Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

В червні 2016 року МТСБУ звернулося до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 27 вересня 2014 року о 15 годині 50 хвилин [PERSON], керуючи транспортним засобом марки «Деу Ланос», номерний знак [NUMBER], рухався в районі 27 км + 400 м автошляху «Київ-Суми» в напрямку м. Києва по смузі розгону та змінюючи напрямок руху, після перестроювання, не надав перевагу в русі автомобілю марки «Renault», номерний знак [NUMBER], що рухався під керуванням [PERSON] ліворуч від його транспортного засобу, змінюючи напрямок руху, внаслідок чого допустив зіткнення з вказаним автомобілем, в результаті чого допустив зіткнення з вказаним автомобілем, що призвело до пошкодження транспортних засобів. На дату дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Тому позивач виплатив власнику автомобіля марки «Renault», номерний знак [NUMBER], [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 41635 гривень 28 копійок. Таким чином, до МТСБУ перейшло право вимоги, яке [PERSON] мав до [PERSON]Відповідач ухиляється від добровільного відшкодування позивачу витрат на виплату страхового відшкодування. Тому МТСБУ просить суд стягнути з відповідача на його користь грошові кошти у розмірі понесених витрат 41635 гривень 28 копійок, витрати на правову допомогу 2500 гривень, а також витрати на аварійного комісара 971 гривень. У судове засідання представник позивача [PERSON] не зявилася, надіслала до суду заяву, в якій зазначила, що предявлений позов підтримує, просить суд його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON]у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. На підставі ч.1 ст.224 ЦПК України суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, про що в судовому засіданні проголосив протокольну ухвалу. Дослідивши докази, що містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником автомобіля марки ««Renault», номерний знак [NUMBER]. Цивільно-правова відповідальність, повязана з експлуатацією даного автомобіля була застрахована ПрАТ «Страхова компанія «Крона» з терміном дії з 10 жовтня 2013 року до 09 жовтня 2014 року. Вказані обставини підтверджуються, полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності серії №АС/4309640 (а.с.5). Як вбачається з постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 жовтня 2014 року, 27 вересня 2014 року о 15 годині 50 хвилин [PERSON], керуючи автомобілем марки «Деу Ланос», номерний знак [NUMBER], рухаючись в районі 27 км + 400 м автошляху «Київ-Суми», в напрямку м. Києва по смузі розгону та змінюючи напрямок руху, після перестроювання, не надав перевагу в русі автомобілю марки «Renault», номерний знак [NUMBER], що рухався під керуванням [PERSON] ліворуч від його транспортного засобу, змінюючи напрямок руху, внаслідок чого допустив зіткнення з вказаним автомобілем в результаті якого транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень, чим порушив п.п.10.1, 10.3 ПДР України, тим самим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП (а.с.7). Відповідно до звіту про оцінку колісного автомобіля щодо визначення вартості матеріального збитку №744 від 10 жовтня 2014 року (а.с.12-17) внаслідок дорожньо-транспортної пригоди власнику автомобіля марки «Renault», номерний знак [NUMBER], завдано матеріальних збитків у розмірі 41635 гривень 28 копійок. Відповідно до п.41.1 ст.41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на Моторне (транспортне) страхове бюро покладається обовязок за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодувати власнику транспортного засобу, чия цивільно-правова відповідальність застрахована, шкоду, заподіяну іншим транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно з п.38.2 ст.38 цього Закону після сплати страхового відшкодування Моторне (транспортне) страхове бюро має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, винного у спричиненні дорожньо-транспортної пригоди. У відповідності до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого страхового відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Встановлено, що [PERSON]не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Тому МТСБУ виплатило [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 41635 гривень 28 копійок, що підтверджується наказом МТСБУ №1336 від 13 березня 2015 року (а.с.9) та копією платіжного доручення №1/24564 від 16 березня 2015 року (а.с.8). Крім того, в ході встановлення розміру страхового відшкодування позивач витратив грошові кошти у розмірі 971 гривень на оплату послуг аварійного комісара. Це підтверджується копією платіжного доручення №7884 від 28 жовтня 2014 року (а.с.10). Таким чином, до МТСБУ перейшло право вимоги (регресу) до відповідача. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що [PERSON]добровільно відшкодував позивачу витрати на виплату страхового відшкодування. Зважаючи на вищезазначене, з відповідача на користь МТСБУ належить стягнути витрати, повязані з виплатою страхового відшкодування у розмірі 41635 гривень 28 копійок та витрати на оплату послуг аварійних комісарів у розмірі 971 гривень. Крім того, у відповідності до ч.1 та п.2 ч.3 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу.Згідно з ч.1 ст.88 цього ж Кодексу стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Встановлено, що при предявленні позову до суду МТСБУ сплатив судовий збір у розмірі 1378 гривень, що підтверджується платіжним дорученням №43153 від 23 травня 2016 року (а.с.1). Позов задоволений в повному обсязі. Тому з [PERSON]на користь позивача слід примусово стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 1378 гривень. Крім того, позивачем понесені витрати на отримання правової допомоги у розмірі 2000 гривень, відповідно до додаткової угоди №205 до контракту про надання правової допомоги №77 від 04 жовтня 2012 року (а.с.22). Тому, з [PERSON]на користь позивача підлягають також стягненню понесені витрати на правову допомогу у розмірі 2000 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved