Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

В січні 2017 року заявник звернувся до суду із вказаною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що його батько [PERSON] помер [INFO] року в м. Торез Донецької області. Заявник звернувся до Фастівського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області з приводу реєстрації смерті батька та видачі свідоцтва про смерть батька проте отримав відмову, з посиланням на те, що ним, як заявником для підтвердження факту смерті [PERSON] пред'явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, тому відмовили у державній реєстрації смерті, що стверджується відмовою відділу від 20.01.2017 року № 106-16.25-102. Оскільки встановлення факту смерті батька йому необхідне для оформлення спадщини, а іншим шляхом встановити цей факт неможливо, з метою захисту своїх прав він змушений звернутись до суду. Заявник в судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлений належним чином, надав до суду письмову заяву з проханням розглянути справу в його відсутність. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлений належним чином, надав до суду письмову заяву з проханням розглянути справу в їх відсутності, проти позову не заперечують. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню враховуючи наступне. Судом встановлено, що заявник та його родина являються переселенцями та їхнє місце перебування зареєстровано в [ADDRESS], що стверджується довідками № 3232000357 від 03.12.2014 р. (на ім'я батька) - (а.с.9) та № 3232000295 від 25.11.2014 р. (на ім'я заявника) - (а.с.10) про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районі в проведення антитерористичної операції. До переселення вони проживали та мали реєстрацію по [ADDRESS]. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Згідно з частинами 3, 4 ст. 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірванняшлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органу реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події. Статтями 234-235, 256-259 ЦПК України передбачена можливість встановлення юридичного факту, що має значення, в судовому порядку. Відповідно до ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій територіїУкраїни, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до постанови Верховної Ради України від 17 березня 2015 року № 254-УІІІ «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, зазначені в Законі України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» також визначаються як тимчасово окуповані території. [PERSON] помер у м. Торез Донецької області, а це місто визначено як тимчасово окупована територія відповідно до розпорядження КМУ від 30.10.2014 р. № 1053-р. Враховуючи викладене та зазначені вище норми Закону, суд дійшов висновку, що заява про встановлення факту смерті є обґрунтованою, а тому наявні підстави для встановлення факту смерті, а саме, що [PERSON], дійсно помер [INFO] року в м. Торез Донецької області. На підставі викладеного,

Outcome: approved