Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-22 00:00:00

До Ананьївського районного суду Одеської області надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» до [PERSON] про відшкодування збитків в порядку регресу. Згідно позовної заяви 11 січня 2016 року між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» (далі - Позивач) та [PERSON] було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №А1/8610547. Як зазначено в позовній заяві, у відповідності до умов вказаного Полісу страхування Позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «Тоуоtа», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам. 06 листопада 2016 року о 16 годині 15 хвилин, по вул.Середньофонтанська дорога з боку вул.Пирагівська, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Тоуоtа», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] (далі - Відповідач), автомобіля «Renault», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] та автомобіля «Аcura», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] . Згідно позовної заяви, внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «Renault», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », було завдано механічних пошкоджень, власнику вказаного транспортного засобу - матеріального збитку. Як зазначає позивач, відповідно до матеріалів справи та Постанови Київського районного суду м. Одеси від 05 листопада 2018 року, Відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіля «Renault», державний реєстраційний номер « [NUMBER] - ТОВ «Сейп Автотранс» - звернулося до Страховика - Позивача з заявою про виплату страхового відшкодування за Полісом №АІ/8610547. Згідно позовної заяви, на підставі страхового акту ОЦ/123/450/19/0004 від 18 січня 2019 року власнику пошкодженого транспортного засобу, Позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі: 40 000 (сорок тисяч) грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням №218 від 28 січня 2019 року. Як зазначає позивач, підпунктом «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов визначених у підпункті 33.1,2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. В свою чергу ст.33 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості ' про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Згідно позовної заяви, з моменту дорожньо-транспортної пригоди до моменту звернення до суду з даною позовною заявою відповідачем взагалі не було письмово повідомлено Страховика про вищезазначену дорожньо-транспортну пригоду. Відтак, на думку позивача, відповідачем було порушено умови договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності №АІ/8610547 та ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо повідомлення позивача про настання страхового випадку. Враховуючи вищенаведене, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою та просить стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду в порядку регресу в розмірі 40 000 (сорок тисяч) грн. 00 коп. та покласти на відповідача витрати по сплаченому судовому збору в розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп. Ухвалою від 12 липня 2019 року у справі відкрито провадження, розпочато підготовче провадження, прийнято рішення про здійснення розгляду справи за правилами загального провадження, призначено проведення підготовчого судового засідання, а також роз`яснено відповідачу право подати відзив на позовну заяву, роз`яснено порядок та строки його подачі, роз`яснено відповідачу право звернутися до суду з зустрічною позовною заявою. Копію ухвали про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви з додатками направлено відповідачу рекомендованим листом з супровідним листом від 12 липня 2019 року за вихідним №521/8082/19/6035/2019 (а.с.41). Лист суду за вихідним №521/8082/19/6035/2019 з копією ухвали про відкриття провадження у справі та копією позовної заяви з додатками [PERSON] отримав 15 липня 2019 року, що підтверджується відміткою в «Рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення…», яке повернулося на адресу суду (а.с.52). При цьому, відповідач в установлений в ухвалі суду про відкриття провадження п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали відзив на позовну заяву або зустрічну позовну заяву до суду не подав. Ухвалою суду від 15 жовтня 2019 року, після виконання завдань підготовчого провадження, визначених ст.189 ЦПК України, було закрито у справі підготовче провадження та призначено її до судового розгляду по суті. Копію ухвали суду від 15 жовтня 2019 року про призначення справи до судового розгляду по суті було направлено відповідачу, на адресу вказану у позовній заяві, рекомендованим листом з супровідним листом від 15 жовтня 2019 року за вихідним №521/8082/19/8579/2019 (а.с.73), а також з супровідним листом від 15 жовтня 2019 року за вихідним №521/8082/19/8578/2019 (а.с.74) на адресу реєстрації відповідача, встановлену за відомостями відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області (а.с.32). При цьому, лист суду за вихідним №521/8082/19/8578/2019, яким було направлено ухвалу суду від 15 жовтня 2019 року на зареєстровану в установленому порядку адресу проживання відповідача, повернувся на адресу суду з довідкою вузла поштового зв`язку «ф.20» з відміткою причини повернення «за зазначеною адресою не проживає» (а.с.81). Лист суду за вихідним №521/8082/19/8579/2019, яким ухвалу суду від 15 жовтня 2019 року було направлено на адресу відповідача зазначену у позовній заяві, повернувся з довідкою вузла поштового зв`язку «ф.20» з відміткою причини повернення «за закінченням встановленого строку зберігання» (а.с.82). В подальшому, в судове засідання, що призначене на 18 лютого 2020 року відповідач також не з`явився. На зареєстроване місце проживання йому було направлено рекомендованим відправленням судову повістку про виклик до суду, проте до суду повернувся поштовий конверт довідкою вузла поштового зв`язку «ф.20» з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.95). У зв`язку з викладеним судове засідання з розгляду справи було відкладено на 23 березня 2020 року. У відповідності до положень ч.ч.11, 12 ст.128 ЦПК України Ананьївським районним судом Одеської області 20 лютого 2020 року на офіційному веб-сайті судової влади України було розміщено оголошення про виклик [PERSON] до суду на 23 березня 2020 року (а.с.102), в якому зазначено суть справи, відомості про направлення відповідачу копії ухвали про відкриття провадження у справі та позовної заяви з додатками, роз`яснено право подати заяву про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, інші права та обов`язки відповідача, а також право та порядок подання відзиву на позовну заяву, наслідки його неподання. У відповідності до речення 2 частини 11 статті 128 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. При цьому, відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, в установлений ч.7 ст.178 ЦПК України строки не подав до суду відзив на позовну заяву або зустрічну позовну заяву, 23 березня 2020 року до суду не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, будь-яких заяв або клопотань від нього на адресу суду не надходило. Позивач у судове засідання не з`явився, проте 23 березня 2020 року на адресу суду надійшло клопотання представника позивача - [PERSON] (.с.103-104), який діє на підставі довіреності від 27 серпня 2019 року №2674 (а.с.105), в якому представник позивача зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити, просить суд розглядати справу за відсутності позивача та його представника, не заперечує проти винесення заочного рішення. Враховуючи викладене, положення ч.3 ст.223 ЦПК України, наявність відомостей про належне повідомлення позивача та відповідача про дату, час та місце слухання справи, суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи за відсутності сторін у справі. При цьому, ч.4 ст.223 ЦПК України визначено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У відповідності до положень ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. При цьому, з наведених вище обставин вбачається, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, при цьому у судове засідання не з`явився без повідомлення причин неявки, що відповідає передумовам заочного розгляду справи, передбаченим пунктами 1 та 2 частини 1 статті 280 ЦПК України. З матеріалів справи вбачається, що відповідач відзив на позовну заяву не подав, що відповідає умові визначеній п.3 ч.1 ст.280 ЦПК України. Як зазначалося вище, представником позивача подано до суду клопотання (а.с.103-104), в якому він повідомляє, що не заперечує проти ухвалення у справі заочного рішення. Враховуючи викладене, суд вважає що існують визначені ч.4 ст.223, ч.1 ст.280 ЦПК України підстави та умови для здійснення заочного розгляду справи, про що у відповідності до положень ч.1 ст.281 ЦПК України без виходу до нарадчої кімнати постановлено відповідну ухвалу. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд прийшов до наступного висновку. Позивачем є ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «УКРАЇНСЬКА ПОЖЕЖНО-СТРАХОВА КОМПАНІЯ», скорочене найменування ПРАТ «УПСК», ідентифікаційний код юридичної особи - 20602681, юридична адреса: 04080, м.Київ, Подільський район, вулиця Кирилівська, будинок 40, основним видом діяльності якого згідно Класифікації видів економічної діяльності є (код КВЕД 65.12) інші види страхування, крім страхування життя (основний), що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію юридичної особи серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Фастівської міської ради Київської області 14 квітня 2011 року (а.с.5), а також копією витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, сформованого станом на 3 травня 2018 року за запитом № [NUMBER] (а.с.6-9). Згідно позовної заяви, 11 січня 2016 року між [PERSON] та ПРАТ «УПСК» було укладено поліс страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/8610547, відповідно до якого ПРАТ «УПСК» взяло на себе зобовязання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «Тоуоtа», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам. Відповідно до пункту 1.8 1 статті 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховий поліс це єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору. Пунктом 10.1 статті 10 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що відповідно до цього Закону укладаються такі види договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності: внутрішній договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (далі - внутрішній договір страхування); договір міжнародного обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (далі - договір міжнародного страхування). Пунктом 10.2 статті 10 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що внутрішні договори страхування діють виключно на території України. Факт укладення полісу, тобто фактично внутрішнього договору обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, підтверджується копією полісу страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/8610547 (а.с.10). Пунктом 1.7 статті 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована. Факт експлуатації засобу марки «Тоуоtа» моделі «Carina E», 1993 року випуску, з номерним знаком « [NUMBER] » особою, відповідальність якої застрахована при розгляді справи сторонами не оспорювався. В якості забезпеченого транспортного засобу, в полісі страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/8610547 від 11 січня 2016 року зазначено транспортний засіб марки «Тоуоtа» моделі «Carina E», 1993 року випуску, з номерним знаком « [NUMBER] ». Згідно позовної заяви, 06 листопада 2016 року, по вул.Середньофонтанська дорога з боку вул.Пирагівська, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Тоуоtа», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] (далі - Відповідач), автомобіля «Renault», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] та автомобіля «Аcura», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] . Зазначений факт підтверджується копією довідки про дорожньо-транспортну пригоду № [NUMBER] від 20 грудня 2016 року (а.с.12), виданої Управлінням патрульної поліції у місті Одесі, відповідно до якої 6 листопада 2016 року у місті Одеса по вул.Сердньофонтанській сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: 1) марки «Renault» моделі «Logan», номерний знак « [NUMBER] », належного ТОВ «СЕЙП АВТОТРАНС», який перебував під керуванням [PERSON] ; 2) марки «Тоуоtа» моделі «Carina E», з номерним знаком « [NUMBER] », належним [PERSON] , якій перебував під керуванням [PERSON] ; 3) марки «Аcura» моделі «RDX», з номерним знаком « [NUMBER] », який належав та перебував під керуванням [PERSON] . В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали різні механічні ушкодження. Відповідно до частини 1 статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Частиною 2 статті 22 ЦК України визначено, що збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до частини 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 1 статті 1187 ЦК України визначено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Відповідно до частини 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. При цьому, як зазначалося вище, транспортний засіб марки «Тоуоtа» моделі «Carina E», з номерним знаком « [NUMBER] » був забезпечений згідно полісу страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ /8610547 від 11 січня 2016 року. Станом на 6 листопада 2016 поліс страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/8610547 від 11 січня 2016 року був чинний, що підтверджується витягом з офіційного сайту Моторного транспортного страхового бюро України (а.с.11). Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Тобто, в даному випадку, дорожньо-транспортна пригода, яка мала місце 6 листопада 2016 року у місті Одеса по вул.Сердньофонтанській, підпадає під визначення страхового випадку. Відповідно до ч.1 ст.979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Зазначене відповідає положенням абзацу першого пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яким визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. При цьому, відповідно до частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи в даному випадку має місце взаємодія кількох джерел підвищеної небезпеки, а саме транспортних засобів: марки «Renault» моделі «Logan», номерний знак « [NUMBER] », належного ТОВ «СЕЙП АВТОТРАНС», який перебував під керуванням [PERSON] ; 2) марки «Тоуоtа» моделі «Carina E», з номерним знаком « [NUMBER] », належним [PERSON] , якій перебував під керуванням [PERSON] ; 3) марки «Аcura» моделі «RDX», з номерним знаком « [NUMBER] », який належав та перебував під керуванням [PERSON] . Як вбачається, з доданої до позовної заяви копії постанови судді Київського районного суду міста Одеси від 5 листопада 2018 року у справі №520/13037/18 (а.с.13) винним у дорожньо-транспортній пригоді, яка мала місце 6 листопада 2016 року у місті Одеса по вул.Сердньофонтанській сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: 1) марки «Renault» моделі «Logan», номерний знак « [NUMBER] », належного ТОВ «СЕЙП АВТОТРАНС», який перебував під керуванням [PERSON] ; 2) марки «Тоуоtа» моделі «Carina E», з номерним знаком « [NUMBER] », належним [PERSON] , якій перебував під керуванням [PERSON] ; 3) марки «Аcura» моделі «RDX», з номерним знаком « [NUMBER] », який належав та перебував під керуванням [PERSON] , визнано водія транспортного засобу марки «Тоуоtа» моделі «Carina E», з номерним знаком « [NUMBER] » - [PERSON] , [INFO] , мешканця [ADDRESS] . Як зазначалося вище, відповідно до абзацу першого пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. З полісу страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/8610547 від 11 січня 2016 року вбачається, що відповідальність страхувальника за ним за заподіяння шкоди майну потерпілого було застраховано на суму п`ятдесят тисяч гривень 00 копійок. Згідно статті 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. З копії довідки про дорожньо-транспортну пригоду № [NUMBER] від 20 грудня 2016 року (а.с.12), виданої Управлінням патрульної поліції у місті Одесі, вбачається, що транспортний засіб марки «Renault» моделі «Logan», номерний знак « [NUMBER] », належного ТОВ «СЕЙП АВТОТРАНС», який перебував під керуванням [PERSON] , в наслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 6 листопада 2016 року отримав механічні пошкодження: середньої центральної частини, передньої правої частини, правої бокової частини. Відповідно до пункту 35.1 статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Пунктом 1.3 статті 1 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що потерпілі це юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу. Власником транспортного засобу марки «Renault» моделі «Logan», номерний знак « [NUMBER] » є ТОВ «СЕЙП АВТОТРАНС», що підтверджується доданою до позовної заяви копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (а.с.21-22), виданого 21 червня 2012 року. Тобто в даному випадку, потерпілим є власник транспортного засобу марки «Renault» моделі «Logan», номерний знак « [NUMBER] » - ТОВ «СЕЙП АВТОТРАНС», як юридична особа, майну якої заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. ТОВ «СЕЙП АВТОТРАНС» 15 лютого 2017 року було подано заяву про страхове відшкодування (а.с.20), збитків завданих в наслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 6 листопада 2016 року у місті Одеса по вул.Середньофонтанській, відповідальним за вчинення якої є [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого застрахована в ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів АІ/8610547 від 12 січня 2016 року. У відповідності до положень статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. З метою встановлення та оцінки збитків завданих ТОВ «СЕЙП АВТОТРАНС» представником ПРАТ «УПСК» 22 листопада 2016 року було проведено огляд транспортного засобу марки «Renault» моделі «Logan», номерний знак « [NUMBER] », про що складено акти огляду транспортного засобу №1-3 (а.с.14-16). В подальшому, було здійснено розрахунок вартості ремонту транспортного засобу марки «Renault» моделі «Logan», номерний знак « [NUMBER] », належного ТОВ «СЕЙП АВТОТРАНС», за результатами якого складено ремонтну калькуляцію №4861К від 8 грудня 2016 року (а.с.17-18), відповідно до якої вартість ремонту складає 97192 гривні 61 копійку (включаючи ПДВ). Крім того, було здійснено розрахунок коефіцієнту фізичного зносу колісного транспортного засобу № 4861 , відповідно до якої вартість транспортного засобу марки «Renault» моделі «Logan», 2012 року випуску, номерний знак « [NUMBER] », складала на момент розрахунку 153351 гривню 65 копійок та було встановлено коефіцієнт фізичного зносу 0,4947. Пунктом 36.1 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: approved