Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

В червні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди. Свої вимоги мотивував тим, що відносно нього інспектором Інспекції ДАБК в Миколаївській області двічі було складено приписи про усунення порушень містобудівного законодавства (№ 63 та № 172), які в подальшому було визнано незаконними та скасовано відповідними судовими рішеннями. Крім того позивач зазначав, що 12.06.2014 р. т.в.о. начальника ДАБІ в Миколаївській області було винесено постанову № 143 про визнання позивача винним у скоєнні адміністративного правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6 800 грн. 00 коп. Однак вказану постанову в подальшому також було скасовано судом. Позивач зазначав, що такими незаконними рішеннями представника інспекції ДАБК про притягнення до адміністративної відповідальності йому було завдано моральної шкоди, яка полягає в стражданнях та душевних хвилюваннях, що призвело до втрати спокою та порушення повсякденного життя. Через наявність зазначеної незаконної постанови позивач вимушений був перейматися через можливість стягнення з нього значної суми штрафу, звертатись з відповідними позовами до суду, тощо. Посилаючись на вищевикладене, позивач просить суд стягнути на його користь з Державного бюджету України за рахунок грошових коштів, призначених на відшкодування шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових чи службових осіб під час здійснення ними своїх повноважень компенсацію завданої йому моральної шкоди в сумі 5 000 грн. 00 коп. Позивач [PERSON] в судове засідання не з?явився, повідомлявся судом про розгляд справи належним чином. Від нього на адресу суду надійшла заява з прохання розглядати справу за його відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Представник Управління державної архітектурно-будівельної інспекції України в Миколаївській області та представник Державної казначейської служби України в судове засідання не зявились., повідомлялись про час розгляду справи належним чином. Відповідно до заяви, просили розглянути справу без їх участі, не визнавши, згідно письмових заперечень, заявлених вимог. Начальник Управління державної архітектурно-будівельної інспекції України в Миколаївській області [PERSON] в судове засідання не зявився. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. 05.03.2014 р. головним державним інспектором Миколаївського інспекційного відділу Південного інспекційного управління Інспекції архітектурно-будівельного контролю у Миколаївській області [PERSON] та головним державним інспектором Шоломоном О.О. було проведено перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил [PERSON] щодо об?єкта будівництва будівництво господарських будівель за адресою: м. Миколаїв, вул. Скороходова, 139. За результатами даної перевірки встановлено, що за вказаною адресою проведено будівельні роботи з будівництва літньої кухні літ. Ш площею забудови 34,2 кв.м. та тамбуру до літньої кухні літ. Ш ? площею забудови 3,4 кв.м. Будівельні роботи здійснено без відповідних документів, які дають право виконувати такі роботи, що є порушенням ст. 34 ЗУ Про регулювання містобудівної діяльності. Вказані об?єкти експлуатуються без прийняття до експлуатації. Також 05.03.2014 р. головним державним інспектором Миколаївського інспекційного відділу Південного інспекційного управління Інспекції архітектурно-будівельного контролю у Миколаївській області [PERSON] позивачу [PERSON] було видано Припис № 63 про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, відповідно до якого вимагається усунути порушення вимог законодавства шляхом знесення самовільно збудованих господарських будівель (літня кухня літ. Ш та тамбур до літньої кухні літ. Ш ?) за адресою м. Миколаїв, вул. Скороходова, 139 у строк до 05.05.2014 р. Також в даному приписі зазначено, що в разі, якщо у встановлений строк вимоги не будуть виконані добровільно, інспекцією буде поданий позов до суду про знесення самочинно збудованого об?єкта та компенсацію витрат, пов?язаних з таким знесенням. В подальшому в червні 2014 інспекцією ДАБК повторно було проведено перевірку дотримання позивачем [PERSON] вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних стандартів і правил. За результатами вказаної перевірки 12.06.2014 р. т.в.о. начальника ДАБІ в Миколаївській області [PERSON] було винесено Постанову № 143 по справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої [PERSON] вимоги припису Інспекції № 63 від 05.03.2014 р. про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності будівництво господарських будівель за адресою м. Миколаїв, вул. Скороходова, 139, не виконав; документи на підтвердження права власності або права користування земельною ділянкою не надано, документи, що надають право виконувати будівельні роботи, в Інспекцію не подавались; проектна документація, згідно якої ведеться будівництво, відсутня; роботи зі знесення самочинно збудованого об?єкту не виконувались. У відповідності до вищезазначеної Постанови № 143 [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-42 КУпАП, на накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 6 800 грн. 00 коп. Разом з тим, відповідно до Постанови Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17.03.2015 р., яка набрала законної сили, вищезазначену Постанову № 143 від 12.06.2014 р. скасовано. Згідно зі ст. 56 Конституції України матеріальна і моральна шкода, завдані незаконними діями чи бездіяльністю органів державної влади, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується за рахунок держави. Відповідно до ст. 1173 ЦК України визначено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. До суб?єктів відповідальності за вказаною нормою належать створені відповідно до Конституції України, Конституції Автономної Республіки Крим і правових актів Верховної Ради України, Президента України, Кабінету Міністрів України, Верховної Ради і Ради Міністрів АРК органи державної влади і управління, які реалізують надані державою функції та повноваження, створені на підставі Конституції України, ЗУ Про місцеве самоврядування в Україні, їх виконавчі органи, посадові або службові особи вказаних державних органів. Сферою застосування зазначених норм є правовідносини із заподіяння шкоди фізичній чи юридичній особі у зв?язку з прийняттям зазначеними суб?єктами незаконних рішень, вчинення ними незаконних дій чи неправомірної бездіяльності при здійсненні ними своїх владних повноважень, визначених Конституцією і законодавством України. Відповідно до Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 09.07.2014 р. № 294 Державна архітектурно-будівельна інспекція України (Держархбудінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-премєр-міністра України - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства і який реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду. Враховуючи вищевикладене судом встановлено, що [PERSON] Було незаконно притягнуто до адміністративної відповідальності. Вказані обставини встановлені Рішенням суду, яке набрало законної сили, відповідно є преюдиційними та не потребують додаткового доказування. В зв?язку з незаконним притягненням до адміністративної відповідальності позивачу [PERSON] було завдано моральних страждань та душевних хвилювань, що спричинили порушення плину його повсякденного життя. Позивач був вимушений витрачати зусилля для поновлення своїх порушених прав, звертатись за захистом до суду, що завдавало йому життєвих незручностей та моральної шкоди. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди № 4 від 31.03.1995 р. встановлено, що при розгляді справ за позовами про відшкодування моральної шкоди на підставі ст. 56 Конституції України при встановленні факту заподіяння такої шкоди незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, місцевого самоврядування або їх посадових чи службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень вона підлягає відшкодуванню за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування. З урахуванням обсягу моральних страждань позивача, обставин справи, істотності вимушених змін в його житті, суд вважає, що на його користь необхідно стягнути компенсацію завданої йому моральної шкоди в розмірі 500 грн. 00 коп.

Outcome: partial