overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

В червні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів посилаючись на те, що 19 серпня 2006 року уклала шлюб з відповідачем, від шлюбу мають сина [PERSON],[INFO], який мешкає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Оскільки відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, просить суд з урахуванням уточненої позовної заяви стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання сина у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Представник позивача надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Відповідач позов визнав, про що надав суду письмову заяву де просить суд розглядати справу без його участі на підставі наявних у справі доказів. Безумовне визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Судовим розглядом встановлено, що сторони уклали шлюб 19 серпня 2006 року, який був розірваний рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області 14 жовтня 2010 року (а.с.7). У шлюбі народився син [PERSON], [INFO] ( а.с.5), який проживає разом з позивачкою ( а.с.6). Позивачка 09.03.2013 уклала шлюб та змінила прізвище на [PERSON] ( а.с.3-4) Згідно статті 180 СК батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, судом встановлено, що відповідач є батьком дитини, та не виконує свій обов'язок по утриманню дитини добровільно, чим порушує права позивача та дитини. За таких обставин позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України частина заробітку матері, батька, яка буде сплачуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 02 червня 2014 року ( ст. 191 ч. 1 СК України). Суд допускає негайне виконання судового рішення в межах стягнення за один місяць відповідно до статті 367 ЦПК України. У відповідності до ч.3 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-20 00:00:00

В червні 2014 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з 01 вересня 2007 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем припинені два роки потому, оскільки втратили порозуміння, довіру, повагу одне до одного, не можуть знайти спільної мови. Позивачка надала суду письмову заяву, в якій просить суд слухати справу за його відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач повторно в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заперечень проти позову суду не надавав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224-226 ЦПК України. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 01 вересня 2007 року, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківській області, актовий запис № 268 (а.с.6). Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.9). Частиною 2 статті 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Посилаючись на те, що шлюб розпався і можливість збереження сім'ї втрачена, позивачка звернулася до суду з відповідним позовом. Враховуючи те, що подружжя не підтримує шлюбних стосунків тривалий час, можливість збереження сім'ї втрачена, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

В червні 2014 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з 07 серпня 2010 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON],[INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем припинені з жовтня 2014 року, оскільки в сім'ї виникали постійні сварки з причин цілковитої психологічної несумісності їх характерів, яка з часом поглиблювалась і привела до втрати взаєморозуміння та взаємоповаги. Позивачка надала суду письмову заяву, в якій просить суд слухати справу за її відсутності на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився. надав суду письмову заяву по розгляд справи без його участі на підставі наявних у справі доказів, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Безумовне визнання відповідачем позову не суперечить закону не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 07 серпня 2010 року, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 173 (а.с. 8). Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] ( а.с.7). Частиною 2 статті 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Посилаючись на те, що шлюб розпався і можливість збереження сім'ї втрачена, позивачка звернулася до суду з відповідним позовом. Враховуючи те, що подружжя не підтримує шлюбних стосунків з жовтня 2014 року, можливість збереження сім'ї втрачена, сторони наполягають на розірванні шлюбу суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

В червні 2014 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з 07 травня 2004 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем припинені, оскільки є непорозуміння у стосунках, різні погляди на деякі сімейні питання. Позивачка надала суду письмову заяву, в якій просить суд слухати справу за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач повторно в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заперечень проти позову суду не надав. Суд вважає за можливе розглянути справу без не з'явившихся сторін, на підставі наявних у справі доказів. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 07 травня 2004 року, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Ізюмського міського управління юстиції в Харківській області, актовий запис № 66 ( а.с.6). Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.7). Частиною 2 статті 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Посилаючись на те, що шлюб розпався і можливість збереження сім'ї втрачена, позивачка звернулася до суду з відповідним позовом. Враховуючи те, що подружжя не підтримує шлюбних стосунків тривалий час, можливість збереження сім'ї втрачена, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

В червні 2014 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з 24 квітня 2004 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON],[INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем припинені з грудня 2013 року, оскільки є непорозуміння у стосунках, різні погляди на деякі сімейні питання. Позивачка надала суду письмову заяву, в якій просить суд слухати справу за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Позовні вимоги визнає в повному обсязі. Безумовне визнання відповідачем позову не суперечить правам, свободам чи інтересам інших осіб. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 24 квітня 2004 року, який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму реєстраційної служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 54 ( а.с.6). Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.7). Частиною 2 статті 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Посилаючись на те, що шлюб розпався і можливість збереження сім'ї втрачена, позивачка звернулася до суду з відповідним позовом. Враховуючи те, що подружжя не підтримує шлюбних стосунків тривалий час, можливість збереження сім'ї втрачена, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-08 00:00:00

В червні 2014 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з лютого 2012 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем припинені з літа 2013 року, оскільки є непорозуміння у стосунках, різні погляди на деякі сімейні питання. Позивачка надала суду письмову заяву, в якій просить суд слухати справу за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Позовні вимоги визнає в повному обсязі. Безумовне визнання відповідачем позову не суперечить правам, свободам чи інтересам інших осіб. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 03 лютого 2012 року, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму реєстраційної служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 20 (а.с. 5). Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] ( а.с.6). Частиною 2 статті 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Посилаючись на те, що шлюб розпався і можливість збереження сім'ї втрачена, позивачка звернулася до суду з відповідним позовом. Враховуючи те, що подружжя не підтримує шлюбних стосунків тривалий час, можливість збереження сім'ї втрачена, сторони наполягають на розірванні шлюбу суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-19 00:00:00

В червні 2014 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з серпня 2009 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем припинені з березня 2014 року, оскільки є непорозуміння у стосунках, різні погляди на деякі сімейні питання. Позивачка надала суду письмову заяву, в якій просить суд слухати справу за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення в разі повторної неявки відповідача. Відповідач повторно в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином , заперечень проти позову суду не надавав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224-226 ЦПК України. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 15 серпня 2009 року, який був зареєстрований у відділ реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 183 (а.с.5). Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] ( а.с.6). Частиною 2 статті 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Посилаючись на те, що шлюб розпався і можливість збереження сім'ї втрачена, позивачка звернулася до суду з відповідним позовом. Враховуючи те, що подружжя не підтримує шлюбних стосунків тривалий час, можливість збереження сім'ї втрачена, сторони наполягають на розірванні шлюбу суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

В червні 2014 року позивачка звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 12 березня 2005 року Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, Миколаївської області, за № 95. В обґрунтування позову позивачка вказувала, що шлюбні відносини із відповідачем припинені, в зв'язку з тим, що подружжя має різні погляди на життя, тому відновлення подружніх відносин, збереження сім'ї неможливо у зв'язку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного, у зв'язку з чим сторони припинили подружні відносини. Від даного шлюбу сторони спільних дітей не мають, позивач стверджує, що спір щодо спільно нажитого майна відсутній. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про слухання справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила про задоволення позову. Відповідач в судове засідання не з'явився, направив на адресу суду заяву, в якій позов визнав та просив слухати справу у його відсутність. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ст. 110-112,114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права та права їх дитини. При цьому суд врахував, що регулювання шлюбно - сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

В червні 2014 року позивач публічне акціонерне товариство КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві позивач зазначив, що ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] 13 лютого 2008 року уклали кредитний договір. Згідно договору відповідачка отримала кредит у розмірі 3 000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 42 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. [PERSON] неналежно виконувала свої договірні зобов'язання, внаслідок чого станом на 14 травня 2014 року утворилась загальна заборгованість в сумі 18 457,28 гривень, з яких: 2 205 гривень - заборгованість за кредитом; 10 999,15 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3 898,02 гривень - заборгованість по комісії за користування кредитом; 500 гривень - штраф (фіксована частина); 855,11 гривень - штраф (процентна складова). ПАТ КБ «Приватбанк» просить стягнути з відповідачки вказану суму заборгованості за кредитним договором та судові витрати по справі. Представник позивача - ПАТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не з'явився, від представника надійшла заява, в якій просять справу розглядати без їх участі, ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідачка [PERSON] позов визнає, не заперечує проти його задоволення. Суд, вислухавши пояснення відповідачки, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи вищенаведене, порушені права позивача підлягають захисту шляхом задоволення позову і стягнення в його користь із [PERSON] заборгованості за кредитним договором. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідачки підлягають стягненню на користь позивача понесені і документально підтверджені витрати по сплаті 243,60 гривень судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

В червні 2014 року позивач Публічне акціонерне товариство «Полтаваобленерго» в особі структурного підрозділу Кобеляцької філії звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому зазначив, що остання є споживачем електричної енергії на підставі договірних відносин , що підтверджується відкритим особовим рахунком та договором від 07.11.2004 року . Перевіркою 28.01.2014 року встановлено, що відповідачка влаштувала самовільне підключення відкритої електричної проводки на вводі в будівлю поза приладом обліку до електричної мережі енергопостачальника з порушення схеми обліку шляхом накиду проводів на ввід ( лінію електропередачі). Відповідно до проведеного обрахунку вартості електричної енергії, яку було використано поза лічильником, розмір її склав 11483,63 грн. Позивач прохав суд стягнути з відповідачки вартість шкоди, заподіяної внаслідок безоблікового використання електричної енергії , в розмірі 11483 , 63 грн. В судове засідання представник позивача не з»явився. Від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі, позов підтримав. Відповідачка [PERSON], будучи належним чином повідомлена, в судове засідання не з»явилась, про причини неявки суд не повідомила. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] є споживачем електричної енергії, що підтверджується договором № 6801197 від 07.11.2004 року ( а.с.15). Згідно акту про порушення № 00003056 від 28 січня 2014 року вбачається,що під час перевірки енергопостачальною організацією житлового будинку відповідачки виявлено самовільне підключення електроустановок до електричної мережі електропостачальника з порушенням схеми обліку відкритою електропроводкою на вводі в будівлю поза електролічильником шляхом накиду проводів на ввід. Спожита таким чином електроенергія лічильником не обліковувалась.( а.с.344443-4). Відповідно до розрахунку обсягу та вартості електроенергії, проведеного на підставі Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією для населення , вартість спожитої безоблікової електроенергії становить 11 483,63 грн.( а.с.5). Відповідачка на засідання комісії з розгляду актів про порушення ПКЕЕ для населення не з»явилась і збитки добровільно не відшкодувала ( а.с.6-8). Згідно п.48 Правил користування електричною енергією для населення , затверджених постановою КМ України від 26.07.1999 року № 1357, «споживач несе відповідальність згідно з законодавством за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку». Відповідно до ст..1166 ЦК України майнова шкода , завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Таким чином, відповідачка [PERSON], будучи споживачем електричної енергії, внаслідок порушення правил користування електричною енергією заподіяла шкоду позивачеві в розмірі 11483,63 грн., яка повинна бути нею відшкодована в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

В червні 2014 року представник Національної академії внутрішніх справ звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат за період навчання в сумі 24794 грн. 96 коп. На обґрунтування своїх вимог товариство зазначило, що [PERSON] з 01 вересня 2008 року відповідно до наказу ректора Київського національного університету внутрішніх справ (далі КНУВС) від 26.07.2008 року №714 зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання КНУВС. 09 серпня 2008 року між [PERSON] та КНУВС було укладено договір №КВ-28 про підготовку фахівця у КНУВС, згідно якого відповідач навчався за рахунок коштів державного бюджету і після закінчення навчання зобов'язався відпрацювати за місцем розподілу не менше 3 років, а в разі відмови - відшкодувати фактичні витрати за період навчання. Відповідач подав рапорт про звільнення його з органів внутрішніх справ за власним бажанням та був звільнений до закінчення трирічного терміну перебування на службі після навчання. За час навчання [PERSON] в КНУВС з01.09.2008 року по 28.06.2012 року витрати пов'язанні з його утриманням становлять 24794 грн. 96 коп. В судове засідання представник позивача не з'явилась, проте подала заяву в якій просить слухати справу без її участі, вимоги позову підтримує в повному обсязі. Відповідач подав заяву про слухання справи без його участі де вимоги позову визнав повністю. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

В червні 2014 року представник приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (далі ПАТ «СК «ПЗУ Україна») звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 27025 грн. 32 коп. На обґрунтування своїх вимог товариство зазначило, що 24 жовтня 2012 року між ПАТ «СК «ПЗУ Україна» та [PERSON] було укладено договір страхування транспортних засобів №АМ44949. 27 листопада 2013 року постановою Деснянського районного суду м. Києва [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.ст. 124, 130 ч. 1, а саме в тому, що вона 12.10.2013 року о 20 год.10 хв., керуючи автомобілем [NUMBER], допустила зіткнення з автомобілем Шевроле, д.н.з [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], і як наслідок заподіяла автомобілю останнього матеріального збитку. 09.12.2013 року позивачем на виконання вимог вищевказаного договору було виплачено [PERSON] страхове відшкодування в сумі 27025 грн. 32 коп., а оскільки винною в дорожньо-транспортній пригоді визнано [PERSON], то саме вона має відшкодувати в порядку регресу виплачене [PERSON] позивачем страхове відшкодування в сумі 27025 грн. 32 коп. В судове засідання представник позивача не з'явився, проте подав заяву в якій просить слухати справу без його участі, вимоги позову підтримує в повному обсязі. Відповідач подала заяву про слухання справи без її участі де вимоги позову визнала повністю. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved