Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-09 00:00:00

Головний лікар КУ «Обласна психіатрична лікарня» [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить госпіталізувати [PERSON], [INFO], у психіатричну лікарню у примусовому порядку. Заява обґрунтована тим, що [PERSON] є інвалідом І групи по психічному захворюванню безстроково. Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15.03.2006 року визнаний недієздатним, опікуном призначена племінниця [PERSON]. Із анамнезу відомо, що спостерігається у лікаря-психіатра з 1978 року. У клінічній картині захворювання домінує галюцинаторно-маячна симптоматика, агресивна поведінка. Сформований емоційно-вольовий дефект у вигляді аутичности, емоційної вихолощенності, апатії. Госпіталізації часті, до 2-3 раз на рік. Після виписки підтримуюче амбулаторне лікування приймає нерегулярно через відсутність критики до хвороби. Остання виписка із стаціонару 22.04.2016 року. Зі слів опікуна, психічний стан змінився протягом тижня: став злобним, агресивним, розмовляє сам з собою, відчуває слухові обмани сприйняття, проявляє агресію до опікуна, неспокійний, погано спить. Залишає включеним газ, спалив чайник. На зауваження опікуна ще більше озлоблюється. 08.02.2017 року доставлений бригадою спеціалізованої медичної допомоги в приймальне відділення КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР у зв'язку з погіршенням психічного стану. Оглянутий черговим лікарем приймального відділення, який кваліфікував стан, як загострення хронічного психічного розладу. 09.02.2017 року о 9 годин 00 хвилин оглянутий комісією лікарів-психіатрів. Під час огляду: контакт формальний, більшість питань залишаються без відповіді, щось бурмотить, озирається по сторонах. Мова невиразна, в прискореному темпі, регоче, дистанцію не дотримує. Місця не тримається. Переживань не розкриває. Емоційно напружений. Висловлює погрози фізичної розправи на адресу опікуна. Не заперечує, що чує «голоси», «чую багато голосів навколо себе і чоловічі і жіночі, вони говорять, що придумали мене...». Інструкції виконує після неодноразових повторень. Критика до хвороби відсутня. Приймаючи до уваги погіршення психічного стану, відсутність критики до хвороби, а також високу вірогідність здійснення суспільно-небезпечного діяння по відношенню до себе, оточуючих та опікуна (агресія на адресу опікуна, залишає включеним газ у квартирі), лікування можливо тільки в умовах психіатричного стаціонару. У суді представник заявника та лікар-психіатр підтримали заяву, надавши пояснення що хворий потребує обовязкової госпіталізації. Прокурор не заперечує проти задоволення заяви. Законний представник хворого не заперечує проти задоволення заяви. Суд, заслухавши представника лікарні, лікаря-психіатра, висновки прокурора, законного представника хворого, вивчивши матеріали справи, висновок лікарів-психіатрів від 09.02.2017 року вважає, що заява, підлягає задоволенню з наступних підстав. Законом України «Про психіатричну допомогу» визначено, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів від 09.02.2017 року, встановлено, що [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад у формі шизофренії, параноїдної форми, безперервний тип перебігу, галюцинаторно-параноїдний синдром. Внаслідок хвороби являє високу потенційну соціальну небезпеку для себе та оточуючих.

Outcome: approved