Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

До Богунського районного суду м. Житомира звернулася [PERSON] до фізичної особи підприємця [PERSON] про розірвання трудового договору. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказала, що 02 червня 2011 р. між нею та фізичною особою підприємцем [PERSON] (далі ФОП [PERSON]Є.) було укладено трудовий договір № 06501102127, згідно якого її, [PERSON] було прийнято на посаду менеджера, про що зроблено відповідний запис у її, [PERSON] трудовій книжці. Трудовий договір зареєстровано у Житомирському міському центрі зайнятості. У зв'язку з народженням дитини, 29 січня 2013 р., вона, [PERSON] перебуває у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею 3-х років, що передбачено ст. 179 КЗпП України та ст. ст. 17, 18 Закону України «Про відпустки». За нормами ст. 56 КЗпП України, роботодавець не має права відмовити жінці, яка в період відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку виявить бажання працювати на умовах неповного робочого часу, i зобов'язаний встановити їй тривалість робочого часу, про яку вона просить. Збереження місця роботи (посади) за працівником, який перебувае у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, гарантує ч. 3 ст. 2 Закону України «Про відпустки». Тому вона, [PERSON] спробувала зв'язатися з роботодавцем [PERSON] та повідомити її про намір виходу на роботу, але їй, [PERSON] це не вдалося. На адресу, яка була указана в трудовому договорі вона, [PERSON] направила рекомендоване повідомлення - лист із заявою від 02.09.2015 р. про переривання відпустки для догляду за дитиною до досягненню нею трирічного вiкy. Лист повернувся за закінченням терміну зберігання. Згідно з ч. 1 ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включае можливють заробляти coбi на життя працею. На сьогодні вона, [PERSON] не може реалізовувати своє право на працю та на оплату праці, яка на даний час їй дуже необхідна. Згідно з ч. 3 ст. 38 КЗпП України, працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовии договір, укладений на невизначений строк, за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови трудового договору з них питань. 30 вересня 2015 р. вона, [PERSON] направила наступне рекомендоване повідомлення - лист iз заявою про звільнення за власним бажанням. Лист повернувся з тiєї ж причини. Таким чином, її, [PERSON] право на працю, на оплату праці, та здійснення обов'язкових соціальних внесків, порушено відповідачем, який не звільняє її у встановленому законом порядку. Внаслідок того, що через відсутність роботодавця та інформацію про його фактичне місцеперебування, вона, [PERSON] не може розірвати укладений безстроково трудовии договір, а тому i працевлаштуватися на законних підставах, вона вимушена звернутися до суду для захисту своїх прав. Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою і пункту 14 Форми трудового договору між працівником і фізичною особою, затверджених наказом Мінпраці та соціальної політики від 08 червня 2001 р. № 260 та пункту 2.20-1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Мінпраці, Мінюсту і Мінсоцзахисту від 29 липня 1993 р. № 58, при знятті з реєстрації трудового договору у державній службі зайнятості також необхідна особиста присутність сторін трудового договору, що його підписали. У разі виникнення спору між сторонами, підставою для зняття трудового договору з реєстрації в державній службі зайнятості, можуть бути рішення суду. У судовому засіданні позивачка на своїх позовних вимогах наполягала. Відповідачка до суду не зявилася, про день та час слухання справи була повідомлена належним чином, але не надала до суду заяву про причини відкладення слухання справи. Представник третьої особи Житомирського міського центру зайнятості з позовними вимогами погодився. Вислухавши пояснення сторін, третіх осіб, перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено. Згідно паспорта громадянки України [PERSON], 22.12.1980 р. н. зареєстрована за адресою: [INFO]. (а. с. 36). Згідно свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 21 січня 2012 р. (а. с. 16). Зі змісту про народження [PERSON], народився 29 січня 2013 р. Батьками дитини вказані [PERSON] та [PERSON]. (а. с. 7). Згідно трудового договору від 02 липня 2011 р. між [PERSON] та фізичною особою підприємцем [PERSON] було укладено трудовий договір № 06501102127, згідно якого [PERSON] було прийнято на посаду менеджера, про що зроблено відповідний запис у трудовій книжці [PERSON] та вказаний трудовий договір зареєстровано у Житомирському міському центрі зайнятості. (а. с. 5-6). Відповідно до «Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою», затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 08.06.01 р. № 260 на державну службу зайнятості покладено обов'язок реєстрації та зняття з реєстрації трудових договорів, укладених між фізичними особами-роботодавцями та найманими працівниками, а також підтвердження записів, внесених фізичними особами-роботодавцями до трудових книжок працівників. Відповідно до Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, у переліку документів, що подають сторони трудових відносин до центру зайнятості, передбачено подання документів громадянами особисто. Виходячи зі змісту пункту 6 Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою та пункту 14 Форми трудового договору між працівником і фізичною особою, трудовий договір між фізичною особою-роботодавцем та найманим працівником укладається у трьох примірниках, один з яких перебуває у фізичної особи, другий - у працівника, третій - в центрі зайнятості, де цей трудовий договір зареєстровано. Пунктом 7 Порядку визначено, що у разі закінчення строку трудового договору або припинення його дії достроково в трудовому договорі фізична особа робить запис про підстави його припинення з посиланням на відповідні статті Кодексу законів про працю України, про що сторони сповіщають державну службу зайнятості. Згідно п.17 Форми трудового договору між працівником та фізичною особою, розірвання трудового договору повинно бути підтверджено підписами сторін трудових відносин в усіх примірниках трудового договору. Таким чином, записи фізичної особи-роботодавця про підстави припинення трудового договору, а також підписи її та найманого працівника повинні стояти на трьох примірниках трудового договору. Відповідно до пункту 2.20.-1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Мінпраці, Мін'юсту і Мінсоцзахисту від 29.07.1993 р. № 58, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 р. за № ПО, трудові книжки працівників, які працюють на умовах трудового договору у фізичних осіб-суб'єктів підприємницької діяльності без створення юридичної особи з правом найму, та фізичних осіб, які використовують найману працю, пов'язану з наданням послуг, зберігаються безпосередньо у працівників. Фізичні особи-роботодавці лише роблять записи до трудових книжок працівників про прийняття на роботу та звільнення з роботи відповідно до укладених трудових договорів, що зареєстровані в установленому порядку в державній службі зайнятості. Унесені фізичною особою до трудових книжок записи підтверджуються підписом посадової особи центру зайнятості, в якому зареєстрований трудовий договір, і засвідчуються печаткою центру зайнятості. У разі відсутності в центрі зайнятості однієї із1 сторін трудового договору (фізичної особи-роботодавця чи найманого працівника) додержатись порядку зняття з реєстрації трудового договору укладеного між фізичною особою-роботодавцем та найманим працівником без присутності однієї із сторін неможливо. Однак, зняття трудового договору з реєстрації в державній службі зайнятості, за відсутності однієї із сторін трудових відносин, можливе лише за умови, якщо до центру зайнятості буде подано рішення суду, яке набрало законної сили, щодо припинення дії такого договору або визнання його таким, що втратив силу (з зазначенням конкретної дати). На підставі вищевикладеного, у відповідності зі ст. 38 КЗпП України, «Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою», затвердженим наказом Мінпраці та соціальної політики України від 08.06.01 № 260, Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Мінпраці, Мін'юсту і Мінсоцзахисту від 29.07.1993 р. № 58, Форми трудового договору між працівником і фізичною особою, затверджених наказом Мінпраці та соціальної політики від 08.06.2001 року № 260,

Outcome: approved