Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-22 00:00:00

В січні 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та просив стягнути на його користь в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоровя внаслідок травми на виробництві з Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» (надалі ПАТ «КЗРК»)\~100 000,00 гривень. В обґрунтування позовних вимог вказав, що працював на підприємстві відповідача - ПАТ «Кривбасзалізрудком» підземним кріпильником шахти «ім. Леніна» та сумлінно виконував покладені на нього обов'язки, дотримувався виробничої та трудової дисципліни. 25 жовтня 2007 року, при виконанні своїх трудових обовязків,з ним стався нещасний випадок шматок породи впав [PERSON] на руку, травмувавши палець лівої руки. У звязку із отриманою травмою позивачеві було встановлено діагноз: сполучена травма, відкритий перелом нігтьової фаланги V пальця лівої кісті зі зміщенням уламків. В процесі лікування виникло ускладнення у вигляді сухого некрозу нігтьової фаланги 5-го пальця лівої кісті, у звязку з цим 01.11.2007р. проведена операція: формування культі 5-го пальця лівої кісті на рівні основи середньої фаланги та встановлено остаточний діагноз - Ампутація культя 5-го пальця лівої кісті на рівні середньої фаланги. Після тривалого лікування, за первинним висновком МСЕК від 16.01.2008р. [PERSON] було встановлено 10 % втрати працездатності. При останньому огляді МСЕК від 29.06.2017р. було підтверджено той же ступень втрати працездатності - 10%. - по трудовому каліцтву. Позивач [PERSON] у позовній заяві також зазначив, що від моменту отримання травми та по теперішній час немає жодного дня щоб отримана травма не давала про себе знати. Частина кісті, що вціліла постійно болить та опухає. В результаті отриманих травм йому доводиться докладати додаткових зусиль для організації свого життя, побуту та відпочинку. Позивач потребує періодичного лікування в стаціонарі, де після травми перебуває на диспансерному обліку. Стан здоров'я з часом лише погіршується. Лікарі зазначають на проведенні повторних операцій. Як зазначив [PERSON] він постійно переносить як фізичні так і моральні страждання. Через травму порушені нормальні життєві зв'язки, і він не може реалізувати своє бажання повноцінно працювати, матеріально забезпечувати себе, свою родину, відпочивати. Через ампутацію пальця постійно відчуває себе неповноцінною людиною. Його постійно пригнічує увага оточуючих на руку з травмованим пальцем,через що він вимушений постійно ховати покалічену руку до кишені. При цьому також позивач відчуває складнощі, навіть, при вдяганні та шнуруванні взуття, не кажучи вже про тримання предметів рукою та про фізичну працю, взагалі. Представник відповідача позовні вимоги не визнав у відзиві на позовну заяву зазначивши, що позовні вимоги [PERSON] є незаконними та необґрунтованими з наступних підстав. Поперше, [PERSON] не намагався вирішити спір у добровільному порядку і тому на час звернення до суду відсутні підставі порушення його прав з боку відповідача. По-друге, представник відповідача вважає що наявність моральних страждань позивача не доведена належним чином, в наданих [PERSON] медичних висновках не міститься інформації щодо наявності у потерпілого стресу, депресії чи інших негативних проявів психологічного стану, а вислови [PERSON] про стан здоровя вважають лише його припущенням. Потретє, зазначив, що відшкодування моральної шкоди працівникові у разі порушення його законних прав відносяться до трудових спорів, до яких застосовується строк позовної давності тривалістю у три місяці. Почетверте зазначено, що відповідачем ПАТ «КЗРК» раніше вже було відшкодовано [PERSON] моральну шкоду на підставі Рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.01.2018 року у розмірі 30\~000 грн. надавши до відгуку копію зазначеного рішення суду по цивільній справі № 212/6278/17 (2/212/404/18). Представник відповідача вважає, що стягнення з відповідача моральної шкоди повторно, суперечитиме чинному законодавству України. 08 лютого 2018 року представник відповідача звернувся до суду із клопотанням про закриття провадження у справі посилаючись на той факт, що Рішенням Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.01.2018 року будо вирішено спір між тими самими сторонами та з того ж предмету спору і з тих самих підстав посилаючись на п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України. Розглядаючи зазначене клопотання, судом встановлено, що дійсно рішенням Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.01.2018 року у цивільній справі № 212/6278/17 (2/212/404/18) з ПАТ «КЗРК» було стягнуто на користь [PERSON] моральну шкоду у звязку з втратою професійної працездатності через наявність у працівника професійних захворювань та втрати професійної працездатності у розмірі 60 % за висновком МСЕК. У теперішній час на розгляді перебуває позовна заява [PERSON] до того ж самого відповідача ПАТ «КЗРК» (спір між тими ж сторонами) про відшкодування моральної шкоди (аналогічний предмет спору) однак підстави відшкодування є різними в даному випадку суд розглядає справу про відшкодування моральної шкоди [PERSON] заподіяної ушкодженням здоровя, повязаного із виконанням трудових обовязків у звязку з виробничою травмою, що сталася на підприємстві та [PERSON] втратив додатково ще 10 % працездатності. Оскільки підстави звернення до суду про відшкодування моральної шкоди [PERSON] з позовними заявами (вх.1696 від 19.01.2018 року) справа № 212/377/18 (2/212/1062/18) та (вх.23135/17 від 06.10.2017 року ) справа № 212/6278/17 (2/212/404/18) мають різні підставі відшкодування, - в задоволенні клопотання представника відповідача було відмовлено та розгляд справи продовжено по суті заявлених вимог. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, при цьому посилався на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача ПАТ «КЗРК» [PERSON] проти позову заперечував у повному обсязі посилаючись на підстави, викладені ним раніше у письмовому відзиві. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно записів у трудовій книжці, виданої на імя [PERSON] останній дійсно перебував у трудових відносинах з відповідачем тобто у період часу з 24.10.1989 року 31.03.1991 року та з 08.06.2005 року по 14.07.2017 року на різних підземних робітничих професіях. Згідно акту № 8 за формою Н-1 від 28.10.2007 року про нещасний випадок, складений комісією до складу якої входили представники керівництва підприємства, страховий експерт, голова профкому, - з [PERSON] 25.10.2007 року стався нещасний випадок пов'язаний з виробництвом. Обставини, за яких стався нещасний випадок встановлені та досліджені комісією, викладені в Розділі 6 зазначеного акту та спору із цього приводу не існує на момент розгляду справи. Отже, в процесі виконання трудових обовязків, внаслідок скочування, шматок гірничої породи впав [PERSON] на руку, травмувавши палець лівої руки про що останній відразу повідомив уповноважених осіб та отримав медичну допомогу. Постраждалого було доставлено до Криворізької Міської лікарні № 8. У звязку із отриманою травмою [PERSON] було встановлено діагноз: сполучена травма, відкритий перелом нігтьової фаланги V пальця лівої кісті зі зміщенням уламків. В процесі лікування виникло ускладнення у вигляді сухого некрозу нігтьової фаланги 5-го пальця лівої кісті, у звязку з цим 01.11.2007р. проведена операція: формування культі 5-го пальця лівої кісті на рівні основи середньої фаланги. Таким чином, було встановлено остаточний діагноз - ампутація культі5-го пальця лівої кісті на рівні середньої фаланги. Причиною виникнення нещасного випадку, як встановила комісія з розслідування, було порушення вимог законодавства з охорони праці посадовими особами підприємства відповідача: начальником дільниці №3 [PERSON], начальником дільниці №9 [PERSON], гірничим майстром дільниці №9 [PERSON] не було створено перекриття неробочих рудоспусків та віброустановок від падіння кусків породи та створення безпечних умов праці працівників. Видача наряду та допуск до виконання робіт - не приведені у безпечний стан. Після тривалого лікування, за первинним висновком МСЕК від 16.01.2008р. [PERSON] було встановлено 10 % втрати працездатності. При останньому огляді МСЕК від 29.06.2017р. [PERSON] було підтверджено той же ступень втрати працездатності - 10%. - по трудовому каліцтву. Постановою ВВД ФССНВУ [PERSON] було призначено страхові виплати щомісяця та одноразова допомога однак ВВД ФССНВУ моральна шкода у зв'язку виробничою травмою [PERSON] не відшкодована. Згідно статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до вимог статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала. Згідно положень ст. 153 КЗпП України, на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Згідно ст. 173 КЗпП України шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. У відповідності зіст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Конституційний Суд України у своєму рішенні від 08.10.2008 року № 20-рп/2008 також роз'яснив про право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). У відповідності зі ст.ст.23,1167 ЦК України моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві або внаслідок профзахворювання полягає, зокрема, у фізичному болі, душевних стражданнях, які він поніс у зв'язку з ушкодженням здоров'я. Наведені вище докази свідчать про те, що ушкодження здоров'я, заподіяне позивачеві під час виконання ним трудових обов'язків, заподіює йому моральній фізичні страждання, якіобмежують його можливість вести звичний спосіб життя, тягнуть за собою невідновлювані наслідки для здоров'я, викликають відчуття постійного болю. Відповідно до роз'яснень, викладених у п.9постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотних вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. Зазначені обставини наступили у\~[PERSON] у зв'язку із виробничою травмою, що мала місце 25.10.2007 року, що призвело до встановлення 10% втрати професійної працездатності, і це було встановлено судом, тому суд приходить до висновку про те, що позивачеві дійсно заподіяна моральна шкода. Вирішуючи питання про розмір відшкодування позивачеві моральної шкоди, суд враховує глибину фізичних та моральних страждань позивача, ступінь втрати ним професійної працездатності, наслідки нещасного випадку, потребу в проходженні курсів лікування у медичних закладах, та, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача, у вигляді одноразового відшкодування в сумі 14 892,00 грн., що відповідає розміру чотирьох мінімальних заробітних плат. Згідно положень ст.8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» 2246-VIII мінімальна заробітна плата у місячному розмірі на момент ухвалення рішення становить - 3723,00 грн. Згідно\~ст.5 Закону України «Про судовий збір»\~позивач звільнений від сплати судового збору, тому на підставіст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 704,80 грн. На підставі ст.ст.23,1167 ЦК України, ст. 237-1КЗпП України,

Outcome: partial