overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-01 00:00:00

До Дарницького районного суду м. Києва 27 квітня 2020 року надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Свій позов мотивує тим, що з 17.07.2004 перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. В шлюбі народились діти, син [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачем. Позивач посилається на те, що з відповідачем не досягнуто згоди щодо розміру матеріального утримання дітей, тому позивач просить стягнути з [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] на користь [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та дочки - [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 1/2 частини з усіх видів заробітку доходу на дітей, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27.04.2020 і до повноліття дитини. Позивачта представник позивача в судовому засіданні позов підтримали. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Після поданих заяв сторін про обставини справи, судом було з`ясовано, що відповідач визнає позов у повному обсязі. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

До Дарницького районного суду м. Києва надійшла 07 квітня 2016 року позовна заява [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Україна», [PERSON] про стягнення страхового відшкодування та шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позивач зазначив, що 12 грудня 2014 року, приблизно о 07 годині 15 хвилин в м. Бровари по вул. Київській мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Ford Escort», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля «Kia Cerato», державний номерний знак [NUMBER], що належить [PERSON]. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, в тому числі автомобіль «Kia Cerato», державний номерний знак [NUMBER], чим позивачу було заподіяно шкоди. Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 січня 2015 року винним у вчиненні ДТП визнано водія автомобіля «Ford Escort», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого частково була застрахована у ПрАТ «СК «Україна» відповідно до Полісу №АІ/4131670.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

До Дарницького районного суду м. Києва надійшла 09 лютого 2016 року позовна заява за позовом [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про стягнення грошового боргу. Позивачі зазначили, що відповідач [PERSON], який є сином позивачів, створив сім'ю, в якій народилися двоє дітей, які є онуками позивачів. Сім'я потребувала свого житла і позивачі позичили відповідачу гроші на купівлю ним квартири, безвідсотково, з обов'язком повернути позику до кінця 2015 року. Відповідач купив квартиру [ADDRESS]. Після чого неодноразово додатково позичав гроші у позивачів для погашення боргу по кредиту, який він брав у банку під залог квартири на ремонт квартири. Що підтверджується розпискою (а.с. 4). Борг відповідача перед позивачами вчасно не повернуто, що підтверджується наявністю у кредиторів боргових розписок. Відповідач визнає свій борг додатковою розпискою за 2014 рік, але грошовий борг не повертає. У зв'язку з чим позивачі звернулися до суду за захистом свого порушеного права. До судового засідання позивачі надали до суду заяву, в якій підтримали позовні вимоги, з підстав викладених в позовній заяві, просять провести розгляд справи без їх участі та без участі відповідача, задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, прийняти законне рішення. В судове засідання відповідач не з'явився, але надав до суду заяву 12 лютого 2016 року, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить провести розгляд справи без його участі та прийняти законне рішення. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланнями на визнання позову сторонами без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи те, що відповідачем визнано позов у повному обсязі, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. При задоволенні позовних вимог підлягають стягненню з відповідача на користь позивачів сплачені позивачами по платіжному дорученню при зверненні до суду з даним позовом 6 890 гривень 00 копійок судового збору (а. с. 1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-15 00:00:00

До Дарницького районного суду м. Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, яка ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 09 квітня 2019 року, передана за підсудністю. Позов обґрунтований такими обставинами. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 28.09.2008 Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис №1855. Від шлюбу у подружжя народилися доньки - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя не склалося через непорозуміння: різні погляди на життя, різність характерів, відсутність взаєморозуміння, яке негативно вплинуло на їхні стосунки. Внаслідок цього шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться. Спору щодо місця проживання дітей немає. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 02.07.2019 відкрито провадження по даній справі та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження в підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 24.09.2019 підготовче судове засідання закрито та призначено справу до розгляду по суті. В судове засідання позивач не з`явився, однак його представник надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити та розгляд даної справи проводити за його відсутністю. Відповідач у судове засідання не з`явилася, однак надала заяву, в якій позовні вимоги визнала, просила суд їх задовольнити та розгляд даної справи проводити за її відсутністю. Зважаючи на неявку усіх учасників справи, фіксування судового процесу технічним засобом не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим з таких підстав. Відповідно до положень частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Із заяви позивача вбачається, що сім`я сторін існує лише формально: вони не підтримують шлюбно-сімейних відносин та не ведуть спільного господарства. Правовими підставами для задоволення позову є відповідні положення сімейного законодавства. Так, відповідно до положень статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження…є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість… (частини 3, 4 статті 56 Сімейного кодексу України). Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (частина 1 статті 110 Сімейного кодексу України). За приписом частини 2 статті 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже зважаючи на те, що відповідач безумовно визнала позов, і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, є наявні підстави для задоволення позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-16 00:00:00

До Дарницького районного суду м. Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, яка ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 27 червня 2019 року, передана за підсудністю. Позов обґрунтований такими обставинами. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 31.07.2013 відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1225. Від шлюбу у подружжя народилася донька - [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя не склалося через непорозуміння: різні погляди на життя, різність характерів, відсутність взаєморозуміння, яке негативно вплинуло на їхні стосунки. Внаслідок цього шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться. Спору щодо місця проживання дитини немає. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 28.08.2020 відкрито провадження по даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження в судове засідання. В судове засідання позивач не з`явилася, однак надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити та розгляд даної справи проводити за її відсутності. 21.10.2020 через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якій відповідач просить позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, однак надав заяву, в якій позовні вимоги визнав, просив суд їх задовольнити та розгляд даної справи проводити за його відсутності. Зважаючи на неявку усіх учасників справи, фіксування судового процесу технічним засобом не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим з таких підстав. Відповідно до положень частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Із заяви позивача вбачається, що сім`я сторін існує лише формально: вони не підтримують шлюбно-сімейних відносин та не ведуть спільного господарства. Правовими підставами для задоволення позову є відповідні положення сімейного законодавства. Так, відповідно до положень статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереженн є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість (частини 3, 4 статті 56 Сімейного кодексу України). Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (частина 1 статті 110 Сімейного кодексу України). За приписом частини 2 статті 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже зважаючи на те, що відповідач безумовно визнала позов, і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, є наявні підстави для задоволення позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

До Дарницького районного суду м. Києва надійшов вказаний позов про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою за адресою: [ADDRESS] та зняття її з реєстрації за цією адресою. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказала, що є власником квартири за адресою: [ADDRESS]. В цій же квартирі всупереч волевиявленню позивача та вимогам діючого законодавства зареєстрована відповідач, що на даний час порушує право власності позивача, при цьому відповідач не проживає у вказаній квартирі понад 6 місяців. Дослідивши та проаналізувавши наведені дані, всі матеріали справи, враховуючи положення ч.2 ст.64 ЦПК України, суд встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. В квартирі за адресою:[ADDRESS], на даний час всупереч волевиявленню позивача зареєстрований відповідач (що вбачається з наявної копії довідки ф №3), при цьому, у договору купівлі-продажу вказаної квартири від 01 липня 2016 року позивач вказана покупцем (що вбачається з наявної копії договору купівлі-продажу вказаної квартири від 01 липня 2016 року), при цьому, відповідач не проживає у вказаній квартирі понад 6 місяців. Згідно з ч.1 ст.71 ЖК України - при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст.72 ЖК України - визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до положень ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. На підставі викладеного, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме належить: визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою за адресою: [ADDRESS]. Суд вважає, що належить відмовити в задоволенні решти вимог щодо зняття відповідача з реєстрації за вказаною адресою, оскільки на даний час відсутній спір з Дарницькою районною в м. Києві державною адміністрацією з приводу такого зняття з реєстрації на підставі цього рішення суду, отже така вимога є передчасною (заявленою на майбутнє), а крім того, судом враховано, що Дарницька районна в м. Києві державна адміністрація не є відповідачем по справі (що зокрема обумовлює і неможливість розподілу судових витрат за участю цієї особи). Суд вважає, що відповідно до вимог ст.88 ЦПК України належить: судові витрати по справі у виді судового збору в сумі 551 грн. 20 коп. стягнути на користь позивача з відповідача, решту судового збору в сумі 551 грн. 20 коп. зарахувати в доход держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-04 00:00:00

До Дарницького районного суду м. Києва у жовтні 2021 року надійшла спільна заява [PERSON] , [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги заявники обґрунтовують тим, що в зареєстрованому шлюби вони перебувають з 26.05.2018. В шлюбі народилась донька, [PERSON] , [INFO] . Заявники зазначають, що спільне сімейне життя не склалося, фактичні відносини припинені та спільне господарство не ведеться. Між подружжям досягнуто згоди про визначення місця проживання дитини та її утримання. В судове засідання сторони не з`явились. Надали заяви про розгляд справи без їх участі. Суд дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення заяви з наступних підстав. Частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Розірвання шлюбу відповідає волі заявників, між ними укладено угоду щодо утримання доньки, визначення її місця проживання та порядку участі у її вихованні. В тому числі вирішені майнові питання. Приймаючи до уваги викладене, зважаючи на обставини, викладені у спільній заяві заявників, суд визнає заяву подружжя такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

До Демидівського районного суду Рівненської області надійшла заява Рівненської філії публічного акціонерного товариства «Укртелеком»(надалі РФ ПАТ «Укртелеком») про повернення судового збору, який був сплачений підприємством при поданні до суду заяви про видачу судового наказу щодо стягнення з громадянина [PERSON] заборгованості за послуги електрозв'язку. Ухвалою Демидівського районного суду Рівненської області від 13.01.2014 року відмовлено у прийнятті заяви РФ ПАТ «Укртелеком» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги електрозв'язку з [PERSON]. Згідно до ч.2 ст.79 Цивільного процесуального кодексу України, порядок повернення судового збору встановлюється законом. Відповідно до ч.1 ст. 7. Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в слідуючих випадках: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; повернення заяви або скарги; відмови у відкритті провадження у справі; залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям позивача або за його клопотанням); закриття провадження у справі. Таким чином, норми ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» не передбачають повернення заявникові сплаченого судового збору в разі прийняття судом рішення про відмову у прийнятті заяви. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

До Демидівського районного суду Рівненської області надійшла заява Рівненської філії публічного акціонерного товариства «Укртелеком»(надалі РФ ПАТ «Укртелеком») про повернення судового збору, який був сплачений підприємством при поданні до суду заяви про видачу судового наказу щодо стягнення з громадянки [PERSON] заборгованості за послуги електрозв'язку. Ухвалою Демидівського районного суду Рівненської області від 13.01.2014 року відмовлено у прийнятті заяви РФ ПАТ «Укртелеком» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги електрозв'язку з [PERSON]. Згідно до ч.2 ст.79 Цивільного процесуального кодексу України, порядок повернення судового збору встановлюється законом. Відповідно до ч.1 ст. 7. Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в слідуючих випадках: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; повернення заяви або скарги; відмови у відкритті провадження у справі; залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям позивача або за його клопотанням); закриття провадження у справі. Таким чином, норми ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» не передбачають повернення заявникові сплаченого судового збору в разі прийняття судом рішення про відмову у прийнятті заяви. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-01 00:00:00

До Деражнянського районного суду Хмельницької області, в порядку загального позовного провадження, надійшов позов зазначеної вище особи до вказаного нею відповідача щодо визначеного позивачем предмету спору з вимогою визнати [PERSON] , [INFO] , батьком [PERSON] , [INFO] , з тих підстав, що позивач перебував у шлюбі з відповідачкою і на момент розірвання шлюбу остання була в стані вагітності. Ухвалою судді від 22.09.2021 року даний позов прийнято до розгляду, відкрито провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду в підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження в режимі відеоконференц зв`язку. В судове засідання представник позивача позов підтримав із викладених в ньому підстав. Представник відповідача проти задоволення позву заперечив вказавши на повну необґрунтованість позовних вимог. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача в судове засідання не з`явився, проте надав письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності, покладаючись при вирішенні спору на думку суду. Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає позови необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягає. Так, судом об`єктивно встановлено, що [PERSON] та [PERSON] ( [PERSON] ) перебували у зареєстрованому шлюбу до 21.11.2015 року, про що свідчить повторне свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 20.08.2020 року. Разом з тим, звертаючись до суду з вимогою про визнання батьківства щодо [PERSON] , [INFO] , позивач у підтвердження своїх позовних вимог не надав відповідного документу про народження дитини, що унеможливлює розгляд судом вказаної справи. Крім того, позивачем взагалі не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження заявлених ним позовних вимог, що суперечить положенням ст. 81 ЦПК України, якої встановлено обов`язок доказування і подання доказів, та визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини, суд дійшов висновку про цілковиту необґрунтованість позовних вимог [PERSON] про визнання батьківства, тому його позов задоволенню не підлягає. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed