Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

Головний лікар Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просив вирішити питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку [PERSON], [INFO]. В обґрунтування заяви зазначено наступне. Хвора [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: [PERSON], вул. В. Пойденко, буд.З, є інвалідом II групи безстроково по психічному захворюванню. Рішенням Токмакського суду від 20.09.2002 визнана недієздатною. Рішенням Токмакської міської Ради Запорізької області України виконавчого комітету від 28.11.2002 опікуном призначена дочка [PERSON]. Із анамнезу відомо, що [PERSON] знаходиться під наглядом лікаря-психіатра з 1987 року з приводу параноїдної шизофренії. Багаторазово, більш 10 раз, лікувалася стаціонарно у КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР, Молочанскій психіатричній лікарні. У клінічній картині параноїдна, галюцинаторно-параноїдна симптоматика, з відмовою від їжі, агресією до рідних. Сформований емоційно-вольовий дефект. Ремісії неякісні. Остання виписка із стаціонару 08.12.2015. Після виписки підтримуючу терапію приймала нерегулярно. Із заяви опікуна, стан погіршився протягом місяця - «поводиться агресивно, не миється, не їсть, збирає сміття та їжу у постіль, несе маячню, ночами не спить, ліки приймати відмовляється, намагається втекти з дому, у будинку не дає нічого зробити, загрожує фізичною розправою». Спеціалізованою бригадою швидкої медичної допомоги доставлена у КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР 16.06.2017 р. о 15.15 год. Оглянута черговим лікарем-психіатром приймального відділення, який підтвердив загострення важкого психічного розладу, госпіталізована у примусовому порядку. 17.06.2017 о 08.30 оглянута комісією лікарів-психіатрів. Під час огляду: неохайна, емоційно напружена, агресивна, негативистична, уникає візуального контакту, озирається навкруги. Спонтанно заявляє: «Коли мені віддадуть папір до документів?». На задані питання відповідає - «не знаю», або відповідає не по суті, щось шепоче, назвала ім'я лікаря. На запитання про причину відмови від їжі сказала, що «ще не можна їсти... потрібно поки їжу збирати... ще не вмерли...». Потім перестає взагалі відповідати на запитання, робить невизначні жести, махає головою. Поведінка в цілому носить галюцинаторно-маячний характер. Критики до хвороби немає. Теперішній стан хворої можна кваліфікувати, як важкий психічний розлад у формі шизофренії параноїдної, безперервний тип перебігу, з дефектом складної структури, параноїдний синдром. За своїм психічним станом становить небезпеку для себе та оточуючих, а також не може задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечує її життєдіяльність (не їсть, загрожує фізичною розправою, агресивна в адресу рідних). Лікування можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару У судовому засіданні представник психіатричного закладу доводи заяви підтримав з підстав, викладених в ній, і просив суд задовольнити заяву. Законний представник [PERSON]І не заперечувала відносно задоволення даної заяви. [PERSON] у судовому засіданні не надала пояснення, оскільки перебуває в тяжкому психічному стані. Прокурор заяву підтримала і просила суд винести рішення про госпіталізацію [PERSON]Мдо психіатричного закладу у примусовому порядку. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, лікаря-психіатра, особи, щодо якої вирішується питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку, її законного представника, думку прокурора, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. У своєму рішенні Європейський Суд з прав людини (справа «[PERSON] проти України») від 17.04.2014 року зазначив, що особа не може вважатися «Психічно хворою» та позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов; по-перше, об'єктивна медична експертиза повинна достовірно показати, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання. Як вбачається з висновку комісії лікарів-психіатрів від 17.06.2017 року, [PERSON], [INFO], страждає на тяжкий психічний розлад у вигляді шизофренії параноїдної, безперервний тип перебігу, з дефектом складної структури, параноїдний синдром. Госпіталізація обґрунтована. Обстеження та лікування можливі лише в умовах психіатричного стаціонару. Надані суду пояснення лікаря-психіатра, зокрема, про те, що [PERSON] з 1987 р. страждає на вищезазначений психічний розлад, на даний час психічний стан останньої погіршився, внаслідок чого становить небезпеку для себе та оточуючих, а також не може задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечує її життєдіяльність (не їсть, загрожує фізичною розправою, агресивна в адресу рідних), в звязку з чим потребує примусової госпіталізації до психіатричної лікарні для обстеження та лікування, суд вважає доказами по справі, підтверджуючими необхідність госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку. Таким чином, зібрані у справі докази і їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення даної заяви.

Outcome: approved