Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-16 00:00:00

В травні 2018 року позивач [PERSON] звернулася із зазначеним позовом до суду, вказавши, що з 1988 року по 31.10.2005 року вона працювала спочатку на різних роботах, а згодом на посаді бухгалтера в колгоспі «ім. Кармелюка» с. Волоське, реорганізованому в СТОВ «ім. Кармелюка», у зв'язку з чим має право на земельну частку (пай) в землі, що перебувала в колективній власності вказаного сільськогосподарського підприємства. Однак у квітні 2018 року позивачці стало відомо про те, що її не було включено до списку громадян-членів КСП та на її ім'я не було видано сертифіката на право на земельну частку (пай), а відтак - і державного акту на право власності на земельну ділянку. Позивачка стверджує, що вона не включена до списку громадян-членів КСП «ім. Кармелюка» помилково, оскільки на момент паювання землі та видачі державного акту на землю вказаному КСП вона була членом колгоспу, а тому, посилаючись на порушення внаслідок наведеної обставини її права на земельну частку (пай), передбаченого законодавством, позивачка просила задовольнити її позов та визнати за нею право на земельну частку (пай) у землі КСП «ім. Кармелюка», розміром 4,32 в умовних кадастрових гектарах, поновивши їй строк звернення до суду як такий, що пропущений з поважних причин. Ухвалою судді від 08.08.2018 року відкрито провадження у справі та призначено її до підготовчого розгляду. В судове засідання позивач та її представник не з'явилися, надали заяву про слухання справи у їх відсутності, в якій вимоги позову підтримали. Представник відповідача - Волоськівської сільської ради Деражнянського району Хмельницької області, в судове засідання не з'явився, проте надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Зі змісту заяви відповідача, крім того, вбачається, що позовні вимоги він визнає у повному обсязі. Представник відповідача - Деражнянської районної державної адміністрації Хмельницької області, в судове засідання не з'явився, проте надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Зі змісту заяви відповідача, крім того, вбачається, що позовні вимоги він визнає у повному обсязі. Представник Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області, як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, в судове засідання не з'явився, надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, покладаючись при вирішенні справи на думку суду. Дослідивши матеріали справи відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню. Як встановлено судом, 21.06.1995 року спілці селянських господарств «ім. Кармелюка» с. Волоське Деражнянського району Хмельницької області було видано державний акт на право колективної власності на землю серії [NUMBER]. До даного державного акту було додано список громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства, з якого вбачається, що [PERSON] до такого списку включена не була. Ця ж обставина підтверджується письмовими повідомленнями Відділу у Деражнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №29-22-0.23-542/107-18 від 28.04.2018 року, із яких, крім того, вбачається, що згідно Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) Деражнянської райдержадміністрації запису про реєстрацію сертифікату на право на земельну частку (пай) на ім'я [PERSON] не виявлено, а також що державний акт на право власності на земельну ділянку на її ім'я не видавався. Разом із цим, вирішуючи обґрунтованість доводів сторони позивача, наведених в обґрунтування позовних вимог, судом враховується наступне. Земельна частка (пай) - це умовна частка землі, визначена у результаті поділу земель, переданих у колективну власність, серед членів сільськогосподарського підприємства. Відповідно до ст. 2 Указу Президента України №720/95 від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» (далі - Указ Президента) право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Пунктами 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» встановлено, що згідно зі статтею 25 Земельного кодексу України при приватизації земель державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ, організацій земельні ділянки передаються їх працівникам, а також пенсіонерам з числа працівників з визначенням кожному з них земельної частки (паю) за рішенням органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування і кожна з цих осіб має гарантоване право одержати безоплатно свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості). Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розділу X «Перехідні положення» ЗК). Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Виходячи із системного аналізу вказаних положень Указу Президента, особа набуває права на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП на час паювання, включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю та одержання КСП цього акта. З огляду на таке, право власності на земельну частку (пай) виникає не з часу внесення членів КСП до списків, доданих до державного акта на право колективної власності на землю, перевірки, уточнення і затвердження цих списків, а з моменту передачі власності на землю конкретному КСП, членом якого вони є. Таким чином, спірні правовідносини щодо права на земельну частку (пай) виникли з часу отримання ССГ «ім. Кармелюка» державного акта на право колективної власності на землю 21.06.1995 року. Відповідно до належної [PERSON] трудової книжки серії [NUMBER] та архівної довідки Деражнянського районного трудового архіву від 05.05.2018 рою за вих. № 266 вбачається, що у період з 1988 року по жовтень 2005 року вона працювала на посаді бухгалтера та являлася членом колгоспу ім. Кармалюка с. Волоське Деражнянського району Хмельницької області реформованого в СТОВ ім..Кармалюка. Як зазначено в протоколі зборів спілки СТОВ ім. Кармалюка від 05.03.1998 року № 3 позивачка на роботу в спілку селян була прийнята як новоприбулий працівник разом з [PERSON]. Крім того, в протоколі загальних зборів працівників членів СПСВ ім..Кармалюка від 24.04.200 року № 2 зазначено, що [PERSON], з яким [PERSON] у 1998 році розпочала трудову діяльність в колгоспі на посаді бухгалтера, внесений до додаткових списків членів спілки, яким виділено земельні частки (пай). На підставі додаткових списків [PERSON] 07.08.2000 року та на підставі рішення Деражнянської райдержадміністрації від 06.12.1999 року № 248 видано сертифікат серії [NUMBER] на право на земельну частку (пай) розміром 4,32 в умовних кадастрових гектарах у землі, яка перебуває у колективні власності спілки селян ім. Кармалюка. Наявною в матеріалах справи архівною довідкою підтверджується, що з розпорядження голови Деражнянської районної державної адміністрації від 06.12.1999 року було затверджено розмір середньої земельної частки (паю) у колективних сільськогосподарських підприємствах, який складає 4,32. Як встановлено судом із архівної довідки №266 від 05.05.2018 року, виданої Деражнянським районним трудовим архівом на підставі фонду №40 Справа «Книга обліку трудового стажу і заробітку колгоспника» СТОВ «ім. Кармелюка» за 1986-2005 роки, [PERSON] працювала у 1988 -1991 р. різноробочою, 1994 р. посильною колгоспу, 1998 р. бухгалтером, у 1999 -2000 роках декретна відпустка у СТОВ «ім.. Кармелюка». Факт роботи позивача в колгоспі «ім. Кармелюка» також підтверджується архівним витягом з протоколу засідання правління, в якій розглядалася заява позивачки про прийняття на роботу на посаду бухгалтера колгоспу. Із архівної довідки виданої 11.05.2018 року №04-05/17 вбачається, що в справі «Накази директора товариства з основної діяльності та з особового складу» за 2005-2006 роки в наказі №49 від 31.10.2005 року є відмітка про звільнення бухгалтера по розрахунках [PERSON] за згодою сторін. Згідно довідки Відділу у Деражнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області розпорядженнями Деражнянської райдержадміністрації від 18.03.2002 року № 61 затверджено вартість середньої частки (паю), яка станом на 18.03.2002 року складає 22 620,00 гривень.. Із наявної у матеріалах викопіюванні (графічному матеріалі) є наявність вільної землі площею 2,0000 га, кадастровий № [NUMBER], яка може бути виділена позивачці у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель сільськогосподарського призначення, що знаходиться за межами населених пунктів Волоськівської сільської ради Деражнянського району Хмельницької області. Вирішуючи позиції сторін про застосування щодо спірних правовідносин строку позовної давності, суд керується правилами ст.ст. 71,75,76 ЦК УРСР 1963 року (чинному на час виникнення спірних правовідносин), згідно з якими загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки. Позовна давність застосовується судом незалежно від заяви сторін. Перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права. Перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов, яке в свою чергу виникає з дня, коли особа дізналася або повинна буда дізнатися про порушення свого права. В обґрунтування позову позивач та його представники стверджують, що про порушення свого права на земельну частку (пай) позивач дізнався у квітні 2018 року. Судом приймаються до уваги такі доводи сторони позивача, оскільки вони підтверджуються наявними в матеріалах справи та безпосередньо дослідженим судом письмовими доказами, зокрема, вищевказаними письмовими повідомленнями Відділу у Деражнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області. Згідно із ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Таким чином, судом встановлено, що позивачка на дату видачі ССГ «ім. Кармелюка» державного акта на право колективної власності на землю, тобто 21.06.1995 року, була членом цього КСП, даних про її виключення чи звільнення немає, а в списки членів КСП, які додаються до державного акта на право колективної власності та мають право на сертифікат за земельну частку (пай), включена не була. За положеннями статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Таким чином, аналізуючи вищезазначене, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного вищевказаного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та приходить до висновку про наявність підстав для визнання за позивачем права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності спілки селянських господарств «ім. Кармелюка» Деражнянського району Хмельницької області за рахунок земель сільськогосподарського призначення, що розташовані за межами населеного пункту на території Волоськівської сільської ради Деражнянського району Хмельницької області, розміром 4,32 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). На підставі викладеного та

Outcome: approved