Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

В січні 2014 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила винести рішення, яким визнати за нею, [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 0,0672 га в межах згідно з планом, розташовану на території садового товариства «Авіатор» Ювілейної селищної Ради народних депутатів Дніпропетровського району Дніпропетровської області, передану для ведення садівництва в порядку спадкування за законом після [PERSON], померлої [INFO], яка раніше їй належала на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Четвертою дніпропетровською державною нотаріальною конторою 27.09.2005 року за реєстровим № 3-3015. В обґрунтування своїх вимог позивачка вказала на те, що [INFO] померла її мати [PERSON], після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 0,0672 га, розташованої в с/т «Авіатор» на території Ювілейної селищної Ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, яка належала їй на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Четвертою дніпропетровською державною нотаріальною конторою 27.09.2005 року за реєстровим № 3-3015. Після смерті матері вона звернулася до Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Однак, їй було відмовлено в видачі свідоцтва про право власності на земельну ділянку, оскільки за часи життя її мати, остання не оформила своє право на земельну ділянку. Вказала, що саме свідоцтвом про право на спадщину за законом, яке її мати отримала після смерті свого чоловіка, [PERSON], підтверджує її право на зазначену земельну ділянку, тому ще за життя у її матері виникло право на вищезазначену земельну ділянку. Отже, враховуючи вищезазначене та положення п. «ґ» ч. 1 ст. 81 ЗК України (в редакції станом на 27.09.2005 р.), положення ч. 5 ст. 1268 ЦК України вважає, що до неї перейшло в порядку спадкування право на земельну ділянку площею 0,0672 га, розташовану на території с/т «Авіатор» Ювілейної селищної Ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, яке належало її матері на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Четвертою дніпропетровською державною нотаріальною конторою 27.09.2005 року за реєстровим № 3-3015, а тому вона звернулася до суду з даним позовом. Адвокат позивачки за договором правової допомоги [PERSON] надав суду заяву в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі. Представник відповідача Територіальної громади в особі Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області у судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій просив розглянути справу без їх участі та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Представник третьої особи Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій просив розглянути справу без їх участі та ухвалити рішення на свій розсуд. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с.5). Після її смерті відкрилася спадщина на належну їй земельну ділянку площею 0,0672 га в межах згідно з планом, розташовану на території садового товариства «Авіатор» Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, яку вона успадкувала після смерті свого чоловіка [PERSON], померлого [INFO]. За часи життя [PERSON] заповітів не складала. [PERSON] (рідна донька спадкодавиці) як спадкоємець за законом, на підставі ст. 1269, 1270 ЦК України, в установлений законом шестимісячний термін звернулася з заявою про прийняття спадщини до державного нотаріуса Дніпропетровської державної нотаріальної контори. Однак в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом позивачці було відмовлено, оскільки її мати, за своє життя, не реалізувала своє право на отримання на дану земельну ділянку Державного акту на право власності на земельну ділянку і не зареєструвала її в установленому законом порядку, що підтверджується постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії від 18 січня 2014 року № 198/02-31 (а.с.11). Відповідно до пунктів 4.14, 4.15, 4.18 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, при видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, яке підлягає реєстрації, нотаріус перевіряє належність цього майна спадкодавцеві на підставі правовстановлюючих документів. Встановлено, що дійсно після смерті свого чоловіка [PERSON], померлого [INFO], [PERSON] успадкувала земельну ділянку площею 0,0672 га в межах та згідно з планом, що розташована на території ст «Авіатор» Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, передану для ведення садівництва, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ДП ДН 007610, виданого Ювілейної селищною Радою народних депутатів 22.11.1996 року на підставі рішення від 17.10.1996 року № 146, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 9369, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 27 вересня 2005 року, виданим державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори Лебеденко Н.С., зареєстрованим в реєстрі за № 1193/2005 (а.с.8). Однак, [PERSON] за життя не було отримано правовстановлюючого документу на земельну ділянку, а саме - Державний акт на право власності на земельну ділянку. Не зважаючи на те, що ніхто не оскаржує право позивачки на спадщину, вона не в змозі отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, а тому і звернулася до суду з даним позовом. Згідно зі ст. 116, 131 Земельного Кодексу України громадяни набувають право власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади в межах їх повноважень; громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі успадкування. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальної конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO], на земельну ділянку площею 0,0672 га в межах та згідно з планом, що розташована на території ст «Авіатор» Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області. На підставі викладеного,

Outcome: approved