Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-07 00:00:00

До Богунського районного суду м. Житомира 28.08.2015 р. звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя. В обгрунтування заявлених вимог вказала, що з відповідачем по справі [PERSON] вона уклала шлюб 01.10.1994 р. Від шлюбу мають двох дочок, [PERSON], [INFO] р. н. та [PERSON], [INFO] р. н. Рішенням Богунського районного суду м. Житомир від 07.05.2013 р. шлюб між нею та [PERSON] розірвано. Під час шлюбу вона з [PERSON] придбали квартиру за адресою: [ADDRESS]; гараж в гаражному кооперативі «Зоря»; автомобіль [NUMBER]. Під час перебування у шлюбі вона з відповідачем накопичили грошові кошти у сумі 10 600 (десять тисяч шістсот доларів США) які вони за обоюдним погодженням зберігали на депозитному рахунку. Просила визнати за нею право власності на ? квартири, гаража, машини, депозитного вкладу. 06.02.2018 р. [PERSON] направила до суду заяву про зменшення суми позовних вимог, а саме визнати за нею право власності на ? частину квартири [ADDRESS] вартістю 220 818, 50 грн. Виділити їй в натурі гараж [NUMBER] в кооперативі «Зоря» вартістю 100 750 грн., автомобіль [NUMBER] вартістю 178 418,00 грн. [PERSON] залишити на праві власності ? частину квартири [ADDRESS] вартістю 220 818, 50 грн. депозитний доларовий рахунок на суму 335 089, 34 грн. Всього на суму 575 907,84 грн. Стягнути з [PERSON] на її, [PERSON] користь компенсацію за недоотриману долю у спільному майні на суму 37 960,67 грн. (а. с. 209-212). 07.05.2018 р. [PERSON] направила до суду заяву про зміну предмета позову та зменшення розміру позовних вимог, а саме визнати за нею, [PERSON] квартиру [ADDRESS] вартістю 441 637 грн. визнавши за нею право власності на квартиру. Виділити [PERSON] гараж [NUMBER] в гаражному кооперативі «Зоря», автомобіль [NUMBER], депозитний вклад на суму 326 663 грн. Всього на 605 831 грн. Стягнути з [PERSON] на її, [PERSON] користь грошову компенсацію в сумі 82 097 грн. (а. с. 246-248) 17.06.2016 р. з зустрічним позовом звернувся [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя в натурі зі стягненням грошової компенсації. В обгрунтування заявлених вимог не заперечував народження двох дітей, придбання квартири та грошових накопичень і при цьому просив встановити порядок користування жилими приміщеннями квартири [ADDRESS]. Виділити йому, [PERSON] в подальше користування на праві власності жилу кімнату площею 11,7 кв. м з лоджією. Виділити [PERSON] в подальше користування на праві власності жилу кімнату площею 16, 8 кв. м. Підсобні приміщення: кухню, туалет, ванну кімнату залишити у загальному користуванні. Вирішити питання розподілу судових витрат. (а. с. 94-96). 10.11.2016 р. представник [PERSON] [PERSON] направила до суду уточнюючу зустрічну позовну вимогу зі змісту якої [PERSON] просить визнати об'єктом спільної сумісної власності майно подружжя на сумму 142 000 (сто сорок дві тис. грн.) яке знаходиться у квартирі за адресою: [ADDRESS] та поділити його в натурі шляхом передачі в користування [PERSON] із стягненням з неї на користь [PERSON] грошової компенсації. (а. с. 110-115). 06.11.2017 р. від представника [PERSON], [PERSON] надійшла заява про зменшення зустрічних позовних вимог а саме визнати об'єктом спільного майна подружжя [PERSON] та [PERSON] майно на суму 46 004,00 грн., яке знаходиться у квартирі [ADDRESS] та поділити його в натурі шляхом передачі цього майна у власність [PERSON] із стягненням з неї на користь [PERSON] грошової компенсації за ? частину його вартості в сумі 23 002,00 грн. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію за ? частину спірного автомобіля [NUMBER], виходячи із вартості, визначеної судовою експертизою. Винести ухвалу про повернення надмірно сплаченого [PERSON] судового збору у сумі 868,80 грн. (а. с. 194-196). В судовому засіданні позивачка та її представник наполягали на задоволені позовних вимог. В судовому засіданні представник відповідача наполягала на задоволені зустрічних позовних вимог. Представник третьої особи гаражного кооператива «Зоря» до суду не з'явися, направив суду заяву про розгляд справи за відсутністю представника. (а. с. 59). Судом встановлено. Згідно свідоцтва про реєстрацію шлюбу [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 01 жовтня 1994 р. Після реєстрації шлюбу прізвище [PERSON] змінено на [PERSON]. (а. с. 5). Згідно рішення Богунського районного суду м. Житомир від 07.05.2013 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. (а. с. 6). Згідно договору купівлі продажу від 04 січня 1998 р. [PERSON], проживаючий за адресою: [ADDRESS] продав а [PERSON] купив квартиру за адресою: [ADDRESS]. (а. с. 9-13). На виконання ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 25.11.2015 р. ПАТ «ПриватБанк» надав виписку по договору SAMDN80000730307116 відкритого на ім'я [PERSON]. Зі змісту вказаної інформації свідчить, що станом на 24.12.2015 р. на вказаному депозитному рахунку кошти, а саме долари США відсутні. (а. с. 47-48). З повідомлення АТ «[PERSON] Аваль» від 13.05.2016 р. депозитних рахунків на ім'я [PERSON] за період з 01.01.2012 р. по 12.05.2016 р. не знайдено. (а. с. 92). Згідно інформації Закритого акціонерного господарства «Виконавчо-будівельне об'єднання «РусГазСтрой» від 30.06.2016 р. свідчить, що [PERSON] дійсно працює на вказаному підприємстві з 07.02.2014 р. по час направлення листа. (а. с. 97). За висновками судової автотоварознавчої експертизи № 4319 від 26.07.2017 р. вартість автомобіля [NUMBER] складає 178 418, 00 грн. (а. с. 182-186). Вислухавши сторони процесу, дослідивши надані сторонами доказ суд встановив. 28.08.2015 р. [PERSON], звернулася до Богунського районного суду м. Житомира з позовом про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. З відповідачем по справі, [PERSON] вона перебували у зареєстрованому шлюбі з 01.10.1994 р. по 07.05.2013 р. В листопаді 2016 р. відповідач за первісним позовом [PERSON] подав зустрічну позовну заяву про поділ майна подружжя, а в січні 2017 року - заяву про зменшення зустрічних позовних вимог. Обгрунтовуючи свої позовні вимоги позивачка звертає увагу суду на те, що, за їх з відповідачем спільні кошти, під час шлюбу, на ім'я відповідача було придбано майно: житлова квартира [ADDRESS], гараж [NUMBER] в гаражному кооперативі «Зоря» м. Житомира, автомобіль MERCEDES-BENS VITO 2005 року випуску; 05.11. 2012 року на ім'я відповідача в Приватбанку було покладено 10 600 (десять тисяч шістсот доларів США), які відповідач зняв, не повідомивши її, позивачку, вже після розірвання шлюбу . Як вбачається з довідок банку (а. с. 68-79), відповідач декілька раз перекладав вклад на інші рахунки і зняв його остаточно 23.12.2014 р. на загальну суму 12 415.93 доларів США (основний вклад з відсотками), що по курсу до гривні становить 326 663 грн. Зі слів позивачки якої б то не було суми з вказаних коштів відповідач позивачці не передав. Щодо ціни позову позивачка пояснила, що при поданні нею позовної заяви, вона виходила з самовільної оцінки майна, оцінивши квартиру в один мільйон гривень, гараж в 125 000 грн., автомобіль в 275 000 грн. Дійсна ж вартість квартири, згідно висновку експерта, становить - 441 637 грн., автомобіля - 178 418 грн., гаража -100 750 грн., сума депозитного вкладу - 326 663 грн. Таким чином, загальна вартість майна становить 1 047 468 грн. На думку позивачки ? частка у спільному майні становить 523 734 грн. З роз'яснень Пленум Верховного Суду України в постанові від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» - поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягнення згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги про поділ майна позивачка вказала, що все майно придбано за їх з відповідачем спільні кошти під час шлюбу. При цьому відповідач, без погодження з позивачкою, розпорядився ним, залишивши все собі. Разом з тим, згідно до ст. 60 СК України кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ч.1 ст.70 СК України, ч. 2 ст.372 ЦК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності, частки майна є рівними. Відповідно до ч.1 ст.71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Згідно ч.2 ст.71 СК України, неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Згідно зі ст. ст. 76 - 81 ЦПК України доказами вважаються будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказі, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд критично відноситься до пояснень та доводів представника відповідача по справі з наступних підстав. Так, в відзиві на позов вказано, і на цьому наполягає представник відповідача у суді, що він, [PERSON] в травні 2013 р. домовились з позивачкою в добровільному порядку поділити спільне майно подружжя шляхом залишення їй квартири з новим євроремонтом та новими меблями і побутовою технікою, а йому залишити автомобіль, депозитний вкладі та гараж. Згідно наданих позивачкою суду доказів (а. с. 221-225) свідчить, що побутова техніка, обладнання кімнати «далеко не після євроремонта». Зі слів позивачки, вони дійсно зробили звичайний ремонт але після нього, ще під час їх спільного життя з відповідачем, квартира була затоплена сусідами зверху. Судом встановлено, що фактично все майно, яке було придбане подружжям [PERSON] під час шлюбу, було оформлено на [PERSON] а саме, квартира [ADDRESS] (а. с. 9-12), гараж [NUMBER] в гаражному кооперативі «Зоря» м. Житомира (а. с. 13), автомобіль MERCEDES-BENS VITO 2005 року випуску д. н. з. [NUMBER]. (а. с. 7-8). Згідно довідки ПАТ «Приватбанк» 05.11. 2012 р. на ім'я [PERSON] було покладено 10 600 (десять тисяч шістсот доларів США), які вкладчик зняв 23.12.2014 р. Загальна сума вкладу з відсотками склала 12 415.93 доларів США, що по курсу до гривні становить 326 663 грн. (а. с. 68-79). З пояснень позивачки та її представника вказані автомобіль і гараж відповідач передав своєму батькові, надавши йому ключі. По приїзду в відпустку на Україну відповідач також користується автомобілем. З початку 2013 р. автомобіль і гараж знаходяться у користування відповідача та його батька. Вказані докази позивачки не були спростовані представником відповідача у суді. Суд критично відноситься до пропозиції відповідача та його представника що варіанту поділу майна визнавши об'єктом спільного майна подружжя [PERSON] та [PERSON] майно на суму 46 004,00 грн., яке знаходиться у квартирі [ADDRESS] та поділити його в натурі шляхом передачі цього майна у власність [PERSON] із стягненням з неї на користь [PERSON] грошової компенсації за ? частину його вартості в сумі 23 002,00 грн. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію за ? частину спірного автомобіля [NUMBER], виходячи із вартості, визначеної судовою експертизою. Винести ухвалу про повернення надмірно сплаченого [PERSON] судового збору у сумі 868,80 грн. (а. с. 194-196). З пояснень позивачки наприкінці 2012 р. відповідач перевіз до своїх батьків: телевізор «JVC», килим, відеокамеру, комп'ютерний стіл, офісне шкіряне крісло та інше. Як доказ перебування у [PERSON] саме відеокамери свідчить фототаблиця, яку надала відповідачка як доказ. З пояснень позивачки це фото зроблено на території Росії, коли відповідач вже розлучився з позивачкою. (а. с. 126). Щодо позовних вимог сторін про застосування строків позовної давності судом встановлено. 10 листопада 2016 р. відповідачем подано зустрічну позовну заяву, в якій він просить поділити майно, що придбано подружжям під час шлюбу. Статтею 257 ЦК України встановлено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Диспозиція ст. 261 ЦК України передбачає, що що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Судом встановлено що, 07.05.2013 р. рішенням Богунського районного суду м. Житомира по цивільній справі № 2/295/1409/13 (а. с. 6) було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] за позовом [PERSON], в якому позивач на час розгляду позову вказував, що «ми разом не проживаємо, подружні стосунки не підтримуємо». Фактично, на той час, як вказує позивачка, відповідач вже проживав з іншою жінкою за іншою адресою і в своїй позовній заяві вказав, що він «має намір створити нову сім'ю». Суд вважає, що саме із дати прийняття судового рішення у справі про розірвання шлюбу, почав спливати термін позовної давності щодо будь-яких майнових претензій [PERSON]. Суд вважає, що відповідач по справі [PERSON] пропустив без поважних причин строк звернення до суду з позовом про поділ майна, оскільки ще при розірванні шлюбу йому було відомо про наявність в квартирі домашнього майна. Наслідками пропущення строку позовної давності є відмова у задоволенні позову. Згідно ст.267 ч.3 ЦК України «Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення» Згідно ст.267 ч.4 ЦК України « Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові». Слід додати, що приписами ст. 72 СК України встановлено, що позовна давність не застосовується до вимог про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, якщо шлюб між ними не розірвано. До вимоги про поділ майна, заявленої після розірвання шлюбу, застосовується позовна давність у три роки. Позовна давність обчислюється від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права власності. Стаття 115 СК України зазначає, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Доказом, що підтверджує настання порушення [PERSON] строків на звернення до суду із позовною заявою про поділ майна є саме рішення Богунського районного суду м. Житомира від 07.05.2013 року в якому визначено, що шлюбні відносини припинено, спільне господарство не ведеться. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved