Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

До Автозаводського районного суду міста Кременчука звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON], [PERSON] відділу державної виконавчої служби м. Кременчук Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, треті особи [PERSON], [PERSON] про зняття арешту з майна. Зазначає, що їй на праві спільної сумісної власності належить 1/3 частина квартири [ADDRESS]. Під час перевірки інформації через Державний реєстр речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна виявилось, що на належну їй частину квартири накладено арешт державним виконавцем Автозаводського відділу державної виконавчої служби за виконавчим провадженням з виконання виконавчого листа №2-974, виданого 21.07.2006 року Автозаводським районним судом м. Кременчука про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованості в розмірі 3409,50 грн. Арешт накладено постановою серії АА339288 від 17.01.2007 року, реєстраційний номер обтяження 4386100 та постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АЕ595655 від 13.01.2006 року, реєстраційний номер обтяження 2825942. 07.11.2017 року [PERSON] звернулась до [PERSON] відділу виконавчої служби м. Кременчука ГТУЮ у Полтавській області з заявою про скасування арешту, оскільки заборгованість погашена в повному обсязі 24.04.2008 року, але отримала відмову, оскільки виконавче провадження закінчене 23.12.2010 року. Просить зняти арешт з 1/3 частини квартири [ADDRESS]. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити, з підстав зазначених в позові. Представник відповідача [PERSON] ВДВС м. Кременчука ГТУЮ в Полтавській області [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що 23.12.2010 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.8 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження». Оскільки виконавче провадження закінчено 23.12.2013 року та архів за даний період знищено провести перевірку виконавчого провадження не можливо. Відовідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась. Судове засідання 12.11.2018 року відкладено за її клопотанням. У судове засідання 26.11.2018 року не прибула причини неявки не повідомила. Треті особи [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явились, про день, час, місце слухання справи повідомлялись належним чином. Вислухавши, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що на примусовому виконанні у [PERSON] відділі державної виконавчої служби міста Кременчук Головного територіального управління юстиції у Полтавській облвсті перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-974 виданого 21.07.2016 року виданого Автозаводським районним судом м. Кременчука, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованості у розмірі 3409,59 грн. \~ \~ \~ \~В межах виконавчого провадження на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АЕ 595655 від 13.01.2006 року державним виконавцем Автозаводського ВДВС м.Кременчука [PERSON] та постанови про арешт аа 339288 від 17.01.2007 року державним виконавцем Автозаводського ВДВС м.Кременчука [PERSON] накладено арешт на 1/3 частину квартири [ADDRESS] Наявність накладеного арешту на нерухоме майно позивача [PERSON] підтверджується інформаційною довідкою від 23.07.2018 року №131803477 «Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна. 23.12.2010 року державним виконавцем Автозаводського відділу державної виконавчої служби м. Кременчук головного територіального управління юстиції у Полтавській області винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.8 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження». Відповідно до ч.1 ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у звязку із закінченням виконавчого провадження. Згідно ч. 3, 5 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Отже, оскільки на теперішній час відсутні обставини, які були підставою для накладення вказаного арешту, накладений арешт не знятий, всупереч вимогам ч.1 ст.\~40 Закону України «Про виконавче провадження»,\~виконавче провадження закінчене 23.12.2010 року, здано в архів та знищено по закінченню строку зберігання, це перешкоджає позивачеві реалізувати свої права, як власника, які підлягають захисту в судовому порядку. Відповідно до\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, а відповідно до ч. 1\~ст. 5 ЦПК України\~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 2\~ст. 30 ЦПК України\~позови про зняття арешту з майна пред'являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини. У\~ст. 41 Конституції України\~визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. За змістом ч. 1 ст.\~316, ч.ч.1, 2 ст.\~319 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права.\~Статтею 391 ЦК України\~передбачено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до ч. 5\~ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»\~арешт може бути знятий за рішенням суду. Оцінивши в сукупності всі зібрані по справі докази, враховуючи те, що арешт майна позивача був заходом виконання рішення суду, яке було виконано, виконавче провадження закрито та знищено по закінченню терміну зберігання, суд вважає, що обтяження майна позивача обмежує його права як власника даного майна на володіння, користування та розпорядження ним. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, внаслідок чого необхідно зняти арешт накладений на майно позивача.

Outcome: approved