Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

В червні 2011 року ПАТ «УкрСиббанк» звернулись до суду з позовом, в якому просили стягнути заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №11328390000 від 04.04.2008 р. та за договором про надання споживчого кредиту №11328462000 від 04.04.2008 р. шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Рішенням Київського районного суду від 22.12.2011 р. позов ПАТ «УкрСиббанк» задоволено. Визнано спадкоємцями [PERSON] його дружину та батьків - [PERSON], [PERSON], [PERSON] Стягнуто з [PERSON], [PERSON], [PERSON] заборгованість у сумі 124 628,38 доларів США та 1820,00 грн. шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, що забезпечує виконання зобов'язань [PERSON] за договором про надання про надання споживчого кредиту №11328390000 від 04.04.2008 р. та за договором про надання споживчого кредиту №11328462000 від 04.04.2008 р. (т.1 а.с.113-117). Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 05.06.2013 р. змінено сторону позивача у справі, а саме ПАТ «УкрСиббанк» на ТОВ «Кей-Колект» (т.1 а.с.268). Рішенням апеляційного суду Харківської області від 26.06.2013 р. рішення Київського районного суду від 22.12.2011 р. в частині визнання осіб спадкоємцями та стягнення з них заборгованості скасовано та у задоволення цих позовних вимог відмовлено. Рішення Київського районного суду від 22.12.2011 р. в частині звернення стягнення на предмет іпотеки змінено. Ухвалою колегії судді судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.12.2013 р. рішення Київського районного суду від 22.12.2011 р. та рішенням апеляційного суду Харківської області від 26.06.2013 р. скасовані, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції (т.2 а.с.22-26). В ході нового розгляду справи, представник позивача ТОВ «Кей-Колект» уточнив позовні вимоги та просить визнати спадкоємцями [PERSON] його дружину та батьків: [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Також просять на підставі договору іпотеки житлового приміщення, посвідченого 04.04.2008 р. приватним нотаріусом ХМНО Аверіною М.Е., зареєстрованого в реєстрі за № 222, звернути стягнення на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка зареєстрована за [PERSON], на погашення заборгованості перед ТОВ «Кей-Колект» за договорами споживчого кредиту у розмірі 112 630,38 доларів США, в гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на дату ухвалення рішення суду, в погашення наступних вимог: за договором про надання кредиту №11328390000 від 04.04.2008 у розмірі 107 043,38 доларів США та за договором №11328462000 від 04.04.2008 у розмірі 5587,00 доларів США із застосуванням процедури продажу, встановленої статтею 38 Закону України «Про іпотеку», для чого заставодержателю надати право від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» укласти договір купівлі-продажу вказаної квартири будь-яким способом з іншою особою-покупцем за початковою ціною реалізації, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеною суб'єктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки квартири. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 04.04.2008 р. між [PERSON] та AT «УкрСиббанк» був укладений договір про надання споживчого кредиту №11328390000, відповідно до умов якого AT «УкрСиббанк» надав позичальнику кредит в сумі 100000,00 доларів США, що станом на дату видачі кредиту складало 505 000,00 грн. 00 коп. Вказані грошові кошти було надано позичальнику строком до 04.04.2029 р., зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами 13,00 % річних, цільове призначення кредиту - придбання квартири. Крім того, 04.04.2008 р. між [PERSON] та позичальником був укладений договір про надання споживчого кредиту №11328462000 відповідно до умов якого AT «УкрСиббанк» надав позичальнику кредит в сумі 6 500,00 доларів США, що станом на дату видачі кредиту складало 32 825,00 грн. Вказані грошові кошти було надано позичальнику строком до 04.04.2029 р., зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами 13,00 % річних, цільове призначення кредиту - придбання квартири. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитними договорами [PERSON] передав в іпотеку AT «УкрСиббанк» нерухоме майно - трикімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] загальною площею 67,7 кв. м. Проте, 24.07.2010 р. [PERSON] помер. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями [PERSON], такі що прийняли спадщину, і до них перейшли усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві. Позивач просить в рахунок погашення заборгованості за зазначеними кредитними договорами звернути стягнення на предмет іпотеки, що забезпечує виконання кредитних зобов'язань [PERSON] В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], представники третіх осіб ПАТ КБ «Приват Банк», ВАТ «Універсал Банк», ВАТ «Уні Кредит Банк», ПАТ «ОТП Банк», ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в судове засідання не з'явилися, про час і місце судового засідання повідомлені у встановленому порядку. Враховуючи, що в справі є достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, відповідачі та треті особи належним чином повідомлені про місце і час судового засідання, представник позивача не заперечує проти ухваленні заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, суд розглядає справу у відсутність відповідачів та третіх осіб відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 04.04.2008 р. між [PERSON], що мешкав за адресою: [ADDRESS] та AT «УкрСиббанк» був укладений договір про надання споживчого кредиту №11328390000, відповідно до умов якого AT «УкрСиббанк» надав [PERSON] кредит в сумі 100 000,00 доларів США, що станом на дату видачі кредиту складало 505 000,00 грн., строком до 04.04.2029 р., зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами 13,00 % річних, цільове призначення кредиту - придбання квартири. 04.04.2008 р. між [PERSON] та АТ «УкрСиббанк» був укладений договір про надання споживчого кредиту №11328462000, відповідно до умов якого AT «УкрСиббанк» надав [PERSON] кредит в сумі 6 500,00 доларів США, що станом на дату видачі кредиту складало 32 825,00 грн. строком до 04.04.2029 р., зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами 13,00 % річних, цільове призначення кредиту - придбання квартири. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитними договорами №11328390000 від 04.04.2008 рокута №11328462000 від 04.04.2008 року [PERSON]передав в іпотеку AT «УкрСиббанк» нерухоме майно - трикімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 67,7 кв. м. Згідно розрахунку заборгованості за кредитними договорами №11328390000 від 04.04.2008 рокута №11328462000 від 04.04.2008 р.