Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

В січні 2015 року позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання його малолітньої дитини: [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 150,00 грн. В обґрунтування позову позивачка вказала на те, що вони з відповідачем з 14 жовтня 2006 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12.10.2011 року. Від шлюбу вони мають малолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Дитина після розірвання шлюбу проживає разом з позивачкою і знаходиться на її утриманні та вихованні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Відповідач являється фізично здоровою людиною, аліменти нікому іншому не платить і на його утриманні ніхто не знаходиться. Пізніше позивачка змінила свої позовні вимоги та просила збільшити розмір аліментів стягнутих з [PERSON] на утримання малолітньої дитини: [PERSON], [INFO], в розмірі 500,00 грн. щомісячно, які були стягнуті рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18.12.2009 року, до 1000,00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка свої змінені позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. При цьому, вказала, що просить збільшити розмір аліментів, у зв'язку з суттєвим збільшенням життєвих витрат на дитину, оскільки дитина навчається у другому класі, займається у творчій і спортивній секціях, вивчає додатково англійську мову та на його фізично-розумовий розвиток необхідні додаткові витрати. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти збільшення розміру аліментів та вказав, що він на теперішній час постійної роботи не має, має мінливий дохід та коштів не вистачає. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивачки задоволенню не підлягають по наступним обставинам. У судовому засіданні було встановлено, що рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2009 року по цивільній справі № 2-2942/2009 з [PERSON] - були стягнуті аліменти на утримання його малолітньої дитини: [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 01 жовтня 2009 року і до досягнення дитиною повноліття, в особі матері [PERSON]. На підставі вищевказаного рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2009 року по цивільній справі № 2-2942/2009 - Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська був виданий відповідний виконавчий лист № 2-2942/2009. Позивачка звернулася до суду з даним позовом та просила збільшити розмір стягуваних на її користь з відповідача аліментів до 1000,00 грн. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Позивачка не надала суду належних доказів, у встановленому законом порядку, що у відповідача змінився матеріальний стан, у зв'язку з чим розмір аліментів могло бути збільшено. Крім того, заявлені позивачкою обставини зокрема те, що дитина займається у творчій і спортивній секціях, вивчає додатково англійську мову та на його фізично-розумовий розвиток необхідні додаткові витрати, є підставами для звернення до суду з вимогами про стягнення з відповідача додаткових витратах на дитину, що передбачено ч. 1 ст. 185 СК України, згідно якої той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Проте, з такими вимогами, з приводу вищевказаних підстав, позивачка до суду не зверталася та у даній справі такі вимоги не заявляла. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оскільки суд не може вийти за межі позовних вимог, суд вважає необхідним відмовити позивачці в задоволенні її вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed