Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-24 00:00:00

В січні 2019 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що являється власником будинковолодіння № 49 по вулиці Залізнична (колишня назва Радянська) в с.Дружня Бородянського району Київської області. В грудні 2018 року він, з метою укладення договору дарування звернувся за консультацією до приватного нотаріуса і дізнався, що дванадцятою Київською державною нотаріальною конторою накладений арешт на невизначене майно, все його майно, будинок. Підстава обтяження: постанова 2029/6 від 11 грудня 2013 року, відділу державної виконавчої служби у Ленінградському районі. Для зняття арешту він звернувся до відділу державної виконавчої служби Святошинського районного відділу, де отримав відповідь, що виконавче провадження знищене, а для скасування арешту йому необхідно звернутися до суду. Оскільки накладення арешту та внесення відповідного запису до Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна обмежує його право, як власника вільно розпоряджатися будинковолодінням № 49 по вулиці Залізнична (колишня назва Радянська) в с.Дружня Бородянського району Київської області просив зняти арешти, внесені до єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, зареєстровані на підставі постанови відділу державної виконавчої служби у Ленінградському районі від 11 грудня 2003 року. Позивач в судове засідання не з'явився, відповідно до заяви просив розглянути справу без його участі, позов підтримав. Відповідач Святошинський районний відділ державної виконавчої служби міста [PERSON] територіального управління юстиції у м.Києві в судове засідання представника не направив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач [PERSON] являється власником жилого будинку, що знаходиться за адресою: с.Дружня, Бородянського району, Київської області, вулиця Залізнична (колишня назва Радянська), №49 з відповідними господарчими та побутовими будівлями і спорудами, що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 22 квітня 2003 року, копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.8-9). З інформаційної довідки з Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта (а.с.10-11) вбачається, що 29 жовтня 2004 року на підставі постанови, 2029/6, 11 грудня 2003, відділу Державної виконавчої служби у Ленінградському районі накладений арешт на невизначене майно, все майно [PERSON]. З копії листа Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста [PERSON] ГТУЮ у м.Києві вбачається, що виконавче провадження по виконанню постанови 2029/6 від 11 грудня 2003 року, боржником за якою є [PERSON] на виконанні у відділі не перебуває, та зареєстрованим не значиться, оскільки строк зберігання їх становить один рік. В зв'язку з цим відділ позбавлений можливості вжити заходів щодо звільнення майна з-під арешту (а.с.12). Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1, 2 ст.319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», арешт може бути знятий за рішенням суду. Оскільки виконавче провадження по виконанню постанови 2029/6 від 11 грудня 2003 року, боржником за якою є [PERSON] на виконанні не перебуває і зареєстрованим не значиться, а накладений на майно [PERSON] арешт порушує його права, то суд вважає за необхідне позов задовольнити.

Outcome: approved