Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-16 00:00:00

В серпні 2019 року позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що у 2012-2013 роках зустрічалася з відповідачем та мала з ним інтимні стосунки. [INFO] вона народила доньку [PERSON] . В свідоцтві про народження доньки, в графі батько зазначено [PERSON] , як передбачено ст. 135 Сімейного кодексу України. Батьком дитини являється [PERSON] , який визнає своє батьківство, але заяву про визнання батьківства не писав і не бажає писати в даний час. Тому просила визнати, що [PERSON] , [INFO] , являється батьком її доньки [PERSON] , [INFO] . Позивачка в підготовче судове засідання не з`явилась, відповідно до заяви просила розглянути справу у її відсутність, позов підтримала. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, відповідно до заяви просив розглянути справу у його відсутність, позов визнав. Дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.4), де у графі батько зазначений [PERSON] , у графі мати [PERSON] . З копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України вбачається, що [PERSON] записаний батьком дитини [PERSON] , відповідно до частини першої статті 135 СК України (а.с.5). Відповідно до ч.1 ст.135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до ст.121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою. Походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини. Відповідно до ч.1 ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст.82 ЦПК України передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Враховуючи, що позивачка просить визнати відповідача батьком її дитини, відповідач позов визнав, і суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності обставин, що визнаються сторонами та добровільності їх визнання, то суд вважає за необхідне позов задовольнити.

Outcome: approved