем на погасив. 26.08.2016 року між сторонами укладено договір за умовами п.1.1. якого університет надає, а мешканець приймає в тимчасове платне користування житлове приміщення за адресою: м.[ADDRESS] на підставі акту -приймання. Згідно акту прийому -передачі житлового приміщення від 26.08.2016 року відповідачу передано житлове приміщення за адресою: м. [ADDRESS], чим підтверджено виконання позивачем зобов'язання про надання житлового приміщення. В свою чергу за умовами п.3.2.2. договору відповідач зобов'язаний сплачувати за проживання та додаткові послуги, проте зобов'язання належним чином не виконав. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов'язаний припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст.610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно п. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. А тому з відповідача підлягає стягнення збитки від інфляції та 3% річних від простроченої суми. З урахуванням наведеного, суд надходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved