Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

В судовому засіданні позивач підтримала свої вимоги, висловлені нею в позовній заяві та просить суд встановити та призначити для систематичних побачень та спілкування їй з онукою [PERSON], [INFO] без присутності її матері [PERSON], наступні щотижня дні: неділя, понеділок, вівторок, середа з 7 до 18 години, в державні свята та день народження з 8 до 12 години. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні з позовними вимогами позивача, висловленими ним в позовній заяві та в судовому засіданні згодна та просить суд їх задовольнити. Представник третьої особи [PERSON] в судовому засіданні з позовними вимогами позивача згодна частково та вважає, що повне задоволення позовних вимог позивача буде суперечити інтересам дитини та її батьків. Представник третьої особи [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні з позовними вимогами позивача не згодна та просить суд в задоволені позову відмовити. Представник третьої особи [PERSON] [PERSON] в останнє судове засідання повторно не зявився, з позовними вимогами позивача ознайомлений, про день та час розгляду справи був повідомлений, про важливість своєї відсутності суд не повідомив. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позивачем вимоги необґрунтовані, не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та не підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилається на те, що її дочка - [PERSON] має дочку [PERSON], [INFO], які зареєстровані та проживають разом в одній кімнаті квартири [ADDRESS]. Це перша онука позивачки і вона бажає її виховувати, щоб вона виросла здоровою, розвинутою, розумною, гарно вихованою дитино. На це вона не пожаліє ні часу, ні коштів. [PERSON] має відповідний матеріальний стан та бажання. Вона бажає і проти цього не заперечує онука, щоб на протязі декілька будніх самостійно відводила її до дитячого садочку, забирала з нього, а також спілкувалась наодинці з нею на протязі будніх, вихідних, святкових днів та дня народження. Однак відповідачка вважає, що вона має переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини і, таким чином, позивачка позбавлена свого законного права на особисте спілкування з онукою та її виховання без присутності матері. Крім цього, вважає, що і порушуються права малолітньої онуки [PERSON], так як вона позбавлена права на особисте спілкування з бабусею. Згідно ст. 2 Сімейного кодексу України, сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між бабою, дідом, прабабою, прадідом та внуками, правнуками, рідними братами та сестрами, мачухою, вітчимом та падчеркою, пасинком. Згідно ст. 257 Сімейного кодексу України, баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Згідно ст. 258 Сімейного кодексу України, баба і дід мають право на самозахист внуків. Баба і дід мають право звернутися за захистом прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх та повнолітніх непрацездатних внуків до органу опіки та піклування або до суду без спеціальних на те повноважень. Згідно ст. 263 Сімейного кодексу України, спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу. Згідно ст. 159 СК України, суд визначає способи участі у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. З доводами позивача, викладених в позовній заяві та в судовому засіданні суд погодитись не може, оскільки вони є голослівними, безпідставними, недоведеними, нічим не підтвердженими, не відповідають вимогам Сімейного та Цивільного законодавства України і спростовуються поясненнями представників третіх осіб, обставинами, встановленими в судовому засіданні, матеріалами справи в їх сукупності. Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підстави своїх вимог. Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. По перше, відповідно до ст. 3 ч. 1 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Як встановлено в судовому засіданні, будь які права та законні інтереси позивача по справі порушені не були, позивач підтвердила той факт, що відповідач не чинить їй перешкоди у систематичних побаченнях та спілкуванні з онукою [PERSON], а їй потрібно лише рішення суду. По друге, позивач є рідною матірю відповідача по справі, які спільно проживають в одній квартирі по вул. Соборна, 25/29 в м. Покров разом з малолітньою [PERSON], зареєстровані у вказаній квартирі. Доводи позивача про те, що відповідач чинить їй перешкоди у вільному вихованні та спілкуванні з онукою обєктивно не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи. Статтею 257 Сімейного кодексу України передбачено право баби та діда на спілкування зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. При цьому у вказаній статті зазначено про те, якщо чиняться перешкоди, то вказані особи мають право звернутися до суду з позовом, однак таких обставин в ході судового розгляду справи не встановлено та позивачем не надано до суду будь яких доказів з цього приводу. По третє, позивачем не надано до суду будь яких даних про те, що відповідач чинить їй перешкоди у побаченнях та спілкуванні з онукою, не надано нею і доказів про те, що вона зверталася з цього приводу до правоохоронних органів, до органів опіки та піклування Покровської міської ради. Сама відповідач підтвердила в судовому засіданні той факт, що вона особисто не чинить перешкоди своїй матері у побаченнях та спілкуванні зі своєю донькою [PERSON]. По четверте, відповідно до ч. 1 ст. 151 Сімейного кодексу України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. До суду з дійсним позовом звернулася [PERSON], яка є рідною матірю відповідача [PERSON] та просить суд надати їй наступні дні для побачень та спілкування з онукою, а саме: неділя, понеділок, вівторок, середа з 7 до 18 години, в свята та день народження з 8 до 12 години. Окрім того до суду з позовом звернувся [PERSON], який є рідним батьком відповідача [PERSON] (цивільна справа № 184/1496/16-ц, 2/184/13/17, яка перебуває в провадженні цього складу суду) та просить суд надати йому наступні дні для побачень та спілкування з онукою, а саме: четвер, пятниця, субота з 7 до 18 години, в свята та день народження з 8 до 12 години. Таким чином в разі задоволення вказаних позовних заяв рідний батько дитини [PERSON] буде взагалі позбавлений законного права на участь у вихованні та утриманні своєї доньки [PERSON], а рідна мати дитини [PERSON] може бачитись зі своєю донькою лише у вечірній та нічний час, що є також порушенням ст. 15 закону України «Про охорону дитинства». При цьому суд бере до уваги той факт, що позивач працює в ПАТ «Орджонікідзевський гірнично збагачувальний комбінат» зі змінним графіком роботи, а задоволення позовних вимог позивача в даному випадку приведе до того, що дитина буде залишена на призволяще і без матері і без бабусі. По пяте, безпідставними суд вважає доводи відповідача щодо визнання позовних вимог позивача в повному обсязі, оскільки така поведінка відповідача лише свідчить про самоусунення від належного виконання батьківських обовязків щодо виховання та утримання малолітньої доньки [PERSON], а також порушення прав та законних інтересів третьої особи по справі - батька дитини [PERSON]. Дійсно нормами ст. ст. 257, 258 Сімейного кодексу України передбачено право баби, діда та інших осіб на спілкування зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні, а також право звернутися за захистом прав та інтересів онуків, однак таке право у вказаних осіб настає за умови чинення перешкод збоку батьків або інших осіб, чого в ході судового розгляду справи обєктивно встановлено не було. Таким чином суд прийшов до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги цілком є необґрунтованими, безпідставними, недоведеними, ґрунтуються на доказах, наданих позивачем та які не відповідають дійсності та обставинам справи і є недостовірними і спростовуються поясненнями представників третіх осіб, наданими ними письмовими належними та допустимими доказами, матеріалами справи в їх сукупності. За таких обставин суд, вважає необхідним відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON], треті особи орган опіки та піклування виконкому Покровської міської ради Дніпропетровської області, [PERSON], [PERSON] «про встановлення та призначення днів для систематичних побачень та спілкування з онукою».

Outcome: dismissed