Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-09 00:00:00

В січні 2015 року ДП «Зал офіційних делегацій» звернувся до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 21 січня 2013 року сторони уклали договір позики №1, за яким позивач надав [PERSON] грошові кошти в розмірі 40000 гривень, а відповідач зобов'язалась щомісячно до 31 січня 2015 року повертати їх шляхом відрахування з її заробітної плати платежів в розмірі 1666 гривень 66 копійок. Крім того, 15 квітня 2014 року сторони уклали договір позики №25, за яким позивач надав [PERSON] грошові кошти в розмірі 40000 гри-вень, а відповідач зобов'язалась щомісячно до 30 квітня 2016 року повертати їх шляхом від-рахування з її заробітної плати платежів в розмірі 1666 гривень 66 копійок. [PERSON] не-належним чином виконує грошові зобов'язання, у неї виник борг за договорами позики в розмірі 45625 гривень. Відповідач відмовляється добровільно погасити його. Тому ДП «Зал офіційних делегацій» просить суд стягнути з [PERSON] борг за договорами позики в роз-мірі 45625 гривень. У судовому засіданні представник позивача Боженко І.Ф. підтримує позов та просить суд задовольнити його. [PERSON] та її представник [PERSON] не визнають позов та заперечують проти його задоволення. В обґрунтування своїх вимог вони посилаються на те, що наказом дирек-тора ДП «Зал офіційних делегацій» №177/к від 4 грудня 2014 року відповідач була звільнена з роботи у зв'язку зі скороченням штату працівників, на підставі п.1 ст.40 КЗпП України. Рішенням Ради Первинної профспілкової організації професійної спілки - Асоціації льотного складу цивільної авіації України працівників ДП «Зал офіційних делегацій» від 1 грудня 2014 року ця обставина визнана форс-мажорною, яка звільняє [PERSON] від обов'язку по-вернути позику. Крім того, іншим наказом директора ДП «Зал офіційних делегацій» №135/к від 1 квітня 2015 року відповідач була поновлена на роботі. З огляду на ці обставини відпові-дач та її представник [PERSON] просить суд відмовити у задоволенні позову. Вислухавши пояснення учасників цивільного процесу та дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 21 січня 2013 року сторони уклали договір позики №1 (а.с.13), за яким позивач зобов'язався надати [PERSON] грошові кошти в розмірі 40000 гривень, а відповідач зобов'язалась щомісячно до 31 січня 2015 року повертати їх шляхом відрахування з її за-робітної плати платежів в розмірі 1666 гривень 66 копійок. Розмір щомісячного платежу був визначений в додатку №1 до цього договору (а.с.16). У виконання цього договору позивач надав [PERSON] позику в розмірі 40000 гривень. Ця обставина підтверджується витягом з картки рахунку [NUMBER], відкритого на ім'я відпові-дача (а.с.18). Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодав-цеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк, що встановлений договором. З письмового розрахунку, приєднаного до позову (а.с.21), вбачається, що [PERSON] повернула позивачу грошові кошти в розмірі 34375 гривень. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач сплатила іншу частину грошових кош-тів в розмірі 5625 гривень (40000 - 34375). З огляду на ці обставини суд вважає, що з [PERSON] на користь ДП «Зал офіційних делегацій» належить стягнути борг за договором позики №1 від 21 січня 2013 року в розмірі 5625 гривень. 15 квітня 2014 року сторони уклали ще один договір позики №25 (а.с.14), за яким пози-вач зобов'язався надати [PERSON] грошові кошти в розмірі 40000 гривень, а відповідач зобов'язалась щомісячно до 30 квітня 2016 року повертати їх шляхом відрахування з її за-робітної плати платежів в розмірі 1666 гривень 66 копійок. Розмір щомісячного платежу був визначений в додатку №1 до цього договору (а.с.17). У виконання цього договору позивач надав [PERSON] позику в розмірі 40000 гривень. Ця обставина підтверджується витягом з картки рахунку [NUMBER], відкритого на ім'я відпо-відача (а.с.19). Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що за-лишилась. З письмового розрахунку, приєднаного до позову (а.с.21), вбачається, що [PERSON] не сплатила жодного платежу у виконання договору позики. Тому у ДП «Зал офіційних деле-гацій» виникло право достроково вимагати від позивача повернення грошових коштів в роз-мірі 40000 гривень. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач добровільно виконала це грошове зобов'язання. З огляду на ці обставини суд вважає, що з [PERSON] на користь ДП «Зал офіційних делегацій» належить стягнути борг за договором позики №25 від 15 квітня 2014 року в роз-мірі 40000 гривень. В матеріалах цивільної справи міститься копія наказу директора ДП «Зал офіційних делегацій» №177/к від 4 грудня 2014 року (а.с.35), на підставі якого позивач була звільнена з роботи у зв'язку зі скороченням штату працівників, на підставі п.1 ст.40 КЗпП України. Рішенням Ради Первинної профспілкової організації професійної спілки - Асоціації льотного складу цивільної авіації України працівників ДП «Зал офіційних делегацій» від 1 грудня 2014 року (а.с.86-87) ця обставина була визнана форс-мажорною, яка звільняла [PERSON] від обов'язку повернути позику. Відповідно до ч.1 ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч.3 цієї статті суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета до-казування. Встановлено, що на підставі наказу директора ДП «Зал офіційних делегацій» №135/к від 1 квітня 2015 року [PERSON] була поновлена на роботі з дня її звільнення. Тому рішен-ня Ради Первинної профспілкової організації професійної спілки - Асоціації льотного складу цивільної авіації України працівників ДП «Зал офіційних делегацій» від 1 грудня 2014 року не поширюється на спірні правовідносини. Крім того, станом на день розгляду цивільної справи закінчився термін погашення боргу за договором позики №1 від 21 січня 2013 року. Порушення зобов'язань за іншим договором позики №25 від 15 квітня 2014 року мали місце ще до звільнення позивача з роботи. Ці обставини свідчать про те, що документи, на які [PERSON] та її представник [PERSON] посилаються в обґрунтування своїх заперечень, не стосуються предмета доказу-вання та є неналежними доказами. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. З квитанції №9969288-1 від 17 січня 2015 року (а.с.1) вбачається, що ДП «Зал офіцій-них делегацій» сплатив судовий збір в розмірі 456 гривень 25 копійок. Пред'явлений ним позов задоволений в повному обсязі. З огляду на ці обставини суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача слід стяг-нути витрати на оплату судового збору в розмірі 456 гривень 25 копійок.

Outcome: approved