Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась із позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позов мотивований тим, що сторони від спільного шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Дочка перебуває на утриманні матері, а відповідач добровільно кошти на утримання дитини не надає, у звязку з чим вона звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на свою користь на утримання дочки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не зявилась, але до початку розгляду справи надала суду заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, але до початку розгляду справи надав суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-АМ № 199232, виданого 04.08.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Частиною 1 статті 141 Сімейного кодексу України визначено, що мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини. Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В частині 3 статті 181 Сімейного кодексу України зазначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст.182 цього Кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку. Згідно з ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов до переконання про задоволення позову з таких підстав. Сторони від спільного проживання в шлюбі мають дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав у повному обсязі. Судом відповідно до ч.4, ч.5 ст.174 ЦПК України встановлено, що визнання позовних вимог відповідачем є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому приймається судом. Беручи до уваги наведені обставини, а також безумовне визнання відповідачем позовних вимог, суд дійшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі в межах заявлених вимог. Питання судових витрат суд вирішує в порядку ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved