Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-16 00:00:00

В серпні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», треті особи: Приватний нотаріус КМНО Чуловський Володимир Анатолійович, ДП «Сетам» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та просив суд постановити рішення, яким визнати виконавчий напис від 06.03.2018 року за №3822 вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем, таким, що не підлягає виконанню. В обгрунтування заявлених позовних вимог позивач вказує на те, що 07.03.2007 року між [PERSON] було укладено Договір про надання невідновлюваної кредитної лінії № 42.07.07/068. 25.09.2010 року та 14.09.2012 року між сторонами було укладено Договори про внесення змін до вище вказаного договору №1 та №2 відповідно. В якості забезпечення виконання умов Кредитного договору, 07.03.2007 року між Позичальником та Банком було укладено договір Іпотеки №42.04-11/192 реєстраційний номер №903, посвідчений приватним нотаріусом Мироник О.В., відповідно до якого в іпотеку Банку було передано нерухоме майно, що належить Позичальнику, а саме, однокімнатну квартиру [ADDRESS] . 14.09.2012 року, між сторонами було укладено Договір про внесення змін до Договору Іпотеки №42.04-11/192 від 07.03.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Мироник О.В., реєстраційний номер №1526. Відповідно до п.4.5.2. Договору Іпотеки, Іпотекодержатель може звернути стягнення на Предмет іпотеки в тому числі і на підставі виконавчого напису нотаріусу. 06.03.2018 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем, було вчинено виконавчий напис, яким було запропоновано звернути стягнення на квартиру, що була Передана в іпотеку в якості забезпечення виконання зобов`язань за Договором про надання невідновлюваної кредитної лінії №42.07.07/068., від 07.03.2007 року та Договорів про внесення змін до нього від 25.09.2010 року та 14.09.2012 року, що були укладені між [PERSON] та ПАТ «Укрсоцбанк» за адресою: [ADDRESS] ., в рахунок погашення заборгованості за вище вказаним Кредитним договором. Однак, позивач вважає, що даний виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню з наступних підстав, кредитний договір №42.07.07/068. від 07.03.2007 р. (зі всіма Додатковими угодами до нього), укладений між позивачем і відповідачем, було укладено 07.03.2007 року на строк до 06.03.2032 року. Таким чином, момент виконання основного зобов`язання згідно Кредитного договору є 06.03.2032 року. Письмової вимоги щодо дострокового виконання зобов`язання та повернення всієї суми заборгованості по Кредитному договору №42.07.07/068. від 07.03.2007 р. від позивача відповідачем отримано не було. Відповідач, імовірно подав нотаріусу розрахунок заборгованості , за яким загальна сума боргу на 11 жовтня 2017 року складає 412 721,74 грн: -строкова заборгованість - 393 569,47 грн; - прострочена заборгованість - 15 661,93 грн; - строкова заборгованість за строковими % - 3 377,26 грн; - прострочена заборгованість по нарахованим % - 113,08 грн. Таким чином, сам лише розрахунок заборгованості не підтверджує безспірність вимог відповідача до боржника, а отже нотаріус не в змозі перевірити, чи дійсно даний борг правильно розрахований, зобов`язати сторони договору скласти акт звірки погашення кредиту. Без вказаних дій не можна стверджувати, що розрахунок заборгованості є правильним. Враховуючи наведене та посилаючись на обставини викладені в позовній заяві просив заявлені вимоги задовольнити. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.08.2018 р. вказану справу передано для розгляду судді П«ятничук І.В. 15.08.2018 р. [PERSON] подано заяву про забезпечення позову шляхом зупинення вчинення виконавчих дій за даним виконавчим написом та зобов`язання зупинити реалізацію арештованого майна. Ухвалою суду від 17 серпня 2018 року провадження по справі було відкрито та справа була призначена за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 20 серпня 2018 року була задоволена заява позивача про забезпечення позову До розгляду справи по суті, в порядку забезпечення позову, зупинено вчинення виконавчих дій, що проводяться в рамках виконавчого провадження № 56621823, відкритого на підставі виконавчого напису № 3822 від 06.03.2018, вчиненого приватним нотаріусом КМНО Чуловським В.А. щодо звернення стягнення на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 42.07-07/068 від 07.03.2007, укладеного між [PERSON] та ПАТ «Укрсоцбанк». Зобов`язано ДП «Сетам» зупинити реалізацію арештованого майна, а саме квартири [ADDRESS] , яка виставлена на аукціон під номером лоту 295371, за заявкою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Шмітд К.В. від 27.07.2018 № 1443, в рамках виконавчого провадження № 56621823. Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 03 квітня 2019 р. закрито підготовче провадження у вказаній справі та справа призначена до судового розгляду. Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, направив до суду свого представника з належним чином оформленими повноваженнями, тому є можливим розгляд справи в його відсутності. Представник позивача адвокат Саража С.В. в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити посилаючись на обставини справи викладені в позовній заяві. Представник відповідача Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «УкрСоцбанк» в судове засідання не з`явився, по час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду відзив на позовну заяву з приводу заявлених вимог, просив відмовити в задоволенні позову. Представник третьої особи ДП «Сетам» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, письмові пояснення щодо позову подав. Неявка третіх осіб в судове засідання не перешкоджає розгляду справи, тому є можливим розгляд справи в відсутності вказаного представника. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський В.А. в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. На адресу суду направила направлено пояснення з додатками, в якому просить відмовити в задоволенні позову та розглядати справу у його відсутність. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи вважає встановленими наступні обставини справи. 07.03.2007 року між [PERSON] було укладено Договір про надання невідновлюваної кредитної лінії №42.07.07/068. 25.09.2010 року та 14.09.2012 року між сторонами було укладено Договори про внесення змін до вище вказаного договору №1 та №2 відповідно. В якості забезпечення виконання умов Кредитного договору, 07.03.2007 року між Позичальником та Банком було укладено договір Іпотеки №42.04-11/192 реєстраційний номер №903, посвідчений приватним нотаріусом Мироник О.В., відповідно до якого в іпотеку Банку було передано нерухоме майно, що належить Позичальнику, а саме, однокімнатну квартиру [ADDRESS] . 14.09.2012 року, між сторонами було укладено Договір про внесення змін до Договору Іпотеки №42.04-11/192 від 07.03.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Мироник О.В., реєстраційний номер №1526. Відповідно до п.4.5.2. Договору Іпотеки, Іпотекодержатель може звернути стягнення на Предмет іпотеки в тому числі і на підставі виконавчого напису нотаріусу. 06.03.2018 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем, було вчинено виконавчий напис, яким було запропоновано звернути стягнення на квартиру, що була Передана в іпотеку в якості забезпечення виконання зобов`язань за Договором про надання невідновлюваної кредитної лінії №42.07.07/068., від 07.03.2007 року та Договорів про внесення змін до нього від 25.09.2010 року та 14.09.2012 року, що були укладені між [PERSON] та ПАТ «Укрсоцбанк» за адресою: [ADDRESS] в рахунок погашення заборгованості за вище вказаним Кредитним договором. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Постановою Пленуму ВСУ від 31.01.1992 р. № 2 «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову у їх вчинені» п. 13 роз`яснено, що відповідно до ст. ст. 34, 36, 87, 88 ЗУ «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими спеціальним нормативним актами з цього приводу, і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності, не минув цей строк. Відповідно до п.п. 3.1, 3.5 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. №1172. Відповідно до п. 3.2 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. №1172. Таким чином, заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо для вчинення виконавчого напису подані документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. №1172. Пунктами 1.2 Переліку передбачено, що такими документами є: п.1) нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання; п. 2) кредитні договори, за якими боржником допущено прострочення платежів за зобов`язанням. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка із рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення із відміткою стягувача про погашення заборгованості. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своєму узагальненні «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» визначив, що належними доказами, які б підтверджували наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлювали розмір заборгованості, є первинні бухгалтерські документи (документи первинного бухгалтерського обліку), такими документами є документи, оформлені відповідно до вимог ст. 9 Закону «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі по тексту - Перелік). Згідно з п. 1 Переліку, для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема: оригінал нотаріально посвідченої угоди (пп «а»); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання (пп «б»). Відповідно до підпункту 3.5. пункту 3 глави 16 розділу II Порядку, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Здійснення виконавчого напису нотаріусом регулюється ст.ст..87,88 ЗУ «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» від 29.06.1999 року №1172 а також Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом Міністерства юстиції від 22.02.2012 року за №296/5. Відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості. Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі по тексту - Перелік). Згідно з п. 1-1 Переліку, яким встановлено перелік документів необхідний для вчинення виконавчого напису на Іпотечних договорах, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання, який був чинний на час вчинення оскаржуваного виконавчого напису, зазначається, що для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу. Однак, після отримання судом матеріалів за яким нотаріусом видано виконавчий напис вбачається, що в матеріалах нотаріальної справи дійсно міститься копія Вимоги про усунення порушень датована 04.12.2017 року та розрахунковий документ про надання послух поштового зв`язку. Однак, в порушення п.п. Г) п. 1-1 Переліку, у матеріалах даної справи відсутній опис вкладення до листа, яким начебто було надіслано дану Вимогу. Згідно п. 2.3. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом Міністерства юстиції від 22.02.2012 року за №296/5, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання. В матеріалах нотаріальної справи відсутнє зворотне письмове повідомлення про вручення вище згаданого листа на якому містилася б відмітка Іпотекодавця ( Позивача) про його отримання. Як наслідок, нотаріус не мав права вчиняти Виконавчий напис оскільки у нього були відсутні документальні підтвердження отримання саме тієї вимоги яка була долучена до матеріалів нотаріальної справи (опис вкладення) та взагалі відсутні підтвердження спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень в зв`язку з відсутністю в матеріалах справи підтвердження її отримання (письмовому повідомленні з відміткою Іпотекодавця про його отримання). Крім того, як зазначає позивач в заявлених позовних вимогах, він не визнає заборгованості перед відповідачем в розмірі, що зазначений у Виконавчому написі. Відповідач до боржника з будь-якими претензіями на підтвердження безспірності заборгованості не звертався. Натомість, Позивач на виконання взятих на себе зобов`язань, щодо погашення заборгованості за Кредитним договором, щомісячно вносив чергові платежі. З дати, на яку було розраховано заборгованість у Виконавчому написі (11.10.2017) по дату коли було вчинено сам Виконавчий напис (06.03.2018) і після його вчинення, Позивач гасив заборгованість за Кредитним договором у відповідності до графіку. Докази даного факту були додані до матеріалів справи. Окремо суду було надано докази того, що на даний час Позивачем сплачуються чергові платежі у строк вказаний в Договорі. Таким чином, сума заборгованості не могла залишатися сталою за період 11.10.2017 по 06.03.2018 року, як наслідок така сума заборгованості є спірною, а тому Відповідач повинен був звертати стягнення виключно в судовому порядку, а нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис. Виходячи з вище викладеного, в нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості Позивача перед Відповідачем зазначеного у Довідці-розрахунку заборгованості №10.1-87/19099 від 11 жовтня 2017 року, були безспірними та відповідали дійсності. Згідно п.2.2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Однак той факт, що Довідка складена на 11.10.17 р, Вимога датована 04.12.17 р, а з заявою про вчинення виконавчого напису Відповідач звернувся лише 06.03.18 року, не спонукав нотаріуса витребувати у стягувача будь які первинні банківські документи, що підтверджували б той факт, що заборгованість за такий проміжок часу ще не була погашена частково чи в повному обсязі та що Позивач ( Позичальник ) визнає саме таку суму заборгованості за Кредитним договором. В подальшому. 15.06.2018 року, Приватним виконавцем виконавчого округу м.Київ Шмідт Катериною Валеріївною, на підставі Виконавчого напису №3822 від 06.03.2018 року вчиненого приватним нотаріусом Чуловським В.А., було відкрито ВП №56621823. Після проведення певного переліку виконавчих дій 27.07.2018 року, Приватним виконавцем Шмідт К.В., було направлено на ДП «Сетам» Заявку на реалізацію арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, а саме Квартири [ADDRESS] . Таким чином, посилаючись на вищенаведені обставини, суд не може в повній мірі вважати виконачий напис таким, що вчинений відповідно до вимог чинного законодавства. Крім того, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ (далі по тексту - ВССУ) в своєму узагальненні «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.04.2014 року, а також Пленум ВСУ в постанові №2 «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» № 2 від 31.01.1992 року зазначали, що однією із об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Слід перевіряти, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчих написів, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди або звертаються про стягнення спірного боргу. Вищі судові інстанції акцентують увагу суддів на тому, що судами під час розгляду такої категорії справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені в письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема, чи є за боржником сума боргу. При цьому, судам слід особливу увагу приділяти спірності сум в частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. Як правило, у виконавчому написі сума є більшою ніж у вимозі, але це пов`язано із часом, який пройшов від надіслання вимоги і вчинення виконавчого напису. Отже, якщо у письмовій вимозі боржнику повідомлено, що при вчиненні напису заборгованість може бути збільшена з урахуванням нарахування процентів та штрафних санкцій, то у такому випадку спірності сум немає. З огляду на викладене, вказаний виконавчий напис, не можна визнати таким, що вчинений із дотриманням вимог закону та він підлягає визнанню судом таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Заперечення відповідача вказаних висновків суду не спростовують, а тому судом відхиляються. За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає доцільним стягнути з відповідача сплачену позивачем суму судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп. та 352 грн. 40 грн. На підставі викладеного вище та

Outcome: approved