Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-10 00:00:00

В серпні 2017 року Приватне акціонерне товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» (далі по тексту - ПрАТ «АСК «ІНГО Україна», позивач) звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з відповідача матеріальну щкоду в порядку регресу в розмірі 135 603,00 грн. В обґрунтування позову представник позивача зазначає, що 14.02.2016 року о 18-10 год. [PERSON] . керуючи транспортним засобом «Шевроле», д.н.з. [NUMBER] , рухаючись в м. києві по бул. Чоколівський з перехрестя вул. Ушинського, проїхав на заборонний сигнал світлофора, не пропустивши транспортний засіб «Фольксваген Тігуана», д.н.з. [NUMBER] , який рухався на дозволяючий сигнал світлофора, в результаті чого сталося зіткнення. В результаті дорожньо-транспортної пригоди були спричинені механічні пошкодження та заподіяна матеріальна шкода транспортним засобам.Зазначені обставини та факт вини [PERSON] підтверджується постановою Солом`янського районного суду м. Києва якою визнано останнього винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України та притягнуто до відповідальності. Вказує, що транспортний засіб «Фольксваген Тігуана», д.н.з. [NUMBER] , на момент дорожньо-транспортної пригоди, було застраховано в ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» відповідно до договору страхування № 250512825.15 від 08.12.2015 року. Відповідно до Звіту про оцінку автомобіля «Фольксваген Тігуана», д.н.з. [NUMBER] від 26.02.2016 року вартість матеріального збитку автомобіля становить 150 718, 85 грн. 17.03.2016 року позивач виплатив страхове відшкодування на підставі рахунку № СТО0000279 «ФОП [PERSON] » від 22.02.2016 року у розмірі 135 605,00 грн. Таким чином, сума регресної вимоги до відповідача становить 135 603,00 грн. Провадження у справі відкрито ухвалою від 08.08.2017 року (суддя Трегубенко Л.О.). На підставі протоколу повторного автоматичного розподілу від 12.11.2018 року матеріали вищевказаної справи передані в провадження судді Ларіонової Н.М. Відповідно п.9 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (2017 р.) застосуванню при розгляді даної справи підлягають норми чинного з 15.12.2017 р. ЦПК України (2017 р.). Справа розглянута в порядку спрощеного позовного провадження. До початку судового засідання представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, у разі неявки відповідача по справі проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач, будучи повідомленим про день, час та місце розгляду справи належним чином, в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, не подав відзив на позовну заяву, в зв`язку з чим відповідно до вимог ст.ст.280-281 ЦПК України розгляд даної справи проведений в заочному порядку. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за таких підстав. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Відповідно до положень ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно п. г), п.п. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов, до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху. Судом встановлено, що 14.02.2016 року о 18-10 год. [PERSON] . керуючи транспортним засобом «Шевроле», д.н.з. [NUMBER] , рухаючись в м. києві по бул. Чоколівський з перехрестя вул. Ушинського, проїхав на заборонний сигнал світлофора, не пропустивши транспортний засіб «Фольксваген Тігуана», д.н.з. [NUMBER] , який рухався на дозволяючий сигнал світлофора, що призвело до зіткнення автомобілів, в результаті чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] о . порушив вимоги п.п.8.7, 16.3 ПДР України. Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 23.03.2016 року [PERSON] . визнано винним у вказаній дорожньо-транспортній пригоді за ст.124 КУпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. в дохід держави. Вказана постанова суду набрала законної сили. Згідно з ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. У результаті цієї пригоди був пошкоджений автомобіль марки «Фольксваген Тігуана», д.н.з. [NUMBER] , який було застраховано у ПрАТ «АСК «Інго Україна» згідно згідно договору добровільного страхування засобів наземного транспорту добровільного комбінованого страхування наземного транспорту № 250512825.15 від 08.12.2015. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про страхування» страхувальник зобов`язаний повідомити страховика про настання страхового випадку в строк, передбачений умовами страхування. 15.02.2016 року ТОВ «Юнайтед Кар Лиз» звернулось до ПрАТ «АСК «Інго Україна» із повідомленням про настання страхової події. Відповідно до Звіту № 0068 про оцінку автомобіля «Фольксваген Тігуана», д.н.з. [NUMBER] від 26.02.2016 року, проведеного ФОП [PERSON] встановлено, що матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля «Фольксваген Тігуана», д.н.з. [NUMBER] , в результаті його пошкодження при ДТП складає 150 718,85 грн. 17.03.2016 року ПрАТ «АСК «Інго Україна» було виплачено страхове відшкодування на підставі рахунку № СТО0000279 «ФОП [PERSON] » від 22.02.2016 року в розмірі 135 603,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1958 від 17.03.2016 року. 31.05.2016 року ПрАТ «АСК «Інго Україна» звернулось до [PERSON] з претензією, в якій відповідачу було запропонова в досудовому порядку перерахувати на розрахунковий рахунок позивача суму в розмірі 135 603,00 грн. Таким чином, у звязку з виплатою страхового відшкодування позивач поніс витрати. Відповідно ст.993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Таким чином, суд вважає, що позивач отримав право регресної вимоги до відповідача в межах розміру сплаченого страхового відшкодування в сумі 135 603,00 грн. Згідно ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Стаття 76 ЦПК України визначає що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Стаття 81 ЦПК України визначає що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Крім того, відповідно до ч. 1 ст 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 2034,04 грн.

Outcome: approved