Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-05 00:00:00

До Високопільського районного суду Херсонської області звернулася [PERSON] із позовною заявою до [PERSON] про стягнення подвійної суми завдатку, зазначивши у позові про те, що восени 2016 року її сестра [PERSON] дійшла усної домовленості із відповідачем щодо купівлі у останньої будинку за адресою [ADDRESS]. За домовленістю між ними її сестра повинна була протягом року частинами сплатити відповідачу гроші в сумі 70000,00 грн. та з осені 2017 року заселитися в будинок. На виконання досягнутих домовленостей, [PERSON] з міста Києва пересилала гроші позивачу, які остання передавала відповідачу [PERSON], що підтверджується розписками, написаними власноруч на загальну суму 25000,00 грн. Приблизно на початку літа 2017 року мешканці смт.Високопілля повідомили позивача про те, що будинок [ADDRESS] вже проданий іншому громадянину за 50000,00 грн. На що її сестра зажадала від відповідача [PERSON] повернути їй кошти в розмірі 25000,00 грн., але відповідач до теперішнього часу кошти не повернула. Вважає, що відповідачу сплачувалися кошти у вигляді завдатку, в зв'язку з чим просить суд, стягнути з відповідача на її користь подвійну суму завдатку за домовленістю про купівлю будинку та заборгованість за договором позики в розмірі 50000,00 грн. та судові витрати за сплату судового збору в розмірі 704,80 грн. Представник позивача [PERSON], за довіреністю [PERSON] (а.с.24) в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та наполягає на задоволенні позову з підстав викладених у позовній заяві та наявних у матеріалах справи доказів. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, а саме не заперечує про отримання від [PERSON] коштів на загальну суму 25000 грн., що підтверджується розписками, в яких зазначено про отримання часткової оплати коштів за домовленістю продажу будинку. Угоди, чи завдаток у нотаріальній формі не оформляли. В судовому засіданні допитана в якості свідка [PERSON], яка показала, що в усній формі домовилась з [PERSON] про купівлю продаж будинку в [ADDRESS], який належав матері останньої за 70000 грн., а також те, що з листопада 2016 року по листопад 2017 року вона повинна частками сплатити всю суму за будинок, при цьому передачу коштів здійснювала через свою рідну сестру [PERSON], на ім'я якої і складалися розписки від [PERSON], але після березня 2017 року, вона перестала перераховувати кошти, оскільки [PERSON] не виконана її прохання надати всі документи на будинок та довіреність від своєї матері на оформлення купівлі - продажу, оскільки мати [PERSON] мала вади із здоров'ям. А в подальшому їй стало відомо, що [PERSON] продає будинок іншій людині та при зустрічі стала вимагати від [PERSON] повернення грошей, які остання отримала, як завдаток на оформлення купівля-продажу будинку, на що [PERSON] не відмовлялась та особисто написала розписку про повернення грошей а сумі 25000 грн., протягом року, але так до цього часу і не повернула. В судовому засіданні допитаний в якості свідка [PERSON], який показав про те, що йому відомо про домовленість [PERSON] та [PERSON] про купівлю-продаж будинку, який належав матері [PERSON]. А також те, що [PERSON] частками сплачувала гроші за будинок, при цьому коли стало відомо, що [PERSON] не всі документи надала на будинок та прийняла рішення про продаж будинку іншій особі, то [PERSON] відмовилась від купівлі будинку та потребувала від [PERSON] повернути гроші, що були уже сплачені останній, при цьому [PERSON] написала розписку про повернення грошей добровільно протягом року, але так і не повернула. В судовому засіданні допитаний в якості свідка [PERSON], який показав про те, що [PERSON] є його дружиною та йому відомо, що дружина мала намір продати будинок матері [PERSON], при цьому остання частково сплатила гроші, але в подальшому відмовилася купувати будинок та стала вимагати повернення грошей. Заслухавши представника позивача, відповідача та свідків, вивчивши та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, судом встановлено наступне: - Із копії паспорту громадянина України (а.с.4) вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] року у місті Київ, зареєстрована в [ADDRESS]. - Із копії розписки від 03.11.2016 року (а.с.5) вбачається, що [PERSON] та [PERSON] досягнули домовленості з продажу житлового будинку та прибудинкової території за адресою: [ADDRESS], з частковою виплатою коштів в період з 03.11.2016 року по 03.11.2017 року в розмірі 70000,00 грн. На, що 03.11.2016 року [PERSON] здійснила часткову оплату коштів в розмірі 10000,00 грн. за домовленістю продажу будинку (а.с.6). - Із копій розписок від 06.12.2016 року (а.с.7), від 14.02.2017 року (а.с.8) та від 14.03.2017 року (а.с.9) вбачається, що [PERSON] за домовленістю з [PERSON] щодо продажу будинку, сплатила кошти в розмірі по п'ять тисяч гривень, а всього на суму 15000,00 грн. Всього ж за всіма розписками було сплачено 25000,00 грн. та такі обставини підтверджуються в судовому засіданні відповідачем [PERSON] - Із копії розписки від 30.06.2017 року (а.с.10) вбачається, що [PERSON] в присутності свідків: [PERSON] та [PERSON], надала розписку, в якій зобов'язалася повернути кошти в сумі 25000,00 грн., взяті за продаж будинку протягом одного року. - Із претензії від 27.08.2018 року (а.с.11) вбачається, що [PERSON] звернулася до [PERSON] для врегулювання питання у позасудовому порядку з вимогою повернути їй завдаток в розмірі 25000,00 грн. Дану претензія відповідач отримала 29.08.2018 року, про що свідчить копія поштового повідомлення про вручення (а.с.12), що не заперечується в судовому засіданні відповідачем [PERSON] та пояснення про невиконання претензії показала, що не мала можливості виконати зобов'язання через скрутне матеріальне становище та відсутність грошей. Таким чином, суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, та окремо кожний доказ, заслухавши представника позивача, відповідача, свідків, проаналізувавши характер правовідносин, які виникли між сторонами, приходить, до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, але частково, виходячи з наступного. Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як убачається із матеріалів справи, що восени 2016 року, [PERSON] (відповідач у справі) та сестра позивача [PERSON], дійшли усної домовленості щодо купівлі у відповідача будинку за адресою [ADDRESS]. За домовленістю між ними [PERSON] повинна була протягом року частинами сплатити відповідачу гроші в сумі 70000,00 грн., та з осені 2017 року, заселитися в будинок (а.с.5). На виконання досягнутих домовленостей, [PERSON] працюючи в м.Києві, пересилала кошти позивачу [PERSON], яка в подальшому передавала зазначені грошові кошти відповідачу [PERSON], за домовленістю про купівлю-продаж будинку, що підтверджується розписками, написаними власноруч відповідачем на загальну суму 25000,00 грн. (а.с.6, 7, 8, 9). Приблизно на початку літа, точної дати в ході судового розгляду не встановлено, у 2017 році, мешканці смт.Високопілля повідомили позивача про те, що будинок [ADDRESS] вже проданий іншому громадянину за 50000,00 грн., на що вона зажадала від [PERSON] повернути їй кошти в розмірі 25000,00 грн., але відповідач до теперішнього часу кошти не повернула, а лише написала розписку від 30.06.2017 року про те, що вона поверне зазначені кошти на протязі одного року (а.с.10), але таке зобов'язання на день розгляду справи в суді не виконано. Так, позивач у справі вважає, що нею було надано кошти відповідачу у вигляді завдатку та відповідно до позовних вимог, остання вимагає повернення подвійної суми завдатку в розмірі 50000,00 грн., з чим суд погодитися не може, оскільки за вимогами ст.635 ЦПК України, такий правочин має бути укладеним у формі, встановленій для основного договору, тобто підлягає нотаріальному посвідченню. Крім того, із матеріалів справи вбачається, що договір купівлі-продажу зазначеного вище будинку між позивачем та відповідачем укладений не був. Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу статті 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно із вимогами ч.1, ч.3 ст.635 ЦК України, попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно зі статтею 570 ЦК України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Правила статті 570 ЦК України, поширюються на випадки, коли договір було укладено, але одна із сторін ухиляється від його виконання. Внесення завдатку, як способу виконання зобов'язання може мати місце лише в разі наявності зобов'язання, яке повинно було виникати на підставі договору купівлі-продажу. Указаний висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 25 вересня 2012 року у справі №6-82цс13, а також у постанові Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі №366/2044/17, який у відповідності до ч.4 ст.263 ЦПК України застосований судом першої інстанції. За таких обставин, оскільки правовідносини сторін виникли саме з питань повернення авансу, тому суд керується положеннями ч.2 ст.570 ЦК України. З урахуванням викладеного, оскільки договір купівлі-продажу будинку між сторонами у справі укладено не було, а сторони лише домовилися укласти такий договір у майбутньому, тому передана відповідачу частинами грошова сума у розмірі 25000,00 грн. є авансом, а не завдатком як вважає позивач, у зв'язку з чим, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню зі стягненням із відповідача суми за попередньою усною домовленністю у розмірі 25000 грн. 00 коп. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, а також враховуючи те, що позовні вимоги задоволені судом лише на 50 відсотків, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді сплаченого позивачем при подачі позовної заяви до суду судового збору в розмірі 352,40 грн. На підставі викладеного ст.ст.20, 23, 546, 570, 571, 629, 635 ЦК України, та

Outcome: partial