Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-16 00:00:00

Державне комунальне підприємство (далі - ДКП) «Луцьктепло» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] та є споживачем послуг по теплопостачанню, які надаються позивачем у вказану квартиру. Вказує, що відповідач свого обов`язку по оплаті за житлово-комунальні послуги належним чином не виконує, а тому станом на 01.09.2019 року утворилась заборгованість за надані послуги по теплопостачанню в розмірі 100148,13 грн., з яких заборгованість за опалення - 26283,46 грн., заборгованість за гарячу воду - 73864,67 грн., та відповідно до ст. 625 ЦК України, нараховано інфляційні в розмірі 20399,81 грн., три відсотки річних 6040,51 грн. На підставі наведеного, просить суд, стягнути з відповідача суму заборгованості за надані послуги по теплопостачанню в розмірі 100148,13 грн., інфляційні нарахування в розмірі 20399,81 грн., три відсотки річних 6040,51 грн. та сплачений судовий збір. Ухвалою суду від 18 листопада 2019 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. До початку судового засідання представник позивача подав суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності. Проти постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про день, час та місце розгляду справи, в тому числі через розміщення судового оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відзиву та будь-яких заяв, клопотань про розгляд справи без її участі на адресу суду не надходило. За погодженням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг (ст.6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Статтею 179 ЖК України передбачено, що користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45, споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлові комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно з приписами ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на, зокрема: комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); Пунктом 21 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, передбачено, що у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства; з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалюваної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря і фактичної кількості днів надання цієї послуги в місяці, який є розрахунковим. Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 24.09.2013 № 577-1 ДКП «Луцьктепло» визначено виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води у м. Луцьку. Відповідач [PERSON] є зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] (а.с 5). З письмового розрахунку нарахувань і оплати за послуги з теплопостачання по особовому рахунку [PERSON] вбачається, що станом на 01.09.2019 утворилась заборгованість з оплати за надані комунальні послуги, а саме за опалення у сумі 26283,46 грн., заборгованість за гарячу воду - 73864,67 грн., інфляційні нарахування в розмірі 20399,81 грн. та три відсотки річних від простроченої суми заборгованості в розмірі 6040,51 грн. (а. с. 4). Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. А також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Разом з тим, згідно з положеннями ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки, відповідачем на надано будь-яких доказів, що спростовували б доводи позивача щодо надання послуг та суми заборгованості, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та стягнути з [PERSON] заборгованість за надані послуги по теплопостачанню в розмірі 100148,13 грн., інфляційні нарахування в розмірі 20399,81 грн., три відсотки річних 6040,51 грн. Крім того, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача в користь позивача, слід стягнути 1921 грн. судового збору.

Outcome: approved