Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

В червні 2017 року [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з вказаним позовом та обґрунтовують його тим, що 6 жовтня 2016 року [PERSON] уклав з ТОВ «Компанія надійних людей та розвитку» договір завдатку №1, за яким він зобов'язався сплатити завдаток в розмірі 182000 гривень на підтвердження наміру його дружини [PERSON] укласти попередній договір купівлі-продажу квартири до 20 жовтня 2016 року. В той же день [PERSON] сплатив відповідачу грошові кошти в розмірі 182000 гривень. 18 жовтня 2016 року [PERSON] уклала з ТОВ «Компанія надійних людей та розвитку» попередній договір купівлі-продажу квартири, за яким вона зобов'язалась сплатити забез-печувальний платіж в розмірі 613489 гривень, а відповідач зобов'язався побудувати квартиру [ADDRESS] та зареєструвати за [PERSON] право власності на цей об'єкт нерухомого майна. В той же день вона сплатила ТОВ «Компанія надійних людей та розвитку» грошові кошти в розмірі 613489 гри-вень. У зв'язку з цим відповідач видав [PERSON] довідку про оплату нею повної вартості квартири в розмірі 795489 гривень. Крім того, 18 жовтня 2016 року [PERSON] уклав з ТОВ «Компанія надійних людей та розвитку» договір завдатку №2, за яким він зобо-в'язався сплатити завдаток в розмірі 52000 гривень на підтвердження його наміру укласти попередній договір купівлі-продажу квартири до 4 листопада 2016 року. В той же день [PERSON] сплатив відповідачу грошові кошти в розмірі 52000 гривень. 31 жовтня 2016 року він уклав з ТОВ «Компанія надійних людей та розвитку» попередній договір купівлі-продажу квартири, за яким [PERSON] зобов'язався сплатити забезпечувальний платіж в розмірі 487019 гривень, а відповідач зобов'язався побудувати квартиру [ADDRESS] та зареєструвати за [PERSON] право власності на цей об'єкт нерухомого майна. 3 листопада 2016 року на користь ТОВ «Компанія надійних людей та розвитку» були сплачені грошові кошти в розмірі 487019 гривень. У зв'язку з цим відповідач видав [PERSON] довідку про оплату ним повної вартості квартири в розмірі 539019 гривень. Водночас, ТОВ «Компанія надійних людей та розвитку» навіть не отримало дозвіл на виконання будівельних робіт та взагалі не мало права укладати оспорювані договори. Відповідач гарантував, що такий дозвіл буде отримано ще до кінця першого кварталу 2017 року. Натомість, ТОВ «Компанія надійних людей та розвитку» не отримало його до сих пір та переносить термін введення об'єкта будівництва в експлуатацію з третього кварталу 2018 року на другий квартал 2019 року. Крім того, умови оспорюваних договорів встановлюють обов'язок позивачів виконати всі зобов'язання, навіть якщо ТОВ «Компанія надійних людей та розвитку» не виконає покладені на нього зобов'язання. Такі умови є несправедливими в розумінні ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів». Тому [PERSON] та [PERSON] просять суд визнати недійсними договори завдатку №1 від 6 жовтня 2016 року та №2 від 18 жовтня 2016 року, попередні договори купівлі-продажу квартир від 18 жовтня 2016 року та 31 жовтня 2016 року, а також стягнути з ТОВ «Компанія надійних людей та розвитку» на користь [PERSON] грошові кошти в розмірі 795489 гривень та на користь [PERSON] - грошові кошти в розмірі 539019 гривень. У судовому засіданні [PERSON] та представник позивачів [PERSON] підтриму-ють позов та наполягають на його задоволенні. Представник відповідача Даниленко Є.М. не визнає позов та заперечує проти його задоволення. В обґрунтування своїх заперечень він посилається на те, що оспорювні дого-вори могли бути укладені навіть без отримання дозволу на виконання будівельних робіт. ТОВ «Компанія надійних людей» вживає заходи, спрямовані на отримання такого дозволу, та здійснення будівництва квартир. Відповідач не ухиляється від виконання покладених на нього зобов'язань. Крім того, несправедливість лише частини умов оспорюваних договорів не є підставою для визнання цих договорів недійсними в цілому. Тому представник відпо-відача Даниленко Є.М. просить суд відмовити у задоволенні позову. [PERSON] також підтримує позов та наполягає на його задоволенні. Вислухавши пояснення учасників цивільного процесу та дослідивши письмові докази, суд дійшов до таких висновків. Встановлено, що 6 жовтня 2016 року [PERSON] уклав з ТОВ «Компанія надійних людей та розвитку» договір завдатку №1 (а.с.7-8), за яким він зобов'язався сплатити завдаток в розмірі 182000 гривень на підтвердження наміру його дружини [PERSON] укласти по-передній договір купівлі-продажу квартири до 20 жовтня 2016 року. В той же день [PERSON] сплатив відповідачу грошові кошти в розмірі 182000 гри-вень. Ця обставина підтверджується копією квитанції до прибуткового касового ордеру №58 від 6 жовтня 2016 року (а.с.19). 18 жовтня 2016 року [PERSON] уклала з ТОВ «Компанія надійних людей та роз-витку» попередній договір купівлі-продажу квартири (а.с.9-18), за яким вона зобов'язалась сплатити забезпечувальний платіж в розмірі 613489 гривень, а відповідач зобов'язався протя-гом першого кварталу 2017 року укласти з нею договір майнових прав на квартиру [ADDRESS]. В той же день [PERSON] сплатила ТОВ «Компанія надійних людей та розвитку» грошові кошти в розмірі 613489 гривень. Ця обставина підтверджується копією квитанції №0.0636086955.1 від 18 жовтня 2016 року (а.с.20). 24 жовтня 2016 року відповідач видав [PERSON] довідку про оплату нею повної вартості квартири в розмірі 795489 гривень (а.с.21). Крім того, 18 жовтня 2016 року [PERSON] уклав з ТОВ «Компанія надійних людей та розвитку» договір завдатку №2 (а.с.25), за яким він зобов'язався сплатити завдаток в роз-мірі 52000 гривень на підтвердження його наміру укласти попередній договір купівлі-про-дажу квартири до 4 листопада 2016 року. В той же день [PERSON] сплатив відповідачу грошові кошти в розмірі 52000 гри-вень. Ця обставина підтверджується копією квитанції №0.0.636186327.1 від 18 жовтня 2016 року (а.с.31). 31 жовтня 2016 року він уклав з ТОВ «Компанія надійних людей та розвитку» поперед-ній договір купівлі-продажу квартири (а.с.26-30), за яким [PERSON] зобов'язався сплати-ти забезпечувальний платіж в розмірі 487019 гривень, а відповідач зобов'язався протягом першого кварталу 2017 року укласти з ним договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру [ADDRESS]. 3 листопада 2016 року на користь ТОВ «Компанія надійних людей та розвитку» були сплачені грошові кошти в розмірі 487019 гривень (350000 + 137019). Ця обставина підтверд-жується копіями квитанцій №0.0.645347663.1 та №0.0.645446886.1 від 3 листопада 2016 року (а.с.32). 14 листопада 2016 року відповідач видав [PERSON] довідку про оплату ним пов-ної вартості квартири в розмірі 539019 гривень (а.с.33). Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами пер-шою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Як вбачається зі змісту ч.1 ст.570 ЦК України, завдатком є грошова сума, що видається кредиторові боржником у рахунок платежів, належних з нього за укладеним договором, та на підтвердження існуючого зобов'язання. Це свідчить про те, що на час видачі завдатку основ-ний договір вже повинен бути укладеним. Така особливість істотно відрізняє завдаток від інших способів забезпечення виконання зобов'язання. Натомість, договори завдатку №1 від 6 жовтня 2016 року та №2 від 18 жовтня 2016 року були укладені до укладення попередніх договорів купівлі-продажу квартир. Крім того, завдаток взагалі не може забезпечувати вико-нання попереднього договору, адже попередній договір не є основним договором в розумінні ст.548 та ч.1 ст.635 ЦК України. Ретельний аналіз викладених обставин свідчить про те, що вказані договори завдатку прямо суперечать ч.1 ст.570 ЦК України. З огляду на це суд вважає, що договори завдатку №1 від 6 жовтня 2016 року та №2 від 18 жовтня 2016 року належить визнати недійсними. Відповідно до ч.3 ст.635 ЦК України зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встанов-леного попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні про-позицію про його укладення. Як вбачається з п.5.2.5 попередніх договорів купівлі-продажу квартир від 18 жовтня 2016 року та 31 жовтня 2016 року (а.с.13, 27-зворот), ТОВ «Компанія надійних людей та розвитку» зобов'язалось укласти з позивачами договори купівлі-продажу майнових прав на квартири протягом першого кварталу 2017 року. Водночас, відповідач не виконав це зобов'язання та не уклав з [PERSON] та [PERSON] договори купівлі-продажу майнових прав на квартиру. Ретельний аналіз цих обставин свідчить про те, що вказані попередні договори купівлі-продажу квартир припинились. Однак чинним цивільним законодавством не передбачено визнання недійсними договорів, юридична дія яких при-пинена. З огляду на це суд вважає, що підстави для визнання недійсними попередніх договорів купівлі-продажу квартир від 18 жовтня 2016 року та 31 жовтня 2016 року відсутні. Тому у задоволенні позову в частині цих вимог [PERSON] та [PERSON] належить від-мовити. Відповідно до абз.2 ч.1 ст.216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Згідно з ч.2 ст.635 цього ж Кодексу сторона, яка ухилилась від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Встановлено, що договори завдатку №1 від 6 жовтня 2016 року та №2 від 18 жовтня 2016 року визнані недійсними. Попередні договори купівлі-продажу квартир від 18 жовтня 2016 року та 31 жовтня 2016 року припинились у зв'язку з тим, що ТОВ «Компанія надійних людей та розвитку» не уклало з позивачами договори купівлі-продажу майнових прав на квартири. Ці обставини свідчать про те, що у відповідача виникло зобов'язання повернути [PERSON] грошові кошти в розмірі 795489 гривень та [PERSON] - грошові кошти в розмірі 539019 гривень. ТОВ «Компанія надійних людей та розвитку» відмовляється добровільно виконати це грошове зобов'язання. З огляду на це суд вважає, що з відповідача на користь [PERSON] належить при-мусово стягнути грошові кошти в розмірі 795489 гривень та на користь [PERSON] - гро-шові кошти в розмірі 539019 гривень. Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч.1, ч.2 ст.141 цього ж Кодексу судовий збір покладається на сторони пропор-ційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.35 постанови №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування суда-ми законодавства про судові витрати у цивільних справах», при повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується ними пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено. Встановлено, що кожний з позивачів сплатив судовий збір в розмірі 320 гривень. Крім того, [PERSON] витратив грошові кошти в розмірі 5000 гривень на оплату правової допо-моги. Ця обставина підтверджується копією квитанції (а.с.41). Пред'явлений ними позов задоволений. З огляду на це суд вважає, що з відповідача на користь [PERSON] належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 320 гривень та на користь [PERSON] - витрати на правову допомогу в розмірі 320 гривень та витрати на правову допомогу в розмірі 5000 гривень.

Outcome: partial