Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-14 00:00:00

До Володарського районного суду Київської області 15.08.2019 р. надійшов зазначений позов Кредитної спілки «УКРАЇНСЬКА ПРОВІДНА» (далі КС «УКРАЇНСЬКА ПРОВІДНА») до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій Позивач просить суд: дострокового розірвати договір про споживчий кредит №\~243\~КВ, укладений 15.12.2017\~р. між Позивачем та [PERSON] , та стягнути солідарно з Відповідачів на користь Позивача заборгованість за цим договором у розмірі 52\~513,32\~грн. з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 15.10.2019\~р. (а.с.\~37). На обґрунтування заявлених позовних вимог Позивач у позовній заяві зазначив, що відповідно за умовами укладеного з [PERSON] договору від 15.12.2017\~р. №\~243КВ вона отримала кредит у розмірі 50\~000,00 грн. зі сплатою 58\~% річних на залишок заборгованості; Відповідачі [PERSON] та [PERSON] виступили її поручителями відповідно до договорів поруки №122-ПВ та №123-ПВ від 15.10.2017\~р. За умов кредиту [PERSON] зобов`язувалася здійснювати його погашення тіла кредиту та процентів за користування кредитом за графіком платежів, тобто до 15\~числа кожного місяця, починаючи з 15.01.2018\~р., по 2\~956,97\~грн.; кредит надавався на 36\~місяців до 15.12.2020\~р. Позивач свої зобов`язання за зазначеним договором виконав в повному обсязі, надавши Відповідачеві кредит у встановленому договором розмірі. Проте Позичальник не виконує умови договору, не платить кошти на погашення кредиту, тим самим порушує умови договору. У зв`язку з цим Відповідач мав на час звернення Позивача до суду заборгованість на загальну суму 55\~513,32\~грн., що складалася з такого: \~43\~192,60\~грн. основна сума заборгованість («тіло» кредиту); \~12\~320,72\~грн. заборгованість за процентами. Надалі згідно із заявою Позивача про зменшення позовних вимог (а.с.\~37) [PERSON] частково сплатила заборгованість у розмірі 3\~000,00\~грн., відтак Позивачем з урахуванням цих змін заявлено загальний розмір заборгованості до стягнення 52\~513,32\~грн. Ухвалою суду від 02.09.2019 р. відкрито провадження в справі, визначено здійснення розгляду даної справи в порядку загального позовного провадження, встановлено Відповідачам строк для подання відзиву із викладенням своїх заперечень проти позову, призначено підготовче судове засідання на 15.10.2019\~р. У підготовчому судовому засіданні 15.10.2019 р. представник Позивача підтримала позовні вимоги, подала згадану вище заяву про зменшення позову (а.с.\~37). Відповідачі у підготовчому судовому засіданні подали письмові заяви про визнання позову повністю, просять позовні вимоги задовольнити (а.с.\~38-40). Відповідно до частини четвертої статті\~200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі, зокрема, визнання позову проводиться в порядку статті\~206 ЦПК України. Згідно з частинами першою, четвертою статті\~206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві; у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову; якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За роз`ясненнями Верховного Суду України, викладеними у пункті\~24 Постанови Пленуму від 12.06.2009\~р. №\~2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», пункті\~11 Постанови Пленуму від 18.12.2009\~р. №\~14 «Про судове рішення у цивільній справі», у разі визнання відповідачем позову, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом; визнання відповідачем позову має бути безумовним, не суперечити закону й не порушувати права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), у такому разі суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Вирішуючи питання\~щодо наявності\~підстав для\~прийняття визнання\~Відповідачами позову\~та задоволення\~позову,\~суд,\~ознайомившись з\~матеріалами справи\~і оцінивши\~наявні в\~справі докази\~за своїм\~внутрішнім переконанням,\~що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні (стаття\~89 ЦПК України), виходить з такого. За наявними матеріалами справи судом встановлено, що між Позивачем та Відповідачем [PERSON] 15.12.2017\~р. укладено договір про споживчий кредит №\~243\~КВ, копія якого додана до позовної заяви (а.с.\~5-6), у додатку до договору наведено графік платежів, починаючи з 15.12.2017\~р. до 15.12.2020\~р. (а.с.\~7). За цим договором [PERSON] 15.12.2017\~р. отримала кредит у розмірі 50\~000,00\~грн. згідно з видатковим касовим ордером, копія якого також додана до позову (а.с.9). На забезпечення зазначеного кредитного зобов`язання між Позивачем та Відповідачами [PERSON] і [PERSON] було укладено 15.12.2017\~р. договори поруки відповідно за №\~122-ПВ і №123-ПВ (а.с.\~10-12. 13-15). У зв`язку з невиконанням [PERSON] укладеного кредитного договору у неї виникла заборгованість перед Позивачем у названому вище розмірі, тому Позивачем вживалися заходи на погашення цієї заборгованості, зокрема 31.05.2019\~р. направлялося попередження трьом Відповідачам (а.с.\~17), проте заборгованість залишилася не погашеною. Наведені обставини визнані в суді Відповідачами повністю та не заперечувалися, в тому числі наявність договірних зобов`язань перед Позивачем, розмір заборгованості, а тому є обставинами, що не підлягають доказуванню як такі, що визнаються учасниками справи (частина перша статті 82 ЦПК України). Відповідно до частини першої статті\~509, частини першої статті\~525 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За визначеннями частини першої статті\~626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статей\~1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа\~1 цієї глави Кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Частинами першою, другою статті\~10561 ЦК України встановлено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною; тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття\~629 ЦК України). Згідно з вимогами статті\~526, частини першої статті\~527, частини першої статті\~530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За частиною першою статті\~546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, порукою. Згідно з положеннями статей\~553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку; поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником; поручителем може бути одна особа або кілька осіб. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Статтею\~610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання (частина друга статті\~615 ЦК України). Згідно з частиною другою статті\~651 ЦК України договір може бути, зокрема, розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною. За таких наведених вище, встановлених судом і визнаних усіма учасниками справи обставин суд вважає, що Позивач правомірно звернувся до суду за захистом своїх прав та має право на дострокове розірвання кредитного договору та стягнення солідарно з Відповідачів заборгованості за цим договором. Таким чином, визнання Відповідачами\~позову не\~суперечить закону\~та не\~порушує права,\~свободи чи\~інтереси інших\~осіб, вимоги Позивача є обґрунтованими і відповідають закону, а тому суд має законні підстави для прийняття визнання Відповідачем позову та ухвалення рішення про задоволення позову. Зважаючи на визнання Відповідачами позову, суд також застосовує приписи частини першої статті\~142 ЦПК України, частини третьої статті\~7 Закону України «Про судовий збір» про повернення Позивачеві у разі, зокрема, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті з державного бюджету 50\~відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Інша частина сплаченого судового збору на підставі частин першої, другої статті\~141 ЦПК України підлягає стягненню солідарно з Відповідачів на користь Позивача. Відповідно до статей\~3, 15, 16, 509, 526, 530, 541, 543, 553, 554, 610-612, 626, 629, 651, 1054, 1056-1 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved