Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

В травні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 1 грудня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Ярмолинецького районного управління юстиції у Хмельницькій області, посилаючись на те, що їх сім'я не може бути збережена. На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що від спільного проживання з відповідачем в них народилися двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO], проте спільне життя не склалося через зловживання відповідачем алкогольними напоями та його небажанням працювати. З 2011 року шлюбні стосунки припинені і на даний час збереження сім'ї є неможливим. Крім того, просила визначити місце проживання неповнолітніх дітей, залишивши їх проживати з нею. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позовні вимоги щодо розірвання шлюбу між сторонами підтримала, пояснила, що позивачка, яка є її дочкою, з 2011 року не проживає з відповідачем, шлюбні стосунки припинені, збереження сім'ї є неможливим. На даний час [PERSON] проживає в м. Києві, проте точне місце її перебування не відоме. Також позивачка пояснила, що з липня 2014 року її дочка добровільно віддала своїх дітей відповідачу і фактично між сторонами немає спору щодо визначення місця проживання дітей. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, проти розірвання шлюбу не заперечував, вказавши, що після його звільнення з місць позбавлення волі він та позивачка в травні 2014 року проживали протягом двох тижнів разом в смт. Ярмолинці в його квартирі, однак потім [PERSON] забрала дітей та поїхала в м. Київ і з того часу він з позивачкою проживають окремо. В той же час відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог в частині визначення місця проживання дітей з позивачкою, оскільки на даний час її місце проживання невідоме, а з липня 2014 року діти за його з позивачкою домовленістю проживають разом з ним в смт. Ярмолинці. Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 1 грудня 2007 року був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], від якого в них народилися донька [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. З травня 2014 року [PERSON] та [PERSON] не підтримують шлюбні стосунки, проживають окремо та не ведуть спільне господарство, а примирення між собою та збереження сім'ї вважають неможливим. Призначений судом подружжю строк для примирення наслідків не дав. Дані обставини визнані сторонами в судовому засіданні, а також підтверджуються дослідженими доказами по справі, а саме: свідоцтвами про шлюб та про народження дітей. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя неможливе, а збереження шлюбу суперечить їх інтересам. За таких обставин та враховуючи те, що відповідно до ст. 174 ЦПК України визнання позову відповідачем в частині розірвання шлюбу не суперечить закону, не порушує прав і свобод сторін та інших осіб, суд приймає визнання позову і вважає, що позов в цій частині обґрунтований і підлягає задоволенню. Разом з тим, не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині визначення місця проживання неповнолітніх дітей з [PERSON], оскільки місце проживання її на даний час невідоме, діти з липня 2014 року проживають з відповідачем в смт. Ярмолинці і саме відповідачка добровільно передала їх останньому, що свідчить про відсутність спору між сторонами з цього приводу. На підставі ст. ст. 104, 105, 110-112, 161 СК України,

Outcome: partial