Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

В судовому засіданні представник заявника заяву повністю підтримала, просить суд її задоволити та визнати [PERSON], [INFO], уродженця м.Рівне безвісно відсутнім, а початком безвісної відсутності [PERSON], вважати 01 січня 2012 року. Свої вимоги мотивує тим, що син заявниці по справі [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS]. У травні 2011 року [PERSON] поїхав по справах в м.Краснодар Російської Федерації і протягом місяця після виїзду вони спілкувалися в телефонному режимі. З того часу, жодних відомостей про сина її довірительці не надходило, вона не отримувала від нього ні листів, ні поштових переказів, ні телеграм. З метою встановлення місцезнаходження свого сина, заявниця по справі звернулась з заявою до МВ УМВС України в Рівненській області і згідно її звернення було заведена оперативно-розшукова справа. Однак, проведеними розшуковими заходами встановити місцезнаходження [PERSON] не вдалося. Визнання [PERSON] безвісно відсутнім необхідно для заявниці оскільки у зв'язку з його реєстрацією, вона та її чоловік несуть додаткові витрати, пов'язані з оплатою комунальних послуг. На підставі викладеного, просить суд заяву задоволити. В судове засідання представник заінтересованої особи Новоукраїнської сільської Ради не з'явився, однак за підписом сільського голови Новоукраїнської сільської ради надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності, будь-яких заперечень зі сторони сільської ради немає. Заслухавши представника заявника, свідка, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява не підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] зареєстрований за адресою [ADDRESS]. Дана обставина стверджується дослідженою в судовому засіданні довідкою №1380 виданою 08 листопада 2013 року Новоукраїнською сільською радою Рівненського району Рівненської області з якої вбачається, що [PERSON] дійсно зареєстрований в [ADDRESS] з 10 листопада 2009 року по даний час, за вказаною адресою не проживає. З дослідженої в судовому засіданні довідки №50/438094 від 15 листопада 2013 року виданої за підписом заступника начальника Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області на ім'я [PERSON] вбачається, що його син [PERSON], [INFO], проживав в [ADDRESS]. З 04 вересня 2012 року розшукується Рівненським МВ УМВС України в Рівненській області, як особа, що зникла безвісти. Для встановлення місця знаходження розшукуваного Рівненським МВ УМВС України в Рівненській області заведено ОРС №1/1460 від 14 вересня 2012 року. Встановити місцезнаходження розшукуваного на даний час не представилось можливим. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердив те, що ним була підготовлена вищевказана довідка. Крім того пояснив, що він особисто знає [PERSON], так як він був бувшим працівником правоохоронних органів. Після звільнення з правоохоронних органів [PERSON] займався бізнесом і в нього виникли якісь проблеми з компаньйонами. Для врегулювання своїх справ він виїхав у Російську Федерацію. Пояснення свідка в цій частині повністю підтверджуються інформацією з реєстру прав власності на нерухоме майно державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна про те, що [PERSON] є власником 3/100 будівлі адмінкорпусу з прохідною ([ADDRESS]). Відділом ДВС Рівненського міського управління юстиції Рівненської області було накладено арешт на нерухоме майно, яке належить [PERSON] на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження, ЄДРВП №35441251 від 29 листопада 2012 року державний виконавцем М.Г. Могилицька. Відповідно до ст.43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Пояснення заявниці [PERSON], які в судовому засіданні повністю підтримала її представник в тій частині, що у травні 2011 року [PERSON] поїхав по справах в м.Краснодар Російської Федерації і протягом місяця після виїзду вони спілкувалися в телефонному режимі. З того часу, жодних відомостей про сина її довірительці не надходило, заявниця не отримувала від [PERSON] ні листів, ні поштових переказів, ні телеграм не заслуговують на увагу, оскільки вони повністю спростовуються дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами. З дослідженої та оглянутої в судовому засіданні цивільної справи №1715/9194/12 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу вбачається, що під час прийняття рішення Рівненським міським судом 14 травня 2012 року відповідач по справі - [PERSON], [INFO] був присутнім в судовому засіданні, позов визнав та не заперечив проти його задоволення. (а.с.9,10). Отже, 14 травня 2012 року, о 10 годині [PERSON] перебував у м.Рівне вул.Шкільна 1, в судовому засіданні, тому прохання заявниці про визнання [PERSON], [INFO], уродженця м.Рівне безвісно відсутнім, а початком безвісної відсутності [PERSON], вважати 01 січня 2012 року не заслуговує на увагу, оскільки судом встановлені останні відомостей про місце перебування особи, яку заявниця хоче визнати безвісно відсутньою, що в свою чергу суперечило б вимогам ст.43 ЦК України. Відповідно до ст.247 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Заявниця [PERSON] в своїй заяві зазначає мету визнання [PERSON] безвісно відсутнім, що у зв'язку з його реєстрацією, вона та її чоловік несуть додаткові витрати, пов'язані з оплатою комунальних послуг за адресою [ADDRESS]. В судовому засіданні судом представника заявниці зобов'язано надати письмові докази про понесені заявницею та її чоловіком додаткових витрат, пов'язаних з оплатою комунальних послуг та докази чи обладнаний будинок [ADDRESS] лічильниками на холодну воду, газопостачання, електропостачання. Однак заявницею та представником заявниці будь-яких вище зазначених доказів суду не надано. Як вбачається з дослідженого в судовому засіданні ксерокопії паспорту серії [NUMBER] виданого на ім'я [PERSON], що вона 08 жовтня 2003 року була зареєстрована за адресою [ADDRESS]. 16 січня 2004 року знята з реєстраційного обліку з вище вказаної адреси, а 27 січня 2004 року зареєструвалась за адресою [ADDRESS]. Враховуючі встановлені обставини в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що заявниця з 16 січня 2004 року будь яких витрат пов'язаних з оплатою комунальних послуг за адресою [ADDRESS] взагалі не несе і нести не може, оскільки зареєстрована за іншою адресою. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна особа зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Враховуючи вище встановлені обставини, суд приходить до висновку, що заявниця в судовому засіданні не довела, що саме з травня-червня 2011 року відсутні відомості про її сина [PERSON] та не довела з якою метою їй необхідно встановити [PERSON] безвісно відсутнім, а її доводи повністю спростовані дослідженими в судовому засіданні належними та допустимими письмовими доказами, тому у задоволенні заяви слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed