Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулася з позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В позовній заяві зазначено, що шлюб з відповідачем зареєстрований 15.07.2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 1162. Сімейне життя з відповідачем не склалося з причин різних поглядів на життя, а тому позивач просить суд його розірвати. Сторони від спільного шлюбу мають двох дітей: доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Діти перебувають на утриманні матері, а відповідач добровільно кошти на утримання дітей не надає, у зв'язку з чим вона просить суд стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання доньки [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі по 1 032,00 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з моменту подання позовної заяви до досягнення дітьми повноліття. Дані обставини і стали підставою для звернення до суду з відповідною позовною заявою. В судове засідання позивач не з'явилася, однак до початку розгляду справи по суті надала суду заяву, в якій просить справу розглянути за її відсутності, позов підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, але до початку розгляду справи по суті надав суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст. 174 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд ухвалив проводити розгляд справи без фіксування судового засідання технічними засобами звукозапису. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 15.07.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 15.07.2010 року, актовий запис №11623, прізвище дружини після укладення шлюбу - [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 13.01.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 24.05.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку про задоволення позову в повному обсязі наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 1 статті 141 Сімейного кодексу України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Відповідно до ч.1 ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно статті 1 Закону України «Про прожитковий мінімум», прожитковий мінімум - це вартісна величина для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Згідно ЗУ «Про державний бюджет України на 2014 рік», розмір прожиткового мінімуму на дитину до 6 років на час розгляду справи становить 1 032,00 грн. В судовому засіданні встановлено, що шлюб позивач та відповідач зареєстрували 15.07.2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 1162. Сімейне життя з відповідачем не склалося з причин різних поглядів на життя. Сторони від спільного проживання в шлюбі мають двоє дітей: доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В той же час, відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав у повному обсязі. Судом у відповідності до ч.4, ч.5 ст.174 ЦПК України встановлено, що визнання позовних вимог відповідачем є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому приймається судом. Беручи до уваги наведені обставини, а також безумовне визнання відповідачем позовних вимог, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі в межах заявлених вимог. Питання судових витрат суд вирішує в порядку ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved