Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

В січні 2016р. позивач Державна іпотечна установа звернулась до суду з вказаним позовом до відповідачів: [PERSON] (далі по тексту - відповідач 1), [PERSON] (далі по тексту - відповідач 2), в якому просив суд стягнути солідарно з відповідачів 1, 2 на свою користь заборгованість за договором про іпотечний кредит № 2233/06/ДІУ-577 від 24 жовтня 2006р. (далі по тексту - договір про іпотечний кредит) в сумі 227617,32 грн., а також понесені судові витрати. Ухвалою судді Апеляційного суду м. Києва підсудність зазначеної цивільної справи була визначена Шевченківському районному суду м. Києва, на підставі ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 24 жовтня 2006р. між ТОВ «Банк «Фінанси та кредит» та відповідачем 1 було укладено договір про іпотечний кредит, відповідно до умов якого відповідачу 1 був наданий кредит в розмірі 250000,0 грн. строком з 24 жовтня 2006р. по 23 жовтня 2036р. та зі сплатою відсотків в розмірі 13,4%. 24 жовтня 2006р. для забезпечення виконань зобов'язань за договором про іпотечний кредит між ТОВ «Банк «Фінанси та кредит» та відповідачем 2 було укладено договір поруки №1 (далі по тексту - договір поруки). 30 серпня 2007р. між ВАТ «Банк «Фінанси та кредит» та позивачем було укладено договір про відступлення права вимоги №68, згідно умов якого до позивача перейшло право вимоги за договором про іпотечний кредит та договором поруки. Відповідач 1 свої зобов'язання за договором про іпотечний кредит належним чином не виконує, щомісячні платежі за договором і в термін, встановлений договором, не здійснюються, решта заборгованості не повертається. Станом на 06 жовтня 2015р. заборгованість відповідача 1 за договором про іпотечний кредит становить 227617,32 грн. та складається з: 221395,27 грн. - заборгованість по основній сумі боргу; 6005,86 грн. - заборгованість по простроченим відсоткам за користування кредитними коштами; 216,19 грн. - пеня за прострочення сплати кредитних коштів. До судового засідання від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги представник підтримав в повному обсязі, просив суд задовольнити позов, проти заочного розгляду справи з постановленням заочного рішення не заперечував. Відповідачі 1, 2, про час і місце судового розгляду оповіщалась у встановленому законом порядку, у судове засідання не з'явились, про поважність причин неявки суд не повідомили та не просили розглядати справу у їх відсутність, своїх представників до суду не направили, заперечення проти позову не подавали. Оскільки сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що 24 жовтня 2006р. між ТОВ «Банк «Фінанси та кредит» та відповідачем 1 було укладено договір про іпотечний кредит, відповідно до п. 1.1 якого відповідачу 1 був наданий кредит в розмірі 250000,0 грн. зі сплатою відсотків в розмірі 13,4% річних. Відповідно до п. 1.2 договору про іпотечний кредит, кредит надається строком погашення не пізніше 23 жовтня 2036р. При цьому, згідно п. 2.4 договору про іпотечний кредит, позичальник зобов'язується щомісячно до 24 числа кожного місяця, починаючи з наступного після укладання цього договору, здійснювати погашення кредиту та сплачувати нараховані кредитором відсотки у складі щомісячних ануїтетних платежів, розмір кожного з яких за цим договором складає 2843,87 грн. відповідно до графіку погашення кредиту. За прострочення взятих на себе зобов'язань з повернення суми кредиту та сплати відсотків за користування кредитом, позичальник зобов'язується сплатити на користь кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми несплаченого платежу, за кожний день прострочення (п. 6.2 договору про іпотечний кредит). Згідно положень п. 5.2.4 договору про іпотечний кредит, кредитор має право вимагати від позичальника дострокового повернення суми кредиту в частині або в цілому, сплати відсотків за його користування та інших платежів, що належать до сплати за цим договором, у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником будь-яких зобов'язань за цим договором, в тому числі прострочення сплати чергового платежу за кредитом та відсотків за користування кредитом понад 2 місяців. 24 жовтня 2006р. для забезпечення виконань зобов'язань за договором про іпотечний кредит між ТОВ «Банк «Фінанси та кредит» та відповідачем 2 було укладено договір поруки, відповідно до п. 1.1 якого, відповідач 2 зобов'язався відповідати перед кредитом солідарно в повному обсязі за своєчасне виконання відповідачкою 1 усіх її зобов'язань за договором про іпотечний кредит та додатковими угодами до нього, як існуючими на момент укладання договору, так і тими, що виникнуть на його підставі в майбутньому. У відповідності з ч. 2, 3 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. 30 серпня 2007р. між ВАТ «Банк «Фінанси та кредит» та позивачем було укладено договір про відступлення права вимоги №68, згідно умов якого до позивача перейшло право вимоги за договором про іпотечний кредит та договором поруки. Згідно п.1) ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок переведення ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно ч. 1 ст. 516 цього Кодексу, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із розрахунком заборгованості за договором про іпотечний кредит, станом на 06 жовтня 2015р. заборгованість відповідача 1 за договором про іпотечний кредит становить 227617,32 грн. та складається з: 221395,27 грн. - заборгованість по основній сумі боргу; 6005,86 грн. - заборгованість по простроченим відсоткам за користування кредитними коштами; 216,19 грн. - пеня за прострочення сплати кредитних коштів. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Таким чином, в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що відповідач 1 свої зобов'язання за договором про іпотечний кредит не виконує, як і не виконує своїх зобов'язань за договором поруки відповідач 2, а тому суд приходить до висновку, що з відповідачів 1, 2 на користь позивача підлягає солідарному стягненню заборгованість за договором про іпотечний кредит у розмірі 227617,32 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3414,26 грн., тобто по 1707,13 грн. з кожного.

Outcome: approved