Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

В травні 2015 року позивач звернулася до суду із вищезазначеним позовом, в якому просила суд визнати за нею право власності на ? частину квартири [ADDRESS], мотивуючи свої вимоги з урахуванням пояснень в судовому засіданні наступним. Так, [INFO] померла мати позивача [PERSON] Після її смерті залишилася спадщина у вигляді вищезазначеної квартири. За час свого життя мати склала заповіт, яким заповіла дану квартиру відповідачу [PERSON] Зважаючи на те, що позивач є пенсіонером та особою похилого віку, вона вважає, що відповідно до положень цивільного законодавства має право претендувати на обов`язкову долю у спадщині. Позивач стверджує, що вчасно звернулася із відповідною заявою до нотаріальної контори, проте свідоцтво їй видане не було, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на квартиру (а.с.3, 92) Відповідач [PERSON] подала зустрічний позов, в якому просила суд усунути позивача від права на спадкування за законом спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON], мотивуючи свої вимоги з урахуванням пояснень в судовому засіданні наступним. Так, відповідач [PERSON] є онукою [PERSON] Батько відповідача був рідним батьком позивача, проте помер. Відповідач [PERSON] стверджує, що померла [PERSON] була не тільки особою похилого віку, але й мала незадовільний стан здоров`я, у зв`язку із чим перебувала у безпорадному стані. В свою чергу, позивач ухилялася від надання матері померлій [PERSON] необхідної допомоги на відміну від неї. За померлою [PERSON] доглядали виключно вона - відповідач та її матір (а.с.94-96) Обидві сторони категорично заперечували проти задоволення позову протилежної сторони. Представник позивача підтримав позовні вимоги позивача, а в задоволенні зустрічного позову просив відмовити, оскільки був переконаний, що вимоги за зустрічним позовом є недоведеними. Окрім того, звертав увагу суду на те, що відповідач [PERSON] не довела ні сам факт перебування матері позивача у безпорадному стані та такого, який би вимагав безумовного стороннього догляду, так і те, що позивач із померлою не спілкувалися взагалі, оскільки вона не весь час перебувала із померлою і про таке спілкування могла просто не знати. Звертав увагу суду на те, що сама поведінка відповідача [PERSON] направлена на те, що лише безпідставно позбавити позивача спадщини, бо вона має «на руках» всі правовстановлюючі документи на квартиру і ховає їх від нотаріуса, щоб останній не зміг видати позивачу відповідне свідоцтво. Представник відповідача також підтримав лише позов відповідача і вважав, що позивач не має права претендувати на спадщину після померлої матері. Безпосередньо яким чином ухилялася позивач від надання допомоги померлій за час життя останньої і взагалі чим підтверджено необхідність надання такої допомоги сказати не зміг. Відповідач Київська міська рада направила на адресу суду листа, в якому просила суд розглядати справу за відсутності свого представника (а.с.70-71) Заслухавши сторони та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин, чи слід задовольнити позов або в позові відмовити (ст.214 ЦПК України) При цьому саме сторони повинні довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог чи заперечень (ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України) З представлених суду документів вбачається, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.32) Померла на день смерті була зареєстрована за адресою [ADDRESS], що підтверджується довідкою КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Центр обслуговування споживачів №2 від 19.01.2015 №231 та від 19.01.2015 №280 (а.с.33, 34), яка на праві власності була зареєстрована за померлою, що вбачається з договору купівлі-продажу нерухомості від 14.11.1997 Київської універсальної біржі, копія якого міститься в матеріалах витребуваної спадкової справи. Право власності померлої [PERSON] зареєстровано в КП КМБТІ (а.с.18, 51) Так, позивач 20.01.2015 звернулася із заявою про прийняття спадщини до П`ятої Київської державної нотаріальної контори, яка залишилася після смерті своєї матері (а.с.31), заведена спадкова справа (а.с.30, 39) Факт родинних відносин між позивачем та померлою [PERSON] підтверджено свідоцтвом про народження позивача (а.с.38) В той же час, в матеріалах спадкової справи міститься Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) про те, що 29.07.2014 [PERSON] склала заповіт (а.с.40) Згідно заповіту від 29.07.2014 [PERSON] заповіла належну їй на праві власності вищезазначену квартиру [PERSON], заповіт посвідчений нотаріусом в нотаріальній конторі (а.с.46) 14.02.2015 [PERSON] подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини після померлої [PERSON] (а.с.42) 14.02.2015 нотаріальна контора направила в КП КМБТІ запит із необхідністю надання інформації з приводу того, чи видавався дублікат правовстановлюючого документа на вищезазначену квартиру. Ці дані необхідні для оформлення спадщини [PERSON] (а.с.48) У померлої окрім позивача був і син - батько відповідача [PERSON] - [PERSON], [INFO]., який помер ще [INFO], що підтверджується відповідно свідоцтвом про народження та записом акта про смерть №4759 (а.с.57, 58) 14.05.2015 позивач знову звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частку у спадщині, тобто на ? частину вищезазначеної квартири (а.с.59) 14.05.2015 нотаріальна контора направила позивачу листа, згідно якого видати їй свідоцтво не виявляється можливим, оскільки оригінали правовстановлюючих документів на квартиру не були надані, також не було відомостей в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо власника цієї квартири, що знайшло своє підтвердження також під час розгляду справи (а.с.62, 149) Відповідно до ст.1241 ЦК України в тому числі повнолітні непрацездатні діти спадкодавця спадкують незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них в разі спадкування за законом (обов`язкова частка) Статтею 1261 ЦК України передбачено, що до першої черги спадкоємців за законом належать діти спадкодавця, той з подружжя, що пережив, та батьки. Судовим розглядом встановлено, що спадкоємцем першої черги могла бути лише позивач, яка вчасно звернулася із заявою до нотаріальної контори. Згідно ч.1 ст.1266 ЦК України внуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхньому батькові, якби він був живий на час відкриття спадщини. Таким чином, вимоги позивача про можливість нею отримання в спадщину ? частини вищезазначеної квартири гуртуються на положеннях діючого законодавства. Між тим, відповідач [PERSON] визнала в судовому засіданні, що правовстановлюючі документи на дану квартиру вона тримає в себе і не має бажання надавати нотаріусу, оскільки вирішила оспорювати в судовому порядку право спадкування позивача. Однак, під час розгляду справи підстави зустрічного позову не були доведені належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст.57-60 ЦПК України. Суд погоджується із доводами позивача про те, що відповідачем не доведений сам факт перебування померлої [PERSON] в тяжкому фізичному стані і наявністю проблем із здоров`ям, відмінним від тих, які можуть бути в неї наявними зважаючи на її дуже похилий вік. Не підтверджений саме «безпорадний» стан [PERSON], час, з якого такий стан ймовірно мав місце не наведений. Навпаки, факт «безпорадного» стану спростований самим позивачем, яка надала суду трудову книжку померлої, згідно якої вона до 83 років працювала (а.с.117, 125-127) І відповідно відсутність такого стану виключає і необхідність у сторонньому догляді. Відповідь на запит КНП «Центру первинної медико-санітарної допомоги №1» Солом`янського району м. Києва свідчить про наявність у померлої бронхіальної астми та ішемічної хвороби серця, атеросклеротичного кардіосклерозу, інколи вона хворіла на гостру респіраторну інфекцію (а.с.136) В даному випадку, суд погоджується із позивачем, що ці захворювання могли бути обумовлені віком померлої [PERSON] Будь-яких інших доказів тяжкого або безпорадного стану здоров`я [PERSON] відповідач суду не надала. Яким чином «ухилялася» при цьому позивач навіть від спілкування із померлою, також залишилося незрозумілим. Позивач же навпаки представила суду документи, з яких вбачається, що саме вона займалася похованням матері (а.с.115) Суд критично оцінює і наявні в матеріалах справи квитанції про сплату комунальних платежів, оскільки невідомо хто здійснював таку проплату (а.с.101-104) Щодо обставин, які навели допитані в судовому засіданні свідки. Свідок [PERSON], яка зазначила, що працювала із матір`ю відповідача [PERSON], і за її переконанням засвідчує, що матір [PERSON] здійснювала за нею догляд, а хто міг ще це робити, їй відомо це, оскільки остання часто для цього відпрашувалася із роботи, а ще їй це відомо з телефонних розмов із померлою. Всі в колективі на роботі це завжди обговорювали))) Суд вважає за необхідне зазначити, що предметом розгляду цієї справи не є підтвердження догляду і турботи за померлою за час її життя саме зі сторони матері відповідача [PERSON], відтак ці свідчення суд вважає такими, що не мають відношення до справи. Свідок [PERSON], яка є матір`ю відповідача [PERSON] також підтвердила, що вона допомогала померлій, приїзжала до неї, коли та їй телефонувала. Коли в липні 2014 року [PERSON] впала, саме вона їй готувала їсти. Факт «безпорадного» стану саме в цей період суд піддає сумніву, оскільки саме в цей час (кінець липня) померла [PERSON] сама поїхала до нотаріальної контори для складання заповіту, що сторонами не оспорюється. Дійсно, доводи позивача заслуговують на увагу в тій частині, що попередньо наведені свідки не могли знати в час своєї відсутності чи спілкувалася позивач із своєю матір`ю. Ці обставини не навела і свідок [PERSON], яка є соціальним працівником, і два рази на тиждень приходила до померлої. На питання, скільки часу вона із нею проводила, відповіла - що в тиждень - дві години. Таким чином, допитані в судовому засіданні свідки не підтвердили ту обставину, що померла перебувала саме у безпорадному стані, а по друге, що позивач ухилялася від догляду за нею. Суд вважає, що презюмується виконання дітьми обов`язку по догляду за батьками похилого віку, поки не доведено протилежне. Вищезазначені ж свідки можуть бути зацікавлені в силу знайомства та відповідно рідства із відповідачем [PERSON] у результатах розгляду справи. Нотаріально посвідчені заяви [PERSON] та [PERSON], надані відповідачем [PERSON] суд оцінює також критично, оскільки незважаючи на задоволення клопотання про їх виклик для допиту в судовому засіданні останні не з`явилися, відповідач [PERSON] в подальшому просила їх не допитувати, а в цих заявах нотаріус посвідчив лише особу, яка їх писала. Їх проживання і реєстрація в іншій області свідчить на користь доводів позивача, що вони тривалий час в Києві не проживають і не можуть нічого знати по обставинам справи (а.с.147, 148) Зважаючи на те, що суд розглядає справи виключно в межах тих вимог, які заявлені сторонами, а також оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності і взаємному зв`язку, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову та недоведеність вимог за зустрічним позовом. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем за пред'явлення позовних вимог судовий збір підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача в сумі 500,00 грн. (а.с.2) На підставі викладеного та

Outcome: approved