Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

В травні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про вселення в квартиру [ADDRESS], а також зобов'язання не чинити перешкод в користуванні вищезазначеною квартирою. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що є власником 2/3 частки в порядку спадкування та зареєстрована в [ADDRESS], однак не проживає, оскільки відповідачка, яка є дружиною покійного батька позивачки та власником 1/3 частки спірної квартири, створює перешкоди, а саме поміняла вхідні замки та відмовляється впускати в квартиру, чим порушуються права позивача. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 8 000 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги. Представники відповідача в судовому засіданні, кожен окремо, заперечили проти задоволення позову та пояснили, що відповідачем оскаржено до суду свідоцтво про право на спадщину за законом, рішенням якого буде вирішений вказаний спір. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково. Судом об'єктивно встановлено, що [PERSON] є власником 2/3 частки, а відповідач є власником 1/3 частки в порядку спадкування квартири [ADDRESS]. Сторони по справі зареєстровані у спірній квартирі і в ній проживає відповідач, яка перешкоджає позивачу в користуванні квартирою шляхом заміни вхідних замків, чим порушує права позивача. Дані обставини підтверджуються: поясненнями учасників процесу, свідоцтвом про право на спадщину за законом; копіями паспортів сторін; витягом про реєстрацію у спадковому реєстрі; витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності; довідкою ЖЕК №2 про реєстрацію сторін у спірній квартирі, технічним паспортом на квартиру. Відповідно до ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. В силу ст. 383 цього ж Кодексу власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Згідно ст. 391 Цивільного кодексу власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. В силу ст.155 цього Кодексу жилі будинки (квартири), що є в приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством Союзу РСР і Української РСР. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що відповідачкою чиняться перешкоди в користуванні житлом позивачу, а тому дані перешкоди слід усунути та вселити [PERSON] в квартиру [ADDRESS], а також зобов'язати [PERSON] не чинити перешкод в користуванні вищезазначеною квартирою. Крім того, суд вважає, що [PERSON] з березня 2013 року не може користуватися належною їй частиною квартири, перенесла нервовий стрес і моральні страждання, що призвело до втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагало від неї додаткових зусиль для організації свого життя, а тому суму моральної шкоди з урахування матеріального стану відповідача суд визначає в розмірі 1 000 грн.

Outcome: partial