Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

В травня 2017 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернулось з позовом Управління соціального захисту населення Шевченківської районної у м. Дніпрі ради до [PERSON] про стягнення сум сплаченої тимчасової допомоги. В позовній заяві Управління праці та соціального захисту Шевченківської районної в місті Дніпрі ради вказує, що третя особа [PERSON] 07.07.2015, 26.01.2016 звернулася до позивача із заявами про призначення тимчасової допомоги на дитину, оскільки батько дитини (відповідач) ухиляється від сплати аліментів. Згідно довідки Кіровського ВДВС у м. Дніпро ГТУЮ у Дніпропетровській області встановлено, що відповідач сплачував аліменти на користь [PERSON] Оскільки встановлені обставини, що свідчать про можливість відповідача утримувати свою дитину, позивач просить стягнути з нього 3 831 грн. 62 коп. сплаченої тимчасової допомоги за період з 01.07.2015 по 30.06.2016 (а.с. а.с. 1 - 3). Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій вказував, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. (а.с. 36). Відповідач в судовому засіданні 06 жовтня 2017 року проти задоволення позову не заперечував, вказував на неможливість одночасного погашення усієї суми заборгованості через скрутне матеріальне становище. В судове засідання 06 листопада 2017 року відповідач не з'явився, про причини неявки не повідомив, повідомлявся про час і місце розгляду справи належним чином (а.с. 45). Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, то розгляд справи відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України проведено без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] 07 липня 2015 року, 26 січня 2016 року звернулася до Управління соціального захисту населення Шевченківської районної у м. Дніпрі ради із заявами про призначення тимчасової допомоги на дитину - [PERSON] [INFO], оскільки батько дитини (відповідач) ухиляється від сплати аліментів (а.с. а.с. 13, 19). Згідно довідки Кіровського ВДВС у м. Дніпро ГТУЮ у Дніпропетровській області встановлено, що відповідач сплачував аліменти на користь [PERSON] (а.с. 22). Відповідно до ч.ч. 8 - 9 ст.181 Сімейного кодексу України, якщо місце проживання чи перебування батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога, яка не може бути меншою ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок призначення та виплати тимчасової державної допомоги визначається Кабінетом Міністрів України. Роботу щодо призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, організовує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері усиновлення та захисту прав дітей. Згідно із ч. 10 ст. 181 Сімейного кодексу України суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку. На виконання статті 181 Сімейного кодексу України Постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2006 № 189 затверджено Порядок призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме (далі Порядок), який визначає механізм надання тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання (перебування) їх невідоме (далі - тимчасова допомога). Відповідно до пункту 2 Порядку тимчасова допомога призначається у разі, коли рішення суду про стягнення аліментів з одного з батьків не виконується або місце проживання (перебування) одного з батьків не встановлено. Відповідно до п. 6 Порядку для призначення тимчасової допомоги одержувач залежно від підстав, на яких призначається тимчасова допомога, подає до органу праці та соціального захисту населення за місцем проживання (перебування) довідку державної виконавчої служби, що підтверджує факт несплати аліментів одним з батьків протягом шести місяців, що передують місяцю звернення. Згідно п.п. 1,2,5, абзацу 2 п. 7. П. 8 Порядку, тимчасова допомога призначається у разі, коли рішення суду про стягнення аліментів з одного з батьків не виконується у зв'язку з ухиленням від сплати аліментів або відсутністю у боржника коштів та іншого майна, на які за законом може бути звернено стягнення. Відповідно до частини 2 пункту 7 Порядку тимчасова допомога призначається на кожні шість місяців починаючи з місяця, в якому подано усі необхідні документи. Згідно пункту 10 Порядку, виплата тимчасової допомоги припиняється у разі досягнення дитиною 18 - річного віку. Виплата тимчасової допомоги припиняється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому виникла дана обставина. Згідно п.12 Порядку якщо виникла можливість стягнення аліментів з одного з батьків, виявлено, що один з батьків може утримувати дитину або місце проживання (перебування) одного з батьків встановлено, у зв'язку з чим можливе стягнення з нього коштів на утримання дитини, орган соціального захисту населення звертається до суду із заявою про стягнення суми сплаченої тимчасової допомоги. Стягнуті кошти зараховуються до державного бюджету. Суд вважає, що відповідач, як боржник за судовим рішенням про стягнення аліментів, зобов'язаний повно і своєчасно сплачувати аліменти на утримання дитини, та у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» мав повідомляти державного виконавця про здійснені перекази та міг перевірити правильність розрахунку заборгованості зі сплати аліментів в будь-який час і в разі незгоди з ним, оскаржити в установленому законом порядку. Рішення про призначення тимчасової допомоги отримувачу аліментів були прийняті на підставі довідок про неотримання аліментів від відповідача, надання яких є обов'язковим відповідно до вимог п. 6 Порядку. Таким чином, відповідач відповідно до положення п. 10 Постанови КМУ від 22.02.2006 року № 189, ч. 10 ст. 181 СК України зобов'язаний відшкодувати державі кошти витрачені на виплату тимчасової державної допомоги на дитину. Враховуючи наведені вище обставини, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову у повному обсязі. Сума, яка підлягає поверненню [PERSON] за період з 01.07.2015 по 30.06.2016 складає 3 831,62 грн. На підставі ч. 2 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір, оскільки позивач звільнений від його сплати. На підставі викладеного,

Outcome: approved