Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

В серпні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 31 жовтня 2013 року з [PERSON] на її користь стягуються аліменти на утримання малолітніх синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 700 гривень щомісячно, починаючи з 14 жовтня 2013 року, по досягненню дітьми повноліття. Станом на день предявлення даного позову [PERSON] має заборгованість зі сплати аліментів, у звязку з чим його внесено до Єдиного реєстру боржників. Після розірвання шлюбу малолітні діти проживають разом з [PERSON] та перебувають на її повному матеріальному утриманні. На даний час у звязку зі змінами в економіці країни, зростанням цін на продукти, дитячий одяг та речі першої необхідності, аліментів у розмірі 700 гривень на утримання двох дітей не вистачає для забезпечення їхнього нормального утримання. Разом з цим, матеріальне становище позивача також є складним, оскільки на даний час вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х років, внаслідок чого вона тимчасово не працює і немає іншого доходу, окрім соціальної виплати, розмір якої становить 1500 гривень на місяць. Враховуючи те, що [PERSON] на даний час працює та має регулярний дохід, позивач вважає за необхідне змінити спосіб стягнення аліментів з стягнення у твердій грошовій сумі на стягнення у частці від доходу [PERSON] Тому [PERSON] просить змінити спосіб стягнення аліментів з [PERSON], які стягуються на підставі виконавчого листа №2/359/3319/13, виданого 01 листопада 2013 року Бориспільським міськрайонним судом, та стягувати аліменти на утримання синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки усіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімум для дитини відповідного віку, на кожну дитину та до досягнення дітьми повноліття. У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову. Крім цього, додаткового пояснив, що погоджується сплачувати аліменти на утримання синів у розмірі 2000 гривень щомісячно. Проте, сплачувати аліменти у більшому розмірі він не має можливості. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що предявлений позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що в період часу з 01 грудня 2004 року по 12 березня 2013 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 лютого 2013 року (а.с.8). Від цього шлюбу у них народилось двоє синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.6,7). З довідки, виданої Гнідинською сільською радою Бориспільського району, №02-31/612 від 08 серпня 2018 року вбачається, що малолітні сини зареєстровані та проживають разом з матірю (а.с.11). Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 31 жовтня 2013 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітніх синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 700 гривень щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду, а саме: з 11 жовтня 2013 року, до дня досягнення дітьми повноліття (а.с.9). В подальшому [PERSON] змінила своє прізвище на «Євчук», що підтверджується копією свідоцтва про зміну імені (а.с.12). У відповідності до вимог ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з положенням ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Таким чином, позивач як одержувач аліментів має право на звернення до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів. Встановлено, що аліменти на утримання малолітніх [PERSON] та [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 700 гривень не можуть у повній мірі забезпечити належний рівень їхнього матеріального утримання та гармонійного розвитку. Зважаючи на те, що відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімуму в розрахунку на місяць на дитину віком від 6 до 18 років становить з 1 січня 2027 гривень. Таким чином, аліменти у розмірі 700 гривень, які стягуються [PERSON] на утримання двох синів становить величину меншу ніж визначений СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, що становить 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (2027 : 2 =1013,50 гривень). За таких обставин суд погоджується з доводами позивача, що права малолітніх дітей на належне утримання з боку батька порушені та підлягають захисту шляхом зміни способу стягнення аліментів та визначення їх у частці від доходу відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. У відповідності до ст.18 та ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з вимогами ч.1 та ч.2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При визначенні розміру аліментів суд виходить з того, що позивач позбавлена можливості самостійно забезпечувати утримання малолітніх синів. Оскільки, на даний час перебуває у відпустці по догляду за малолітньою [PERSON], 30 грудня 2017 року, до досягнення нею трирічного віку (а.с.13). Разом з цим, матеріали цивільної справи не місять відомостей про те, що [PERSON] має незадовільний стан здоровя, скрутне матеріальне становище або ж на його утриманні перебувають інші діти, непрацездатні дружина та батьки. Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, суд приходить до переконання про допустимість зміни способу стягнення аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] та визначити аліменти у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно. З розяснення, викладеного Пленумом Верховного Суду України в п.23 постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №5\~від 15\~травня 2006\~року,\~у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. У звязку з цим, розмір аліментів на утримання малолітніх дітей, який визначений даним судовим рішенням, підлягає стягненню з [PERSON], починаючи з дня набранням рішенням законної сили. Водночас, суд вважає, що визначений позивачем розмір аліментів у вигляді 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно на кожну дитину є необґрунтовано завищеним. Згідно з положенням ч.2 ст.183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Тому аліменти, які підлягають стягненню за даним рішенням, мають сплачуватись відповідачем до дня досягнення страшим сином повноліття, тобто до досягнення [PERSON], [INFO], повноліття. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При предявленні позову [PERSON] не сплатила судовий збір, оскільки вона звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Предявлений нею позов задоволений. Тому із [PERSON] належить стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 704 гривень 80 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: partial