Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-27 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулася [PERSON] із заявою про встановлення факту родинних відносин та просила суд встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] є її матір`ю. Заява мотивована тим, що [INFO] померла мати заявника [PERSON] . В зв`язку з її смертю, заявник звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, з підстав не можливості встановлення факту родинних відносин. Так в свідоцтві про народження заявника її мати записана як « [PERSON] », тоді як в свідоцтві про смерть вона вказана як « [PERSON] ». Дівоче прізвище матері заявника « [PERSON] ». В подальшому, остання двічі виходила заміж та змінювала прізвища на « [PERSON] », а згодом на « [PERSON] ». Однак, останнє свідоцтво про одруження не збереглося. Підтвердження вказаного факту необхідне заявнику для отримання свідоцтва про право на спадщину, тому вона звернулася до суду з цією заявою. В судове засідання заявник не з`явилася, проте її представник подав до суду заяву в якій зазначив, що заяву підтримує в повному обсязі, просить її задовольнити та справу розглянути за його відсутності та заявника. Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, проте подали до суду заяви в яких зазначили, що вони визнають та підтверджують той факт, що [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 05.08.2015 року) є матір`ю [PERSON] , та в зв`язку з цим просили задовольнити заяву [PERSON] у повному обсязі. Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що заяву слід задовольнити з таких підстав. Зі свідоцтва про народження заявника вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] та її батьками були [PERSON] та [PERSON] (а.с. 13). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , 02 червня 1976 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та заявником [PERSON] . Після одруження [PERSON] прийняла прізвище чоловіка - [PERSON] (а.с. 12). З матеріалів справи вбачається, що дівоче прізвище матері заявника було « [PERSON] » (а.с. 14). Так, 12.02.1950 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 15). Після одруження [PERSON] прийняла прізвище чоловіка - [PERSON] (а.с. 12). З Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб встановлено, що 12.04.1968 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 68-69). Після одруження [PERSON] прийняла прізвище чоловіка - [PERSON] . Проте, цей шлюб було розірвано 24.10.1990 року та після розірвання шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с. 16). З паспорта громадянина України серії [NUMBER] вбачається, що прізвище матері заявника вказано як « [PERSON] » (а.с. 10). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 05.08.2015 року виконавчим комітетом Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, [INFO] померла мати заявника [PERSON] у с. Якушинці, Вінницького району, Вінницької області (а.с. 17). Згідно із постановою державного нотаріуса Вінницької районної державної нотаріальної контори Когутницького Є.В. від 13.11.2020 року, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке належить [PERSON] , яка померла [INFO] , в звя`зку з не можливістю встановлення факту родинних відносин між ними (а.с. 18). Зі змісту частини 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Виникнення особистих і майнових прав громадян, їх зміну і припинення закон завжди пов`язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами. У більшості випадків вони підтверджуються різними свідоцтвами, довідками та іншими документами, що видаються громадянам в адміністративному порядку. Проте не завжди заінтересована особа має можливість довести документально, що той чи інший факт мав місце (неможливість поновлення втраченого документа або виправлення наявних у ньому помилок тощо). Тому в певних випадках допускається судовий порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення. На відміну від позовного провадження, окремому провадженню притаманні такі ознаки, які характеризують його структурну самостійність та прикладну значущість і які визначаються такою суттєвою ознакою, як безспірність розгляду справ, що віднесені до окремого провадження. Важливою також є не тільки конкретна мета встановлення факту, а його зв`язок із певним суб`єктивним матеріальним правом. Так, Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснив підстави, за наявності яких у порядку окремого провадження розглядаються такі справи: 1) згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; 2) чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; 3) заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; 4) встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до положень ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Оцінюючи всі дослідженні в судовому засіданні докази в сукупності, суд вважає за можливе встановити той факт родинних відносин, а саме що [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 05.08.2015 року) є матір`ю [PERSON] ( РНОКПП [NUMBER] ). Частиною 7 статті 294 ЦПК України встановлено, що при ухваленні судом рішення в справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved