Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-26 00:00:00

В червні місяці 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача в якому просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 30% відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Крім того просила стягнути з відповідача аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі -400 гр.00 коп. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення малолітньою дитиною трьох років .Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по утриманню дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. Дитина проживає з позивачкою і вона несе всі витрати на її утримання. Джерел доходу, крім соціальних виплат по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку позивачка не має,що й спонукало її звернутися до суду з даними позовними вимогами. В судовому засіданні представник позивача вніс уточнення в частині зменшення розміру аліментів ,що мають стягуватись з відповідача в твердій грошовій сумі на утримання позивача до досягнення дитиною трьохрічного віку та просить стягувати з відповідача по 200 гр.00 коп. щомісячно, з дня подання позову позивачем . Відповідач який визнавав позов частково,після внесення уточнень представником позивач, визнав уточнені позовні вимоги в повному обсязі та зазначив, що погоджується сплачувати аліменти ,як на утримання дитини в розмірі визначеному позивачем та його представником так і на утримання самого позивача , до досягнення дитиною трьох років в розмірі -200 грн. 00 коп.щомісячно. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Сторони мають малолітнього сина, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини /ас.-4/У відповідності до довідки за підписом сільського голови /ас.-5/ дитина проживає з матір'ю та знаходиться на повному її утриманні. Іншого доходу крім соціальних виплат позивач не має, так як весь час приділяє вихованню малолітнього сина і позбавлена можливості працевлаштуватися. Відповідно до ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Статтею 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Постановою Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 77 СК України передбачено, що утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. Згідно ч. 2 ст. 77 СК України за рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Відповідно до ч. 3 ст. 77 СК України аліменти сплачуються щомісячно. За взаємною згодою аліменти можуть бути сплачені наперед. Відповідно до ч. 3 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Як вбачається з пояснень відповідача ,він являється фізично здоровим ,працевлаштований має стабільну заробітну плату та може сплачувати аліменти ,як на у тримання самої дитини так і на утримання матері їх спільної дитини до досягнення дитиною трьох років . За таких обставин суд ,з урахуванням стану здоров'я платника аліментів,відсутності у нього інших дітей і непрацездатних батьків ,що має істотне значення, вважає за необхідне позовні вимоги щодо стягнення аліментів задовольнити повністю .Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вважає за необхідне у відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір за подання позову про стягнення аліментів в розмірі 243 гривень 60 копійок.

Outcome: approved