Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-15 00:00:00

Директор Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖЕО «Сервіс-Житло» 03.03.2020 р. звернувся до суду із позовом про стягнення із [PERSON] боргу за житлово-комунальні послуги в розмірі 19 233 грн. 50 коп., та 2102 грн. судових витрат, посилаючись на те, що позивач надає житлово-комунальні послуги будинку [ADDRESS] проживає відповідач, який не оплачує комунальні послуги, від укладення договору ухиляється. Заочним рішенням Івано-Франківського міського суду від 22.10.2020 р. позов задоволено, стягнуто із [PERSON] , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ЖЕО «Сервіс-Житло» заборгованість за надані житлово-комунальні послуги, в розмірі 19 233 грн. 50 коп., та витрати по оплаті судового збору в розмірі 2 102 грн. 12.03.2021 р. відповідач звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення. Ухвалою суду від 13.03.2021 р. заочне рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22 жовтня 2020 року скасовано, справу призначено до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 16.06.2021 р. представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, суду пояснив, що доданому до матеріалів справи розрахунку заборгованості за листопад-січень 2020 року, у заявку з технічною помилкою програми 1С, в якій відображається рахунок квартплати, водопостачання та водовідведення, відбулося дублювання суми сальдо в графі за 01.11.2017 р. Дана технічна помилка не вплинула на загальну суму заборгованості. Сальдо на початок 01.12.2017 р. становить 10677,75 грн. і збігається з сальдо на початку 01.11.2017 р. В подальшому при нарахуванні квартплати водопостачання та водовідведення технічних помилок не виявлено. Представник відповідача в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечив, з тих підстав, що наданий розрахунок містить неправильні дані. Він не розраховував суму помилки, проте сальдо на початок 01.12.2017 р. становить 10677,75 грн. і в подальшому ця сума збільшується на суму заборгованості за наступні місяці. Також просить застосувати наслідки спливу строку позовної давності. Дослідивши матеріали справи, вислухавши представників сторін, судом встановлено, що між сторонами виник з приводу неналежного виконання споживачем-відповідачем зобов`язання по оплаті наданих житлово-комунальних послуг. Будинок [ADDRESS] знаходиться на балансі товариства з обмеженою відповідальністю «ЖЕО «Сервіс-Житло», що підтверджується Актом приймання-передачі житлового будинку на обслуговування від 30 вересня 2010 року (а.с. 9). Відповідач по справі проживає у квартирі [ADDRESS] , та користується послугами, які надає позивач. Зазначена обставина не заперечувалася відповідачем. Також в матеріалах справах наявний рахунок за надані послуги за січень 2020 року (а.с. 22), який засвідчує факт споживання наданих послуг. В силу дії п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч. 1 ст. 9 цього закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.\~ Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок договору або закону. Внаслідок неналежного виконання споживачем відповідачем зобов`язання по оплаті наданих послуг, до яких входить квартплата, холодне водопостачання та водовідведення, за період з 01 листопада 2017 року по 01 січня 2020 року, виникла заборгованість перед позивачем. З дослідженого розрахунку Архів нарахувань за період\~ з листопада 2017 року по січень 2020 року (а.с. 3, 4) вбачається, що сальдо на початок 01.11.2017 становить 10677,75 грн. та зберігається при подальшому нарахуванні. Представник позивача пояснює це технічною помилкою програми 1С, яка не вплинула на загальну суму заборгованості, проте суд не погоджується з таким розрахунком, виходячи з наступного. З даного розрахунку вбачається, що сальдо на початок 01.11.2017 р., та 01.01.2017р.\~ становить 10677,75 грн., а на кінець становить 21355,5 грн. за 01.11.2017 р. та 10853,57 грн. за 01.12.2017 р.. Тобто дійсно є очевидною, що розрахунок місить невідповідність (помилку). Проте при подальшому нарахуванні заборгованості за наступні місяці, сума сальдо 10677,75 грн. збільшується на суму відповідної заборгованості відповідному місяці. Тобто сума сальдо, без наданого до неї розрахунку, вже станом на 01.12.2017 р. становить 10677,75 грн. Тому суд при розрахунку боргу застосовує з наданого позивачем Архіву нарахувань колонку «Всього нараховано», яка відображає заборгованість за кожен місяці окремо. В підсумку суд вважає встановленим, що сума заборгованості за період з 01.12.2017 р. по 01.01.2020\~ р. становить 9931,86 грн. Відповідно до вимог ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. З урахуванням того позовна заява подана до суду 03.03.2020 р., а також того, що відповідачем заявлено клопотання про застосування до спірних правовідносин наслідків спливу строку позовної давності, а позивачем не доведено поважності причин пропущення позовної давності щодо частини боргу за період 01.12.2017, р. суд вважає, що до боргу в сумі 175,82 грн. за період 01.11.2017\~ р. слід застосувати наслідки\~ спливу позовної давності, та відмови в задоволенні цієї частини позовних вимог. Таким чином суд вважає, що з відповідача в користь позивача слід стягнути заборгованість за надані житлово-комунальні послуги за період з 01.08.2018 р. по 01.01.2020 р., яка становить 9 756 грн. 04 коп. (9931,86 - 175,82). Відповідно до ч. 1. ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відсоток задоволених позовних вимог становить 50,72 (9754,04 / 19233,5 Х 100).\~ Тому з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1066 грн. 13 коп. (2102 Х 50,72%). На підставі ст.ст. 261, 267, 509, 526, 901, 903 ЦК України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги»,

Outcome: partial