Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

В судовому засіданні позивачка підтримала свої вимоги, висловлені в позовній заяві та просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі ? частини зі всіх видів заробітку на утримання її сина - [PERSON], [INFO], а також аліменти в розмірі ? частини зі всіх видів заробітку на її утримання до досягнення сином [PERSON] трьох років, тобто до [INFO], оскільки відповідач, будучі рідним батьком дитини, їй не надає будь - якої матеріальної допомоги на дитини та її утримання. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнав повністю та просить суд в їх задоволенні, оскільки у нього не має ні бажання, ні можливості утримувати ні дитину, ні тем більше дружину. Суд, вислухав пояснення сторін, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані, знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивачка і відповідач з 1 листопада 2014 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого в них є син - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, батьком якого є відповідач по справі, дитина проживає разом з позивачкою окремо від відповідача і знаходиться на утриманні та вихованні позивачки. Відповідно до вимог ст.. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Позивачка самостійно займається вихованням та утриманням дитини, ніде не працює, знаходиться у важкому матеріальному положенні, відповідач, будучи рідним батьком дитини, будучі здоровою, працездатною людиною, маючи постійне неофіційне місце роботи і стабільний заробіток, будь - якої матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає, інших аліментів не сплачує, будь - яких стягнень з його заробітку - доходу не здійснюється. Позивачка по справі знаходиться у відпустці за догляду за дитиною та потребує як і дитина матеріальної допомоги збоку відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до частини 4 вказаної статті право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Суд вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу, але у розмірі 1/6 частини свого заробітку на утримання дружини з урахуванням наданих відповідачем заперечень. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення та з урахуванням наданих сторонами доказів приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача. Таким чином позовні вимоги позивачки в частині стягнення аліментів на утримання дитини підлягає задоволенню в повному обсязі, а на утримання дружини підлягають частковому задоволенню. Суд дає критичну оцінку доводам відповідача щодо невизнання позовних вимог позивача, оскільки вони є голослівними, безпідставними, нічим не підтверджуються та суперечать нормам сімейного законодавства України, а також спростовуються доводами позивача та наданими нею письмовими доказами.

Outcome: partial