Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

Державний виконавець відділу Державної виконавчої служби Новгород-Сіверського міськрайонного управління юстиції Чернігівської області [PERSON] звернувся до суду із заявою про розяснення виконання рішення Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 25 вересня 2015 року, винесеного за результатами розгляду справи №739/1033/15-ц, яким задоволено зустрічний позов ТОВ «Агрофірма ім. Шевченка» та прийнято рішення про виселення [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] з будинку, розташованого в с. Чайкине Новгород-Сіверського району по вул. Л. Кучми, 57-а, без надання іншого житлового приміщення. Заява мотивована тим, що в ході виконання зазначеного рішення суду було отримано лист від служби у справах дітей Новгород-Сіверської районної державної адміністрації Чернігівіської області щодо неможливості виселення малолітніх дітей у осінньо-зимовий період, оскільки це несе загрозу для життя та здоровя дітей. У судовому засіданні державний виконавець свою заяву підтримав та просив розяснити рішення суду в частині виселення малолітніх дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON] з житлового будинку без надання іншого житла. Представник служби у справах дітей у судовому засіданні заяву підтримав, заявив, що служба у справах дітей проти виселення дітей з житлового будинку без надання іншого житла, оскільки це не відповідає інтересам таких дітей, при цьому зазначив, що у випадку якщо буде здійснено виселення за наявності відповідного звернення виселені діти можуть бути тимчасово влаштовані для проживання. Представник третьої особи у справі Чайкинської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області заявив, що сільська рада не має змоги надати родині [PERSON] у випадку їх виселення іншого житла. Боржник та представник боржника заяву підтримали та просили надати розяснення щодо виконання рішення суду. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши додані до заяви докази, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до частини першої статті 221 Цивільного процесуального кодексу України якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій розяснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту. Як встановлено, рішенням Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 25 вересня 2015 року, яке набрало законної сили 26 листопада 2015 року, задоволено зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма імені Шевченка» до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів за зустрічним позовом Новгород-Сіверська районна державна адміністрація Чернігівської області, про виселення з житла без надання іншого жилого приміщення та повернення житлового будинку. Прийнято рішення виселити [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], з житлового будинку, розташованого за адресою: Чернігівська область, Новгород-Сіверський район, с. Чайкине, вул. Л. Кучми, 57-а, без надання іншого жилого приміщення. 04 січня 2016 року заступником начальника Новгород-Сіверської ДВС винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень №,№49739174, 49739326, 49739079, 49739134 та 49739105 щодо виконання вказаного рішення суду від 25 вересня 2016 року. Питання виконання рішення суду про виселення боржника врегульовано положеннями статті 78 Закону України «Про виконавче провадження», частинами другою пятою якої визначено, що у разі невиконання боржником рішення самостійно державний виконавець виконує його примусово. Державний виконавець зобов'язаний письмово повідомити боржника про день і час примусового виселення. Відсутність боржника, повідомленого про день і час виселення, під час виконання рішення не є перешкодою для виконання рішення. Виселення полягає у звільненні приміщення, зазначеного у виконавчому документі, від особи (осіб), яка виселяється, її майна, домашніх тварин та у забороні такій особі користуватися цим приміщенням. Примусовому виселенню підлягають виключно особи, зазначені у виконавчому документі. Статтею 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці відповідно до національних умов і в межах своїх можливостей вживають необхідних заходів щодо надання допомоги батькам та іншим особам, які виховують дітей, у здійсненні цього права і у випадку необхідності надають матеріальну допомогу і підтримують програми, особливо щодо забезпечення дитини харчуванням, одягом і житлом. Статтею 1 Закону України «Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей» від 24 січня 1995 року №20/95-ВР визначено, що здійснення соціального захисту дітей і профілактики серед них правопорушень покладається в межах визначеної компетенції на центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері сімї та дітей, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері сімї та дітей, орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим у сфері сімї та дітей, відповідні структурні підрозділи обласних, Київської та Севастопольської міських, районних державних адміністрацій, виконавчих органів міських і районних у містах рад. З наведених вище правових приписів висновується, що рішення суду про виселення осіб з житла у разі його невиконання такими особами добровільно, має здійснюватися державним виконавцем у примусовому порядку, визначеному законодавством. При цьому, з метою захисту прав дітей, які підлягають виселення без надання іншого житла, у разі, якщо батьки таких дітей не можуть забезпечити їх житлом, державний виконавець має залучити відповідний орган виконавчої влади, уповноважений на здійснення соціального захисту дітей. Оскільки згідно рішення суду від 25 вересня 2015 року, винесеного за результатами розгляду справи №739/1033/15-ц, малолітні [PERSON], [PERSON] та [PERSON] підлягають виселенню з житлового будинку без надання іншого житла, враховуючи, що на час розгляду заяви зазначене вище рішення суду не виконано, строк, протягом якого рішення може бути виконано, не закінчився і розяснення рішення не призведе до зміни його суті та не торкнеться питань, які не були предметом судового розгляду, суд приходить до висновку про необхідність розяснення, що державний виконавець під час примусового виконання рішення суду від 25 версня 2015 року в частині виселення малолітніх [PERSON], [PERSON] та [PERSON] з житлого будинку без надання іншого житла, має залучити представників служби у справах дітей Новгород-Сіверської районної державної адміністрації Чернігівської області для вжиття ними заходів щодо соціального захисту вказаних дітей. На підставі викладеного,

Outcome: approved