підтверджується наявність та розмір простроченої заборгованості за кредитними договорами, укладеними з [PERSON], тобто зобов'язання належним чином не виконані. У відповідність зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. [INFO] року [PERSON] помер. Спадкоємцями померлого [PERSON] є його дружина [PERSON], син [PERSON], батьки [PERSON] та [PERSON], які у визначений законом строк звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкодавців). Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно статті 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна. Статтею 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотеко держатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно ст.35 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель має право звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Згідно ст.39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону, а також вказавши початкову ціну продажу предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Відповідно до вимог статті 38 Закону України «Про іпотеку», якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, іпотекодержатель зобов'язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. У разі невиконання цієї умови іпотеко держатель несе відповідальність перед такими особами за відшкодування завданих збитків. Дії щодо продажу предмета іпотеки та укладання договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця. Ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього. Договір купівлі-продажу предмета іпотеки, укладений відповідно до цієї статті, є правовою підставою для реєстрації права власності покупця на нерухоме майно, що було предметом іпотеки. Скасовуючи попередні судові рішення, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своїй ухвалі від 04.12.2013 р. зазначив, що спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони нараховані позичальникові за життя, інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. Суди ж не дослідили розрахунку заборгованості за кредитними договорами, не звернули уваги на те, що таких розрахунок здійснено станом на 11.03.2011 р., не встановили дійсного розміру кредитної заборгованості, що стало підставою для скасування ухвалених по справі судових рішень (т.2 а.с.22-26). В той же час судом касаційної інстанції не зазначається в якості підстави для скасування судових рішень - звернення стягнення на предмет іпотеки, що забезпечує виконання зобов'язань згідно договору іпотеки від 04.04.2008 р., а саме на трикімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка зареєстрована за [PERSON], шляхом проведення прилюдних торгів із початковою ціною продажу предмета іпотеки не нижче 435 687 грн. 12.12.2011 р. ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей - Колект» уклали договір факторингу №1, згідно з яким відбулося відступлення прав вимоги. Відповідно до умов договору факторингу №1 ТОВ «Кей - Колект» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги на підстав кредитних договорів №11328390000 від 04.04.2008 р.та №11328462000 від 04.04.2008 р. (т.1 а.с.198-205). Як вбачається з Витягу про реєстрацію у Державному реєстрі іпотек від 25.12.2012 р., що міститься у справі, іпотекодержателем квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], є ТОВ «Кей - Колект» на підставі договору відступлення прав вимоги за договором іпотеки (т.2 а.с.121). Згідно розрахунків заборгованості за кредитними договорами №11328390000 від 04.04.2008 р.та №11328462000 від 04.04.2008 р.підтверджується наявність та розмір простроченої заборгованості за кредитними договорами, укладеними з [PERSON] На момент смерті [PERSON] на 24.07.2010 р. заборгованості, що виникла за договором про надання споживчого кредиту №11328390000 від 04.04.2008 р. склала 97 570,84 доларів США, з яких: 91 497,94 доларів США - строкова заборгованість за кредитом, 6072,90 доларів США - прострочена заборгованість за кредитом, а заборгованість, що виникла за договором про надання споживчого кредиту №11328462000 від 04.04.2008 р. склала 6287,29 доларів США, з яких: 5945,18 доларів США- строкова заборгованість за кредитом, 342,11 доларів США - прострочена заборгованість за кредитом (т.1 а.с.33, 39, т.2 а.с.125, 128). Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «Кей-Колект»підлягають частковому задоволенню, а саме, в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за договорами споживчого кредиту в розмірі 103 858, 13 доларів США, яка виникла за договором про надання споживчого кредиту №11328390000 від 04.04.2008 р. в розмірі 97 570,84 доларів США, з яких: 91 497,94 доларів США - строкова заборгованість за кредитом, 6072,90 доларів США - прострочена заборгованість за кредитом; та заборгованість, яка виникла за договором про надання споживчого кредиту №11328462000 від 04.04.2008 р. в розмірі 6287,29 доларів США, з яких: 5945,18 доларів США- строкова заборгованість за кредитом, 342,11 доларів США - прострочена заборгованість за кредитом, слід звернути стягнення на предмет іпотеки, що забезпечує виконання цих зобов'язань згідно договору іпотеки від 04.04.2008 р., а саме трикімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка зареєстрована за [PERSON], із застосуванням процедури продажу, встановленої статтею 38 Закону України «Про іпотеку», для чого заставодержателю надати право від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» укласти договір купівлі-продажу вказаної квартири будь-яким способом з іншою особою-покупцем за початковою ціною реалізації, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеною суб'єктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки квартири. Щодо позовних вимог про визнання спадкоємцями [PERSON] його дружину та батьків: [PERSON], [PERSON], [PERSON] суд зазначає наступне. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємці, які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Із відомостей Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори (т.1 а.с.93) вбачається, що в шестимісячний строк після смерті [PERSON] із заявами про прийняття спадщини до нотконтори звернулись дружина та батьки померлого - [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Таким чином, [PERSON], [PERSON], [PERSON] в силу Закону, а саме ст.ст.1261, 1268, 1269 ЦК України є спадкоємцями [PERSON], які прийняли спадщину після його смерті, тому додаткове визнання їх спадкоємцями судовим рішенням є зайвим. Враховуючи викладене,

Outcome: partial