Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

Головний лікар Лисичанської обласної психіатричної лікарні [PERSON] звернувся до Лисичанського міського суду з заявою про продовження амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку [PERSON]. В обґрунтування заявлених вимог заявник посилається на те, що хворий [PERSON], [INFO], перебуває на диспансерному обліку з 1996 року з діагнозом «Шизофренія, шубообразна, афективно-параноїдний тип нападу». Захворювання протікає пріступообразно-прогредиєнтно. В клініці хвороби переважає афективно-бредова симптоматика з чергуванням депресивних і маніакальних фаз, з бердовими ідеями відношення, переслідування, значення. Сформувався дефект особистості на рівні вираженої зміни особистості по типу «фершробен». В період погіршення стану становиться злобним, агресивним, агресивним до оточуючих, бродяжить, імпульсивний. Багаторазово і\~ довгостроково лікувався на стаціонарі Лисичанської ОПЛ. Довгостроково не працює, втрачені соціальні звязки, наростають специфічні зміни особистості у вигляді химерності, емоційної холодності, пасивності, байдужості до близьких, зниження вольових спонукань. Ремісія короткі, неповні, медикаментозні. Потребує регулярного прийому підтримуючого лікування, яке приймає вкрай нерегулярно або не приймає взагалі в період загострення. Ухиляється від спостереження, на прийом звертається вкрай нерегулярно, потребує щомісячного огляду психіатром. Останнє стаціонарне лікування в ЛОПЛ з 09.05.2015 року по 30.06.2015 року. Хворий соціально дезадаптований більшу частину часу проводить вдома, нічим не цікавиться, не одружений, не здатен самостійно вирішувати свої соціальні питання, не має планів на майбутнє. Хворий оглянутий лікувально-консультаційною комісією у складі: зав. диспансерним відділом [PERSON], дільничних психіатрів [PERSON],, [PERSON], які, враховуючі хронічний характер перебігу хвороби, агресивні дії по відношенню к оточуючим, схильність до ухилення від лікування, прийшли до висновку, що [PERSON] потребує в продовженні амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку. У заяві просив суд продовжити амбулаторну психіатричну допомогу у примусовому порядку [PERSON], [INFO], проживаючому за адресою: [INFO], строком на 6 (шість) місяців. Представник психіатричного закладу [PERSON] в судове засідання не зявилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, до суду надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, з рішенням суду заздалегідь згодна.\~\~ Законний представник [PERSON] в судове засідання не зявилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином.\~\~ Хворий [PERSON] в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.\~\~ Вислухавши думку прокурора, який вважав за необхідне заяву задовольнити, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про психіатричну допомогу», у разі необхідності продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку понад 6 місяців лікар-психіатр повинен надіслати до суду за місцем проживання особи заяву про продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави надання особі амбулаторної психіатричної допомоги без її усвідомленої згоди та без згоди її законного представника, передбачені частиною другою цієї статті, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обгрунтування про необхідність продовження надання особі такої допомоги. В подальшому продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON], [INFO], проживає за адресою: [INFO]. Згідно з рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 11 березня 2015 року, Лисичанській обласній психіатричній лікарні було дозволено продовження надання [PERSON] амбулаторної психіатричної допомогу у примусовому порядку.\~ З висновку лікарів-психіатрів стосовно особи з тяжким психічним розладом, яка потребує продовження амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку від 07.04.2016 року, вбачається, що [PERSON], [INFO], інвалід ІІІ групи. З 1996 року перебуває на обліку з діагнозом «Шизофренія, шубообразна, афективно-параноїдний тип нападу». Знаходився на лікуванні у психоневрологічних стаціонарах п'ятнадцять разів, остання госпіталізація в ЛОПЛ з 09.05.2015 року по 30.06.2015 року.\~ Комісія лікарів прийшла до висновку, що на даний час за своїм психічним станом [PERSON] потребує призначення амбулаторної психіатричної допомоги без його усвідомленої згоди, так як виявляє тяжкий розлад у формі шизофренії, в силу якого він може заподіяти значної шкоди своєму здоровю, у звязку з погіршенням психічного стану, у разі ненадання йому психіатричної допомоги. Таким чином, суд вважає, що висновок лікарів-психіатрів містить в собі чітке обґрунтування необхідності продовження амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, а зібрані по справі докази вказують на необхідність продовження амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, тому суд вважає за необхідне заяву головного лікаря Лисичанської обласної психіатричної лікарні [PERSON] про продовження амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку [PERSON] задовольнити.

Outcome: approved