Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивований тим, що позивач з відповідачем 09.06.2012 зареєстрували шлюб. Від шлюбу подружжя має дочку [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначив, що спочатку сімейне життя складалось добре, однак протягом року шлюбні відносини між ними припинились. Позивач з відповідачем перестали розуміти та поважати один одного, проживати однією сім`єю, вести домашнє спільне господарство, у них з`явились розбіжності в поглядах на сімейне життя, сімейні обов`язки з ведення спільного господарства та виховання дитини, ведення спільного побуту. Також позивач зазначив, що на даний час шлюб носить формальний характер та без фактичних сімейних відносин. Позивач вважає, що подальше сумісне життя, примирення, збереження сім`ї є неможливим та суперечитиме інтересам позивача. Вищевикладене й стало підставою для звернення до суду позивача із вимогою про розірвання шлюбу. Судом 12.11.2019 постановлено ухвалу про розгляд справи у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Також даним судовим рішенням відповідачу було запропоновано, зокрема, надати суду відзив на позовну заяву і докази по справі. Також, роз`яснено наслідки ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин. У строк, визначений судом ухвалою суду від 12.11.2019, від відповідача відзив на позов не надійшов. Будь-які докази по справі чи клопотання від відповідача, також, на адресу суду не надійшли. Позивач в підготовче засідання не з`явивився, хоча відповідно до ст. 128 ЦПК України, був повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Позивачем 06.12.2019 до суду подано заяву про розгляд справи у його відсутність із проханням про задоволення позовних вимог. Однак, причини неявки суду не повідомлено. Таким чином, позивач не з`явився в засідання без поважних причин. Враховуючи вищевикладене, заяву позивача, думку відповідача та положення ст. 198, ч. 3 ст. 211, ч. 1 та п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, суд ухвалив провести підготовче засідання у відсутність позивача. Відповідач у підготовчому засіданні позовні вимоги визнала. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Судом, у відповідності до ч. 1 та ч. 4 ст. 206 ЦПК України, встановлено, що визнання позовних вимог відповідачем є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому приймається судом. Верховним Судом України в Постанові Пленуму № 2 від 12.06.2009 року в п. 24 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» звернуто увагу, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно з свідоцтвом про шлюбу серії [NUMBER] , виданим 09.06.2012 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 09.06.2012, актовий запис № 877. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини - [PERSON] . (а.с. 7) Судом встановлено, що позивач з відповідачем від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про її народження. (а.с. 6) Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, враховуючи вищевикладене та безумовне визнання відповідачем позовних вимог, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає за можливе розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Згідно з ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, судом встановлено наступне. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в сумі 768, 40 гривень за подання позову, що підтверджується квитанцією від 05.11.2019. (а.с. 1) Враховуючи положення ч. 1 ст. 142 ЦПК України, судовий збір підлягає поверненню позивачу з державного бюджету в розмірі 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову - 384, 20 гривень. Доказів понесення учасниками справи інших судових витрат суду не надано. На підставі викладеного та

Outcome: approved