overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-20 00:00:00

В серпні 2021 року позивачка звернулась до суду з позовом [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 22.06.2012 року. Вважає подальше спільне життя та збереження сім`ї неможливим через несхожість характерів. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Ухвалою суду від 03.08.2021 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. В судове засідання позивачка не з`явилась, надала заяву згідно якої підтримала позовні вимоги, просила справу розглянути за її відсутності. Відповідач у засідання не з`явився подав до суду заяву, згідно якої заявлені позовні вимоги визнав, просив задовольнити, справу просив розглянути без його участі. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заявлений позов є обґрунтованим та законним, у зв`язку з чим підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторони зареєстрували шлюб 22.06.2012 року у Львівській сільській раді Бериславського району Херсонської області, актовий запис № 03 (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO] . Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини сторін припинені. Причиною розпаду шлюбу став факт втрати взаєморозуміння та поваги між подружжям. Враховуючи ці обставини, а також визнання позову відповідачем суд приходить до висновку про те, що сторони дійшли до стійкого переконання про необхідність розірвання шлюбу, оскільки судом встановлено, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

В серпні 2021 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 03.10.2009 року. Вважає подальше спільне життя та збереження сім`ї неможливим через надмірне вживання відповідачем спиртних напоїв. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Ухвалою суду від 27.08.2021 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. В судове засідання позивачка не з`явилась, надала заяву згідно якої підтримала позовні вимоги, просила справу розглянути за її відсутності, на примирення не згодна. Відповідач у судове засідання надав заяву згідно якої позовні вимоги не визнає, просив не розривати шлюб, та розглядати справу за його відстуності. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заявлений позов є обґрунтованим та законним, у зв`язку з чим підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторони зареєстрували шлюб 03.10.2009 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Скадовського районного управління юстиції Херсонської області, актовий запис № 137 що підтверджується відповідним свідоцтвом (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають двох синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними свідоцтвами (а.с. 4,5). Згідно ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини сторін припинені. Причиною розпаду шлюбу став факт втрати взаєморозуміння та поваги між подружжям. Враховуючи ці обставини, суд приходить до висновку про те, що позивачка дійшла до стійкого переконання про необхідність розірвання шлюбу, оскільки судом встановлено, що подальше збереження шлюбу суперечило б її інтересам, у зв`язку з цим позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-06 00:00:00

В серпні 2021 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 09.08.2019 року. Вважає подальше спільне життя та збереження сім`ї неможливим через відсутність підтримки та несхожість характерів, фактично шлюбні відносини припинені. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Ухвалою суду від 19.08.2021 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. В судове засідання позивачка не з`явилась, в позовній заяві просила справу розглянути за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у засідання не з`явився повторно, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать довідка про доставку SMS, направлення судових повісток та розміщення оголошень на офіційному веб-сайті судової влади України, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву, жодних заяв чи клопотань до суду не подав. Враховуючи письмову згоду позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заявлений позов є обґрунтованим та законним, у зв`язку з чим підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторони зареєстрували шлюб 09.08.2019 року у виконавчому комітеті Лиманецької сільської ради Бериславського району Херсонській області, актовий запис № 03, що підтверджується відповідним свідоцтвом (а.с.3). Сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини сторін припинені. Причиною розпаду шлюбу став факт втрати почуття кохання та поваги між подружжям. На примирення позивачка не згодна. Враховуючи ці обставини, суд приходить до висновку про те, що позивачка дійшла до стійкого переконання про необхідність розірвання шлюбу, оскільки судом встановлено, що подальше збереження шлюбу суперечило б її інтересам, у зв`язку з цим позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

В серпні 2021 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 21.02.2012 року. Вважає подальше спільне життя та збереження сім`ї неможливим через те що нині відповідач проживає з іншою особою, фактично шлюбні відносини припинені. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Ухвалою суду від 25.08.2021 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. В судове засідання позивачка надала заяву згідно якої підтримала позовні вимоги, просила суд їх задовольнити, на примирення не згодна, просила справу розглянути за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у засідання не з`явився повторно, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить поштове повідомлення, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву, інших заяв та клопотань до суду не подав. Враховуючи письмову згоду позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заявлений позов є обґрунтованим та законним, у зв`язку з чим підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторони зареєстрували шлюб 21.02.2012 року у Бургунській сільській раді Бериславського району Херсонській області, актовий запис № 01, що підтверджується відповідним свідоцтвом (а.с.3). Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини сторін припинені. Причиною розпаду шлюбу став факт втрати почуття кохання та поваги між подружжям. На примирення позивачка не згодна. Враховуючи ці обставини, суд приходить до висновку про те, що позивачка дійшла до стійкого переконання про необхідність розірвання шлюбу, оскільки судом встановлено, що подальше збереження шлюбу суперечило б її інтересам, у зв`язку з цим позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в сумі 908 гривень 00 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-23 00:00:00

В серпні 2021 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , 2006 року народження в розмірі 1/3 частини всіх його доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до повноліття дитини. В судове засідання позивачка не з`явилася, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві та просила справу розглянути за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату та час слухання справи судом повідомлений належним чином. Суд, вважаючи за можливе здійснити розгляд справи за відсутності сторін, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідач є батьком дитини - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про її народження. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Мати і батько, відповідно до приписів частини 1 статті 141 СК України мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, відповідно обов`язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків. Статтею 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; якщо домовленість відсутня, то кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з положеннями частини 1 статті 182 цього ж Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини 2 статті 182 СК України, розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зі змісту частини 1 статті 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. На підставі викладеного, враховуючи обов`язок батька утримувати своїх дітей до їх повноліття, передбачений ст.180 СК України, суд задоволює позов частково, оскільки визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню, в 1/4 частині від доходів платника, а не в 1/3 частині, яка просила позивачка, оскільки такий розмір витікає з положень ст. 182 СК України та ст. 95 ЦПК України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України необхідно допустити негайне виконання рішення суду в частині сплати аліментів за один місяць. Згідно зі ст. 141 ЦПК України та ст. 4, 5 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 908 грн. З врахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-01 00:00:00

В серпні 2021 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. \~ \~ \~ \~Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає та просить суд задовольнити позов. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 22 травня 2004 року. За час перебування в шлюбі мають дітей - [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Сторони тривалий час подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім`ї сталі неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв`язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 908, 00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-08 00:00:00

В серпні 2021 року представник позивача [PERSON] , який діє в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу зареєстрованого Відділом реєстрації актів цивільного стану управління реєстрації актів цивільного стану Ставропольського краю, про що зроблений відповідний актовий запис № 97 від 03 листопада 2007 року. Свої вимоги мотивує тим, що 03 листопада 2007 року між сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що спільне життя з відповідачем поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, кожен має протилежні погляди на шлюб та сімейне життя, вони з чоловіком втратили почуття любові один до одного. На даний час сім`я розпалась остаточно, та як зазначає позивач подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе, та суперечить інтересам кожного, посилаючись на ст.ст. 105, 110, 112, 180, 182, 183 СК України просив заявлені позовні вимоги задовольнити. Сторони в судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином. Позивач та її представник просили розглядати справу у їх відсутність, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність відповідача та ухвалити у справі заочне рішення за згодою позивача. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази, дійшов висновку, про наявність правових підстав для часткового задоволення позову, виходячи з наступного. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

В серпніі 2015 року позивачка звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням . .Відповідно до ч.3 ст.209 ЦПК України у зв»язку зі складністю справи суд вважає можливим оголосити вступну та резолютивну частину рішення.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

В серпніі 2015 року позивачка звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням . Свої позовні вимоги позивачка мотивувала тим, що вона є власником житлового будинку №3 по вулиці Героїв в с.Старі Петрівці, Вишгородського району, Київської області. В належному їй будинку зареєстрований відповідач [PERSON] Не маючи жодних правових підстав користуватися належним їй будинком відповідач в добровільному порядку знятися з реєстрації за адресою знаходження будинку не бажає , що перешкоджає їй в повному обсязі реалізувати право власності на майно. За таких обставин просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням в будинку №3 по вул..Героїв в с.Старі Петрівці, Вишгородського району Київської області. В судовому засіданні позивачка та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали і просять задовільнити. Представник відповідача [PERSON]- [PERSON] позов не визнав, просить в задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити. Суд прийшов до такого висновку, виходячи з наступного. Відповідно до паспорту [PERSON] зареєстрований в будинку 3 по вул.. в с.Старі Петрівці з 14 червня 1994 року (а.с.6). З ухвали колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області від 20 січня 2015 року (а.с.7) вбачається, що [PERSON] є внуком [PERSON] та [PERSON], які побудували будинок №3 по вул..Героїв в с.Старі Петрівці, Вишгородського району Київської області. В будинку був зареєстрований [PERSON] Представник відповідача стверджує, що відповідач [PERSON] на даний час проживає у вказаному будинку. Відповідно до вимог чинного житлового законодавства (ст..71,72,116,156 ЖК УРСР) позивач не зазначила, в відповідності до якої норми житлового законодавства [PERSON] має бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Згідно до п.п.34,35 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 7 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності на інших речових прав» усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71,72,116,156 ЖК УРСР, статті 405 ЦК України). Позивачкою [PERSON] доказів про те, що [PERSON] чинить їй перешкоди у користуванні житловим приміщенням, суду не надано. Відповідно до ст..60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст..61 цього Кодексу. Суд вважає, що оскільки не надано належних та допустимих доказів про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а також того, що відповідач чинить перешкоди позивачці у користуванні власністю, в задоволенні позову необхідно відмовити.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

В серпні місяці 2010 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення боргу зазначивши, що 12 лютого 2015 року, у відповідності до укладеного в усній формі договору позики, відповідач взяв у нього під боргову розписку в борг - 5000 гр.00 коп., які зобов»язався повернути до 10 квітня 2015 року. Враховуючи, що відповідач в визначений умовами договору термін не повернув позичених коштів, позивач вимушений був звернутись до суду за захистом своїх порушених прав з даними позовними вимогами. В судове засідання позивач подав заяву якою підтримав позовні вимоги, просить їх задоволити в повному обсязі та провести судовий розгляд справи без його участі, а вразі повторної неявки відповідача провести заочний розгляд справи. Належним чином повідомлений відповідач в судове засідання не з»явився, клопотань про відкладення розгляду справи на іншу дату від нього до суду не надходило тому суд визнав неявку відповідача, як без поважної причини та прийняв рішення про заочний розгляд який проводив у відповідності з законом. Дослідивши матеріали справи - суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. Судом встановлено фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Так ,у відповідності до зміту ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторна передає у власність іншій грошові кошти чи то інші речі ,а інша сторона , тобто позичальник зобов.язується повернути їх позикодавцю .Договір рахується укладеним з моменту передання грошей. Змістом ст.1049 та 1167 ЦК України визначено обов»язок позичальника повернути позикодавцеві отримані в позику кошти в визначений договором термін . В даному ж випадку -12.02.2015 року сторонами, усній формі ,було укладено договір позики згідно до умов якого, відповідач отримав в позику у позивача 5000 гр.00 коп., які зобов»язувався повернути до -10 квітня 2015 року. Факт отримання в борг відповідачем даної суми у позивача підтверджено наданою в судове засідання борговою розпискою. Судом встановлено, що відповідач після позики коштів борг не повернув, що свідчить про порушення прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача несплаченої суми боргу в розмірі - 5000 гр.00 коп. Понесені позивачем судові витрати підлягають задоволенню пропорційно до розміру задоволеного позову. Приймаючи до уваги вищевикладене :

Outcome: approved