Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-05 00:00:00

В серпні 2020 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що 08 жовтня 2005 року зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Подружні відносини не склались, тому шлюб було розірвано 15 лютого 2006 року. Від спільного шлюбу мають неповнолітню доньку: [PERSON] , [INFO] . Донька постійно мешкає разом з нею, знаходиться на її утриманні. Відповідач тривалий час матеріально сім`ю не утримує, матеріальної допомоги на утримання доньки в добровільному порядку не надає. Їй відомо, що з відповідач нікому не сплачує аліменти. 23 червня 2009 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». 28 грудня 2009 року шлюб було розірвано. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь кошти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 31.08.2020 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. До судового засідання позивач не з`явилася, згідно заяви, наявної в матеріалах справи, просила справу розглядати без її участі на підставі наявних у справі доказів, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання на розгляд справи не з?явився, причину своєї неявки не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що відповідає вимогам ст.128, 130 ЦПК України. Згідно п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України, відповідач, третя особа, свідок зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. 31.08.2020 р. на офіційному веб-сайті судової влади України було розміщено оголошення про виклик в судове засідання відповідача [PERSON] . Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. В зв`язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. Суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8 ст.178 ЦПК України, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Матеріалами справи встановлено, що згідно копії свідоцтва про шлюб сторони мешкали разом в зареєстрованому шлюбі з 08.10.2005 року. (а.с.6). Згідно копії свідоцтва про народження сторони мають неповнолітню доньку: [PERSON] , [INFO] . (а.с.4). 11.02.2006 року шлюб було припинено на підставі постанови про розірвання шлюбу відділу РАЦС Красноперекопського міськрайонного управління юстиції. 23 червня 2009 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] ». (а.с.7). 28 грудня 2009 року шлюб було розірвано Відділом реєстрації актів цивільного стану по Ізюмському району Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області. За відсутністю домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом (ст.181 ч.2 СК України). Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно довідки про склад сім`ї Голови ОСББ «Сонячний» [PERSON] № 21 від 03.08.2020 року позивач [PERSON] проживає з неповнолітньою дитиною [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . (а.с.5). Статтею 18 Конвенції про захист прав дитини встановлено, що суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу). Відповідач не подав суду жодних заперечень щодо розміру аліментів або доказів, що він приймає участь у вихованні та матеріальному забезпеченні дітей. Отже, враховуючи обставини справи суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог та стягнення аліментів з [PERSON] . Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Датою подачі позову є 04.08.2020 року. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, з огляду на те, що позивачка при пред`явленні позову була звільнена від сплати судового збору, то на підставі ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved