Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-26 00:00:00

Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, який діє від імені органу опіки та піклування звернувся до суду з позовом, в якому просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON], [INFO], та стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що малолітня [PERSON] перебуває на первинному обліку Служби у справах дітей по Слобідському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради та має статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 03.11.2016 року позовні вимоги Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради до [PERSON] про відібрання дитини від матері без позбавлення батьківських прав задоволено в повному обсязі. Відповідно до вказаного рішення малолітня [PERSON] була відібрана у матері [PERSON], без позбавлення батьківських прав. Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від № 843 від 14.12.2016 року «Про надання дітям статусу дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування» малолітній [PERSON] було надано статус дитини позбавленої батьківського піклування. Згідно рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від № 846 від 14.12.2016 року «Про реєстрацію народження та влаштування малолітніх дітей до закладу для дітей» малолітню [PERSON] було влаштовано до комунального закладу охорони здоров'я «Обласний будинок дитини 3», де вона перебуває по цей час. [PERSON] неодноразово були роз'яснені вимоги постанови Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини», п. 8 абз. 8, відповідно до якого якщо протягом року після прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків не усунені причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, служба у справах дітей за місцем походження дитини, позбавленої батьківського піклування, зобов'язана вжити заходів до позбавлення батьків їх батьківських прав. Мати дитини, [PERSON], до Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради з питання повернення дитини на виховання не зверталася, та не змінила свого ставлення до дитини, злісно ухилялася від виконання своїх батьківських обов'язків. Членами Комісії було прийнято рішення про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав. На цей час мати дитини, [PERSON], до Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради з питання повернення дитини на виховання не зверталася. У зв'язку із зазначеним позивач звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав відповідача відносно малолітньої дитини [PERSON] та стягнення з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі ? частки з усіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.08.2018 року та до досягнення дитиною повноліття. Представник позивача в судове засідання з'явилась, підтримала заявлені позовні вимоги, просила їх задовольнити. Відповідач та її представник в судове засідання 27.12.2018 року не з'явились, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, доказів підтверджуючих причини неявки суду не надали . Однак, як вбачається з матеріалів справи, представник відповідача та відповідач приймали участь у судових засіданнях, надали відзив на позовну заяву, щодо заявлених позовних вимог заперечували, вважали їх необґрунтованими. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін надані докази, приходить до наступного. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] народилась [PERSON], батьками якої є [PERSON] та [PERSON], про що свідчить свідоцтво про народження [NUMBER] Відомості про батька дитини внесені до актового запису відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. У висновку Департаменту праці та соціальної політики управління служб у справах дітей Виконавчого комітету Харківської міської ради № 450 від 28.07.2017 року, зазначено, що комісія вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 03 листопада 2016 року (справа № 641/7288/16-ц) позовні вимоги Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради до [PERSON] про відібрання дитини від матері без позбавлення батьківських прав - задоволено, відібрано малолітню дитину - [PERSON], [INFO] від матері [PERSON], 1997 р.н. без позбавлення батьківських прав. Виконавчим комітетом Харківської міської ради було прийнято рішення № 843 від 14.12.2016 року про надання [PERSON], [INFO] статусу дитини позбавленої батьківської піклування. Виконавчим комітетом Харківської міської ради було прийнято рішення № 846 від 14.12.2016 року щодо вжиття заходів щодо влаштування малолітніьої [PERSON], [INFO] до закладу для дітей для повного державного забезпечення. З повідомлення КЗОЗ «Обласний будинок дитини № 3» від 25.07.2017 року № 688 вбачається, що з 23.01.2017 року на вихованні у закладі перебуває малолітня [PERSON], [INFO] За час надходження дитини у закладі охорони здоров'я, мати [PERSON] доньку не відвідувала, станом здоров'я не цікавилась, моральної підтримки не надавала, не виявляла бажання забрати дитину додому. Інші родичі та громадяни України також не цікавляться долею дитини. З повідомлення КЗОЗ «Обласний будинок дитини № 3» від 25.07.2018 року № 191 вбачаються, що з 23.01.2017 року на вихованні у закладі перебуває малолітня [PERSON], [INFO] За час надходження дитини у закладі охорони здоров'я, мати [PERSON] відвідувала доньку 13.10.2017, 14.10.2017,18.10.2017, 21.10.2017, 25.10.2017, 29.10.2017, 02.11.2017, 28.12.2017, 10.04.2018, 19.04.2018, 24.04.2018 року. Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 20 жовтня 2017 року (справа № 641/4884/17) в задоволенні позовних вимог Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - відмовлено. З мотивувальної частини тексту рішення вбачається, що [PERSON] змінила своє ставлення до виховання дитини та бажає виконувати своє батьківські обов'язки. Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2017 року (справа № 641/7665/17) в задоволенні позовних вимог Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - відмовлено. У мотивувальній частини тексту рішення зазначено, що дійсно відповідач [PERSON] не сумлінно виконує свої батьківські обов'язки, щодо малолітньої дитини, однак як вбачається з пояснень відповідача в судовому засіданні вона змінила своє ставлення до виховання дитини та бажає виконувати свої батьківські обов'язки. Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину із пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться із дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засудженні за вчинення умисного злочину щодо дитини. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] свідомо не займається вихованням дитини, байдуже ставиться до доньки, не піклується про стан її здоров'я, фізичний та духовний розвиток, не систематично відвідує доньку у закладі охорони здоров'я, не цікавиться її життям та здоров'ям, не зверталась з питанням про повернення дитини. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» - виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Проте жодного з покладених законом на батьків обов'язків, відповідач не виконує, [PERSON] не проявляла до доньки материнської турботи, не цікавилася її життям, не турбувалася про її фізичний і духовний розвиток, не надавала матеріальної допомоги на її виховання, відвідувала її у закладі охорони здоров'я не систематично та з великими проміжками часу, що для дворічної дитини не створює усвідомлення про її турботу, не створює поняття того, що, відповідач є саме матір'ю дитини. У пункті 16 Пленуму Верховного суду України № 3 від 30 березня 2007 року - зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і кожен в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідач протягом двох років не приймає активних дій щодо усунення причин, які перешкоджали належному вихованню дитини, не змінює свого ставлення до дитини, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Відповідно до абз. 8 п. 8 «Порядку провадження органам опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини», затвердженим Постановою КМУ від 24.09.2008 року № 866, якщо протягом року після прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків не усунені причини, які перешкоджають належному вихованню дитини її батьками, служба у справах дітей за місцем походження дитини, позбавленої батьківського піклування, зобов'язана вжити заходів до позбавлення батьків їх батьківських прав. Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. За 2 роки і 9 місяців відповідач лише 11 разів відвідала свою дитину, переважно під час слухання справ в суді, що вказує не на бажання спілкування і піклування за дитиною, а на штучне утворення обставин, які б вказували на сумлінне виконання [PERSON] батьківських обов'язків Таким чином, у зв'язку з пасивною поведінкою відповідача, свідомим нехтуванням нею своїми обов'язками, байдужого ставлення до своєї дитини, з метою захисту прав та інтересів малолітньої дитини, суд вважає необхідним позов в частині позбавлення батьківських прав задовольнити, позбавити [PERSON] прав відносно її малолітньої дитини [PERSON]. Одночасно відповідачу роз'яснюється, що відповідно до ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків. Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. На виконання вимог ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальний стан відповідачки, стан здоров'я дитини, наявність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім'ї. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. При таких обставинах, враховуючи вимоги позивача, суд вважає можливим визначити розмір аліментів на утримання неповнолітнього дитини - [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше мінімального розміру, встановленого ч. 2 ст. 182 СК України 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Одночасно, сторонам роз'яснюється, що розмір аліментів може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України, що відповідає положенням ст. 192 СК України. На підставі викладеного та

Outcome: partial