Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-03 00:00:00

Головний лікар Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просив вирішити питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку [PERSON], посилаючись на те, що остання знаходиться на стаціонарному лікуванні в КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР з 02.01.2018 року. Госпіталізована вперше. Зі слів батька, психічний стан змінився гостро, впродовж останніх 3-х днів, коли стала збудженою, кричала, плакала, сміялася, потім замкнулася, перестала спілкуватися з близькими, була загальмованою і розгубленою, могла годинами стояти в одноманітній позі, відмовлялася від їжі, декілька днів не їла, не пила. Останню добу лежить, не встає з ліжка, на звернення не реагує, інструкції не виконує. Доставлена в супроводі батька та брата санітарним транспортом Дніпрорудненської міської лікарні в стані кататонічного ступору, на ношах. У приймальному відділенні була не доступна контакту, лежала із закритими очима, на питання не відповідала, інструкції не виконувала. Підведені кінцівки не утримувала, періодично чинила опір їх згинанню і розгинанню, на додаткову стимуляцію не реагувала. Отримати згоду на госпіталізацію не вдалося, у зв'язку з чим була госпіталізована в примусовому порядку, як така, що страждає на тяжкий психічний розлад, неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечує життєдіяльність. За тяжкістю стану госпіталізована у відділення інтенсивної терапії з діагнозом: «Кататонічний синдром». Не зважаючи на терапію, що проводиться, залишається в стані кататонічного ступору. До теперішнього часу нагодувати хвору не вдалось. Переведена на зондове харчування. 03.01.2018 року [PERSON], [INFO], була оглянута комісією лікарів-психіатрів, за висновком якої стан останньої можна кваліфікувати як тяжкий психічний розлад у формі гострого поліморфного психотичного розладу (кататонічний ступор). За психічним станом неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечує життєдіяльність. Крім того, можливе суттєве погіршення здоров'я, внаслідок ненадання психіатричної допомоги. Госпіталізація обгрунтована. Обстеження та лікування можливе тільки в умовах відділення інтенсивної терапії психіатричного стаціонару. У судовому засіданні представник психіатричного закладу обставини, викладені в наведеній вище заяві, підтримала повністю, просила суд її задовольнити. Зацікавлена особа заяву підтримала та просила суд винести рішення про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку. Прокурор заяву підтримала і просила суд винести рішення про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку. Розглянувши матеріали заяви від 03.01.2018 р., заслухавши пояснення представника заявника, лікаря-психіатра, зацікавленої особи, думку прокурора, суд дійшов висновку про задоволення заяви з огляду на наступне. Згідно з ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», Особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. У своєму рішенні Європейський Суд з прав людини (справа «Анатолій Руденко проти України») від 17.04.2014 року зазначив, що особа не може вважатися «Психічно хворою» та позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов; по-перше, об'єктивна медична експертиза повинна достовірно показати, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання. Як вбачається з висновку комісії лікарів-психіатрів від 03.01.2018 року, [PERSON], [INFO], страждає на тяжкий психічний розлад у формі гострого поліморфного психотичного розладу (кататонічний ступор). За психічним станом неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечує життєдіяльність. Крім того, можливе суттєве погіршення здоров'я, внаслідок ненадання психіатричної допомоги. Госпіталізація обгрунтована. Обстеження та лікування можливе тільки в умовах відділення інтенсивної терапії психіатричного стаціонару (а.с.2). Отже, наявні в матеріалах справи докази, а також надані суду пояснення лікаря-психіатра, зокрема, що [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад, неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечує життєдіяльність, а обстеження та лікування можливе тільки в умовах відділення інтенсивної терапії психіатричного стаціонару, підтверджують необхідність госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку. У зв'язку з чим, суд дійшов висновку, що заява головного лікаря КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку [PERSON]підлягає задоволенню судом.

Outcome: approved