Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-08 00:00:00

В червні 2021 року до Дарницького районного суду м. Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Позов (з урахуванням уточнень) обґрунтований тим, що з 04.09.2012 сторони перебувають у шлюбі, від якого мають двох синів [PERSON] та [PERSON] , [INFO] . Проте через різні погляди на сімейні відносини, несумісність характерів їхнє спільне життя не склалось, останнім часом вони не підтримують шлюбних відносин як подружжя, не ведуть спільне господарство, мають окремий бюджет для кожного. Зазначає, що терміну на примирення призначати не потрібно, оскільки подальше життя є неможливим і шлюб суперечить її інтересам. Зазначає, що діти проживають разом з нею, належний рівень життя дітей позивач самостійно не має можливості підтримати, а відповідач є працездатним, тому зможе сплачувати аліменти на утримання дітей в твердій грошовій формі - по 2 500,00 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 09.08.2021 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. 21.09.2021 відповідач подав відзив на позовну заяву, згідно якого визнає позовні вимоги в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовна підлягає задоволенню з огляду на таке. 04.09.2012 сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу сторони мають двох дітей: малолітніх синів - [PERSON] та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом з позивачем, за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідками про реєстрацію місця проживання особи від 21.07.2021 № 66075957, № 66076029, № 66075980. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. З позовної заяви та заяви відповідача про визнання позову встановлено, що сторони мають різні погляди на сімейні відносини, не підтримують шлюбних відносин як подружжя, не ведуть спільне господарство, мають окремий бюджет для кожного. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За приписом ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Перешкод для розірвання шлюбу, визначених ч. 2 ст. 110 Сімейного кодексу України, судом не встановлено. Отже, враховуючи, що відповідач визнав позов і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з абз. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Крім того, сторони не досягли згоди щодо матеріального утримання дітей, тому наразі діти знаходяться на утриманні у матері. Відповідач не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на утримання дітей в заявленому позивачем розмірі. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Так, ч. 1 ст. 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При цьому, згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2021 рік», установлено у 2021 році прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2 395,00 гривень, з 1 липня - 2 510,00 гривень, з 1 грудня - 2 618,00 гривень. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України). З огляду на повне визнання позову відповідачем, з метою захисту прав та охоронюваних законом інтересів дітей, враховуючи покладення законом на батьків обов`язку утримувати дитину до досягнення нею повноліття, стан здоров`я та матеріальне становище дітей та платника аліментів, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 2 500,00 грн на кожну дитину щомісячно. Суд вважає, що визначений розмір аліментів у твердій грошовій сумі є достатнім, не є завищеним та не буде порушувати майнові права дітей та сторін. За таких обставин, суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю. При цьому, суд зазначає, що позивач не позбавлений права звернення до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, стягнення додаткових витрат на дитину в разі зміни матеріального стану відповідача, а відповідач, за наявності підстав, має право звернулись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. На підставі ст. 191 СК України аліменти присуджуються від дня пред`явлення позову. Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Згідно дублікату квитанції № 0.0.2157277737.1 від 11.06.2021 позивачем за звернення до суду з позовними вимогами про розірвання шлюбу було сплачено 908,00 грн судового збору. Відповідно до ст. 141, 142 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, та повертає позивачу 50 відсотків судового збору з державного бюджету. Крім того, оскільки позивачі за подання позовів про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору на підставі ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», рішення ухвалено на користь позивача, суд відповідно до ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача судовий збір в дохід держави.

Outcome: approved