Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

В січні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та обґрунто-вує його тим, що в період часу з 12 листопада 2005 року до 6 жовтня 2015 року вона пере-бувала у шлюбі з відповідачем. Ще до укладення шлюбу позивач придбав автомобіль мар-ки «ВАЗ-2107», номерний знак [NUMBER], номер кузова [NUMBER]. Цей авто-мобіль є особистою власністю [PERSON] Однак після розірвання шлюбу [PERSON] незаконного зберігає автомобіль у власному гаражі та відмовляється повернути його пози-вачу. Тому [PERSON] просить суд витребувати з чужого незаконного володіння відпо-відча автомобіль марки «ВАЗ-2107», номерний знак [NUMBER], номер кузова [NUMBER]. У судовому засіданні [PERSON] підтримує позов та просить суд задовольнити його. Представник відповідача [PERSON] не визнає позов та заперечує проти його задо-волення. В обґрунтування своїх заперечень він посилається на те, що автомобіль був на-житий подружжям під час шлюбу. Ця обставина свідчить про те, що він є їх спільною су-місною власністю. Крім того, автомобіль не зберігається в гаражі [PERSON] Тому представник відповідача [PERSON] просить суд відмовити у задоволенні позову. Вислухавши пояснення учасників цивільного процесу та дослідивши письмові дока-зи, що містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до таких висновків. Встановлено, що 12 листопада 2005 року позивач уклав шлюб з [PERSON] Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-ОК №010262 від 12 листо-пада 2005 року (а.с.21). Рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 23 вересня 2015 року (а.с.25), що набрало законної сили 6 жовтня 2015 року, шлюб був розірваний. Аналіз цих доказів свідчить про те, що сторони перебували у шлюбі в період часу з 12 листопада 2005 року до 6 жовтня 2015 року. Відповідно до п.1 ч.1 ст.57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним до шлюбу. Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України відповідач зобовязаний довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З копії листа начальника Регіонального сервісного центру МВС України в Київській області вих. №1027 від 27 листопада 2015 року (а.с.5) вбачається, що 21 липня 2005 року за [PERSON] було зареєстровано право власності на автомобіль марки «ВАЗ-2107», номерний знак [NUMBER], номер кузова [NUMBER]. Ця обставина свідчить про те, що цей автомобіль був придбаний позивачем до шлюбу. Представник відповідача [PERSON] не надав жодного доказу, який би спростував достовірність листа начальника Регіонального сервісного центру МВС України в Київ-ській області вих. №1027 від 27 листопада 2015 року та підтвердив те, що автомобіль був придбаний під час шлюбу. З огляду на це суд вважає, що автомобіль марки «ВАЗ-2107», номерний знак [NUMBER], номер кузова [NUMBER], є особистою власністю [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч.2 ст.57 ЦПК України ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових дока-зів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. З копії висновку дільничного інспектора Бориспільського МВ ГУ МВС України в Київській області від 27 липня 2015 року (а.с.7) вбачається, що [PERSON] зізнався у тому, що він поставив автомобіль у власний гараж. Представник відповідача [PERSON] не надав жодного з перелічених вище доказів, який би спростував достовірність висновку дільничного інспектора Бориспільського МВ ГУ МВС України в Київській області від 27 липня 2015 року. З огляду на це суд вважає, що з володіння [PERSON] на користь позивача нале-жить витребувати автомобіль марки «ВАЗ-2107», номерний знак [NUMBER], номер кузо-ва [NUMBER]. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Встановлено, що [PERSON] сплатила судовий збір в розмірі 551 гривні. Ця об-ставина підтверджується квитанцією (а.с.1). Предявлений нею позов задоволений в пов-ному обсязі. З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 551 гривні.

Outcome: approved