Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-02 00:00:00

Головний лікар Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить вирішити питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку [PERSON], посилаючись на те, що [PERSON],[INFO] є інвалідом ІІ групи безстроково по психічному захворюванню. Рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 18.02.2016 року визнаний недієздатним, опікуном призначений син [PERSON]. Психічним захворюванням страждає з 1969 року, коли після невдалого вступу в інститут змінився в поведінці, став чути чиюсь мову. Тоді вперше лікувався у Вінницькій психіатричній лікарні. З 1970 року знаходиться на обліку в КУ «Обласна клінічна лікарня» ЗОР з діагнозом: «Шизоаффективний розлад, змішаний тип». У клінічній картині захворювання афективно-маревна симптоматика: депресивно-іпохондрична з уривчастими маячними переживаннями, маніакально-подібними. В анамнезі неодноразово суїцідальні спроби, агресія на адресу близьких. Більше 40 госпіталізацій в стаціонар. Остання виписка 09.10.2015 року. Після виписки підтримуюче амбулаторне лікування приймає нерегулярно через відсутність критики до хвороби. Зі слів дружини [PERSON], стан чоловіка змінився протягом 2-х тижнів: не спить ночами, злісний, дратівливий. У квартирі «зробив цілковитий бардак з вулиці поприносив плакати, обклеїв всю квартиру, помалював стіни фарбою, відключив омофон, над дзеркалом застромив 2 ножа, не пускав нікого у квартиру». Загрожував дружині « я тебе вб'ю», кидався на неї з кулаками, ображав, обзивав, викинув усі її речі. 31.10.2017 року викликана бригада швидкої медичної допомоги, госпіталізований у КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР. 02.11.2017 року син [PERSON] надав у КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР рішення Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 18.02.2016 року про визнання [PERSON], недієздатним, опікуном призначений син [PERSON], у зв'язку з чим в той же день о 10.30. пацієнт оглянутий лікарсько-консультативною комісією. Під час огляду: у свідомості, орієнтований вірно. Доступний формальному контакту. Багатомовний не по суті, настрій підвищений із гнівливим відтінком. При згадуванні дружини дратується, обзиває її. Про причину госпіталізації говорить, «посварилися… вона мене провокує… кинув у неї шарф, вона мені «ти мене б'єш, от і посварилися…». Емоційно нестійкий. На зауваження не реагує, ще більше афектується. Мислення прискорене по темпу, із зізковзуваннями, паралогічне. Критика до поведінки та хвороби відсутня. Не заперечує, що виловлював погрози на адресу дружини. У судовому засіданні представник психіатричного закладу заяву підтримав з підстав, викладених в ній, та просив суд задовольнити заяву. Прокурор заяву підтримав та просив суд винести рішення про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку. Зацікавлена особа [PERSON] у судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, лікаря-психіатра, зацікавлену особу, думку прокурора, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON],[INFO] є інвалідом ІІ групи безстроково по психічному захворюванню. Рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 18.02.2016 року визнаний недієздатним, опікуном призначений син [PERSON]. Психічним захворюванням страждає з 1969 року, коли після невдалого вступу в інститут змінився в поведінці, став чути чиюсь мову. Тоді вперше лікувався у Вінницькій психіатричній лікарні. З 1970 року знаходиться на обліку в КУ «Обласна клінічна лікарня» ЗОР з діагнозом: «Шизоаффективний розлад, змішаний тип». У клінічній картині захворювання афективно-маревна симптоматика: депресивно-іпохондрична з уривчастими маячними переживаннями, маніакально-подібними. В анамнезі неодноразово суїцідальні спроби, агресія на адресу близьких. Більше 40 госпіталізацій в стаціонар. Остання виписка 09.10.2015 року. Після виписки підтримуюче амбулаторне лікування приймає нерегулярно через відсутність критики до хвороби. Зі слів дружини [PERSON], стан чоловіка змінився протягом 2-х тижнів: не спить ночами, злісний, дратівливий. У квартирі «зробив цілковитий бардак з вулиці поприносив плакати, обклеїв всю квартиру, помалював стіни фарбою, відключив омофон, над дзеркалом застромив 2 ножа, не пускав нікого у квартиру». Загрожував дружині « я тебе вб'ю», кидався на неї з кулаками, ображав, обзивав, викинув усі її речі. 31.10.2017 року викликана бригада швидкої медичної допомоги, госпіталізований у КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР. 02.11.2017 року син [PERSON] надав у КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР рішення Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 18.02.2016 року про визнання [PERSON], недієздатним, опікуном призначений син [PERSON], у зв'язку з чим в той же день о 10.30. пацієнт оглянутий лікарсько-консультативною комісією. Під час огляду: у свідомості, орієнтований вірно. Доступний формальному контакту. Багатомовний не по суті, настрій підвищений із гнівливим відтінком. При згадуванні дружини дратується, обзиває її. Про причину госпіталізації говорить, «посварилися… вона мене провокує… кинув у неї шарф, вона мені «ти мене б'єш, от і посварилися…». Емоційно нестійкий. На зауваження не реагує, ще більше афектується. Мислення прискорене по темпу, із зізковзуваннями, паралогічне. Критика до поведінки та хвороби відсутня. Не заперечує, що виловлював погрози на адресу дружини. Згідно ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Надані суду пояснення лікаря-психіатра [PERSON], зокрема, про те, що [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад, суд вважає доказами по справі, підтверджуючими необхідність госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved