Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

Гр. [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Позовні вимоги мотивує тим, що 17.05.2017 [PERSON] під розписку та згідно договору позики позичив у нього грошові кошти в сумі 27760 грн., які зобов'язався повернути до 17.06.2017. У вказаний строк відповідач борг не повернув, а тому він звернувся до нього із письмовою претензією, в якій зазначив про необхідність повернення боргу. Але, до цього часу, відповідачем позичені кошти повернуті не були. Відповідно до положень п. 2.3 укладеного між ним та відповідачем [PERSON] 17.05.2017 договору займу, у разі неповернення в строк, зазначений у п. 1.1 (до 17.06.2017 включно) суми позики він має право вимагати від відповідача сплати неустойки (пені) у розмірі 1 % від невиплаченої суми за кожен день прострочення, включаючи дату погашення простроченої заборгованості, починаючи з дати, наступної за датою настання виконання зобов'язання. Крім того, відповідно до положень ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, станом на 27.07.2017 заборгованість відповідача за договором позики складає 38955 грн., з яких: 27760 грн. - сума боргу, 11104 грн. (27760 х 1 % х 40 днів) - пеня та 91 грн. ((27760х3%)/365 х 40 днів)) - 3 % річних. На підставі вищевикладеного просить суд стягнути з відповідача на його користь борг за договором позики в сумі 38955 грн., з яких: 27760 грн. - сума боргу, 11104 грн. - пеня та 91 грн. - 3 % річних. Стягнути з відповідача на його користь судові витрати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, 09.11.2017 звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задоволити, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про причину не явки суду не повідомив, був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи рекомендованим листом. Суд ухвалив: відповідно до ст. 224 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказах. Дослідивши письмові матеріали справи, в результаті повного, об'єктивного та всебічного їх дослідження, суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. В ході розгляду справи судом встановлено, що 17.05.2017 між [PERSON] (Позикодавцем) та [PERSON] (Позичальником) був укладений договір позики. Відповідно до п.1.1 якого Позикодавець надає Позичальнику у борг кошти в розмірі 27760 грн., а Позичальник зобов'язується повернути Позикодавцю суму позики в строк до 17.06.2017 включно. Положеннями п. 2.3 договору позики передбачено, що у випадку неповернення в строк, зазначений у п.1.1 договору суми позики, Позикодавець має право вимагати від Позичальника сплату неустойки (пені) у розмірі 1% від несплаченої суми за кожен день прострочення платежу, включаючи дату погашення простроченої заборгованості, починаючи з дати, наступної за датою настання виконання зобов'язання. Факт надання позивачем [PERSON] відповідачу [PERSON] позики в сумі 27760 грн., строком повернення до 17.06.2017, підтверджується також розпискою від 17.05.2017. Положеннями ч. 1 ст. 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст. 1047 ЦК України). Із матеріалів справи вбачається, що письмова форма договору позики була додержана сторонами. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У передбачений п. 1.1. договору позики строк(до 17.06.2017 включно) позичені у позивача кошти в сумі 27760 грн. відповідач не повернув, а тому він 21.06.2017 звернувся до останнього з претензією про повернення суми позики, яка залишена відповідачем без задоволення. За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Положеннями статті 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Оскільки, взяті на себе зобов'язання по поверненню позичених коштів відповідач належним чином не виконав, борг не повернув, сума боргу в розмірі 27760 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Частиною першою ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Оскільки станом на 27.07.2017 прострочення виконання відповідачем свого зобов'язання по поверненню позики становить 40 днів, тому з відповідача на користь позивача, з врахуванням принципу диспозитивності, слід стягнути три проценти річних від простроченої суми, яка становить 91 грн. ((27760х3%)/365 х 40 днів = 91,26 грн.)). Виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком (ч. 1 ст. 546 ЦК України). Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 548 ЦК України). Положеннями ч. 1 ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч. 2 ст. 551 ЦК України). У п. 2.3 договору позики від 17.05.2017 зазначено, що у разі неповернення в строк, зазначений у п. 1.1 (до 17.06.2017 включно) суми позики Позикодавець має право вимагати від Позичальника сплати неустойки (пені) у розмірі 1 % від невиплаченої суми за кожен день прострочення, включаючи дату погашення простроченої заборгованості, починаючи з дати, наступної за датою настання виконання зобов'язання. Таким чином, оскільки вищевказаним договором позики (п. 2.3) передбачений такий вид забезпечення виконання зобов'язання, як стягнення пені урозмірі 1 % від невиплаченої суми за кожен день прострочення, не належне виконання відповідачем взятого на себе зобов'язання по поверненню позичених коштів встановлене судом, з відповідача на користь позивача слід стягнути пеню в розмірі 11104 грн. (27760 х 1 % х 40 днів). Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В зв'язку із тим, що позивачем при подачі позову до суду був сплачений судовий збір в розмірі 640 грн. (квитанція № 88 від 28.07.2017), вищевказана сума підлягає сплаті з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved