Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-03 00:00:00

в травні 2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання останніх такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що вона є власником 1/3 частки житлового будинку [ADDRESS] , зареєстрована та проживає за вказаною адресою. Також в даному будинку зареєстровані з 2011 року відповідачі. Проте за місцем реєстрації з часу реєстрації і по теперішній час без поважних причин не проживають. Разом з тим, реєстрація відповідачів у даному будинку створює незручності власнику житла щодо користування та розпорядження своєю власністю. Зазначені обставини стали підставою для звернення з даним позовом до суду. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася. Надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, судом, відповідно до ч.11\~ст. 128 ЦПК України, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення. Про причину неявки суду не повідомили. Відзиву на позовну заяву не направили, в зв`язку з чим, суд розглядає справу за наявними в справі матеріалами. Третя особа без самостійних вимог [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Третя особа без самостійних вимог [PERSON] в судове засідання не з`явилася. В матеріалах справи є заява, в якій остання просила розглянути справу за її відсутності, проти задоволення позовних вимог [PERSON] заперечувала. Мотивів невизнання позову не зазначала. Суд вважав можливим провести заочний розгляд справи, відповідно до\~ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Зокрема судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником 1/3 частки житлового будинку [ADDRESS] , відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 26.06.2017 року державним нотаріусом Другої Вознесенської державної нотаріальної контори Миколаївської області Обумовлене майно позивач успадкувала після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Інші спадкоємці [PERSON] , [PERSON] спадщину прийняли, але свідоцтва про право на спадщину на 2/3 частки (по 1/3 частці за кожним) не отримали та права власності не зареєстрували (а.с.7, 8, 9, 58, 59, 60). В даному будинку зареєстрована та проживає позивач [PERSON] з 28.03.2008 року. Також з 2011 року за вищевказаною адресою зареєстровані відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (не є членами сім`ї власників житла, колишнього власника), проте за місцем реєстрації не проживають з 2011 року, що знайшло своє підтвердження відповідно до письмових доказів, наявних у матеріалах справи (а.с.10-12, 18, 19, 23, 63-65). [PERSON] , [PERSON] в спадковому будинку не зареєстровані та не проживають (а.с.18). В той же час реєстрація відповідачів у вказаному будинку створює позивачу перешкоди в користуванні своїм майном. Відповідно до\~ст.16 ЦК України\~особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Так, гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16,386,391 ЦК України. Об`єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст. ст.\~379,\~382 ЦК України). Права власника житлового будинку, квартири визначені\~ст. 383 ЦК України\~та\~ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до вимог ст.ст.319,321,391 ЦК України, власник який володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо нього будь-які дії, що не заборонені законом, не може бути протиправно позбавлений права власності або будь-яким чином обмежений у його здійсненні та має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, ст.ст.\~71,\~72,\~116,\~156 ЖК УРСР; ст. 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. За такого, враховуючи встановлені обставини, небажання відповідачів знятися з реєстраційного обліку, наслідком чого є створення ними позивачу незручностей та перешкод у користуванні та розпорядженні майном, позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved