Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-05 00:00:00

Дніпровський державний аграрно-економічний університет звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що між Дніпропетровським державним аграрно - економічним університетом та [PERSON] за його заявою 01 серпня 2017 року було укладено договір №39 на тимчасове проживання в гуртожитках Дніпровського державного аграрно - економічного університету, за яким позивач надав тимчасово відповідачу у гуртожитку № 3 ДДАЕУ окрему кімнату № [NUMBER] , площею 12 кв.м. Відповідно до п. 1.3 договору № 39 оплата за проживання в гуртожитку здійснюється мешканцем особисто згідно рахунку комунальних послуг у розмірі - 1620,00 грн. Оплата мешкання у гуртожитку за вказаним договором повинна здійснюватися не пізніше 10 числа кожного місяця. Відповідачем оплата вчасно не здійснювалася, а тому, станом на 07 вересня 2020 року утворилась заборгованість у розмірі 12333,75 грн. На підставі вищевикладеного, позивач просив стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 25623,70 грн., з яких сума основного боргу - 12333,75 грн., пеня за час прострочення зобов`язання - 10696,53 грн., 3 % річних від суми боргу - 972,50 грн., сума інфляційних втрат - 1620,92 грн., а також компенсувати судовий збір у розмірі 2102 грн. Представник позивача надав суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, клопотань і відзиву на позовну заяву суду не надав, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином. Зважаючи на ці обставини, суд керується ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), яка згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, та яка визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Строки, встановлені Цивільним процесуальним кодексом України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію (наприклад, строк оскарження судового рішення, строк подачі зауважень щодо журналу судового засідання). Зазначене є завданням цивільного судочинства та кримінального провадження (стаття 1 ЦПК, стаття 2 КПК). Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервали часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (п.п. 52, 53, 57 та ін.); рішення від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.п. 40, 41, 42 та ін.). У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»). Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши надані докази, у їх сукупності з увагою на їх належність, допустимість та достатність, проаналізувавши доводи, які викладені в позовній заяві і співставивши їх з матеріалами справи, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що між Дніпропетровським державним аграрно - економічним університетом та [PERSON] за його заявою 01 серпня 2017 року було укладено договір №39 на тимчасове проживання в гуртожитках Дніпровського державного аграрно - економічного університету, за яким позивач надав тимчасово відповідачу у гуртожитку № 3 ДДАЕУ окрему кімнату № [NUMBER] , площею 12 кв.м. Відповідно до п. 1.3 договору № 39 оплата за проживання в гуртожитку здійснюється мешканцем особисто згідно рахунку комунальних послуг у розмірі - 1620,00 грн. Оплата мешкання у гуртожитку за вказаним договором повинна здійснюватися не пізніше 10 числа кожного місяця. Відповідачем зазначений обов`язок виконано не було. Наказом МОН України № 740 від 24 травня 2017 року Дніпропетровський державний аграрно - економічний університет перейменовано на Дніпровський державний аграрно - економічний університет. Наказом МОН України № 68 від 29 січня 2018 року було затверджено новий Статут Дніпровського державного аграрно - економічного університету. Відповідно до розрахунку заборгованості Дніпровського державного аграрно - економічного університету від 07 вересня 2020 року за період проживання у гуртожитку борг становить 12333,75 грн., пеня за час прострочення зобов`язання становить 10696,53 грн., 3 % річних від суми боргу становить 972,50 грн., сума інфляційних втрат становить 1620,92 грн. Згідно зі ст. ст.13,14 ЦК України цивільні права і цивільні обов`язки здійснюються і виконуються особою у межах, установлених договором або актами цивільного законодавства. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Відповідно до Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» боржнику належить сплатити пеню, розмір якої не повинен перевищувати подвійної облікової ставки НБУ. Згідно із розрахунком наданим позивачем та перевіреним судом у судовому засіданні, сума пені, яка підлягає стягненню за час прострочення оплати за проживання складає 10696,53 грн. Оскільки правовідносини між сторонами за юридичною природою є грошовим зобов`язанням на них поширюється дія положень ч. 2 ст. 625 ЦК України, згідно з якою боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно із розрахунком наданим позивачем та перевіреним судом у судовому засіданні також з відповідачки на користь ДДАЕУ підлягає стягненню за час прострочення оплати за проживання: три відсотки річних у розмірі 972,50 грн. та сума інфляційних втрат у розмірі 1620,92 грн. Вирішуючи питання, щодо розподілу судових витрат, на підставі ст. 141 ЦПК України та приймаючи до уваги результат вирішення справи, суд вважає необхідним судові витрати покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved