Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-20 00:00:00

Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради звернувся до Приморського районного суду м.Одеси з позовом до [PERSON] про стягнення надміру виплаченої допомоги. В обгрунтування позовних вимог представником позивача зазначено, що [PERSON] перебував на обліку в Управлінні соціального захисту населення в Приморському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, як отримувач щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Допомога була призначена на підставі особистих заяв [PERSON] про призначення адресної допомоги на періоди: з 14.01.2019 року по 13.05.2019 року та з 14.07.2019 року по 13.01.2020 року. 23 січня 2020 року [PERSON] в черговий раз звернувся до управління із заявою про призначення допомоги на наступний період. 27 січня 2020 року під час здійснення контролю за правильністю поданих відомостей, необхідних для призначення грошової допомоги, було отримано інформацію з Державного ресєтру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна про наявність у дружини відповідача, [PERSON] , з 05.03.2016 року житла, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] . Позивач зазначає, що таким чином [PERSON] при зверненні надав недостовірні відомості, тобто вказував відсутність житла, розташованого за межами тимчасового окупованої території, що призвело до надміру виплаченої допомоги за період з 14.01.2019 р. по 13.01.2020 р. на загальну сму 5304,00 грн. 28 січня 2020 року (вих. №15-02-03-01/443-1), на адресу [PERSON] був направлений лист з проханням повернути суму надміру виплачених коштів державної допомоги у розмірі 5304,00 грн. на рахунок департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради. Ухвалою суду від 28 липня 2020 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначенням судового засідання на 25 листопада 2020 року. У судове засідання 25 листопада 2020 року з`явився представник Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, про час і місце розгляду справи сторони повідомлялись належним чином. Від заявника заяв чи клопотань про розгляд справи без його часті не надходили. Судовий розгляд відкладено на 01 березня 2021 року. У судове засідання 01 березня 2021 року сторони не з`явились, про час і місце розгляду справи сторони повідомлялись належним чином. Від представника Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника. Від заявника заяв чи клопотань про розгляд справи без його часті не надходили. Судовий розгляд відкладено на 21 квітня 2021 року. У судове засідання 21 квітня 2021 року з`явився відповідач, про час і місце розгляду справи сторони повідомлялись належним чином. Від представника Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради надійшла заява про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Дослідивши надані суду докази у їх сукупності, вислухавши думку відповідача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно довідки №5105-5000011461 від 14.01.2019 року [PERSON] взятий на облік в Управління соціального захисту населення в Приморському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, як отримувач щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за фактичним місцем проживання: [ADDRESS] . Як вбачається із заяви №199 від 31.01.2019р. та рішення про надання допомоги переміщеним особам на проживання від 18.02.2019р. [PERSON] отримував матеріальну допомогу як внутрішньо переміщена особа на проживання з 14.01.2019 р. по 13.03.2019р. в сумі 442,00 гривень та з 14.03.2019 р., по 13.05.2019 р. в сумі 221,00 гривень щомісячно. Як вбачається із заяви №1715 від 12.07.2019р. та рішення про надання допомоги переміщеним особам на проживання від 12.08.2019р. [PERSON] отримував матеріальну допомогу як внутрішньо переміщена особа на проживання з 14.07.2019р. по 13.01.2020р. в сумі 442,00 гривень щомісячно. 23 січня 2019 року [PERSON] подав знову заяву для призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, проте рішенням від 27.01.2020 року, допомогу не призначено з таких підстав: «Ім`я володіє житловим приміщенням, розташованим в інших регіонах, ніж тимчасово окуповані території». Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта [PERSON] , [INFO] , з 05 березня 2016 року на праві власності належить квартира, площею 35,9 кв.м., за адресою: [ADDRESS] . Із довідки, виданої 07.01.2020 року Управлінням соцзахисту населення Приморського районного департаменту праці ОМР, суд вбачає, що [PERSON] в період з січня 2019 року по січень 2020 року отримав допомогу переміщеним особам на проживання у розмірі 5304,00 гривень. 28 січня 2020 року Департаментом праці та соціальної політики Управління соціального захисту населення в Приморському районі м.Одеси направлялось повідомлення до [PERSON] про повернення надміру виплаченої суми допомоги 5304,00 гривень, зазначивши, що у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно, вони будуть стягнуті управлінням у судовому порядку. Відповідно до статті 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб». За умовами частини першої статті 9 вказаного Закону внутрішньо переміщена особа має право, зокрема, на: створення належних умов для її постійного чи тимчасового проживання; забезпечення органами державної виконавчої влади, органами місцевого самоврядування та суб`єктами приватного права можливості безоплатного тимчасового проживання (за умови оплати особою вартості комунальних послуг) протягом шести місяців з моменту взяття на облік внутрішньо переміщеної особи; отримання соціальних та адміністративних послуг за місцем перебування. Механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, визначає Порядок надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014, (далі за текстом Порядок), пунктом 2 якого передбачено, що грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення, з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців. Відповідно до пункту 3 вказаного Порядку грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім`ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім`ї. Відповідно до абзацу 2 пункту 6 Порядку грошова допомога не призначається у разі, коли: будь-хто із членів сім`ї має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які не придатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану. Отже, наявність у власності (володінні) заявника чи його членів сім`ї житлового приміщення в районах проведення антитерористичної операції, окрім населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження або розташовані на лінії зіткнення, є тим обмеженням, що виключає нарахування адресної допомоги. В результаті перевірки, проведеної позивачем відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 № 136 «Про затвердження Порядку здійснення верифікації та моніторингу достовірності інформації, поданої фізичними особами для нарахування та отримання соціальних виплат, пільг, субсидій, пенсій, заробітної плати, інших виплат, що здійснюються за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів, коштів Пенсійного фонду України, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування», було встановлено, що дружина відповідача при зверненні за державною допомогою має у власності житлову квартиру за адресою: [ADDRESS] не входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, затверджених розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085-р. Відповідно до пункту 11 Порядку суми грошової допомоги, виплачені надмірно внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються на вимогу уповноваженого органу. У разі неможливості добровільного повернення або утримання надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку. Відповідно до частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Оскільки відповідачем безпідставно отримана державна грошова допомога у період з січня 2019 року по січень 2020 року в сумі 5304,00 гривень з відповідача на користь позивача необхідно стягнути цю суму. Відповідно до вимог частини першої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. В судовому засіданні документально підтверджені витрати позивача на сплату судових витрат у розмірі 2102,00 грвень позов задоволено повністю, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути зазначену суму судового збору. На підставі Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», ст.1212 ЦК України, Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 505,

Outcome: approved