Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

Дніпропетровська регіональне управління Державної спеціалізованої фінансової установи Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву звернулося в суд з позовом до [PERSON] про розірвання угоди № 19 від 02 листопада 2012 року про надання часткової компенсації, укладеного між ПАТ Укргазбанк, позивачем та відповідачем та стягнення з відповідача незаконно отриманих коштів державного бюджету в сумі 18561,44 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що на виконання п. 2.24 плану роботи Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області на ІІ квартал 2013 року, начальником відділу інспектування у сфері послуг ДФІ в Дніпропетровській області [PERSON] проведено ревізію фінансово - господарського Дніпропетровського регіонального управління державної спеціалізованої фінансової установи Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву за період з 01 березня 2012 року по 30 червня 2013 року. За результатами ревізії складено акт № 06-19/05 від 03 вересня 2013 року, яким встановлено, що 02 листопада 2012 року між позивачем, відповідачем та ПАТ Укргазбанк укладено договір про надання часткової компенсації процентів №19. За результатами ревізії встановлено, що позичальником було подано недостовірні дані про розмір доходів та період їх отримання, також встановлено, що поручителем відповідача надано недостовірну інформацію про майно, яке знаходиться у власності, що призвело до зайвої сплати часткової компенсації процентів Управлінням за кредитом відповідачу на загальну суму 18561,0 гривень та призвело до матеріальної шкоди (збитків) завданих загальному фонду державного бюджету по КПКВ 2751470 КВК 275 КЕКВ 1340 за 2012 рік та КЕКВ 2610 за 2013 рік за листопад-грудень 2012 року на суму 4678,2 грн. та січень-червень 2013 року на загальну суму 13874,0 гривень. ДФІ в Дніпропетровській області надано до Фонду обов`язкові вимоги від 16 вересня 2013 року № 04-06-05-15/11348, тому позивач просить суд розірвати укладений договір та стягнути з відповідача 18561,44 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідач та представник відповідача заперечували проти задоволення позовних вимог та пояснили, що відповідач не має заборгованості по вказаному кредиту, своєчасно та в повному обсязі здійснює платежі, висновки акту не відповідають дійсності. Вислухавши пояснення відповідача та представників сторін, оцінивши надані докази, перевіривши матеріали справи, суд вбачає наступне. Як встановлено в судовому засіданні, 02 листопада 2012 року між Публічним акціонерним товариством акціонерний банк Укргазбанк з однієї сторони, Дніпропетровським регіональним управлінням Державної спеціалізованої фінансової установи Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву (надалі - Одержувач) з другої сторони та [PERSON] (надалі - Позичальник) з третьої сторони укладено договір № 19 про надання часткової компенсації процентів, згідно якого у відповідності до Порядку здешевлення вартості іпотечних кредитів для забезпечення доступним житлом громадян, які потребують поліпшення житлових умов, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2012 року № 343 Одержувач від імені Держави відшкодовує частину процентів за кредитом, що надається Позичальнику на будівництво (реконструкцію) або придбання житла. Кредит надається в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором від 02 листопада 2012 року № 175/03/78-2012/6 на умовах: сума кредиту 220\~ 000,00 грн., строк надання кредиту 180 місяців, цільове призначення придбання житла, розмір відсотків, що буде сплачуватись позичальником за користування кредитом 16 % річних, проценти за користування кредитом сплачуються Позичальником згідно умов кредитного договору та договору про надання часткової компенсації процентів, зокрема, але не виключно за рахунок власних коштів у розмірі 3 % річних за рахунок коштів часткової компенсації процентів, внесених Одержувачем бюджетних коштів згідно умов договору про надання часткової компенсації процентів у розмірі 13%. П.2.4 Договору визначає умови надання позичальнику часткової компенсації процентів. Згідно п.2.6.2 Договору, надання [PERSON] компенсації процентів припиняється з дня настання порушення Позичальником умов договору. П.3.2 Договору встановлює обов`язки Позичальника. У відповідності до п.4.1 Договору, за невиконання або неналежне виконання своїх обов`язків за цим Договором Сторони несуть відповідальність відповідно до умов цього Договору та Законодавства Згідно п.5.1, 5.2 Договору, враховуючи, що Одержувач уклав цей Договір з урахуванням інформації документів, які були надані Позичальником до Одержувача для отримання [PERSON] компенсації процентів, Позичальник підписанням цього Договору гарантує (надає запевнення), що надана ним Одержувачу інформація та документи є достовірними, він забезпечить належне виконання зі своєї сторони умов Кредитного договору, він не допустить настання обставин, які будуть підставою для розірвання Кредитного договору або надання Банком вимоги про дострокове погашення Кредиту. Порушення вказаних в п.5.1 Договору гарантій (запевнень) є порушення умов Договору зі сторони Позичальника. На виконання п. 2.24 плану роботи Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області на ІІ квартал 2013 року, начальником відділу інспектування у сфері послуг ДФІ в Дніпропетровській області [PERSON] проведено ревізію фінансово - господарського Дніпропетровського регіонального управління державної спеціалізованої фінансової установи Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву за період з 01 березня 2012 року по 30 червня 2013 року, за результатами якої складено акт № 06-19/05 від 03 вересня 2013 року. Актом перевірки встановлено, що між ПАТ Укргазбанк, в особі заступника директора [PERSON]Г, Управлінням, в особі заступника директора [PERSON] та громадянином [PERSON] укладено договір про надання часткової компенсації процентів від 02 листопада 2012 №19. За результатами ревізії встановлено, що позичальником в порушення п.6, 9 Порядку здешевлення вартості іпотечних кредитів для забезпечення доступним житлом громадян, які потребують поліпшення житлових умов, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2012 року № 343 (надалі Порядок № 343) подано недостовірні дані про розмір доходів, також встановлено, що поручителем, в порушення вимог відповідача надано недостовірну інформацію про майно, яке знаходиться у власності, що призвело до зайвої сплати часткової компенсації процентів Управлінням за кредитом відповідачу на загальну суму 18561,0 гривень та призвело до матеріальної шкоди (збитків) завданих загальному фонду державного бюджету по КПКВ 2751470 КВК 275 КЕКВ 1340 за 2012 рік та КЕКВ 2610 за 2013 рік за листопад-грудень 2012 року на суму 4678,2 грн. та січень-червень 2013 року на загальну суму 13874,0 гривень. ДФІ в Дніпропетровській області надано до Фонду обов`язкові вимоги від 16 вересня 2013 року № 04-06-05-15/11348, тому позивач просить суд розірвати укладений договір та стягнути з відповідача 18561,44 грн. Так, при укладенні кредитного договору позивачем надано позивачу всі необхідні документи, передбаченні Порядком № 343. З метою документального підтвердження фактично отриманих доходів [PERSON] за період з 01 січня 2012 по 30 червня 2013 перевіряючими особами проведено зустрічну звірку в ТОВ Руш (код ЄДРПОУ: 32007740, фактична адреса: 49000, м. Дніпропетровськ, Запорізьке шосе, 37), якою встановлено, що на підставі наказу від 12 жовтня 2012 №186-КП [PERSON] прийнято на посаду керуючого проектом, департаменту продаж ТОВ РУШ з 12 жовтня 2012, відповідно доходи за шість місяців відсутні. Також, в ході ревізії встановлено, що поручителем [PERSON] є його дружина [PERSON], яка надає в оренду власний автомобіль Toyota Camry, АЕ 7228ЕХ ТОВ Українська дистриб'юторська компанія (юридична адреса: 51200, м. Новомосковськ, вул. (195-ї Стрелкової дивізії, 8; код ЄДРПОУ: 36399191) на підставі договору оренди автотранспортного засобу у фізичної особи від 01 жовтня 2012 №А-10/12, який нотаріально не завірений, що є порушенням вимог ч.2 ст.799 Цивільного Кодексу України від 16 січня 2003 №435-V. Під час ревізії до УДАІ ГУВС України направлено запит листом від 03 липня 2013 №04-06-03-17/8273 щодо знаходження вищевказаного транспортного засобу у [PERSON] Крім того, в акті вказано про наявність [PERSON] відсутності об`єкта та лист до УДАІ ГУМВС у додатку до акта, якого суду не надано. З метою документального підтвердження фактично отриманих доходів позичальником [PERSON] за період з 01 січня 2011 по 30 червня 2013 здійснено вихід за вказаною у договорі адресою місцезнаходження ТОВ Українська дистриб'юторська компанія. Проте, встановлено, що за вказаною у договорі адресою підприємство фактично не знаходиться. Відповідно до ст. 14 Закону України Про основні засади здійснення фінансового контролю від 26 січня 1993 № 2939-ХІІ (зі змінами) та п. 2.8 Порядку взаємодії органів державної контрольно-ревізійної служби, органів прокуратури, органів внутрішніх справ, Служби безпеки України, затвердженого Наказом ГоловКРУ України, Міністерства внутрішніх справ України, Генеральної прокуратури України від 19 жовтня 2006 № 346/1025/685/53, на адресу УДСБЕЗ ГУ МВС України в Дніпропетровської області направлено запит від 16 серпня 2013 №04-06-03-17/10353 щодо сприяння у проведенні зустрічної звірки у вищевказаного суб'єкта господарювання. На момент складання акта ревізії відповіді від УДСБЕЗ ГУ МВС України в Дніпропетровської області на адресу ДФІ в Дніпропетровській області не надходило. Посилаючись на обов`язкові вимоги від 16 вересня 2013 року № 04-06-05-15/11348ДФІ в Дніпропетровській області, надані до позивача та на положення Порядку № 343 позивач просить розірвати договір та стягнути з відповідача незаконно отримані кошти державного бюджету. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними відповідно актів цивільного законодавства. При укладанні даного договору про надання часткової компенсації процентів дотримано всі передбачені законом істотні умови договору, котрі були обумовлені згодою сторін, як узгоджені сторонами та прийняті ними як обов'язкові умови договору. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту (ст. 527 Цивільного кодексу України). Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина 1 ст. 530 Цивільного кодексу України). Якщо кожна із сторін у зобов'язанні має одночасно і права і обов'язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов'язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї (п. 3 ст. 510 Цивільного кодексу України). Позичальник зобов'язується повернути (погасити) кредитодавцеві кредит, сплатити проценти згідно умов договору. Позивач виконує покладенні на нього Договором зобов'язання та надає відповідачу [PERSON] компенсацію процентів за кредитами, отриманими позичальниками в банках, відповідач також виконує умови Договору, передбачені п.3.2, вчасно сплачує щомісячні платежі по кредитному договору, на даний час у відповідача відсутня заборгованість по кредитному договору. Данні факти в судовому засіданні сторонами не заперечувалися. У відповідності до ст.610 ЦПК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно п.1 ч.1 ст.611 ЦПК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; У відповідності до ст.651 ЦПК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Стаття 15 ЦК України передбачає право на захист цивільних прав та інтересів: Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання…. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України і ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення суми кредиту. Так, заборгованість відповідача за Договором відсутня, умови договору виконуються, отже умова про вчасне повернення грошових коштів відповідачем виконується. Доказів істотного порушення Договору суду не надано, отже відсутні підстави для розірвання договору та відшкодування грошових коштів. Акт ревізії фінансово - господарської діяльності Дніпропетровського регіонального управління державної спеціалізованої фінансової установи Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву за період з 01 березня 2012 року по 30 червня 2013 року складеного Державною фінансовою інспекцією в Дніпропетровській області від 03 вересня 2013 року № 06-19/05, на який посилається позивач як на підставу розірвання кредитного договору не може бути підставою, оскільки це не передбачено ні ЦК України ні умовами кредитного договору. Відповідачем на підтвердження своєї позиції надано суду довідку про доходи на посаді комерційного директора ТОВ Юніксінвестагро за період з лютого 2012 року по серпень 2012 року, довідку про доходи [PERSON] за період з 01 січня 2012 року по 24 грудня 2013 року, довідку про дохід відповідача за період з 01 серпня 2013 по 31 січня 2014 року №06/02.14-01 та договір купівлі-продажу транспортного засобу №14/07/3 від 14 липня 2012 року для підтвердження обґрунтованості та достовірності поданих ним для отримання підстав для укладення договору. Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов'язок із доказування, оскільки ст. 60 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов'язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст.ст. 27, 46 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст. 27 ЦПК України), так і обов'язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності. Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об'єктивні підстави вважати, що позов не підлягає задоволенню ані частково, ані повністю. Судові витрати розподілити на підставі ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed