Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-14 00:00:00

Головний лікар Лисичанської обласної психіатричної лікарні Буденний П.В. звернувся до Лисичанського міського суду з заявою про продовження амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку громадянину [PERSON]. В обґрунтування заявлених вимог заявник посилається на те, що гр. [PERSON], 1971 р.н., перебуває на диспансерному обліку з 1987 року з приводу легкої розумової відсталості, дебільність вираженої ступеня з вираженою емоційно-вольової нестійкістю. У клініці хвороби переважає недорозвинення інтелектуально- мнестичних функцій і емоційно-вольові порушення. З раннього дитинства відставав у психічному та фізичному розвитку. Живе у важких соціальних умовах. Не працює. Поведінка дома носить хворобливий характер - бродяжить, схильний до невмотивованих афектним спалахам, за собою не стежить, зовні неохайний, схильний до алкоголізації. У стані алкогольного сп'яніння стає злісний, агресивний до матері, поведінка корекції не піддається. Багаторазово перебував на стаціонарному лікуванні в ЛОПЛ. Остання госпіталізація екстрена з 19.06.2014 р. по 12.08.2014 р. у зв'язку з погіршенням психічного стану: став злісним, збудженим, агресивний до матері, не спав, дратівливий. Підтримуюче лікування приймає не регулярно, на прийом до лікаря звертається нерегулярно. За психічним станом схильний потрапляти під чужий вплив, у хворого недостатній самоконтроль, не розвинені вищі емоції, схильний до реакцій протесту, запальний, легко аффектируюєтся, імпульсивний. Хворий оглянутий лікувально-консультаційною комісією у складі: зав. диспансерним відділом Гулаковим В.О., дільничними психіатрами Баутіною Ю.О., Прокопенко Г.П, які, враховуючі схиліть хворого до агресивних дій, розгальмуванням потягів, емоційно-вольові порушення, прийшли до висновку про надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку [PERSON]. У заяві просив суд продовжити амбулаторну психіатричну допомогу у примусовому порядку [PERSON], 1971 року народження, уродженця м. Лисичанська, проживаючого за адресою: [ADDRESS] строком на 6 (шість) місяців. Представник психіатричного закладу, лікар-психіатр Баутіна Ю.О. в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, до суду надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, з рішенням суду заздалегідь згодна. Законний представник хворого [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Вислухавши думку прокурора, який вважав за необхідне заяву задовольнити, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про психіатричну допомогу», у разі необхідності продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку понад 6 місяців лікар-психіатр повинен надіслати до суду за місцем проживання особи заяву про продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави надання особі амбулаторної психіатричної допомоги без її усвідомленої згоди та без згоди її законного представника, передбачені частиною другою цієї статті, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обгрунтування про необхідність продовження надання особі такої допомоги. В подальшому продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON], 1971 року народження, мешкає за адресою: [ADDRESS]. Згідно з рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 11 квітня 2014 року, Лисичанській обласній психіатричній лікарні було дозволено надати [PERSON] амбулаторну психіатричну допомогу у примусовому порядку. З висновку лікарів-психіатрів від 20.10.2014 року стосовно особи з тяжким психічним розладом вбачається, що [PERSON], 1971 року народження, з 1987 року перебуває на обліку з діагнозом: Легка розумова відсталість, дебільність вираженого ступеня з вираженою емоційно-вольової нестійкістю. Анамнез життя та захворювання аналогічні доводам, викладеними у заяві. Знаходився на лікуванні у психоневрологічних стаціонарах десять разів, остання госпіталізація в ЛОПЛ з 19.06.2014 року по 12.08.2014 року. Комісія лікарів прийшла до висновку, що на даний час за своїм психічним станом [PERSON] потребує призначення амбулаторної психіатричної допомоги без його усвідомленої згоди, так як виявляє важкий розлад у формі легкої розумової відсталості, дебільності вираженого ступеня з вираженою емоційно-вольової нестійкістю, в силу якого він може заподіяти значної шкоди своєму здоров'ю, у зв'язку з погіршенням психічного стану, у разі ненадання йому психіатричної допомоги, а також небезпекою для оточуючих. Таким чином, суд вважає, що висновок лікарів-психіатрів містить в собі чітке обґрунтування необхідності продовження амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, а зібрані по справі докази вказують на необхідність продовження амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, тому суд вважає за необхідне заяву головного лікаря Лисичанської обласної психіатричної лікарні Буденного П.В. про продовження амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку громадянину [PERSON], задовольнити.

Outcome: approved