Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В позові позивач зазначила про те, що 02.12.2003 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] Спільне життя у позивача з відповідачем не склалось. Відповідач аліменти нікому не сплачує, стягнення по виконавчим документам з відповідача не проводяться, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, повнолітніх дочки, сина не має. Вищевикладене й стало підставою для звернення позивача до суду з вимогами про розірвання шлюбу та стягнення з відповідача на користь позивача щомісячно аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою від 27.02.2015 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів роз'єднані в самостійні провадження. Ухвалою суду від 18.03.2015 року у справі про стягнення аліментів відкрито провадження. В ході розгляду справи позивачем було уточнено позовні вимоги, а саме: позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 500, 00 гривень, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач уточнені позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, аргументуючи мотивами, викладеними в позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав. Зазначив, що приймає участь у вихованні дитини: бере сина на відпочинок, купує речі. Також повідомив, що особисто відповідачу гроші давати не бажає. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 06.02.2007 року відділом РАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрований 02.12.2003 року, актовий запис № 3274. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON]. (а.с. 7) Судом встановлено, що позивач з відповідачем від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. (а.с. 6) Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України суд при визначенні аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження.Частиною 1 ст. 180 СК України передбачено обов'язок обох батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів судом враховано стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів - здорова та працездатна людина, офіційно не працює, отримує мінливий дохід; сімейне становище відповідача; відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом також прийнято до уваги те, що стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно зі становищем одержувача аліментів. Враховуючи обов'язок обох батьків утримувати дитину, а також інші обставини, що мають істотне значення, суд приходить до висновку про задоволення позову. Оцінивши в сукупності наявні в матеріалах справи докази та врахувавши обставини справи, позиції сторін, вимоги чинного законодавства, в тому числі положення ч. 1 ст. 184 СК України, суд дійшов до переконання в тому, що відповідач зобов'язаний та може надавати щомісячне утримання дитині в розмірі 500, 00 гривень, враховуючи обов'язок обох батьків утримувати дитину до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Встановлений даним рішенням суду розмір аліментів на утримання дитини, є гарантією прав дитини, встановлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини. Проживання одного з батьків окремо від дитини не повинно впливати на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Суд звертає увагу, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, на що, в тому числі, необхідні й фінансові витрати. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, відповідно до ч. 1 ст. 155 СК України. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторонни понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено відсплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи те, що позивач була звільнена від сплати судового збору, останній згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача в дохід держави в сумі 243, 60 гривень. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved