Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

В травні 2017 року [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», згідно з яким просив суд: визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №10848 від 22.05.2016 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем, яким запропоновано стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором №800002665 від 15.11.2007 року. Позовні вимоги, обгрунтовано тим, що 31.03.2017 року позивач дізнався про наявність відкритого виконавчого провадження №53617449 про стягнення з нього на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованості в розмірі 73 376,29 доларів США. При цьому, виконавчим документом, на підставі якого було відкрито виконавче провадження №53617449, є виконавчий напис, вчинений 22.05.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем, зареєстрований в реєстрі за №10848, про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості, що виникла по Кредитному договору №800002665 від 15 листопада 2007 року, в розмірі 73 376,29 доларів США. Разом з тим, позивач вважає вказаний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки нотаріус не дотримався вимог актів законодавства України, які регулюють порядок вчинення виконавчих написів нотаріусом на документах, які свідчать про безспірність заборгованості. Так, зокрема позивач вказує, що вищенаведена заборгованість не є безспірною та не може вважатися обгрунтованою, оскільки ухвалою Новозаводського районного суду м.Чернігова від 13.06.2012 року було скасовано рішення постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий світ» від 01.08.2011 року, яким було стягнуто з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором №800002665 від 15.11.2007 року в сумі: за кредитом - 364 471,93 грн., по процентах - 20 045,82 грн., по пені - 8 920, 36 грн. При цьому, виходячи зі змісту вказаної ухвали, заборгованість позивача у заявленій банком сумі фактично спростована. Крім того, позивач вважає, що, в силу вимог ч.1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат», приватний нотаріус зобов'язаний був відмовити ПАТ «Альфа-Банк» у вчиненні виконавчого напису у зв'язку з пропуском ПАТ «Альфа-Банк» трирічного строку з дня виникнення права вимоги. Також, позивач вказує, що оскільки ним не було отримано досудової вимоги банку про усунення порушення кредитного договору за тридцять днів до вчинення спірного виконавчого напису, у нотаріуса при вчиненні спірного виконавчого напису був відсутній документ, який би підтверджував виконання вимог п.3.2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року №296/5, тобто був порушений порядок повідомлення боржника досудовою вимогою про усунення порушень умов Кредитного договору. За вказаних обставин, а також посилаючись на порушення своїх прав, позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який просив задовольнити. Ухвалою суду від 25.05.2017 року було відкрито провадження у цивільній справі за вказаним позовом. Ухвалою від 25.05.2017 року було зупинено стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А. від 22.05.2016 року №10848 до ухвалення судового рішення по справі №761/17528/17. 03.10.2017 року до суду надійшли заперечення відповідача на позовну заяву, в яких ПАТ «Альфа-Банк» просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість позовних вимог. У зв'язку зі звільненням судді Гуменюк А.І. у відставку з 17.10.2017 року, Розпорядженням Керівника апарату Шевченківського районного суду м.Києва від 07.11.2017 року за № 01-08-549 дану цивільну справу було передано на потворний автоматичний розподіл. Згідно Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.11.2017 року матеріали даної цивільної справи передано для розгляду судді Макаренко І.О. Ухвалою від 08.11.2017 року вказану цивільну справу було призначено до розгляду у судовому засіданні. Ухвалою від 19.02.2018 року розгляд даної цивільної справи вирішено продовжити за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання по справі. Ухвалою від 03.04.2018 року було задоволено клопотання представника позивача про витребування від приватного нотаріуса Чуловського В.А. копій документів, на підставі яких вчинявся виконавчий напис №10848 від 22.05.2016 року. 24.06.2018 року на адресу суду від приватного нотаріуса Чуловського В.А. надійшли копії запитуваних документів. Ухвалою від 26.06.2018 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. 26.07.2018 року на адресу суду від приватного нотаріуса Чуловського В.А. надійшли копії запитуваних документів. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача Давидюк І.А. в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечував, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість позовних вимог. Третя особа в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини своєї неявки в судове засідання суд не сповістила. Вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Частиною 2 статті 1 Закону України «Про нотаріат» визначено, що вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси). Як передбачено ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року за №1172, для одержання виконавчого напису додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. При цьому, відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно п. 3.1., 3.2. глави 16 Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років; безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 N 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 N 1172 (п. 3.5. Порядку). Таким чином, нотаріус здійснює захист цивільних прав стягувача шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом, а перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. В свою чергу, боржник, який так само має право на захист свого цивільного цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків позовної давності за вимогами в повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 05.07.2017 року у справі за №6-887цс17. Так, як встановлено в судовому засіданні, 22.05.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №10848, про стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованості, що виникла за кредитним договором №800002665 від 15.11.2007 року за період з 15.10.2014 року по 15.02.2016 року, яка становить 73 376,29 доларів США. Разом з тим, ухвалою Новозаводського районного суду м.Чернігова від 13.06.2012 року було скасовано рішення постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий світ» від 01.08.2011 року, яким було стягнуто з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором №800002665 від 15.11.2007 року в сумі: за кредитом - 364 471,93 грн., по процентах - 20 045,82 грн., по пені - 8 920, 36 грн. При цьому, 11.12.2012 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] було вчинено виконавчий напис №2157, яким запропоновано звернути стягнення на нерухоме майно, що належить на праві приватної власності позивачу, у розмірі заборгованості, що виникла внаслідок невиконання останнім умов кредитного договору від 15.11.2007 року в розмірі 479 586,70 грн. Тобто, вище встановлені обставини свідчать про те, що на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису між сторонами існував спір в частині укладеного кредитного договору та нарахованої заборгованості, що, в свою чергу, мало б бути повідомлено стягувачем під час звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису. Крім того, з матеріалів нотаріальної справи вбачається, що вимога про усунення порушень надсилалась позивачу рекомендованим листом 18.04.2016 року. Однак відомостей про її одержання позивачем або повернення конверту за терміном зберігання матеріали справи не містять. Отже, у нотаріуса при вчиненні спірного виконавчого напису був відсутній документ, який би підтверджував виконання вимог п.3.2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року №296/5, тобто був порушений порядок повідомлення боржника досудовою вимогою про усунення порушень умов Кредитного договору. Таким чином, аналізуючи вищенаведені положення законодавства та встановлені по справі обставини, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, а виконавчий напис, вчинений 22.05.2016 року, таким, що не підлягає виконанню, оскільки нотаріусом при вчиненні вказаної нотаріальної дії не було встановлено факту безспірності заборгованості. Враховуючи викладене та

Outcome: approved