Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-15 00:00:00

В серпні 2019 року позивач звернулася до суду з позовом до Навчально-виховного комплексу «Кіровоградський колегіум - спеціалізований загальноосвітній навчальний заклад І-ІІІ ступенів - Дошкільний навчальний заклад - Центр естетичного виховання» Кіровоградської міської ради Кіровоградської області про зобов`язання видати трудову книжку та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, по якому просить зобов`язати Навчально-виховного комплексу «Кіровоградський колегіум - спеціалізований загальноосвітній навчальний заклад І-ІІІ ступенів - Дошкільний навчальний заклад - Центр естетичного виховання» Кіровоградської міської ради Кіровоградської області видати [PERSON] належним чином заповнену трудову книжку із зазначенням дати звільнення фактичний день видачі трудової книжки; стягнути з Навчально-виховного комплексу «Кіровоградський колегіум - спеціалізований загальноосвітній навчальний заклад І-ІІІ ступенів - Дошкільний навчальний заклад - Центр естетичного виховання» Кіровоградської міської ради Кіровоградської області на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу, внаслідок затримки видачі трудової книжки при звільненні, з урахуванням податків і зборів, передбачених чинним законодавством - за період з 13.10.2018 р. по день ухвалення судового рішення чи по день фактичної видачі трудової книжки. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 04.10.2018 року її було прийнято на посаду педагога-організатора НВК «Кіровоградський колегіум». 12.10.2018 року було звільнено з посади за власним бажанням. При цьому трудова книжка в день звільнення 12.10.2018 р. їй видана не була, з посиланням на необхідність її належного оформлення, оформити трудову книжку в той же день представник роботодавця відмовився посилаючись на зайнятість. 15.10.2018 р. трудова книжка також не була видана позивачу. 21.10.2018 р. на мобільний телефон до позивача зателефонувала невідома позивачу особа, яка представилася бухгалтером централізованої бухгалтерії та повідомила про необхідність повернення близько 980 грн. помилково переплаченої заробітної плати. 22.10.2018 р. позивач прийшла до дирекції НВК «Кіровоградський колегіум», де секретар повідомила, що трудову книжку не віддадуть доки не буде пред`явлено квитанцію про сплату 980 грн. Позивач вказує, що чинне законодавство не дозволяє роботодавцеві затримувати видачу трудової книжки при звільненні працівника у разі неповернення працівником зайво виплачених коштів. Механізм повернення таких коштів врегульовано, зокрема, ст. 127 КЗпП України. У зв`язку із невидачею трудової книжки на усні вимоги, 31.10.2018 р. позивач звернулася до директора закладу Максимової О.О. із письмовою заявою про видачу документів, в якій просила видати належним чином засвідчену копію наказу про звільнення від 12.10.2018 р., належним чином оформлену трудову та медичну книжку. Вказану заяву було зареєстровано 31.10.2018 р. за вх. № 1002, проте, відповіді на вказану заяву позивачу надано не було. Зазначає, що станом на момент подання позову трудову книжку видано так і не було, у зв`язку із затримкою видачі трудової книжки з вини відповідача, останній має винести відповідний наказ про новий день звільнення (фактичний день видачі трудової книжки), внести відповідний запис до трудової книжки позивача і видати позивачеві належним чином оформлену трудову книжку. Розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу за 438 робочих днів з розрахунку 227,19 грн. за один робочий день розраховується наступним чином: 227,19 грн. х 438 р. д. = 99509,22 грн. Позивач вважає, що сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача станом на 16.07.2020 р. становить 99509,22 грн. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14.08.2019 року відкрито провадження та призначено судове засідання /а.с. 17-18/. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17.09.2019 року витребовувалось з Навчально-виховного комплексу «Кіровоградський колегіум - спеціалізований загальноосвітній навчальний заклад І-ІІІ ступенів - Дошкільний навчальний заклад - Центр естетичного виховання» Кіровоградської міської ради Кіровоградської області; належним чином засвідчену копію наказу №182-к від 01.10.2018 року «Про прийняття [PERSON] »; належним чином засвідчену копію наказу №189-к від 08.10.2018 року «Про звільнення [PERSON] »; належним чином засвідчені копії відповідних сторінок Книги обліку руху трудових книжок і вкладишів до них (типова форма №П-10) щодо трудової книжки [PERSON] ; довідку про роботу та заробітну плату [PERSON] /а.с. 32-33/. В судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися, представник позивача надав до суду заяву, якою просив провести розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечив проти винесення заочного рішення суду. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі, правом подачі відзиву не скористався. За таких обставин, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє у повному обсязі, із наступних підстав. Судом встановлено, що 04.10.2018 року [PERSON] було прийнято на посаду педагога-організатора НВК «Кіровоградський колегіум» на умовах строкового трудового договору з 04 жовтня 2018 року по 31 серпня 2019 року по 11 тарифному розряду з 5-ти денним робочим тижнем та проводити доплату 20% за престижність праці, що підтверджується наказом №182-к від 01.10.2018 року /а.с. 62/. Згідно наказу НВК «Кіровоградський колегіум» №189-к від 08.10.2018 року [PERSON] , педагога-організатора, звільнено з посади за власним бажанням з 12 жовтня 2018 року згідно ст. 38 КЗпП України «Розірвання трудового договору з ініціативи працівника», проте при цьому підпис [PERSON] про ознайомлення зі вказаним наказом відсутній /а.с. 62/. Відповідно до копії акту від 12.10.2018 року, складеного комісією у складі директора НВК [PERSON] , заступника директора Шиян Л.В. , голови ПК [PERSON] , голови ПК [PERSON] та лаборанта [PERSON] , 12 жовтня 2018 року [PERSON] не з`явилась за трудовою та медичними книжками у зв`язку з чим видача документів була неможливою, на телефонні дзвінки позивач не відповідала /а.с. 64/. 31.10.2018 року [PERSON] звернулась до НВК «Кіровоградський колегіум» із заявою про видачу належним чином засвідченої копії наказу про звільнення від 12.10.2018 року, а також трудової та медичної книжок /а.с. 12/. Відповідно до копії акту від 01.11.2018 року, складеного комісією у складі директора НВК [PERSON] , заступника директора [PERSON] , голови ПК [PERSON] , голови ПК [PERSON] та лаборанта [PERSON] , 31.10.2018 року позивач передала заяву до приймальні НВК «Кіровоградський колегіум», отримати трудову та медичну книжку не з`явилась, адміністрація НВК «Кіровоградський колегіум» неодноразово намагалась зв`язатись зі [PERSON] , але на телефонні дзвінки вона не відповідала /а.с. 63/. Відповідно до ст. 48 КЗпК України, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п`ять днів. Трудові книжки ведуться також на позаштатних працівників при умові, якщо вони підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, студентів вищих та учнів професійно-технічних навчальних закладів, які проходять стажування на підприємстві, в установі, організації. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться. Порядок ведення трудових книжок визначається Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до ч. 5 ст. 235 КЗпП України, у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Отже, для застосування цієї норми права необхідна наявність таких умов: затримка у видачі трудової книжки; вина власника або уповноваженого ним органу; вимушений прогул, викликаний затримкою видачі трудової книжки. Згідно з абзацом 1 статті 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерством юстиції України та Міністерством соціального захисту населення № 58 від 29 липня 1993 року, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Пунктом 4.1 Інструкції передбачено, у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів. При цьому для осіб працездатного віку необхідно вказати час, тривалість та місце проходження підвищення кваліфікації, яке пройшов працівник за останні два роки перед звільненням. Власник або уповноважений ним орган зобов`язаний видати працівнику його трудову книжку в день звільнення з внесеним до неї записом про звільнення. При затримці видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органа працівникові сплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Днем звільнення в такому разі вважається день видачі трудової книжки. Про новий день звільнення видається наказ і вноситься запис до трудової книжки працівника. Раніше внесений запис про день звільнення визнається недійсним у порядку, встановленому пунктом 2.10 цієї Інструкції. Відповідно до статті 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору до суду у справах про звільнення - у місячний строк з дня вручення йому копії наказу про звільнення або з дня видачі йому трудової книжки. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз`яснено, що встановлені статтями 228, 233 КЗпП строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін. У кожному випадку суд зобов`язаний перевірити і обговорити причини пропуску цих строків, а також навести у рішенні мотиви, чому він поновлює або вважає неможливим поновити порушений строк. Передбачений ст. 233 КЗпП місячний строк поширюється на всі випадки звільнення незалежно від підстав припинення трудового договору. Факт невидачі трудової книжки підтверджується, зокрема, витягом з журналу реєстрації трудових книжок НВК «Кіровоградський колегіум», належним чином засвідчена копія якого міститься у матеріалах цивільної справи №404/218/19. Вказаний документ було витребувано судом під час розгляду справи. Фотокопія цього витягу з журналу додається до позову /а.с. 11/. Оригінал у відповідача. Оскільки невидача трудової книжки працівникові є триваючим порушенням, початком перебігу 3-місячного строку для звернення до суду з позовом про видачу трудової книжки та стягнення середнього заробітку за час затримки її видачі слід вважати дату фактичної видачі трудової книжки або день, коли працівник відмовився від її отримання . Таку правову позицію висловив Верховний суд України. Зокрема, в ухвалі Верховного суду України у справі № 6-1785св09 від 01 червня 2011 року зазначено, що відповідно до статті 235 КЗпП України у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Згідно зі статтею 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. Початком перебігу місячного строку для звернення особи до суду з позовом про стягнення грошової компенсації за затримку видачі трудової книжки слід вважати дату фактичної видачі трудової книжки, або день, коли працівник відмовився від її отримання. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу з 13.10.2018 р. по день ухвалення рішення у справі або по день фактичної видачі трудової книжки, якщо таке відбудеться раніше (ч. 5 ст. 235 КЗпП України). Обрахована позивачем сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 13.10.2018 р. по 02.19.2019 р. складає 284 робочих днів. Період, який береться для розрахунку середньоденної заробітної плати: з 04.10.2018 по 12.10.2018 та складає 7 (сім) робочих днів. Відповідно до довідки ДФС про доходи та утримані податки [PERSON] за 4 квартал 2018 р. [PERSON] отримала заробітну плату у розмірі 1590,35 грн. Середньоденна заробітна плата складає 227,19 грн. (1590,35 грн. : 7 р.д.) Кількість робочих днів за період з 13.10.2018 р. по 11.02.2020 р. складає 438, з яких: за жовтень 2018 р. з 13.10.2018 р. по 31.10.2018 р. - 12 р.д.; за листопад 2018 р. - 22 р.д.; за грудень 2018 р. - 20 р.д.; за січень 2019 р. - 21 р.д.; за лютий 2019 р. - 20 р.д.; за березень 2019 р. - 20 р.д.; за квітень 2019 р. - 20 р.д.; за травень 2019 р. - 22 р.д.; за червень 2019 р. - 18 р.д.; за липень 2019 р. - 23 р.д.; за серпень 2019 р. - 21р.д.; за вересень 2019 р. - 21р.д.; за жовтень 2019 р. - 22р.д.; за листопад 2019 р. -21 р.д.; за грудень 2019 р. - 21 р.д.; за січень 2020 р. - 21 р.д.; за лютий 2020 р. - 20 р.д.; за березень 2020 р. - 21 р.д.; за квітень 2020 р. - 21 р.д.; за травень 2020 р. - 19 р.д.; за червень 2020 р. - 20 р.д.; за липень 2020 р. з 01.07.2020 р. по 16.07.2020 р. - 12 р.д. Розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу за 438 робочих днів з розрахунку 227,19 грн. за один робочий день розраховується наступним чином: 227,19 грн. х 438 р. д. = 99509,22 грн. Отже, сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача станом на 16.07.2020 р. складає 99509,22 грн. Крім того, слід зазначити, що позивачем подавався позов про видачу трудової книжки та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, проте, позов залишено без розгляду, що не перешкоджає повторному зверненню до суду (справа №404/218/19). Тобто, позивачем вживалися заходи для захисту своїх прав у найкоротші строки з дня звільнення. Крім того, так як невидача трудової книжки у визначений законом строк є триваючим правопорушенням, отже, позивач може визначити остаточний обсяг своїх вимог лише на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичної видачі трудової книжки. Слід зазначити, що залишення позову без розгляду у вказаній справі не перешкоджає повторному зверненню з аналогічним позовом (ч. 2 ст. 257 ЦПК України). Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. За вказаного, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування , що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року). Згідно ст. 141 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved