Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-03 00:00:00

В січні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації місця проживання. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вона є власником будинку [ADDRESS], який належить їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого приватним нотаріусом Красноармійського міського нотаріального округу Донецької області Коваленко О.В. від 03 червня 2013 року, зареєстровано в реєстрі за № 1774. Позивач вказує, що з 05 лютого 2005 року у зазначеному будинку зареєстрований її рідний син [PERSON], який з жовтня 2014 року по теперішній час не проживає, участі в сплаті за комунальні послуги та в ремонті будинку не бере, а знятися з реєстраційного обліку відмовляється. Позивач зазначає, що реєстрація відповідача в будинку, який у ньому фактично не проживає, тягне за собою додаткові витрати на оплату комунальних платежів, через що вона змушена платити за відповідача комунальні послуги, що негативно відображається на її майновому становищі. На підставі ч.1 та ч.2 ст.405 ЦК України, позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право на користування житлом, у зв'язку з відсутністю його в місті постійного проживання понад один рік без поважних причин. В судове засіданні позивач не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності та не заперечує щодо ухвалення рішення на користь позивача. Представник третьої особи, в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, із клопотанням про відкладення розгляду справи не звертався. Відповідно до ст.169 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності позивача, відповідача та представника третьої особи на підставі наявних у справі доказів, які вважає достатніми. З урахуванням ч.2 ст.197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих доказів, суд приходить до переконання, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права. Згідно із ст. 2 ЖК України, завданням житлового законодавства є регулювання житлових відносин з метою забезпечення гарантованого Конституцією України права громадян на житло. Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк може бути продовжений наймодавцем, а в разі спору судом. Відповідно до ч.2 ст. 107 ЖК України, наймач або член його сім'ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття. Відповідно до ст.405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користуватися жилим приміщенням, внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно свідоцтва про шлюб, виданого 21 листопада 1980 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану м. Красноармійська Донецької області, актовий запис № 528, [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] (прізвище після шлюбу [PERSON]) (а.с. 15). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 27 травня 1974 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану м. Красноармійська Донецької області, актовий запис № 340, 14 травня 1974 року народився [PERSON], батьками якого є [PERSON] та [PERSON] (а.с.16). Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого приватним нотаріусом Красноармійського міського нотаріального округу Донецької області Коваленко О.В. від 03 червня 2013 року, зареєстровано в реєстрі за № 1774, [PERSON] є власником буд. [ADDRESS] (а.с.8). Право власності на зазначений будинок зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за позивачем 03 червня 2013 року за № 1774(а.с.9). Згідно довідки від 12 січня 2016 року, складеною секретарем квартального комітету № 21 [PERSON] та яка завірена печаткою Красноармійської міської ради Донецької області, [PERSON], [INFO] проживає за адресою: [ADDRESS]. Склад сім'ї: [PERSON], [INFO] - син, [PERSON], [INFO], - донька. З копії паспорта відповідача [PERSON] також вбачається, що він зареєстрований в будинку [ADDRESS]. Згідно акта від 12 січня 2016 року, складеного секретарем квартального комітету № 21 [PERSON] та який завірений печаткою Красноармійської міської ради Донецької області, [PERSON], [INFO], який зареєстрований за адресою: [ADDRESS], за зазначеною адресою не проживає з жовтня 2014 року по теперішній час (а.с.7 ). Відповідно до вимог ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки відповідач позов визнає, а також ураховуючи, що відповідач [PERSON] не проживає у будинку без поважних причин, своїх особистих речей в ньому не має, комунальних послуг не сплачує, суд приходить до висновку, що позов є підставним і такий слід задовольнити. За таких обставин, відповідач підлягає визнанню таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS] на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved