Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась з позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позовну заяву мотивовано тим, що позивачка, відповідно до договору купівлі-продажу будинку від 15.07.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим номером 1331, є власником будинку [ADDRESS]. ЇЇ право власності на даний будинок зареєстроване в ВООБТІ за реєстровим № 11930 в реєстровій книзі № 153. Відповідач по справі [PERSON], яка членом сім'ї позивачки, в будинку позивачки не проживає, її речей в приміщенні будинку немає, участі в утриманні даного жилого приміщення та оплаті комунальних платежів відповідач не бере. Всі обов'язки по утриманню даного приміщення покладені лише на власника цього житла.. Наведене змусило позивача звернутись до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити з підстав наведених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданніпозов не визнала в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників розгляду справи, суд прийшов до переконання в тому, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що дійсно позивачка, відповідно до договору купівлі-продажу будинку від 15.07.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим номером 1331, є власником будинку [ADDRESS]. ЇЇ право власності на даний будинок зареєстроване в ВООБТІ за реєстровим № 11930 в реєстровій книзі № 153. Відповідач по справі [PERSON], яка членом сім'ї позивачки, в будинку позивачки не проживає, її речей в приміщенні будинку немає, участі в утриманні даного жилого приміщення та оплаті комунальних платежів відповідач не бере. Всі обов'язки по утриманню даного приміщення покладені лише на власника цього житла.. Як вбачається у ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, не залежно від волі інших осіб. Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю, а в ч. 4 даної статті зазначено, що право приватної власності є непорушним, що також закріплено і в ч. 1 ст. 321 ЦК України. Ніхто не може бути позбавлений його чи обмежений у його здійсненні. Зі змісту ч. 1 ст. 317 ЦК України слідує, що власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 ЦК України передбачено право власника володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Стаття 383 ЦК України, встановлює, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Згідно зі ст. 3 «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» - реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Відповідно до ст. 155 ЖК України жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством. Ст. 150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом правочини. В зв'язку з тим, що відповідач зареєстрована у належній позивачу квартирі та перешкоджає повною мірою користуватися, володіти і розпорядитись належним їй майном, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Враховуючи те, що позивач сплатив судовий збір, його, згідно ст.ст. 88 ЦПК України, слід стягнути з відповідача. На підставі викладеного ,

Outcome: approved