Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-23 00:00:00

В серпні 2020 року [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] , третя особа: Димерська селищна рада Вишгородського району Київської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якій просила визнати [PERSON] , таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] . В листопаді 2005 року до неї звернувся її племінник [PERSON] з проханням прописати його в свій житловий будинок для того, щоб відповідач зміг влаштуватись на роботу в м. Києві, на що позивач погодилась та у зв`язку із чим 22.11.2005 року відповідач був зареєстрований в будинку [PERSON] . Однак, з листопада 2005 року відповідач в будинку [PERSON] не проживає, не сплачує комунальні платежі, не отримує кореспонденцію за даною адресою, особистих його речей в будинку не має і взагалі будинком не цікавиться. На підставі викладеного, позивач змушена звернутися до суду із вказаним позовом. Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 02.10.2020 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач [PERSON] не скористався своїм правом та не надав суду відзив на позовну заяву і всі письмові докази. Враховуючи те, що відзиву відповідачем до суду подано не було, клопотання про проведення розгляду справи в судовому засіданні з викликом від жодної із сторони не надходило, позивач надала заяв, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує, тому суд приходить до переконання, що розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження у відповідності до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України проводиться без участі сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідача. 24 лютого 2021 року відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов заявлений обґрунтовано і підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.1, ч. 2, ч. 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності від 10.08.2000 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 12.08.2020 року - позивач [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] . З довідки виконавчого комітету Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області від 10.08.2020 року № 626/02-25 видно, що у житловому будинку [ADDRESS] , який належить [PERSON] зареєстрована позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] . З акту депутата Димерської селищної ради Денисюк Л.А. від 15.10.2015 року вбачається, що [PERSON] зареєстрований в будинку [ADDRESS] , але фактично з 2006 року по даний час в даному будинку не проживає та місце проживання [PERSON] не відоме. З акту депутата Димерської селищної ради Чубатого Д.В. від 27.07.2020 року вбачається, що [PERSON] зареєстрований в будинку [ADDRESS] , але фактично з 2006 року по даний час в даному будинку не проживає. У відповідності до ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону (ч.1 ст. 319 ЦК України). Право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1 ст. 321 ЦК України). Право власника вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном передбачено ст.391 ЦК України. За ч. 1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Реєстрація відповідача у житловому будинку належному позивачу порушує її право, передбачене ст. 317 ЦК України. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції» від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, якими закріплено принцип непорушності права приватної власності, що означає право особи на безперешкодне користування своїм майном, право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, незалежно від волі інших осіб (статті 316, 317, 319, 321 ЦК України). Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач втратив право на користування житловим будинком [ADDRESS] , що належить позивачу, у зв`язку із відсутністю без поважних причин понад один рік, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 840, 80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved