Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

В травні 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 19 червня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дзержинського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №106. В обґрунтування позову зазначає наступне. 19.06.2004 року між ним та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають двох дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. Шлюбні відносини припинені у травні 2018 року, спільне господарство не ведеться, спір про поділ майна відсутній. Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе оскільки суперечить інтересам сторін. Ухвалою суду від 17.05.2018 року у справі призначено підготовче засідання. Позивач у підготовчому засіданні позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні. Відповідач у підготовчому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечувала щодо їх задоволення, просила залишити прізвище «[PERSON]». Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 19 червня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дзержинського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №106, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу мають двох дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER]. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного Кодексу України (далі за текстом СК України) позов про розірвання шлюбу може бути поданим одним з подружжя. Згідно із ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до роз'яснень, наданих у постанові Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. У підготовчому засіданні встановлено, що сторони бажають розірвати шлюб, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач просила залишити прізвище «[PERSON]». Крім того, відповідно до вимог ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя є неможливим, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і не відповідає інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і тому повинен бути розірваним. Таким чином, суд, вважає за необхідне задовольнити позов, розірвавши шлюб між сторонами по справі.

Outcome: approved