Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

В травні 2019 року позивачка [PERSON] звернулася до Першотравневого районного суду м.Чернівці із вказаним вище позовом. У позові посилалась на те, що з 31 грудня 1983 року по 10 травня 2011 року перебувала у шлюбі зі [PERSON] . Під час шлюбу, а саме 07 червня 2007 року, ними було придбано транспортний засіб марки «Mersedes Benz», модель 312D, 1996 року випуску, н.з [NUMBER] , який є об`єктом спільної сумісної власності. Однак постановами державного виконавця від 19.10.2017 року та 13.08.2018 року під час примусового виконання рішення суду про стягнення зі [PERSON] на користь [PERSON] боргу у розмірі 339 822,67 доларів США, що складає 8 730 044,39 грн., судового збору в сумі 8960 грн. та витрат на правову допомогу в розмірі 20 250 грн., вказаний вище транспортний засіб був арештований та оголошений в розшук. Згідно постанови державного виконавця від 19.10.2018 року було описано вказаний автомобіль та накладено на нього арешт, а вже 24.10.2018 року винесено постанову про зведене виконавче провадження. Сторонами зведеного виконавчого провадження транспортний засіб оцінено у 180 000 грн. 26 листопада 2018 року автомобіль «Mersedes Benz», модель 312D передано на примусову реалізацію ДП «СЕТАМ». Таким чином, вказаний транспортний засіб було реалізовано на електронних торгах 29.01.2019 року за ціною 121 410 грн. Переможцем торгів визнано [PERSON] . Вказувала, що державний виконавець, пересвідчившись у тому, що транспортний засіб зареєстрований на боржника [PERSON] , не з`ясував його сімейний стан та не встановив чи не придбаний автомобіль у шлюбі. Таким чином, державний виконавець неправомірно передав на реалізацію транспортний засіб, який належав у тому числі і їй на праві спільної сумісної власності. Вважає, що оскільки спірний транспортний засіб був набутий у зареєстрованому шлюбі зі [PERSON] та є їх спільною сумісною власністю, кожен із них має право на Ѕ частки у вказаному автомобілі. Отже, враховуючи наведене, результати проведених прилюдних торгів, на її думку, є недійсними, так як порушено її право співвласника майна, що було реалізоване на торгах. Посилаючись на норми чинного законодавства, просила визнати за нею право власності на Ѕ частину транспортного засобу марки «Mersedes Benz», модель 312D; визнати недійсними прилюдні торги з реалізації вказаного транспортного засобу, а також стягнути з Першого відділу ДВС м.Чернівці ГТУЮ у Чернівецькій області вартість Ѕ частини спірного автомобіля, а саме 60 705 грн. 19 червня 2019 року від третьої особи без самостійних вимог [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву. У своєму відзиві [PERSON] вказував, що позовні вимоги [PERSON] він не визнає та просить у їх задоволенні відмовити. Вважає, що державним виконавцем дотримано вимог закону при реалізації спірного транспортного засобу, адже рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 10.05.2011 року, яким було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , встановлено, що подружжя не проживало разом вже більше десяти років, а тому очевидно визнав спірний транспортний засіб особистою власністю боржника [PERSON] 01 липня 2019 року від державного виконавця Першого відділу Державної виконавчої служби ГТУЮ у Чернівецькій області Громової Л. також надійшов відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що позовні вимоги [PERSON] вона не визнає та вважає їх безпідставними. Так, на думку державного виконавця, під час виконання рішення про стягнення боргу зі [PERSON] жодним чином не були порушені права позивачки, оскільки згідно рішення суду про розірвання шлюбу [PERSON] вже більше десяти років не проживав разом з дружиною. Таким чином, державний виконавець переконався у тому, що спірний транспортний засіб було придбано боржником за власні кошти. Просила у задоволенні позову відмовити. 03 липня 2019 року на адресу суду надійшов відзив від ДП «СЕТАМ». У своєму відзиві представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити, посилаючись на його безпідставність. Вказував, що майно, включене до лота, виставлене на торги, вноситься організатором згідно з документами, які готуються державною виконавчою службою. При цьому організатором торгів не здійснюється перевірка змісту заявки на відповідність документів, на підставі яких вносяться відомості до Системи, а також достовірність цієї інформації. Отже, реалізація спірного майна відбувалася в межах чинного законодавства, без порушень прав та інтересів позивачки. 19 липня 2019 року представником позивача надано позовну заяву у новій редакції, де відповідачами, окрім ДП «СЕТАМ», Першого відділу державної виконавчої служби м.Чернівці ГТУЮ у Чернівецької області зазначено [PERSON] . Окрім цього, у новій редакції позову позивачка просила стягнути з відповідача [PERSON] на її користь 60705 грн. в рахунок компенсації належної їй частки у спірному майні - автомобілі марки «Mersedes Benz», модель 312D. 19 вересня 2019 року відповідачем [PERSON] надано відзив на позовну заяву, у якому він, посилаючись на норми чинного законодавства, а також ту обставину, що судовим рішенням було встановлено факт придбання [PERSON] спірного автомобіля за власні кошти, просив відмовити у задоволенні позову. Розгляд справи просив проводити у його відсутність. Третя особа [PERSON] також надав 15.11.2019 року заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги [PERSON] підтримав та просив їх задовольнити. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] підтримала позов своєї довірительки та підтвердила викладені у ньому обставини. Додатково пояснила, що на даний час рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 10.05.2011 року, яким розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , скасоване, а провадження у справі закрите у зв`язку із відмовою позивача ( [PERSON] ) від позову. Додала, що її довірителька, незважаючи на те, що багато років працювала за кордоном, підтримувала шлюбні відносини з чоловіком: вони постійно спілкувалися, обговорювали спільні проблеми, у тому числі й покупки. Про те, що шлюб розірвано позивачка дізналася уже після того, як було розпочате виконавче провадження щодо стягнення боргу з її чоловіка. Спірний автомобіль придбаний в період зареєстрованого шлюбу, а тому, є їх спільною сумісною власністю. Просила позов задовольнити, виходячи з обставин викладених у позові. Третя особа без самостійних вимог [PERSON] під час розгляду справи підтримав надані ним письмові пояснення. Просив у задоволенні позову відмовити, у зв`язку із тим, що прилюдні торги проведені у відповідності до вимог законодавства та жодним чином не порушують прав та інтересів позивачки, адже спірний транспортний засіб було придбано під час того, як подружжя [PERSON] проживало окремо та не підтримувало фактичних шлюбних відносин. Розгляд справи відбувався у відсутність позивачки [PERSON] , відповідачів [PERSON] , представника ДП «СЕТАМ», державного виконавця, третьої особи [PERSON] , які до суду не з`явилися, незважаючи на те, що належним чином повідомлялися судом про дату, місце та час розгляду справи. Відповідач [PERSON] та представник ДП «СЕТАМ» надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Третя особа [PERSON] також надав суду заяву про те, що позовні вимоги підтримує, а розгляд справи просив провести у його відсутність. Заслухавши пояснення присутніх в судовому засіданні учасників процесу, дослідивши та проаналізувавши письмові докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку: Згідно вимог ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Так, судом встановлено, що позивачка [PERSON] з 31 грудня 1983 року по 10 травня 2011 року перебувала у шлюбі зі [PERSON] (а.с.10). Варто зазначити, що рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 10.05.2011 року, яким розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , скасоване на підставі ухвали Шевченківського районного суду м.Чернівці від 06.11.2019 року (а.с.246-247). Згідно ухвали Шевченківського районного суду м.Чернівці від 13.11.2019 року провадження у справі закрите у зв`язку із відмовою позивача ( [PERSON] ) від позову, тобто на момент розгляду вказаної справи судом, шлюб сторін дійсний. При цьому як вбачається із ухвали Шевченківського районного суду м.Чернівці від 06.11.2019 року про перегляд заочного рішення від 10.05.2011 року, [PERSON] надав письмові пояснення, згідно яких, незважаючи на те, що дружина ( [PERSON] ) весь час перебувала за кордоном на роботі, вони постійно спілкувалися, мали спільний бюджет та господарство. З позовом про розірвання шлюбу він звернувся у зв`язку із тим, що йому необхідно було підписувати багато документів, які вимагали згоди дружини. Однак про розірвання шлюбу дружина нічого не знала. Таким чином, з наведеного слідує, що транспортний засіб марки «Mersedes Benz», модель 312D, 1996 року випуску, н.з [NUMBER] , який придбаний 07 червня 2007 року, є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] , так як набутий в період перебування сторін у зареєстрованому шлюбі. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до переконливого висновку про те, що позов [PERSON] в частині визнання за нею права власності на Ѕ частки транспортного засобу марки «Mersedes Benz», модель 312D підлягає задоволенню. Разом з тим, суд не знаходить підстав для задоволення позову [PERSON] в частині визнання недійсними прилюдних торгів та стягнення із [PERSON] на користь позивачки 60 705 грн. у рахунок компенсації її частки у спірному майні. При цьому суд виходить з наступного: Законом України «Про виконавче провадження» встановлено загальні правові основи організації та діяльності державної виконавчої служби, її завдання та компетенцію, а також визначено учасників виконавчого провадження, закріплено їхні права та обов`язки. У відповідності до вимог ч.1 ст.61 Законом України «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України. Так, судом встановлено, що постановами державного виконавця від 19.10.2017 року та 13.08.2018 року під час примусового виконання рішення суду про стягнення зі [PERSON] на користь [PERSON] боргу у розмірі 339 822,67 доларів США, що складає 8 730 044,39 грн., судового збору в сумі 8960 грн. та витрат на правову допомогу в розмірі 20 250 грн., транспортний засіб марки «Mersedes Benz», модель 312D був арештований та оголошений в розшук (а.с.12-16). Згідно постанови державного виконавця від 19.10.2018 року було описано вказаний автомобіль та накладено на нього арешт, а вже 24.10.2018 року винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження (а.с.18). Сторонами зведеного виконавчого провадження транспортний засіб оцінено у 180 000 грн. (а.с.17). 26 листопада 2018 року автомобіль марки «Mersedes Benz», модель 312D передано на примусову реалізацію ДП «СЕТАМ». Таким чином, вказаний транспортний засіб було реалізовано на електронних торгах 29.01.2019 року за ціною 121 410 грн. Переможцем торгів визнано [PERSON] . Згідно Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2019 року, приватний виконавець самостійно формує і перевіряє заявку та документи щодо передання майна на реалізацію на відповідність вимогам законодавства та після встановлення відповідності документів таким вимогам підписує (за допомогою кваліфікованого електронного підпису із застосуванням засобів кваліфікованого електронного підпису, які мають вбудовані апаратно-програмні засоби, що забезпечують захист записаних на них даних від несанкціонованого доступу, від безпосереднього ознайомлення із значенням параметрів особистих ключів та їх копіювання або власноруч у випадку, передбаченому пунктом 4 розділу І цього Порядку) заявку на реалізацію арештованого майна та надсилає її разом із документами, передбаченими абзацами четвертим-восьмим пункту 3 розділу ІІ цього Порядку, в електронному вигляді через особистий кабінет приватного виконавця для внесення інформації про проведення електронних торгів (торгів за фіксованою ціною) до Системи. Перевірка змісту заявки на відповідність вимогам законодавства Організатором не здійснюється. За відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до Системи, а також за достовірність інформації, зазначеної у заявці, відповідають посадові особи відділу державної виконавчої служби (приватний виконавець). Поряд із цим, Законом України «Про виконавче провадження» визначено обов`язок боржника подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України (ст.19). Так, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, яке було надано боржником [PERSON] державному виконавцю, автомобіль марки «Mersedes Benz», модель 312D, д.н.з. [NUMBER] був зареєстрований на праві власності за останнім (а.с.11). При цьому згідно рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 10 травня 2011 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, судом було встановлено, що подружні відносини сторін припинені більше десяти років. Спільного господарства сторони не ведуть, спільний бюджет відсутній. Варто зазначити, що вказане рішення суду на момент подання його державному виконавцю було чинним та обставини, встановлені ним, не підлягали доказуванню. Згідно вимог ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Отже, аналізуючи наведене вище, слід дійти висновку про те, що порушення, допущені державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», до призначення прилюдних торгів, у тому числі щодо підготовки документів на майно, яке підлягає реалізації на прилюдних торгах, на які посилається позивачка у своєму позові, не можуть бути підставою для визнання недійсними прилюдних торгів, а підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом. Як було встановлено судом, а ні позивачкою [PERSON] , а ні [PERSON] не оскаржвувалися дії державного виконавця у встановленому законом порядку. Таким чином, враховуючи викладені вище фактичні обставини, а також зважаючи на те, що прилюдні торги щодо реалізації марки «Mersedes Benz», модель 312D, д.н.з. [NUMBER] відбувалися з дотриманням Порядку реалізації арештованого майна, суд приходить до висновку про те, що у задоволенні позову [PERSON] щодо визнання недійсними електронних торгів в частині реалізації Ѕ частки автомобіля марки «Mersedes Benz», модель 312D, д.н.з. [NUMBER] , оформлені протоколом №385269 від 29 січня 2019 року задоволенню не підлягає. Що ж стосується позовної вимоги щодо стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] грошової компенсації замість належної частки спірного автомобіля, то слід зазначити наступне: Так, згідно положення ч.2 ст.388 ЦК України майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Як було встановлено судом раніше, переможцем прилюдних торгів по реалізації автомобіля марки «Mersedes Benz», модель 312D визнано відповідача [PERSON] . Отже, оскільки [PERSON] набув права власності на спірний автомобіль у порядку, встановленому для виконання судових рішень, суд не вбачає підстав для стягнення з нього на користь позивачки [PERSON] грошової компенсації у рахунок частки майна, що вибуло з її володіння. Натомість, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачці [PERSON] її право на звернення до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з останнього на її користь грошової компенсації в рахунок частки майна, що перебувало у спільній сумісній власності, а саме автомобіля марки «Mersedes Benz», модель 312D, та яке було відчужене без її згоди.

Outcome: partial