Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

Департамент комунальної власності Одеської міської Ради звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості з орендної плати та неустойки за прострочення повернення об'єкта оренди. Позовні вимоги мотивовані тим, що 16.12.2004 р. між Представництвом по управлінню комунальної власності Одеської міської ради та фізичною особою-підприємцем [PERSON] було укладено договір оренди нежитлового приміщення № 7/025 (далі - Договір), згідно з яким Орендар прийняв у строкове платне користування нежитлове приміщення першого поверху, загальною площею 117,4 кв. м., що розташоване за адресою: [ADDRESS] та зобов'язався своєчасно сплачувати орендну плату. Додатковим погодженням до договору оренди від 25.12.2009 р., строк дії договору було продовжено до 15.12.2011 р. Додатковим погодженням до договору оренди від 15.09.2011 р., було змінено назву орендодавця з «Представництвом по управлінню комунальної власності Одеської міської ради» на «Департамент комунальної власності Одеської міської ради» та продовжено строк дії договору оренди до 15.08.2014 р. 27.01.2015 р. ФОП [PERSON] припинила свою діяльність, що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Відповідно до п. З ч. 2 ст. 291 Господарського кодексу України та п. 5 ч. 2 ст. 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» договір оренди припиняється у разі ліквідації суб'єкта господарювання-орендаря. Враховуючи вищевикладене, договір оренди № 7/025 від 16.12.2004 р. припинив свою дію 28.01.2015 р. Згідно з п. 4.7 Договору, фізична особа-підприємець [PERSON] була зобов'язана повернути приміщення за актом приймання-передачі протягом 15 днів з дати закінчення строку дії Договору, тобто до 12.02.2015 року. Проте відповідач повернув приміщення лише 21.12.2015 року, що підтверджується актом-приймання передачі (додається). Отже до 12.02.2015 року відповідач повинен був виконувати свої обов'язки належним чином і своєчасно сплачувати орендну плату. Проте до теперішнього часу відповідач не сплатив орендну плату у повному обсязі, чим порушує п. 2.2., п. 2.4. Договору, ст. 762 ЦК України, ч. З ст. 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна». Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 16.12.2015 р. у справі № 523/2971/15-ц було усунено перешкоди у користуванні шляхом виселення Відповідача з вказаного приміщення та стягнуто заборгованість по орендній платі в сумі 15943,20 грн. і пеню за несвоєчасну сплату орендної плати у розмірі 627,63 грн., які існували за період з 06.10.2014 р. по 31.01.2015 р. Таким чином, за період з 01.02.2015 р. по 12.02.2015 р. існує заборгованість у розмірі 1828,08 грн., яка підлягає стягненню в судовому порядку. Оскільки відповідач повернув приміщення лише 21.12.2015 року, що підтверджується актом-приймання передачі, відповідач продовжував користуватися орендованим приміщенням без правових підстав у період з 13.02.2015 р. по 21.12.2015 p.. Частиною 2 статті 785 ЦК України передбачено, що якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення. В пункті 5.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна» від 29.05.2013 р. № 12, зазначено, що застосовуючи приписи статті 785 ЦК України у розгляді справ зі спорів про стягнення неустойки за прострочення виконання зобов'язань з повернення об'єкта оренди, господарським судам слід звертати увагу на те, що неустойка, стягнення якої передбачено частиною 2 статті 785 ЦК України, є самостійною майновою відповідальністю у сфері орендних правовідносин і визначається як подвійна плата за користування річчю за час прострочення. Ця неустойка не може бути ототожнена з неустойкою (штрафом, пенею), передбаченою пунктом 1 частини другої статті 258 ЦК України. Крім того, слід враховувати, що передбачені статтею 785 ЦК України наслідки пов'язані з моментом припинення договору оренди (найму). Таким чином, з відповідача підлягає стягненню неустойка за прострочення виконання зобов'язань з повернення об'єкта оренди у розмірі подвійної орендної плати за кожен місяць прострочення, що за період з 13.02.2015 року по 21.12.2015 р. складає 112577,76 грн. На підставі викладеного, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість з орендної плати в сумі 1828,08 грн. та неустойку за прострочення повернення об'єкта оренди в сумі 112577,76 грн. В судове засідання представник позивача подав клопотання про розгляд справи за його відсутністю. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про розгляд справи повідомлялась за місцем реєстрації, проте за місцем реєстрації не проживає, у зв'язку з чим, на підставі ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається повідомленою про розгляд справи. На підставі викладеного, суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження відповідно до вимог ст.ст. 224-226 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні. Так судом встановлено, що 16.12.2004 р. між Представництвом по управлінню комунальної власності Одеської міської ради та фізичною особою-підприємцем [PERSON] було укладено договір оренди нежитлового приміщення № 7/025 (далі - Договір), згідно з яким Орендар прийняв у строкове платне користування нежитлове приміщення першого поверху, загальною площею 117,4 кв. м., що розташоване за адресою: [ADDRESS] та зобов'язався своєчасно сплачувати орендну плату. Додатковим погодженням до договору оренди від 25.12.2009 р., строк дії договору було продовжено до 15.12.2011 р. Додатковим погодженням до договору оренди від 15.09.2011 р., було змінено назву орендодавця з «Представництвом по управлінню комунальної власності Одеської міської ради» на «Департамент комунальної власності Одеської міської ради» та продовжено строк дії договору оренди до 15.08.2014 р. 27.01.2015 р. ФОП [PERSON] припинила свою діяльність, що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 291 Господарського кодексу України та п. 5 ч. 2 ст. 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» договір оренди припиняється у разі ліквідації суб'єкта господарювання-орендаря. Враховуючи вищевикладене, договір оренди № 7/025 від 16.12.2004 р. припинив свою дію 28.01.2015 р. Згідно з п. 4.7 Договору, фізична особа-підприємець [PERSON] була зобов'язана повернути приміщення за актом приймання-передачі протягом 15 днів з дати закінчення строку дії Договору, тобто до 12.02.2015 року. Проте відповідач повернув приміщення лише 21.12.2015 року, що підтверджується актом-приймання передачі (додається). Отже до 12.02.2015 року відповідач повинен був виконувати свої обов'язки належним чином і своєчасно сплачувати орендну плату. Проте до теперішнього часу відповідач не сплатив орендну плату у повному обсязі, чим порушує п. 2.2., п. 2.4. Договору, ст. 762 ЦК України, ч. З ст. 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна». Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 16.12.2015 р. у справі № 523/2971/15-ц було усунено перешкоди у користуванні шляхом виселення Відповідача з вказаного приміщення та стягнуто заборгованість по орендній платі в сумі 15943,20 грн. і пеню за несвоєчасну сплату орендної плати у розмірі 627,63 грн., які існували за період з 06.10.2014 р. по 31.01.2015 р. Таким чином, за період з 01.02.2015 р. по 12.02.2015 р. існує заборгованість у розмірі 1828,08 грн. Так, ст. 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. У статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Оскільки відповідач повернув приміщення лише 21.12.2015 року, що підтверджується актом-приймання передачі, відповідач продовжував користуватися орендованим приміщенням без правових підстав у період з 13.02.2015 р. по 21.12.2015 p.. Частиною 2 статті 785 ЦК України передбачено, що якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення. В пункті 5.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна» від 29.05.2013 р. № 12, зазначено, що застосовуючи приписи статті 785 ЦК України у розгляді справ зі спорів про стягнення неустойки за прострочення виконання зобов'язань з повернення об'єкта оренди, господарським судам слід звертати увагу на те, що неустойка, стягнення якої передбачено частиною 2 статті 785 ЦК України, є самостійною майновою відповідальністю у сфері орендних правовідносин і визначається як подвійна плата за користування річчю за час прострочення. Ця неустойка не може бути ототожнена з неустойкою (штрафом, пенею), передбаченою пунктом 1 частини другої статті 258 ЦК України. Крім того, слід враховувати, що передбачені статтею 785 ЦК України наслідки пов'язані з моментом припинення договору оренди (найму). Таким чином, з відповідача підлягає стягненню неустойка за прострочення виконання зобов'язань з повернення об'єкта оренди у розмірі подвійної орендної плати за кожен місяць прострочення, що за період з 13.02.2015 року по 21.12.2015 р. складає 112577,76 грн.

Outcome: approved