Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

Головний лікар КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить госпіталізувати [PERSON], [INFO], у психіатричну лікарню у примусовому порядку. Заява обґрунтована тим, що [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: [ADDRESS], перебуває під спостереженням лікаря-психіатра з 1974 року. У клінічній картині захворювання галюцинаторно-параноїдна симптоматика з агресивними тенденціями на адресу матері. Є інвалідом II групи безстроково. Більш 10 госпіталізацій до КУ«Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР. Остання виписка 17.02.2017 року. Із заяви матери: стан погіршився протягом останнього тижня, коли порушився сон, сам із собою розмовляє, пристає до перехожих на вулиці, говорить, що жінка йому чаклує й від цього з'явилася пухлина на нозі, проявляє агресію на адресу матері, через що вона не може ночувати вдома. Матір'ю викликана бригада швидкої медичної допомоги, [PERSON] доставлений у приймальне відділення КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР 28.07.2017 року о 13.15 годині, де був оглянутий черговим лікарем, який діагностував важкий психічний розлад. Від госпіталізації категорично відмовився. Госпіталізований у примусовому порядку. 28.07.2017 року о 14.00 годині оглянутий комісією лікарів-психіатрів, за висновком якої хворий страждає тяжким психічнім захворюванням у формі шизофренії, параноїдної форми, безперервний тип перебігу, галюцинаторно-параноїдний синдром з агресивними діями й високою ймовірністю здійснення суспільно-небезпечного діяння (агресія на адресу матері). Приймаючи до уваги наявність високої вірогідності скоєння суспільно-небезпечного діяння у відношенні конкретних осіб (матері), лікування можливо тільки в умовах психіатричного стаціонару. У суді представник заявника та лікар-психіатр підтримали заяву, надавши пояснення що хвора потребує обовязкової госпіталізації. Прокурор не заперечує проти задоволення заяви. Законний представник хворого не заперечує проти задоволення заяви. [PERSON] заперечував проти примусової госпіталізації. Суд, заслухавши представника лікарні, лікаря-психіатра, висновки прокурора, законного представника хворого, вивчивши матеріали справи, висновок лікарів-психіатрів від 28.07.2017 року вважає, що заява, підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. У своєму рішенні Європейський Суд з прав людини (справа «[PERSON] проти України») від 17.04.2014 року зазначив, що особа не може вважатися «Психічно хворою» та позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов; по-перше, об'єктивна медична експертиза повинна достовірно показати, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання. Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів від 28.07.2017 року, встановлено, що [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад у формі формі шизофренії, параноїдної форми, безперервний тип перебігу, галюцинаторно-параноїдний синдром з агресивними діями й високою ймовірністю здійснення суспільно-небезпечного діяння (агресія на адресу матері). Надані суду пояснення лікаря-психіатра, зокрема, про те, що [PERSON] вже багато років проходить курс лікування у психіатричній лікарні і внаслідок захворювання являє потенційну соціальну небезпеку для себе та оточуючих, суд вважає доказами по справі, підтверджуючими необхідність госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку. Таким чином, зібрані у справі докази і їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви.

Outcome: approved