Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-29 00:00:00

До Дзержинського районного суду м. Харкова звернулась [PERSON] з позовом до Територіальної громади в особі Харківської міської ради, третя особа Десята Харківська нотаріальна контора про встановлення факту родинних відносин. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [INFO] померла її двоюрідна тітка [PERSON] , [INFO] , яка мешкала за адресою: [ADDRESS] . Оскільки останні роки життя [PERSON] за нею доглядали лише позивач та її мати, то вона взяла на себе організацію церемонії її поховання. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина, а саме квартира, в якій померла мешкала з 1966 року, за адресою: [ADDRESS] . Квартира належала померлій на підставі свідоцтва про право власності на житло, видане 16.02.1994 року та свідоцтва про право на спадщину за законом. За заявою позивачки Десята Харківська державна нотаріальна контора зареєструвала спадкову справу №464/2018 у зв`язку зі смертю [PERSON] .. Листом від 17.07.2018 року нотаріальна контора надала позивачу роз`яснення про неможливість по закінченні шестимісячного строку оформити свідоцтво про право на спадщину через відсутність доказів родинних відносин зі спадкодавцем. Зазначає також, що її дівоче прізвище [PERSON] , змінила його через укладення шлюбу. Батьком позивача був [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Його батько, прадід позивача, записаний як [PERSON] . У прадіда [PERSON] була також дочка [PERSON] , яка народилася [INFO] та хрещена 22.10.2016 року , батьки якої записані як « крестьянинь Яловенковской волости деревни Богдановки [PERSON] и законная жена его [PERSON] [PERSON] дочь ». Тому [PERSON] , [INFO] , була рідною сестрою діда позивача, [PERSON] , та її двоюрідною бабусею. [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » під час укладення шлюбу з [PERSON] . Від шлюбу у них народилась [PERSON] , яка є спадкодавицею. Батьки спадкодавці [PERSON] померли, відомості про інших родичів відсутні, останні роки тітка спілкувалась лише з позивачем та її матір`ю. Також факт родинних відносин підтверджується показами свідків. На підставі викладеного, просить суд встановити факт родинних відносин, а саме встановити, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , є двоюрідною тіткою [PERSON] . Уповноваженим представником відповідача надано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позивачем не надано належних, допустимих та достатніх письмових доказів в обґрунтування заявлених позовних вимог, які можуть бути прийняті судом на підтвердження того факту, що вона є двоюрідною племінницею [PERSON] , яка померла [INFO] . Зокрема, відсутні відомості, що прадід та прабаба позивача - [PERSON] та [PERSON] є так само дідом та бабою померлої [PERSON] . Вказує, що в матеріалах справи відсутні відомості, що особа, яка надавала висновок про встановлення ідентифікації в імені та по батькові у листі Відділу реєстрації актів цивільного стану Люботинського міського управління юстиції Харківської області від 14.12.2017 року №14/70519б дійсно наділена правом проводити експертні дослідження на основі спеціальних знань у відповідній галузі. В матеріалах справи відсутні також й відомості про попередження особу про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, що є підставою для визнання доказу недопустимим і таким, що не може бути взятий за основу судового рішення. На підставі викладеного, просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Позивачем надано до суду відповідь на відзив, згідно якого позивач зауважує, що незважаючи на те, що нею документами повністю підтверджується родинний зв`язок з померлою [PERSON] , вона позбавлена можливості оформити свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса без відповідного судового рішення про встановлення родинних відносин, по тій причині, що Порядком вчинення нотаріальних дій не передбачено для нотаріусів підтвердження родинного зв`язку за допомогою одного з наданих документів, а саме архівної копії запису про народження №125 в метричній книзі Троїцької церкви слободи Яловенкове Валківського повіту Харківської губернії від 04.04.1916 року. На підтвердження тотожності імені [PERSON] та [PERSON] позивачем було надано довідку з Відділу реєстрації актів цивільного стану Люботинського міського управління юстиції Харківської області, в якій з посиланням на загальновідомий довідник Власні імена людей імена [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] є ідентичними. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позові та відповіді на відзив на позовну заяву. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про розгляд повідомлявся, причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився. Про розгляд повідомлявся, просив справу розглянути у відсутність представника нотаріальної контори. Суд, заслухавши вступне слово позивача та його представника, з`ясувавши обставини справи, безпосередньо дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши їх кожний окремо та у сукупності й взаємозв`язку, дійшов наступного висновку. У відповідності до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтями 10, 81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, крім випадків, встановлених ст.82 ЦПК України. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових, електронних доказів, висновків експертів, показань свідків. Згідно ч.1 ст.95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Згідно п. 1 ч.1ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до абз. 2 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року. В даному випадку вбачається спір про право, який підлягає розгляду в порядку позовного провадження, з урахуванням положень ч. 4 ст.315 ЦПК України та ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №5 від 31.03.1995 року «Про судову прктику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення». Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серія [NUMBER] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить квартира за адресою: [ADDRESS] , яка належала померлій на підставі свідоцтва про право власності на житло, видане 16.02.1994 року Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду за реєстровим №1-94-28964, зареєстрованого в Харківському міському бюро технічної інвентаризації 05.03.1994 року та свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Шостою Харківською державною нотаріальною конторою 28.07.1998 року за реєстровим №1-2610. За заявою позивачки Десята Харківська державна нотаріальна контора зареєструвала спадкову справу №464/2018 у зв`язку зі смертю [PERSON] .. В судовому засіданні також встановлено, що позивач позбавлений можливості реалізувати спадкові права через розбіжності в документах, які підтверджують родинний зв`язок між нею та [PERSON] , а саме, що померла є двоюрідною тіткою позивача, оскільки листом від 17.07.2018 року нотаріальна контора надала позивачу роз`яснення про неможливість по закінченні шестимісячного строку оформити свідоцтво про право на спадщину через відсутність доказів родинних відносин зі спадкодавцем. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] народилась [INFO] . Батьками є [PERSON] та [PERSON] . Цей факт підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 05.01.1972 року. У зв`язку з укладенням шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 27.03.1993 року, копією свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] від 08.11.2006 року, Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00019948687 від 13.04.2018 року. Батьком позивачки був [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 09.02.2008 року. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13.06.1989 року батьком [PERSON] є [PERSON] , який народився [INFO] , батьком якого записаний [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] від 17.08.1950 року. Згідно копії свідоцтва про смерть [NUMBER] від 28.03.1988 року [PERSON] помер [INFO] . Судом встановлено, що у прадіда позивача - [PERSON] також була дочка « [PERSON] », про що мається відповідний запис №125 у метричній книзі Троїцької церкви слободи Яловенкове Валківського повіту Харківської губернії про народження [INFO] та про хрещення 22.10.2019 року « [PERSON] », батьки якої записані як «крестьянинь Яловенковской волости деревни Богдановки [PERSON] и законная жена его [PERSON] [PERSON] дочь » (архівна довідка від 26.06.2018 року №01-29/3-1335 Державного архіву Харківської області; засвідчена архівна копія запису 3125 з метричної книги, засвідчена архівна копія виписки з метричної книги про народження за 1916 рік, лист ВДРАЦС щодо ідентичності імен). Крім того, згідно експертного висновку №056/348-а/2 від 11.04.2019 року в українській і російській ономастичних традиціях окремі особові імена мають по декілька офіційних варіантів, зокрема, українські офіційні варіанти [PERSON]-[PERSON]-[PERSON] , співвідносяться з російськими [PERSON]- [PERSON]- [PERSON] , записи особового імені [PERSON] та рос. [PERSON] є ідентичними. Отже, [PERSON] була рідною сестрою [PERSON] , діда позивачки а її двоюрідною бабусею. [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » у зв`язку з укладенням шлюбу з [PERSON] , що підтверджується копією посвідки про шлюб №9182 від 15.10.1937 року. Від шлюбу народилась [PERSON] , що підтверджується копією посвідки про народження від 14.04.1938 року). Враховуючи викладене, приймаючи до уваги надані письмові докази, а також пояснення свідків, допитаних в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] як між двоюрідними тіткою та племінницею по батьковій лінії споріднення знайшов своє підтвердження і такий факт необхідно встановити. При цьому суд наголошує, що судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін. У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Згідно статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. У відповідності до ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому згідно ч.1 ст.95 ЦПК України письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Отже, наданий позивачем експертний висновок №056/348-а/2 від 11.04.2019 року є письмовим доказом, який відповідає критеріям належності, допустимості та достовірності, що встановлені положеннями процесуального закону. Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у ЦПК України, зібрані у відповідності з чинним цивільно - процесуальним законодавством. Таким чином, оскільки відповідач на виконання свого процесуального обов`язку не надав належних, і неспростовних доказів на підтвердження своєї позиції, а також оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд ухвалює рішення про задоволення позовних вимог. У відповідності до вимог ч. 7 ст. 294 ЦПК України судові витрати не відшкодовуються. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved