Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

В травні 2015 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив зобовязати відповідача, [PERSON], усунути перешкоди у спілкуванні з дитиною [PERSON], участі у його вихованні, визначити такі способи його участі у вихованні дитини, як субота або неділя кожного тижня, з 10.00 до 20.00 години або з ночівлею. Мотивує позов тим, що з відповідачем перебував у шлюбі від якого мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Позивач має бажання бачитися з дитиною та приймати участь у його вихованні. Однак, відповідач проти цього заперечує. Фактично з самого моменту розлучення, у нього з відповідачем почалися непорозуміння щодо прийняття участі у вихованні сина, його відвідуванні, почалися створюватися штучні перешкоди зі сторони відповідача. Всі його намагання, з моменту розлучення, нормальним, мирним шляхом врегулювати даний спір призводять лише до конфліктів, через які він не може нормально зустрічатись з дитиною. Весь цей час позивач намагався налагодити нормальний звязок із дитиною, приймати участь у його вихованні, утриманні, розвитку його здібностей та забезпечувати його всім необхідним для нормального розвитку та становлення. Його права як батька сьогодні є порушеними, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач вимоги позовної заяви підтримав. Просив їх задовольнити. В судове засідання відповідач повторно не зявилася, повідомлялася судом про час і місце проведення судового засідання належним чином. В судовому засіданні представник третьої особи підтримав позов. Вислухавши пояснення позивача, представника третьої особи, вивчивши письмові матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 1 статті 141 Сімейного Кодексу України як мати, так і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, зокрема право на її виховання, незалежно від того проживають вони з дитиною чи ні. Згідно статті 157 Сімейного Кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Законом України «Про охорону дитинства» \~передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів дітей своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь в її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 27 квітня 2012 року, який було розірвано рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 16\~вересня 2014 року (а.с.9). В період шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу залишився проживати разом з матірю. Позивач в судовому засіданні зазначав, що бажає приймати участь в вихованні своєї дитини та піклуватися про його здоровя, духовний та моральний розвиток і має для того все необхідне, проте не може реалізувати своє право через протидію з боку відповідача. Відповідно до [PERSON] районної державної адміністрації Київської області №06-28/920 від 25 березня 2016 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини розглянуто заяву позивача стосовно визначення способу участі у вихованні дитини, рекомендовано заявнику визначити такі способи його участі у вихованні дитини, як субота або неділя кожного тижня, з 10.00 до 20.00 години або з ночівлею за місцем реєстрації. Відповідачу не перешкоджати батькові у зустрічах та спілкуванням із малолітнім сином (а.с.10). Частинами 1 та 2 статті 159 СК України передбачено, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Перевіривши твердження позивача та третьої особи дослідженими доказами, суд приходить до переконання, що вимога позивача про його участь у вихованні та спілкуванні з дитиною є обґрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню. Разом з тим, враховуючи вік дитини (три роки), суд задовольняє позов частково, а саме, визначає спосіб участі [PERSON] у вихованні сина [PERSON] встановлюючи час спілкування з сином протягом одного дня на тиждень, а саме з 10.00 год. до 20.00 год. суботи.

Outcome: partial