Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

Державний виконавець ВДВС Оболонського районного управління юстиції у м. Києві Білоус О.О. звернувся до суду з вказаним поданням, в обґрунтування якого зазначає, що на виконанні у ВДВС Оболонського районного управління юстиції у м. Києві перебуває виконавче провадження №13474268 з примусового виконання виконавчого листа № 2-3960/1996, виданого Ленінградським районним судом м. Києва 24.11.2006 року про стягнення з [PERSON] на користь школи-інтерната №12 аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини усіх видів доходів щомісячно, починаючи з 11 грудня 1996 року. Рішення суду боржником самостійно не виконується. З моменту відкриття виконавчого провадження та направлення боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження боржником не вчинено жодних дій по виконанню рішення. На виклики державного виконавця боржник не з'являється. При виході державного виконавця за адресою проживання боржника для опису та арешту майна розшукати боржника виявилось неможливим, про що складено відповідний акт державного виконавця. Заборгованість боржника станом на 19.03.2013 року становить 88545 грн. 45 коп. Посилаючись на те, що виїзд боржника за кордон унеможливить або ускладнить виконання рішення, державний виконавиць просить обмежити [PERSON] у праві виїзду за межі України до виконання рішення Ленінградського районного суду м. Києва. Державний виконавець в судовому засіданні подання підтримав. Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, державний виконавець має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням. Відповідно до ч.1 ст.377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця. Заслухавши пояснення державного виконавця, дослідивши матеріали подання та виконавчого провадження, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» у разі наявності заборгованості із сплати аліментів понад три місяці стягнення може бути звернено на майно боржника. З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що ВДВС Оболонського районного управління юстиції у м. Києві 20 вересня 2013 року направлені запити щодо наявності у боржника будь-якого нерухомого майна, транспортних засобів, цінних паперів тощо. З пояснень державного виконавця вбачається, що відповіді на запити ще не отримані. Постановами державного виконавця ВДВС Оболонського районного управління юстиції у м. Києві від 14 листопада 2007 року та від 20 вересня 2013 року накладено арешт на все майно боржника та оголошено заборону на його відчуження. З пояснень [PERSON], наданих нею 22.12.2006 року державному виконавцю ВДВС Оболонського районного управління юстиції у м. Києві Беззубцю Ю.В. вбачається, що вона є матір'ю-одиначкою, має на утриманні дитину-інваліда, [INFO], у зв'язку з чим не має можливості працювати. [PERSON] в своїх поясненнях також зазначила, що крім дитини-інваліда має на утриманні чотирьох дітей, у зв'язку з чим не має можливості сплачувати аліменти. Тому у суду відсутні підстави для висновку про умисне ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням. Суд не вбачає підстав для тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, оскільки до подання не додано будь-яких доказів того, що боржник має намір ухилитися від виконання рішення суду шляхом виїзду за межі України або доказів неможливості виконання або ускладнення виконання рішення суду про стягнення аліментів в примусовому порядку саме у зв'язку з тим, що боржник не обмежений у праві виїзду за межі України. Крім того, на думку суду, обмеження у праві виїзду за межі України є крайньою мірою, спрямованою на забезпечення виконання рішення суду, оскільки обмежує конституційно закріплені права громадянина. З огляду на наведене підстав для задоволення подання не вбачається. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: dismissed