Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

До Вільнянського районного суду Запорізької області у серпні 2021 року надійшла позовна заява [PERSON] до Вільнянської міської ради Запорізької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується виданим повторно свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 10.07.2020, спадкоємцем першої черги, в порядку представлення за законом став її онук [PERSON] . Після її смерті залишилась спадщина на належне майно, а самена майновий пай, що підтверджується свідоцтвом про право на майновий пай № 544 зареєстрованого Любимівською сільською радою30.08.2000 за №645, довідками СВК «Таврія» від 16.01.2001 року №13, довідкою Любимівської сільської ради від 26.01.2001 №19 відповідно до яких, [PERSON] має право на земельну частку (пай) за сертифікатом серії ЗП №0205032 у СВК «Таврія» Любимівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області розміром 5,81 га умовних кадастрових гектарах та була включена до списку громадян членів СВК «Таврія» за №400, додаток до державного акту №000590. Відповідно до листа відділу у Вільнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області від 06.10.2020 №2296/165-20 [PERSON] була зазначена в списках щодо отримання сертифікату на право на земельну частку (пай) за №400, який відповідно до запису в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай)був отриманий її донькою [PERSON] підставі свідоцтва про смерть. Про наявність вказаних документів та спадкової маси, [PERSON] дізнався від [PERSON] , який є онуком [PERSON] та відповідно правнуком [PERSON] . [PERSON] , померла [INFO] ,що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 08.09.2014 року. Відповідно до довідки Любимівської сільської ради від 05.10.2020 року №02-03-11/385,померла [PERSON] була зареєстрована та проживала з 1997 року в [ADDRESS] . За даною адресою разом з [PERSON] на день її смерті проживав без реєстрації онук [PERSON] дружиною та донькою, який був членом її сім`ї, вів спільне господарство, здійснював догляд за [PERSON] та поніс витрати на її поховання. Відповідно до довідки виконавчого комітету Вільнянської міської ради від 19.04.2021 року №47,померла [PERSON] була зареєстрована з 1977 року в с.ПетрівськеЛюбимівської сільської радиде постійно проживала на день смерті. [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті своєї бабусі, успадкував житловий будинок за адресою [ADDRESS] , огород, якими користується по теперішній час, її наручний годинник «Чайка», велосипед «Україна», трудові винагороди за працю, вишивки зроблені бабусею зберігає як сімейну реліквію та пам`ять. Вважає, що таким чином він вступив у фактичне управління та володіння спадковим майном. Через життєві обставини, позивач не зміг вчасно звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, у зв`язку із чим було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, видачі свідоцтва про право на спадщину за законом (постанова державного нотаріуса Вільнянської державної нотаріальної контори Євграфової О.М. від 30.04.2021 року № 619/02-31). Враховуючинаведеніобставинипозивач просивнадатийомудодатковий строк для прийняттяспадщинитерміном в тримісяці з часу набрання рішенням суду законної сили. Представник позивача у судовому засіданні на задоволенні позову наполягав з підстав зазначених у позові та просив їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Допитана в якості свідка [PERSON] , вказала, що є двоюрідною сестрою позивача, повідомила, що її бабуся [PERSON] померла в 1996 році, коли була розпаїка тітка [PERSON] ходила, щоб отримати сертифікат на ім`я померлої матері [PERSON] , але їй відмовили. [PERSON], який є правнуком [PERSON] та онуком [PERSON] знайшов ці документи і повідомив про знахідку [PERSON] , у зв`язку з чим останній звернувся до нотаріальної контори для прийняття спадщини. Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, щопозовпідлягаєзадоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 10.07.2020 Вільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно - Східного міжрегіонального правління Міністерства юстиції (м.Дніпро), актовий запис №34 від 28.10.1996). Відповідно до свідоцтва про народження № [NUMBER] виданого 24.11.1965 року Шевченківським РАЦС м.Запоріжжя, батьком [PERSON] був [PERSON] . У свою чергу [PERSON] , помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим відділом реєстрації актів громадського стану міськвиконкому м.Запоріжжя від 05.10.1995 року. Відповідно до посвідки про народження серії [NUMBER] матір`ю [PERSON] була [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка б належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Таким чином, спадкоємцем першої черги, в порядку представлення за законом після смерті [PERSON] , став її онук [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилась спадщина на належне їй майно, а саме на майновий пай, що підтверджується свідоцтвом про право на майновий пай №544 зареєстрованого Любимівською сільською радою 30.08.2000 за №645, довідками СВК «Таврія» від 16.01.2001 року №13, довідкою Любимівської сільської ради від 26.01.2001 №19 відповідно до яких, [PERSON] має право на земельну частку (пай) за сертифікатом серії ЗП №0205032 у СВК «Таврія» Любимівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області розміром 5,81 га умовних кадастрових гектарах та була включена до списку громадян членів СВК «Таврія» за №400, додаток до державного акту №000590. Відповідно до листа відділу у Вільнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області від 06.10.2020 №2296/165-20 [PERSON] була зазначена в списках щодо отримання сертифікату на право на земельну частку (пай) за №400, який відповідно до запису в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) був отриманий її донькою [PERSON] на підставі свідоцтва про смерть. Про наявність вказаних документів та спадкової маси, [PERSON] дізнався від [PERSON] , який є онуком [PERSON] та відповідно правнуком [PERSON] . [PERSON] , померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 08.09.2014 року. Відповідно до довідки Любимівської сільської ради від 05.10.2020 року №02-03-11/385, померла [PERSON] була зареєстрована та проживала з 1997 року в [ADDRESS] . За даною адресою разом з [PERSON] на день її смерті проживав без реєстрації її онук [PERSON] з дружиною та донькою, він був членом її сім`ї, вів спільне господарство, здійснював догляд за [PERSON] та поніс витрати на її поховання. Відповідно до довідки виконавчого комітету Вільнянської міської ради від 19.04.2021 року №47, померла [PERSON] була зареєстрована з 1977 року в с. Петрівське Любимівської сільської ради де постійно проживала на день смерті. [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті своєї бабусі, успадкував житловий будинок за адресою [ADDRESS] , огород, якими користується по теперішній час, її наручний годинник «Чайка», велосипед «Україна», трудові винагороди за працю, вишивки зроблені бабусею зберігає як сімейну реліквію та пам`ять. 21квітня 2021 року позивач звернулася до Вільнянської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але постановою державного нотаріуса від 30.04.2021 за № 619/02-31 було відмовлено у видачі такого свідоцтва, оскільки позивач не прийняв спадщину в установлений законом термін та не вступив в права спадкоємця фактично. Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину й іншим шляхом поновити свої спадкові права позивач не має можливості. Позивач зазначив, що пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин через життєві обставини. Відповідно до ст.527 ЦК РСР України 1963 року, спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. За вимогами ст.248ЦК РСР України 1963 року, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ст. 549 ЦК РСР України 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Суд вважає причину пропуску строку поважною та приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року, додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК для прийняття спадщини. Враховуючи те, що позивач просить не стягувати з відповідача сплачений судовий збір, судові витрати слід залишити за позивачем.

Outcome: approved