overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-30 00:00:00

\~\~ \~ \~ \~ \~ В червні 2016 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 25.07.2014 року Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 366. В обгрунтування позову вказувала, що шлюбні відносини з відповідачем припинені з липня 2015 року, в звязку з тим, що подружжя має різні погляди на життя, тому відновлення подружніх відносин, збереження сімї неможливо у звязку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем. Позивач стверджує, що спору про місце проживання дитини та щодо спільно нажитого майна між сторонами немає. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~В судове засідання сторони не зявилися. \~\~\~\~\~ \~ \~ Позивач [PERSON] надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~ \~ \~ Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся, причину неявки суду не повідомив, тому суд на підставі ст. 224 ЦПК України, за письмовою згодою позивача, вважає за можливе розглянути справу заочно.\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~\~\~\~ \~\~ \~ \~ \~ У відповідності до ст.ст. 110-112, 114 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило\~ б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сімї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права та права їх дітей. При цьому суд врахував, що регулювання шлюбно - сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~ В порядку ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати. \~\~\~\~\~\~\~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

В червні 2016 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 23.01.2010 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем, від якого вони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] На сьогоднішній день сторони проживають окремо, відповідач матеріально дитину не забезпечує, син знаходиться на утриманні позивачки, тому [PERSON] просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не зявилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, заявлені вимоги підтримала повністю. Відповідач у судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, заявлені вимоги визнав повністю. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що позивач і відповідач перебувають у шлюбі, зареєстрованому 23.01.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дзержинського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 11. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджено копією про народження дитини в матеріалах справи. Відповідач у добровільному порядку відмовляється матеріально утримувати дитину. Згідно ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

В червні 2016 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 26.09.1998 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем, від якого вони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] На сьогоднішній день сторони проживають окремо, відповідач матеріально дитину не забезпечує, син знаходиться на утриманні позивачки, тому [PERSON] просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не зявилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, заявлені вимоги підтримала повністю. Відповідач у судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, заявлені вимоги визнав повністю. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що позивач і відповідач перебувають у шлюбі, зареєстрованому 26 вересня 1998 року Дзержинським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 202. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджено копією про народження дитини в матеріалах справи. Відповідач у добровільному порядку відмовляється матеріально утримувати дитину. Згідно ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

В червні 2016 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] та просить стягнути з нього аліменти на свою користь на утримання дітей. Позивач посилається на те, що 31.07.2004 року уклала шлюб з [PERSON], який зареєстрований Голодьківською сільською радою Хмільницького району Вінницької області. Під час перебування у шлюбі у них народилися син [PERSON] [INFO] та син [PERSON], [INFO], які проживають разом із позивачем та знаходяться на її повному утримані. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, обовязків по їх вихованню не виконує. В судове засідання сторони по справі не з'явились. Надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечує. Оскільки в судове засідання сторони по справі не з'явились, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечує, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що 31.07.2004 року [PERSON]та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-АМ № 105775 від 31.07.2004 року, актовий запис № 5.(а.с.2) Від шлюбу 31.01.2005 року народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-АМ № 003991 від 15.02.2005 року. та 24.04.2011року народився син [PERSON]Є, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-АМ № 192827 від 11.05.2011 року.Батьком дітей згідно свідоцтв про народження записано відповідача.(а.с.3-4) На день звернення до суду діти знаходиться на утриманні матері, відповідно до довідки Голодьківської сільської ради № 402 від 16.06.2016 року.(а.с.5) У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька, або у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи викладене, при визначенні розміру аліментів на утримання дітей, суд враховує всі обставини, передбачені ст. 182 СК України, а саме, що діти мають нормальний стан здоровя, являються матеріально незабезпеченими, а відповідач являючись батьком дітей, маючи задовільний стан здоровя, оскільки іншого не доведено в судовому засіданні, має можливість працювати та сплачувати аліменти на утримання дітей, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 183 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-30 00:00:00

В червні 2016 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позові зазначила, що з відповідачем вона зареєструвала шлюб 22.07.2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Новосанжарського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 41. Від спільного життя мають сина [PERSON], [INFO], батьком якого у свідоцтві про народження записаний відповідач. Спільне життя з відповідачем не склалося. З 09.05.2016 року сторони припинили сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Причиною розпаду сімї стало те, що вони не зійшлися характерами та у них різні погляди на життя, а тому просить суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та прохає їх задовольнити. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду справи, в судове засідання повторно не зявився, заперечень на позов не надав. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів та прийняти заочне рішення відповідно до ст.ст. 224-226 ЦПК України. Відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом\~\~за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі\~ст.197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним. Відповідно до\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується лише на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути предявленим одним із подружжя. Згідно\~ст. 88 ЦПК України\~стороні, на користь якої\~\~ухвалено\~\~рішення, суд\~\~присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 22.07.2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Новосанжарського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 41. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Вбачається, що шлюб зберегти сторони наміру не мають. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, так як сімя розпалась, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

В червні 2016 року позивач звернулася до суду з цим позовом, в обґрунтування якого послалася на те, що 08.08.2015 року в с. Манівці Красилівського району Хмельницької області помер її чоловік [PERSON], з яким вони проживали разом з 11.10.1966 року і до дня його смерті. Після смерті чоловіка відкрилась спадщина за законом на земельну ділянку, площею 3,04 га передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на землях [PERSON] сільської ради, яку він успадкував за законом після смерті своєї матері [PERSON], яка померла 05.01.2004 року, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину від 01.02.2005 року, зареєстрованого в реєстрі за №346. Вона є єдиною спадкоємицею та прийняла спадщину чоловіка, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і не заявила про відмову від неї. Її право власності на спадкове майно не визнається Красилівською державною нотаріальною конторою Хмельницької області з тих підстав, що документ, який би посвідчував право власності [PERSON] на належну йому земельну ділянку, що знаходиться у землях [PERSON] сільської ради Красилівського району Хмельницької області, відсутній, що підтверджується постановою нотаріуса від 14.06.2016 року. Посилаючись на те, що свідоцтво про право на спадщину за законом від 01.02. 2005 року за реєстровим №346 посвідчує виникнення у спадкодавця права на зазначену спадкову земельну ділянку, позивач просила задовольнити позов. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Красилівського району Хмельницької області в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Обставин, які свідчать про те, що визнання представником відповідача пред'явленого позову суперечить закону, порушує права, свободи, чи інтереси інших осіб судом не встановлено. Оскільки позивач в судовому засіданні просила не стягувати з відповідача на її користь понесені судові витрати по сплаті судового збору, суд не присуджує стягнення цих коштів з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

в червні 2016 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 17.01.2003 р. Від шлюбу мають спільну дитину - [PERSON], [INFO] Шлюбні відносини між сторонами припинені з червня 2013 року, з того часу разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Позивач зазначає, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, у зв`язку з чим збереження шлюбу є неможливим. Між подружжям спору про поділ спільного майна немає. В судовому засіданні позивач підтримав позов в повному обсязі та просив його задовольнити, заперечував проти надання строку на примирення та не заперечував щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце проведення судових засідань повідомлявся належним чином. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. ст. 224, 225 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 17.01.2003 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві між громадянами [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], було зареєстровано шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 16 (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER]). Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, примирення подружжя та збереження шлюбно-сімейних відносин між сторонами вважає неможливим, проти надання строку для примирення заперечує. Частинами 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, оскільки позивач наполягає на припинені шлюбних відносин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки буде суперечити інтересам кожної із сторін, що має істотне значення. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

В червні 2016 року позивач звернулася до суду із позовною заявою та вказала, що перебуває у шлюбі з відповідачем, зареєстрованому Відділом ДРАЦСу по місту Хмельницькому реєстраційної служби Хмельницького МРУЮ у Хмельницькій області 6.06.2013 року, актовий запис за № 621. Від шлюбу мають неповнолітню доньку Марію, [INFO]. Спільне проживання подружжям припинено, між ними виникають конфлікти, внаслідок чого позивач просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала, просить їх задовольнити. Після закінчення наданого судом строку на примирення в судове засідання не зявилась, повідомлена про час та місце судового розгляду справи в установленому законом порядку, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягаючи на задоволенні позовних вимог. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, згоден на розірвання шлюбу. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, наданий судом строк на примирення позитивного результату не дав, підстав для збереження шлюбу не вбачається, тому його необхідно розірвати. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-21 00:00:00

В червні 2016 року позивач звернулася із заявою до суду, в якій вказала, що з відповідачем з 1982 року перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Подружні стосунки не склалися і спільного господарства не ведуть, просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просить шлюб розірвати, подружнє життя з відповідачем не склалось, через негативні особисті відносини, у звязку з чим подальше збереження шлюбу є неможливим. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, просить розірвати шлюб. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 04 вересня 1982 року, який зареєстрований Ясинуватським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану, актовий запис № 241. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Відповідно до ст.ст. 3, 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частинами 3 та 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Під час спільного проживання сторони не досягли взаєморозуміння, спільного господарства не ведуть з червня 2016 року. Позивач та відповідач вказали, що спору щодо спільного майна не має. За таких обставин сім'ю неможливо зберегти без доброї на те волі сторін, а подальше сумісне життя подружжя та збереження їх шлюбу суперечило б інтересам як позивача, так і відповідача. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

В червні 2016 року позивач звернулася із заявою до суду, в якій вказала, що з відповідачем з 1995 року перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Подружні стосунки не склалися і спільного господарства не ведуть, просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просить шлюб розірвати, подружнє життя з відповідачем не склалось, через відсутність взаєморозуміння, постійні конфлікти, у звязку з чим подальше збереження шлюбу є неможливим. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, просить шлюб зберегти заради дітей. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 12 лютого 1995 року, який зареєстрований Терешовецькою сільською радою Хмельницького району, актовий запис № 03. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Відповідно до ст.ст. 3, 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частинами 3 та 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Під час спільного проживання сторони не досягли взаєморозуміння, спільного господарства не ведуть з жовтня 2015 року. За таких обставин сім'ю неможливо зберегти без доброї на те волі сторін, а подальше сумісне життя подружжя та збереження їх шлюбу суперечило б інтересам як позивача, так і відповідача. На підставі наведеного та

Outcome: approved