Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-28 00:00:00

В червні 2017 року до суду надійшов зазначений позов, в якому, з урахуванням уточнень від 29.08.2017 року та 29.01.2018 року, позивач просив: стягнути з [PERSON] заборгованість в сумі 383 725,54 грн. В обгрунтування позову зазначав, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01.11.2011 року стягнуто із [PERSON] на його користь грошові кошти за договором позики, укладеним в травні 2011 року, в розмірі 175 742,78 грн. За зазначеним рішенням виданий виконавчий лист та відкрите виконавче провадження. В період з 01.11.2011 року по 01.06.2017 року, відповідач (батько [PERSON]Б.), який взяв на себе зобовязання сплатити борг за рішенням суду за [PERSON], свого обовязку не виконав, тому вважає, що борг, разом нарахованими за правилами ст. 625 ЦК України інфляційними втратами, підлягають стягненню з відповідача на його користь. Відповідач відзиву до суду не надав, позиції щодо позову не висловив. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи від 16.06.2017 року головуючим суддею визначена [PERSON] Згідно ухвали судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Протасової О.М. від 31.08.2017 року у справі відкрите провадження та призначений судовий розгляд, без проведення попереднього судового засідання. Відповідно до розпорядження від 12.01.2018 року № 170 проведений повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, в результаті якого головуючим суддею визначена суддя Дубановська І.Д. 16.01.2018 року цивільна справа залишена без руху. 29.01.2018 року позивач виконав вимоги ухвали суду та усунув зазначені в ній недоліки. 01.02.2018 року суддя Дубановська І.Д. прийняла справу до свого провадження, справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. 28.02.2018 року для розгляду справи призначене судове засідання. В призначене судове засідання сторони до суду не зявились, про час та місце розгляду повідомлялись належним чином. Представник позивача звернуся до суду із заявою в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності. Відповідач причини своєї неявки не повідомив. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Згідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, за викладених обставин та враховуючи те, що відповідач повідомлявся про розгляд справи належним чином, причини неявки не повідомив, відзиву не подав, а позивач не заперечував проти винесення заочного рішення, суд вирішив проводити розгляд справи за відсутності відповідача із винесенням заочного рішення по справі. В ході розгляду справи, суд встановив наступне. 01.11.2011 року рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області вирішено стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] 175 742,78 грн. 29.05.2012 року [PERSON] поручився за [PERSON] за виконання рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01.11.2011 року по справі № 2-2860/2011 року, взявши на себе зобовязання сплатити всю суму боргу за ним до 01.06.2016 року. Згідно розрахунку грошової суми відповідно до вимог ст. 625 ЦК України, борг відповідача перед позивачем за інфляційними втратами становить 207 983,54 грн. Зазначені обставини справи підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами. Відносини, що склались між сторонами, суд кваліфікує, як такі, що виникли із договору поруки. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. (ч. 1 ст. 553 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно ч. 2 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України на підставі договору або іншого правочину виникають зобовязання. Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобовязання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. При цьому, згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Ст. 625 ЦК України розміщена в розд. І Загальні положення про зобовязання книги 5 ЦК України , а тому поширює свою дію на всі зобовязання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобовязань (постанова ВСУ у справі № 6-49цс12 від 06.06.2012 року). З матеріалів справи вбачається, що відповідач зобовязався перед позивачем виконати рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01.11.2011 року по справі № 2-2860/2011 року, згідно якого необхідно сплатити 175 742,82 грн. Кінцевою датою повернення сторони визначили 01.06.2016 року, що підтверджується заявою, яка міститься в матеріалах справи а.с. 11. Доказів виконання взятих на себе зобовязань відповідач не виконав, наданого позивачем розрахунку не спростував. Отже, за викладених обставин, суд дійшов до висновку про задоволення позову. Водночас, позивач звільнений від сплати судового збору, оскільки являється постраждалим від наслідків Чорнобильської катастрофи, категорії 1. Отже, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає до стягнення судовий збір в розмірі 383 725,54 грн. х 0,01 = 3 837,26 грн. Одночасно, суд розяснює, що відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved