Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-25 00:00:00

\~ \~ \~ \~До Вінницького районного суду Вінницької області звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітньої дитини. \~ \~ \~ \~Позовні вимоги про визначення місця проживання малолітньої дитини ухвалою суду від 26.10.2020 залишено без розгляду. \~ \~ \~ \~В позовній заяві щодо розірвання шлюбу позивач вказує, що 02.03.2016 між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб у Виконавчому комітеті Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району, актовий запис № 04. В шлюбі в них народилась донька [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Зазначає, що вони з відповідачем втратили почуття любові та поваги один до одного, вони стали чужими людьми, подружніх стосунків не підтримують, перестали вести спільне господарство, кожний веде свій окремий бюджет. Позивач вказує, що подружні відносини між ними фактично припинились з 2017 року, та з того часу вона з донькою проживають окремо від відповідача, разом з її матір`ю та вітчимом. Позивач вважає, що збереження шлюбу неможливе та буде суперечити її інтересам та інтересам дитини. На примирення вона не погоджується. За вказаних обставин позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідач на підставі ст. 178 ЦПК України подав суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив позов в частині розірвання шлюбу задовольнити. Згідно поданого відзиву, відповідач не згодний з деякими фактичними обставинами справи, зокрема вказав, що сторони почали проживати окремо з січня 2017 року, восени 2018 року позивачка повернулась в будинок матері відповідача і вони знов почали жити разом як сім`я, весною 2019 року відповідач вирішив їхати на роботу за кордон, і позивачка знову повернулась до матері, оскільки не хотіла жити з матір`ю відповідача. В підготовче засідання позивач та її представник [PERSON] не з`явилися, однак подали суду спільну заяву, якою вказали, що позивач позовні вимоги в частині розірвання шлюбу підтримує та просить задовольнити, після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище « [PERSON] », розгляд справи просять проводити у відсутність позивача та її представника. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з`явився, надав суду заяву, згідно якої вказав, що підтримує свою позицію, викладену у відзиві та визнає позов в частині розірвання шлюбу, просить задовольнити цю позовну вимогу. Частиною 3\~ст. 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому\~статтями 206,\~207\~цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Так, судом встановлено наступні фактичні обставини справи. 02.03.2016\~між позивачем [PERSON] \~та відповідачем\~ [PERSON] було\~укладено шлюб,\~який зареєстрованоу Виконавчому комітеті Луко-Мелешківської сільської ради Вінницького району, актовий запис № 04, та позивачці змінено прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 02.03.2016 (а.с. 5). В сторін по справі народилась донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с. 9). Згідно з копією довідки, виданої виконкомом Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району від 10.06.2020, позивач [PERSON] та дитина [PERSON] фактично проживають за адресою: [ADDRESS] без реєстрації (а.с. 6). Інші документи, надані сторонами, не стосуються обставин, що підлягають встановленню за заявленими позовними вимогами про розірвання шлюбу. Згідно з позовною заявою та письмовими заявами сторін встановлено, що сторони дійшли переконання, що їхній шлюб існує лише формально, примирення між ними неможливе. Згідно з положеннями ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Положеннями ст. 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Беручи до уваги зазначене сторонами по справі, на даний час суд встановив, що їхня сім`я розпалась остаточно і збережена бути не може, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що має істотне значення. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, що відповідає ч. 4 ст. 206 ЦПК України, в зв`язку з чим позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Відповідно до\~ст. 113 СК України\~особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач бажає після розірвання шлюбу залишити своє прізвище «[PERSON] », що відповідає вимогам закону. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати зі сплати судового збору за позовну вимогу вимогу про розірвання шлюбу в розмірі 840, 80 грн. (а.с. 1). З урахуванням вищевикладеного,

Outcome: approved