Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

Державне територіально-галузеве об'єднання «Львівська залізниця (далі ДТГО «Львівська залізниця») звернулось з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 30.05.2014 року під час обстеження земельної ділянки в межах території Чинадіївської селищної ради Мукачівського району Закарпатської області на 1694 км пікет 3 по 1695 км пікет 7 виявлено та встановлено факт самовільного захоплення земель смуги відведення залізниці відповідачем [PERSON]. Згідно з актом повторного комісійного обстеження земельної ділянки від 30.09.2014 року встановлено, що домоволодіння відповідача розміщене на 1695 км ПК5. Ширина смуги відведення залізниці відповідно до державного акта на право постійного користування землею серії ІІ- ЗК №000629 від 02.12.1997 року на цій ділянці становить 20 м. Відповідачем самовільно захоплено та огороджено парканом від земель залізниці земельну ділянку довжиною 2,1 м у напрямку осі 1-ї колії, шириною 35,00м, загальною площею 0,00735 га, тобто 73,5 кв.м., чим порушено право користування позивача земельною ділянкою. Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просить позов задоволити з підстав наведених у позовній заяві, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Отже, суд, знаходить можливим розглянути справу у відсутності відповідача, згідно вимог ст.169 ч.4 ЦПК України, на підставі наявних у справі даних та доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Враховуючи заяву представника позивача з якої слідує, що представник позивача позов підтримує, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до слідуючого висновку. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 2 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Так положеннями ст. 68 ЗК України, ст. 11 Закону України «Про транспорт», ст. 6, 23 Закону України «Про залізничний транспорт» передбачено, що до земель залізничного транспорту належать землі, надані в користування підприємствам і організаціям залізничного транспорту відповідно до чинного законодавства України. До складу цих земель входять землі, які є смугою відведення залізниць під залізничним полотном та його облаштуванням, станціями та іншими будівлями і спорудами енергетичного, локомотивного, вагонного, колійного, вантажного, пасажирського господарства, сигналізації та зв'язку, водопостачання, каналізації, під захисними та укріплювальними насадженнями, службовими, культурно-побутовими будівлями, іншими спорудами, необхідними для забезпечення роботи залізничного транспорту. В судовому засіданні встановлено, що на підставі державного акту на право постійного користування землею серії ІІ- ЗК №000629 від 02.12.1997 року, копії технічної документації із землеустрою, ДТГО «Львівська залізниця» належить право постійного користування земельною ділянкою площею 64,09 га на території Мукачівського району Закарпатської області в тому числі на території Чинадіївської селищної ради в межах ділянки №2 від Б до В, що є смугою відведення залізниці під залізничним полотном. В ході проведення обстеження земельної ділянки на території Чинадіївської селищної ради Мукачівського району Закарпатської області в межах обслуговуючої дільниці ПЧ-14 перегону Чинадієво-Кольчино 1968+697 - 1697+223 виявлено самовільне захоплення земель смуги залізниці шляхом встановлення парканів. За результатами проведення обстеження був складений акт від 30.05.2014 року. Крім того, відповідно акту від 30.09.2014 року в ході повторного обстеження земельної ділянки було встановлено, що [PERSON], яка є власником домоволодіння в смт.Чинадієво, вул.Зелена, 8 та яке межує із землями відведених залізниці, самовільно захопила та огородила парканом земельну ділянку довжиною 2,1 м у напрямку осі 1-ї колії, ширина 35,00 м, загальною площею 0,00735 га, тобто 73,5 кв.м., яка відноситься до земель залізничного транспорту. З вивчених матеріалів справи вбачається, що встановленням паркану на спірній земельній ділянці, відповідач порушив право ДТГО «Львівська залізниця» на користування належною йому земельною ділянкою для забезпечення функціонування залізничного транспорту. З огляду на наведене, суд приходить висновку, що встановленням паркану на земельній ділянці, що перебуває у користуванні ДТГО «Львівська залізниця», є смугою відведення, відповідач порушив право позивача на користування земельною ділянкою для обслуговування залізничного полотна та забезпечення безпеки руху, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача в користь позивача понесені судові витрати.

Outcome: approved