Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

До Василівського районного суду надійшов позов ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов обґрунтовано наступним. Відповідно до укладеного договору б/н від 29 травня 2006 року відповідач отримав кредит в розмірі 10 200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач неналежним чином виконував зобовязання за договором, внаслідок чого станом на 19 грудня 2017 року виникла заборгованість в розмірі 30 082 грн. 50 коп., яка складається з наступного: тіло кредиту у сумі 6 836 грн. 16 коп., заборгованості за відсотками за користування кредитом у сумі 11 586 грн. 70 коп., пені у сумі 9 989 грн. 04 коп., а також 250 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина), 1 420 грн. 60 коп. штраф (процентна складова). Зазначену суму боргу позивач просить суд стягнути з відповідача, а також покласти на нього оплату понесених судових витрат. В судове засідання представник позивача не зявився, але надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи судом не заперечував. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявилась, про причини неявки суд не повідомила, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена своєчасно та у встановленому законом порядку, заперечень проти позову суду не надала. Суд, згідно ст.ст.128, 223, 280 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу та ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Оглянувши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно вимог ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно ст.80 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1); докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (частина 5). Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти Відповідно вимог ст.1048 ЦК України, розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. На підставі ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору б/н від 29 травня 2006 року відповідач отримав кредит в розмірі 10 200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, що підтверджено копією заяви позичальника на отримання кредиту, довідкою про умови кредитування, витягом із Умов та привал надання банківських послуг, витягу тарифів банку яка містяться в матеріалах справи та не оспорювалося відповідачем (а.с. 15, 16, 17-31). В звязку з неналежним виконанням відповідачем [PERSON] зобовязань за кредитним договором, станом на 19 грудня 2017 року виникла заборгованість в розмірі 30 082 грн. 50 коп., яка складається з наступного: тіло кредиту у сумі 6 836 грн. 16 коп., заборгованості за відсотками за користування кредитом у сумі 11 586 грн. 70 коп., пені у сумі 9 989 грн. 04 коп., а також 250 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина), 1 420 грн. 60 коп. штраф (процентна складова), що підтверджено розрахунком заборгованості, доданим до матеріалів справи (а.с.5-11, 12-14). Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що невиконанням зобов'язань відповідачем [PERSON] за кредитним договором щодо своєчасного повернення чергової суми кредиту, було порушено права позивача, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України, обовязок сплати на користь позивача судового збору в розмірі 1 762 грн. 00 коп. покладається на відповідача.

Outcome: approved