Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-17 00:00:00

До Володарського районного суду Київської області 16.04.2019 р. надійшов зазначений позов Володарської районної державної адміністрації Київської області (далі - Володарська РДА) в інтересах названих вище чотирьох неповнолітніх та малолітніх дітей до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, в якій Позивач просить суд: позбавити Відповідача батьківських прав відносно її дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , передати цих дітей органу опіки та піклування Володарської РДА для їх подальшого влаштування та стягнути з Відповідача на аліменти на утримання названих дітей у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення ними повноліття. На обґрунтування заявлених позовних вимог Позивач у позовній заяві зазначив, що Відповідач є матір`ю чотирьох названих дітей, при обстеженні умов проживання Відповідача у будинку було холодно, відсутні продукти харчування, діти були брудні та недоглянуті. При цьому мати дітей (Відповідач) часто змінює співмешканців, з якими виникають бійки, сварки, що негативно впливає на дітей, для останніх належні умови проживання відсутні. Відповідач неодноразово притягалася до адміністративної відповідальності за статтею 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП). За характеристикою органу місцевого самоврядування Відповідача за місцем її фактичного проживання характеризується негативно, за даними місцевої лікарні Відповідач про здоров`я своїх дітей не турбується, лікарські призначення не виконує. Сім`я проживає у поганих матеріально-побутових умовах, діти часто голодні, брудні. Питання про неналежне виконання батьківських обов`язків Відповідачем неодноразово розглядалися комісією з питань захисту прав дитини при Володарській РДА, востаннє 31.01.2019 р., зроблено висновок про доцільність позбавлення її батьківських прав. Ухвалою суду від 03.05.2019 р. відкрито провадження в справі, визначено здійснення розгляду справи в порядку загального позовного провадження, встановлено Відповідачеві строк для подання відзиву та призначено підготовче судове засідання на 27.05.2019 р. (а.с. 29-30); ухвалою суду від 27.05.2019 р. справу призначено до розгляду по суті на 18.06.2019 р. (а.с. 41-43); ухвалою суду від 18.06.2019 р. судове засідання за клопотанням Позивача відкладено на 04.09.2019 р. із призначенням його проведення дистанційно в режимі відеоконференції з Баришівським районним судом Київської області з метою забезпечення участі і з`ясування думки старшої дитини Відповідача, який перебував у Київському обласному центрі соціально-психологічної реабілітації дітей «Сезенків» (Баришевський р-н, Київська обл.), з урахуванням часу перебування дітей на оздоровлені (а.с. 52, 62-64). Надалі судове засідання відкладалося на 26.09.2019 р. за клопотанням Відповідача для виклику свідка та подання додаткових доказів та 18.10.2019 р. через неявку Відповідача. Вирішуючи питання щодо можливості завершення розгляду справи за відсутності Відповідача в судових засіданнях 26.09.2019 р. та 18.10.2019 р., суд виходить з того, що про судове засідання на 26.09.2019 р. відкладалося саме за клопотанням Відповідача з метою забезпечення її права на допит додаткового свідка та подання додаткових доказів, про дату, час і місце розгляду справи Відповідач повідомлена особисто (а.с. 73). Про дату, час і місце судового засідання 18.10.2019 р. Відповідач повідомлена за адресою фактичного місця її проживання, підтверджену органом місцевого самоврядування (а.с. 26) та самою Відповідачем у підготовчому судовому засіданні, судова повістка повернулася з відміткою «адресат відсутній» (а.с. 78), що є днем вручення судової повістки у розумінні пункту 3 частини восьмої статті 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). З огляду на це суд також застосовує практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав у своїх рішеннях про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (зокрема, пункт 41 рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 р. у справі «Пономарьов проти України», заява № 3236/03, стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», частина четверта статті 10 ЦПК України). Аналогічний висновок викладено, зокрема, в постанові Верховного Суду від 15.05.2019 р. у справі № 0870/8014/19, провадження № К/9901/6938/19. У судових засіданнях представник Позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, долучила додаткові письмові докази, у тому числі фотографії дітей, надавши суду пояснення щодо обставин ухилення Відповідача від виконання її обов`язків по вихованню дитини. Так, представник Позивача зазначила, що Відповідач є матір`ю чотирьох неповнолітніх дітей, орган опіки та піклування неодноразово її відвідували протягом 4 років, зокрема за зверненням селян, час від часу ситуація покращувалася, потім знов погіршувалася, тому Відповідача неодноразово притягали до адміністративної відповідальності за невиконання її батьківських обов`язків. Наприкінці жовтня 2018 року до Служби у справах дітей та сім`ї Володарської РДА надійшов лист Центру соціальних служби для сім`ї, дітей та молоді щодо загрози життю і здоров`ю дітей Відповідача, оскільки остання зловживає алкогольними напоями, діти без нагляду, Відповідач на зауваження реагує агресивно. Також повідомила, що за борги будинок Відповідача був відключений від електропостачання, лише за сприяння Володарської РДА здійснено тимчасове підключення з тим, аби діти взимку не жили при свічках. Старший син Відповідача вже помічений у вживанні алкоголю, крадіжках металобрухту, успішність у навчанні - нижче середньої. У сім`ї через нерозбірливість зв`язків Відповідача є загроза насильства. Діти сплять «валетом» на одному дивані. У квітні 2019 року виконавчий комітет Рубченківської сільської ради Володарського району Київської області прийняв рішення про вилучення дітей у Відповідача, оскільки вона систематично вживала алкоголь, залишала дітей без нагляду. Батьки всіх чотирьох дітей записані зі слів Відповідача в порядку статті 135 Сімейного кодексу України. Відповідач у судових засіданнях заперечила проти позову, вказавши на те, що дітей виховує нормально, алкоголь вже не вживає, діти на медичному обліку не перебувають, бо здорові, вважаючи, що певні наявні зараз проблеми минуть з віком. Також назвала батьків своїх дітей, підтвердивши, що вони записані з її слів, останні її співмешканці [PERSON] і [PERSON] , останній її вдарив, тому викликалася поліція. Допитана у судовому засіданні 18.06.2019 р. свідок [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] , працює директором Володарського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, надала суду показання про те, що соціальні послуги Відповідачеві надають з 2014-2015 року, коли [PERSON] поставлена на облік як багатодітна мати. Умови проживання то більш-менш нормальні, то неналежні, останнє частіше, діти доволі часто ненагодовані, босі, брудні, Відповідач до цього ставилася холоднокровно. Діти жебракували. Відповідач у стані алкогольного сп`яніння веде себе неадекватно. Від соціального супроводу Відповідач спочатку отримувала послуги інформативного характеру, також гуманітарну допомогу. З 2014 року, коли Відповідач взята на облік, вона змінила чотири співмешканця, останній - найбільш негативний, з яким вона, як кажуть, опустилася на саме дно. Взимку 2018/19 року у її будинку була відключена електрика, тому сприяли поновленню. Відповідач отримує щомісячно 8 тисяч гривень на дітей. Допитаний у судовому засіданні 18.06.2019 р. свідок [PERSON] , [INFO] , працює на посаді сільського голови в с. Рубченки Володарського району Київської області, надав суду показання про те, що обіймає названу посаду з 21.04.2006 р., діти Відповідача недоглянуті, голодні, неодягнуті. У квітні 2019 року її дочка [PERSON] , які п`ять років, сама йшла по селу, у тоді її витягли із ставка роздягнену. Молодшу дитину Відповідач народжувала вдома, приймала пологи сусідка. У старшого сина [PERSON] вже мають місце крадіжки, також ходив по селу, шукав металобрухт. У будинку Відповідача не має місця для спання дітей, їх навчання. Отримані на дітей гроші у перший тиждень спускаю на спиртне, за станом на квітень у кожному місцевому магазині у Відповідача є заборгованості. Місцеві мешканці на неї скаржаться, викликали на виконком. У квітні було прийнято рішення про негайне відібрання дітей, коли Відповідач із своїм співмешканцем запили. Допитаний у судовому засіданні 18.06.2019 р. свідок [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] , не працює, надав суду показання про те, що Відповідач є його племінницею, Відповідач не бідувала, адже він допомагає, є що їсти. Стосовно [PERSON] (дитина Відповідача), то вона часто з мамою, у квітні цього року біля ставку була, але не топилася. [PERSON] (старший син Відповідача) час від часу жив та ночував у свідка, бо з ним (свідком) йому краще. Свідок вказав, що з Відповідачкою розмовляв, щоб стала краще, спиртні напої вживала, але зараз, як забрали дітей, вже ні. Бачив Відповідача у синцях, був виклик поліції, але стверджує, що діти бійки не бачили. Допитаний у судовому засіданні 18.06.2019 р. свідок [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] , працює старшим менеджером у ПП «Будмаркет», надав суду показання про те, що він є рідним братом Відповідачки, вони двійнята, допомагає їй, давав кошти, зараз потрохи робимо ремонт її будинку (десь з місяць вже). У свідка є двоє власних дітей, сестру (Відповідача) відвідує зараз майже кожні один-два тижні. З нею розмова була, бо доходили чутки, що випиває. Її співмешканця він (свідок) викинув «за ноги», щоб не бив племінників, сестру не бив. Також свідок вказав, що хоче, аби діти залишилися із сестрою, адже вона змінилася, кається, вже не п`є, город засадила у цьому році. Від допиту свідка [PERSON] , яка є сусідкою Відповідача, що викликалася за її клопотанням, остання відмовилася. Викликаний за клопотанням свідок [PERSON] (співмешканець Відповідача), у зв`язку з чим судове засідання відкладалося, як зазначалося, на 26.09.2019 р. не з`явився, повторно не викликався через неявку самої Відповідачки. Судом у засіданні 04.09.2019 р. у режимі відеоконференції у присутності директора Київського обласного центра соціально-психологічної реабілітації дітей «Сезенків» Кордун Вікторії Вікторівни (Баришевський район Київської області) було з`ясовано думку старшого сина Відповідача - неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , з приводу досліджуваних обставин справи, який вказав, що хоче додому, заперечив викладені в позові обставини неналежного виконання його мамою догляду за ним та іншими дітьми. Суд, заслухавши пояснення та думки учасників справи, розглянувши матеріали справи, допитавши викликаних сторонами свідків та оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні (стаття 89 ЦПК України), вирішуючи справу, виходить з такого. Судом встановлено, що Відповідач - [PERSON] , [INFO] , уродженка міста біла Церква Київської області (а.с. 9), проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (адреса місця проживання свідка [PERSON] , її брата), є матір`ю таких дітей: - [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області 29.03.2005 р., актовий запис № 258 (а.с. 10); - [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області 01.03.2011 р., актовий запис № 342 (а.с. 11); - [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області 11.11.2014 р., актовий запис № 1900 (а.с. 12); - [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Володарським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Київської області 31.03.2017 р., актовий запис № 39 (а.с. 13). За загальними положеннями Декларації прав дитини Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 20.11.1959 р. дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння; вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості (принцип 6). За статтею 27 Конвенції про права дитини, схваленою Генеральною Асамблеєю Організації Об`єднаних Націй 20.11.1989 р. та ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. № 789-XII, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини; батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Аналогічно стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» закріплює, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку; батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Національне законодавство України покладає на батьків обов`язки утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї (стаття 51 Конституції України, статті 150, 180 Сімейного кодексу України). Права, обов`язки та відповідальність батьків за виховання та розвиток дитини визначені також Законом України «Про охорону дитинства». Згідно з приписами частин першої, другої статті 12 цього Закону виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини; на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини; батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці; виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. На порушення наведених вимог Відповідач [PERSON] батьківських обов`язків щодо виховання і розвитку названих вище чотирьох дітей не виконувала і не виконує з огляду на таке. Як встановлено судом за характеристикою органу місцевого самоврядування за місцем проживання Відповідачки та її дітей - Рубченківської сільської ради Володарської ради Київської області від 28.01.2019 р. № 32 (а.с. 16), [PERSON] неодружена, виховує чотирьох названих вище дітей, не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною; періодично зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, інколи поводиться зухвало, порушує громадський порядок, неодноразово отримувала зауваження від органу місцевого самоврядування; безвідповідально ставить до виховання своїх дітей, залишає їх самих у хаті без нагляду, діти часто голодні, невмиті, Відповідач не слідкує за чистотою у хаті, умови проживання - антисанітарні, погано отоплюється, через заборгованість було відключено електропостачання. Старший її син [PERSON] замічений у вживанні алкоголю та у крадіжках металолому з приватних домогосподарств. На адресу сільської ради неодноразово надходили скарги від сусідів та інших жителів села про неналежний догляд за дітьми (а.с. 16). Неналежні умови проживання дітей підтверджено також копією акту обстеження матеріально-побутових умов від 22.01.2019 р. (а.с. 17-18). За характеристикою Комунального закладу «Рубченківський НВК «ЗОШ I-II ступенів - дитячий садок» відносно старшого сина Відповідачки - [PERSON] , він навчається в школі з 01.09.2011 р., проживає з матір`ю, навчальна діяльність його цікавить мало, на уроках пасивний, домашні завдання не виконує, успішність - нижче середнього, улюблених предметів не має, поведінки не порушує, замкнутий, легко піддається чужому впливу, в школу приходить оханий, мати недостатньо часу приділяє вихованню сина (а.с. 19); відносно [PERSON] - він навчається в школі з 01.09.2017 р., останнім часом знаходить спільну мову з товаришами, тому зменшилася кількість конфліктних ситуацій, проте йому буває складно організуватися до навчального процесу, програмний матеріал він засвоює лише на середньому рівні, іноді пропускає заняття без поважних причин, що є також причиною невисокого рівня знань, маючи достатні розумові здібності, він не реалізує свій інтелектуальний потенціал у повному обсязі, бере участь у житті класу, але без ініціативи в роботі (а.с. 20). За інформацією Комунального некомерційного підприємства «Володарський районний центр медико-санітарної допомоги» Володарської районної ради від 11.02.2019 р. № 223 сім`я Відповідачки знаходиться на обліку як соціально неблагополучна, Відповідачка про здоров`я дітей не турбується, за допомогою до медичних працівників не звертається, лікарські призначення не виконує, під час огляду дітей веде себе зухвало; [PERSON] та [PERSON] на «Д» обліку не перебувають, щеплені, розвинуті згідно свого віку; [PERSON] перебуває на «Д» обліку з діагнозом «відставання у фізичному розвитку», щеплена не у повному обсязі; [PERSON] також перебуває на «Д» обліку з діагнозом «гіпотрофія ІІ ступеню, дефіцитна анемія І ступеню, гемангіоми лоба, правого стегна, лівого передпліччя», щеплена не у повному обсязі. Відповідачка обіцяла проконсультувати дитину ( [PERSON] ) у профільних спеціалістів, але обіцянки не дотримала. Сім`я проживає у поганих матеріально-побутових умовах, діти часто голодні, не одягнуті, брудні (а.с. 21). За інформацією Володарського відділення Сквирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області від 31.01.2019 р. [PERSON] (Відповідач) неодноразово притягалася до адміністративної відповідальності за статтею 184 КУпАП «Невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей» (а.с. 14). Листом Центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 23.10.2018 р. № 02-09/3-169, адресованому Службі у справах дітей та сім`ї Володарської РДА, порушено питання щодо реальної загрози життю і здоров`ю названих вище чотирьох дітей Відповідача через те, що в сім`ї не задовольняються базові потреби дітей в повному обсязі. Зокрема, вказано на те, що останнім часом [PERSON] часто зловживає алкогольними напоями, зо що притягалася до адміністративної відповідальності, сім`я проживає в незадовільних санітарно-гігієнічних умовах (опалення відсутнє, запасу дров нема, в будинку брудно, відсутні місця для сну, постільна білизна, місце для виконання дітьми домашніх завдань, продукти харчування), діти пропускають заняття в школі, залишаються вдома без нагляду, [PERSON] на зауваження не реагує, відповідає агресією, коли працівники названого Центру відвідують сім`ю, Відповідач з дітьми переховується, ігнорує поради, ситуація не покращується (а.с. 22). За рішенням Рубченківської сільської ради Володарського району Київської області від 17.04.2019 р. № 9 у Відповідачки вилучено дітей у зв`язку із загрозою їхньому здоров`ю і життю (а.с. 38). Наведені обставини підтверджені допитаними у суді свідками, в тому числі свідками, викликаними за клопотанням Відповідачки (її дядьком та рідним братом), які своїми показами не спростували викладених у позові Володарської РДА обставин, вказавши головне на те, що за станом на тепер Відповідач виправилася, вони спільними зусиллями роблять ремонт, вона перестала вживати алкоголь тощо. Відтак заперечення Відповідача щодо позову спростовуються матеріалами справи, зокрема наведеними вище доказами і показаннями свідків, а так само поясненнями самої Відповідачки в суді, яка взагалі не бачить проблем з вихованням дітей, загрози їх здоров`ю, оскільки вважає, що наявні проблеми минуть з віком, тому потреби проходження медичних оглядів не вбачає. Також заперечення Відповідачки проти позову спростовані представником Позивача долученими до справи фотографіями дітей Відповідача (а.