Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-24 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивований тим, що позивач з відповідачем 31.01.2009 зареєстрували шлюб. Від шлюбу подружжя має малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що протягом декількох останніх років стосунки з відповідачем розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими непорозуміння. Вже тривалий час кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сімя припинила своє існування. Шлюбних стосунків позивач з відповідачем не підтримують. Вищевикладене й стало підставою для звернення до суду позивача із вимогою про розірвання шлюбу. Судові витрати позивач просила залишити за нею. Ухвалою суду від 01.02.2019 вищевказану заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у порядку загального позовного провадження. Також, даною ухвалою запропоновано учасникам справи надати суду заяви по суті справи та докази у строк, встановлений судом. У строк, визначений ухвалою суду від 01.02.2019, від відповідача відзив на позов не надійшов. Ухвалою суду від 28.02.2019 підготовче провадження закрито і призначено розгляд справи по суті. Учасники справи в судове засідання не зявилися, хоча відповідно до ст. 128 ЦПК України, були повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Однак, 28.02.2019 відповідач та позивач подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивач у своїй заяві зазначила про підтримання нею позовних вимог, а відповідач - про визнання ним позовних вимог. (а.с .22-23) Враховуючи вищевикладене, заяви позивача і відповідача та положення ст. 223 ЦПК України, суд ухвалив провести судове засідання у відсутність учасників справи (ухвала суду постановлена не виходячи до нарадчої кімнати та занесена до протоколу засідання). При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Верховним Судом України в Постанові Пленуму № 2 від 12.06.2009 в п. 24 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» звернуто увагу, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно із свідоцтвом про шлюб серії 1-АМ № 066254, виданим 31.01.2009 Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрований 31.01.2009, актовий запис № 145. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини [PERSON]. (а.с. 5) Судом встановлено, що позивач з відповідачем від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження. (а.с. 6) Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, враховуючи вищевикладене та безумовне визнання відповідачем позовних вимог, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає за можливе розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Враховуючи клопотання позивача, суд вважає за можливе понесені позивачем судові витрати залишити за нею. На підставі викладеного та

Outcome: approved