Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-11 00:00:00

Департамент соціальної політики Луцької міської ради звернувся з позовом до [PERSON] про повернення надміру виплачених коштів. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до виконавчого листа, виданого Луцьким міськрайонним судом 12.05.2011 року з [PERSON] в користь [PERSON] стягнено аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У зв`язку з ухиленням відповідача від сплати аліментів на підставі поданої заяви [PERSON] призначено тимчасову державну допомогу на утримання дитини відповідно до ч. 8 ст. 181 Сімейного кодексу України та Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженого постановою КМУ від 22.02.2006 року № 189 (далі - Порядок) на період з 01.06.2016 року по 30.11.2017 року. 04.09.2017 року [PERSON] звернулась з заявою про припинення виплати тимчасової допомоги у зв`язку із сплатою відповідачем 28.08.2017 року аліментів. Враховуючи, що [PERSON] за рахунок коштів державного бюджету виплачено тимчасову допомогу за період з 01.06.2016 року по 31.08.2017 в сумі 12 369, 50 грн. та той факт, що відповідач може утримувати дитину та добровільно не повертає вказані кошти, відповідно до заяви про зменшення позовних вимог просить стягнути з відповідача в користь Департаменту соціальної політики Луцької міської ради - 12 069, 50 грн. тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме. Представник позивача подала суду заяву про слухання справи у її відсутності, просить суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився. Представник відповідача в письмовому клопотанні просить відкласти розгляд справи у зв`язку з його зайнятістю в іншому судовому процесі та перебуванням відповідача у Маневицькій виправній колонії № 42. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950р., ратифікованої Україною 17.07.1997р., кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторони, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Враховуючи, що явка відповідача в судове засідання не визнавалася обов`язковою, всупереч положенням діючого процесуального законодавства свої заперечення щодо даного спору відповідачем не були викладені письмово, а також враховуючи тривалий розгляд даної справи, суд розцінює поведінку представника відповідача, як таку, що спрямована на затягування розгляду справи та приходить до висновку про можливість розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Згідно з ч.ч. 8-10 ст. 181 СК України, якщо місце проживання чи перебування батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога з урахуванням матеріального стану сім`ї, у якій виховується дитина. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок призначення та виплати тимчасової державної допомоги, її розмір визначається Кабінетом Міністрів України. Роботу щодо призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, організовує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері усиновлення та захисту прав дітей. Суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку. Відповідно до п.2 Порядку тимчасова допомога призначається у разі, коли рішення суду про стягнення аліментів з одного з батьків не виконується у зв`язку з ухиленням від сплати аліментів або відсутністю у боржника коштів та іншого майна, на які за законом може бути звернено стягнення. Тимчасова допомога надається на дітей у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців (п.8 Порядку). Пунктом 12 Порядку передбачено, що у разі якщо виникла можливість стягнення аліментів з одного з батьків, виявлено, що один з батьків може утримувати дитину або місце проживання (перебування) одного з батьків встановлено, у зв`язку з чим можливе стягнення з нього коштів на утримання дитини, орган праці та соціального захисту населення звертається до суду із заявою про стягнення суми сплаченої тимчасової допомоги. Судом встановлено, що у зв`язку із ухиленням відповідача від сплати аліментів з 01.06.2016 року по 31.08.2017 року на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , матері [PERSON] призначалася тимчасова державна допомога (а.с. 14, 19, 20). Відповідно до п.10 Порядку виплата тимчасової допомоги припиняється у разі виявлення обставин, що свідчать про можливість одного з батьків утримувати свою дитину; добровільного виконання рішення суду особою, зобов`язаною сплачувати аліменти. Про виникнення зазначених у цьому пункті обставин одержувач зобов`язаний повідомити у десятиденний строк орган соціального захисту населення. Виплата тимчасової допомоги припиняється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому виникла одна із зазначених обставин. На підставі заяви [PERSON] № 9752 від 04.09.2017 року про сплату [PERSON] аліментів 28.08.2017 року Департаментом соціальної політики Луцької міської ради було припинено виплату допомоги та визначено суму виплаченої державної тимчасової допомоги за період з 01.06.2016 року по 31.08.2017 року. Відповідно до прийнятого рішення позивача від 08.09.2017 року визначено обсяг сплаченої тимчасової державної допомоги та вирішено стягнути з відповідача [PERSON] кошти в сумі 12 369, 50 грн. Строк добровільного повернення коштів встановлено до 03.12.2017 року, про що направлено відповідачу відповідне повідомлення № 11.5-7/16641 від 13.09.2017 року (а.с.21). В добровільному порядку відповідач вказану суму грошових коштів позивачу повернув частково 24.06.2019 року в розмірі 300 грн. Водночас, часткове погашення заборгованості відповідачем свідчить про визнання ним вказаного боргу. Таким чином, проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити відповідно до зменшених позовних вимог. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 704, 80 грн.

Outcome: approved