Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-20 00:00:00

До Володимирецького районного суду Рівненської області звернулася [PERSON] з позовом до Лозківської сільської ради Володимирецького району про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що [INFO] помер її батько - [PERSON] . Після його смерті залишилось спадкове майно, яка складається із земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, яка знаходяться на території Заболоттівської сільської ради Володимирецького району Рівненської області. Заповіт відсутній. У визначений законом шестимісячний строк позивачка не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки їй не було відомо про існування спадкового майна, а саме про наявність вищезазначеної земельної ділянки. Позивачка ніколи не бачила державного акта, окрім того він виданий пізніше, після смерті її батька, оригінал втрачено. Лише зараз позивачці стало відомо, що взагалі батько отримував пай і тільки нещодавно знайшла копію втраченого Державного акта. Окрім того [PERSON] проживає в м. Київ, тяжко хворіє, має проблеми зі здоров`ям. Часто знаходиться на станціонарному лікуванні, проходить різноманітні лікарські обстеження. Просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті, [INFO] її батька - [PERSON] .. Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 19 листопада 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання. Відзив не подано. Розгляд справи здійснюється за відсутності сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Від представника позивача - адвоката Карпач О.М. надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують. Від Лозківської сільської ради Володимирецького району надійшла заява про розгляд справи у відсутності їх представника, позовні вимоги визнають. Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав: З матеріалів справи вбачається, і це встановлено в судовому засіданні, що [INFO] помер батько позивачки - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть останнього, серії [NUMBER] . Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯГ №383684, [PERSON] передано на підставі розпорядження голови Володимирецької районної державної адміністрації від 18 жовтня 2005 року за №339, у власність земельну ділянку, площею 3,01 га , яка розташована на території Заболоттівської сільської ради для ведення особистого селянського господарства. Факт родинних відносин між [PERSON] та спадкодавцем підтверджується такими документами: свідоцтвом про укладення шлюбу, серії [NUMBER] , де дівоче прізвище позивачки - « [PERSON] », свідоцтвом про народження позивачки, серії [NUMBER] , де батьком записаний - [PERSON] . Згідно довідок №633, №634 від 01.10.2020 року, [PERSON] , який помер [INFO] , дійсно на день смерті був зареєстрований та проживав в [ADDRESS] та його склад сім» складається з співмешканки - [PERSON] , 1927 року народження. Після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , у Володимирецькій районній державній нотаріальній конторі Рівненської області, згідно даних зі Спадкового реєстру, спадкову справу не заведено. (довідка №995/01-16 від 01.10.2020 року, видана завідувачем Володимирецької районної державної нотаріальної контори). Згідно записів в амбулаторній картці хворого, епікризах та ультразвукових досліджень [PERSON] часто хворіє та має проблеми із здоров`ям. Причинами пропуску прийняття спадщини позивачка зазначає: необізнаність про наявність спадкового майна, оскільки спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася, далека відстань від місця відкриття спадщини та місця проживання спадкоємиці, часто хворіла та проблеми із здоров`ям. На момент смерті спадкодавця були чинні норми ЦК УРСР 1963 року щодо спадкування. Згідно ст.524 ЦК 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Заповіт відсутній. Відповідно до ч.2 ст.529 ЦК 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти ( у тому числі усиновлені ) , дружина і батьки(усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. [PERSON] як донька спадкодавця, є спадкоємцем першої черги за законом згідно ст.1261 ЦК України. Співмешканка [PERSON] - [PERSON] не є спадкоємицею після смерті спадкодався через відсутність родинних зв`язків, а також у зв`язку з дією на час смерті спадкодавця норм старого Кодексу. Відповідно до п.24 постанови Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Згідно положень постанови Верховного Суду від 26.06.2019 року, справа №565/1145/17, правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту, тощо. Згідно частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до частини 3 статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст. 76-81 ЦПК України, засобами доказування у цивільній справі є письмові, речові і електронні докази, висновки експерта, показання свідків. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Під час розгляду даної справи, судом було здійснено оцінку кожного аргументу позивача, та доказів по справі. На підставі чого було встановлено, що дані дакази та аргументи є належними та допустими, а також відповідають вимогам статті 95 ЦПК України. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність спадкового майна, тривала хвороба, велика відстань від місця відкриття спадщини та місця проживання спадкоємця є поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини. Необізнаність є людським фактором, наявність якого не дає змоги володіти певною інформацією через незалежні від волі особи обставини, а тому вона не може бути підтверджена відповідними доказами. В той же час факт необізнаності особи про наявність спадкового майна може бути спростовано шляхом надання суду інших доказів, що свідчать про протилежні обставини, однак матеріали справи таких доказів не містять. Крім того, суд приймає до уваги ту обставину, що позов визнано відповідачем, і це визнання не суперечить вимогам закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. А як в ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved