Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

В червні 2013 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним право власності та виділити йому в натурі з спільного майна подружжя частку, що складається з: холодильник «Nord» 2800 грн.; диван 1800 грн.; телевізор «Panasonik» 1500 грн.; стіл та стільці для кухні 300 грн.; пилосос 800 грн.; водонагрівач (бойлер) 850 грн., загальною вартістю 8050 грн., визнати за [PERSON] права власності та виділити їй в натурі з спільного майна подружжя частку, що складається з: журнальний столик 220 грн.; відеомагнітофон «Aiwa» 300 грн.; електром'ясорубка 960 грн.; електроміксер 450 грн.; сервант-гірка для посуду 2500 грн.; ноутбук «Hewlett-Packard» 480 грн.; мікрохвильова піч 1000 грн.; стереомагнітофон - 500 грн., загальною вартістю 10730 грн., стягнути з [PERSON] на його користь 2680 грн. різниці між вартістю виділених часток та 3/4 частини вартості автомобіля у розмірі 56132,25 грн., а також стягнути з відповідачки судові витрати. В обґрунтування позову позивач вказав на те, що 23 жовтня 2009 року він уклав шлюб з відповідачкою, [PERSON]. До реєстрації шлюбу більше двох років вони проживали однією сім'єю. Дітей від шлюбу не мають. Сімейні стосунки між ними припинились 24 листопада 2011 року і з цього часу кожний з них веде окреме господарство, що підтверджується рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07.11.2012 року по справі № 419/3294/2012, яке набрало законної сили 20.03.2013 року. Під час шлюбу ними за спільні кошти набуте наступне майно: холодильник «Nord» 2800 грн.; диван 1800 грн.; телевізор «Panasonik» 1500 грн.; стіл та стільці для кухні 300 грн.; пилосос 800 грн.; водонагрівач (бойлер) 850 грн., журнальний столик 220 грн.; відеомагнітофон «Aiwa» 300 грн.; електром'ясорубка 960 грн.; електроміксер 450 грн.; сервант-гірка для посуду 2500 грн.; ноутбук «Hewlett-Packard» 480 грн.; мікрохвильова піч 1000 грн.; стереомагнітофон - 500 грн., загальною вартістю 18740,00 грн. Окрім вищевказаного майна, у червні 2010 року ними був придбаний автомобіль HYUNDAI GETZ, 2008 року випуску, державний номер [NUMBER], номер кузова [NUMBER], номер двигуна [NUMBER], який було зареєстровано на ім'я відповідачки. Даний автомобіль придбано за 10000 доларів США, з яких 5000 доларів США належали матері позивача, [PERSON], які вона зняла з свого валютного рахунку 19.04.2010 року. Другу половину вартості машини позивач і відповідачка сплатили з своїх власних коштів. Отже, позивач вважає, що йому належить 3/4 частини даного автомобіля, а відповідачці 1/4 частина, оскільки з їхніх сумісних коштів сплачена лише половина вартості даного майна. Крім того, відповідачка дане майно приховала. 24 листопада 2011 року сторони припинили спільне проживання і позивач в цей день виїхав з їхньої квартири [ADDRESS]. Скориставшись відсутністю позивача та тим, що автомобіль зареєстрований на її ім'я, [PERSON], 25 листопада 2011 року таємно від позивача зняла автомобіль з реєстрації та продала, привласнивши всі грошові кошти, отримані від покупця. Ринкова вартість автомобіля HYUNDAI GETZ, 2008 року випуску, за висновком фахівця-оцінювача від 11.04.2012 року, складає 74843,00 грн. Оскільки у питанні поділу майна, після розірвання шлюбу, сторони згоди не дійшли, тому, це можливо вирішити лише у судовому порядку. Пізніше позивач уточнив свої позові вимоги та просив визнати за ним право власності та виділити йому в натурі з спільного майна подружжя частку, що складається з: холодильник «Nord» 2800 грн.; диван 1800 грн.; телевізор «Panasonik» 1500 грн.; стіл та стільці для кухні 300 грн.; пилосос 800 грн.; водонагрівач (бойлер) 850 грн., загальною вартістю 8050 грн., визнати за [PERSON] права власності та виділити їй в натурі з спільного майна подружжя частку, що складається з: журнальний столик 220 грн.; відеомагнітофон «Aiwa» 300 грн.; електром'ясорубка 960 грн.; електроміксер 450 грн.; сервант-гірка для посуду 2500 грн.; ноутбук «Hewlett-Packard» 480 грн.; мікрохвильова піч 1000 грн.; стереомагнітофон - 500 грн., загальною вартістю 10730 грн., стягнути з [PERSON] на його користь 2680 грн. різниці між вартістю виділених часток та 3/4 частини вартості автомобіля HYUNDAI GETZ, 2008 року випуску, державний номер [NUMBER], номер кузова [NUMBER], номер двигуна [NUMBER], у розмірі 56132,25 грн., а також стягнути з відповідачки судові витрати. Ухвалою суду провадження у даній справі за позовними вимогами позивача в визнання за ним права власності та виділення йому в натурі з спільного майна подружжя частку, що складається з: холодильник «Nord» 2800 грн.; диван 1800 грн.; телевізор «Panasonik» 1500 грн.; стіл та стільці для кухні 300 грн.; пилосос 800 грн.; водонагрівач (бойлер) 850 грн., загальною вартістю 8050 грн., про визнання за [PERSON] права власності та виділення їй в натурі з спільного майна подружжя частку, що складається з: журнальний столик 220 грн.; відеомагнітофон «Aiwa» 300 грн.; електром'ясорубка 960 грн.; електроміксер 450 грн.; сервант-гірка для посуду 2500 грн.; ноутбук «Hewlett-Packard» 480 грн.; мікрохвильова піч 1000 грн.; стереомагнітофон - 500 грн., загальною вартістю 10730 грн., та про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 2680 грн. різниці між вартістю виділених часток закрито. У судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] підтримали позовні вимоги та просили задовольнити їх в повному обсязі, при цьому посилалися на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідачки в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог позивача та просив відмовити йому в задоволенні в повному обсязі. При цьому, вказав, що на час відчуження спірного автомобіля, між позивачем та відповідачкою був зареєстрований шлюб, а на цей час рішення суду про визнання договору купівлі-продажу автомобіля недійсним, як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди не існує, то посилання у позові позивача на продаж майна без його згоди є безпідставним. Крім того, обов'язковою умовою поділу майна подружжя є його наявність та приналежність подружжю на час розгляду справи. Оскільки на цей час спірний автомобіль відчужений та не належить до складу спільного майна подружжя підстав для його поділу та виділу грошової компенсації немає. А також зазначив, що посилання позивача на дату припинення сімейних стосунків - 24.11.2011 року, не має вирішального значення при вирішення питання про поділ спільного майна подружжя, оскільки правовий режим користування цим майном змінюється лише після припинення шлюбу, яке мало місце 27.03.2013 року. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню по наступним підставам. У судовому засіданні було встановлено, що 23 жовтня 2009 між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб у Красногвардійському відділі РАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 915, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.6). Після укладання шлюбу, відповідачці було присвоєно прізвище «[PERSON]». Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07.11.2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний та встановлено, що сімейні стосунки між ними припинені з 24 листопада 2011 року (а.с.9). Вищевказане рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07.11.2012 року було залишено без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 20.03.2013 року (а.с.10-11). За час шлюбу подружжям було придбане наступне майно: автомобіль HYUNDAI GETZ, 2008 року випуску, державний номер [NUMBER], номер кузова [NUMBER], номер двигуна [NUMBER], який було зареєстровано на [PERSON], що підтверджується відповіддю Управління Державтоінспекції ГУМВС України в Дніпропетровській області від 07.10.2013 року за вих. № 7029 та додатком до неї (а.с.51-58). Крім того, вищевказані обставини не заперечували сторони по справі, тому доказуванню ці обставини не підлягають відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. З огляду на вищевказане, суд прийшов до висновку, що автомобіль HYUNDAI GETZ, 2008 року випуску, державний номер [NUMBER], номер кузова [NUMBER], номер двигуна [NUMBER] - є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON], оскільки був придбаний ними під час шлюбу. 25 листопада 2011 року [PERSON], без згоди [PERSON], зняла вищевказаний автомобіль з реєстрації та продала, що підтверджується відповіддю Управління Державтоінспекції ГУМВС України в Дніпропетровській області від 07.10.2013 року за вих. № 7029 та додатком до неї (а.с.51-58). Згідно з положеннями ст. 68 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України. Встановлюючи право подружжя на поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ч. 1 ст. 69 СК України визначає, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно з положеннями п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року за № 11 - поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст. ст. 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Зокрема, у відповідності з ч. 1 ст. 71 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Вищевказане повністю узгоджується з положеннями ст. 63 СК України та ст. 372 ЦК України. Згідно ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Згідно звіту про оцінку майна: автомобіля марки HYUNDAI GETZ 1.4і МТ, 2008 року випуску, державний номер [NUMBER], VIN [NUMBER], колір кузова - бежевий, тип КТС - легковий універсал-В, виконаного оцінювачем ПП [PERSON]. який має сертифікат суб'єкта оціночної діяльності № [NUMBER] від 03.06.2011 року, ринкова вартість автомобіля складає 74843,00 грн. (а.с.15-26). Сторонами вартість автомобіля не оспорюється. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Позивач вважає, що йому належить 3/4 частини вартості вказаного автомобіля, оскільки даний автомобіль придбано за 10000 доларів США, з яких 5000 доларів США належали матері позивача, [PERSON], які вона зняла з свого валютного рахунку 19.04.2010 року, і лише другу половину вартості машини позивач і відповідачка сплатили з своїх власних коштів. Суд ставиться критично до свідчень свідків [PERSON] (мати позивача) та [PERSON], про те, що на придбання спірного автомобіля у позивача та відповідачки була лише половина його вартості, а іншу половину його вартості сторонам надала мати позивача [PERSON] у розмірі 5000 доларів США оскільки останні є близькими родичами позивача та заінтересованими особами у даній справі. З огляду на вищевказане, суд прийшов до висновку, що вищевказаний автомобіль згідно з ст. ст. 60, 63, 70 СК України та ст. 372 ЦК України належав на праві спільної власності позивачу та відповідачці порівну, тому відповідно і кошти отримані відповідачкою від продажу цього автомобіля належать порівну позивачу та відповідачці. Оскільки ринкова вартість автомобіля марки HYUNDAI GETZ 1.4і МТ, 2008 року випуску, державний номер [NUMBER], VIN [NUMBER], колір кузова - бежевий, тип КТС - легковий універсал-В, на час розгляду справи складає 74843,00 грн., відповідно до звіту про оцінку майна від 11.04.2012 року, то кожній із сторін належить по 37421 грн. 50 коп. вартості цього автомобіля, яка вирахувана наступним чином: 74843 грн. 00 коп. : 2 = 37421 грн. 50 коп. За таких обставин, суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 1/2 частину вартості автомобіля у розмірі 37421 грн. 50 коп. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача слідує стягнути судовий збір в розмірі 374 грн. 22 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial