Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові позивач зазначила про те, що 25.02.2006 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу залишиться проживати із позивачем. На протязі останніх трьох років сімейне життя між [PERSON] та [PERSON] поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально-протилежні погляди на шлюб та сім'ю. У зв'язку з цим постійно виникали сварки, що негативно впливало на їх сімейне життя та психологічний стан їх спільного сина. [PERSON] та [PERSON] не проживають разом близько семи місяців, спільного господарства та інших сімейних справ не ведуть та не вирішують. Зважаючи на вказане позивач прийшла до твердого переконання про необхідність розірвання шлюбу. Відновити сімейні стосунки з відповідачем неможливо. Позивач вважає, що зберігати цей шлюб недоцільно, це лише формальність. Шлюб розривають вперше. Майнових спорів між ними немає. Вище викладене й стало підставою для звернення до суду із вимогою про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, аргументуючи мотивами викладеними у позовній заяві. Після розірвання шлюбу позивач просила залишити їй прізвище - [PERSON]. Відповідач у судовому засіданні позов визнав. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 25.02.2006 року відділом РАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрований 25.02.2006 року, актовий запис № 352. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON]. (а.с. 3) Судом встановлено, що позивач з відповідачем від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. (а.с. 4) Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом у відповідності до ч. 4, ч. 5 ст. 174 ЦПК України встановлено, що визнання позовних вимог відповідачем є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому приймається судом. Постановою Пленуму Верховного суду України № 2 від 12.06.2009 року в п. 24 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляду справ у суді першої інстанції» звернуто увагу, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, враховуючи безумовне визнання відповідачем позовних вимог, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає за можливе розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Враховуючи положення ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 243, 60 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved