Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-02 00:00:00

Дергачівська районна державна адміністрація Харківської області в інтересах неповнолітнього [PERSON] звернулася до Дергачівського районного суду з позовом до [PERSON], треті особи: служба у справах дітей Дергачівської районної державної адміністрації, прокуратура Дергачівського району Харківської області про позбавлення батьківських прав у відношенні [PERSON], [INFO], та стягнення аліментів на користь державних установ, або осіб, на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 01 березня 2016 року на засіданні комісії райдержадміністрації з питань захисту прав дитини, було розглянуто клопотання служби у справах дітей райдержадміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], у відношенні її неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Неповнолітній [PERSON] перебуває на обліку служби у справах дітей, як дитина, що опинилася в складних життєвих обставинах з 22.07.2015 року. Мати дитини [PERSON] є одинокою матірю, яка мешкає за адресою: Харківська область, Дергачівський район, с.Слатине, вул. Зарічна, буд. № 8. До служби у справах дітей райдержадміністрації надійшло усне повідомлення від Комунального закладу охорони здоровя районного територіального медичного обєднання «Дергачівська центральна районна лікарня», щодо громадянки [PERSON], яка 15.07.2015 року у їх медичному закладі народила дитину (хлопчика), термін перебування їх у медичному закладі закінчувався, а будинок у якому була зареєстрована громадянка [PERSON] за адресою: вул. Зарічна, буд. 8, смт. Слатине, Дергачівський район, Харківська область, було зруйновано у результаті пожежі, і тому було вирішено питання про влаштування малолітньої дитини до дитячого відділення Комунального закладу охорони здоровя районного територіального медичного обєднання «Дергачівська центральна районна лікарня». За час перебування матері та малолітньої дитини у дитячому відділенні ніхто з родичів та знайомих не зявився, термін перебування їх закінчився. Тому було вирішено питання влаштувати їх до Харківської обласної дитячої лікарні № 1. Наступного дня громадянка [PERSON] самовільно покинула медичний заклад залишивши малолітню дитину. З громадянкою [PERSON] було проведено профілактичну роботу. Малолітню дитину [PERSON] за заявою матері було влаштовано до комунального закладу охорони здоровя «Обласний будинок дитини № 2», терміном на 6 місяців згідно з розпорядженням голови райдержадміністрації від 29.07.2015 року № 209. Термін перебування дитини вже закінчився у звязку з чим виникає необхідність вирішити питання щодо подальшої долі дитини. Згідно акту «Обласного будинку дитини № 2» ні громадянка [PERSON], ні будь які близькі родичі, жодного разу не зателефонували та жодного разу не зявилися до закладу, не поцікавились станом здоровя малолітньої дитини. [PERSON] жодного разу не зявилась до служби у справах дітей райдержадміністрації з метою вирішення питання про повернення дитини. За інформацією Дергачівського районного центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді сімя громадянки [PERSON] у 2015 році була охоплена соціальною роботою за картою отримувача соціальних послуг. За цей період фахівцем з соціальної роботи за місцем проживання, громадянці [PERSON] неодноразово було запропоновано допомогу у вирішенні складної життєвої ситуації в рамках соціального супроводу, але від даної пропозиції вона відмовилась. Також 12.02.2016 року фахівцем з соціальної роботи повторно було відвідано громадянку [PERSON] за місцем її проживання за адресою: [INFO]. В результаті візиту було встановлено, що громадянка [PERSON] проживає у житлі співмешканця, умови проживання незадовільні. Спосіб життя негативно впливає на її матеріальний стан. Відсутня мотивація для змін щодо вирішення проблем, зокрема, бажання і можливість повернення дитини в сімю. Від соціального супроводу громадянка [PERSON] відмовилася. [PERSON] не має свого власного житла, проживає в найманому помешканні, ніде працює, не має стабільного доходу, тому не може повноцінно виховувати та утримувати свою дитину. За місцем свого проживання зарекомендувала себе з негативної сторони: зловживає спиртними напоями, веде антигромадський спосіб життя, гуртує біля себе сумнівні компанії. Також [PERSON] згідно з інформацією Дергачівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області знаходиться під адміністративним наглядом, має адміністративні правопорушення за частиною 1 та 2 статті 187 Кодексу України про адміністративні правопорушення (порушення правил адміністративного нагляду), раніше була засуджена за частиною 2 статті 307 Кримінального кодексу України (незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, пересилання чи збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів), відбувала покарання з 08.11.2009 року по 17.07.2014 рік. Зазначені факти, як кожен окремо так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення матері від виховання дитини, свідомого нехтування нею своїми обов'язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення матері до своїх батьківських обов'язків. Названі дії у відповідності до статті 164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав щодо малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Відсутність батьківської турботи по відношенню до своїх дітей суперечить нормам статей 150,155 Сімейного кодексу України та статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», де чітко визначено, що батьки зобовязані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх духовний та моральний розвиток, навчання. Створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, готувати їх до самостійного життя. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, причини неявки суду не повідомила, хоча була вчасно повідомлена про час і місце розгляду справи, з заявою в суд про розгляд справу за її відсутності не зверталася, тому суд вважає за можливе розглядати справу по суті у відсутності відповідача. Представник третьої особи служби у справах дітей Дергачівської райдержадміністрації Харківської області [PERSON] у судове засідання не зявилася, у поданій до суду заяві не заперечує проти задоволення позову та просить справу розглядати за її відсутності. Представник третьої особи: прокурор Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області [PERSON] у судове засідання не зявилася, надала суду заяву в якій не заперечує проти задоволення позову та просить справу розглядати за її відсутності. Суд, вивчивши надані суду докази, приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи 15 липня 2015 року відповідач [PERSON] народила сина [PERSON] в Дергачівській центральній лікарні Харківської області. З моменту народження дитина разом з матірю знаходилась в лікарні, так як будинок в якому була зареєстрована та проживала відповідачка [PERSON] за адресою: вул. Зарічна, буд. №8 в с. Слатине Дергачівського району харківської області було зруйновано в результаті пожежі, і тому було вирішено питання про влаштування малолітньої дитини до дитячого відділення Комунального закладу охорони здоровя районного територіального медичного обєднання «Дергачівська центральна районна лікарня». За час перебування матері та малолітньої дитини у дитячому відділенні ніхто з родичів та знайомих не зявився, термін перебування їх закінчився. Тому було вирішено питання влаштувати їх до Харківської обласної дитячої лікарні № 1. Наступного дня громадянка [PERSON] самовільно покинула медичний заклад залишивши малолітню дитину. З відповідачкою [PERSON] було проведено профілактичну роботу. Малолітню дитину [PERSON] за заявою матері було влаштовано до комунального закладу охорони здоровя «Обласний будинок дитини № 2», терміном на 6 місяців згідно з розпорядженням голови райдержадміністрації від 29.07.2015 року № 209. Термін перебування дитини вже закінчився у звязку з чим виникає необхідність вирішити питання щодо подальшої долі дитини. Згідно повідомлення з «Обласного будинку дитини № 2» від 05.02.2016 року за № 62, ні мати [PERSON], ні будь які близькі родичі, жодного разу не зателефонували та жодного разу не зявилися до закладу, не поцікавились станом здоровя малолітньої дитини. [PERSON] жодного разу не зявилась до служби у справах дітей райдержадміністрації з метою вирішення питання про повернення дитини. За інформацією Дергачівського районного центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді сімя [PERSON] у 2015 році була охоплена соціальною роботою за картою отримувача соціальних послуг. За цей період фахівцем з соціальної роботи за місцем проживання, відповідачці [PERSON] неодноразово було запропоновано допомогу у вирішенні складної життєвої ситуації в рамках соціального супроводу, але від даної пропозиції вона відмовилась. Також 12.02.2016 року фахівцем з соціальної роботи повторно було відвідано відповідачку [PERSON] за місцем її проживання за адресою: [INFO]. В результаті візиту було встановлено, що [PERSON] проживає у житлі співмешканця, умови проживання незадовільні. Спосіб життя негативно впливає на її матеріальний стан. Відсутня мотивація для змін щодо вирішення проблем, зокрема, бажання і можливість повернення дитини в сімю. Від соціального супроводу відповідачка [PERSON] відмовилася. Відповідач [PERSON] не має свого власного житла, проживає в найманому помешканні, ніде працює, не має стабільного доходу, тому не може повноцінно виховувати та утримувати свою дитину. За місцем свого проживання зарекомендувала себе з негативної сторони: зловживає спиртними напоями, веде антигромадський спосіб життя, гуртує біля себе сумнівні компанії. Також [PERSON] згідно з інформацією Дергачівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області знаходиться під адміністративним наглядом, має адміністративні правопорушення за частиною 1 та 2 статті 187 Кодексу України про адміністративні правопорушення (порушення правил адміністративного нагляду), раніше була засуджена за частиною 2 статті 307 Кримінального кодексу України (незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, пересилання чи збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів), відбувала покарання з 08.11.2009 року по 17.07.2014 рік. Відсутність батьківської турботи по відношенню до своїх дітей суперечить нормам статей 150,155 Сімейного кодексу України та статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», де чітко визначено, що батьки зобовязані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх духовний та моральний розвиток, навчання. Створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, готувати їх до самостійного життя. Питання про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Дергачівської райдержадміністрації та винесено висновок від 10.03.2016 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO] у відношенні його неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Згідно п.2 ст.164 СК України, ухилення батьків від виконання своїх обовязків щодо виховання дитини, є однією з підстав позбавлення батьківських прав. Оскільки відповідач по справі повністю ухиляється від виховання та забезпечення своєї неповнолітньої дитини, то суд вважає за можливе позбавити її батьківських прав у відношенні сина [PERSON], [INFO] і в цій частині позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Стосовно стягнення аліментів, то позивач у позові просить стягнути аліменти з відповідача у розмірі 1/3 частини, суд в цій частині вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню в розмірі ? частини з усіх видів його заробітної плати щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі ст.ст.150, 155, 164, 165, 180, 183 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial