Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-04 00:00:00

В серпні 2020 року заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю. В обґрунтування заяви зазначила, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Заявник, будучи дружиною та спадкоємцем першої черги прийняла спадщину, оскільки проживала та була зареєстрована разом з померлим чоловіком, спадкоємців інших черг немає. Заявник [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Сєвєродонецького нотаріального округу Фесенко О.М. з питання щодо вступу у спадщину після смерті чоловіка, проте у вчинені нотаріальної дії заявнику було усно відмовлено, оскільки копія паспорту померлого не може бути доказом сумісного проживання однією сім`єю. Своєчасно звернутись з заявою про вступ у спадщину заявник не мала можливості, оскільки перебуває на тимчасово окупованій території України в м. Хрустальний, та у зв`язку з введенням на території України карантинних заходів, пов`язаних з COVID-19. Посилаючись на вказані обставини, заявник просила суд встановити факт проживання однією сім`єю разом зі своїм чоловіком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 16.10.2020 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження на 14.12.2020. Ухвалою суду від 14.12.2020 розгляд справи відкладений до 05.02.2021, у зв`язку з витребуванням доказів. Заявник в\~судове засідання\~не з`явиласьпро дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву, в якій просила суд розглянути справу без її участі. Заінтересована особа приватний нотаріус Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Фесенко О.М. в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, підтримує заявлені вимоги. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] в м. Хрустальний Луганської області помер [PERSON] , про що 13.03.2020 року Сумським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Суми) видане свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . На день смерті [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 14.12.2013 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краснолуцького міського управління юстиції у Луганській області, повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №00029215988 від 15.01.2021. З інформації, наданої приватним нотаріусом Фесенком О.М. від 13.01.2021 за №10/01-16 вбачається, що після смерті [PERSON] з заявою про прийняття спадщини звернулася [PERSON] , заведена спадкова справа №426/2020, інші спадкоємці не звертались. Отже, [PERSON] є спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] у відповідності до вимог ст. 1261 ЦК України. Відомості про інших спадкоємців матеріали справи не містять. Згідно копії паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого 08.02.2014 року Краснолуцьким МВ ДМСУ в Луганській області на ім`я [PERSON] та копії паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого 21.02.2007 року Краснолуцьким МВ УМВС в Луганській області на ім`я [PERSON] , заявник та її чоловік були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Заявник зазначає, що не має можливості прийняти спадщину після смерті [PERSON] , у зв`язку з тим, що не може надати нотаріусу довідку про спільне проживання з померлим чоловіком. Відповідно до п.п. 1.12., 1.13., 1.14. глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця відповідно до статті 29\~Цивільного кодексу України. Місце відкриття спадщини підтверджується: довідкою про реєстрацію/останнє місце проживання виконавчого органу сільської, селищної або міської ради, сільського голови (у разі якщо відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено), що здійснює реєстрацію, зняття з реєстрації місця проживання особи на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради, або іншим документом, що може підтверджувати відповідний факт (копія актового запису про смерть, домова книга тощо). У разі відсутності у спадкоємців документів, що підтверджують місце відкриття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям їх право на звернення до суду із заявою про встановлення місця відкриття спадщини. У такому випадку місце відкриття спадщини підтверджується копією рішення суду, що набрало законної сили. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). За змістом статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися до суду за захистом своїх прав. Відповідно до частини першої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Стаття 3\~Закону України\~«Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» надає визначення понять «місце проживання» та «документи, до яких вносяться відомості про місце проживання»: місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини; документи, до яких вносяться відомості про місце проживання, - паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист. Відмітка про реєстрацію постійного місця проживання громадянина проставляється на сторінках 11-16 паспорту громадянина України (абзац 5 пункту 6 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-XII). Частиною першою статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. У пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 зазначено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами статті 29, частини другої статті 1221 ЦК України. Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої, шостої статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести допустимими та належними доказами ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Виходячи із висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (п.45), «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)». Враховуючи, що досліджені в судовому засіданні матеріали справи в достатній мірі підтверджують факт проживання заявника [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, а тому суд дійшов висновків про наявність підстав для задоволення заяви. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення понесені заявником витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved