Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

В червні 2015 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідачів [PERSON] та Реєстраційної служби Миргородського міськрайонного управління юстиції Полтавської області про визнання права власності на частину будинковолодіння в порядку спадкування, посилаючись на те, що після смерті свого чоловіка [PERSON] в грудні 2014 року, вона, маючи законне право на спадкування, як непрацездатна вдова, прийняла цю спадщину. Проте, оформити в порядку спадкування частину житлового будинку і господарських будівель, розташованих по вул. Вокзальна, 60 А в м. Миргороді Полтавської області, не може по причині відсутності у неї правовстановлюючого документу на це будинковолодіння. Крім того спадкоємцем за заповітом, що також прийняв спадщину, є відповідач [PERSON]. Користуючись своїми процесуальними правами, в листопаді 2015 року позивач подала суду письмову заяву про зменшення розміру позовних вимог та про залишення без розгляду частини заявлених позовних вимог / а.с. 122 /. Ухвалою суду від 04 травня 2016 року заяву [PERSON] про залишення без розгляду частини заявлених позовних вимог задоволено / а.с. 157 /. В судовому засіданні позивач і її представник адвокат [PERSON], що діє на підставі відповідних повноважень / а.с. 48, 49 /, уточнений позов підтримали, просили задовольнити його, визнавши за позивачем право власності на ? частину спірного домоволодіння. З пояснень сторони позивача вбачається, що після смерті чоловіка позивача відкрилася спадщина і [PERSON] на підставі ст. 1241 ч. 1 ЦК України, незалежно від заповіту залишеного на імя відповідача [PERSON], має право на спадкування частки, яка б належала їй у разі спадкування за законом. Між тим через відсутність у позивача правовстановлюючого документу на спадкове майно, вона не може оформити цю спадщину. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат [PERSON], який діє на підставі відповідних повноважень / а.с. 57, 58 /, заявлений позов не визнали, просили відмовити у його задоволенні. З пояснень сторони відповідача слідує, що позивач не має права на спадкування, оскільки шлюб між нею та батьком відповідача був фактично припинений, а відповідний позов про розірвання такого шлюбу перебував на розгляді в суді. Крім того, будівництво житлового будинку батько відповідача здійснював за власні кошти. В дане судове засідання сторона відповідача не прибула, будучи належним чином, в тому числі і відповідно до положень абзацу 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України повідомленою про день, час та місце розгляду справи / а.с. 153, 154, 155 /. Про можливу зміну місця свого проживання, в супереч вимогам ст. 77 ч. 1 ЦПК України, відповідач суд не повідомила. Представник відповідача від Реєстраційної служби Миргородського міськрайонного управління юстиції в Полтавській області в судові засідання не прибув жодного разу, свого ставлення до заявленого позову не висловив, направивши листа в якому стверджував про те, що ніякими чином права позивача цей орган не порушував / а.с. 29 /. За наявними в суді даними Реєстраційна служба Миргородського міськрайонного управління юстиції в Полтавській області не є юридичною особою, а відтак не має цивільної дієздатності та цивільної правоздатності, тобто, не може бути стороною у справі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі та, проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить до висновку про те, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення з наступних обгрунтувань. Як встановлено судом, з 23 жовтня 1990 року позивач [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі / а.с. 6 /. В вересні 2003 року рішенням органу місцевого самоврядування видано дозволи управлінню архітектури та містобудування на затвердження акту про закінчення будівництва та прийняття в експлуатацію і оформлення [PERSON] права власності на будинковолодіння по вул. Вокзальна, 60 А в м. Миргороді / а.с. 7, 8 /. За життя чоловік позивача [PERSON] залишив заповіт на все своє майно і права на імя своєї дочки відповідача по справі [PERSON] / а.с. 43, 44 /. 02 грудня 2014 року спадкодавець [PERSON] помер в м. Миргород Полтавської області, внаслідок чого відкрилася спадщина / а.с. 10 /. Таку спадщину у встановленому законом порядку прийняли позивач [PERSON] та відповідач [PERSON], що підтверджується копіями матеріалів відповідної спадкової справи / а.с. 32, 40 /. Постановами приватного нотаріуса від 03.06.2015 року у видачі свідоцтва про право на спадщину у виді часток житлового будинку, після померлого чоловіка, позивачу відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове домоволодіння / а.с. 16, 17 /. Під час перебування цього спору в провадженні суду відповідач [PERSON] звернулася в суд з позовом до позивача [PERSON] про усунення її від права на спадкування за законом / а.с. 131, 132 /. Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 12 лютого 2016 року, яке набрало законної сили, у задоволенні такого позову відмовлено. Цим же рішенням встановлено обставини, на основі яких [PERSON] має право на спадкування після померлого чоловіка / а.с. 141 143 /. За приписами ст. 61 ч. 3 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили,не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Оскільки позивач має право на спадкування після померлого [PERSON] відповідно до ст. 1241 ч. 1 ЦК України як непрацездатна вдова / а.с. 5/, та протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України не заявила про відмову від спадщини, а навпаки вчинила дії по її прийняттю, вважається, що вона, прийняла спадщину. Виходячи із засад диспозитивності, визначених ст. 11 ЦПК України, позивач просила визнати за нею право власності на ? частку спірного домоволодіння, зважаючи на спадкування відповідачем [PERSON] за заповітом. З цих підстав суд приходить до висновку про те, що позивач набула право власності на ? частку житлового будинку з господарськими будівлями, що перебували у власності спадкодавця. В ході розгляду справи по суті стороною позивача відповідно до вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України та у строки, імперативно визначені ст. 27 ч. 2 ЦПК України, суду не надано належних і допустимих доказів порушення її прав Реєстраційною службою Миргородського міськрайонного управління юстиції Полтавської області. З огляду на це у задоволенні заявленого позову до цього відповідача слід відмовити, а отже позов підлягає до часткового задоволення.

Outcome: partial