Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-03 00:00:00

Дніпровська міська рада звернулась до суду із позовом до [PERSON] та Товариства з обмеженою відповідальністю «ОРЕНДАБУД» про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення будівлі, визнання недійсними договорів купівлі-продажу та скасування записів про державну реєстрацію права власності. В обґрунтуванні позову зазначено, що 11.07.2014 року Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська по цивільній справі №200/10576/14-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про стягнення орендної плати, та за зустрічною позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , третя особа [PERSON] про визнання права власності ухвалено рішення, яким у задоволенні первісного позову відмовлено у повному обсязі, зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа [PERSON] про визнання права власності задоволено повністю та визнано право власності за [PERSON] на приміщення магазину непродовольчих товарів літ.А-1, загальною площею 56,5 кв.м., основною площею 54,6 кв.м., який знаходиться за адресою [ADDRESS] ; та визнано право власності [PERSON] на приміщення магазину непродовольчих товарів літ.А-1, загальною площею 56,5 кв.м., таким, що підлягає державній реєстрації уповноваженим на те органом без додаткових актів введення об`єкта в експлуатацію. На підставі вищезазначеного рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 11.07.2014 року, державним реєстратором Коноваленком Анатолієм Володимировичем 10.09.2014 року було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності за [PERSON] на вказане нерухоме майно, номер запису про право власності 7318861. 27.01.2015 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОРЕНДАБУД» був укладений договір купівлі-продажу, предметом якого стала 1/2 частка об`єкту нерухомого майна, який значиться згідно з правовстановлюючим документом як магазин непродовольчих товарів, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (опис об`єкта: магазин непродовольчих товарів літ.А-1, що складається з : 1 - основна, 2 - санвузол, загальна площа 56,5 кв.м. Даний договір був посвідчений приватним нотаріусом ДМНО Батовою Л.Г. та зареєстрований в реєстрі за №260, власником Ѕ частки вказаного вище об`єкту нерухомого майна стало Товариство з обмеженою відповідальністю «ОРЕНДАБУД», номер запису про право власності: 8513755. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 475732212101. 28.01.2015 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОРЕНДАБУД» був укладений договір купівлі-продажу, предметом якого стала Ѕ частка об`єкту нерухомого майна, який значиться згідно з правовстановлюючим документом як магазин непродовольчих товарів, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] (опис об`єкта: магазин непродовольчих товарів літ.А-1, що складається з : 1-основна, 2- санвузол, загальна площа 56,5 кв.м.). Даний договір був посвідчений приватним нотаріусом ДМНО Батовою Л.Г. та зареєстрований в реєстрі за №273, власником 1/2 частки вказаного вище об`єкту нерухомого майна стало ТОВ «ОРЕНДАБУД», номер запису про право власності: 8524209. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 475732212101. Таким чином, ТОВ «ОРЕНДАБУД» є власником зазначеного вище об`єкту нерухомого майна в цілому. 21.10.2015 року Апеляційним судом Дніпропетровської області апеляційна скарга Прокуратури Дніпропетровської області в інтересах Дніпропетровської міської ради на рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 11.07.2014 року була задоволена та рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11.07.2014 року в частині зустрічних позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , третя особа [PERSON] , про визнання права власності, скасоване та відмовлено в задоволенні зустрічних позовних вимог. Таким чином, скасований правовстановлюючий документ, на підставі якого [PERSON] набув право власності. Земельна ділянка, на якій розташоване вказане самочинно побудоване нерухоме майно по [ADDRESS] , належить Дніпровській міській раді та віднесена до земель комунальної власності, відповідно до ст.ст. 80, 83 Земельного кодексу України та ст. 26, 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Зазначена земельна ділянка не надавалась під будівництво, право власності чи користування нею також не надавалась. Відповідно до ч.1 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що належать до 1-111 категорій складності, та об`єктів, будівництво яких здійснювалось на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації. Таким чином, спірний об`єкт підлягає знесенню за рахунок [PERSON] , а земельна ділянка повинна бути приведена у придатний для використання стан. Оскільки вказане нерухоме майно було побудоване на земельній ділянці не відведеній для вказаної мети та за відсутності декларації про початок будівельних робіт та декларації про готовність об`єкту до експлуатації, а також доказів про те, що воно було в установленому законом порядку введене в експлуатацію, та враховуючи, що рішення суду про визнання права власності за [PERSON] у подальшому було скасоване, тому договору про відчуження вказаного нерухомого майна на користь ТОВ «ОРЕНДАБУД» слід визнати недійсними. Вищезазначене свідчить про те, що спірний об`єкт нерухомого майна є об`єктом самочинного будівництва, [PERSON] в силу закону не набув права власності на нього, та у нього були відсутні правові підстави для розпорядження даним об`єктом, оскільки право розпоряджатись майном є складовою частиною права власності. Так, рішення Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 11.07.2014 року, на підставі якого зареєстроване право власності за [PERSON] на об`єкт нерухомого майна, у подальшому було скасоване, однак він здійснив розпорядження цим майном шляхом укладення договорів купівлі-продажу на користь ТОВ «ОРЕНДАБУД» без відповідних правових підстав, оскільки відповідно до вимог закону [PERSON] не міг визнаватися власником. Власником земельної ділянки по [ADDRESS] є територіальна громада міста Дніпро в особі Дніпровської міської ради, і саме тому договори купівлі-продажу від 27.01.2015 року та 28.01.2015 року, укладені між відповідачами [PERSON] та ТОВ «ОРЕНДАБУД» порушують права та інтереси територіальної громади м. Дніпра в особі Дніпровської міської ради, суперечать вимогам чинного законодавства та підлягають визнанню їх недійсними. У зв`язку з вищевикладеним, позивач просив суд визнати недійсним договір купівлі-продажу 1/2 частки нерухомого майна від 27.01.2015 року, що був укладений між [PERSON] ТОВ «ОРЕНДАБУД» та посвідчений приватним нотаріусом ДМНО Батовою Людмилою Григорівною, зареєстрований в реєстрі за №260; визнати недійсним договір купівлі-продажу 1/2 частки нерухомого майна від 28.01.2015 року, що був укладений між [PERSON] та ТОВ «ОРЕНДАБУД» та посвідчений приватним нотаріусом ДМНО Батовою Людмилою Григорівною, зареєстрований в реєстрі за №273; скасувати записи про державну реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - магазин непродовольчих товарів літ.А-1, загальною площею 56,5 кв. м., що складається з: 1- основна, 2- санвузол, розташований за адресою, [ADDRESS] , за Товариством з обмеженою відповідальністю «ОРЕНДАБУД» (код ЄДРПОУ 39258051), номер запису про право власності 8513755 від 27.01.2015 року, внесений приватним нотаріусом ДМНО Батовою Л.Г.; скасувати записи про державну реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - магазин непродовольчих товарів літ.А-1, загальною площею 56,5 кв. м., що складається з: 1 - основна, 2 - санвузол, розташований за адресою, [ADDRESS] , за Товариством з обмеженою відповідальністю «ОРЕНДАБУД» (номер запису про право власності 8524209 від 28.01.2015 року, внесений приватним нотаріусом ДМНО Батовою Л.Г.; скасувати записи про державну реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - магазин непродовольчих товарів літ.А-1, загальною площею 56,5 кв. м., що складається з: 1 - основна, 2 - санвузол, розташований за адресою, [ADDRESS] за [PERSON] , номер запису про право власності 7318861 від 10.09.2014 року, внесений державним реєстратором ДМУЮ Дніпропетровської обл. Коноваленко Анатолієм Володимировичем , на підставі рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11.07.2014 року; зобов`язати [PERSON] повернути Територіальній громаді в особі Дніпровської міської ради земельну ділянку, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , привівши її у придатний для використання стан, шляхом знесення самочинно побудованої споруди: магазину непродовольчих товарів літ.А-1, що складається з: 1-основна, 2- санвузол, загальна площа 56,5 кв.м., а також стягнути судові витрати з відповідачів. Відповідач [PERSON] через свого представника [PERSON] надав до суду відзив на позовну заяву у якому зазначив, що право власності на вказаний магазин було зареєстроване на підставі рішення Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 11 липня 2014 року, яке набрало законної сили, тому було законною підставою для реєстрації права власності. Більш того, [PERSON] на підставі зазначеного рішення зареєстрував декларацію про готовність об`єкта до експлуатації від 09.09.2014 року №ДП142142520050, та таким чином дотримався усіх вимог діючого законодавства України та набув право власності на спірний об`єкт правомірно. Будуючи законним власником магазину, [PERSON] уклав з ТОВ «ОРЕНДАБУД» 27 та 28 січня 2015 року договори купівлі-продажу, які були укладені у письмовій формі та посвідчені нотаріально. Зміст правочинів не суперечить Цивільному кодексу України, актам цивільного законодавства, інтересам держави та суспільства, моральним засадам. Особи, які вчиняли правочини мали необхідний обсяг цивільної нездатності, волевиявлення учасників правочинів було вільним і відповідало їх з внутрішній волі, правочин був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, оскільки станом на теперішній час жодна із сторін не оспорювала вчинені правочини та не наполягала на їх розірванні. Оскільки на теперішній час власником майна є ТОВ «ОРЕНДАБУД», тому вимоги позивача до [PERSON] щодо знесення магазину та приведення земельної ділянки у попередній стан, є безпідставними. Після належного оформлення права власності на нерухоме майно, ТОВ «ОРЕНДАБУД» звернулося до Дніпровської міської ради з клопотанням щодо оформлення земельної ділянки (лист від 13.02.2015 року №150213-04), однак відповіді на нього так і не отримав. У [PERSON] немає підстав здійснювати дії щодо знесення майна, яке йому зараз не належить, право власності на яке ТОВ «ОРЕНДАБУД» здобуло на підставі декларації вводу його в експлуатацію та відповідної реєстрації права власності. У зв`язку з вищевикладеним відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог. У судовому засідання представник позивача Григоренко А.В. надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві та додатково зазначила, що [PERSON] здійснив реконструкцію вказаного приміщення. Згідно відповідей за запити до Інспекції архітектурно-будівельного контролю жодних дозволів [PERSON] на будівництво даного магазину надано не було, а земельні ділянка перебуває у комунальній власності. Представник [PERSON] - [PERSON] проти позовних вимог заперечувала та зазначила, що відповідач неодноразово звертався до міської ради з вимогою надати йому у користування дану земельну ділянку, однак його заяви залишилися без відповіді. Договори купівлі-продажу між відповідачами були укладені відповідно до чинного законодавства, власником приміщення є юридична особа ТОВ «ОРЕНДАБУД», тому підстав зносити будівлю [PERSON] немає. Представник відповідача ТОВ «ОРЕНДАБУД» у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином через офіційний веб-сайт судової влади України, відзиву на позовну заяву не надав, причин неявки у судове засідання не повідомив. Третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Батова Людмила Григорівна у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, якою просила розглянути справу за її відсутності. Представник Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11.07.2014 року Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про стягнення орендної плати та за зустрічною позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , третя особа [PERSON] про визнання права власності ухвалено рішення, яким у задоволенні первісного позову відмовлено у повному обсязі; зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа [PERSON] про визнання права власності задоволено повністю; визнано право власності за [PERSON] право власності на приміщення магазину непродовольчих товарів літ.А-1, загальною площею 56,5 кв.м., основною площею 54,6 кв.м., який знаходяться за адресою [ADDRESS] , та визнано право власності [PERSON] на приміщення магазину непродовольчих товарів літ.А-1, загальною площею 56,5 кв.м., основною площею 54,6 кв.м., який знаходяться за адресою [ADDRESS] , таким, що підлягає державній реєстрації уповноваженим на те органом без додаткових актів введення об`єкта в експлуатацію (а.с.13-15). На підставі вищезазначеного рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська 10.09.2014 року державним реєстратором Коноваленком Анатолієм Володимировичем було зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності за [PERSON] на вказане нерухоме майно, номер запису про право власності 7318861 (а.с.29). 