Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-09 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові позивач зазначив про те, що 31.03.2015 року зареєстрував шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. На протязі останніх півтора роки сімейне життя між позивачем та відповідачем погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Внаслідок постійних непорозумінь між сторонами виникали сварки. Останній рік [PERSON] та [PERSON] спільне господарство не ведуть, разом не проживають. Збереження шлюбу є неможливим. Вище викладене й стало підставою для звернення до суду із вимогою про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач та відповідач не з'явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Позивачем суду надано заяву про розгляд справи у його відсутність із зазначенням, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідачем, також, суду надана заява про розгляд справи у її відсутність із зазначенням про визнання позовних вимог в повному обсязі. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 31.03.2015 року відділом ДРАЦС реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, шлюб між [PERSON], [INFO],та [PERSON], [INFO], зареєстрований 31.03.2015 року, актовий запис № 538. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] (а.с. 3) Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 01.04.2016 року відділом ДРАЦС Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, батьками [PERSON], [INFO], записані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4) Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом у відповідності до ч. 4, ч. 5 ст. 174 ЦПК України встановлено, що визнання позовних вимог відповідачем є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому приймається судом. Постановою Пленуму Верховного суду України № 2 від 12.06.2009 року в п. 24 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляду справ у суді першої інстанції» звернуто увагу, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Дослідивши матеріали справи, враховуючи безумовне визнання відповідачем позовних вимог, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню. Враховуючи положення ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 640, 00 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved