Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

Департамент економіки та комунального майна ХМР звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми штрафу у розмірі 18460,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 29 грудня 2012 року між директором Департаменту та відповідачем укладено договір №201-12 , щодо пайової участі у розвитку інфраструктури м. Харкові при реконструкції нежитлових приміщень під магазин продовольчих і непродовольчих товарів по [ADDRESS] . Загальна сума пайового внеску , що підлягала перерахуванню до бюджету м. Харкова , згідно п. 2.1.1. договору , складала 73840 грн., яка повинна бути сплачена в повному обсязі єдиним платежем або частинами протягом 30 календарних днів з дня укладання даного договору . Відповідачем перерахування коштів здійснено з порушенням строків 30.01.2013 року, коли граничний термін минув 28.01.2013 року. Пунктом 3.1. Договору передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання «Замовником» обов,язків , передбачених п.2.1.1. цього договору, «Замовник» сплачує до бюджету м. Харкова штраф у розмірі 25% від суми не перерахованих коштів у визначений термін. Враховуючи вказане, [PERSON] за умовами укладеного договору має сплатити штраф у розмірі 18460,00 грн. В судове засідання представник позивача не з,явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідач та її представник в судове засідання не з,явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності та письмові заперечення проти позову, в яких зазначили, що проти позову заперечують та просять відмовити у задоволенні позову Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради у зв,язку зі спливом строку позовної даності. Суд, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 29 грудня 2012 року між Департаментом економіки та комунального майна ХМР та [PERSON] укладено договір №201-12 про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова при реконструкції нежитлових приміщень під магазин продовольчих і непродовольчих товарів по [ADDRESS], відповідно п. 2.1.1 договору [PERSON] здійснює перерахування до бюджету м. Харкова коштів у розмірі 73840,00 грн. , згідно з розрахунком пайової участі у розвитку інфраструктури м. Харкова . Сплата пайового внеску здійснюється в повній сумі єдиним платежем або частинами протягом 30 календарних днів з дня укладання даного договору. Згідно п.3.1. договору у разі невиконання або неналежного виконання [PERSON] обов,язків , передбачених п.2.1.1. цього договору остання сплачує до бюджету м. Харкова штраф у розмірі 25% від суми не перерахованих коштів у визначений термін в розмірі несплаченої частки пайової участі коригується на величину штрафів, пені тощо та індекс інфляції від дати його розрахунку. 11 березня 2013 року Департаментом економіки та комунального майна ХМР листом повідомлено [PERSON] про неналежне виконання умов договору від 29.12.2012 року №201-12 про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова , а саме: пайовий внесок у сумі 73840,00 грн. сплачено до бюджету м. Харкова із порушенням граничного терміну сплати та необхідність сплати штрафу у сумі 18460,00 грн. у строк до 22 березня 2013 року , що підтверджується розрахунком величини штрафу. Згідно п.1 ч.2 ст.258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. Як вбачається з матеріалів справи 30.01.2013 року відповідач [PERSON] сплатила до бюджету м. Харкова грошові кошти в сумі 73 840,00 грн. Таким чином, саме з цієї дати починається перебіг строку позовної давності в один рік, який закінчується 30.01.2014р. Згідно ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідно до приписів ч.4 цієї ж статті сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Аналізуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що однорічний строк позовної давності щодо стягнення з відповідача суми штрафу сплинув 30.01.2014р., а позивач звернувся до суду 12.06.2014 року, тобто, за межами строку позовної давності. Таким чином, суд відмовляє в задоволенні позову через пропуск позивачем строку позовної давності.

Outcome: dismissed