Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-22 00:00:00

В серпні 2018 року позивач звернулась до суду з цим позовом в якому просила зобов`язати відповідача вибачитись в суді перед нею за образи та приниження, стягнути 969 грн. матеріальної шкоди, 1000 грн. моральної шкоди, 500 гривень витрат за проведення товарознавчої експертизи, та судовий збір в розмірі 640 гривень, всього 3109 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що відповідачем біля її будинку було безпідставно вчинено сварку, під час якої остання ображала її нецензурною лайкою, розбила її вхідні двері пошкодила частину бетонної стяжки. Через вказані обставини вимушена була звернутись до правоохоронних органів. Такі дії відповідача порочать її честь і гідність, в результаті чого завдано морального болю, душевних переживань, що призвело до різкого погіршення самопочуття морального пригнічення. Позивач в судове засідання не прибула, в письмовій заяві до суду просила проводити розгляд справи без її участі, свої вимоги підтримала повністю з підстав, зазначених в позовній заяві, просила задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечила. Відповідач в судове засідання не прибула. Враховуючи те, що про час і місце судового розгляду вона була повідомлена вчасно та належним чином, зокрема судова повістка направлялась за останнім відомим та вказаним у позовній заяві та у висновку Новоград-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області від 22.07.2017 року, \~ її місцем проживання. Про причини неявки суду не повідомила, заперечення проти позову не подала, суд вважає за можливе ухвалити рішення заочно на підставі наявних доказів у\~ справі. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 01.07.2018 року до Новоград-Волинського ВП надійшло звернення від [PERSON], що проживає [INFO], про те, що її сусідка [PERSON], що проживає в будинку, 16, влаштувала сварку та пошкодила частину бетонної стяжки та вхідні двері до будинку. Відповідно до висновку Новоград-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області від 11.07.2017 року по зверненню гр. [PERSON], інспектором СРПП при розгляді матеріалів ЖЕО № 4448 встановлено, що 01.07.2017 року між [PERSON] та [PERSON] через особисті непорозуміння, виник конфлікт, в результаті якого сума матеріального збитку завданого позивачу склала 1000 грн., а із відповідачем проведено профілактичну бесіду про недопустимість протиправної поведінки, та повідомлено [PERSON] про те, що вона має право звернутись в приватному порядку до суду для відшкодування матеріальних збитків.(а.с.5, 6). Статтею 3 Конституції України\~закріплено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до ч. 1\~ст. 277 ЦК України, фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Згідно із ч. 1ст. 297\~ЦК України,кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Із роз'яснень, які містяться у п. 4Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи»\~слідує, що під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро та зло. Разом з тим, пункт 26 вказує на те, що суд не вправі зобов`язувати відповідача вибачатися перед позивачем у тій чи іншій формі, оскільки примусове вибачення як спосіб судового захисту честі, гідності чи ділової репутації за порушення недостовірної інформації не передбачено у статтях\~16,\~277 ЦК. Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Виходячи з викладеного позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача вибачитись перед позивачем в суді за образи і погрози не підлягають до задоволення. Щодо стягнення з відповідача моральної та матеріальної шкоди, судом встановлено наступне. Відповідно до висновку про вартість майна складеного 17.08.2017 року, [PERSON] завдано матеріального збитку в результаті пошкодження оббивки вхідних дверей та бетонного бордюру в розмірі 969 грн. (а.с. 14-29). Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на її відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права; доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено. Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Дослідивши надані позивачем докази, суд приходить до висновку, що саме з вини відповідача позивачу було завдано матеріальні збитки, тому позовні вимоги щодо стягнення матеріальної шкоди в розмірі 969 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно ч. 1ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, в тому числі, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із нищенням чи пошкодженням її майна. У своїй постанові Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 р. у п.5 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», роз`яснив, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або витрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Cуд вважає доведеним, що внаслідок вчинених відповідачем дій щодо позивача, їй була заподіяна моральна шкода, яка підлягає відшкодуванню у відповідності до положень ст.ст. 16, 23, 1167 ЦК України. При визначенні розміру моральної шкоди суд враховує вимоги розумності, справедливості та виваженості, бере до уваги обставини справи, глибину фізичних та душевних страждань позивача, ступінь зниження престижу і репутації, відсутність його ініціативи щодо спростування зазначених обставин і визначає розмір грошового відшкодування моральної шкоди в сумі 1 000 грн., що не буде надмірним в українському суспільстві та є адекватним тим стражданням, яких зазнала позивач. Згідно зі змістом п.1 ч.2ст.141 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Відповідно до ч. 1\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. П. 2 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України\~визначено, що до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. В зв`язку з цим підлягають задоволенню і позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача оплати за проведення експертного дослідження в сумі 500,00 грн., які позивач поніс при проведенні вищевказаної експертизи (а.с.10). \~ У відповідності до\~ст.141 ЦПК України\~у разі часткового задоволення позову судові витрати розподіляються пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~\~ Виходячи з пропорційності задоволених позовних вимог, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача 1280 грн. судового збору за вимоги про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Outcome: partial