Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

В січні 2015 року ПАТ «Дельта Банк» звернулось до Полонського районного суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за споживчим кредитом та звернення стягнення на предмет іпотеки. На обґрунтування з урахуванням уточнених в судовому засіданні вимог позивач вказав, що 16 травня 2008року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступник АТ «Укрсиббанк») та [PERSON] укладено кредитний договір № 11346659000 про надання споживчого кредиту. Згідно з умовами договору Банк надав [PERSON] кошти в розмірі 19400доларів США, а остання зобов'язувалася щомісячно здійснювати погашення частини сум заборгованостей, які виникали за попередній звітний місяць з розрахунку 14% річних на строк з 16.05.2008року по 15.05.2018року. 16.05.2008 року з метою забезпечення виконання споживчого кредитного договору між банком та [PERSON] було укладено договір іпотеки предметом якого являлась двохкімнатна квартира [ADDRESS]. 08.12.2011 року ПАТ «Укрсиббанк» за договором купівлі-продажу передав свої права кредитора ПАТ «Дельта Банк» з правом вимоги за кредитними зобов'язальними договорами від боржників повного, належного та реального виконання зобов'язань за даними договорами. Поскільки [PERSON] свої зобов'язання за споживчим кредитним договором по поверненню отриманого кредиту з відсотками не виконувала за нею станом на 19.11.2014року утворилась заборгованість по основному кредиту 100079,06грн. Посилаючись на ці обставини позивач просив стягнути з [PERSON] суму боргу тіло кредиту - 100078,36грн. та 0,70грн. відсотків за користування кредитом та в рахунок якого просив звернути стягнення на предмет іпотеки двохкімнатну квартиру [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача заявила клопотання про відмову в частині позовних вимог, а саме в зверненні стягнення на предмет іпотеки на погашення заборгованості у зв'язку з тим, що даний договір27.02.2014 року був розірваний в нотаріальному порядку та стягнення з [PERSON] судового збору. Ухвалою суду заявлене клопотання підтримане відповідачем [PERSON] було задоволено. В іншій частині позову представник позивача заявлені вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити : достроково стягнути з [PERSON] заборгованість по неповернутому споживчому кредиту 100079,36грн. та 0,70грн. відсотків, оскільки [PERSON] порушила строки повернення кредиту. Відповідач [PERSON] будучи повідомленою належним чином про час і місце слухання справи до суду не явилась і причини неявки суду не повідомила, а у своїх письмових поясненнях з позовом не погодилась зіславшись на те, що позивачем не надано документів, що підтверджують надання їй кредиту та розрахунок згідно ціни позову, тому просила в задоволенні позову відмовити. Перевіривши матеріали та обставини справи, вислухавши доводи представника позивача, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. У справі встановлено, що між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк» (правонаступником став ПАТ «Укрсиббанк» )та [PERSON] 16.05.2008 року було укладено договір про надання споживчого кредиту, згідно з умовами якого банк надав, а [PERSON] отримала кошти в сумі 19400доларів США, еквівалентних 97970грн., під 14% річних із зобов'язанням щомісячного повернення частини кредиту з процентами відповідно до погодженого між сторонами графіка платежу з кінцевим терміном повернення 15.05.2018 року. Відповідно до п.п.1.22,.1.2 умов договору сторони погодили між собою, що банк вправі вимагати про дострокове повернення кредиту, з його письмовим повідомленням відповідно до п.п. «Б» п. 6.1.2 договору, з дотриманням вимог, передбачених п.1 ч.1 ст.512 ЦК України. ПАТ «Укрсиббанк» за договором купівлі - продажу від 08.12.2011 року передав свої права кредитора (відступлення права вимоги) ПАТ «Дельта Банк» позивачеві у справі. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Проте відповідно до вимог даного закону відповідачка [PERSON] свої зобов'язання по поверненню отриманих за споживчим кредитом кошти не виконала, внаслідок чого станом на 19.11.2014 року утворилась заборгованість в сумі 100079,06грн., яка підтверджується наданим позивачем розрахунком (а.с.97-99). Із матеріалів справи також вбачається, що позивач у зв'язку з порушенням відповідачкою строків повернення кредиту та його погашення у відповідних розмірах відповідно до узгодженого графіка, ПАТ «Дельта Банк» 26.09.2014 року як новий кредитор повідомив [PERSON] про необхідність повернення кредиту достроково до зазначеного ним строку (а.с.30-32,34) Однак відповідачка з приводу отриманого повідомлення будь-яких вимог та заперечень до первісного так і нового кредитора не висувала. Що стосується зазначених в запереченнях доводів про ненадання позивачем достатніх доказів про отримання нею вказаних в договорі коштів, які отримувала в іноземній валюті, тоді як заборгованість ним визначена в українській валюті - гривнях, так вони є безпідставними. Будь-яких доказів відповідно до вимог до вимог ст. 60 ЦПК України для спростування доводів позивача щодо неправильного розміру утвореної заборгованості відповідачка суду не надала. Крім того відповідно до ч.1 і ч.2 ст.533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо в зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Поскільки у споживчому кредитному договорі інший порядок грошового еквівалента по виконанню зобов'язання між сторонами не визначений, тому сума, що підлягає оплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідно валюти на день платежу. Саме таким чином позивачем була визначена сума заборгованості у гривнях. Викладені обставини та дослідженні у справі докази дають суду підстави про обґрунтованість позову, тому він підлягає задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати.

Outcome: approved