Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-01 00:00:00

До Володарського районного суду Київської області 18.08.2020\~р. надійшов зазначений позов [PERSON] до Зрайківської сільської ради Володарського району Київської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування, в якій Позивач просить суд: визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 6,5018\~га, посвідчену державним актом серії\~ЯЖ №\~877619, та на земельну ділянку площею 1,792\~га, посвідчену державним актом серії\~ІІІ-КВ №\~049217, в порядку спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . На обґрунтування заявлених позовних вимог представник Позивача [PERSON] (ордер адвоката серії\~ЧК №\~167376, а.с.\~13) у позовній заяві зазначила, що [INFO] померла мати Позивача [PERSON] , яка залишила заповіт, згідно з яким все її майно заповіла Позивачеві. Проте державним нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на зазначене вище спадкове майно (а.с.\~1-2). Ухвалою суду від 25.08.2020\~р. відкрито провадження у справі, визначено здійснення розгляду справи в порядку загального позовного провадження, встановлено Відповідачеві строк для подання відзиву, витребувано спадкову справу померлої [PERSON] (спадкодавця), призначено підготовче судове засідання на 06.10.2020\~р. (а.с.\~22-23), зняте з розгляду через виключення електропостачання суду (а.с.\~70); підготовче судове засідання 01.12.2020\~р. відкладено на 11.01.2021\~р. через неявку учасників справи, надалі на 02.02.2021\~р. за клопотанням представника Позивача (а.с.\~78, 82). У підготовче судове засідання 02.02.2021\~р. Позивач та її представник не з`явилися, про дачу, час та місце засідання суду повідомлені, що підтверджено поштовим повідомленням (а.с.\~83); представником Позивача подано клопотання про проведення розгляду справи за їх відсутності, до якого долучено додаткові докази на підтвердження права власності спадкодавця на спірне майно (а.с.\~84). Представник Відповідача у підготовче судове засідання 02.02.2021\~р. не з`явився, до суду 02.10.2020\~р. було подано заяву про розгляд справи без участі їх представника із зазначенням про визнання позовних вимог у повному обсязі (а.с.\~25). За загальним правилом частини першої статті\~223 Цивільного процесуального\~кодексу України (далі ЦПК України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Підстави для відкладення підготовчого судового засідання, визначені статтею\~198 ЦПК України, також відсутні. При цьому учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності; якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів (частина третя статті\~211 ЦПК України). Відповідно до положень пункту\~1 частини другої статті\~49, частини першої статті\~206 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу (провадження у справі), зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі, зокрема, визнання позову проводиться в порядку статті\~206 ЦПК України. Згідно з\~частиною четвертою\~статті\~206\~ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову; якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За роз`ясненнями Верховного Суду України, викладеними у пункті\~24 Постанови Пленуму від 12.06.2009\~р. №\~2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», пункті\~11 Постанови Пленуму від 18.12.2009\~р. №\~14 «Про судове рішення у цивільній справі», у разі визнання відповідачем позову, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом; визнання відповідачем позову має бути безумовним, не суперечити закону й не порушувати права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), у такому разі суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Вирішуючи питання\~щодо наявності\~підстав для\~прийняття визнання\~Відповідачем позову\~та задоволення\~позовних вимог\~Позивача,\~суд,\~ознайомившись з\~матеріалами справи\~і оцінивши\~наявні в\~справі докази\~за своїм\~внутрішнім переконанням,\~що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні (стаття\~89 ЦПК України), виходить з такого. За наявними письмовими матеріалами справи судом встановлено, що спірні земельні ділянки, а саме: (1)\~земельна ділянка площею 6,5018\~га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 3221688700:05:003:0015, що розташована на території Зрайківської сільської ради Володарського (на тепер Білоцерківського) району Київської області; та (2)\~земельна ділянка загальною площею 1,792\~га, що складається із земельної ділянки площею 0,250\~га для будівництва, обслуговування житлового будинку та земельної ділянки площею 1,542\~га для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: [ADDRESS] , належали [PERSON] на праві власності. Наведене підтверджується інформацією, викладеною в листі Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 08.12.2020\~р. №\~187/139-20 (а.с.\~85), до якого додано завірені копії виданих на ім`я [PERSON] державних актів, а саме: копію державного акта на право власності на земельну ділянку серії\~ЯЖ №\~877619, виданого 19.08.2010\~р. Володарською районною державною адміністрацією Київської області на підставі розпорядження цієї державної адміністрації від 19.01.2009\~р. №\~12 (а.с.\~87); та копією державного акта серії\~ІІІ-КВ №\~049217, виданого 29.01.2003\~р. Зрайківською сільською радою Володарського району Київської області на підставі рішення названої сільської ради від 24.07.2002\~р. №\~18 (а.с.\~86). Власник названих земельних ділянок [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про смерть серії\~ [NUMBER] , виданого 19.07.2018\~р. Виконавчим комітетом Зрайківської сільської ради Володарського району Київської області, актовий запис №\~11 (а.с.\~3). За життя спадкодавець [PERSON] склала заповіт, посвідчений 01.08.2002\~р. секретарем виконавчого комітету Зрайківської сільської радим Володарського району Київської області, зареєстровано в реєстрі за №\~03, яким заповіла все своє майно [PERSON] (Позивачеві), що підтверджено доданою до позовної заяви копією цього заповіту (а.с.\~16). Також судом встановлено, що Позивач [PERSON] , [INFO] , є дочкою померлої [PERSON] , що підтверджено копією свідоцтва про народження серії\~ [NUMBER] , виданого повторно 19.08.1968\~р. у с.\~Зрайки Володарського району Київської області, актовий запис №\~29 від 09.10.1954\~р., та копією свідоцтва про укладення шлюбу (з [PERSON] ) серії\~ [NUMBER] , виданого 07.09.1975\~р. Зрайківською сільською радою Володарського району Київської області, актовий запис №\~12 (а.с.\~10). Разом з тим, державним нотаріусом Володарської районної державної нотаріальної контори Київської області відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначене вище спадкове майно через відсутність у Позивача як спадкоємця за згаданим заповітом необхідних оригіналів правовстановлюючих документів на це майно (а.с.\~4). На виконання зазначеної вище ухвали суду від 25.08.2020\~р. про відкриття провадження у справі (а.с.\~22-23) державним нотаріусом надано суду Інформаційну довідку із Спадкового реєстру та надіслано копію спадкової справи №\~108/2018 померлої [PERSON] (а.с.\~26-69). З витребуваної копії названої спадкової справи №\~108/2018 після померлої [INFO] [PERSON] судом встановлено, що окрім Позивача, якою до нотаріуса 02.11.2018\~р. подано заяву про прийняття спадщини, будь-які інші особи не подавали заяв про прийняття спадщини після [PERSON] , свідоцтва про право на спадщину на спірні земельні ділянки площею 6,5018\~га та площею 1,792\~га не видавалися. Також до позовної заяви додано копію оголошення в газеті «Голос Володарщини» про недійсність втрачених державних актів на спірні земельні ділянки серії\~ЯЖ №\~877619 та серії\~ІІІ-КВ №\~049217, виданих на ім`я [PERSON] (а.с.\~17). Таким чином, судом на підставі наявних у справі письмових доказів встановлено, що Позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом померлої [INFO] [PERSON] , яка звернулася до нотаріуса з метою оформлення свідоцтва про право спадщину, проте їй було відмовлено у видачі такого свідоцтва через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на зазначене спадкове майно. Відповідно до положень пункту\~1 частини другої статті\~16, частини першої статті\~328 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. За нормами статті\~328, частини другої статті\~373 ЦК України, частини другої статті\~78, пункту\~«г» частини першої статті\~81 Земельного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом; право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону; громадяни набувають право власності на земельні ділянки, зокрема, на підставі прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (частина перша статті\~1225 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (статті\~1217, 1220 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття\~1218 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (частина перша статті\~1223 ЦК України); заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин (стаття\~1235 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті\~1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина перша статті\~1269 ЦК України). Згідно з частинами першою, третьою статті\~1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину; відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. За роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008\~р. №\~7 «Про судову практику у справах про спадкування» отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті\~1296 ЦК України є правом, а не обов`язком спадкоємця. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження (пункти\~23, 27 названої Постанови Пленуму). Отже, зверненню до суду з позовом передує вирішення питання про видачу нотаріусом або органом чи службовою особою, уповноваженою вчиняти нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину (зокрема, постанова Верховного Суду від 16.01.2019\~р. у справі №\~2-390/2006). За таких наведених вище і встановлених обставин суд вважає, що Позивач як єдиний спадкоємець за заповітом, яка звернулася до нотаріуса з метою оформлення спадщини, правомірно подала до суду позов щодо захисту її прав, оскільки має право на спадкове майно, а саме: на зазначені вище земельну ділянку площею 6,5018\~га та земельну ділянку площею 1,792\~га, що належали спадкодавцю [PERSON] на праві власності, що підтверджено Позивачем належними і допустимим доказами. Таким чином, визнання Відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи або законні інтереси інших осіб, вимоги Позивача є обґрунтованими і відповідають закону, а тому суд вважає наявними підстави для прийняття визнання Відповідачем позову й ухвалення рішення про задоволення позову. Питання щодо стягнення з Відповідача (органу місцевого самоврядування) на користь Позивача судових витрат судом не вирішується, оскільки таке питання Позивачем перед судом не порушувалося, розрахунків цих витрат суду не надано. Проте, зважаючи на визнання Відповідачем позову, суд застосовує положення частини першої статті\~142 ЦПК України, частини третьої статті\~7 Закону України «Про судовий збір», за якими у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50\~відсотків судового збору. Зважаючи на складність цієї справи та обсяг наявних у ній доказів складання повного рішення суду відкладено в межах десятиденного строку з дня закінчення розгляду справи (частина шоста статті\~259 ЦПК України). У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (частина друга статті\~247 ЦПК України). Відповідно до статей\~78, 81 Земельного кодексу України, статей\~16, 328, 373, 1216-1218, 1220, 1223, 1225, 1233, 1296 ЦК України,

Outcome: approved