Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-20 00:00:00

В серпні 2018 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 05 грудня 2017 року уклала з відповідачем [PERSON] договір довічного утримання, відповідно до якого передала у його власність житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку за цією ж адресою, площею 0,1312 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер [NUMBER] Оскільки залишилась сама і з часом стан її здоров'я погіршився вона була вимушена прийняти таке рішення щоб спокійно дожити життя та забезпечити собі належний догляд. Однак після укладення вказаного договору відношення відповідача до неї змінилося в гіршу сторону тому вона зрозуміла, що він не бажає виконувати свої обов'язки. Оскільки договір довічного утримання може бути розірвано за рішенням суду, просила розірвати договір довічного утримання НМЕ №223358, укладений між нею та відповідачем [PERSON] 05 грудня 2017 року, зареєстрований в реєстрі за №1533, відповідно до якого відповідачу перейшли у власність будинок по [ADDRESS] та земельна ділянка площею 0,1312 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) кадастровий номер [NUMBER] за цією ж адресою. Позивачка [PERSON] в підготовче судове засідання не з'явилась, відповідно до заяви просила розглянути справу без її участі, позов підтримала. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з'явився, просив розглянути справу у його відсутність, позов визнав. Третя особа - приватний нотаріус Бородянського нотаріального округу Київської області Микитенко Н.С. просила розглянути справу без її участі, проти позову не заперечувала. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 05 грудня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] укладений договір довічного утримання, відповідно до якого він прийняв у власність її житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] та земельну ділянку за цією ж адресою, площею 0,1312 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер [NUMBER], взамін чого зобов'язався забезпечувати її ([PERSON].) утриманням та доглядом довічно, виконувати передбачені в ньому розпорядження (матеріального та нематеріального характеру, як за життя, так і після її смерті) на умовах встановлених даним договором, що підтверджується копіями договору довічного утримання (догляду), витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження (а.с.7-9, 10, 11). 20 липня 2018 року відповідач надав свою письмову згоду (а.с.12) на розірвання договору довічного утримання (догляду), укладеного з [PERSON]. Відповідно до ст.755 ЦК України договір довічного утримання може бути розірвано за рішенням суду: 1) на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини. Відповідно до ч.1 ст.756 ЦК України у разі розірвання договору довічного утримання у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане і має право вимагати його повернення. Оскільки позивачка позов підтримала, відповідач позов визнав, то суд вважає за необхідне позов задовольнити. Відповідно до ст.142 ЦК України, у зв'язку з визнанням відповідачем позову повернути позивачці з державного бюджету 352,40 грн. судового збору.

Outcome: approved