Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

До Василівського районного суду звернулася [PERSON], в особі представника [PERSON], із позовом до [PERSON], [PERSON] сільської ради Василівського району Запорізької області. В позовній заяві позивач вказує, що 06 грудня 2013 року помер батько позивачки [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме: земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміром 2,50 га, яка знаходиться на території [PERSON] сільської ради Василівського району Запорізької області. Крім позивачки, є ще іншій спадкоємець першої черги за законом [PERSON] - її рідний брат, але він відмовився від спадщини на користь інших спадкоємців. У встановлений законом термін позивачка, як спадкоємець за законом, звернулася до [PERSON] державної нотаріальної контори Запорізької області із заявою про прийняття спадщини. У видачі свідоцтва про прийняття спадщини їй було відмовлено, та видана постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій № 207/02-31 від 07 квітня 2017 року, у зв'язку з тим, що відсутній оригінал державного акту на право приватної власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміром 2,50 га., яка знаходиться на території [PERSON] сільської ради Василівського району Запорізької області та рекомендували звернутися до суду. Позивачка звернулася до Управління Держгеокадастру у Василівському районі Запорізької області, щодо видачі дублікату державного акту на право приватної власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміром 2,50 га., яка знаходиться на території [PERSON] сільської ради Василівського району Запорізької області, але їй надали тільки засвідчену копію державного акту. Враховуючи вищевикладене, позивач, в особі представника, просить суд визнати право власності за [PERSON] на земельну ділянку, кадастровий номер 2320986600:01:023:0022 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміром 2,5002 га., яка знаходиться на території [PERSON] сільської ради Василівського району Запорізької області, в порядку спадкування за законом після смерті батька - [PERSON], який помер 06 грудня 2013 року. Позивачка [PERSON] у судове засідання не зявилася. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявився, надав суду заяву із клопотанням розглянути справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Василівського району Запорізької області в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Третя особа представник [PERSON] державної нотаріальної контори Запорізької області у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав: В судовому засіданні встановлено, що 06 грудня 2013 року помер батько позивачки [PERSON] - [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме: земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміром 2,50 га, яка знаходиться на території [PERSON] сільської ради Василівського району Запорізької області. Крім позивачки, є ще іншій спадкоємець першої черги за законом [PERSON] - її рідний брат, але він відмовився від прийняття спадщини. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.ст.1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, та на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має протягом шести місяців з дати відкриття спадщини подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно ст.1218 Цивільного кодексу Україна до складу спадщини входять усі права і обовязки, що належали спадкодавцеві на момент смерті. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття. За вимогами ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обовязковим, коли обєктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обовязковій державній реєстрації. Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа. В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України). Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім`я особи, яка померла, у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обовязків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У встановлений законом термін позивачка, як спадкоємець за законом, звернулася до [PERSON] державної нотаріальної контори Запорізької області із заявою про прийняття спадщини. У видачі свідоцтва про прийняття спадщини їй було відмовлено, та видана постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій № 207/02-31 від 07 квітня 2017 року, у зв'язку з тим, що відсутній оригінал державного акту на право приватної власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміром 2,50 га., яка знаходиться на території [PERSON] сільської ради Василівського району Запорізької області та рекомендували звернутися до суду. Позивачка звернулася до Управління Держгеокадастру у Василівському районі Запорізької області, щодо видачі дублікату державного акту на право приватної власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміром 2,50 га., яка знаходиться на території [PERSON] сільської ради Василівського району Запорізької області, але їй надали тільки засвідчену копію державного акту. На теперішній час вартість земельної ділянки площею 2,5 га, яка знаходиться на території [PERSON] сільської ради Василівського району Запорізької області, цільове призначення земельної ділянки - для ведення особистого селянського господарства складає 97565 грн. Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права. При цьому, одним із способів захисту цивільного права є визнання права власності. Згідно зі ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, враховуючи, що земельна ділянка площею 2,5 га, кадастровий номер 2320986600:01:023:0022, яка знаходиться на території [PERSON] сільської ради Василівського району Запорізької області, цільове призначення земельної ділянки - для ведення особистого селянського господарства, належали померлому 06 грудня 2013 року [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю №478 від 04 лютого 2002 року, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про визнання за ним права власності на вказану земельну ділянку обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved