Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-21 00:00:00

В травні 2021 року [PERSON] звернулась до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, в обґрунтування якого вказала, що з листопада 2007 року перебувала з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбу, який рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 25.10.2010 року був розірваний. Від вказаного шлюбу народилась донька [PERSON] , [INFO] , яка після розірванню шлюбу залишилась проживати разом із матір`ю. З часу розірвання шлюбу відповідач не спілкується із донькою, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, що є необхідним для її нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання дитиною належного виховання та освіти, тобто відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, а своєю байдужою поведінкою завдає шкоди моральному розвитку. На утримання доньки за рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26.10.2009 року [PERSON] зобов`язаний сплачувати аліменти в розмірі 700 грн. щомісячно, проте від дня винесення рішення суду [PERSON] аліменти не сплачував, станом на 01.01.2021 заборгованість по сплаті аліментів складає 105866грн. У зв`язку із ухиленням [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню доньки і свідомого не бажання займатись її вихованням і в майбутньому просить на підставі п. 2 ч.1 ст. 164 СК України позбавити [PERSON] батьківських прав відносно доньки. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлений про час та місце судового розгляду у встановленому законом порядку, подав заяву до суду в якій повідомив що протягом тривалого часу проживає за кордоном, участі у вихованні дитини не приймає, фінансово доньку не утримує, не сплачує аліменти, будь-якого спілкування з дитиною не підтримує, просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги задовольнити та позбавити батьківських прав відносно доньки [PERSON] . Представник третьої особи органу опіки та піклування в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника. Надав висновок органу опіки та піклування щодо розв`язання спору. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини. [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] . Встановлено, що неповнолітня [PERSON] проживає разом з матір`ю [PERSON] в [ADDRESS] , що підтверджується довідкою відділу реєстрації місця проживання від 19.05.2021 № М-03-22457. [PERSON] , [INFO] навчається в Навчально-виховному комплексі № 4 м. Хмельницького. Згідно до довідки Навчально-виховного об`єднання № 4 м. Хмельницького батько [PERSON] не брав участі у шкільному житті доньки, протягом навчання, батьківські збори, інші шкільні заходи не відвідував, навчанням дитини не цікавився. В другому відділі ДВС у м. Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) на виконанні перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-8163/2009 від 13.11.2009 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] [INFO] , починаючи з 26.10.2009 року і до досягнення повноліття. Станом на 01.01.2021 заборгованість по аліментам становить 105866,00грн. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. За правилами статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до частини першої статті 164 СК України мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Частиною четвертою статті 19 СК України визначено, що при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Відповідно до частини п`ятої статті 19 СК України орган опіки і піклування подає до суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодиться з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (частина шоста статті 19 СК України). Згідно з висновком Органу опіки та піклування Хмельницької міської ради від 26.07.2021 року, орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав щодо його дитини [PERSON] , [INFO] , при цьому зазначено, що відповідач надіслав заяву, в якій вказав, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав стосовно [PERSON] , просив розглянути питання без його участі. Згідно із частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу і повинен застосовуватись у випадках свідомого та умисного ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, та з врахуванням того, що такий захід буде застосований в інтересах дітей. Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідач в повному обсязі ухилився та ухиляється від обов`язків по вихованню та утриманню дитини, не піклувався про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, що достовірно встановлено в судовому засіданні, а тому вимоги позивача є обгрунтованими та підлягають до задоволення.

Outcome: approved