Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В позові позивач зазначила про те, що з 04.11.2006 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO] Сімейне життя позивача і відповідача не склалось і позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. Позивач знаходиться в скрутному матеріальному становищі і їй не вистачає коштів на забезпечення дитини всім необхідним. [PERSON] відвідує безліч гуртків, які також потребують додаткових коштів. Окрім того, [PERSON] потрібні чималі кошти на лікування сина. Відповідач на утримання сина ніякої допомоги не надає, взагалі не цікавиться ні здоров'ям дитини, ні потребами, ні життям. [PERSON] працює неофіційно, має достатній заробіток та може надавати кошти на утримання дитини. Вище викладене й стало підставою для звернення до суду із вимогою про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина - [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 1 000, 00 гривень, щомісячно, з моменту звернення до суду з позовом до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, аргументуючи мотивами, викладеними в позовній заяві. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Суд, враховуючи думку позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 04.11.2006 року відділом РАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрований 04.11.2006 року, актовий запис № 3130. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON]. (а.с. 4) Судом встановлено, що позивач з відповідачем від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. (а.с. 5) Відповідно до довідки № 536, виданої 27.03.2015 року КМ «П'ятничани», за адресою: [ADDRESS], зареєстровані та проживають: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 7) Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України суд при визначенні аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Частиною 1 ст. 180 СК України передбачено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Також, судом встановлено, що малолітній [PERSON] має незадовільний стан здоров'я, зокрема, дитині встановлено діагноз - епілепсія. (а.с. 8-17) Вирішуючи питання про стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини, суд виходить з того, що стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно зі становищем одержувача аліментів. Судом при визначенні аліментів враховано положення ч. 1 ст. 182 СК України. Разом з тим, на час прийняття рішення суду невідомі відомості щодо відповідача, його дійсне матеріальне становище, відсутність (наявність) у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення. Оцінивши в сукупності наявні в матеріалах справи докази та врахувавши обставини справи, вимоги чинного законодавства, суд дійшов до переконання в тому, що відповідач зобов'язаний та може надавати щомісячне утримання дитині в розмірі 1 000, 00 гривень. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Встановлений даним рішенням суду розмір аліментів на утримання дитини, є гарантією прав дитини, встановлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини. Проживання одного з батьків окремо від дитини не повинно впливати на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Суд звертає увагу, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, на що, в тому числі, необхідні й фінансові витрати. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, відповідно до ч. 1 ст. 155 СК України. Щодо додаткових витрат позивача на розвиток дитини, її лікування, то суд вважає за необхідне роз'яснити, що згідно ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимог про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Отже, додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України, до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на правову допомогу. Згідно квитанції № 38 від 27.03.2015 року позивачем було сплачено адвокату [PERSON] 200, 00 гривень за складання позовної заяви про стягнення аліментів. (а.с. 18) Враховуючи те, що позивач була звільнена від сплати судового збору, останній згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, слід стягнути з відповідача в дохід держави в сумі 243, 60 гривень, а також стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати на правову допомогу в сумі 200, 00 гривень, згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved