Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

Головний лікар Володимир-Волинського територіального медичного об'єднання звернувся до судуіз заявою про продовження надання громадянину [PERSON] амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. В заяві свої вимоги обгрунтовує тим, що відповідно до постанови Старовижівського районного суду Волинської області від 08.11.2004 року , [PERSON] у період з 29.04.2005 року по 16.11.2011 рік знаходився на примусовому лікуванні в Дніпропетровській психіатричній лікарні з суворим наглядом за скоєння суспільно-небезпечного діяння , передбаченого ч.2 ст.121 КК України. Згідно постанови Красногвардійського районного суду м . Дніпропетровська від 26.10.2011 року [PERSON] був переведений на примусове лікування у відділення з посиленим наглядом Волинської обласної психіатричної лікарні № 2 с. Олика . Постановою Ківерцівського районного суду Волинської області від 08.02.2013 року йому було змінено вид примусових заходів медичного характеру на примусове лікування у відділенні із звичайним наглядом . За час перебування на лікуванні поведінка та психічний стан хворого нормалізувався. Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 12.12.2013 року [PERSON] змінено вид примусових заходів медичного характеру з примусового лікування у відділенні із звичайним наглядом на продовження лікування у вигляді надання примусової психіатричної допомоги в амбулаторних умовах під наглядом районного психіатра. Рішенням комісії ЛКК Володимир-Волинського територіального медичного об'єднання [PERSON] , потребує продовження заходів медичного характеру у вигляді продовження примусового амбулаторного лікування. В судовому засіданні лікар-психіатр заяву про продовження надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку [PERSON] підтримав. В судовому засіданні [PERSON] не заперечує щодо продовження йому амулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Заслухавши пояснення лікаря-психіатра, думку прокурора, вивчивши матеріали справи суд вважає необхідним заяву задовольнити. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до постанови Старовижівського районного суду Волинської області від 08.11.2004 року , [PERSON] у період з 29.04.2005 року по 16.11.2011 рік знаходився на примусовому лікуванні в Дніпропетровській психіатричній лікарні з суворим наглядом за скоєння суспільно-небезпечного діяння , передбаченого ч.2 ст.121 КК України. Згідно постанови Красногвардійського районного суду м . Дніпропетровська від 26.10.2011 року [PERSON] був переведений на примусове лікування у відділення з посиленим наглядом Волинської обласної психіатричної лікарні № 2 с. Олика . Постановою Ківерцівського районного суду Волинської області від 08.02.2013 року йому було змінено вид примусових заходів медичного характеру на примусове лікування у відділенні із звичайним наглядом . за час перебування на лікуванні поведінка та психічний стан хворого нормалізувався. Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 12.12.2013 року [PERSON] змінено вид примусових заходів медичного характеру з примусового лікування у відділенні із звичайним наглядом на продовження лікування у вигляді надання примусової психіатричної допомоги в амбулаторних умовах під наглядом районного психіатра. Рішенням комісії ЛКК Володимир-Волинського територіального медичного об'єднання , у складі Бранчук В.І., Лучук Л.В., Шевчук С.О. за поданням лікарів-психіатрів Воробія Я.Г., Пеха М.А. встановлено , що [PERSON], потребує продовження заходів медичного характеру у вигляді продовження примусового амбулаторного лікування. Відповідно до п. 4 ст. 12 Закону України «Про психіатричну допомогу» визначено, що особа, якій надається амбулаторна психіатрична допомога у примусовому порядку, повинна оглядатись лікарем-психіатром не рідше одного разу на місяць, а комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про продовження чи припинення наданні їй такої допомоги. У разі необхідності продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку понад 6 місяців лікар-психіатр повинен надіслати до суду за місцем проживання особи заяву про продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження надання особі такої допомоги. В подальшому продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців (ч.5 ст. 12 Закону України «Про психіатричну допомогу»). Таким чином, аналізуючи викладене, суд відзначає наявність визначених законом підстав для продовження надання [PERSON] амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. На підставі ст. 12 Закону України «Про психіатричну допомогу»,

Outcome: approved