Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

До Високопільського районного суду Херсонської області звернулася представник позивача, за довіреністю, [PERSON], в інтересах позивача [PERSON],з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів, зазначивши у позові про те, що 06.09.2006 року, [PERSON], зареєструвала шлюб з [PERSON], який на підставі рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області у справі №650/1308/15-ц від 22.02.2016 року розірвано. З відповідачем мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання своєї доньки не надає, чим не виконує обов'язок, щодо утримання батьками неповнолітніх дітей. Відповідач працездатний, від іншого шлюбу дітей не має. В зв'язку з цим представник позивача вважає, що [PERSON] має право на отримання щомісячно від відповідача аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів на утримання дитини. Просить суд, стягнути з відповідача на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду, до досягнення дитиною повноліття. Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. Представник позивача, за довіреністю [PERSON] (а.с.5-7) в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить суд задовольнити їх в судовому порядку. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні, позовні вимоги не визнав, при цьому зазначив, що згідно рішення суду, яке набрало чинності, місце проживання дитини визначено з ним. Оскільки дитину насильно утримують за межами України, то він не визнає вимоги щодо стягнення аліментів. Заслухавши представника позивача, відповідача, вивчивши та дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, судом встановлено: - Із копії паспорту громадянина України (а.с.3) вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] року, в селі Осокорівка Нововоронцовського району Херсонської області, зареєстрована в [ADDRESS]. - Із копії паспорту громадянина України (а.с.4) вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] року, в селі Біляївка Нововоронцовського району Херсонської області, зареєстрована в [ADDRESS]. - Із копії витягу Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб (а.с.6) вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 06.09.2006 року. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON]. - Із копії повторного свідоцтва про народження (а.с.7) вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] року в м.Херсон та її батьками зазначено: батько - [PERSON], мати - [PERSON]. - Із копії паспорту (а.с.8) вбачається, що [PERSON] народився [INFO] року в смт.Велика Олександрівка Херсонської області, зареєстрований та проживає в [ADDRESS]. Та має ІПН-[NUMBER] (а.с.8 на звороті). - Із копії свідоцтва про шлюб (а.с.9) вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 06.09.2006 року. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON]. - Із довідки Високопільської селищної ради від 12.06.2017 року (а.с.10) вбачається, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та разом з нею зареєстровані: донька [PERSON] [INFO], брат [PERSON]. - Із копії рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області (а.с.18-19) вбачається, що даним рішенням 10.06.2016 року задоволено зустрічний позов [PERSON] та визначено місце проживання малолітньої [PERSON] [INFO] з батьком [PERSON]. Зазначене рішення залишено в силі Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 22.09.2016 року (а.с.20-21). - Із копії рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області (а.с.23) вбачається, що даним рішенням, надано дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України до Польщі м.Щецин неповнолітньої [PERSON] [INFO], у супроводі її матері [PERSON] без згоди та супроводу її батька [PERSON] на період з 28.07.2016 року по 10 вересня 2016 року. - Із копії витягу з кримінального провадження (а.с.26) вбачається, що у Великоолександрівському відділенні поліції Бериславського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області, знаходиться кримінальне провадження №12016230100000397 від 12.09.2016 року, за ч.1 ст.382 КК України, що громадянка [PERSON], умисно ухиляється від виконання рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 20.07.2016 року, яке набрало законної сили 01.08.2016 року, згідно рішення якого [PERSON] було надано дозвіл виїхати до Польщі з неповнолітньою донькою [PERSON] [INFO], на період з 28.07.2016 року по 10.09.2016 року без згоди та супроводу її батька [PERSON], та до теперішнього часу не повернула доньку назад додому. - Із довідки Великоолександрівської селищної ради Херсонської області №4394 від 16.11.2017 року (а.с.28) вбачається, що [PERSON] зареєстрований та проживає в [ADDRESS] та до складу його сім'ї входить донька [PERSON]. Заслухавши пояснення сторін у справі, проаналізувавши зібрані та дослідженні по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Згідно з ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідност.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Статтею 51 Конституції України, встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до повноліття. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись на дитину визначається судом. Відповідно до ст.182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ст.121 Сімейного Кодексу України, права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно зі ст.122 Сімейного Кодексу України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Згідно ст.52 Конституції України, діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Згідно ст.141 Сімейного Кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.6, 9), який за рішенням суду 22.02.2016 року було розірвано. Від спільного шлюбу мають доньку [PERSON] [INFO] (а.с.7). Як вбачається із матеріалів справи, зокрема із позовної заяви, відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, тому позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на її користь в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дитини. З такими твердженнями позивача та її представника, суд не погоджується, оскільки такі твердження не ґрунтуються на доказах та спростовуються наданими відповідачем доказами, а саме: рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 10.06.2016 року (а.с.18-19), залишеного в силі ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 22.09.2016 року (а.с.20-21). Зокрема зазначеним вище рішенням суду, визначено місце проживання малолітньої [PERSON] з батьком [PERSON] (відповідачем у даній справі), рішення набрало законної сили 21.06.2016 року. Крім того, як вбачається із рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 20.07.2016 року позивачу [PERSON] надано дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України до Польщі м.Щецин неповнолітньої [PERSON] без згоди та супроводу її батька [PERSON] на період з 28.07.2016 року по 10 вересня 2016 року, рішення набрало законної сили 01.08.2016 року (а.с.23). Але відповідно до витягу з кримінального провадження (а.с.26) з'ясовано, що відносно [PERSON] порушено кримінальне провадження за ч.1 ст.382 КК України, що громадянка [PERSON], умисно ухиляється від виконання рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 20.07.2016 року, яке набрало законної сили 01.08.2016 року, згідно рішення якого [PERSON] було надано дозвіл виїхати до Польщі з неповнолітньою донькою [PERSON] [INFO], на період з 28.07.2016 року по 10.09.2016 року без згоди та супроводу її батька [PERSON], та до теперішнього часу не повернула доньку назад додому. Тобто, потерпілим в даному провадженні є [PERSON]. Таким чином, враховуючи той факт, що місце проживання доньки [PERSON] визначено разом з її батьком, [PERSON], а також той факт, що дитина [PERSON], [INFO], перебуває за межами України, на території Польщі, в порушення вимог рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 20.07.2016 року та норм діючого законодавства, суд, виходячи з принципу розумності та справедливості не вбачає законних підстав для задоволення даного позову, а тому слід відмовити у його задоволенні в повному обсязі. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України, позивач за даним позовом про стягнення аліментів, звільнений від сплати судового збору, а тому враховуючи те, що в задоволенні позову відмовлено, судові витрати слід віднести на рахунок держави. На підставі викладеного, ст.ст.51, 52 Конституції України, ст.ст.121, 122, 141, 180-183 СК України,

Outcome: dismissed