Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

В травні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Позовна заява мотивована тим, що 25 січня 2010 року в с.Григорів Рогатинського району Івано-Франківської області померла мати позивача [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина. Він є спадкоємцем цього майна на підставі заповіту, посвідченого 03 березня 1993 року секретарем виконавчого комітету Григорівської сільської ради Рогатинського району. Вказує на те, що не мав можливості своєчасно подати заяву до нотаріуса про прийняття спадщини, оскільки в цей час перебував за межами України . З урахуванням зазначеного [PERSON] просив визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини у порядку спадкування за заповітом, що відкрилась після смерті матері. Позивач [PERSON] в підготовче засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує у повному обсязі, просив задовольнити. Представник Григорівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області сільський голова [PERSON]М в підготовче засідання не з`явилася, подала заяву про визнання позову та розгляд справи за її відсутності. В зв'язку з тим, що особи, які беруть участь у справі в підготовче засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до частин 3 та 4 ст.200 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав ухвалює у підготовчому засіданні рішення про задоволення позову в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України. Враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає, що є законні підстави для ухвалення у підготовчому засіданні рішення про задоволення позову з огляду на таке. Між сторонами виникли правовідносини щодо прийняття спадщини, яка відкрилася на території Григорівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області, та регулюються нормами Цивільного кодексу України. Судом встановлено, що [PERSON] померла 25 січня 2010 року в с. Григорів Рогатинського району Івано-Франківської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-НМ №103243, виданим виконавчим комітетом Григорівської сільської ради Рогатинського району, актовий запис №1. У звязку із смертю [PERSON] відкрилась спадщина на належні їй земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Григорівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області. 03 березня 1993 року [PERSON] склала заповідальне розпорядження у відповідності до якого все належне їй майно заповіла своєму синові [PERSON] Заповіт не змінено та не скасовано. Згідно постанови державного нотаріуса Рогатинської районної державної нотаріальної контори від 04 травня 2018 року [PERSON] є спадкоємцем померлої [PERSON] за заповітом. Цією постановою [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме: у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Григорівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області, після смерті матері [PERSON] у звязку з пропуском ним строку у шість місяців для прийняття спадщини. Відповідно до положень статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною першою статті 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦК України). Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України в пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. За встановлених обставин суд прийшов до висновку, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, а також враховуючи, що спадщина ніким не прийнята та не визнана судом відумерлою, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved