Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулось із позовною заявою ПАТ «Укрсоцбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту. В позовній заяві зазначено, що 24.01.2006 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено договір кредиту №050/25-427, відповідно до якого позичальнику було надано кредит в розмірі 50 000,00 тисяч доларів США, зі сплатою 12,5 % річних з кінцевим терміном повернення 10.01.2016 року. Всупереч умовам договору, відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 52 733,01 доларів США, що в еквіваленті до національної валюти за офіційним курсом Національного банку України на 08.12.2014 року складає 812 905,64 грн., що й стало підставою для звернення до суду з цим позовом. В судове засідання представник позивача не з'явився, але до початку розгляду справи надав суду заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутність, позов підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча повідомлявся про день, час та місце розгляду справи завчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи без фіксації судового засідання технічними засобами звукозапису. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 24.01.2006 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено договір кредиту №050/25-427, відповідно до якого позичальнику було надано кредит в розмірі 50 000,00 тисяч доларів США, зі сплатою 12,5 % річних з кінцевим терміном повернення 10.01.2016 року. Відповідно до п. 1.1.1 договору кредиту погашення основної суми кредиту здійснюється щомісячно включно до 10-го числа рівними частинами в сумі 417,00 доларів США, починаючи з лютого 2006 року. Відповідно до п. 1.2 договору кредиту кредит надається позичальнику на споживчі потреби. Згідно з положеннями п.3.3.9 договору кредиту позичальник зобов'язаний своєчасно та у повному обсязі погашати кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями в прядку, визначеному п.1.1. цього договору. Відповідно до п.3.3.10 договору кредиту позичальник зобов'язаний достроково повернути кредит, погасити нараховані проценти та сплатити можливі штрафні санкції у випадках, визначених цим договором. Відповідно до п. 4.2 договору кредиту у разі прострочення позичальником строків сплати комісії, строків сплати процентів, прострочення строків повернення кредиту, позичальник сплачує кредиторові пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від несвоєчасної сплаченої суми за кожен день прострочки, що діє у цей період. Відповідно до додаткової угоди №050/25-2236 від 30.03.2010 року сторони домовилися встановити процентну ставку на рівні 16,31%. Відповідно до Статуту від 14.06.2010 року найменування банку змінено з Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк». 10.07.2014 року банком на адресу позичальника направлено досудову вимогу з проханням погасити кредитну заборгованість, однак борг залишився не погашеним. Згідно з наданим позивачем письмовим розрахунком заборгованість [PERSON] складає 52 733,01 доларів США, що у еквіваленті відповідно до офіційного курсу гривні щодо долара США встановленого Національним банком України станом на 08.12.2014 року становить 812 905,64 грн., з яких 24 980,02 доларів США заборгованість за кредитом, 21 179,80 доларів США - заборгованість за відсотками, 3 167,21 доларів США - пеня за несвоєчасне повернення кредиту, 3 405,98 доларів США - пеня за несвоєчасне повернення відсотків. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України. Відповідно до положень статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, згідно із ст. 525 цього Кодексу одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Згідно із ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 3 ст. 538 ЦК України у разі невиконання однією із сторін у зобов'язанні свого обов'язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконує свого обов'язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов'язку, відмовлятися від його виконання частково або в повному обсязі. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч.1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Частиною 3 цієї статті визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цивільно-процесуального законодавства України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Факт неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору знайшов своє підтвердження при розгляді справи і є підставою, відповідно до змісту договору, наданого позивачем розрахунку боргу та вимог чинного законодавства, для задоволення позову, а саме стягнення з відповідача заборгованості за договором кредиту №050/25-427 від 24.01.2006 року в розмірі 52 733,01 доларів США, що у еквіваленті відповідно до офіційного курсу гривні щодо долара США встановленого Національним банком України станом на 08.12.2014 року становить 812 905,64 грн. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до положень статті 88 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved