Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

В січні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про припинення (зняття) обтяження з нерухомого майна, посилаючись на те, що він є власником будинку, що розташований в с. Магала Новоселицького району. З метою його відчуження він звернувся до нотаріуса та дізнався, що існує обтяження у формі заборони на будинок, накладене за повідомленням Чернівецького ПЦВКХ без номера 18 червня 1986 року, зареєстроване Новоселицькою державною нотаріальною конторою в реєстрі 24 березня 2008 року за № 6846739. На даний час він не має будь-яких невиконаних зобовязань перед комунальним підприємством «Чернівціводоканал», який є правонаступником Чернівецького ПЦВКХ, а обтяження на нерухоме майно залишилось протягом тривалого часу формально і на даний час перешкоджає у вільному розпорядженні власністю, у звязку із чим просив зняти (припинити) обтяження. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив задовольнити позов. Представник відповідача звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутності, в якій повідомив суд, що позивач не має будь-яких невиконаних зобовязань перед комунальним підприємством «Чернівціводоканал», який є правонаступником Чернівецького ПЦВКХ. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником будинку, що розташований в с. Прут Магальської сільської ради Новоселицького району, що підтверджується свідоцтвом про право власності на жилий будинок від 12 серпня 1991 року, зареєстроване в Чернівецькому ОБТІ в книгу № 1, сторінка № 32, під номером 32. З витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна № 232021227 від 18 серпня 2017 року вбачається, що на вказаний будинок позивача існує обтяження у формі заборони на будинок, накладене за повідомленням Чернівецького ПЦВКХ без номера 18 червня 1986 року, зареєстроване Новоселицькою державною нотаріальною конторою в реєстрі 24 березня 2008 року за № 6846739. Доказів отримання нотаріусом \~повідомлення Чернівецького ПЦВКХ про зняття заборони матеріали справи не містять.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ З довідки комунального підприємства «Чернівціводоканал» № 16/5573 від 13 жовтня 2017 року та рішення виконавчого комітету Чернівецької міськради № 212/7 від 23 квітня 1993 року вбачається, що комунальне підприємство «Чернівціводоканал» є правонаступником Чернівецького ПЦВКХ. З довідок комунального підприємства «Чернівціводоканал» № 16/4813 від 06 вересня 2017 року та № 05/4938 від 11 вересня 2017 року вбачається, що позивач будь-якої заборгованості перед даним підприємством не має. Будь-яких доказів, підтверджуючих факт отримання та погашення ним кредиту Чернівецького ПЦВКХ в період з 1986 по 2017 роки, у підприємства не має. Відповідно до ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до ст. 41 Конституції України та ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 319 ч.1 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Обєктом власності особи може бути зокрема житло - жилий будинок, садиба, квартира (ст.ст. 379, 382 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права (ст. 391 ЦК України). Враховуючи, що обтяження на нерухоме майно на даний час перешкоджає позивачу у вільному розпорядженні власністю, суд вважає обґрунтованим звернення позивача до суду з вказаним позовом до комунального підприємства «Чернівціводоканал», який є правонаступником Чернівецького ПЦВКХ. За вказаних обставин, позовні вимоги до відповідача в частині зняття обтяження з майна позивача підлягають задоволенню, оскільки останній звернувся до суду за захистом свого оспорюванного права у обраний ним спосіб, що повністю відповідає вимогам ст.16 ЦК України та ст.13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. На підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 319, 321, 391 ЦК України, суд

Outcome: approved