Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-10 00:00:00

До Апостолівського районного суду Дніпропетровської області надійшла заява [PERSON] про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. В обґрунтування заявлених вимог заявниця зазначила, що [INFO] року померла її мати [PERSON]. На її майно відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка на території Першотравенської сільської ради площею 4.089 га, виділена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Заповіт мати не складала, її майно спадкується за законом. Спадкоємцями першої черги [PERSON] є заявниця: [PERSON] (онука спадкодавиці, мати якої [PERSON], дочка спадкодавці, померла [INFO] року), [PERSON] (онук померлої,батько якого-син спадкодавці помер в 1999 році. Заявниця звернулась до нотаріуса із проханням про оформлення її спадкових прав, однак нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину, пославшись на відсутність у заявниці документів на підтвердження прийняття нею спадщини матері, оскільки заяву про прийняття спадщини протягом 6 місяців від дня її відкриття не подавала, за однією адресою з матір'ю зареєстрована не була. Заявниця дійсно не була зареєстрована з матір'ю за однією адресою , у неї є власний будинок в [ADDRESS] , вона зареєстрована за вказаною адресою, однак в липні 2005 року вселилась до будинку матері по [ADDRESS], перевезла до будинку всі свої речі, і із зазначеного часу постійно проживала разом з матір'ю в ньому, проживає по теперішній час. Довести дану обставину документами, зазначеними нотаріусом ( довідкою с/ради) , заявниця не має можливості через відсутність офіційної реєстрації її фактичного місця проживання. З метою захисту спадкових прав заявниця змушена звернутись до суду із даною заявою. Вважає, та обставина, що вона прийняла спадщину, постійно проживаючи разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, має бути встановлена судом. До спільного з матір'ю проживання заявницю спонукали сімейні обставини : вона доглядала за матір'ю та сестрою, яка з дочкою [PERSON] проживали в будинку матері з 2001 року, вони потребували постійної сторонньої допомоги за станом свого здоров'я ( і мати, і сестра практично були нерухомі, сестра страждала на цироз печінки, мати, перебуваючи в похилому віці, 1928 р.н., впала і отримала травму , що перешкоджала їй самостійно пересуватись ). У зв'язку із необхідністю фактично цілодобової потреби перебування поряд з матір'ю та хворою сестрою заявниця весь свій час витрачала на допомогу їм. В своєму будинку бувала рідко, не слідкувала за його технічним станом, він залишився без нагляду, став об'єктом для розкрадання та пошкодження іншими особами. Станом на липень 2005 року її будинок за технічним станом не міг вже використовуватись заявницею як місце проживання. В ньому були вибиті вхідні двері, розбиті вікна, розтрощена плита , побитий шифер, зі стелі текла вода, в одній з кімнат зірвана підлога, сипались стіни. Ремонт будинку потребував значних коштів, а основне - часу, який заявниця не мала можливості витрачати , доглядаючи матір та сестру. Тому в 2005 році вирішила остаточно забрати з будинку залишок своїх речей та переселитись до матері. Проживаючи з матір'ю в її будинку, заявниця вела з нею спільне господарство , обробляла город, готувала їжу, утримувала дім в належному стані, проводила ремонт в будинку , разом харчувались , прала речі матері, прибирала помешкання, виконувала всю необхідну роботу. Саме з будинку матері заявниця організувала поховання сестри після її смерті в 2008 році. Місце своєї реєстрації не змінювала, оскільки кількість зареєстрованих членів сім'ї в будинку матері могла вплинути на розмір комунальних платежів , які оплачувались за рахунок пенсії [PERSON]. До нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталась, вважаючи, що в цьому немає потреби у зв'язку із нашим постійним спільним проживанням. Вважає, спадщину заявниця прийняла у відповідності до ч.3 ст. 1268 ЦК України, постійно проживаючи разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини . У судове засідання представник заявниці не з'явилася, надала суду клопотання про розгляд справи у її відсутності. Просила заяву задовольнити в повному обсязі. Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON], в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили. Суд, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, встановив, що заяву слід задовольнити в повному обсязі, з наступних підстав. З свідоцтва про народження серія [NUMBER], повторно виданим виконавчим комітетом Першотравенської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області 26.02.2013 року, встановлено, що [INFO] року народилася [PERSON], про що 14.01.1955 року складено відповідний запис за № 2, в графі свідоцтва про народження « мати » записано [PERSON]. З свідоцтва про право на спадщину за законом виданим 18.04.2008 року державним нотаріусом Апостолівської районної державної нотаріальної контори на ім'я [PERSON], встановлено, що успадковане нею від [PERSON] майно, на яке видано дане свідоцтво складається з земельної ділянки площею 4.809 гектарів в межах згідно з планом розташованої на території Першотравенської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, переданої у приватну власність на підставі рішення Першотравенської сільської ради народних депутатів Апостолівського району Дніпропетровської області № 60 від 11 травня 2000 року, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлому на підставі державного акта на право власності на землю серії I-ДП № 093485, виданого головою Першотравенської сільської ради народних депутатів Дніпропетровської області 16.02.2001 року , та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 159; Свідоцтвом про смерть [NUMBER] , виданим виконкомом Першотравенської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області від 07.03.2001 року, встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про смерть 2001 року березня місяця 07 числа зроблено запис за № 8. З свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданим виконкомом Першотравенської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про смерть 2008 року грудня місяця 29 числа зроблено запис за № 54. Актом депутатського обстеження від 15.03.2013 року, зазначено, що [PERSON] проживала в будинку по [ADDRESS] разом з матір'ю [PERSON]. Згідно акту від 06.09.2013 року, встановлено, що в будинку по [ADDRESS] [PERSON] проживала з сином до 2005 року. Будинок знаходився в незадовільному технічному стані. Потріскався шифер, протікав дах , обсипалися стіни, прогнила підлога, прийшли в негідність вікна й двері. Будинок потребував капітального ремонту, тому [PERSON] з хворим сином переселилась у будинок до матері , [PERSON] по [ADDRESS]. З 2005 року ремонт в будинку по [ADDRESS] не проводився і в ньому ніхто не проживав. В акті також зазначено, що станом на 2008 рік (на час смерті [PERSON]) будинок знаходився в аварійному стані, був непридатним для проживання. Технічний стан належного [PERSON] будинку також підтверджується фотографіями, долученими до акту. Вищевказані обставини також підтверджуються поясненнями сусідів - [PERSON] та [PERSON] наданими раніше в судовому засіданні. Згідно ч.1 ст.. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Ч. 3 ст. 1268 ЦК встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини , вважається таким , що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї. З довідок Апостолівського УЕГГ та Апостолівського РЕМ від 06.12.2013 року, встановлено, що будинок [PERSON] був відключений від газо та електропостачання заборгованості по абонплаті немає. Неможливість оформлення [PERSON] права на спадщину на даний час підтверджується листом нотаріуса за вихідним № 172/02-14 від 13.03.2013 року Пунктом 5 частиною 2 статті 234, п. 1 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Як зазначено в ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. З врахуванням викладеного, а також відсутності спору про право, суд вважає доведеним факт постійного проживання [PERSON], [INFO], разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини [PERSON], яка померла [INFO] року.

Outcome: approved