Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

В січні 2014 року ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в порядку регресу, посилаючись на те, що 18.10.2011 р. в м.Полтава сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля, Chery Amulet, д.н.з. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], та автомобіля ВАЗ 2171, державний реєстраційний номер [NUMBER], під управлінням водія [PERSON]. В результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль ВАЗ 2171, д.н.з. [NUMBER]. Постановою Ленінського районного суду м. Полтави від 07.11.2011 року [PERSON] визнано винним у скоєні ДТП. Позивач сплатив на користь ПрАТ «СК «Альфа Страхування» страхове відшкодування в сумі 3 051 грн. 70 коп., що підтверджується угодою про зарахування зустрічних однорідних вимог. Відповідач вчасно не повідомили ПАТ «СК «ВУСО» про настання страхової події, тому позивач просить стягнути з відповідача суму страхового відшкодування в порядку регресу та судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але від нього надійшла заява, в які останній просить задовольнити позов та розглядати справу у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився не попередивши суд про причини своєї неявки, хоча про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином. Статтею 224 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду даної справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних обставин. Так, в судовому засіданні встановлено, що між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» і [PERSON] було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АА/0769914 від 12.01.2011 р., за яким страховик зобов'язався відшкодовувати шкоду заподіяну страхувальником життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, а саме: автомобіля Chery Amulet, д.н.з. [NUMBER]. 18.10.2011 р. в м.Полтава сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля, Chery Amulet, д.н.з. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], та автомобіля ВАЗ 2171, державний реєстраційний номер [NUMBER], під управлінням водія [PERSON]. В результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль ВАЗ 2171, д.н.з. [NUMBER]. Постановою Ленінського районного суду м. Полтави від 07.11.2011 року [PERSON] визнано винним у скоєні ДТП. Відповідно до Звіту про оцінку майна ТОВ «Бюро Полекс» від 10.11.2011 року вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля ВАЗ 2171, д.н.з. [NUMBER] становить 7 645,61 грн.. ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» сплатило на користь ПрАТ «СК «Альфа Страхування» страхове відшкодування в сумі 3 051 грн. 70 коп., що підтверджується угодою про зарахування зустрічних однорідних вимог. Відповідач не повідомили ПАТ «СК «ВУСО» про настання страхової події протягом трьох робочих днів, та після виплати страхового відшкодування на користь ПрАТ «СК «Альфа Страхування», як особи що здійснила виплату страхового відшкодування потерпілій особі, у позивача виникло право вимоги до відповідача про відшкодування завданої шкоди, в порядку регресу. Статтею 1166 ЦК України встановлено, що шкода, завдана майну фізичної чи юридичної відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Частина 1 статті 1191 ЦК України передбачає, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строк і за умови визначених у підпункті 33.1.2, пункту 33.2статті 33 цього Закону, який у свою чергу зазначає, що учасники дорожньо-транспортної пригоди зобов'язані вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, у випадках, передбачених цим Законом, МТСБУ про настання дорожньо-транспортної пригоди. Якщо зазначені особи з поважних причин не мали змоги виконати зазначені дії, вони мають підтвердити це документально. Враховуючи вище викладене, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в порядку регресу є законними та обґрунтованими, а отже підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved