Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-04 00:00:00

\~ \~ \~ \~В червні 2021 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивачка вказала, що 12 грудня 2008 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у смт. Заводське Чортківського району Тернопільської області, актовий запис № 40. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~За час перебування в шлюбі їхні сімейні відносини не склались, кожний з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Сторони неодноразово намагались вирішити сімейні проблеми, проте результатів це не дало. Останні декілька років їхні відносини переросли у формальні, вони втратили почуття любові та поваги. Фактично їх сім`я припинила своє існування. Позивачка просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] , дітей залишити проживати з нею, стягнути з відповідача сплачений судовий збір. \~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнає, про що надав відповідну заяву, просив справу розглядати за його відсутності. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Згідно з ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову в даній справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 82 цього ж Кодексу обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Судом встановлено, що з 12 грудня 2008 року сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрували у смт. Заводське Чортківського району Тернопільської області, актовий запис № 40. Від шлюбу вони мають двох малолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . За час перебування в шлюбі сімейні відносини між сторонами не склались, вони мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Сторони неодноразово намагались вирішити сімейні проблеми, проте результатів це не дало. Останні декілька років їхні відносини переросли у формальні. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім`ї є неможливим і це буде суперечити інтересам позивачки, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити. Малолітніх дітей сторін суд залишає проживати з матір`ю. У відповідності з вимогами ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд стягує з відповідача на користь позивачки понесені нею і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 908 гривень.

Outcome: approved