Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

До Дзержинського районного суду м.Харкова звернувся [PERSON] із позовом до [PERSON] та [PERSON], третя особа Харківська міська рада про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідно до рішення виконавчого комітету Дзержинської районної ради м. Харкова №96\\16 від 19.05.1992 року було змінено договір найму на [ADDRESS], та визнано [PERSON] наймачем цієї квартири. Фактично в квартирі проживали тільки позивач, його дружина та син. Ще у 1985 році відповідачка [PERSON] разом із синами змінили адресу свого місця проживання, виїхала з квартири [ADDRESS] у невідомому напрямку. 27.09.2016 року комісією в складі робітника КП „Жилкомсервіс , за участю мешканців квартир №13, 16 будинку 52-Б по пр.-ту Перемоги у м. Харкова, громадян: [PERSON], [PERSON], [PERSON], було складено акт про те, що відповідачі з 1985 року за адресою: [ADDRESS] - не мешкають. Також позивач зазначив, що Відповідачі не проживають у вказаній квартирі більше 20 років, не оплачують комунальних послуг та не беруть участі в утриманні житла, в квартирі відсутня жодна річ, яка б належала відповідачам. Зважаючи на це позивач вважає відповідачів такими, що втратили право на користування жилим приміщенням. Представник позивача в судове засідання надала заяву з проханням розглядати справу за відсутності позивача, підтримала позовні вимоги у повному обсязі, не заперечувала про винесення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з*явилися, про дату, час та місце слухання справи були повідомлені своєчасно та належним чином, причин неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи суду не надавали. Представник третьої особи в судове засідання не з*явився, надав до суду заперечення проти позовних вимог позивача та просив відмовити в задоволенні позову у звязку з недоведеністю обставин, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог. Суд вивчивши матеріали справи, вважає, позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступного: Рішенням виконавчого комітету Дзержинської районної ради м. Харкова №96\\16 від 19.05.1992 року, [PERSON] було визнано наймачем квартири [ADDRESS]. Згідно довідки КП «Жилкомсервіс» в [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Актом від 27.09.2016р. встановлено відсутність [PERSON] та [PERSON] в [ADDRESS] з 1985р. по теперішній час Відповідно до письмових пояснень сусідів [PERSON] та [PERSON], які були присутніми при складанні акту про не проживання відповідачів, [PERSON] та [PERSON] більше 20 років за адресою: [ADDRESS] - не проживають, комунальні послуги не сплачують, не беруть участі в утриманні житла, не отримують поштову кореспонденцію, тощо. Як вбачається з наданих позивачем квитанцій про сплату комунальних послуг, за період з 2010 по 2016 роки, оплату здійснював [PERSON] особисто. Матеріалами справи було встановлено, що відповідачі добровільно виїхали у 1985 році з квартири [ADDRESS] Б у м. Харкові, та з того часу ніякого звязку зі вказаним житлом вони не підтримували. Відповідно до довідки 202 поштового відділення за період з 01.05.2016р. по 22.09.2016р. жодної кореспонденції на ім.*я [PERSON] та [PERSON] не надходило. Довідкою Харківської міської поліклініки № 8 встановлено, що [PERSON] та [PERSON] на обліку не перебувають та за останні 5 років за медичною допомогою не зверталися. Згідно ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. А це фактично означає, що власник жилого приміщення, або квартиронаймач, або члени сім'ї квартиронаймача можуть звернутися до суду лише після того, як особа яку необхідно визнати такою, що втратила право користування жилим приміщенням, була відсутня протягом шести місяців за місцем свого проживання. За статтею 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Відповідно до ст.. 107 ЖК УРСР у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. З урахуванням вищезазначеного, відповідачі вважаються такими що втратили право користуванням приміщенням, а позовні вимоги такими що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача понесених судових витрат в сумі 551,21 грн.

Outcome: approved