Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-12 00:00:00

В червні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом до Чистоводівської сільської ради Ізюмського району Харківської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом. Позивач вказує, що пропустив строк на подачу заяви про прийняття спадщини з поважних причин та просить визнати причини пропуску строку для прийняття спадщини за заповітом після померлої [PERSON] поважною та встановити додатковий строк три місяці для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], померлої 18.03.2016 р., починаючи з дня набрання рішенням законної сили. До судового засідання позивач не з'явився, його інтереси представляв його представник. Представник позивача в судове засідання не з'явився, згідно заяви, наявної в матеріалах справи, просить розгляд справи провести без його участі, позов підтримав та просив його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, згідно заяви, наявної в матеріалах справи, просить розгляд справи провести без участі представника сільської ради, заперечень проти позовної заяви не мають. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 18.03.2016 р. померла мати позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про [PERSON] І-ВЛ №537289, виданим Комарівською сільською радою Ізюмського району Харківської 21.03.2016 р. (а.с.11). Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку загальною площею 5,9175 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6322888500:02:000:0067, що розташована на території Чистоводівської сільської Ізюмського району, КСП «Чистоводівське», що належала їй на підставі Державного акту на право приватної власності землю [PERSON] Р1 №690657, виданим Чистоводівською сільською радою Ізюмського району Харківської області 23.01.2001 р. та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 367. (а.с.10). Згідно свідоцтва про народження серія ІV-УР №2284947, виданого Чистоводівською сільською радою Ізюмського району Харківської області 23.04.1963 р., відповідний запис за №18, [PERSON], записана матірю [PERSON]. (а.с.12). Померла [PERSON], [INFO], дійсно була зареєстрована і проживала за одна адресою: Харківська область, Ізюмський район, село Чистоводівка, вул. Думинська, буд. № 22 з 23.12.1977 року по день її смерті 18.03.2016 року, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Чистоводівської сільської ради Ізюмського району Харківської області № 02-30/125 від 30.03.2018 р. (а.с.16). За життя [PERSON] 20.11.2006 року склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Чистоводівської сільської ради Ізюмського району Харківської області, зареєстрований в реєстрі за №160, про існування якого позивач дізналася лише у березні 2018 р. під час отримання його дублікату у Чистоводівській сільський раді Ізюмського району Харківської області 20.03.2018 р., відповідно до якого померла заповіла Державний акт на право приватної власності на землю [PERSON] Р1 №690657, зареєстрований за № 367 від 23.08.2001 року, Державний акт на право приватної власності на землю II-ХР № 044834, зареєстрований за № 827 від 23.08.2001 року Чистоводівською сільською радою, позивачу [PERSON] (а.с.13). Інших спадкоємців за заповітом або за законом, окрім позивача, не має. Згідно ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Позивач звернулася до приватного нотаріуса Ізюмського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] стосовно можливості видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, на що йому листом №956/01-16 від 27.04.2018 р. було повідомлено, згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №51741810 від 27.04.2018 р. спадкова справа після смерті [PERSON], яка померла 18.03.2016 року, не заводилась. Згідно п.4,14, п.4 гл.10 розділу II «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, може бути вчинено після визнання судом додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. В звязку з чим йому необхідно звернутися до суду для вирішення зазначено питання в судовому порядку. (а.с.14,15). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. 1233 і 1234 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Відповідно до ст.1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст.76 ЦПК України докази в їх сукупності, оскільки позивач пропустив строк прийняття спадщини, то суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов [PERSON] задовольнити і визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved