Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-23 00:00:00

В червні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом, який був уточнений, до відповідача про стягнення заборгованості за розпискою від 20.07.2017 року, процентів за користування та 3% річних в загальній сумі 2859,30 доларів США Свої позовні вимоги мотивує тим, що між ним та відповідачем було укладено договір позики, що підтверджується розпискою, про отримання коштів та зобов`язання відповідача їх повернути до 30.12.2017 року. В добровільному порядку відповідач кошти не повернув. Сторони в судове засідання не з`явились, позивач надав заяву про розгляд справи за відсутності позивача, позов підтримує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином і завчасно, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи. 20.07.2017 року позивачем було надано в борг відповідачу грошові кошти в сумі 1630 доларів США, який останній зобов`язався повернути в строк до 30.12.2017 року та сплатити проценти в розмірі 3% щомісяця. Факт передачі грошей підтверджується розпискою від 20.07.2017 року, оригінал якої долучено до матеріалів справи. В добровільному порядку відповідачем кошти не повернуті. Згідно ст..526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно зі ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, ? незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі щодо повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість по договору позики від 20.07.2017 року в сумі 1630 доларів США, проценти встановлені договором позики в сумі 1125,70 доларів США та 3% річних в сумі 103,60 доларів США. А всього 2859,30 доларів США.

Outcome: approved