Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-23 00:00:00

До Дарницького районного суду м. Києва звернулась [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обґрунтовано тим, що 03.10.2015 року вона з відповідачем зареєстрували шлюб. У шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею. Ще до народження дитини між ними стали постійно виникати непорозуміння, внаслідок чого вони поступово втратили взаємну повагу та любов один до одного. Спільне господарство вони з відповідачем не ведуть, проживають окремо, шлюбні стосунки між ними припинені в липні 2017 року. Відновлювати з відповідачем шлюбні стосунки вона наміру не має, шлюб носить формальний характер, подальше збереження шлюбу з відповідачем вважає неможливим. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 16.08.2019 року відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 29.01.2019 закрито підготовче провадження та справа призначена до розгляду по суті. У судове засідання для розгляду справи по суті позивач не прибула, проте подала до суду заяву в якій зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити, та розглядати справу у її відсутність, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не прибув, хоча про день час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, заяви, клопотання, відзив на позовну заяву до суду від нього не надходили. З урахуванням положень ст.ст. 223, 280, 281 ЦПК України та з врахуванням позиції позивача, яка не заперечував проти заочного розгляду справи, суд розглянув справу в заочному порядку за відсутністю відповідача та позивача. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно-процесуального кодексу України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовна заява обґрунтована та така, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 03.10.2015 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, про що складено актовий запис № 2653 (а.с. 9). У шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). З позовної заяви вбачається, що спільне життя сторін не складалася внаслідок відсутності порозуміння та розбіжностей у поглядах на життєві і сімейні цінності, внаслідок чого спільне господарство сторони не ведуть, проживають окремо, шлюбні стосунки між ними припинені в липні 2017 року. Згідно ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушення до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотні значення. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. З`ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, обставини, викладені у позові, те, що сторони не підтримують шлюбні стосунки, не ведуть спільне господарство та проживають окремо, їх взаємовідносини, суд вважає, що немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, що має істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved