Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-11 00:00:00

До Володимирецького районного суду Рівненської області звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. В обґрунтування позовних вимог вказує, що з 29.10.2009 р. перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] . Від спільного шлюбу у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області від 25.10.2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано та стягнуто з відповідача аліменти в розмірі 1/6 частини доходу (заробітку), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 28.08.2018 року. Відповідач в добровільному порядку аліменти не сплачує, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість в розмірі 62082 грн. Враховуючи викладене та вимоги ст.196 СК України, просить суд стягнути з [PERSON] на її користь неустойку ( пеню) від суми несплачених аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 124164 грн. Вказаний позов [PERSON] , надійшов до Володимирецького районного суду Рівненської області 13.07.2021 року. Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 16.08.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судовий розгляд. Розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін та без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч. 2 ст. 247 , ч.2 ст. 279 ЦПК України. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити в її відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про час і місце слухання справи, що підтверджується опублікованими на офіційному веб-сайті судової влади України оголошеннями про його виклик до суду від 17.08.2021, 21.09.2021, в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про розгляд справи у його відсутності не клопотав. За нормою ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому згідно ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе, зі згоди позивача, розглянути позов за відсутністю відповідачів та ухвалити по справі заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст.191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєтрованому шлюбу, який розірвано рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області від 25.10.2018. Від шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народилося двоє неповнолітніх дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвами про народження дітей, серії [NUMBER] , [NUMBER] . На підставі рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 25.10.2018, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей, аліменти в розмірі 1/6 частини доходу (заробітку), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 28.08.2018 року. Відповідач не сплачував аліменти на утримання дітей і у зв`язку з цим у нього утворилася заборгованість, що підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, виданого старшим державним виконавцем Володимирецького районного відділу державної виконавчої служби, згідно якого станом на червень 2021 року [PERSON] має заборгованість по аліментах в розмірі - 62082 грн. Згідно розрахунку розміру неустойки (пені), проведеного позивачем, розмір пені за прострочення сплати аліментів, стягнутих з [PERSON] у відповідності до рішення суду за період із 28.08.2018 по 01.06.2021, становить 312005,72 грн. В той же час, не наводячи будь-яких для цього мотивів, [PERSON] просить стягнути на її користь неустойку ( пеню) від суми несплачених аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 124164 грн., хоча зазначає, що заборгованість відповідача по аліментах становить 62082 грн. Як зазначено в ч.1 ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Як роз`яснено в п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» , передбачена ст.196 Сімейного Кодексу України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. З урахуванням викладеного, враховуючи, що на час судового розгляду заборгованість по аліментам не погашена, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] , неустойки (пені) в розмір 62082 грн.,що становить 100 відсотків заборгованості. При цьому стягнення неустойки (пені) в більшому розмірі, в т.ч. в розмірі 124164 грн., як про це просить суд позивач, суперечить вимогам чинного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при поданні даного позову, то суд на підставі ч.2 ст. 133, ч.1,2,6 ст. 141 ЦПК України, стягує ці витрати з відповідача.

Outcome: partial