Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

В червні 2015 року позивач банк звернувся в суд з цим позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON], посилаючись на порушення ними його прав, а також зобовязань за кредитним договором і договором поруки. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], який діє на підставі відповідної довіреності / а.с. 39 /, заявлений позов підтримав, просив задовольнити його, пояснивши, що свого часу відповідач [PERSON] одержала у позивача кредит у валютних коштах та не виконує умов відповідного договору щодо виплати такого кредиту згідно графіку. За договором поруки відповідач [PERSON] несе солідарну відповідальність за невиконання умов кредитного договору позичальником. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] заявлений позов визнали на засадах диспозитивності, пояснивши, що свого часу перший відповідач дійсно отримала валютний кредит у позивача і такий договір забезпечено договором поруки. Однак, через не передбачувані обставини виплачувати відсотки за таким договором немає змоги. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі та, проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить до висновку про те, що заявлений позов, в межах заявлених і визнаних відповідачами вимог, підлягає до задоволення з наступних обгрунтувань. Судом встановлено, що 03 березня 2008 року між банком позивачем, назва якого в подальшому була змінена, та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір, за умовами якого цей відповідач отримала кредит в сумі 18000 доларів США та зобовязувалася повертати такий кредит частинами щомісячно / а.с. 5 9 /. Факт отримання цим відповідачем валютних коштів від позивача підтверджується копією заяви на видачу готівки № 654 / а.с. 10 /. На забезпечення виконання цим позичальником своїх зобовязань за договором між банком позивачем і відповідачем [PERSON] 03 березня 2008 року укладено договір поруки, за умовами якого відповідач, як поручитель, взяв на себе зобовязання перед позивачем відповідати за зобовязаннями позичальника [PERSON] / а.с. 11 12 /. В подальшому між сторонами по справі було укладено ряд договорів про внесення змін та доповнень до кредитного договору і договору поруки /а.с. 13 24 /. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитними договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Як видно зі змісту позову і досліджених судом доказів, банк виконав свої зобовязання перед відповідачем [PERSON]В, а остання належним чином своїх зобовязань за договором не виконує. Статтею 543 ЦК України визначено, що у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь кого з них окремо. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. При цьому поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно розрахунків позивача банку, які суд визнає вірогідними, станом на 08 червня 2015 року та на час розгляду справи відповідачі, як солідарні боржники, що визнали позов, заборгували йому 16455, 28 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 345985,53 гривень та складається із заборгованості за кредитом в сумі 290546,79 гривень; заборгованості за нарахованими відсотками в сумі 51833,24 гривень; пені за несвоєчасне погашення кредиту та нарахованих відсотків у сумі 3605,50 гривень / а.с. 25 /. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким чином, заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають до задоволення. Судові витрати по розгляду даної справи, які документально підтверджені / а.с. 1 / та про стягнення яких заявлено у позові, підлягають відшкодуванню позивачу з відповідачів у дольовому виразі на підставі положень ст. 88 ч. 1 ЦПК України.

Outcome: approved