Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-29 00:00:00

В травні 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просили постановити рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача 119598,65 грн., що становить гривневий еквівалент 42290,00дол.США, судові витрати в сумі судового збору в розмірі 8000,00 грн.. Посилався при цьому на ті обставини, що 11.08.2014 року [PERSON] позичив [PERSON] 42900,00 долларів США , а [PERSON] взяла вказані кошти та зобов»язалася повернути вказані кошти 11.08.2014 року. До вказаної у розписках даті, року відповідач борг позивачам не повернув, що змусило їх звернутися до суду з вказаним позовом . В судове засідання представник позивача подав клопотання про розгляд справи за його відсутності та повним підтриманням позовних вимог. Відповідач до суду повторно не з»явилася . Судом про дату судового розгляду судом повідомлявся належним чином та у встановлений законом порядок . Причина її неявки суду невідома . На підставі наявних в справі доказах ,суд ухвалив провести заочний розгляд справи . Дослідивши матеріали справи , судом встановлено наступне . Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 11.08.2014 року [PERSON] позичив [PERSON] 42290 долларів США , а [PERSON] взяла вказані кошти та зобов»язалася повернути вказані кошти 07.09.2014 року . Обставини викладені позивачам в позові не викликають у суду сумнівів щодо їх достовірності, оскільки є логічними, послідовними, стверджуються дослідженими судом письмовими доказами, в тому числі копією боргової розписки ( а.с.8) . Статтею 526 Цивільного Кодексу України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 532 частини 1 пункту 4 Цивільного Кодексу України якщо місце виконання зобов'язання не встановлено у договорі, виконання провадиться за грошовим зобов'язанням - за місцем проживання кредитора, а якщо кредитором є юридична особа, - за її місцезнаходженням на момент виникнення зобов'язання. Згідно ч.1 ст.1049 Цивільного Кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановленим договором. Згідно курсу Національного Банку України станом на 13.05.2017 року 100 доларів США по відношенню до гривні складає 2647,43 грн.. Таким чином, сума боргу перед позивачем [PERSON] складає 1 119 598,65 грн.. , яку на підставі статей 526, 532, 625, ч.1 ст. 1049 Цивільного Кодексу України позивач просить стягнути з відповідача. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] взятих на себе зобов'язань щодо виконання грошового зобов'язання не виконав, боргу позивачу не повернув, станом на день винесення судового рішення не повернута сума складає перед позивачем 1 119 598,65 грн., яку на підставі статей 526, 532, 625, ч.1 ст. 1049 Цивільного Кодексу України суд вважає необхідним стягнути з відповідача, задовольнивши заявлені позовні вимоги про стягнення боргу за договором позики в повному обсязі, оскільки вони ґрунтовані на вимогах закону та стверджуються належними доказами. Крім того, суд на підставі ст.ст. 79, 88 ЦПК України вважає необхідним стягнути із [PERSON] на користь [PERSON], 8000,00 грн. судових витрат понесених позивачем по сплаті судового збору.

Outcome: approved