Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-18 00:00:00

В січні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому вказала, що з 19.12.2014 року вона з відповідачем зареєструвала шлюб, який рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 17.01.2017 року було розірвано. Від шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом із нею та перебуває на її утриманні. Відповідач відмовляється добровільно надавати кошти на утримання дитини. Впродовж тривалого часу відповідач участі в утриманні дитини не приймає, не цікавиться, які потреби виникають у доньки, що необхідно придбати з одягу чи щось потрібно для її розвитку, а тому порозумітись в питанні утримання дитини немає можливості. Відповідач не має регулярного доходу, тому позивач просить позов задоволити та стягнути з відповідача на її користь на утримання дочки аліменти в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з дня предявлення позову та до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не зявилась, подала до суду заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності позивача та відповідача, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17.01.2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-БВ №238578, згідно якого її батьком є [PERSON], а матірю [PERSON]. Дитина проживає з матірю, що підтверджується довідками Відділу реєстрації місця проживання Управління з питань реєстрації ХМР №172-07 від 16.01.2018 року, Управляючої муніципальної компанії «Південно-Західна» від 17.01.2018 року, та перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Згідно листа Головного управління ДФС у Хмельницькій області №3211/10/22-01-08-01-13 від 06.02.2018 року, згідно відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДФС України, інформація про доходи громадянина [PERSON] (податковий номер [NUMBER]) за період з 01.01.2017 року по 30.09.2017 року відсутня. Статтею 51 Конституції України\~гарантовано, а ст.180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 СК України,\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.182 ч.1 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)\~стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст.182 ч.2 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи наведене, те що відповідач являється особою працездатного віку, а також вік дитини, виходячи з мінімальних потреб дитини та її належного забезпечення, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 19.01.2018 року і до повноліття дитини. В задоволенні решти позовних вимог, слід відмовити, враховуючи, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідач взмозі сплачувати аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1500 грн. щомісячно. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір пропорційно до задоволених вимог в сумі 469,87 грн.(704,80/3=234,93; 704,80-234,93=469,87). На підставі ст.ст.2,12,13,76,81,141,247,258,259,263-265,280-282,430 ЦПК України, ст.ст.84,180-182 Сімейного кодексу України, суд

Outcome: partial