Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-25 00:00:00

В червні 2017 року [PERSON] , яка діяла в інтересах неповнолітніх дітей в якості законного представника, а саме: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом. В обґрунтування вимог зазначила, що є матір`ю чотирьох дітей: [PERSON] , [INFO]., [PERSON] , [INFO]., [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO]. Відповідно до заповіту від 15.02.2013 р., складеного при житті бабусею дітей [PERSON] , остання заповіла своїм неповнолітнім онукам [PERSON] [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в рівних долях, по ј частині кожному, наступне майно: квартиру [ADDRESS] та житловий будинок разом із земельною ділянкою, що розташовані у [ADDRESS] [PERSON] зазначає, що після смерті заповідача [PERSON] , яка померла [INFO] , відкрилася спадщина і вона в інтересах своїх неповнолітніх дітей 29.12.2014 р. звернулася із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Петченко Ю.А. При цьому, в ході оформлення спадкових прав на дітей з`ясувалося, що заповідач [PERSON] за кілька днів до смерті, тобто 17.12.2014 р. начебто уклала договір довічного утримання з відповідачем [PERSON] , яка відразу вселилася у квартиру [PERSON] після її смерті. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 12.12.2016 р. визнано недійсним договір довічного утримання, укладений між [PERSON] та [PERSON] , укладений 17 грудня 2014 р., посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Корсак А.Ю. та зареєстрований у реєстрі за № 1700. Про те, відповідач продовжує проживати в зазначеній квартирі, ігнорує численні прохання звільнити квартиру та користується нерухомим майном без будь - яких правових підстав. В судове засідання позивач не з`явилася, на підставі поданої письмової заяви через представника просила розглянути справу без її участі, на позовних вимогах наполягала та просила їх задовольнити. Відповідач, а також її представник в призначене судове засідання не з`явились. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому порядку. Причини неявки суду невідомі. [PERSON] , яка на час ухвалення судового рішення досягнула повноліття подала заяву через канцелярію суду про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягала та просила задовольнити. Треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Петченко Ю.А., а також [PERSON] в судове засідання не з`явились, [PERSON] через канцелярію суду подав заяву, в якій підтримує позов своєї матері позивача [PERSON] , просить вимоги задовольнити. З огляду на зазначене, письмову заяву [PERSON] та підтвердження належного повідомлення відповідача про час і місце розгляду справи, суд вважає за можливе вирішити справу у відсутність останньої за наявними у справі доказами. Вивчивши пояснення сторін та їх представників, дослідивши докази по справі, суд встановив наступне. Як вбачається із матеріалів справи, позивач [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] [PERSON] , [INFO] [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , якому станом на день подачі позову виповнилося 18 років. Даний факт підтверджується наявними у справі копіями свідоцтв про народження дітей (а.с. 10-13). Згідно заповіту [PERSON] від 15.02.2013 р. остання заповіла своїм онукам [PERSON] [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в рівних долях по ј частині кожному квартиру [ADDRESS] та житловий будинок разом із земельною ділянкою, що розташовані у с. Шишаки , Шишацького району, Полтавської області (а.с.14,15.) Із копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 29.12.2014 р. вбачається, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Петченко Ю.А. заведено спадкову справу №15/2014, номер у спадковому реєстрі 56966268. Спадкодавцем зі змісту Витягу є [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.16, 20.) У відповідності до ч. 4 ст. 83 ЦПК Ураїни обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа щодо якої встановлено ці обставини. Судом досліджено наявну у справі постанову Апеляційного суду м. Києва від 22.02.2018 р., якою визнано недійсним договір довічного утримання, укладений між [PERSON] та [PERSON] 17 грудня 2014 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Корсак А.Ю., що зареєстрований у реєстрі за № 1700, за яким [PERSON] передала у власність [PERSON] квартиру [ADDRESS] , а [PERSON] зобов`язалася забезпечувати [PERSON] утриманням та доглядом довічно (а.с. 65-68). Постановою Верховного Суду від 10.10.2018 р. зазначену постанову Апеляційного суду м. Києва від 22.02.2018 р. залишено без змін. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, що сформований 20.05.2019 р., індексний номер 167154595 встановлено, що право власності відповідача [PERSON] на квартиру [ADDRESS] що у м. Києві припинено, відповідні відомості внесено до реєстру 20.05.2019 р. Крім того, судом встановлено, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] отримали свідоцтва про право на спадщину за заповітом [PERSON] на ј частки майна, а саме у вказаних частках спадкували кожен квартиру [ADDRESS] [ADDRESS] . Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. З матеріалів справи вбачається, що відповідач вселилась у квартиру [ADDRESS] на підставі договору довічного утримання, який в подальшому був визнаний недійсним, а право власності на квартиру за відповідачем припинено. Разом з тим, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в порядку спадкування за заповітом набули право власності на вказану квартиру в рівних частках. Згідно ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. Згідно з ч. 1 ст. 109 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Частиною 3 ст. 116 ЖК України визначено, що осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач займає житлову квартиру без будь - яких правових підстав, що у свою чергу перешкоджає законним власникам реалізувати своє право на користування своїм майном, вільно проживати на житловій площі, а відтак позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного, та

Outcome: approved