Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-30 00:00:00

В червні 2016 року позивач звернувся до суду із позовом про виключення запису про батьківство із актового запису про народження дитини. Вказував, що з 25.09.2004 року перебував з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який рішенням суду від 13.05.2011 року було розірвано, оскільки відповідач стала проживати з біологічним батьком сина [PERSON] [PERSON], з яким вона тривалий час проживала до укладення шлюбу. Посилаючись на ту обставину, що він не може бути біологічним батьком [PERSON] [PERSON], позивач просив суд виключити відомості про його батьківство з актового запису № 1508 від 27.01.2007 року відділу реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського МРУЮ про народження [PERSON]. В судове засідання позивач не зявився, звернувся до суду із заявою в якій уточнив вимоги в частині дати вчинення запису про батьківство від 30.11.2000 року, розгляд справи просив проводити у його відсутність, щодо винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву в якій позовні вимоги визнала в повному обсягу та просила виключити відомості про батьківство [PERSON] з актового запису № 1508 від 30.11.2000 року, оскільки біологічним батьком її сина [PERSON], [INFO] являється [PERSON]. Від третьої особи надійшов лист про розгляд справи без участі представника відділу, зазначивши, що заперечень проти заяви немає. Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, оскільки в матеріалах справи відсутні відомості про причини неявки відповідача в судове засідання, а також не має згоди на розгляд справи у її відсутність, тому суд вважає за можливе, за згодою позивача, провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 224 ЦПК України. В силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З 25.09.2004 року сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13.05.2011 року було розірвано. В матеріалах справи міститься копія свідоцтва про народження, яка видана 26.01.2007 року повторно відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області про народження 15.11.2000 року [PERSON] з актовим записом № 1508 від 30.11.2000 року в Книзі реєстрації народжень. Відповідно до «Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України» № 00016616582 від 05.05.2016 року відносно [PERSON], [INFO], державна реєстрація проведена відповідно до статті 126 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 136 СК України, - особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Згідно постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»,- відповідно до ст. 136 СК України оспорити батьківство має право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень, шляхом предявлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення відомостей з актового запису про народження дитини. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у статті 16 ЦК України. Крім того, право на справедливий суд гарантовано статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню (ч. 1 ст. 61 ЦПК України). Положеннями ч. 4 ст. 174 ЦПК України закріплено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року № 14 в п. 11 розяснено, що за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Враховуючи вищевикладене та оскільки сторони визнали ту обставину, що батьком [PERSON] [PERSON] є інша особа, суд вважає за необхідне відповідно до ст.ст. 61, 174 ЦПК України задовольнити заявлений позов та виключити із актового запису № 1508 від 31.08.2016 року про народження, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, відомості про батьківство [PERSON], як батька [PERSON]. На підставі наведеного,

Outcome: approved