Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

До апеляційного суду звернувся відповідач [PERSON] з апеляційною скаргою на рішення суду, яким були задоволені позовні вимоги [PERSON]: суд визнав недійсним правочин з реалізації на прилюдних торгах 18 січня 2013 року ? частини квартири [ADDRESS]; протокол та акт від 18 січня 2013 року про проведення цих прилюдних торгів, а також свідоцтво про право власності на продану частину вказаної квартири. Суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до акту проведення прилюдних торгів від 18 січня 2013 року відповідач [PERSON] став власником ? частини квартири [ADDRESS], яка належала [PERSON] 06 березня того ж року відповідач одержав свідоцтво про право власності на це майно, яке було видане приватним нотаріусом. Однак суд першої інстанції установив, що рішенням апеляційного суду від 06 листопада 2013 року за позовом [PERSON] приватизація цієї квартири [PERSON] та [PERSON] була визнана такою, що здійснена з порушенням закону. Посилаючись на вказане рішення суд першої інстанції задовольнив вимоги позивачки [PERSON] та визнав недійсним правочин з реалізації спірної квартири на прилюдних торгах, протокол та акт про проведення цих торгів, а також свідоцтво про право власності на спірне майно на ім»я покупця [PERSON] В апеляційній скарзі відповідач [PERSON] просить рішення суду скасувати, оскільки вважає, що воно є незаконним, не відповідає вимогам матеріального права та фактичним обставинам справи. Зокрема, суд першої інстанції не прийняв до уваги, що апелянт є добросовісним набувачем ? частини спірної квартири, тому це майно за законом не може бути у нього витребуване, оскільки воно було придбане в порядку виконання судового рішення. Крім того, на порушення вимог закону він не викликався у судові засідання, тому не знав про наявність такого спору. Суд першої інстанції також не врахував, що рішення апеляційного суду про визнання незаконною приватизації спірної квартири було ним оскаржене у касаційному порядку, до цього часу рішення Вищим судом щодо його скарги ще не прийняте. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову [PERSON] у позові, з таких підстав. Зі справи вбачається, що 03 жовтня 2007 року [PERSON] та її син [PERSON] приватизували у рівних частках квартиру [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № 7490, виданим Донецькою міською радою (а.с.90). Своє право власності вони зареєстрували у встановленому законом на той час порядку, про що свідчить довідка КП «Бюро технічної інвентаризації м. Донецька» (а.с.89). 15 лютого 2012 року на виконання рішення суду про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошових коштів у сумі 116 949 грн. 13 коп. було відкрите виконавче провадження, в межах якого 18 січня 2013 року проведені прилюдні торги з продажу описаного майна боржника [PERSON], а саме: спірної частини квартири. Переможцем торгів став відповідач [PERSON], що підтверджується актом про проведення прилюдних торгів та протоколом проведення прилюдних торгів по реалізації майна, що належить [PERSON], від 18 січня 2013 року (а.с.91, 92). 06 березня того ж року у встановленому законом порядку [PERSON] отримав свідоцтво про право власності на житло, що раніше належало [PERSON] Це свідоцтво було зареєстроване приватним нотаріусом у реєстрі за № 1836 (а.с.4), право власності [PERSON] також було зареєстроване у Державному реєстрі, що підтверджується витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.5). Дійсно, рішенням апеляційного суду від 06 листопада 2013 року були задоволені позовні вимоги [PERSON]: визнане недійсним та скасоване розпорядження управління комунальних ресурсів Донецької міської ради № 7490 від 03 жовтня 2007 року про приватизацію спірної квартири та визнане недійсним свідоцтво про право власності на житло № 7490 від 03 жовтня 2007 року, яке було видане на ім»я [PERSON] та [PERSON] (а.с.17-21). Натомість апеляційний суд не може прийняти посилання апелянта на подану ним касаційну скаргу, оскільки дана справа не містить відомостей про результат розгляду цієї касаційної скарги, а рішення апеляційного суду у відповідності до вимог ст. 319 ЦПК України набирає законної сили з моменту проголошення. Отже, на день звернення [PERSON] зі своїм позовом до суду першої інстанції право власності на спірну квартиру [PERSON] та [PERSON] було скасоване, квартира знову перейшла у комунальну власність. Згідно довідки, виданої 13 червня 2013 року комунальним підприємством «ЖЕК-1», у квартирі [ADDRESS] зареєстрована тільки одна особа - [PERSON], яка на даний час єдина на законних підставах користується житловою площею у цій квартирі після скасування її права власності на це житло та її сина [PERSON] (а.с.6). За таких обставин апеляційний суд вважає, що проведенням прилюдних торгів 18 січня 2013 року права позивачки [PERSON] не можуть бути порушеними, оскільки вона не була власницею частини цієї спірної квартири, не є там зареєстрована, будь-яких належних та допустимих доказів про те, що вона мала право користування житловою площею у спірній квартирі на день проведення прилюдних торгів, вона до суду не надала. З оглянутого у засіданні апеляційного суду паспорту позивачки [PERSON] вбачається, що вона з 23 вересня 1998 року по 01 серпня 2007 року була зареєстрована у спірній квартирі, після зняття з реєстрації у цій квартирі вона була 10 листопада 2010 року зареєстрована на постійне місце проживання за іншою адресою: [ADDRESS]. З реєстрації у цій квартирі [PERSON] знялась 15 листопада 2013 року. У відповідності до вимог ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Оскільки позивачка не надала доказів про те, що проведеними прилюдними торгами були порушені безпосередньо її права, апеляційних суд вважає, що [PERSON] у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: partial