Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

До Василівського районного суду звернулася [PERSON] із позовом до [PERSON] сільської ради Василівського району Запорізької області.В позовній заяві зазначено, що 07 березня 2003 року помер чоловік позивачки [PERSON], у віці 63 років. На день смерті вони проживали за однією адресою зі спадкодавцем. Після його смерті відкрилася спадщина за законом. До складу якої входить житловий будинок №10 по вул. Українська (Жовтнева) в с. В. Криниця Василівського району Запорізької області, який згідно запису в архівній довідці належав померлому. Після смерті чоловіка позивачка вступила у спадщину, подавши до нотаріальної контори заяву про вступ у спадщину. До нотаріального органу [PERSON] звернулась із заявою про прийняття спадщини та за отриманням свідоцтва про право на спадщину, але нотаріус відмовила видати свідоцтво про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно і порекомендувала звернутись до суду і визнати право власності в порядку спадкування за законом на дане спадкове майно в судовому порядку. Спадкодавець мав у власності вказаний будинок. Однак держана реєстрація права власності відсутня, тому нотаріальна контора відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок. Враховуючи вищевикладене, позивачка просить суд визнати за нею права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті її чоловіка, а саме, на житловий будинок із надвірними будівлями по вул. Українській (Жовтневій), 10 в с. В. Криниця Василівського району Запорізької області. Позивачка [PERSON] та представник позивачки [PERSON] в судове засідання не зявилися, надали суду заяву з клопотанням про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Василівського району Запорізької області в судове засідання не зявився, надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності. Проти задоволення позовних вимог не заперечує. Представник третьої особи [PERSON] державної нотаріальної контори Запорізької області в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав: В судовому засіданні встановлено, що 07 березня 2003 року помер чоловік позивачки [PERSON] - [PERSON], у віці 63 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 11 березня 2003 року, виданого [PERSON] сільською радою Василівського району Запорізької області. На день смерті вони проживали за однією адресою зі спадкодавцем. Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина за законом, до складу якої входить житловий будинок №10 по вул. Українська (Жовтнева) в с. В. Криниця Василівського району Запорізької області, який згідно запису в архівній довідці належав померлому. Після смерті чоловіка позивачка вступила у спадщину, подавши до нотаріальної контори заяву про вступ у спадщину. Інші спадкоємці за законом та заповітом відсутні. До нотаріального органу [PERSON] звернулась із заявою про прийняття спадщини та за отриманням свідоцтва про право на спадщину, але нотаріус відмовила видати свідоцтво про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно і порекомендувала звернутись до суду і визнати право власності в порядку спадкування за законом на дане спадкове майно в судовому порядку. РКП «[PERSON] БТІ» згідно заяви був зроблений виїзд на місце для обстеження житлового будинку, відповідності його експлуатації як житлового будинку та господарських будівель, після чого позивачці видано технічний паспорт з додатками. Спадкодавець володів будинком на підставі рішення виконавчого комітету [PERSON] ради народних депутатів від 20 грудня 1990 року №250 та Додатку до вказаного рішення. Однак документи на право власності на будинок не видавались, державна реєстрація права власності не проведена, тому нотаріальна контора відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок. Згідно ст.1218 чинного Цивільного кодексу Україна до складу спадщини входять усі права і обовязки, що належали спадкодавцеві на момент смерті. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття. За вимогами ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обовязковим, коли обєктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обовязковій державній реєстрації. Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа. В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України). Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім`я особи, яка померла, у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обовязків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Мінюстом України №7/5 від 07 лютого 2002 року визначено, що одним із документів, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на нерухоме майно, є рішення суду про визнання права власності. Враховуючи, що позивачка не має можливості оформити спадкове майно відповідно до вимог законодавства, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів, питання визначення належності цього майна має вирішуватись у судовому порядку, оскільки рішення суду буде правовстановлюючим документом для оформлення права на це майно. Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права. При цьому, одним із способів захисту цивільного права є визнання права власності. Згідно зі ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, враховуючи, що позивачка [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті чоловіка [PERSON], суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання права власності на житловий будинок - А з господарськими будівлями та спорудами: а- прибудова, Б Сарай, В Сарай, Г Погріб, Д Сарай, Є Літня кухня, є Тамбур, Ж Вбиральня, №1 Огорожа, №2 Водогін, №3 Басейн для збору води, розташованими по вул. Українській б.10 в с. Верхня Криниця Василівського району Запорізької області в порядку спадкування за законом обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved