Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-29 00:00:00

До Білоцерківського міськрайонного суду звернувся [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу та збитків за договором оренди рухомого майна обґрунтувавши свої вимоги тим, що 28 квітня 2017 року між ним та відповідачем [PERSON] укладено договір оренди, на умовах якого він орендодавець надав орендарю [PERSON] в тимчасове платне користування ліса рамні будівельно-приставні, загальною площею 108 кв.м. Сторони погодили вартість майна, яке передається в оренду, строк оренди, вартість демонтажу, розрахунок відшкодування неповернення майна в строк, та ін. У зазначений в договорі строк, [PERSON] не повернув майно [PERSON], не розрахувався за оренду майна у повному обсязі. Відповідач в добровільному порядку відмовляється сплачувати борг за договором, в тому числі збитки в повному обсязі що спонукало [PERSON] звернутися до суду із позовом про стягнення з [PERSON] борг за договором та збитки в сумі 33758 грн. та судові витрати в сумі 640 грн. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав заявлені позовні вимоги, наполягає на їх задоволенні у повному обсязі посилаючись на обставини, зазначені у позові. Свідок [PERSON] судовому засіданні суду пояснив, що дійсно у липні 2017 року будучи запрошеним [PERSON] для здійснення демонтажу лісів рамних будівельно-приставних за адресою м.Біла Церква, вул.Академіка Кримського, констатував відсутність деяких його елементів. Суд, вислухавши сторону по справі, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, Договором є домовленість двох або більшесторін,спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав таобов'язків. Сторони є вільними вукладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договоруз урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільногозаконодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності тасправедливості. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.759, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату напевний строк. За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. В судовому засіданні достовірно встановлено, що 28 квітня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір оренди, на умовах якого він орендодавець надав орендарю [PERSON] в тимчасове платне користування ліса рамні будівельно-приставні, загальною площею 108 кв.м.. Пунктом 1.4. Договору передбачено, що сторони при передачі майна зобовязані скласти акт прийому-передачі майна в оренду. Як вбачається із п. 2.1. Договору, орендодавець має право: у випадку якщо орендар протягом трьох робочих днів не здійснив демонтаж і доставку орендованого майна орендодавець здійснює такі дії своїми силами і за свій рахунок, в цьому випадку орендар сплачує орендодавцю компенсацію. Для визначення розміру компенсації сторони дійшли згоди, що демонтаж будівельних лісів і їх доставка складає десять базових величин /одна базова величина - це вартість оренди взятого комплектубудівельних лісів за одну добу/. За п. 2.4. Договору, орендар зобовязаний: у встановлені договором строки сплачувати орендну плату; повернути майно після припинення строку дії договору орендодавцю в справному та очищеному вигляді з урахуванням нормального ступеня зносу в строк до 05.05.2017 року за адресою: м. Біла Церква, вулиця Академіка Кримського. При поверненні майна складається акт прийому-передачі орендованого майна. У випадку, якщо орендар повернув майно не в повній комплектації згідно акту прийому-передачі, або повернув аналогічне майно, але не належне орендодавцю (всі деталі майна орендодавця відмічені червоною фарбою), то орендодавець має право не приймати майно до повного комплектування його орендарем або вимагати відшкодування завданої шкоди. До тих пір, поки орендар не поверне майно орендодавцю, договір оренди вважається незакінченим. Подвійний розмір орендної плати за період з 06.05.2017 року по 10.07.2017 року складає 28512 грн. з розрахунку: 216,00 грн. /вартість орендної плати за добу/ х 66 /кількість днів /діб/ прострочення/ х 2 = 28 512,00 грн. Відповідно до п. 3.1. Договору, орендна плата за надане згідно договору майно, складає 216 грн. за добу. Орендна плата в цілому за будівельні ліси за весь строк дії договору складає 1296 гривень. Матеріалами справи підтверджується сплата [PERSON] 600 грн. у урахування орендної плати [PERSON]. Таким чином, суд прийшов до переконання у доведеності вимого [PERSON] відносно стягнення заборгованості з орендної плати протягом строку дії договору в сумі 696 грн. Згідно п. 4.1. Договору, у випадку повернення майна після закінчення строку дії договору оренди, орендар сплачує подвійну ставку орендної плати за кожен день прострочення. Пунктами 4.2., 4.3., 4.4. Договору передбачено, що майно вважається поверненим і договір закінченим після підписання сторонами акту прийому-передачі майна, що повертається. У випадку, коли при поверненні майна зясується, що майно пошкоджене, погнуті його елементи зєднання, що тягне за собою неможливість подальшого використання майна за призначенням, або майно повертається не в повному обсязі, орендар зобовязаний відшкодувати пошкоджену деталь, або деталь якої не вистачає. Компенсація здійснюється або шляхом заміни пошкодженої деталі або модуля в натурі або шляхом відшкодування збитків в день повернення майна. Сума збитків визначається виходячи із вартості пошкодженої деталі, яка визначена п.1.2 даного договору. У випадкузакінчення строку дії договору і не повернення орендарем майна протягом трьох днів орендодавець має право здійснити демонтаж і вивезення майна своїми силами, Орендар в цьому випадку відшкодовує витрати орендодавця в порядку, визначеному п. 2.1. договору. Таким чином, на умовах договору 28 квітня 2017 року, між його сторонами складено акт прийому-передачі майна в оренду, за яким [PERSON] передав, а [PERSON] прийняв в тимчасове платне користування ліса рамні будівельні приставні згідно переліку, наведеному в даному акті. Однак, у строк визначений договором орендар не повернув орендодавцю майно, передане у відповідності до умов договору на підставі вищевказаного акта прийому-передачі. З огляду на викладене, орендодавець здійснив демонтаж та вивезення належного йому майна, яке не повернене орендарем в порядку, строк та у спосіб, що ним передбачений на підставі п. 4.4. Договору. Демонтаж та доставка майна після закінчення строку дії договору оренди передбачена п. 2.1. Договору оренди майна від 28.04.2017 року і складає десятикратну вартість оренди майна за одну добу. Відтак, вартість демонтажу та доставки майна після закінчення строку дії договору оренди складає 2160 грн., з розрахунку: 216 грн. /сума орендної плати за договором за одну добу/ х 10 = 2 160,00 грн. При демонтажі належного орендодавцеві майна встановлено, що не вистачає наступних його деталей: рама з драбиною - 3 штуки по 290,00 грн. за штуку; горизонталь - 2 штуки по 90,00 грн. за штуку; балка настилу - 4 штуки по 200,00 грн. за штуку; деревяні щити - 6 штук по 70,00 грн. за штуку; кронштейн - 3 штуки по 40,00 грн. за штуку. Сума відшкодування неповерненого майна складає 2390 грн. Загальна сума боргу, згідно розрахунку, складає 33 758,00 грн.. 14 серпня 2017 року позивачем направлено на адресу відповідача письмову претензію про сплату боргу за договором, яка вручена відповідачу 15 серпня 2017 року. Претензія залишилась без задоволення. Ззідно ч. 1, п.п. 1, 3, 4 ч. 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти. З огляду на викладене, між сторонами у справі укладено договір, який за своєю правовою природою є правочином, водночас є й основною підставою виникнення цивільних прав та обовязків в силу ст. 11 ЦК України. Одночасно, договір сторонами підписано без зауважень, що свідчить про те, що сторони правочину були ознайомлені з його змістом та бажали настання реальних наслідків такого правочину. Як вбачається із ч.ч. 1-3 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного трава, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Як вбачається із ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ч. і ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати віл боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.Сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор (ч. 1 ст. 510 ЦК України). Ч. 1 ст. 524 ЦК України передбачено, що зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Як вбачається із ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ч.1 ст.527 ЦК України передбачає, що боржник зобов*язаний виконати свій обов*язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Ч.1 ст. 530 ЦК України визначає, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як вбачається із ч. 1 ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (ч. 1 ст. 762 ЦК України). За ст. 772 ЦК України, наймач, який затримав повернення речі наймодавцеві, несе ризик її випадкового знищення або випадкового пошкодження. Ч.ч. 1, 2 ст. 773 ЦК України визначено, що наймач зобов'язаний користуватися річчю відповідно до її призначення та умов договору. Якщо наймач користується річчю, переданою йому у найм, не за її призначенням або з порушенням умов договору найму, наймодавець має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. У разі неможливості відновлення речі наймодавець має право вимагати відшкодування завданих йому збитків ч. 2 ст. 779 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов*язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Системний аналіз наведених положень закону та обставин, дає підстави для висновку, що в судовому засіданні знайшло своє підтвердження порушення прав позивача, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, а саме судовий збір в сумі 640,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved