Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-22 00:00:00

В червні 2018 року до суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] та [PERSON], третя особа: служба у справах дітей Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, призначення опікуна та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що позивачка є матір`ю відповідача [PERSON] 15.03.2014 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, від якого вони мають доньку - [PERSON], [INFO]. З вересня 2016 року онука [PERSON]. проживає, забезпечується та виховується у сім'ї позивачки, оскільки відповідачі не працюють, раніше судимі, тривали час вживають наркотичні засоби та алкогольні напої, з донькою не спілкуються, не піклуються про її фізичний та духовний розвиток, ухиляються від виконання обов`язків по її утриманню та вихованню, не цікавляться її здоров'ям. Крім того відповідачі написали нотаріальну заяву про відмову від батьківських прав відносно своєї малолітньої доньки. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином, із заявами чи клопотаннями про неможливість розгляду справи у їх відсутність до суду не звертались. Представник третьої особи - служби у справах дітей Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації в судове засідання також не з`явився, надав суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи у відсутність представника. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідачів за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки та свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ч.2 та ч.5 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. 15.03.2014 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, після чого дружині присвоєно прізвище [PERSON], про що складено відповідний актовий запис №198, що підтверджується повторним свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] виданим Дарницьким районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві (а.с.14). [INFO] року народилась [PERSON], батьками якої є [PERSON] та [PERSON], про що складено відповідний запис № 63, що підтверджується повторним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 24.11.2017 року Дарницьким районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві (а.с.9). В судовому засіданні встановлено, що позивачка є бабусею малолітньої [PERSON] Відповідачі [PERSON] та [PERSON] не проживають разом з дитиною, матеріальної допомоги на її утримання не надають. З дитиною не спілкуються взагалі, не піклуються про її фізичний і духовний розвиток, ухиляється від виконання обов`язків по її утриманню та вихованню, не цікавляться її здоров'ям. Як стверджує сама позивач та допитаний в судовому засідання свідок [PERSON], дитина проживає разом з ними за адресою: [ADDRESS]. У відповідності з вимогами ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до висновку Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації №101-10264/03 від 14.11.2018 року (а.с.34-35) доцільним є позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. У відповідності до ст. 164 СК України, батьки або один з них можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей чи зловживають батьківськими правами, жорстоко поводяться з дітьми, шкідливо впливають на дітей своєю аморальною, антигромадською поведінкою, а також якщо батьки є хронічними алкоголіками чи наркоманами. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків і способом захисту прав та інтересів дитини. Враховуючи встановлені факти та ухилення відповідачів від своїх батьківських обов'язків щодо належного виховання та забезпечення достатнього життєвого рівня доньки, суд вважає необхідним позов задовольнити, позбавивши [PERSON] та [PERSON] відносно малолітньої [PERSON], [INFO], батьківських прав. Згідно ч.2 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1, ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У відповідності до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» - установити у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2019 року - 1853 гривні, з 1 липня - 1936 гривень, з 1 грудня - 2027 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень; працездатних осіб: з 1 січня 2019 року - 1921 гривня, з 1 липня - 2007 гривень, з 1 грудня - 2102 гривні; осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2019 року - 1497 гривень, з 1 липня - 1564 гривні, з 1 грудня - 1638 гривень. Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги обов'язок відповідачів утримувати свою малолітню дитину на підставі описаних вище норм права, суд приходить до висновку, про стягнення з відповідачів аліменти в розмірі по 1500,00 грн. з кожного на утримання дитини щомісяця на користь позивачки з 05.06.2018 року - дня подачі позову до суду і до її повноліття, у розмірі, що відповідає межам встановленим Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» для дітей такого віку (для дітей віком від 6 до 18 років: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень, який не є меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Суд вважає, що такий встановлений розмір аліментів на утримання дитини буде необхідним та достатнім для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Крім того, позивачка не позбавлена в майбутньому звернутись до суду з позовом про стягнення з відповідачів на її користь матеріальної допомоги на лікування або навчання дитини в порядку ст.185 СК України або збільшення розміру аліментів згідно ст.192 СК України. Згідно ч. 2, 3 ст. 243 СК України, опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла 14 років, піклування - над дитиною у віці від 14 до 18 років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом, у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. За приписами ч. 3, 4 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування. Як вбачається з подання Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації №101-10265/03 від 14.11.2018 року (а.с.36) [PERSON] перебуває у сімейних, родинних відносинах з [PERSON]., а також те, що вона здатна виконувати обов'язки опікуна, у разу позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав щодо малолітньої дитини, орган опіки та піклування вважає за можливе призначити [PERSON] опікуном малолітньої дитини [PERSON], [INFO] Так як судом вирішено позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно їх доньки [PERSON]., тим самим дитина позбавлена батьківського піклування, тому суд вважає доцільним встановити опіку над малолітньою [PERSON], [INFO] та призначити її опікуном її бабусю [PERSON], [INFO]. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі, оскільки як вбачається з матеріалів справи відповідачі, будучи батьками малолітньої дитини, ухиляються від виконання батьківських обов'язків, написали заяву, в якій не заперечуються щодо позбавлення їх батьківських прав щодо неповнолітньої доньки. Крім того, відповідачі відповідно до закону повинні нести обов'язок по утриманню їх дитини. Згідно ст.133, 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачкою при зверненні до суду сплачено 704,80 грн. судового збору, а тому з відповідачів на її користь підлягає стягненню вказана сума в рівних частках. Крім того, з відповідачів на користь держави підлягає стягненню в рівних частках 704,80 грн. судового збору в частині вимог майнового характеру. На підставі ст. ст. 150, 164, 166, 180, 182, 184, 243 Сімейного кодексу, ст. 60 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved