Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

В травні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості в загальній сумі 22\~199,14 грн. Ухвалою суду від 23 липня 2015 року позов [PERSON] до ДП «Суднобудівний завод імені 61 Комунара» в частині стягнення суми індексації залишено без розгляду. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача надав суду заперечення, в яких просив суд відмовити у задоволенні позову в частині стягнення 5287,45 грн.-індексації та 12141,72 грн. середнього заробітку. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Як вбачається із матеріалів справи, [PERSON], наказом №106 від 06.07.1979 року, 10 липня 1979 року прийнята на роботу в цех №12 у ДП «СЗ ім.61 Комунара». 21.07.2014 року позивачка звільнилася з підприємства за власним бажанням, в звязку з виходом на пенсію. Відповідно до Довідки про заборгованість по заробітній платі №83 від 23.03.2015 року, сума заборгованості [PERSON] станом на 18.03.2015 року складає 4769,97 грн. Згідно довідки ДП «СЗ ім.61 Комунара» №100 від 06.04.2015 року, середньомісячний заробіток [PERSON] складає 1939,88 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі несплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, визначені в ст.116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі несплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, визначені в ст.116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. П. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» роз'яснено, що при визначенні розміру відшкодування за час затримки розрахунку судам необхідно врахувати розмір спірної суми, істотність цієї частки порівняно із середнім заробітком працівника, вини роботодавця у порушенні строків її виплати та інших конкретних обставин справи. Установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе в цьому відсутності своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності, а тому заперечення відповідача суд не може прийняти до уваги. В силу ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved