Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-01 00:00:00

В серпні 2020 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про визнання виконавчого напису №3507 від 06.09.2019 року, вчиненого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком Віктором Станіславовичем, про стягнення з неї на користь АТ «БАНК ФОРВАРД» заборгованості за кредитним договором в розмірі 14360,99 грн. та 850,00грн. за вчинення виконавчого напису, таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що нотаріусом вчинений виконавчий напис без наявності усіх передбачених законом документів, а також зазначена заборгованість не є безспірною, вона не отримувала письмової вимоги (повідомлення) від банку. Немає жодної інформації зі сторони банку щодо кредитних зобов`язань. Вважає, що суми відсотків та комісій є надмірно великими та необгрунтованими. Більше того, сума комісії нотаріусом включена до суми заборгованості по тілу кредиту. В матеріалах нотаріальної справи відсутня належним чином оформлена та засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. А тому змушена звернутись до суду з позовом щодо захисту своїх прав. Сторони в судове засідання не прибули. Про час та місце розгляду повідомлені належним чино. Представник позивача надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю. Розгляд справи просили провести без участі сторони позивача та його представника. Не заперечували щодо винесення заочного рішення. Представник відповідача своїм правом на подачу відзиву не скористався, в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки не повідомили. Також до суду не надходили від відповідача заяви чи клопотання щодо розгляду справи. Від приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюка В.С. також заяв, клопотань не надійшло. З огляду на вказане, суд з урахуванням положень ч. 1 ст. 280, ст. 281 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, фіксація судового процесу на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що приватним нотаріусом ІМНО Київської області Кондратюком Віктором Станіславовичем було вчинено виконавчий напис №3507 від 06.09.2019 року про стягнення з [PERSON] на користь АТ «БАНК ФОРВАРД» заборгованості за період з 25.05.2018 року по 23.08.2018 року в розмірі 14 360,99 грн., яка складається з заборгованості по тілу кредиту 13835,99 грн., плата за пропуск мінімальних платежів 525,00грн., а також 850 грн. за вчинення цього виконавчого напису (а.с. 12). На підставі вищевказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л. 09.10.2019 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (а.с. 13). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів передбачено в главою 14 Закону України «Про нотаріат» та главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Так, відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно пп.3.1., 3.2. п.п. 3.1 п.3 глави 16 Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 (далі - Перелік). При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для таких висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Згідно розділу 2 Переліку для стягнення заборгованості, що випливають з кредитних відносин, стягувач для одержання виконавчого напису повинен надати нотаріусу оригінал кредитного договору та засвідчену ним виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Заслуговують на увагу посилання позивача, що оскаржуваний виконавчий напис виконаний нотаріусом не на документі, що встановлює заборгованість. Він має бути виконаний на оригіналі документа чи його дублікаті, однак приватним нотаріусом проігноровано ухвалу суду про витребування документів, не надано оригіналу договору, тобто, напис від 06.09.2019 року формально не відповідає вимогам інструкції про викладення виконавчого напису. Також нотаріусом порушені строки вчинення виконавчого напису, оскільки він вчиняється після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором (у нашому випадку) письмової вимоги боржнику про усунення порушень. У вказаному випадку письмова вимога боржнику [PERSON] не направлялась, в матеріалах справи відсутні докази направлення та отримання її позивачем (відповідачем не надано жодних доказів на вчинення своїх правомірних дій). Крім того, вказаний виконавчий напис вчинений за наявності спірної заборгованості, оскільки приватним нотаріусом безпідставно до суми кредиту в розмірі 13 835,99 грн. включено плату як за обслуговування кредиту так і комісію. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази згідно вимог ст.ст. 77-80 ЦПК України мають бути належними, допустимими, достовірними та достатніми. Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. В порушення зазначених процесуальних норм права, відповідачем не спростовано доводи позивача, що між ним і позивачем було укладено договір, позивачем направлялась вимога до позивача про наявність заборгованості та зазначена заборгованість є безспірною, а також не надано інших доказів щодо правомірності своїх дій, в зв`язку з чим позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі. Також наявні підстави згідно ст. 141 ЦПК України для стягнення із відповідача документально підтверджених (а.с. 1, 30) понесених позивачем судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 1261,20 грн.

Outcome: approved