Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

В червні 2014 року прокурор звернувся в суд з цим позовом в інтересах дітей, посилаючись на те, що після смерті їх батьків, відкрилася спадщина на землю, право власності на яку було підтверджено державними актами, в яких при видачі помилково зазначено не вірні кадастрові номери, що перешкоджає у їх спадкуванні. Рішенням Миргородського міськрайонного суду від 08 липня 2014 року позов прокурора задоволено та визнано за [PERSON] і [PERSON] право власності в порядку спадкування по ? частині земельних ділянок, які належали їх батькам / а.с. 61 - 64 /. Після набрання згаданим рішенням законної сили, було з'ясовано, що по причині подання до суду неточної інформації про кадастрові номери спадкових земельних ділянок, особи, в інтересах яких прокурором було подано позов, не можуть в повній мірі реалізувати своє право на спадкування, що і змусило прокурора звернутися в суд з заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами / а.с. 77 - 79 /. Ухвалою суду від 10 листопада 2014 року відкрито провадження за заявою прокурора про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами / а.с. 83 /. Прокурор заявлений позов підтримав, просив задовольнити його / а.с. 95/. Відповідач проти заявленого позову не заперечував, направивши до суду листа, за змістом якого справу просив розглядати у відсутність його представника / а.с. 94 /. Представники третіх осіб від Другої миргородської державної нотаріальної контори та Яхницької спеціалізованої загальноосвітньої школи - інтернату Лохвицького району Полтавської області не заперечували проти задоволення заяви прокурора, направивши листи, в яких висловили прохання про розгляд справи у відсутність їхніх представників / а.с. 91, 92 /. Представники третіх осіб від Управління Держземагенства у Миргородському районі та Реєстраційної служби Миргородського міськрайонного управління юстиції, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи / а.с. 84, 86, 88 /, в судове засідання не прибули. В супереч вимогам ст. 77 ч. 2 ЦПК України про причини неявки цих представників суд не повідомлений. Дослідивши письмові докази по справі та, проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить до висновку про те, що заява прокурора про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами є обґрунтованою, а відтак наявні правові підстави для скасування судового рішення, що переглядається, і прийняття нового судового рішення. Як встановлено судом, неповнолітній [PERSON] і малолітня [PERSON] є відповідно сином та дочкою [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження / а.с. 5, 12 /. За життя батько та мати цих дітей мали у своїй власності по земельній ділянці площею 2,34 гектара кожна для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державних актів серії ПЛ № 107490 та серії ПЛ № 107489, розташовані на території земель Попівської сільської ради Миргородського району, що підтверджується копіями таких актів / а.с. 21, 24 /. [INFO] та [INFO] відповідно спадкодавці [PERSON] і [PERSON] померли, що підтверджується копіями свідоцтв про їх смерть / а.с. 19, 20 /, внаслідок чого відкрилася спадщина. Заповітів ці спадкоємці не залишили, з огляду на що спадкування мало здійснюватися за законом. Після смерті згаданих осіб, їх дітям надано статус дитини - сироти і ці діти навчаються в Яхницькій спеціалізованій загальноосвітній школі - інтернаті та перебувають на повному державному утриманні / а.с. 10, 11, 17, 18 /. Саме вказаний спеціальний заклад і здійснює опіку та піклування над неповнолітнім [PERSON] і малолітньою [PERSON] на підставі положень ст. 66 ЦК України та ст. 245 Сімейного кодексу України. Відповідно до частин 4, 5 ст. 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня особа, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 ЦК України. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Факт прийняття спадщини дітьми підтверджується повідомленням Другої миргородської державної нотаріальної контори та інформаційними довідками зі Спадкового реєстру / а.с. 47, 48, 49, 50 /. Статтею 1267 ч. 1 ЦК України визначено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Після смерті спадкодавців, керівник спеціалізованого закладу, в якому навчаються згадані діти сироти у строк, встановлений законом, звернувся до органів нотаріату з заявою про прийняття спадщини, що підтверджується дослідженими судом письмовими доказами / а.с. 30, 31, 32, 33, 34, 35 /. Проте, постановою державного нотаріуса від 08.05.2014 року вказаному представнику відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину у виді земельних ділянок на ім'я дітей, після їх померлих батьків, по причині відсутності правовстановлюючих документів на земельні ділянки / а.с. 36 /. В послідуючому встановлено невідповідність кадастрових номерів у держаних актах на ім'я спадкодавців з кадастровими номерами земельних ділянок у відповідному державному реєстрі, що є нововиявленою обставиною, яка дає правові підстави для перегляду попереднього судового рішення. Така невідповідність цих номерів підтверджена документами землевпорядного органу / а.с. 27, 81, 82 /. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Як вбачається зі змісту ст. 1225 ч. 1 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Оскільки неповнолітній [PERSON] і малолітня [PERSON] є єдиними спадкоємцями за законом на земельні ділянки померлих батьків, через представника вчинили дії по прийняттю спадщини, то вони набули право по ? частині на ці земельні ділянки в порядку спадкування. Це право ніким не оспорюється, а підстав для визнання спадщини відумерлою немає.

Outcome: approved