Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-21 00:00:00

До Дарницького районного суду м. Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов позивачем обґрунтовано наступним чином. 26.02.2000 сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу в них є діти: [PERSON] , 2010 р.н. та [PERSON] , 2001 р.н. Проте спільне життя з відповідачем не склалося через те, що у них склалися різні погляди на життя, а також на вирішення питань, що постають у їхньому сімейному житті шлюбні відносини між ними припинені та спільне господарство не ведеться з листопада 2017 року. Шлюб існує тільки формально. Примирення між ними неможливе, подальше їх спільне життя як подружжя і збереження шлюбу суперечило б його інтересам і моральним устоям суспільства. Він не бажає продовжувати шлюбні стосунки з відповідачем. Шлюбні відносини між ними остаточно припинені. Він категорично заперечує проти збереження шлюбу та вважає, що примирення між ними неможливе. Строк на примирення просить не надавати. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 17.09.2019 відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження та призначене підготовче судове засідання. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 05.12.2019 підготовче провадження закрито та справа призначена до судового розгляду по суті на 22.01.2020. Позивач в судове засідання не прибув, проте направив заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Відповідач була повідомлена про дату час та місце проведення судового засідання, проте в судове засідання не прибула і причин неявки не повідомила. Не використала свого права подати відзив на позовну заяву. Суд розглянув справу за відсутністю сторін за наявними у суду матеріалів, відповідно до ст. 223 ЦПК України. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовна заява обґрунтована та така, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 26.02.2000 сторони зареєстрували шлюбу (а.с. 5). У шлюбі у сторін народився [PERSON] , [INFO] (а.с. 6) та [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Сторони мають різні погляди на життя, а також на вирішення питань, що постають у їхньому сімейному житті. Вони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільне господарство, як зазначив позивач в позові, з листопада 2017 року. За цей час подружжя не здійснили дій щодо збереження шлюбу. Позивач стверджує, що збереження шлюбу суперечить його інтересам. Правовими підставами для задоволення позову є відповідні положення сімейного законодавства. Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно з вимогами ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно з вимогами ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушення до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотні значення. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно абз. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного, враховуючи те, що подальше збереження сім`ї з урахуванням їх взаємних відносин неможливе і суперечить інтересам позивача, сторони не здійснили дій для примирення та збереження шлюбу, вони не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільне господарство, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved