Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-17 00:00:00

Генічеська районна державна адміністрація звернулась до суду в інтересах [PERSON] з позовом до [PERSON] , зацікавлена особа Служба у справах дітей Генічеської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав. Позов обґрунтовано тим, що відповідно до повідомлення Генічеського міського центру соціальних служб було відвідано сім`ю [PERSON] . Під час відвідування родини встановлено, що мати та бабуся мають схильність до зловживання спиртними напоями, відсутнє електропостачання, у приміщенні брудно, розкидані речі, члени родини палять у приміщенні, в будинку присутні особи, які вживають алкогольні напої разом із [PERSON] . При черговому відвідуванні сім`ї [PERSON] , яка є матір`ю неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , остання перебувала у стані алкогольного сп`яніння, у приміщенні було відсутнє електропостачання, брудно та не прибрано, члени родини курять у приміщенні. Неповнолітнього вдома не було. Зі слів матері, дитина тимчасово перебуває у гр. [PERSON] , [INFO] . Таким чином, позивач вбачає факт свідомого ухилення батьків від виконання покладених на них батьківських обов`язків. У зв`язку з викладеним просить позбавити батьківських прав [PERSON] , по відношенню до дитини - [PERSON] та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав підтримав, посилаючись на обставини, викладені у позові. Від позовних вимог щодо стягнення аліментів відмовився. Представник заінтересованої особи Малецький Я.М. проти задоволення позовних вимог не заперечував. Відповідач [PERSON] , належним чином повідомлена про день час та місце розгляду справи через оголошення на веб-сайті «Судова влада України», до судового засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, відзив не надала, тому суд ухвалив слухати справу на підставі наявних у справі доказів, у відсутність відповідача, згідно ст. 280 ЦПК України. Суд, вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно копії свідоцтва про народження виданого повторно Генічеським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області від 30 серпня 2017 року серія [NUMBER] , відповідач [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Відповідно до листа Генічеського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 27 червня 2019 року № 06-128, висновку оцінки потреб сім`ї від 26 червня 2019 року, акту оцінки потреб сім`ї/ особи, фахівцями Генічеського МЦСССДМ 26 червня 2019 року було здійснено відвідування сім`ї [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] разом із бабусею [PERSON] та виховує неповнолітнього сини [PERSON] . Під час відвідування вищезазначеної родини встановлено, що мати та бабуся мають схильність до зловживання спиртними напоями, мати ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. У приміщенні, в якому проживає родина відсутнє електропостачання, брудно та не прибрано, члени родини курять у приміщенні, у будинку знаходяться сторонні громадяни, які вживають алкогольні напої разом з [PERSON] . Неповнолітній [PERSON] вдома відсутній, зі слів матері останній знаходиться у комп`ютерному клубі. Згідно листа Генічеського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 26 липня 2019 року № 06-145, висновку оцінки потреб сім`ї від 26 липня 2019 року, акту оцінки потреб сім`ї/ особи, при повторному відвідуванні фахівцями Генічеського МЦСССДМ сім`ї [PERSON] було встановлено, що мати змінила ставлення до виконання батьківських обов`язків. У приміщенні, в якому проживає родина створено належні умови для повноцінного розвитку та виховання неповнолітньої дитини, відновлено енергопостачання будинку, створено умови для сну, відпочинку, виконання домашніх завдань та проведення дозвілля. З листа Генічеського МЦСССДМ від 04 жовтня 2019 року № 06-205, висновку оцінки потреб сім`ї, акту оцінки потреб сім`ї від 04 жовтня 2019 року, під час відвідування сім`ї [PERSON] встановлено, що остання ухиляється від виконання батьківських обов`язків, під час спілкування із фахівцями перебувала у нетверезому вигляді, має схильність до систематичного зловживання спиртними напоями. У приміщенні, в якому проживає родина знову відсутнє електропостачання, брудно та не прибрано, члени родини курять у приміщенні. Неповнолітній вдома відсутній, зі слів матері, дитина тимчасово перебуває у громадянина [PERSON] , [INFO] , який проживає за адресою: [ADDRESS] . Згідно заяви [PERSON] від 15 липня 2019 року, її дитина знаходиться в іншій сім`ї. Відповідно до рішення засідання комісії з питань захисту прав дитини Генічеської районної державної адміністрації від 18 жовтня 2019 року, за результатами розгляду матеріалів наданих службою у справах дітей Генічеської РДА про виконання батьківських обов`язків [PERSON] по відношенню до [PERSON] комісією вирішено затвердити висновок про можливість позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно [PERSON] та доручено Службі у справах дітей Генічеської РДА звернутись до суду. З висновку Генічеської районної державної адміністрації про можливість позбавлення [PERSON] від 16 березня 2020 року вбачається, що районна державна адміністрація вважає можливим позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до дитини [PERSON] , [INFO] . Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України (далі - СК України). Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до положень частин 2, 3 ст. 150 СК України, які кореспондуються з положеннями ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона чи він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» встановлено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до статі 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У § 54 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. У рішенні ЄСПЛ від 11 липня 2017 року, заява № 2091/13 у справі «М.С. проти України», йдеться про визначення «інтересів дитини», її місця у взаємовідносинах між батьками. У згаданому рішенні ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним. Частинами 1, 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності . Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставин, суд приходить до висновку, що наявними у справі доказами підтверджується факт того, що відповідач злісно ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, оскільки не виховує дитину, не створює належні умови для її навчання, фізичного та духовного розвитку, крім того зловживає спиртними напоями. Доказів, які б спростовували встановлені судом факти, суду не надано. Зазначені обставини свідчать про те, що залишення дитини у даній сім`ї не відповідатиме найкращим інтересам дитини та не забезпечить її розвиток у безпечному, спокійному та стійкому середовищі. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню та відповідача [PERSON] необхідно позбавити батьківських прав відносно її сина - [PERSON] , [INFO] . Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, оскільки позивача було звільнено від сплати судового збору з відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. на користь держави.

Outcome: approved