Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

В січні 2017 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість відповідно до розписки від 01.02.2016 року в розмірі 300 доларів США, що на момент звернення до суду за офіційним курсом НБУ складає 8430 грн. 00 коп. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав на те, що 01 лютого 2016 року він позичив відповідачу грошові кошти в розмірі 300 доларів США, на підтвердження чого останнім було написано розписку, в якій він зобовязується повернути борг до 01.11.2016 року. Однак, станом на сьогоднішній день позичені кошти йому не повернуті, відповідач не бажає добровільно їх повернути. Оскільки його права є порушеними, він був змушений звернутись до суду. В судове засідання позивач не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, раніше надав суду заяву, в якій підтримав свої позовні вимоги та просив задовольнити їх в повному обсязі. Справу просила розглянути без його участі та зазначив, що не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Також вказав, що гроші надавалися в борг у доларах США. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню по наступним підставам. У судовому засіданні було встановлено, що 01 лютого 2016 року [PERSON] отримав від [PERSON] в борг кошти в сумі 300 доларів США, що на той момент було еквівалентно 7500 грн., що підтверджується борговою розпискою, яку написав власноручно відповідач. Згідно з розпискою відповідач отримав від позивача в борг кошти в сумі 300 доларів США, які він зобовязався повернути в строк до 01 листопада 2016 року, про що зазначено самим відповідачем в борговій розписці (а.с.3). Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. В силу ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Таким чином, між сторонами був укладений договір позики, на підтвердження якого відповідачем була надана розписка. Позивач виконав свої зобовязання належним чином, а саме, надав відповідачу грошові кошти в сумі 300 доларів США, що підтверджується розпискою відповідача, в якій він зазначив, що отримав від [PERSON] в борг кошти в сумі 300 доларів США. Також, у вказаній розписці вказані їхні паспортні дані. При цьому, вказаний правочин відбувся при свідках, [PERSON] та [PERSON], у звязку з чим, в розписці вказані паспортні дані свідків та їхні підписи. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно до закону, договору. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Крім того, ч. 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Так, у борговій розписці зазначено, що позика має бути повернута у строк до 01 листопада 2016 року. Проте, відповідач свої зобовязання належним чином не виконав та у встановлений розпискою строк не повернув позивачу позику. Тому, суд прийшов до висновку, що отримані відповідачем кошти необхідно стягнути в примусовому порядку. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 192 ЦК України, законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК України, зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Разом з тим, в силу ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Згідно із ч. 1 ст. 638 та ч. 1 ст. 640 ЦК України, договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору. Так, у відповідності з ч. 2 ст. 524 ЦК України, сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. А згідно з ч. 2 ст. 192 ЦК України, іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. За таких обставин, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість відповідно до розписки від 01.02.2016 року в розмірі 300 доларів США, що на момент ухвалення рішення суду за офіційним курсом НБУ складає 8109 грн. 00 коп., оскільки 1 долар США дорівнює 27,03 грн. Крім того, відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача повинно бути стягнено в дохід держави судовий збір по справі в сумі 640 грн. 00 коп., оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки він є інвалідом І групи безстроково, що підтверджується довідкою [PERSON] ДНП-Р-82 № 151863. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved