Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-21 00:00:00

В серпні 2021 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею, в розмірі 2000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з моменту пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Зазначала, що [INFO] у них народився син [PERSON] , однак відповідач, який є його батьком, не надає матеріальне утримання сина, тому, посилаючись на положення ст.ст. 180-182 СК України, просила стягнути з нього аліменти на утримання дитини в зазначеному розмірі щомісячно до досягнення нею повноліття. В судове засідання позивачка та відповідач не з`явилися, про його час та місце були повідомлені належним чином, від позивачки надійшла суду письмова заява, в якій вона просила проводити розгляд справи без їх участі, а позов задовольнити. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вважаючи за можливе здійснити розгляд справи без участі сторін, дослідивши докази в справі, дійшов до наступного висновку. З 17 лютого 2018 року по 02 листопада 2020 року сторони перебували у шлюбі, під час якого у них [INFO] народився син - [PERSON] . В той же час, їх відносини ускладнилися і спільне сімейне життя не складається, тому шлюб між ними розірваний 02 листопада 2020 року Жовтневим районним судом Миколаївської області. Відповідно до довідки Первомайської селищної ради Вітовського району Миколаївської області від 13 серпня 2021 року дитина [PERSON] , [INFO] , проживає разом із матір`ю та перебуває на її утриманні в [ADDRESS] . Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, а якщо домовленості немає, то за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів ч.1-3 ст. 181 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частина 2 цієї статті визначає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В ст. 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі; розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону; той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На теперішній час, у зв`язку зі змінами, внесеним до СК України Законом України № 2037-VIII від 17 травня 2017 року, отримувач аліментів на свій розсуд має право визначати спосіб стягнення аліментів (в твердій грошовій сумі або у частці від заробітку платника), а також просити про їх збільшення чи зміну способу стягнення, що буде здійснено за рішенням суду. Виходячи з цього, суд приходить до висновку, що за існуючих положень закону бажання позивачки про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є правомірним і таким, що не протирічить вимогам закону. Враховуючи обов`язок батька утримувати свою дитину до її повноліття, передбачений ст. 180 СК України, вимоги ст. 182 СК України, в тому числі матеріальне становище дитини, стан її здоров`я та стан здоров`я і матеріальне становище платника аліментів, а також його заяву про визнання позову, суд прийшов до висновку, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 2000 грн. щомісячно. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України необхідно допустити негайне виконання рішення суду в частині сплати аліментів за один місяць. Згідно зі ст. 141 ЦПК України та ст. 4, 5 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 908 грн. З врахуванням викладеного,

Outcome: approved