Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

В серпні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом в якому просив постановити рішення, яким стягнути з [PERSON] на їх користь суму страхового відшкодування в розмірі 4459 грн. 98 коп. та судовий збір у розмірі 1762 грн. У судове засідання представник позивача не зявився, але надав суду заяву в якій позовні вимоги підтримав та просив справу розглядати без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечував (а.с.54). Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином у встановленому законом порядку у відповідності до ст. 130 ЦПК України, що підтверджується конвертом рекомендованої кореспонденції (а.с.57-58), а тому зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223, 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно ч. 6\~ст. 82 ЦПК України\~вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Встановлено, що 30\~листопада 2014\~року о\~00\~год.\~30\~хв.\~водій [PERSON]\~керуючи автомобілем\~[NUMBER]\~переткнув перехрестя\~вул.\~Сєрова та\~пр.\~К.Маркса\~в м.\~Дніпропетровську на\~заборонений сигнал\~світлофору (червоний)\~та скоїв\~зіткнення з\~автомобілем «Хонда»\~державний номерний\~знак [NUMBER]\~під керуванням\~водія [PERSON],\~в результаті\~чого вказані\~автомобілі отримали\~механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 8.7.3е Правил дорожнього руху, тобто допустив правопорушення передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Вина водія [PERSON] підтверджена постановою Дніпропетровської районного суду Дніпропетровської області від 14 січня 2015 року №175/5362/14-п, якою [PERSON] було визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення передбачено ст. 124 КУпАП (а.с.20). Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди застрахованому транспортному засобу «Хонда» державний номерний знак [NUMBER] було завдано механічних ушкоджень, відповідно до чого страхувальник зазнав матеріального збитку. Виконуючи взяті на себе зобов'язання по Договору страхування позивач на підставі страхового акту №1.003.14.00469/VESKO2763 від 05 лютого 2015 року виплатив страхувальнику страхове відшкодування в розмірі 53459 грн. 98 коп., що підтверджується платіжним дорученням №156180 від 10 лютого 2015 року. Враховуючи вищенаведене, загальний розмір фактично понесених витрат позивача склав 53459 грн. 98 коп. Статтею 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як відомо, транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, а відтак на підставі ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 993, ч. 1 ст. 1191 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до Страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] як водія автомобіля [NUMBER], була застрахована в ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» відповідно до Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/45331122. Оскільки, цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована за полісом №АІ/45331122 в ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія», то остання

Outcome: approved