Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

В Царичанський районний суд Дніпропетровської області звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON], предмет якого складає вимога про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Як на підставу задоволення позовних вимог послалася на ст.ст. 180-183 Сімейного кодексу України. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала на таке. Вона, [PERSON], з відповідачем у зареєстрованому шлюбі не перебуває, але мають спільного сина - [PERSON], [INFO]. Не дивлячись на те, що батьківство відповідачем не оспорюється, він не бере участі в утриманні дитини. Угоди про сплату аліментів між ними не досягнуто. Вважає, що відповідач може і повинен сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини його заробітку. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але надіслала до суду заяву, в якій клопоталася розглянути справу без її участі, наполягала на задоволенні позовних вимог, а також клопоталася про направлення копії судового рішення на адресу її проживання. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти позову, вказавши на недобросовісну поведінку [PERSON], яка, вимагаючи сплати аліментів, позбавила його можливості спілкуватися з дитиною та брати участь у вихованні сина. Перевіривши справу, з'ясувавши правові позиції сторін, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з таких підстав. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини другої статті 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З відповідачем позивачка має спільну неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії І-КИ №279456 (а.с.3), який проживає і знаходиться на утриманні матері (а.с. 4, 7). Матеріальної допомоги відповідач в повній мірі не надає, хоча має таку можливість, фізично здоровий. На підставі дослідженого суд дійшов переконання, що відповідач має можливість сплачувати на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. За таких обставин, на думку суду, позов повинен бути задоволеним відповідно до ст.ст. 180-183, 191 Сімейного кодексу України в повному обсязі, з відповідача необхідно присудити на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 26.10.2016 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, на думку суду, судові витрати повинні бути покладені на відповідача. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд вважає за можливе допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved