Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-14 00:00:00

В травні 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 24.02.2000 року між сторонами по справі було укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого [PERSON] придбав у [PERSON] вищевказаний житловий будинок. Договір в цей же день було зареєстровано на Вознесенській універсальній товарно-сировинній біржі за №77 та в подальшому покупець зареєстрував за собою право власності на придбане майно в КП «Вознесенське міжміське бюро технічної інвентаризації». Нотаріально договір сторони не посвідчували. Всі істотні умови договору купівлі-продажу були виконані, а саме продавець передав покупцю майно, а покупець прийняв його та сплатив за нього певну грошову суму, обумовлену сторонами договору. Між тим вказаний договір потребує нотаріального посвідчення, що на даний час неможливе з об'єктивних причин, що створює перешкоди в реалізації права власності позивача, отже стало підставою для звернення з даним позовом до суду. Ухвалою суду від 01.06.2018 року відкрито провадження по вказаній справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Надіслала на адресу суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності. Позовні вимоги [PERSON] визнала. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до наступного. Зокрема судом встановлено, що 24.02.2000 року [PERSON] придбав у [PERSON] житловий будинок [ADDRESS], зареєструвавши в цей же день письмовий договір купівлі-продажу на Вознесенській універсальній товарно-сировинній біржі (в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю внесено запис №77), яка на даний час припинила свою діяльність. Згідно ст. 227 ЦК України(в редакції 1963 року), договір купівлі - продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин . Проте, в порушення вищевказаних вимог оформлення обумовленого договору купівлі-продажу нерухомого майна в нотаріальному порядку не відбулося. Між тим, вказаний факт створює позивачу перешкоди в реалізації повноважень власника. Ч.2 ст.47 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна з сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Рішення про визнання договору дійсним може бути прийняте судом на вимогу добросовісної сторони, яка виконала повністю або частково договір. Враховуючи, що сторони за угодою повністю виконали істотні умови договору, за яким продавець передав покупцю у власність обумовлене угодою нерухоме майно, а покупець передав останній визначену грошову суму, але в наступному нотаріальне посвідчення угоди не відбулося, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що на підставі ст. ст.47,227 ЦК України позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved