Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

В червні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на час навчання сина, в якій вказала, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON], на утримання якого відповідач сплачував аліменти. Син навчається навчальному закладі, навчання вимагає значних витрат, тому позивач звернулась до суду та просить стягувати з відповідача аліменти на час навчання сина в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час судового розгляду повідомлявся належним чином, рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним винести заочне рішення у справі. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, встаноив наступні обставини та відповідні правовідносини. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. Згідно довідки Тернопільського національного педагогічного університету від 20.05.2016р. № 923 [PERSON] є студентом денної форми навчання, закінчує навчання 30 червня 2019 року. Статтею 199 СК України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Крім того, згідно з ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Аналіз ст. ст. 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов'язує обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. З довідки Чорноострівської селищної ради від 08.06.2016 року № 713, вбачається, що [PERSON] проживає разом із [PERSON] Разом з тим, відповідно до ст.3 ЦПК України та ст.199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на повнолітню дитину має той з батьків з ким вона проживає. За змістом зазначених статей [PERSON] мала право звернутися з даним позовом до суду. Однак, такий позов подається в інтересах повнолітнього сина, який повинен бути позивачем у зазначеній справі, а з огляду на те, що [PERSON] є дієздатним, аліменти повинні бути стягнуті на його, а не матері [PERSON], користь, і тоді, коли така особа наділена правом звернення до суду з позовом в його інтересах. Виходячи з наведеного, оскільки повнолітньому [PERSON] не виповнилося 23 років, він продовжує навчання, потребує при цьому матеріальної допомоги, у відповідача є можливість надавати таку допомогу, тому суд вважає, що відповідач може надавати допомогу у розмірі 1/5 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця до закінчення навчання сином. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір в розмірі 551,20грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial