Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

В травні 2021р. позивачка [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просила суд: стягнути з відповідача на свою користь на утримання доньок: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 5000,0 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 28 травня 2021р. і до повноліття кожної дитини. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 23 грудня 2006р., який було розірвано за рішенням суду. В шлюбі у сторін народилися доньки, які проживають разом з позивачкою, і перебувають на її утриманні, оскільки відповідач самоусунувся від виховання дітей, проживає окремо, відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, усі витрати, пов`язані з утриманням дітей, позивачка несе одна. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02 липня 2021р. відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. У встановлений судом строк, стороною відповідача відзив на позов та докази, якими він обґрунтовується не подавались. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 23 грудня 2006р., який було розірвано за рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2020р. по справі № 761/23856/20. В шлюбі у сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивачка наголошувала, що спільні діти сторін знаходяться на її утриманні, а батько дітей - відповідач по справі ухиляється від покладених на нього обов`язків щодо їх утримання. На спростування цих обставин відповідачем не було надано до суду належних і допустимих доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частиною 5 ст. 183 СК України визначено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що спільні діти сторін проживають разом з позивачкою і перебувають повністю на її утриманні, відповідач участі у вихованні та утриманні дітей не приймає. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, беручи до уваги матеріальний стан позивачки, а також те, що спільні діти сторін перебувають на утриманні останньої, та враховуючи те, що судом не встановлено, що на утриманні відповідача є інші особи, оскільки стороною відповідача не були подані в установленому законом порядку належні і допустимі докази, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню аліменти у розмірі по 2618,0 грн. на кожну дитину (враховуючи встановлений прожитковий мінімум для дитини відповідного віку), з індексацією стягуваних сум відповідно до Закону, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму, починаючи з 28 травня 2021р. та до досягнення кожною дитиною повноліття ( [INFO] і 25 червня 2007р. відповідно), при цьому судом враховано, як матеріальний стан сторони позивача, так і матеріальний стан сторони відповідача. Доводи сторони позивача, що до складу аліментів повинні бути включені витрати сторони на навчання спільних дітей судом оцінюються критично, в силу положень ст. 185 СК України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,0 грн. Згідно із п. 1) ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду, в частині вимог про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial