Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

В січні 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення заборгованості по виплаті аліментів та коштів додаткового утримання. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 18.01.2011 року між нею та відповідачем було укладено договір про сплату аліментів на дитину, відповідно до умов якого відповідач зобов'язався сплачувати на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] в розмірі 5000 грн. щомісячно. В 2011 році відповідач періодично, нерегулярно сплачував аліменти, після чого з лютого 2012 року припинив сплачувати кошти. Крім того, згідно умов договору відповідача зобов'язався сплачувати додаткові витрати на дитину, а саме два рази на рік по 2500 грн. для купівлі одягу, шкільного і спортивного приладдя, для оздоровлення на літніх канікулах. З урахування викладеного позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по аліментах на утримання сина в розмірі - 180 000 грн. та заборгованість по додаткових витратах в розмірі 15 000 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, а тому суд вважає за можливе розглядати справу без участі відповідача, ухваливши за згодою представника позивача, відповідно до ст..ст. 224-226 ЦПК України, заочне рішення. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 15.06.2002 року, який рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 10.05.2011 року був розірваний. Від шлюбу у сторін є малолітній син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження [NUMBER]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 ст. 189 СК України визначено, що батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. Договір укладається у письмовій формі і нотаріально посвідчується. 18.01.2011 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про сплату аліментів на дитину (а.с.11). Відповідно до п.п. 2, 3 даного договору відповідач зобов'язався сплачувати щомісячно не пізніше двадцять п'ятого числа наступного місяця на користь позивача аліменти на утримання малолітнього сина в розмірі 5000 грн. Крім того, дана сума підлягає індексації згідно закону. В свою чергу, п.6 договору відповідач також зобов'язався сплачувати додаткові витрати, а саме два рази на рік по 2500 грн. для купівлі одягу, шкільного і спортивного приладдя, для оздоровлення на літніх канікулах, для проходження оздоровчих процедур. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк ( ч. 1 ст. 530 ЦК України ). Як було встановлено в судовому засіданні відповідач з лютого 2012 року припинив сплачувати аліменти на користь позивача на утримання дитини. Таким чином, за період з 29.01.2012 року по 29.01.2015 року утворилась заборгованість по сплаті аліментів, яка становить 180 000 грн. (5000 грн *36 місяців). Крім того, заборгованість по сплаті додаткових витрат станом на 29.01.2015 року становить 15 000 грн. (2500 грн. х 2 х 3 роки). Оскільки відповідач [PERSON], укладаючи договір про сплату аліментів на дитину, зобов'язався сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 5000 грн. щомісяця та сплачувати два рази на рік додаткові витрати на дитину по 2500 грн., однак, вказані зобов'язання не виконує належним чином, при цьому в судове засідання не з'явився та не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Судові витрати покладаються на відповідача відповідно до ст.. 88 ЦПК України.

Outcome: approved