с. 46), зробленими у день вилучення їх, з яких вбачається, що в будинку брудно, діти неохайні, молодша дитина тримає в руках окурок, при цьому тримає його так, як тримають люди під час куріння. Питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав Відповідача неодноразово розглядалося на засіданнях комісії з питань захисту прав дитини при Володарській РДА (протоколи від 02.08.2016 р. № 8, від 31.01.2019 р. № 1); за наслідками розгляду та проведених з Відповідачем бесід Володарською РДА зроблено висновок про доцільність позбавлення її батьківських прав від 15.03.2019 р. № 05-10/542 (а.с. 6-8). Відповідно до положень пункту 2 частини першої, частин третьої, четвертої статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них; під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. На підставі частини першої статті 165 названого Кодексу право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають, зокрема, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування. За роз`ясненнями, викладеними у пунктах 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (зі змінами), позбавлення батьківських прав (тобто права на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини (пункт 1 статті 3 Конвенції про права дитини, частина восьма статті 7 Сімейного кодексу України). За встановлених судом обставин і наведених законодавчих підстав суд дійшов до висновку, що Відповідач на порушення вимог законодавства України з питань охорони дитинства ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню своїх чотирьох неповнолітніх і малолітніх дітей, в інтересах яких подано позов, піклуванню про їх здоров`я, моральний та духовний розвиток, навчання цих дітей, підготовки до самостійного життя, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не створює умов для отримання освіти, що є правовою підставою для позбавлення її батьківських прав відносно її чотирьох дітей, перелічених вище. Зважаючи на наявність наведених підстав для позбавлення Відповідача батьківських прав та відсутність можливості передачі дітей іншим родичам за станом на час розгляду цієї справи, суд вважає необхідним передати всіх цих дітей Відповідача органу опіки та піклування Володарської РДА на підставі частини п`ятої статті 167 Сімейного кодексу України. За частиною шостою статті 164 Сімейного кодексу України рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили слід також надіслати органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Разом з тим, позбавлення батьківських прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей; батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (частина четверта статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», частина друга статті 166, стаття 180 Сімейного кодексу України). Якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах; аліменти можуть перераховуватися за рішенням суду на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України; такий особистий рахунок відкривається у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду (частина третя статті 166, частини друга, третя статті 193 Сімейного кодексу України). Відповідно до частини третьої статті 166 Сімейного кодексу України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. При цьому встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (частина друга статті 182 названого Кодексу). Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі; розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону; аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (частини перша, друга статті 184, частина перша статті 191 Сімейного кодексу України). Зважаючи на наведене та виходячи з непорушності конституційного права неповнолітньої дитини на утримання батьками до досягнення нею повноліття, суд, оцінивши в сукупності надані Позивачем докази, вважає, що Відповідач спроможна надавати матеріальну допомогу на утримання своїх дітей та зобов`язана згідно із законом належним чином забезпечувати і утримувати їх, тому позов слід задовольнити в повному обсязі. Суд у порядку пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення з Відповідача аліментів на утримання дітей у межах суми платежу за один місяць. Крім того, за нормами статті 141 ЦПК України з Відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі, визначеному за статтею 4 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до статей 12, 25 Закону України «Про охорону дитинства», статей 150, 164-167, 180-182, 184, 191, 193 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved