Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

В серпні 2017р. позивач ПрАТ «Акціонерна страхова компанія Інго Україна» звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON], в якому просив суд: стягнути з відповідача на свою користь затрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі 69740,16 грн., а також понесені судові витрати. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 29 вересня 2015р. на просп. Генерала Ватутіна в м. Києві, сталася дорожньо-транспортна пригода (далі по тексту - ДТП) з участю двох автомобілів: [NUMBER], під керуванням відповідача та «Skoda» д.н. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], і який належить на праві власності ТОВ «ОТП Лізинг». 28 квітня 2015р. ТОВ «ОТП Лізинг» уклало з позивачем договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 250507523.15 (далі по тексту - договір страхування). Вказана ДТП сталася з вини відповідача. Позивачем було здійснено сплату страхового відшкодування у розмірі 69740,16 грн. Оскільки відповідач відмовився в добровільному порядку відшкодувати позивачу сплачену останнім зазначену вище суму страхового відшкодування, позивач вимушений був звернутися до відповідача з позовом про стягнення страхового відшкодування на підставі ст. ст. 993, 1191 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування». До судового засідання стороною позивача було подано на адресу суду клопотання про розгляд До судового засідання сторона позивача подала заяву, в якій просила суд розглянути справу у відсутність свого представника, заявлені позовні вимоги сторона позивача підтримує в повному обсязі, і не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, про час і місце судового розгляду оповіщався у встановленому законом порядку за місцем своєї реєстрації, у судове засідання не з'явився, про поважність причин неявки суд не повідомляв та не просив розглядати справу у його відсутність, свого представника до суду не направив, відзив на позов не подавався. Оскільки сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 223, 280 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши подані стороною позивача документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що 29 вересня 2015р. на просп. Генерала Ватутіна в м. Києві, сталася ДТП з участю двох автомобілів: [NUMBER], під керуванням відповідача, та «Skoda» д.н. [NUMBER], власником якого є ТОВ «ОТП Лізинг», і під керуванням водія [PERSON] 28 квітня 2015р. між позивачем та ТОВ «ОТП Лізинг» було укладено договір страхування. Дана ДТП сталася з вини відповідача, що встановлено постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 18 листопада 2015р. Автомобіль «Skoda» д.н. [NUMBER], що належить на праві власності ТОВ «ОТП Лізинг» отримав механічні пошкодження. Судом достовірно встановлено, що позивачем було сплачено страхове відшкодування у розмірі 69740,16 грн. Отже вищезазначена ДТП мала місце під час дії договору страхування, укладеного між позивачем та ТОВ «ОТП Лізинг». У відповідності з ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно із ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування у межах фактичних витрат переходить право вимоги (регресу), яке страхувальник, що одержав страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно з п. 3) ч. 1 ст. 988 ЦК України; п. 3) ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, а саме: з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 69740,16 грн. сплаченого позивачем страхового відшкодування. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 1600,0 грн.

Outcome: approved