Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

В травні 2017 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовано тим, що 3 листопада 2008 року позивач зареєструвала з відповідачем шлюб у Плебанівській сільській раді Шаргородського району Вінницької області, про що зроблено актовий запис № 18. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя і обовязки. В результаті цього, в сімї відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Можливості зберегти сімю немає. Подружні відносини між сторонами припинені з серпня 2016 року. Спір щодо розподілу спільно нажитого майна в сторін відсутній. Шлюб розривають вперше. Оскільки подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам дитини, тому [PERSON] звернулася до суду з даним позовом та просить розірвати її шлюб з відповідачем, залишити їй шлюбне прізвище та неповнолітню доньку [PERSON] залишити проживати з нею. В судове засідання позивач не зявилася, надавши суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності. Свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Також просить залишити за нею судові витрати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився з невідомих причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. За таких обставин у відповідності до ст. 224 ЦПК України суд ухвалив заочне рішення у його відсутність на підставі наявних в справі доказів. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, з свідоцтва про одруження серії І-АМ № 025557, виданого 03.11.1998 року, судом встановлено, що позивач та відповідач зареєстрували шлюб 3 листопада 1998 року у Плебанівській сільській раді Шаргородського району Вінницької області, про що зроблено актовий запис № 18 (а.с. 3). З свідоцтва про народження серії І-АМ №298475, виданого повторно 02.03.2015 року відділом ДРАЦС реєстраційної служби Шаргородського районного управління юстиції у Вінницькій області, судом встановлено, що сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Встановлено судом і те, що сімя позивача та відповідача фактично розпалася: сторони з серпня 2016 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружні відносини не підтримують, ведуть різний спосіб життя, їх інтереси не відповідають один одному. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до ст.112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Враховуючи викладені вище обставини та виходячи з положень ст. 24 СК України про добровільність шлюбу, суд вважає, що вжиття заходів щодо збереження сімї не може дати позитивного результату та буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб слід розірвати. Судові витрати суд залишає за позивачем на її прохання. На підставі викладеного,

Outcome: approved