Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-09 00:00:00

До Вільнянського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та примусового зняття з реєстрації. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що останній є власником будинку [ADDRESS] , що підтверджується договору купівлі-продажу від 05.09.2011, ВРМ № 818639, витягом з державного реєстру правочинів № 10338567 від 05.09.2011 р. технічним паспортом на житловий будинок № 127 від 18.07.2011 р. У цьому будинку зареєстровано 5 осіб , а саме сам позивач, цивільна дружина [PERSON] , донька позивача, [PERSON] та сини його цивільної дружини, [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується довідкою про склад сім`ї від 26.05.2020 року № 361, однак останні крім позивача та його доньки на даний час фактично з листопада 2019 року за цією адресою не проживають, а проживають за адресою: [ADDRESS] . Даний факт підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов заявника від 07.09.2018 року № 49. Зазначені обставини спричинюють проблеми позивачу з нарахуванням субсидій, чим об`єктивно порушуються його права як власника нерухомості. З огляду на вищевикладене, позивач змушений звернутися до суду з вищезазначеними вимогами. Позивач в судовому засіданні свої вимоги підтримав. На задоволенні позову наполягав. В судове засідання також з`явилася відповідачка, [PERSON] , яка підтвердила обставини, які зазначені позивачем та не заперечувала проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, враховуючи наступне. Судом встановлено,що відповідачі: [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою від 26.05.2020 року №361, виданою виконавчим комітетом Петро-Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області. Проте, відповідачі за зазначеною адресою не проживають, що підтверджується також актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 26.05.2020 № 365 , складеного зазначеним органом місцевого самоврядування. В зазначеному акті, крім того, вказано, що прописані інші члени сім`ї перешкоджають оформленню субсидії. Власником вказаного будинку є позивач [PERSON] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 05.09.2011 року укладеного між позивачем та [PERSON] , [INFO] , посвідченого приватним нотаріусом Тиханською С.Я., номер правочину 4620717, реєстраційний № об`єкту (предмет правочину):34198380, а також технічним паспортом на житловий будинок , виготовлений 18.07.2011 року Запорізьким міжміським бюро технічної інвентаризації. Факт відсутності проживання за вказаною адресою визнано також відповідачкою, [PERSON] , що відповідно до вимог ч.1 ст.82 ЦПК України не підлягає доказуванню. За змістом ч. 1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Оскільки відповідачі за зазначеною адресою не проживають, суд приходить до висновку, що останні втратили право на користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS] . Разом з тим, що стосується вимоги щодо примусового зняття з реєстраційного обліку, то таке примусове зобов`язання не ґрунтується на законі в даному випадку, оскільки питання та підстави для зняття з реєстрації визначені ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», яка зокрема передбачає, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється, у тому числі, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. З огляду на зазначене зняття особи з реєстраційного обліку проводиться компетентними, уповноваженими на це органами, зокрема на підставі рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Таким чином, д рішення суду про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням є саме по собі достатньої правовою підставою для зняття з реєстраційного обліку осіб, які втратили право користування житловим приміщенням. Лише в разі відмови компетентного органу здійснити зняття особи з реєстраційного обліку на підставі рішення суду, такі дії можуть бути оскаржені до суду, тому в задоволенні передчасних позовних вимог про примусове зняття з реєстрації місця проживання необхідно відмовити. Такий висновок узгоджується з правовим висновком, який Верховний Суд виклав у постанові від 04 грудня 2019 року у справі № 235/9835/15-ц (провадження № 61-8142св18). Враховуючи те, що від сплати судового збору позивач звільнений як учасник бойових дій (пункт 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір»), то судовий збір при задоволенні вимог немайнового характеру слід стягнути з повнолітніх відповідачів на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial