Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-27 00:00:00

в червні 2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, поданим в її інтересах представником адвокатом Луконіною Наталією Валеріївною, до відповідача [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно його малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач [PERSON] , який є батьком вищевказаної дитини, протягом тривалого часу не підтримує жодних зв`язків з нею, в тому числі не спілкується, не займається її вихованням, не піклується про стан здоров`я, не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Не має наміру відповідач їх виконувати й в майбутньому. Враховуючи вказані обставини позивач просила позбавити відповідача батьківських прав щодо її малолітньої доньки. Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду від 10.06.2019 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі, справу призначено до підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження. В підготовче судове засідання позивач, її представник адвокат Луконіна Н.В. не з`явилися. Від останньої надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги [PERSON] підтримала. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився. В матеріалах справи є заява останнього, посвідчена нотаріально, про розгляд справи за його відсутності та визнання позовних вимог [PERSON] Представники третіх осіб без самостійних вимог - Служби у справах дітей Інгульського району Миколаївської області, Органу опіки та піклування виконавчого комітету Вознесенської міської ради Миколаївської області в підготовче судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник третьої особи без самостійних вимог - Служби у справах дітей Вознесенської міської ради в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі та вирішити справу в інтересах дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення в випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову з підстав, передбачених ст. 206 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Зокрема судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с.12). Малолітня дитина проживає разом з позивачем [PERSON] , яка займається її вихованням, здійснює матеріальне утримання дитини та забезпечує всі необхідні умови для розвитку останньої. Відповідач протягом тривалого часу ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо дочки, а саме не підтримує жодних зв`язків з нею, в тому числі не спілкується, не займається вихованням, не піклується про стан здоров`я, її фізичний, духовний та моральний розвиток (а.с. 13 - 15). Не має наміру виконувати свій обов`язок відповідач й в майбутньому. Згідно заяви, посвідченої 28.05.2019 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу, відповідач [PERSON] не заперечував проти позбавлення його батьківських прав відносно його малолітньої дитини (а.с. 16). Відповідно до вимог ст.ст. 150, 155, 180 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, фізичний, духовний та моральний розвиток останньої, забезпечити здобуття нею освіти, що є найважливішими обов`язками матері і батька, а також повинні матеріально утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Зазначене узгоджується з положеннями Закону України «Про охорону дитинства», ст. 12 якої передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Зокрема, п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України передбачає, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. При цьому, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти (п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» за № 3 від 30.03.2007 року). За таких обставин, приймаючи до уваги письмовий висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Вознесенської міської ради від 08.07.2019 року, а також висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 15.07.2019 року, суд вважає доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав щодо його малолітньої дочки. При цьому, суд, враховуючи вік дитини, вважав недоцільним заслуховувати її думку.

Outcome: approved