Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась [PERSON] з вимогами визнати за [PERSON] (ідентифікаційний код: [NUMBER]) в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку площею 0,0361 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована в [ADDRESS], кадастровий номер 0510100000:03:008:0295. Позовні вимоги аргументовані тим, що 30.05.2000р. [PERSON], та [PERSON] уклали шлюб, що підтверджено свідоцтвом про одруження, виданим 30.05.2000р. відділом реєстрації актів громадянського стану Вінницької міської ради Вінницької області, серія [NUMBER]. [INFO] [PERSON] помер, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області в Книзі реєстрації смертей 15.09.2012 р. було зроблено відповідний актовий запис за № 2378 та видано свідоцтво про смерть (серія [NUMBER]). Як наслідок, відповідно до ч.1 ст. 1220 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України), відкрилася спадщина [INFO]. померлим [PERSON] було складено заповіт, посвідчений [PERSON], приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за № 2402 відповідно до якого спадкоємцем всього майна, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати спадкодавцеві на день смерті і на що він за законом матиме право, є позивач - [PERSON], [INFO] Позивач зазначає, що відповідно до норм чинного законодавства, позивач - [PERSON] - прийняла спадщину. 11.07.2013р. [PERSON], державним нотаріусом Другої вінницької державної нотаріальної контори, було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Згідно заповіту, до складу спадщини ввійшло 37/100 (тридцять сім сотих) часток житлового будинку з відповідною часткою прибудов, господарських будівель та споруд номер [ADDRESS], яка належала померлому на підставі свідоцтва про право приватної власності на будівлю, виданого Виконкомом Вінницької міської ради 01.04.2004 р. на підставі рішення Виконкому Вінницької міської ради від 25.03.2004 р. №559, зареєстрованого Вінницьким обласним об'єднанням бюро технічної інвентаризації 26.04.2004 p., книга № 48, реєстраційний номер 950. На земельній ділянці, згідно технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виданого КП «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» 17.04.2013 p., інвентаризаційна справа № 6115, реєстровий № 950, знаходяться: житловий будинок означений на Плані літерою «А», загальною площею 135,3 кв.м., в тому числі житловою 79,3 кв.м., житлові прибудови «А1», «АЗ», «А4», прибудови «а», «а4», «а5», тамбур «аі», сараї «аЗ», «Б», «61», «Е», гараж «В», убиральня «Г», погреба «Ж», «З», огорожа № 1, № 2, № З, криниця № 4. Позивач вказує, що у свідоцтві про право на спадщину до складу спадкового майна, що перейшло позивачу в порядку спадкування, не було включено земельну ділянку, що належала померлому. Крім того, [PERSON], державним нотаріусом Другої вінницької державної нотаріальної контори, позивачу - [PERSON] - додатково було надано лист від 07.04.2014 р. N 579/02-14 щодо неможливості видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого [INFO] [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0361 га, розташовану по [ADDRESS], у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу. Позивач вказує, що земельна ділянка площею, яка розташована в [ADDRESS] була передана [PERSON] та [PERSON] 11.07.2012р. співвласники земельної ділянки уклали договір про встановлення порядку володіння та користування земельною ділянкою. Позивач вказує, що 14.09.2012р. тобто до прийняття ВМР рішення №946 від 02.10.2014р., але після подання від імені власників земельної ділянки відповідної заяви про прийняття даного рішення помер спадкодавець - [PERSON]. Відповідно з моменту смерті [PERSON] будь-які дії, спрямовані на подальше виготовлення прововстановлюючих документів на право власності на земельну ділянку стали неможливими. На момент отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, позивачка не мала та не могла мати жодного із перелічених документів, тому й не могла оформити право власності на земельну ділянку в нотаріальному порядку, хоч і вчинила для цього всі передбачені законом дії. А перешкодою в даній ситуації став лише той факт, що [PERSON] не встиг за життя виготовити державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0361 га, що знаходиться по [ADDRESS], кадастровий номер 0510100000:03:008:0295 - земельну ділянку № 1. Вищевказане і стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом. Представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі позов підтримує в повному обсязі, та просив суд судові витрати залишити за позивачем. Представник відповідач надав заяву про розгляд справи без його участі покладався на розсуд суду. Третя особа надала заяву про розгляд справи без її участі проти задоволення позову не заперечує. Судом по справі встановлені наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини: 30.05.2000р. [PERSON] між [PERSON], укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданим 30.05.2000р. відділом реєстрації актів громадянського стану Вінницької міської ряди Вінницької області, серія [NUMBER]. ( а. с. 8) [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану ВМУЮ Вінницької області. ( а. с. 9) [INFO]. померлим [PERSON] було складено заповіт, посвідчений [PERSON], приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за № 2402 відповідно до якого спадкоємцем всього майна, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати спадкодавцеві на день смерті і на що він за законом матиме право, є позивач - [PERSON], [INFO] ( а.с.10) На підставі вказаного заповіту позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, 11.07.2013р. спадщина на яку видано вказане свідоцтво складається з 37/100 часток житлового будинку з відповідною часткою прибудов, господарських будівель та споруд, що знаходиться по [ADDRESS]. Дане свідоцтво зареєстроване в реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується відповідним витягом. ( а. с.15-16) Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] укладено 11.07.2012р. договір про встановлення порядку володіння та користування земельною ділянкою, що знаходиться за адресою [ADDRESS] посвідчений [PERSON], приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за №2800. Відповідно до згаданого договору сторони встановили наступний порядок володіння та користування вищезазначеною земельною ділянкою відповідно до кадастрового плану земельної ділянки від 23.06.2012р. №3939- 3940-01-01-СДА, виготовленого ДП «Поділлягеодезкартографія»: у користування гр. [PERSON] - перейшла земельна ділянка площею 0,0361 га, яка на кадастровому плані позначена зоною № 1 (один) світло-жовтого кольору (надалі - земельна ділянка № 1) у користування гр. [PERSON] - перейшла земельна ділянка площею 0,0442 га, яка позначена на кадастровому плані зоною № 2 (два) світло-блакитного кольору (надалі - земельна ділянка № 2). ( а. с.21-22) Як вбачається з витягу з рішення ВМР від 02.10.2012р. №946 24 сесії 6-го скликання затверджено технічну документацію з землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки при поділі ( об'єднанні), анулюванні записів реєстрації державних актів, видачу державних актів на право власності та на право постійного користування земельними ділянками розглянено звернення [PERSON] та [PERSON] та затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки. Анулювано запис в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі гр. [PERSON] та гр. [PERSON] за № 051010001002577 (серія ЯК № 040506, додаток серія АА № 063796). П.12.1.Враховуючи договір про встановлення порядку володіння та користування земельною ділянкою, який зареєстрований в реєстрі за № 2800 від 19.07.2012 р. (посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу - [PERSON]), видати у встановленому порядку державні акти, що посвідчують право власності на сформовані нові земельні ділянки по [ADDRESS], гр. [PERSON] площею 0,0442 га (в тому числі в межах «червоних ліній» площею 0,0062 га) - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; гр. [PERSON], площею 0,0361 га (в тому числі в межах «червоних ліній» площею 0,0087 га) - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Для одержання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки, повернути до архіву відповідного територіального органу Держкомзему, за актом прийому-передачі, державний акт на право власності на земельну ділянку [PERSON] та [PERSON], яки зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею договорів оренди землі за № 051010001002577 від 02.04.2012р. (а.с. 24-25) Актом встановлення (відновлення) в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки (земельних ділянок) та зон обтяжень здачі межових знаків під охорону та зберігання від 07.07.2010р. підписаного [PERSON] та [PERSON] встановлено межі вищевказаної земельної ділянки. ( а. с.23 ) Судом встановлено, що анулювання запису в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за землі за № 051010001002577 від 02.04.2012р. щодо земельної ділянки №3, яка належала [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серія АА №063796, не стало підставою для припинення права власності на земельну ділянку, і відповідно, існувало у [PERSON] на день його смерті. Новостворена земельна ділянка площею 0,0361 га - земельна ділянка №1- не є нововідведеною та не перебуває у державній чи комунальній власності, а виникла лише в результаті поділу однієї земельної ділянки, яка раніше належала [PERSON] та [PERSON] на підставі права спільної часткової власності, на дві. Окрім того, земельна ділянка № 1 за площею та визначеними межами повністю відповідає площі та визначеним межам тієї частини земельної ділянки, якою користувався померлий відповідно до договору про встановлення порядку володіння та користування земельною ділянкою та кадастрового плану, складеного ДП «Поділлягеодезкартографія» від 23.06.2012р. Під час розгляду даної справи судом досліджувались матеріали спадкової справи після померлого [PERSON] з якої вбачається, що позивач є єдиною спадкоємицею після померлого. Ч.1 ст. 316 ЦК України встановлено, що - правом власності є право особи на річ ( майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Ч.1 ст.317 ЦК України встановлено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Ч.1 ст. 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ч.1 ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до положень ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що незаборонені законом, зокрема із правочинів. ч.1 ст.392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документу, який засвідчує його право власності. ч. 1 ст. 1261 ЦК України встановлено, що першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Положеннями ст. 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно вимог ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до положень ст. 1299 ЦК України якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верхового суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. З роз'яснень в Постанові Пленуму Верхового суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що особа яка не має змоги реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальному порядку набуває право на звернення до суду у порядку позовного провадження із вимогами щодо визнання права на спадщину. Відповідно до ч. 3 ст. З Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-IV від 21.07.2004 p., права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Згідно ст. 125 Земельного кодексу України (надалі - ЗК України), право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. 4.1 ст. 126 ЗК України в редакції від 22.03.2012 р. передбачено, що право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі, тому суд вважає визнати за [PERSON] (ідентифікаційний код: [NUMBER]) в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку площею 0,0361 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована в [ADDRESS], кадастровий номер 0510100000:03:008:0295. На підставі викладеного,

Outcome: approved