27.01.2015 року між [PERSON] та ТОВ «ОРЕНДАБУД» був укладений договір купівлі-продажу, предметом якого стала 1/2 частки об`єкту нерухомого майна, який значиться згідно правовстановлюючого документу як магазин непродовольчих товарів, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] (опис об`єкта: магазин непродовольчих товарів літ.А-1, що складається з : 1 - основна, 2 - санвузол. Загальна площа 56,5 кв.м), даний договір був посвідчений приватним нотаріусом ДМНО Батовою Л.Г. та зареєстрований в реєстрі за №260, власником 1/2 частки вказаного вище об`єкту нерухомого майна стало ТОВ «ОРЕНДАБУД», номер запису про право власності - 8513755. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 475732212101 (а.с.20-23). 28.01.2015 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОРЕНДАБУД» був укладений договір купівлі-продажу, предметом якого стала Ѕ частка об`єкту нерухомого майна, який значиться згідно з правовстановлюючим документом як магазин непродовольчих товарів, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (опис об`єкта: магазин непродовольчих товарів літ.А-1, що складається з : 1-основна, 2- санвузол, загальна площа 56,5 кв.м), даний договір був посвідчений приватним нотаріусом ДМНО Батовою Л.Г. та зареєстрований в реєстрі за №273, власником 1/2 частки вказаного вище об`єкту нерухомого майна стало ТОВ «ОРЕНДАБУД», номер запису про право власності: 8524209. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 475732212101 (а.с.24-27). Таким чином на теперішній час ТОВ «ОРЕНДАБУД» є власником зазначеного вище об`єкту нерухомого майна в цілому (а.с.28-30). 21.10.2015 року Апеляційним судом Дніпропетровської області було ухвалене рішення, яким було скасовано рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11.07.2014 року, у задоволенні зустрічних позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , третя особа [PERSON] , про визнання права власності, - відмовлено (а.с.16-19). Відповідно до вимог ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст.331 ЦК України якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використанні в процесі цього будівництва (створення майна). Відповідно до ч.1 ст.122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Згідно зі ст. 375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил (ч.1 ст.376 ЦК України). Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього (ч.2 ст. 376 ЦК України). Земельна ділянка, на якій розташоване вказане побудоване нерухоме майно по [ADDRESS] , належить Дніпровській міській раді та віднесена до земель комунальної власності, відповідно до ст.ст. 80, 83 Земельного кодексу України та ст.ст. 26, 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», доказів, які б спростовували даний факт відповідачем або його представником не надано. Зазначена земельна ділянка не надавалась під будівництво, право власності чи користування на неї також не надавалась, що підтверджується висновками Апеляційного суду Дніпропетровської області, викладеними у рішенні від 21.10.2015. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (частина 4 статті 82 ЦПК України). Згідно з ч.1-5 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Таким чином, [PERSON] не мав правових підстав для розпорядження спірним об`єктом - магазином непродовольчих товарів розташованим за адресою: [ADDRESS] , тому договір між ним та ТОВ «ОРЕНДАБУД» є недійсним, в реєстрація права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - магазин непродовольчих товарів літ.А-1, загальною площею 56,5 кв. м., що складається з: 1 - основна, 2 - санвузол, розташований за адресою, [ADDRESS] , за Товариством з обмеженою відповідальністю «ОРЕНДАБУД» здійснена на підставі даних договорів, - підлягає скасуванню, так само як і реєстрація права власності на дане майно за [PERSON] .. Відповідно до ч.4 ст.376 ЦК України якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. Згідно з вимогами ч.ч. 1,2 ст.212 Земельного кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Таким чином, суд вважає зобов`язати [PERSON] (ІПН [NUMBER] ) повернути Територіальній громаді в особі Дніпровської міської ради земельну ділянку, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , привівши її у придатний для використання стан, шляхом знесення самочинно побудованої споруди: магазину непродовольчих товарів літ.А-1, що складається з: 1-основна, 2- санвузол, загальна площа 56,5 кв.м.. На підставі ст.141 ЦК України з відповідачів підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору по 3964,50 гривень з кожного на користь Дніпровської міської ради.

Outcome: approved