Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулось КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті послуги з централізованого теплопостачання. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є організацією, що надає населенню послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, відповідно до умов визначених «Правилами надання послуг населенню з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року за № 630 та Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року за № 1875. Відповідачі, які проживають за адресою: [ADDRESS], регулярно отримують послуги з централізованого теплопостачання, забезпечені КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго», однак порушують п. 18 «Правил надання послуг населенню з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», а також п. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», у зв'язку з чим станом на 28 лютого 2017 року боржники заборгували позивачу 10 942 грн. 33 коп., з яких борг за спожиті послуги централізованого теплопостачання - 4 664грн. 80 коп., інфляційні - 5 579 грн. 24 коп., 3% річних - 698 грн. 29 коп. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 09 грудня 2016 року позивачу відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з [PERSON], [PERSON] за спожиті послуги з централізованого теплопостачання, що і слугувало підставою для звернення до суду у позовному провадженні. Представник позивача КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» Клюєвська Н.А. до судового засідання не з'явилась, про час дату та місце розгляду справи повідомлялась судом у встановленому законом порядку, однак, на адресу суду надала заяву, у якій просить суд розгляд справи проводити за її відсутності та зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] до судового засідання не з'явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялись судом у встановленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомили. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Таким чином, з урахуванням приписів ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд прийшов до висновку про розгляд справи у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін і позивач не заперечив проти такого порядку розгляду справи. Відповідно до ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання. Дослідивши матеріали справи та надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. Як було встановлено судом, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 09 грудня 2016 року у справі №127/25656/16-ц відмовлено у прийнятті заяви КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» про видачу судового наказу щодо солідарного стягнення з [PERSON] та [PERSON] заборгованості з централізованого теплопостачання (а.с. 13). Відповідно до договору № 7048010025920 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, укладеного 16 листопада 2007 року між КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» (Виконавець) та [PERSON] (Споживач), відповідно до умов якого виконавець зобов'язався надавати споживачеві - наймачеві (власнику) квартири та членам його сім'ї, а також іншим особам, які фактично проживають у квартирі за адресою: [ADDRESS], вчасно та відповідної якості послуги з опалення та гарячого водопостачання, а споживач зобов'язався своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки та на умовах, що передбачені цим договором (а.с. 10). Як вбачається з витягу з реєстру особових рахунків житлового фонду КП ОЦ Житлово Комунального господарства м. Вінниця, [PERSON], [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS], площа опалення складає 35,2 кв.м. (а.с. 5). Помешкання забезпечуються послугами централізованого теплопостачання, які надаються КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго», що підтверджується оборотною відомістю по особовому рахунку № [NUMBER] (а.с. 6-7). Згідно наданого розрахунку позовних вимог з урахуванням 3% річних та суми втрат від інфляційних процесів, заборгованість відповідачів перед позивачем становить 10 942 грн. 33 коп., з яких борг за спожиті послуги централізованого теплопостачання - 4 664 грн. 80 коп., інфляційні - 5 579 грн. 24 коп., 3% річних - 698 грн. 29 коп. (а.с. 9). Відповідно до ч. 1 ст. 64 ЖК України, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. Статтею 67 ЖК України, передбачено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ч. 1 ст. 68 ЖК України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Відповідно до п.п. 1 п. 30 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року за № 630, споживач зобов'язаний оплачувати послуги в установлені договором строки. Як вбачається з пункту 7 Договору № 7048010025920 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води від 16 листопада 2007 року, розрахунковий період оплати послуг - один місяць. Споживач зобов'язаний вносити плату за надані послуги до 15 числа місяця наступного за розрахунковим. Разом з тим, пунктом 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року за № 630 передбачено, що оплата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Згідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У відповідності до положень ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, згідно ст. 525 цього Кодексу, одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Судом встановлено, що станом на 28 лютого 2017 року заборгованість відповідачів перед позивачем становить 10 942 грн. 33 коп., з яких борг за спожиті послуги централізованого теплопостачання - 4 664 грн. 80 коп., інфляційні - 5 579 грн. 24 коп., 3% річних - 698 грн. 29 коп. У відповідності до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на вказане, позивачем цілком правомірно заявлено до стягнення 5 579 грн. 24 коп. - інфляційні та 698 грн. 29 коп. - 3 % річних. Згідно з положеннями ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 212 ЦПК України). Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтвердженні судові витрати. Враховуючи наведене та

Outcome: approved