Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-10 00:00:00

Головний лікар КЗ «Черкаська обласна психіатрична лікарня» Косенкова І.В. звернулася до суду із заявою про примусову госпіталізацію [PERSON] до психіатричної лікарні, яка 07 лютого 2020 року о 19 годині 00 хвилин була госпіталізована до КЗ ЧОПЛ , згідно направлення лікаря - психіатра Сокур з ознаками тяжкого психічного розладу. 07 лютого 2020 року була оглянута черговим лікарем психіатром [PERSON] , яка підтвердила висновок про необхідність її госпіталізації. Представник заявника, лікар - психіатр КЗ ЧОПЛ Конопленко І.П. в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги з підстав зазначених у висновку ЛКК від 10 грудня 2020 року, зазначив, що після лікування стан пацієнтки покращується, відтак її потрібно лікувати, оскільки вона становить небезпеку для батьків. [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти примусової госпіталізації, оскільки вважає, що є здоровою. Прокурор заяву про госпіталізацію просив задовольнити. Суд вислухавши пояснення учасників процесу, прокурора, представника заявника, вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи вважає заяву КЗ «Черкаська обласна психіатрична лікарня» обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1 ст.95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За правилами ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч.3 ст. 13 ЗУ «Про психіатричну допомогу» від 22 лютого 2000 року №1489-III особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених ст.14 цього закону. Згідно з ч. 1 ст. 14 ЗУ «Про психіатричну допомогу» від 22 лютого 2000 року №1489-III особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих. Отже, для примусової госпіталізації особи до психіатричного закладу необхідна наявність трьох складових: якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих. [PERSON] була доставлена до комунального закладу ЧОПЛ 07 лютого 2020 року, згідно направлення лікаря - психіатра Черкаської СШМД, бригада № 20, з ознаками тяжкого психічного розладу. Згідно з висновком ЛКК КЗ «Черкаська обласна психіатрична лікарня» від 10 лютого 2020 року, а саме медичного директора [PERSON] , в.о.завідуючого відділенням Ніколаєнко Л.О. , лікаря-психіатра Конопленко І.П. , [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного розладу, а саме: шизофренія, параноїдна безперервний тип перебігу галюцинаторно параноїдний синдром та вчиняє дії що являють собою безпосередню небезпеку для себе, потребує госпіталізації та стаціонарного лікування (а.с.2). З врахуванням наданих в судовому засіданні пояснень представником заявника, підтверджених належними та допустимими доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема висновком ЛКК Черкаської обласної психіатричної лікарні від 10 лютого 2020 року, суд приходить до беззаперечного висновку про наявність у [PERSON] тяжкого психічного розладу, внаслідок якого вона може становити небезпеку для оточуюючих, відтак її госпіталізація до психіатричного закладу є доцільною. Отже, з врахуванням вищевказаного суд вважає, що заява головного лікаря КЗ «Черкаська обласна психіатрична лікарня» Черкаської обласної ради про примусову госпіталізацію [PERSON] є обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved