overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

В травні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що через взаємне непорозуміння їхня сім'я розпалася. Сторони перестали підтримувати подружні відносини та з 2010 року проживають окремо. Оскільки, подружні відносини неможливо поновити та шлюб носить формальний характер, просила шлюб між ними розірвати та присвоїти їй дошлюбне прізвище. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила задовольнити позов. Відповідач позов визнав та пояснив, що подальший шлюб із позивачкою є неможливим. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 10 серпня 1997 року. Шлюб перший, від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В даний час сторони не проживають разом, не бажають збереження сім'ї та наполягають на розірвання шлюбу, під час наданого судом строку примирення між сторонами не сталось. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінюючи у сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам сторін, а тому шлюб має бути розірваний. На підставі ст.ст. 112, 114 Сімейного Кодексу України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

В травні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що між нею та відповідачем 6 березня 2004 року було зареєстровано шлюб у відділі РАЦС Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №238. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ними фактично припинені в серпні 2013 року внаслідок постійних конфліктів та спричинення їй зі сторони відповідача тілесних ушкоджень. В судове засідання позивачка не з'явилася, до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлений у відповідності до ч.5 ст.74 ЦПК України, про поважність причин неявки суд не повідомляв. Позивачка не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що шлюб між сторонами був зареєстрований 6 березня 2004 року у відділі РАЦС Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №236. Від даного шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами припиненні остаточно в серпні 2013 року в результаті того, що в сім'ї відбувалися конфлікти, у зв'язку з чим позивачка зверталася і до правоохоронних органів. Дитина проживає з позивачкою, майновий спір відсутній. Доказів зворотного суду не надано. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є всі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їхньої дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-03 00:00:00

В травні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, яким просила стягувати з відповідача, [PERSON], аліменти на її користь на утримання його дитини: [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30% відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред'явлення даного позову до суду та до повноліття дитини. В обґрунтування позову позивачка вказала на те, що вони з відповідачем з 23 червня 2007 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають дитину: [PERSON], [INFO]. З вересня 2013 року вони не підтримують шлюбно-сімейних відносин та проживають окремо. Дитина проживає разом з позивачкою і знаходяться на утриманні та вихованні позивачки. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Відповідач являється фізично здоровою людиною, аліменти нікому іншому не платить і на його утриманні ніхто не знаходиться. В судове засідання позивачка не з'явилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, раніше надала суду заяву в якій позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. Справу просила розглянути у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, раніше надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Справу просив розглянути за його відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СК України - батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В судовому засіданні було встановлено, що відповідач доводиться батьком: [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні позивачки, добровільно допомоги на її утримання відповідач не надає, тому з нього слід стягнути аліменти в судовому порядку у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менш ніж 30% відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 26 травня 2014 року і до повноліття дитини, допустивши по справі негайне виконання у межах суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 243 грн. 60 коп., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

В травні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, яким просила стягувати з відповідача, [PERSON], аліменти на її користь на утримання його дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30% відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення даного позову до суду та до повноліття дітей. В обґрунтування позову позивачка вказала на те, що вони з відповідачем з 28 серпня 2004 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. З березня 2014 року вони не підтримують шлюбно-сімейних відносин. Діти проживають разом з позивачкою і знаходяться на утриманні та вихованні позивачки. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Відповідач являється фізично здоровою людиною, аліменти нікому іншому не платить і на його утриманні ніхто не знаходиться. В судове засідання позивачка не з'явилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, раніше надала суду заяву в якій позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі, справу просила розглянути у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, раніше надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Справу просив розглянути за його відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СК України - батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В судовому засіданні було встановлено, що відповідач доводиться батьком: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які знаходиться на утриманні позивачки, добровільно допомоги на їх утримання відповідач не надає, тому з нього слід стягнути аліменти в судовому порядку у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менш ніж 30% відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 травня 2014 року і до повноліття дітей, допустивши по справі негайне виконання у межах суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 243 грн. 60 коп., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-03 00:00:00

В травні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, яким просила стягувати з відповідача, [PERSON], аліменти на її утримання до досягнення їхнім сином: [PERSON], [INFO], трирічного віку, у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. В обґрунтування позову позивачка вказала на те, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 25 листопада 2011 року. Від шлюбу у них з відповідачем народився син: [PERSON], [INFO]. З червня 2014 року сторони припинили шлюбно-сімейні відносини та проживають окремо. Дитина проживає разом з позивачкою і знаходяться на утриманні та вихованні позивачки. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини та позивачки, до досягнення їхньою дитиною трирічного віку, не надає. Відповідач являється фізично здоровою людиною, аліменти нікому іншому не платить і на його утриманні ніхто не знаходиться. В судове засідання позивачка не з'явилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, раніше надала суду заяву в якій уточнені позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. Справу просила розглянути у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, раніше надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Справу просив розглянути за його відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. В судовому засіданні було встановлено, що відповідач доводиться батьком: [PERSON], [INFO], який знаходяться на утриманні позивачки. Позивачка перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку, добровільно допомоги на утримання позивачки та дитини відповідач не надає, тому з нього слід стягнути аліменти в судовому порядку на утримання [PERSON], до досягнення їх сином: [PERSON], [INFO], трирічного віку, у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 20 травня 2014 року і до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до [INFO] включно, допустивши по справі негайне виконання у межах суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 243 грн. 60 коп., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

В травні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що через взаємне непорозуміння їхня сім'я розпалася. Сторони перестали підтримувати подружні відносини та з серпня 2009 року проживають окремо. Оскільки, подружні відносини неможливо поновити та шлюб носить формальний характер, просила шлюб між ними розірвати. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила задовольнити позов. Відповідач позов визнав та пояснив, що подальший шлюб із позивачкою є неможливим. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 10 серпня 2003 року. Шлюб перший, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сторони тривалий час не проживають разом, не бажають збереження сім'ї та наполягають на розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінюючи у сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам сторін, а тому шлюб має бути розірваний. На підставі ст.ст. 112, 114 Сімейного Кодексу України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-15 00:00:00

В травні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини. Позовні вимоги обґрунтувавши тим, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 15.08.2008 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], який проживає та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доход) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву в якій просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON], який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивача, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст..224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що позивач зареєструвала шлюб з відповідачем 15.08.2011 року у Центрально - Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиціі Дніпропетровської області, та зроблено актовий запис №438, від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], який проживає та перебуває на утриманні позивачки. Сімейні відносини з відповідачем припинені в грудні 2013 року. В теперішній час відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги позивачці на утримання дитини. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на утримання дитини на користь позивачки аліменти. Враховуючи, що відповідач має постійний заробіток, суд вважає, що аліменти слід стягнути в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-09 00:00:00

В травні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів посилаючись на те, що 01 червня 2007 року уклала шлюб з відповідачем, який було розірванно в серпні 2011 року за рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області. Від шлюбу мають доньку [PERSON],[INFO], яка мешкає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Оскільки відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на її користь у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку ( доходу), але не менше 30% прожиткового мінімум для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі , позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач та його представник в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, заперечень проти позову суду не надавали. Суд вважає за можливе розглянути справи без не з'явившихся сторін, на підставі наявних у справі доказів. Судовим розглядом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 01 червня 2007 року по 30 серпня 2011 року ( а.с. 4,6). Мають доньку [PERSON], [INFO] ( а.с.5), яка проживає разом з позивачкою ( а.с.7). Наявність інших зобов'язань у відповідача по сплаті аліментів не встановлено. Згідно статті 180 СК України батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти) присуджуються у частині від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі ( ч. 3 ст. 181 СК України). Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 СК України ( ч. 2 ст. 82 СК України). Відповідач є батьком дитини, ніде не працює, проживає окремо від дитини та не виконує свій обов'язок по утриманню дитини добровільно, чим порушує права позивача та дитини, а тому позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 20 травня 2014 року ( ст. 191 ч. 1 СК України). Суд допускає негайне виконання судового рішення в межах стягнення за один місяць відповідно до статті 367 ЦПК України. У відповідності до ч.3 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-21 00:00:00

В травні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів посилаючись на те, що 27 липня 2007 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від подружніх стосунків мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який мешкає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Оскільки відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на її користь у розмірі ? частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності на підставі наявних у справі доказів. В разі повторної неявки відповідача в судове засідання не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заперечень проти позову не надіслав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224-226 ЦПК України. Судовим розглядом встановлено, що сторони 27 липня 2007 року клали шлюб ( а.с.6). Від подружніх стосунків мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] ( а.с. 7), який проживає разом з позивачкою ( а.с.8). Наявність інших зобов'язань у відповідача по сплаті аліментів не встановлено. Згідно статті 180 СК України батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти) присуджуються у частині від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі ( ч. 3 ст. 181 СК України). Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 СК України ( ч. 2 ст. 82 СК України). Відповідач є батьком дитини, проживає окремо від дитини та не виконує свій обов'язок по утриманню дитини добровільно, чим порушує права позивача та дитини, а тому позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України частина заробітку матері, батька, яка буде сплачуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 16 червня 2014 року ( ст. 191 ч. 1 СК України). Суд допускає негайне виконання судового рішення в межах стягнення за один місяць відповідно до статті 367 ЦПК України. У відповідності до ч.3 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

В травні 2014 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з 30 липня 2011 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON],[INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем припинені з січня 2013 року, оскільки в сім'ї виникали постійні сварки з приводу планування подальшого сімейного життя. Позивачка надала суду письмову заяву, в якій просить суд слухати справу за її відсутності на позовних вимогах наполягає. Відповідач, [PERSON], відбуває покарання на території Російської Федерації, тому 10 липня 2014 року Ізюмським міськрайонний судом Харківської області було направлено окреме доручення компетентному суду Російської Федерації згідно з Конвенцією про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року про вручення судових документів та проведенні окремих процесуальних дій у відношенні [PERSON] 31 грудня 2014 року до Ізюмського міськрайонного суду Харківської області надійшло виконане доручення, а саме протокол судового засідання де відповідач, [PERSON], дав згоду на розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Безумовне визнання відповідачем позову не суперечить закону не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 30 липня 2011 року, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 239 (а.с. 8). Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] ( а.с.7). Частиною 2 статті 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Посилаючись на те, що шлюб розпався і можливість збереження сім'ї втрачена, позивачка звернулася до суду з відповідним позовом. Враховуючи те, що подружжя не підтримує шлюбних стосунків з січня 2013 року, можливість збереження сім'ї втрачена, сторони наполягають на розірванні шлюбу суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved