Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

В червні 2015 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним первісним позовом, в якому просив визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої 12 грудня 2012 року, право власності на 1/3 частину будинку та земельної ділянки, площею 0,26 га, виділену для його будівництва, які розташовані по вул. Кузнечній, 3, в с. Лимани Жовтневого району Миколаївської області, а також право власності на 1/6 частину земельної частки (паю), розміром 8,56 умовних кадастрових гектарів, розташованої в межах територіях Лиманівської сільської ради Жовтневого району. Крім того просив визнати за ним право власності на 1/3 частину зазначеного будинку та земельної ділянки, розташованих в с. Лимани в порядку спадкування за законом після смерті свого брата [PERSON], який помер 30 березня 2013 року. В обґрунтування своїх вимог вказував, що після смерті матері та брата відкрилася спадщина на зазначене майно, але оформити її в нотаріальному порядку він не може, оскільки не представив належним чином оформлені правоустановлюючі документи, а також є інші спадкоємці на це майно. Посилаючись на те, що він прийняв спадщину, а наданими завіреними копіями правоустановлюючих документів на нерухоме майно та іншими документами на майно підтверджується, що воно належало спадкодавцям за їх життя, тому після їх смерті має відійти спадкоємцю, тобто йому в порядку спадкування за законом. Під час розгляду справи збільшив свої вимоги і просив визнати за ним право власності в цілому на будинок та земельну ділянку в с. Лимани по вул. Кузнечній, 3, а також право власності на іншу земельну ділянку, належну матері, площею 0,15 га, розташовану по вул. Кузнечній 24, в цьому ж селі. Також, під час судового розгляду відповідач [PERSON]В, подав до суду зустрічний позов, який був прийнятий судом до спільного розгляду з первісним позовом, за вимогами якого просив визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті матері та брата право власності на земельну ділянку, площею 0,15 га по вул. Кузнечній 24, в с. Лимани Жовтневого району Миколаївської області. Окрім вимог про право на спадкування за законом після смерті матері і брата також вказував, що між ним та [PERSON] були укладені в простій письмовій формі два договори про поділ спадкового майна, копії яких були надані суду, відповідно до яких вони дійшли згоди, що [PERSON] має відійти в порядку спадкування будинок та земля, виділена для його обслуговування по вул. Кузнечна, 3, а також 1/6 частина земельної частки (паю) після смерті матері та інша 1/6 частина цього паю після смерті брата, а йому земельна ділянка, площею 0,15 га та інша 1/6 частина земельної частки (паю) після смерті матері. В судове засідання сторони не зявилися, про його час та місце були повідомлені належним чином, від них надійшли заяви з проханням розглядати справу без їх участі. Суд, вважаючи за можливе здійснити розгляд справи за відсутності сторін, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, дійшов висновку, що первісний та зустрічний позови підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. 12 грудня 2012 року в с. Лимани Жовтневого району Миколаївської області померла громадянка [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, в тому числі на наступне нерухоме майно: -житловий будинок з господарськими та побутовими спорудами, розташований в с. Лимани Жовтневого району Миколаївської області по вул. Кузнечній, 3; -земельна ділянка, площею 0,26 га, розташована за цією ж адресою, виділена для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку, яка належала їй відповідно до державного акту серії ЯИ № 282074, виданого Лиманівською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області 19 травня 2010 року; -? частина земельної частки (паю), розміром 8,56 умовних кадастрових гектарів, розташованої на території Лиманівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, яку вона отримала у власність після смерті чоловіка [PERSON] відповідно до сертифікату серії МК № 004207, виданого 5 вересня 1996 року Жовтневою районною державною адміністрацією Миколаївської області; -земельна ділянка, площею 0,15 га, виділена для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку, розташована за адресою: Миколаївська область, Жовтневий район, с. Лимани, вул. Кузнечна, 24, яка їй належала відповідно до державного акту серії МК № 04843, виданого 25 серпня 1993 року Лиманівською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області. Положення ч.ч.1-4 ст. 1268, ч.1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України вказують на те, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори за місцем її відкриття на протязі шести місяців після відкриття спадщини або шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON], які прийняли спадщину шляхом проживання з померлою, були її сини [PERSON], тобто позивач за первісним позовом, та [PERSON]. Крім того, інший син [PERSON], в передбачений законом шестимісячний строк подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті матері. Відповідно до ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Тому кожен із спадкоємців-синів померлої [PERSON] успадкував по 1/3 частині зазначеного спадкового майна. Відповідно до ст. 1267 ЦК України спадкоємці за усною угодою між собою, якщо це стосується рухомого майна, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. До суду був поданий договір від 12 травня 2013 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] про поділ спадкового майна після смерті [PERSON], відповідно до якого вони домовилися, що після смерті матері у власність [PERSON] в порядку спадкування за законом переходить 2/3 частини житлового будинку з господарськими і побутовими спорудами, розташований по вул. Кузнечна, 3, в с. Лимани Жовтневого району Миколаївської області, та 2/3 частини земельної ділянки, площею 0,26 га, розташованої за цією ж адресою, виділеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, а також 1/6 частина права на земельну частку (пай) розміром 8,56 умовних кадастрових гектарів, розташованої в межах території Лиманівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області. За цим же договором у власність [PERSON] в порядку спадкування після смерті матері переходить 2/3 частини земельної ділянки, площею 0,15 га, виділеної для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку, розташованої за адресою: Миколаївська область, Жовтневий район, с. Лимани, вул. Кузнечна, 24, та 1/6 частина права на земельну частку (пай) розміром 8,56 умовних кадастрових гектарів, розташованої в межах території Лиманівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області. Ця угода між ними не посвідчена нотаріусом, проте таке посвідчення ускладнене тим, що на спадкове майно відсутні належним чином оформлені правоустановлюючі документи. В той же час, враховуючи дані, викладені в договорі суд приходить до висновку, що сторони дійшли між собою до згоди про розподіл спадщини між собою. Між тим, [PERSON] помер 30 березня 2013 року так і не оформивши після смерті матері право власності на свою частку спадкового майна. Відповідно до положень ст. 1262 ЦК України спадщину після його смерті в порядку другої черги прийняв брат [PERSON], який проживав з ним на час смерті. Інший брат померлого - [PERSON] спадщину вчасно не прийняв через хворобу, тому суд, виходячи з положень ст. 1273 ЦК України, вважає пропущений ним строк для подання заяви про прийняття з поважних причин. Після смерті [PERSON] спадкуванню підлягає наступне нерухоме майно, яке він отримав в порядку спадкування після смерті матері: -1/3 частина житлового будинку з господарськими та побутовими спорудами, розташований в с. Лимани Жовтневого району Миколаївської області по вул. Кузнечній, 3; -1/3 частина земельної ділянки, площею 0,26 га, розташованої за цією ж адресою, виділена для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку; -1/6 частина земельної частки (паю), розміром 8,56 умовних кадастрових гектарів, розташованої на території Лиманівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області; -1/3 частина земельної ділянки, площею 0,15 га, виділеної для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку, розташована за адресою: Миколаївська область, Жовтневий район, с. Лимани, вул. Кузнечна, 24. Відповідно до ст. 1267 ЦК України спадкоємці за усною угодою між собою, якщо це стосується рухомого майна, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. В той же час, до суду був поданий договір від 13 травня 2013 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] про поділ спадкового майна після смерті їх брата [PERSON], відповідно до якого вони домовилися, що після смерті брата у власність [PERSON] в порядку спадкування переходить 1/3 частина житлового будинку з господарськими і побутовими спорудами, розташованого по вул. Кузнечна, 3, в с. Лимани Жовтневого району Миколаївської області, та 1/3 частину земельної ділянки, площею 0,26 га, розташованої за цією ж адресою, виділеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, а також 1/6 частина права на земельну частку (пай) розміром 8,56 умовних кадастрових гектарів, розташованої в межах території Лиманівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області. За цим же договором у власність [PERSON], в порядку спадкування після смерті матері, переходить 1/3 частина земельної ділянки, площею 0,15 га, виділеної для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку, розташованої за адресою: Миколаївська область, Жовтневий район, с. Лимани, вул. Кузнечна, 24. Цей договір також не посвідчений нотаріально, але виходячи з його умов суд вважає, що сторони дійшли згоди про розподіл спадщини. Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Положення ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України вказують, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, зі збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Оформлення спадщини сторонами в нотаріальному порядку не виявляється за можливим, оскільки вони домовилися про зміну розміру часток у спадщині та розподіл спадкового нерухомого майна між ними, але таку домовленість, відповідно до положень ст. 1267 ЦК України, не можливо нотаріально посвідчити через те, що відсутні належним чином оформлені правоустановлюючі документи на майно, а саме: спадкоємець [PERSON], після отримання у спадщину після смерті матері частку її майна помер і не встиг переоформити право власності на себе. Дослідженими під час розгляду справи доказами підтверджено, що зазначене вище спадкове майно належали [PERSON] та [PERSON] і воно входить до складу спадщини після їх смерті, а тому в порядку спадкування повинно відійти спадкоємцям, тобто позивачам у справі як спадкоємцями за законом, з врахуванням укладених між ними договорів про поділ спадкового майна. Враховуючи, що іншим способом, окрім судового порядку, вони не можуть захистити своє спадкове майнове право, тому відповідно до ст. 16 ЦК України воно підлягає захисту шляхом визнання за ним права власності на нерухомість в порядку спадкування за законом. Враховуючи викладене,

Outcome: partial