Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

В червні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому вказала, що від відповідача має дитину [PERSON] [INFO]. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. Тому просить позов задоволити та стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 1/2 частини всіх його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дитини. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково. Погодився сплачувати аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно. Вказав, що на сьогоднішній день на його утриманні є ще одна дитина, питання щодо усиновлення якої він вирішуватиме в судовому порядку. Доказів на підтвердження вказаного факту не надав. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено,що сторони мають спільну дитину- сина [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], згідно якого батьком дитини є [PERSON], а матір'ю [PERSON]. Дитина проживає разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою виданою Управлінням з питань реєстрації Хмельницької міської ради. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Доказів перебування інших дітей на утриманні відповідач не надав. Статтею ст.51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.182 ч.1 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст.182 ч.2 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи наведене, те що відповідач являється особою працездатного віку, вік дитини, виходячи з мінімальних потреб дитини та її належного забезпечення, матеріальне становище позивачки, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання сина [PERSON] 2011 року народження в розмірі ? частини всіх його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.06.2018 року і до повноліття дитини. Відповідно до ст.ст.141,142 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.. На підставі ст.ст.2,12,13,76,81,141,258,259,263-265 ЦПК України, ст.ст.84,180-182 Сімейного кодексу України, суд -

Outcome: approved