Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-24 00:00:00

Головне управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя\~звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення суми безпідставно отриманої пенсії.\~Свій позов мотивували тим, що 31.05.2018 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області Дюбіну О.П. призначена пенсія за віком на пільгових умовах з дати подачі документів для призначення пенсії, виплату якої розпочато з 01.10.2018 року. У січні 2020 року було перевірено пенсійну справу та переглянуто стаж пільгової роботи з урахуванням п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ №637 від 12.08.1993. В результаті приведення пенсійної справи у відповідність до чинного законодавства встановлено дату права на призначення пенсії з 09.11.2019. За таких обставин по пенсійній справі № 92306082619 [PERSON] виникла переплата пенсії за період з 01.10.2018 р. по 08.11.2019 у розмірі 81048,55 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника Головне управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав. Тому\~суд у відповідності до ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Згідно\~ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст.\~81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізької області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах. Зазначена пенсія була призначена 31.05.2018 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області, виплату якої розпочато з 01.10.2018 року. У січні 2020 року було перевірено пенсійну справу та переглянуто стаж пільгової роботи з урахуванням п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ №637 від 12.08.1993. В результаті приведення пенсійної справи у відповідність до чинного законодавства встановлено дату права на призначення пенсії з 09.11.2019. В травні 2021 року відповідачу надіслано запрошення для вирішення питання переплати пенсії. Відповідач на запрошення до Головного управління не з`явився, тому добровільне погашення переплати пенсії у відповідності з положеннями Порядку повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 21.03.2003 № 6-4 (в редакції постанови правління Пенсійного фонду України 25.11.2014 № 25-3) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.05.2003 за № 374/7695 та ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» неможливо. Законодавством встановлений вичерпний перелік підстав для стягнення надмірно сплачених коштів з одержувача. Відповідно до\~ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, визначає Порядок відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року № 6-4\~та зареєстрований в Міністерстві юстиції України від 15 травня 2003 року №374/7695. Згідно з п. 3 цього Порядку повернення коштів проводиться відповідно до\~ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення»\~у випадках виявлення подання громадянами недостовірних відомостей про заробітну плату чи інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного подання відомостей про зміну у складі сім`ї тощо. Таким чином, необхідною умовою повернення надмірно виплачених сум пенсій є, зокрема, зловживання з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних. Згідно із\~ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення»\~органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її. Згідно із ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно) зобов`язана повернути потерпілому це майно. Не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача (ст. 1215 ЦК України). Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача. Правовою позицією Верховного Суду України 22 січня 2014 року за результатами розгляду справи №6-151цс13 визначено, що безпідставно набуті особою кошти, що належать до виплат, встановлених абз. 2 ч. 1 ст. 1215 ЦК України, за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, та факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню. Крім того правовою позицією Верховного Суду України від 02 липня 2014 року за результатами розгляду справи №6-91цс14 визначено, що до правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення\~ст. 1215 ЦК України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають. При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у ст. 1215 ЦК України\~майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів. Неправильне застосування позивачем норм матеріального права при призначенні і нарахуванні [PERSON] пенсії не є рахунковою помилкою в розумінні\~ст. 1215 ЦК України, яка надає право витребування у останнього переплати пенсійних виплат. Зазначене узгоджується з правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в Постанові від 22 січня 2014 року (справа № 6-151цс13), згідно з якою, відповідно до\~ст. 1215 ЦК України\~не підлягають поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Відповідно до ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із ч. 1, 2 ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. На підставі наявних у справі доказів суд приходить до висновку про те, що позивачем\~не доведено факту зловживань з боку відповідача, його винуватості чи недобросовісності щодо надання недостовірних даних, а також доказів того, що Головним управлінням ПФУ при призначенні пенсії [PERSON] було допущено саме арифметичну (лічильну) помилку. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про необхідність відмови позивачу у задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed