Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

В січні 2018р. позивач ПАТ «Державний ощадний банк України» звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON], в якому просив суд: стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості у розмірі 9553, 31 грн., а також понесені судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 1762,0 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що відповідач [PERSON] порушив умови договору кредиту, не повертав отриманий кредит своєчасно, не сплачував кошти (відсотки) за користування ним. В зв'язку із порушенням умов договору, відповідач повинен сплатити: основну заборгованість (прострочену) - 5997,96 грн., проценти за користування кредитом (строкові) - 152,82, проценти за користування кредитом (прострочені) - 1841,4 грн., пеню за прострочену заборгованість - 967,65 грн., комісію за розрахунково-касове обслуговування (прострочена) - 15, 0 грн., суму кредитної заборгованості - 8974, 83 грн., суму інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості за кредитом 450, 93 грн., 3% річних від прострочених сум заборгованості за кредитним договором 127,55 грн., а всього заборгованість складає 9553, 31 грн. Зазначену суму боргу позивач просить стягнути з відповідача у повному обсязі, а також судовий збір. Ухвалою Шевченківського районного суд м. Києва від 14 лютого 2018р. у справі відкрито провадження для розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження строк, відповідач будучи повідомленим належним чином, відзив на позов не подав, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від відповідача також не надходило. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що 06 січня 2015р., на підставі заяви відповідача, між сторонами було укладено договір № 2169363, про відкриття та обслуговування рахунку, випуску та надання платіжної картки. 06 лютого 2015р. укладено додатковий договір №1 до договору № 2169363 про відкриття та обслуговування рахунку, випуску та надання платіжної картки. Відповідно до п. 1.1 договору (зі змінами у відповідності до додаткового договору №1) Позичальнику відкрито рахунок в національній валюті України на умовах тарифного пакету «Зарплатний». Згідно з п. 1.1.4 договору позичальнику встановлено кредитний ліміт у розмірі 1000,0 грн. з фіксованою процентною ставкою на рівні 28 % річних, що сплачується щомісячно, процентна ставка за несанкціонованим овердрафтом складає 35 % річних, щомісячна плата за обслуговування невикористаної частини встановленого кредиту 0,00 % річних та процентна ставка за безготівковий розрахунок в розмірі 0,00 % річних. Пунктом 4.4 договору (зі змінами у відповідності до додаткового договору №1) Позичальник зобов'язаний погасити заборгованість за кредитом у повному обсязі у разі закінчення строку дії платіжної картки та не продовження її дії на новий строк, а також у разі звільнення з організації, з якою банком укладено договір про надання послуг по зарахуванню та виплаті заробітної сплати. Крім того, згідно з зазначеним пунктом договору в разі порушення строку сплати платежів за договором клієнт зобов'язаний сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період за який сплачується пеня, від суми несвоєчасно виконаного зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до п. 4.6 договору встановлено, що банк має право вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати процентів та інших платежів за цим договором, у випадку невиконання або неналежного виконання клієнтом зобов'язань, щодо вчасного повернення кредиту, сплати процентів та інших платежів за цим договором. У разі виникнення простроченої заборгованості за рахунком та кредитом, її непогашення у визначені строки, клієнт гарантує повернення сум такої заборгованості всіма належними йому коштами, майном, майновими правами, тощо. В порушення своїх зобов'язань та правил відповідач кредит у повному обсязі не повернув - не проводив оплату відсотків за користування ним. Згідно розрахунків, наданих позивачем, станом на 19 вересня 2017р. заборгованість відповідача складає: основну заборгованість (прострочену) - 5997,96 грн., проценти за користування кредитом (строкові) - 152,82, проценти за користування кредитом (прострочені) - 1841,4 грн., комісію за розрахунково-касове обслуговування (прострочена) - 15, 0 грн., суму кредитної заборгованості - 8974, 83 грн., суму інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості за кредитом 450, 93 грн., 3% річних від прострочених сум заборгованості за кредитним договором 127,55 грн.. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк ( ч. 1 ст. 530 ЦК України ). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завданні простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Таким чином, у зв'язку із простроченням позичальником сплати суми кредиту та нарахованих відсотків, з нього також підлягає стягненню нарахована пеня за прострочену заборгованість - 967,65 грн. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума боргу в розмірі 9553, 31 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1762,0 грн.

Outcome: approved