Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-30 00:00:00

В червні 2017 року [PERSON], від імені якого на підставі довіреності діє [PERSON], [PERSON] звернулися в суд з позовом до Старосинявської селищної ради про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що 22 жовтня 2007 року померла їхня сестра [PERSON]. Спадщину після її смерті шляхом постійного проживання на час відкриття спадщини прийняв позивач [PERSON]. Він погодився включити рідного брата позивача [PERSON], в коло спадкоємців після смерті [PERSON] Померла була одинока, інших спадкоємців немає. В квітні 2017 року вони звернулися до Старосинявської державної нотаріальної контори із заявами про успадкування майна після смерті сестри, та в ході збору документів для отримання спадщини отримали довідку із Старосинявської селищної ради про те, що [PERSON] належить земельна ділянка площею 3,14 га., яка знаходиться на полі №204 на території Ожарівської сільської ради та довідку відділу Головного управління Держгеокадастру у Старосинявському районі Хмельницької області (№85/174-17 від 21.04.2017 року), відповідно до якої [PERSON] мала право на земельну частку (пай) на землях колишньої селянської спілки «Зоря» с. Пишки і була включена до списку членів господарства. Та їй видавався сертифікат на земельну частку (пай) серії ХМ №178291, але цей сертифікат не зберігся, про втрату якого було зроблено оголошення в місцевій газеті. За таких обставин державний нотаріус відмовила їм в оформленні спадкових прав, про що винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.\~\~ Позивачі [PERSON], [PERSON] в підготовчому судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити, просили справу розглянути без їхньої участі. Представник відповідача Старосинявської селищної ради направив до суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновків про наступне. Судом встановлено, що [PERSON] померла 22 жовтня 2007 року в с. Ожарівка Старосинявського району Хмельницької області, про що складено відповідний актовий запис № 8, згідно даних свідоцтва про смерть серії І-БВ № 116235, виданого (повторно) відділом реєстрації актів цивільного стану Старосинявського управління юстиції Хмельницької області 25 березня 2009 року. [PERSON] згідно свідоцтва про народження серії 1-БВ №256440, повторно виданого 12.12.1973 року Ожарівською сільською радою, була рідною сестрою [PERSON] та [PERSON] відповідно свідоцтва серії 1-ЯР №397226 від 06.05.1957 виданого Ожарівським ЗАГС Остропільського району Хмельницької області та серії УІ-УР №1431633, виданого Ожарівським ЗАГС Старосинявського району Хмельницької області 01.03.1962 року. У відповідності до даних довідки, виданої Старосинявською селищною радою 20 квітня 2017 року за № 112, [PERSON], яка померла 22 жовтня 2007 року, була зареєстрована та проживала на день смерті: вул. Подільська, 3 с. Пишки Старосинявського району Хмельницької області, разом з нею на день смерті, постійно проживав та був зареєстрований [PERSON]. Згідно довідки, виданої Відділом у Старосинявському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області за [PERSON] відповідно списку громадян, які мають право на земельну частку (пай) в Старосинявському районі Хмельницької області і прикладеного до Державного акту на право колективної власності на землю с/с «Зоря» с. Пишки серії ХМ 006 від 01.11.1995 р., рахується сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0178291, зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) за №19 від 29.08.1996 року. Відповідно до розпорядження Старосинявської райдержадміністрації №114/2004-р від 21.06.2004 року розмір земельної частки (паю) становить 4,54 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19 квітня 2017 року № 350-02/2017 державний нотаріус Старосинявської державної нотаріальної контори відмовила позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], яка померла 22 жовтня 2007 року, оскільки не надано правовстановлюючий документ на право на земельну частку (пай). Про втрату вищевказаного сертифікату про право на земельну частку (пай) розміщено оголошення в місцевій газеті. Відповідно до\~ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»\~основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), а також рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). В ч. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», зазначено, що право на земельну частку (пай) мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Також ч. 3 ст. 1 цього ж Закону передбачено, що право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до ст. 2 вказаного Закону, основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Згідно п. 2\~Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу,товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Відповідно до п. п. 23, 24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»потрібно мати на увазі, що згідно зі\~ст. 25 ЗК України\~при приватизації земель державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ, організацій земельні ділянки передаються їх працівникам, з визначенням кожному з них земельної частки (паю) за рішенням органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування і кожна з цих осіб має гарантоване право одержати безоплатно свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості). Згідно положень ст.\~ст. 1216 - 1218 ЦК України\~спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до розяснень в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання\~\~права на спадщину\~\~судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України\~кожна\~особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України\~способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Положеннями ст. ст. 316, 321 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 328 ЦК України\~ право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до ст. 392 ЦК України\~власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи домовленість позивачів щодо спільного спадкування після смерті сестри [PERSON] заявленого паю та не можливість оформити право власності на вказане спадкове майно в звязку з відсутністю на нього правовстановлюючого документу, тому права позивачів [PERSON], [PERSON] підлягають захисту, а відсутність правовстановлюючого документу не може бути підставою відмови у захисті права. З огляду на вищевикладене позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved