Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-16 00:00:00

Генеральний директор\~Комунального некомерційного\~підприємства «Тернопільська\~обласна клінічна\~психоневрологічна лікарня»\~Тернопільської обласної\~ради Шкробот\~В.В.\~звернувся до\~суду із\~заявою про\~примусову госпіталізацію\~до психіатричного\~закладу [PERSON] .\~В обґрунтування\~заявлених вимог\~покликається на\~те,\~що у\~ [PERSON] \~наявний психічний\~розлад,\~який обумовлює\~його небезпеку\~для себе\~і оточуючих.\~Підставою для\~висновку про\~необхідність госпіталізації\~є відомості\~про поведінку\~ [PERSON] ,\~які надійшли\~від його\~матері [PERSON] . На підставі\~цих відомостей\~ [PERSON] \~був оглянутий\~лікарем-психіатром\~,\~який підтвердив\~висновок про\~необхідність госпіталізації\~ [PERSON] .\~Направлення на\~госпіталізацію було\~видане лікарем-психіатром\~амбулаторно-поліклінічного\~відділення Вакуленко\~Л [PERSON] Ю [PERSON] ,\~яка після\~особистого огляду\~ [PERSON] \~зробила висновок\~про необхідність\~його госпіталізації,\~у зв`язку\~із наявністю психічного\~розладу,\~який обумовлює\~його небезпеку\~для себе\~і оточуючих. Також [PERSON] \~був оглянутий\~комісією лікарів-психіатрів\~ТОККПНЛ,\~яка підтвердила\~обґрунтованість рішення\~про госпіталізацію [PERSON] , згідно ст. 14 Закону України Про психіатричну допомогу. Згода [PERSON] на госпіталізацію відсутня, тому просить винести рішення про його примусову госпіталізацію. У судовому засіданні представник Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради лікар-психіатр Сулько О.В. заяву підтримала та наголосила, що [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад, що встановлено комісією лікарів-психіатрів, у зв`язку із чим потребує лікування лише в закритому психіатричному стаціонарі, однак внаслідок психічного розладу він не може усвідомити необхідність проходження лікування та надати згоду на лікування, у зв`язку із чим просить заяву задовольнити. Категорично ствердила наявність у [PERSON] тяжкого психічного розладу внаслідок якого він становить небезпеку для себе та оточуючих . Прокурор у судовому засіданні не підтримав заяву про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу без його згоди. Законний представник\~ [PERSON] .\~ його\~мати [PERSON] \~у судовому\~засіданні вказала,\~що її\~син [PERSON] ,\~потребує кваліфікованої\~допомоги та\~лікування,\~оскільки ненадання психіатричної допомоги в примусовому порядку може зашкодити здоров`ю її сина, який вчиняє небезпечні дії для себе та оточуючих. Особа, щодо якої розглядається питання, пов`язане з наданням психіатричної допомоги [PERSON] у судовому засіданні вказав, що не потребує жодного лікування, оскільки вважає себе цілком здоровою людиною . Судом установлено: 15 жовтня 2019 року [PERSON] поступив на стаціонарне обстеження та лікування в КНП «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» ТОР по направленню амбулаторно-поліклінічного відділення КНП «ТОКПЛ» ТОР в супроводі матері, з приводу діагнозу розлади психіки та поведінки внаслідок вживання наркотичних речовин. Направлення на\~госпіталізацію було\~видане 15\~жовтня 2019\~року лікарем-психіатром\~КНП «Тернопільська\~обласна клінічна\~психоневрологічна лікарня»\~ТОР \~Вакуленко Л.Ю.,\~яка після\~особистого огляду\~ [PERSON] \~зробила висновок\~про необхідність\~його госпіталізації\~в психіатричний\~стаціонар для\~обстеження або\~лікування у\~зв`язку\~з наявністю\~у нього\~психічного розладу,\~який обумовлює його небезпеку для себе і оточуючих. Підставою для висновку про необхідність госпіталізації є відомості про поведінку [PERSON] , які надійшли від його матері [PERSON] . На підставі цих відомостей [PERSON] був оглянутий лікарем-психіатром КНП «ТОКПЛ» ТОР, який підтвердив висновок про необхідність госпіталізації [PERSON] . Також [PERSON] був оглянутий комісією лікарів-психіатрів Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні, у складі: в.о. голови комісії [PERSON] Бондаренко та членів комісії: [PERSON] , І.Я. Семенчук, О.В. Сулько. Комісія підтвердила обґрунтованість рішення про госпіталізацію згідно Закону України Про психіатричну допомогу та прийшла до висновку, що [PERSON] потребує примусової госпіталізації в психіатричний стаціонар для обстеження та лікування. Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів [PERSON] поступив на стаціонарне обстеження та лікування в КНП «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» ТОР 15.10.2019 року по направленню амбулаторно-поліклінічного відділення КНП «ТОКПЛ» ТОР в супроводі матері, з приводу діагнозу розлади психіки та поведінки внаслідок вживання наркотичних речовин. З анамнезу встановлено, [PERSON] [INFO] одружений має двоє неповнолітніх дітей. [PERSON] з дружиною і дітьми не проживає. Зі слів матері близько трьох місяців тому у нього була травма голови внаслідок бійки. З підліткового віку живає наркотичні препарати, починав з опіоїдів, пробував героїн; на даний час приймає епізодично субітекс. Перебуває на обліку в наркодиспансері, але на лікуванні не перебував. [PERSON] у зв`язку з агресивною поведінкою: побив маму, вдарив дружину, кувалдою вибив стіну в своїй квартирі, уламки стіни викидав через вікно, лається, нецензурно висловлюється до матері, дружини, родичів, неодноразово рідні викликали поліцію, зверталися до приватного адвоката, щодо його примусової госпіталізації в КНП «ТОКПЛ» ТОР, після огляду нарколога встановлено діагноз розлади психіки та поведінки внаслідок вживання наркотичних речовин. Комісія прийшла до висновку, [PERSON] у відповідності до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» потребує стаціонарного обстеження та лікування без його усвідомленої згоди в зв`язку із наявністю у нього тяжкого психічного розладу, внаслідок якого, пацієнт, у разі ненадання йому відповідної психіатричної допомоги складає небезпеку для себе та оточуючих. У матеріалах справи наявна, надана на адвокатський запит, копія відповіді Комунального некомерційного підприємства «Тернопільський обласний медичний центр соціально-небезпечних захворювань №4402/1 від 08 жовтня 2019 року, у якій повідомлено про те, що [PERSON] , [INFO] перебуває на обліку з 18 травня 2015 року з діагнозом: Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів. Синдром залежності. Також, у матеріалах справи наявна копія відповіді на адвокатський запит, надана 15 жовтня 2019 року Головним управлінням Національної поліції в Тернопільській області, з якої убачається, що у ГУНП в Тернопільській області на [PERSON] регулярно поступають скарги від його матері [PERSON] , тещі, дружини з приводу систематичного вчинення [PERSON] агресивних , протиправних , дій відносно них. Статтею 4 Закону України «Про психіатричну допомогу» передбачено, що психіатрична допомога надається на основі принципів законності, гуманності, додержання прав людини і громадянина, добровільності, доступності та відповідно до сучасного рівня наукових знань, необхідності й достатності заходів лікування, медичної, психологічної та соціальної реабілітації, надання освітніх, соціальних послуг. Цей Закон визначає правові та організаційні засади забезпечення громадян психіатричною допомогою виходячи із пріоритету прав і свобод людини і громадянина, встановлює обов`язки органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування з організації надання психіатричної допомоги та правового і соціального захисту, навчання осіб, які страждають на психічні розлади, регламентує права та обов`язки фахівців, інших працівників, які беруть участь у наданні психіатричної допомоги, здійсненні соціального захисту та навчання осіб, які страждають на психічні розлади. Відповідно до частини першої статті 339 ЦПК України за умов, визначених Законом України «Про психіатричну допомогу», заява представника закладу з надання психіатричної допомоги про госпіталізацію особи до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подаються до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу. Згідно з частинами першою, другою статті 340 ЦПК України у заяві про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку та її продовження, про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку та продовження такої госпіталізації повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом. До заяви про психіатричний огляд або надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку додається висновок лікаря-психіатра, а про продовження примусової амбулаторної психіатричної допомоги, про примусову госпіталізацію, її продовження - висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали. Статтею 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» передбачено, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини щодо застосування підпункту «е» пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод особа може бути позбавлена свободи як «психічно хвора», якщо дотримано трьох мінімальних умов: по-перше, має бути достовірно доведено, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад повинен бути такого виду або ступеня, що слугує підставою для примусового тримання у психіатричній лікарні; і по-третє, обґрунтованість тривалого тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості відповідного захворювання. Перед тим як визначати, чи було достовірно доведено, що особа страждає на психічний розлад, вид і ступені якого можуть бути підставою для примусового тримання цієї особи у психіатричній лікарні, суди повинні встановити, чи було таке тримання законним у розумінні підпункту «е» пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, зокрема, чи була дотримана процедура, передбачена чинним законодавством України. Недотримання вимог норм матеріального чи процесуального права при вирішенні питання про надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку призводить до порушення підпункту «е» пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод. Відповідність такого позбавлення особи свободи національному законодавству є недостатньою умовою; воно також має бути необхідним за конкретних обставин, які повинен встановити суд, розглядаючи справу. Зазначене відповідає правовій позиції, висловленій у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 лютого 2018 року у справі № 2-1/07 (провадження № 14-9свц18) та висновку Верховного Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, зробленого у Постанові від 02 жовтня 2019 року у справі №592/8457/18-ц (провадження № 61-44787св18). Судами установлено, що станом на день звернення КНП «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» ТОР із відповідною заявою про госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку [PERSON] існують наявні підстави для такої госпіталізації, які установлені комісією лікарів-психіатрів, госпіталізація особи до психіатричного закладу відповідає положенням Закону України «Про психіатричну допомогу», вимогам процесуального законодавства та є необхідною, у зв`язку із тим, що [PERSON] виявляє реальні наміри вчинити та вчиняє дії, що становлять небезпеку для нього та оточуючих, а його обстеження та лікування можливі лише в умовах психіатричного стаціонару, що підтверджено належними та допустимими доказами та не спростовано сторонами. Установивши указані обставини, за наявності обґрунтованого висновку комісії лікарів-психіатрів про госпіталізацію [PERSON] у психіатричний стаціонар у примусовому порядку, суд приходить до переконання про наявність передбачених законом підстав для примусової госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу, а тому заяву генерального директора КНП «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Шкробота Володимира Васильовича про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку слід задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved