Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-31 00:00:00

Департамент праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовом до [PERSON], про стягнення суми надмірно виплаченої державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям. Позовні вимоги мотивує тим, що 01.03.2016 року [PERSON] звернулася до Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради із заявою про призначення соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям. На підставі поданих документів позивачем прийнято рішення про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім'ї, яким [PERSON] призначено соціальну допомогу у розмірі 897,53 грн. щомісячно на період з 01.06.2016 року по 30.11.2016 року. 05.12.2016 року [PERSON], повторно звернулася до позивача із заявою про призначення соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям. На підставі поданих документів позивачем прийнято рішення про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім'ї, яким відповідачеві призначено соціальну допомогу у розмірі 1864,17 грн. щомісячно на період з 01.12.2016 року по 31.05.2017 року. 20.06.2017 року відповідач, в чергове звернулася до позивача із заявою про призначення соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям. На підставі поданих документів позивачем прийнято рішення про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім'ї, яким відповідачеві призначено соціальну допомогу у розмірі 1545,46 грн. щомісячно на період з 01.06.2017 року по 30.11.2017 року. У декларації від 01.06.2016 року, 05.12.2016 року та 20.06.2017 року відповідачем зазначено, як дохід одноразову допомогу при народженні дитини, державну соціальну допомогу одинокій матері та державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям, інших видів доходу відповідачем не задекларовано. У розписці від 01.06.2016 року та 05.12.2016 року відповідачкою зазначено, що вона не працює, трудової книжки немає, як приватний підприємець не зареєстрована. При черговому зверненні 03.01.2018 року до позивача, про призначенням державної соціальної допомоги, відповідачем задекларовано заробітну плату. У розписці 03.01.2018 року зазначено, що вона не працює, трудова книжка повернута, як приватний підприємець не зареєстрована. На вимогу відповідачкою надано довідки про доходи та копію трудової книжки. З поданих документів вбачалося, що відповідачка була працевлаштованою та отримувала заробітну плату, про що вказують записи в трудовій книжці та довідки про доходи, факт чого приховувався, при поданні заяв від 01.06.2016 року, 05.12.2016 року та 20.06.2017 року. На підставі виявленого порушення позивачем прийнято рішення про припинення державної соціальної допомоги, про що повідомлено відповідача листом від 27.03.2018 року №912/35.04-04. У заяві від 27.03.2018 року [PERSON] зобов'язалася повернути суму надміру виплачених коштів державної соціальної допомоги на протязі року, але суму переплати у добровільному порядку так нею повернуто не було. З урахуванням наведеного, позивач просить стягнути з [PERSON] суму надміру виплаченої державної соціальної допомоги у розмірі 26022,78 грн. та суму понесених судових витрат в розмірі 1841,00 грн. Представник позивача не скористався своїм правом на участь у судовому засіданні. Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовну заяву він підтримує, просить суд вимоги такої задовольнити, проти прийняття заочного рішення не заперечує. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з'явилася повторно, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила, а тому суд вважає, що у відповідності до ч.1 ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного. Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до частини 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що також встановлено статтею 12 цього Кодексу. Згідно частини 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 01.03.2016 року [PERSON] звернулася до Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради із заявою про призначення соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям. У декларації від 01.06.2016 року, а саме в розділі II «Доходи членів сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, членів сім'ї, що проживають окремо (дружина, чоловік, неповнолітні діти за період з 01.12.2015 р. до 31.05.2016 р.)» відповідачем зазначено як дохід одноразову допомогу при народженні дитини, державну соціальну допомогу одинокій матері та державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям, інших видів доходу відповідачем не задекларовано. У розписці від 01.06.2016 року відповідачкою зазначено, що вона не працює, трудової книжки немає, як приватний підприємець не зареєстрована. На підставі поданих документів позивачем прийнято рішення про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім'ї, яким [PERSON] призначено соціальну допомогу у розмірі 897,53 грн. щомісячно на період з 01.06.2016 року по 30.11.2016 року. 05.12.2016 року [PERSON], повторно звернулася до позивача із заявою про призначення соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям. У декларації від 05.12.2016 року, в розділі II «Доходи членів сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, членів сім'ї, що проживають окремо (дружина, чоловік, неповнолітні діти за період з 01.06.2016 р. до 30.11.2016 р.)» відповідачем зазначено як дохід одноразову допомогу при народженні дитини, державну соціальну допомогу одинокій матері та державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям, інших видів доходу не задекларовано. У розписці від 05.12.2016 року відповідачкою зазначено, що вона не працює, трудової книжки немає, як приватний підприємець не зареєстрована. На підставі поданих документів позивачем прийнято рішення про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім'ї, яким відповідачеві призначено соціальну допомогу у розмірі 1864,17 грн. щомісячно на період з 01.12.2016 року по 31.05.2017 року. 20.06.2017 року відповідач, в чергове звернулася до позивача із заявою про призначення соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям. У декларації від 20.06.2017 року, в розділі II «Доходи членів сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, членів сім'ї, що проживають окремо (дружина, чоловік, неповнолітні діти за період з 01.12.2016 р. до 31.05.2017 р.)» відповідачем зазначено як дохід одноразову допомогу при народженні дитини, державну соціальну допомогу одинокій матері та державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям, інших видів доходу не задекларовано. На підставі поданих документів позивачем прийнято рішення про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім'ї, яким відповідачеві призначено соціальну допомогу у розмірі 1545,46 грн. щомісячно на період з 01.06.2017 року по 30.11.2017 року. При черговому зверненні 03.01.2018 року до позивача, із заявою про призначенням державної соціальної допомоги, відповідачем задекларовано заробітну плату. У розписці 03.01.2018 року зазначено, що вона не працює, трудова книжка повернута, як приватний підприємець не зареєстрована. На вимогу позивача, відповідачкою надано довідки про доходи та копію трудової книжки. З поданих документів вбачалося, що відповідачка була працевлаштованою та отримувала заробітну плату, про що вказують записи в трудовій книжці та довідки про доходи, факт чого приховувався, при поданні заяв від 01.06.2016 року, 05.12.2016 року та 20.06.2017 року. На підставі виявленого порушення позивачем прийнято рішення про припинення державної соціальної допомоги, про що повідомлено відповідача листом від 27.03.2018 року №912/35.04-04. У заяві від 27.03.2018 року [PERSON] зобов'язалася повернути суму надміру виплачених коштів державної соціальної допомоги на протязі року. 10.07.2018 року позивачем, на адресу [PERSON] надіслано лист №1893/35.04-04 з вимогою добровільного відшкодування надміру отриманих коштів та попереджено про стягнення у разі відмови у судовому порядку. Такий лист [PERSON] залишено без реагування, надміру сплачені кошти не повернуто. Відповідно до абз.2 ст.1 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям» державна соціальна допомога малозабезпеченим сім'ям - щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім'ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім'ї. Середньомісячний сукупний доход сім'ї - обчислений у середньому за місяць доход усіх членів сім'ї з усіх джерел надходжень протягом шести місяців, що передують місяцю звернення за призначенням державної соціальної допомоги, крім допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування. До сукупного доходу сім'ї не враховується грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, які беруть безпосередню участь в антитерористичній операції, на час її проведення (абз.6 статті 1 Закону). Відповідно до п.6 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 р. № 250 для призначення соціальної допомоги уповноважений представник сім'ї подає органу соціального захисту населення такі документи: заяву; документ, що посвідчує особу уповноваженого представника сім'ї; декларацію про доходи та майно (заповнюється на підставі довідок про доходи кожного члена сім'ї); довідку про наявність та розмір земельної частки (паю). До складу сім'ї включаються чоловік, дружина; рідні, усиновлені діти цих осіб віком до вісімнадцяти років, а також діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх, професійно-технічних, вищих навчальних закладах I-IV рівнів акредитації до досягнення двадцяти трьох років і які не мають власних сімей; неодружені повнолітні діти, які визнані інвалідами з дитинства І та II груп або інвалідами І групи і проживають разом з батьками; непрацездатні батьки чоловіка та дружини, які проживають разом з ними і перебувають на їх утриманні у зв'язку з відсутністю власних доходів; особа, яка проживає разом з одиноким інвалідом І групи і здійснює догляд за ним; жінка та чоловік, які проживають однією сім'єю, не перебувають у шлюбі, але мають спільних дітей. При цьому до складу сім'ї включаються незалежно від місця проживання (перебування) або реєстрації діти, які навчаються за денною формою навчання у професійно-технічних, вищих навчальних закладах I-IV рівнів акредитації до досягнення двадцяти трьох років і не мають власних сімей. До складу сім'ї не включаються особи, які перебувають на повному державному утриманні. Для призначення соціальної допомоги на наступний строк уповноважений представник сім'ї подає заяву і декларацію про доходи та майно. Відповідно до п.12 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 р. № 250 у разі, коли особами, які входять до складу сім'ї, навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на соціальну допомогу та визначення її розміру, виплата соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення. На наступний строк допомога може бути призначена не раніше ніж через шість місяців, починаючи з першого числа місяця виявлення порушення. Виплата раніше призначеної соціальної допомога припиняється: якщо сім'єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинули на встановлення права на соціальну допомогу і визначення її розміру, і внаслідок чого були надміру виплачені кошти, - з місяця, в якому виявлено порушення. Відповідно до п. 28 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 р. № 250, якщо сім'єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи соціального захисту населення:визначають обсяг надміру виплачених коштів та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану сім'ї; повідомляють уповноваженого представника малозабезпеченої сім'ї про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення; у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] безпідставно набула державні кошти передбачені для виплати соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, що стало наслідком звернення Департаменту праці та соціального захисту населення до суду за захистом прав та інтересів. Згідно ч.1, ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що із [PERSON] підлягає стягненню сума надмірно виплаченої державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям у розмірі 26022,78 грн., а також сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1841,00 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved