Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-18 00:00:00

В серпні 2020 року позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача, в якому просить суд визначити, що частки у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку загальною площею 1000 кв.м. в [ADDRESS] рівні та становлять по 1/3 кожному, а саме [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування вимог посилається на те, [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщини на частину земельної ділянки загальною площею 1000 кв.м. Вказана земельна ділянка належить [PERSON] , брату по матері [PERSON] та батьку [PERSON] . [PERSON] , як донька спадкодавця, є єдиною його спадкоємицею. 13.11.2018 року при зверненні з заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса ММНО Постарніченко Н.В., однак відмовлено у видачі у звязку з тим, що не виділена (визначена) частка спадкодавця у спільному майні. Позивачка [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив проти позову суду не надав. Третя особа надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, просить суд розглянути справу об`єктивно, врахувати усі факти. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін в порядку заочного розгляду, оскільки у відповідності до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (зворотні повідомлення наявні в матеріалах справи), відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи, а також у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши матеріали справи та оцінивши в сукупності надані докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис №35. Згідно Витягу з рішення Миколаївської міської ради №44/47 від 19.11.2014 р., надано громадянам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у спільну сумісну власність земельну ділянку площею 1000 кв.м. для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] . Передано [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в оренду терміном на 25 років земельну ділянку площею 768 кв.м. для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] . 07 липня 2017 року [PERSON] одружилася з [PERSON] , після чого змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується копією Свідоцтвом про шлюб, актовий запис №03. [INFO] помер [PERSON] . При зверненні до приватного нотаріуса ММНО Постраниченко Н.В. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, позивачу постановою від 13.11.2018 р. відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. Позивачка є єдиною спадкоємицею за законом після смерті [PERSON] , що підтверджується копією спадкової справи №4/2018 до майна померлого [INFO] [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст. 355 ЦК України, майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності. Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно ч.2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Згідно ч.1 ст.86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Відповідно до ст. 89 ЗК України, земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Згідно із ч.1,ч. 4ст. 120 ЗК України до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.. Таким чином, суд вважає встановленим, що наявними у матеріалах справи доказами підтверджується доведеність заявлених вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір сплачено позивачем при подачі позову до суду.

Outcome: approved