Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

В судовому засіданні позивачка підтримала свої вимоги, висловлені нею в позовній заяві та просить суд стягнути з відповідача в її користь аліменти в розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку на утримання доньки - [PERSON], [INFO], сина - [PERSON], [INFO], сина - [PERSON], [INFO], оскільки відповідач, будучі рідним батьком дітей, їй не надає будь - якої матеріальної допомоги на їх утримання. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнав. Суд, вислухав пояснення сторін, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані, знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка і відповідач з 18 травня 2007 року до 28 березня 2014 року перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого в них є донька - [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтв про народження, батьком яких є відповідач по справі, діти проживають разом з позивачкою окремо від відповідача та знаходяться на її утриманні та вихованні. Відповідно до вимог ст.. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Позивачка самостійно займається вихованням та утриманням дітей, ніде не працює, знаходиться у важкому матеріальному положенні, відповідач, будучи рідним батьком дитини, не маючі постійного місця роботи і стабільного заробітку, будь - якої матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає, інших аліментів не сплачує та будь - яких стягнень з його заробітку - доходу не здійснюється. Суд дає критичну оцінку доводам відповідача, висловлені ним в судовому засіданні стосовно не визнання позовних вимог позивача, оскільки вони є голослівними, безпідставними та нічим не підтвердженими і спростовуються стабільними поясненнями позивача, наданими ним письмовими доказами, матеріалами справи в їх сукупності. Відповідач не оспорює той факт, що дійсно діти постійно проживають з матір'ю, знаходяться лише на її утриманні та вихованні, але він не в змозі сплачувати аліменти на утримання дітей, оскільки не працює та на даний час перебуває у центрі реабілітації, однак це не є підставою для звільнення його від сплати аліментів та суперечить вимогам Сімейного законодавства України. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі не проживають спільно з травня 2011 року, тобто вже три роки, і відповідач за вказаний період ніякої взагалі матеріальної або іншої допомоги позивачу не надавав та взагалі не має наміру цього робити, висловлюючи думку про позбавлення позивача батьківських прав стосовно дітей з метою ухилення від сплати аліментів, що не відповідає ні засадам Сімейного законодавства України, ні честі та гідності людини. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення та приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивачки в повному обсязі.

Outcome: approved