Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-01 00:00:00

В серпні 2019р. позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь відповідачки на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] на підставі судового наказу від 2.05.2018р. з ј частини усіх видів заробітку щомісячно до 1/8 частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обгрунтування своїх вимог посилається на те, що 2.05.2018р. суд видав судовий наказ про стягнення з нього на користь відповідачки аліментів на утимання сина [PERSON] , [INFO] в розмір ј частини усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку. Оскільки оскарження судового наказу про стягнення аліментів чинним законодавством не передбачено, він звернувся до суду з заявою про його скасування за нововиявленими обставинами, однак судом дана заява була залишена без руху та повернута. Враховуючи стан здоров`я та необхідність постійного лікування, він не має можливості сплачувати аліменти в визначеному судовим наказом розмірі, тому просить зменшити розмір аліментів з ј до 1/8 частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 29.08.2019р. відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, відповідачці запропоновано подати відзив, позивачу - відповідь на відзив, відповідачці - заперечення на відповідь на відзив. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав заяву, в якій просить слухати справу у його відсутність, позов підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка в судове засіданні не з`явилась повторно, про день слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив не надала, а тому суд вважає можливим слухати справу у її відсутність відповідно до ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 2.05.2018р. суд видав судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утимання сина [PERSON] , [INFO] в розмір ј частини усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, який 30.03.2019р. звернуто до примусового виконання (а.с. 5-6). Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4,5 частини першої статі 161 цього Кодексу. Згідно ч. 8 ст. 171 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4,5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу. В травні 2019р. [PERSON] звернувся до суду з заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, проте ухвалами Святошинського районного суду м. Києва від 3.06.2019р. та від 21.06.2019р. заява була залишена без руху та повернута (а.с. 7-11). Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилається на те, що протягом 2018-2019р.р. стан його здоров`я погіршився, у зв`язку з чим він знаходиться як на стаціонарному, так і на амбулаторному лікуванні, а тому не має змоги сплачувати аліменти у визначеному судовим наказом розмірі та просить його зменшити. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. ст. 76, 89 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групі доказів). Як вбачається з наданих позивачем доказів, він протягом 2018-2019р. неодноразово звертався до лікарів у зв`язку з погіршенням стану здоров`я, має ряд захворювань, в тому числі хронічну венозну недостатність, з приводу якого потребував оперативного лікування та перебував на стаціонарному лікуванні (а.с. 36-42), дані обставини відповідачкою не спростовані, а тому суд, відповідно до ст. 182 СК України, ст. 192 СК України, враховуючи стан здоров`я платника аліментів, вважає можливим зменшити розмір, встановлений судовим наказом, з ј частини до 1/6 частини усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, задовольнивши позов частково. Враховуючи викладене та

Outcome: partial