Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-15 00:00:00

В червні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просив встановити порядок користування квартирою [ADDRESS] , виділивши [PERSON] у користування кімнату 7 площею 11,6 кв.м разом з лоджією І площею 1,3 кв.м та шафу №6 площею 0,4 кв.м; виділити [PERSON] та [PERSON] у користування кімнату №4 площею 7,8 кв.м, кімнату №8 площею 17,3 кв.м з балконом ІІ площею 0,7 кв.м, шафу №10 площею 0,8 кв.м, залишити в загальному користуванні сторін коридор №1 площею 5,6 кв.м, кухню №9 площею 7,0 кв.м, туалет №3 площею 1,3 кв.м, ванну №2 площею 2,6 кв.м, коридор №5 площею 3 кв.м. Свої позовні вимоги тим, що йому на праві власності належить 3/8 часток вказаної квартири, відповідачу [PERSON] - 3/8, відповідачу [PERSON] - ј. Квартира знаходиться на 2 поверсі 5-ти поверхового будинку, має один вхід, її поділ в натурі не є можливим. Добровільно згоди щодо порядку користування квартирою не досягнуто. Відповідачами відзив не надавався. Представник позивача в судове засідання надав заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує. Відповідач [PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає. Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні правовідносини. [PERSON] є власником 3/8 часток квартири [ADDRESS] , іншими співвласниками є [PERSON] (3/8) та [PERSON] (1/4). Квартира складається з трьох кімнат, загальною площею 59,4 кв.м, в тому числі житловою площею 36,7 кв.м. Зніходиться на 2 поверсі 5-ти поверхового багатоквартирного будинку, має один вихід. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою частковою власністю. Разом із тим, як убачається з матеріалів справи, сторони не домовилися про порядок користування квартирою. Пленум Верховного Суду України в п. 14 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності» роз`яснив, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Право кожного із співвласників на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності, передбачене ч. 3 ст. 358 ЦК України. З огляду на вищезазначене, враховуючи відсутність можливості поділу квартири в натурі, суд вважає за необхідне виділити позивачу [PERSON] у користування кімнату 7 площею 11,6 кв.м разом з лоджією І площею 1,3 кв.м та шафу №6 площею 0,4 кв.м; виділити [PERSON] та [PERSON] у користування кімнату №4 площею 7,8 кв.м, кімнату №8 площею 17,3 кв.м з балконом ІІ площею 0,7 кв.м, шафу №10 площею 0,8 кв.м, залишити в загальному користуванні сторін коридор №1 площею 5,6 кв.м, кухню №9 площею 7,0 кв.м, туалет №3 площею 1,3 кв.м, ванну №2 площею 2,6 кв.м, коридор №5 площею 3 кв.м.

Outcome: approved