Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-30 00:00:00

В травні 2021 року [PERSON] звернулася до суду з вказаною заявою, в якій він просить видати обмежувальний припис щодо [PERSON] строком на шість місяців та вжити такі заходи тимчасового обмеження його прав: визнати [PERSON] кривдником щодо скоєння домашнього психологічного та фізичного насильства відносно неї на неповнолітнього сина [PERSON] , обмежити спілкування з неповнолітньою дитиною [PERSON] , заборонити наближатись ближче ніж за 300 метрів до неї та неповнолітнього [PERSON] за місцем її проживання,в місцях їхнього ймовірного перебування, а саме: в дитячих садках,медичних установах, розвивальних закладах, тощо, заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати її та неповнолітнього [PERSON] , якщо вона за власним бажанням буде перебувати у місці,невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею, заборонити вести з нею листування, телефонні розмови або контактувати через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, проінформувати уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування)її як постраждалої особи для взяття кривдника [PERSON] на профілактичний облік з подальшими відповідними заходами. У судовому засіданні представник заявника підтримує заяву та наполягає на її задоволенні. Представник заінтересованої особи та заінтересована особа заперечували проти задоволення заяви, пославшись на її необґрунтованість. Судом встановлено, що 08.12.2020 року рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16.09.2015 року [PERSON] народився [INFO] , в графі батько зазначений [PERSON] , в графі мати - [PERSON] . Рішенням виконавчого комітету Бориспільської міської ради від 12.10.2020 №631 визначено [PERSON] наступний порядок спілкування з його малолітнім сином [PERSON] : один вихідний день кожного тижня з 10.00 години суботи до 14.00 години неділі на території батька,нейтральній території,враховуючи графік роботи батька або в інші дні за домовленістю сторін. Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Відповідно до ч.1 ст.24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: терміновий заборонний припис стосовно кривдника; обмежувальний припис стосовно кривдника; взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; направлення кривдника на проходження програми для кривдників. Згідно з п.3, п.6 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Під домашнім насильством розуміються діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози таких діянь. Відповідно до ч.2, ч.4 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Ним визначаються один чи декілька заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатись на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-якій спосіб спілкуватись з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Згідно з ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, досто-вірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. В матеріалах справи наявні висновки Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області від 07.09.2020, 09.02.2021,03.2021,26.04.2021,23.04.2021, квітня 2021 по заявах [PERSON] . Однак, дані висновки жодним чином не підтверджують факту вчинення домашнього насильства [PERSON] , а навпаки підтверджують наявність між батьками цивільно-правового спору щодо визначення місця проживання дитини. Також матеріали справи містять пояснення [PERSON] від 27.04.2021 року про обставини нанесення їй тілесних ушкоджень у ТОВ «Медичний центр «Добробут-поліклініка» та протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 27.04.2021 року. Разом з цим, будь-якого судового рішення про визнання винним у вчиненні [PERSON] злочину по вказаним обставинам заявником не надано. З огляду на це, суд приходить до висновку що дані докази також не підтверджують факт вчинення домашнього насильства [PERSON] . Крім того, заявником надано суду довідку лікаря-травматолога КНП Бориспільської районної ради Київської області та Бориспільської міської ради Київської області «Бориспільська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» від 27.04.2021 року в якій зафіксовані забої на тілі [PERSON] , проте вона не містить відомостей про обставини їх заподіяння, зокрема про їх заподіювача, а тому даний доказ є неналежним. Доказів, які підтверджують, що внаслідок дій [PERSON] , які полягали у нанесенні тілесних ушкоджень [PERSON] у неї виявлено забої останньою суду не надано. Крім того, між сторонами існує спір щодо визначення місця проживання дитини. Звертаючись до суду з заявою про видачу обмежувального припису, заявник прагне фактично вирішити цей спір до його судового розгляду в порядку позовного провадження. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що [PERSON] вчинив домашнє насильство щодо його колишньої дружини [PERSON] та їхнього сина [PERSON] . З огляду на це суд вважає, що підстави для видачі обмежувального припису відсутні. Тому у задоволенні поданої заяви належить відмовити в повному обсязі.

Outcome: dismissed