Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-20 00:00:00

До Березанського міського суду Київської області звернулась [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтувала тим, що 06 листопада 2004 року вона та відповідач по справі - [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Березанського міського управління юстиції Київської області, про що зроблено актовий запис № 107. Під час шлюбу народився син - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося тому, що у них різні погляди на сімейне життя і обов`язки. На підставі цього між ними постійно відбувалися сварки, які призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Можливості і бажання зберегти сім`ю немає. Подружні відносини між позивачкою та відповідачем припинилися рік тому, з цього часу спільне господарство не ведеться, проживають окремо. Спору про поділ спільного майна немає. Як зазначає позивачка, подальше спільне проживання і збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам та інтересам сина. Тому, позивачка просить розірвати шлюб. Позивачка [PERSON] в підготовчому судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі з підстав, викладених у ньому. Відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в підготовче судове засідання не з`явився, через канцелярію суду 15.12.2020 року надав заяву про розгляд справи про розірвання шлюбу без його участі, вказав, що з позовом згоден (а.с. 15). Так, відповідач скористався процесуальним правом, наданим ч. 3 ст. 211 ЦПК України, згідно якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Крім того, в силу приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи те, що відповідач визнав позов у повному обсязі, суд вважає за можливе постановити рішення в підготовчому судовому засіданні. Суд, заслухавши думку позивачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, між [PERSON] та [PERSON] (прізвище після державної реєстрації шлюбу - [PERSON] ) 06 листопада 2004 року було укладено шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Березанського міського управління юстиції Київської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблений актовий запис за № 107 (а.с. 9). У шлюбі у сторін народився син: [PERSON] , [INFO] , що вбачається з копії свідоцтва про народження, доданої до позовної заяви (а.с. 10). Шлюбні відносини між позивачкою та відповідачем фактично припинилися. Спільного господарства сторони не ведуть, спільне життя з відповідачем не склалося тому, що у них різні погляди на сімейне життя і обов`язки. Можливості і бажання зберегти сім`ю немає. Подружні відносини між ними припинилися рік тому, з цього часу спільне господарство не ведеться, сторони проживають окремо. Подальше спільне проживання і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін. Примирення позивачки та відповідача є неможливим, оскільки даний шлюб існує формально, а тому сторони свідомо прийняли рішення про його розірвання. У відповідності до ч. 1 ст. 51 Конституції України, абз. 1 ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 1-2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на викладене, враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, встановивши, що між сторонами шлюбні стосунки фактично припинені, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим і шлюб має бути розірваним За змістом ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. [PERSON] при поданні позову до суду було сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн., що підтверджується квитанцією від 07.12.2020 року. Відповідно до положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. За змістом ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З огляду на зазначене, враховуючи те, що відповідач позов визнав повністю до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачці із державного бюджету 420,40 грн. в рахунок відшкодування сплаченого нею судового збору. В порядку ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 420,40 грн., який був сплачений позивачкою при зверненні до суду з даним позовом. Враховуючи викладене,

Outcome: approved