Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-20 00:00:00

В травні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 1/4 частки зі всіх видів його заробітку (доходу), починаючи з дня пред'явлення позову і до 30 червня 2017 року, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. Відповідач [PERSON] проти позову не заперечував, просив задовольнити, про що надав до суду письмову заяву. Третя особа [PERSON] надала суду заяву про слухання справи у її відсутність та позов підтримала, просила задовольнити Суд, вислухавши пояснення сторін та вивчивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину, до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; - стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно ст. 199 цього Кодексу, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на отримання аліментів в даному випадку припиняється у випадку припинення навчання дитиною. Відповідно ст.200 зазначеного Кодексу суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] у вересні 1995 року зареєстрували шлюб, від даного шлюбу мають повнолітню доньку, [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач не надав суду належних і достовірних доказів про відсутність у нього можливості надавати позивачу матеріальної допомоги на утримання дитини в розмірі, запропонованому позивачем. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ч. 2 ст. 174 ЦПК України до ухвалення судового рішення у зв'язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник сторони, який висловив намір вчинити ці дії, у повноваженнях на їх вчинення. Судом роз'яснено відповідачу наслідки визнання позовних вимог. За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що позов [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно п. 7 ч. 1 ст. 214, ч. 1 п. 1 ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць, з метою забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ст.ст. 84, 182, 183 СК України, ст. ст.174, 212-215, 218, 367 ЦПК України, суд -

Outcome: approved