Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

Головний державний виконавець ВДВС Оболонського районного управління юстиції у м. Києві Диких О.О. звернувся до суду з вказаним поданням, в обґрунтування якого зазначає, що на виконанні у ВДВС Оболонського районного управління юстиції у м. Києві перебуває наказ Господарського суду АР Крим № 901/318/13-г від 11 березня 2013 року про примусове виконання рішення про стягнення з ТОВ «Видавництво «Поліпресс» на користь ТОВ «ТГ «Інтерпап» суми боргу у розмірі 110604 грн. 21 коп. У термін, наданий для добровільного виконання, рішення боржником не виконано. 10 квітня 2013 року постановою державного виконавця накладено арешт на все рухоме майно боржника та оголошено заборону його відчуження. Після направлення відповідних запитів державним виконавцем отримано відповіді про те, що транспортні засоби та нерухоме майно за боржником не зареєстровані. Також було з'ясовано, що боржником відкриті поточні рахунки в ПАТ КБ «ПриватБанк», ПАТ «ЧБРР», ПАТ «Креді Агріколь Банк», у зв'язку з чим 16 травня 2013 року винесено постанову про арешт коштів боржника, що знаходяться на рахунках. На даний час у боржника відсутні кошти на рахунках у фінансових установах. Посилаючись на те, що підприємство-боржник ухиляється від добровільного виконання рішення суду, керівник боржника [PERSON] не з'являється за викликом державного виконавця для надання пояснень та відомостей про майно підприємства, державний виконавиць просить обмежити [PERSON] у праві виїзду за межі України до виконання наказу господарського суду. Державний виконавець в судовому засіданні подання підтримав. Відповідно до п. 18 частини 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду, державний виконавець має право звертатись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням. Відповідно до ч.1 ст.377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця. Заслухавши пояснення державного виконавця, дослідивши матеріали подання та виконавчого провадження, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню оскільки обставини, викладені в поданні та підтверджені матеріалами виконавчого провадження, зокрема, відсутність у боржника рухомого та нерухомого майна, грошових коштів на рахунках, на які може бути звернуто стягнення для задоволення вимог стягувача, не свідчать про умисне ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням. До подання не додано будь-яких доказів того, що керівник боржника має намір ухилитися від виконання рішення суду шляхом виїзду за межі України. Крім того, на думку суду, обмеження у праві виїзду за межі України є крайньою мірою, спрямованою на забезпечення виконання рішення суду, оскільки обмежує конституційно закріплені права громадянина. З огляду на наведене підстав для задоволення подання не вбачається. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: dismissed