Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

В січні 2021 р. до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява [PERSON] до ТОВ «Споживчий центр» про визнання договору недійсним. В квітні 2021 р. до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла зустрічна позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до [PERSON] , в якому просили стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №16.10.2020-100002988 в розмірі 13600,00 грн та судовий збір в сумі 2270,00 грн. Протокольною ухвалою суду від 17.05.2021 р. прийнято зустрічний позов ТОВ «Споживчий центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] до ТОВ «Споживчий центр» про визнання договору недійсним та здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою судді від 04.08.2021 р. позовну заяву [PERSON] до ТОВ «Споживчий центр» про визнання договору недійсним залишено без руху, а ухвалою судді від 31.08.2021 р. позовну заяву [PERSON] повернуто позивачу внаслідок не усунення недоліків. Протокольною ухвалою суду від 27.09.2021 р. закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті. Зустрічна позовна заява мотивована тим, що 16.10.2020 р. між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір №16.10.2020-100002988, за яким позичальнику було надано кредит в розмірі 8000,00 грн на 28 календарних днів з кінцевим терміном повернення кредиту до 13.11.2020 р. та процентами за користування кредитом в сумі 5600,00 грн. ТОВ «Споживчий центр» належним чином виконало зобов`язання з надання [PERSON] кредиту, але остання заборгованість не погашає, чим порушила зобов`язання, встановлені договором. Вказане стало підставою для звернення до суду з зустрічною позовною заявою. У відзиві на зустрічну позовну заяву [PERSON] заперечує щодо задоволення позову, зазначає, що право позикодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після визначеного строку кредитування. Вважає, що належного розрахунку заборгованості не надано, ТОВ «Споживчий центр» не враховано оплати, які вона здійснювала в погашення заборгованості. Крім цього, [PERSON] вважає кредитний договір недійсним, їй не була надана інформація про умови договору. (а.с. 71-75) У відповіді на відзив представник ТОВ «Споживчий центр» зазначає, що предметом позову, окрім стягнення основної суми боргу, є договірні проценти, які встановлені за домовленості сторін. Жодних платежів в погашення заборгованості [PERSON] не сплачувала, підстави для визнання договору недійсним відсутні. Вважає, що умовами договору [PERSON] була ознайомлена, перед договором №16.10.2020-100002988 з [PERSON] було укладено чотири договором з аналогічними умовами. У запереченні [PERSON] вказує аналогічні доводи, які містяться у відзиві на позову, наголошує на недійсності договору та неможливості нарахування процентів після визначеного строку кредитування. В судовому засіданні представник позивача за зустрічним позовом свій позов підтримав за викладених у зустрічній позовній заяві обставин, просив його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлялась про день та час розгляду справи, причини неявки суду не відомі. У відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи те, що позиція відповідача у справі зрозуміла, висловлена у відзиві на позов та заперечені, беручи до уваги те, що справа перебуває в провадженні судді Осаулова А.А. з 25.01.2021 р., суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторони відповідача. При цьому, суд враховує, що Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Крім цього, Верховний Суд в постанові від 01.10.2020 р. у справі №361/8331/18 виходив з того, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Суд, вислухавши пояснення сторони позивача, дослідивши зібрані в справі письмові докази, вважає за можливе позовні вимоги задовольнити з огляду на наступне. Судом встановлено, що 16.10.2020 року між ТОВ Споживчий центр та [PERSON] був укладений кредитний договір №16.10.2020-100002988, за умовами якого остання отримала кредит в сумі 8000,00 грн. терміном на 28 календарних дні, зі сплатою за користування кредитом процентів нарахованих згідно п.1.4 цього договору в розмірі 5600,00 грн., що становить 70% в процентному значенні, зі строком повернення кредиту до 13.11.2020 року включно. Термін дії договору відповідно до п.8.1 становить 28 днів. Згідно п. 4.6.1-4.6.3 договору позичальник підтвердив, що він уклав договір повністю усвідомлюючи значення своїх дій та згідно з вільним волевиявленням, він повністю розуміє та вважає справедливими щодо себе усі умови договору, свої права та обов`язки за договором і погоджується з ними, він володіє всіма необхідними документами, що необхідні для укладення договору та має здатність виконувати його умови. (а.с.57-58). Факт видачі [PERSON] коштів в розмірі 8000,00 грн за договором №16.10.2020-100002988 підтверджується фіскальним чеком від 16.10.2020 р. (а.с. 59) Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк ( ч. 1 ст. 530 ЦК України ). За частиною першою статті 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завданні простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Частиною другою статті 625 цього ж кодексу передбачено, що боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та розмір процентів встановлений договором. Згідно з частинами першою і другою статті 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У зв`язку з невиконання відповідачем вимог договору, у останньої утворилась заборгованість в розмірі 13600,00 грн, яка складається з 8000,00 грн заборгованості за тілом кредиту, 5600,00 грн заборгованості за процентами, що підтверджується розрахунком заборгованості. (а.с.60) Посилання [PERSON] щодо нарахування процентів після закінчення визначеного строку кредитування спростовується умовами кредитного договору, а саме п. 4.1. договору №16.10.2020-100002988, за яким проценти в розмірі 5600,00 грн нараховані за 28 календарних днів користування кредтом. На момент розгляду справи відповідач не сплатила зазначену суму заборгованості. Будь-яких доказів, що підтверджують невідповідність розміру заборгованості умовам кредитного договору, суду надано не було. Відповідач не погоджуючи з розрахунком заборгованості, свого розрахунку не надає, жодних доказів, що підтверджуються виконання умов договору №16.10.2020-100002988 та сплату за ним заборгованості матеріали справи не містять. Умови договору також не оспорюються. Обставини визнання недійсним вказаного договору повинні досліджуватись в рамках розгляду іншої справи, на теперішній час судового рішення, яким встановлені обставини недійсності договору №16.10.2020-100002988, не надано. Враховуючи те, що зобов`язання не виконуються з вини відповідача, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом стягнення з [PERSON] заборгованості в розмірі 13600,00 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2270,00 грн. Згідно п.п.15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Outcome: approved