Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

В червні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з цим позовом та просив визначити йому додатковий строк два місяці (з моменту набрання рішенням суду законної сили) для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті його батька [PERSON], який помер [INFO]. Рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області від 16 червня 2016 року позовні вимоги [PERSON] задоволено. Позивачеві визначено додатковий строк три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця [PERSON], який помер [INFO]. Перебіг строку починається з дня набрання рішенням законної сили. В апеляційній скарзі [PERSON], яка не брала участі у справі, просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Апелянт наголошує, що усупереч положенням процесуального закону суд першої інстанції не встановив коло усіх спадкоємців та не залучив до участі у справі її та [PERSON], внаслідок чого порушуються їх права щодо отримання спадщини. [PERSON] вказує, що судом першої інстанції не було враховано, що предметом спору є спадкове майно, право власності на яке рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області від 29 лютого 2008 року визнано за її матір»ю - [PERSON] - дружиною покійного [PERSON] Після смерті [PERSON], вона, [PERSON], догька померлої, прийняла спадщину. На думку [PERSON], судом першої інстанції не повно з'ясовані і не доведені обставини, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. В письмових запереченнях на апеляційну скаргу представник позивача [PERSON] - [PERSON] просить залишити без задоволення апеляційну скаргу [PERSON], а рішення суду першої інстанції - без змін, стверджуючи, що апеляційна скарга є необґрунтованою, а рішення суду першої інстанції - законним і обє»ктивним. Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, копію спадкової справи після померлого [PERSON], копію спадкової справи після померлої [PERSON] та обговоривши доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків. Згідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. На підставі ст. ст. 11, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Перевіряючи доводи скарги, апеляційним судом встановлено наступне. [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 07 липня 1995 року, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 12). Позивач [PERSON], [INFO], є сином [PERSON] Апелянт [PERSON] є донькою [PERSON] [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER], виданим Іржавецькою сільською радою Ічнянського району Чернігівської області 03 червня 2007 року (а.с. 6). [INFO] померла [PERSON], що підтверджується актовим записом виконавчого комітету Іржавецької сільської ради Ічнянського району Чернігівської області про смерть № 17 від 26 грудня 2015 року, на підставі якого видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с. 27). Зазначені обставини в апеляційному суді ніхто не спростовував і не заперечував. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із земельних ділянок, на які право власності померлого підтверджується державними актами на право власності на земельні ділянки Серії [NUMBER] від 20 травня 2003 року та Серії [NUMBER] від 20 травня 2003 року (а.с. 7-8), а також свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) від 19 грудня 2007 року та домоволодіння [ADDRESS]. (а.с. 9). За життя [PERSON] в установленому законом порядку склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Радченко С.В. 09.11.2006 року, згідно з яким все своє майно, де б воно не було і з чого воно б не складалось, і взагалі все те, що на день смерті буде йому належати і на що він за законом матиме право, заповів позивачеві [PERSON] Як встановлено апеляційним судом, [PERSON] від спадщини після померлого батька [PERSON], у встановленому законом порядку не відмовлявся і у спадковій справі після померлого [PERSON] відсутня заява [PERSON] про відмову від спадщини. (а.с. 10). Рішенням Ічнянського районного суду Чернігвської області від 29 лютого 2008 року у справі за позовом [PERSON] до Іржавецької сільської ради, Ічнянського відділення № [NUMBER] «Ощадний банк України» та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» визнано право власності в порядку спадкування на рухоме та нерухоме майно після її чоловіка - померлого спадкодавця [PERSON]. Це судове рішення не оскаржувалось і набрало законної сили. Син померлого [PERSON] - [PERSON] до участі у цій справі в якості відповідача або третьої особи не залучався. Вказані обставини в апеляційному суді учасниками судового розгляду не спростовані. Звертаючись до суду з позовом до Іржавецької сільської ради, [PERSON] посилався на те, що після смерті батька [PERSON] він має право на спадщину за заповітом, але оформити своє право не може, оскільки в шестимісячний строк з дня смерті спадкодавця не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Позивач зазначає, що про існування заповіту на його користь він дізнався лише наприкінці 2015 року. Задовольняючи позовні вимоги [PERSON], суд першої інстанції виходив з того, що позивач фактично прийняв спадкове майно як спадкоємець за заповітом, але з поважних причин не подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини у передбачений законом шестимісячний строк. Проте, з таким висновком суду першої інстанції не погоджується апеляційний суд, враховуючи наступне. У ст. 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист. Згідно з п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією із основних засад судочинства в Україні є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом. Реалізацією права на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 292 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково. За змістом зазначеної статті право на апеляційне оскарження мають особи, які не брали участі у справі, проте ухвалене судове рішення завдає їм шкоди, що виражається у несприятливих для них наслідках. Апелянт [PERSON] не була стороною у цій справі, не залучалася до участі у справі в якості відповідача або третьої особи. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 24 постанови від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачем є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. На підставі статті 11 ЦПК України суд зобов'язаний вирішити справу за тим позовом, що пред'явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому. З урахуванням принципу диспозитивності суд не має права притягати належного відповідача як співвідповідача. Відповідно до ст.33 ЦПК України суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача. Проте, судом першої інстанції не були належним чином з»ясовані обставини справи щодо наявності або відсутності інших, окрім [PERSON], спадкоємців померлого [PERSON] При цьому рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області від 29 лютого 2008 року, яке набрало законної сили, за дружиною померлого [PERSON], [PERSON] визнано право власності в порядку спадкування за законом на об»єкти нерухомого та рухомого майна спадкодавця [PERSON] саме на це майно наразі претендують позивач [PERSON] - син [PERSON] апелянт [PERSON] - донька [PERSON] З огляду на викладене, Іржавецька сільська рада Ічнянського району Чернігівської області не є належним відповідачем у справі за позовом [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.Процесуальним законом на стадії апеляційного провадження залучення до справи належного відповідача - не передбачено. Сукупність досліджених обставин справи та наявних у справі доказів приводить апеляційний суд до переконання, що рішення суду першої інстанції, яким визначено [PERSON] додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини, безпосередньо стосується інтересів [PERSON] та [PERSON], які не були залучені до участі у справі. Відтак, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення не з'ясував усіх обставин справи та помилково ухвалив рішення за позовом [PERSON] до Іржавецької сільської ради Ічнянського району Чернігівської області, яка не є належним відповідачем у цій справі. Зважаючи, що апеляційний суд не має процесуальних повноважень щодо заміни первісного відповідача належним відповідачем, апеляційна скарга [PERSON] підлягає задоволенню, а рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 16 червня 2016 року - скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову [PERSON] до Іржавецької сільської ради Ічнянського району Чернігівської області. Відповідно до ст.88 ЦПК України із [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню сплачений судовий збір за розгляд справи у суді апеляційної інстанції в сумі 606 грн. 32 коп.

Outcome: dismissed