Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

В січні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про захист честі, гідності та ділової репутації. Позов обґрунтовано тим, що 21 червня 2014 року на шпальтах газети «Слово» комунального підприємства «Редакція газети «Слово» мала місце публікація відкритого листа під назвою «Шановні мешканці Вишгородщини та міста Вишгорода» начебто від імені Вишгородської районної організації партії «УДАР Віталія Кличка», яка містила неперевірену інформацію стосовно позивача та інших депутатів Вишгородської районної ради, обраних від політичної партії «УДАР Віталія Кличка» та була викладена у наступних фразах: «… роз`яснити офіційну позицію місцевого осередку Політичної партії «УДАР» щодо діяльності таких депутатів, як [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON], які формально входять до фракції «Удар» в районній раді»; · «…що дії цих депутатів суперечать вимогам Українського законодавства і нормам депутатської етики і моралі»; · «… очевидними є такі негативні прояви у їхній поведінці: невідповідність політичних поглядів вказаних депутатів Вишгородської районної ради поглядам партії, від якої вони обиралися; діяльність, що суперечить Статуту партії «УДАР (Український Демократичний Альянс за Реформи) Віталія Кличка»; неетичність у своїх діях та виступах»; · «… рішуче заявляємо про своє відмежування Вишгородської районної організації партії «УДАР (Український Демократичний Альянс за Реформи) Віталія Кличка» від діяльності депутатської фракції «УДАР» у Вишгородській районній раді»; · «… залишаємо за собою право будь-якими законними способами захищати репутацію партії, яку дискредитує ганебна поведінка окремих депутатів, що прикриваються ім`ям партії». Позивач вказує на те, що наведена у вищевказаній публікації інформація є неправдивою, недостовірною і такою що не відповідає дійсності. Ніяких рішень щодо його дій, діяльності фракції «УДАР» у Вишгородській районній раді Вишгородська районна організація Політичноїх партії «УДАР (Український Демократичний Альянс за Реформи) Віталія Кличка» та депутатів цієї фракції у районній раді на загальних зборах, конференції чи іншому органі керівництва районним осередком партії не приймалось, факти порушення ним або іншими депутатами їх фракції чинного законодавства України чи етичних норм поведінки не наведено. Позивач стверджує, що наведені у публікації відомості принижують його честь, гідність і ділову репутацію його, як громадянина та депутата, оскільки характер висловлювань у статті створює стосовно нього негативне враження як про правопорушника, депутата, який не виконує свій громадський обов`язок та повноваження. Крім того, позивач стверджує, що внаслідок розповсюдження неправдивої інформації про нього у засобі масової інформації йому завдано моральної шкоди, яка виразилася у душевних стражданнях та яку він оцінює в 5000 грн. 30.07.2014 року позивачу з відповіді редактора газети «Слово» на його запит стало відомо, що автором оскаржуваної публікації є голова Вишгородської районної організації партії «УДАР Віталія Кличка» [PERSON]. Позивач просить суд визнати недостовірною, такою, що не відповідає дійсності, шкодить його діловій репутації як депутата районної ради та наносить шкоду його інтересам інформацію, вищевикладену у п`яти пунктах; зобов`язати відповідача спростувати надруковану на шпальтах газети «Слово» зазначену неправдиву інформацію шляхом опублікування в цій газеті спростування аналогічно на першій сторінці та принести публічні вибачення; стягнути з відповідача компенсацію за моральну шкоду у розмірі 5000 грн. та судові витрати. В судовому позивач свій позов підтримав з викладених в ньому підстав, просить позов задовольнити Відповідач [PERSON] позов не визнав, вважає його необґрунтованим та таким в задоволенні якого слід відмовити у повному обсязі. На обґрунтування своєї позиції у справі відповідач звернув увагу суду на те, що при опублікуванні чи іншому поширенні оспорюваної інформації без зазначенні автора, як це було і в даному випадку у відкритому листі, опублікованому в газеті «Слово» від 21.06.2014 року, відповідачем у справі має бути орган, що здійснив випуск засобу масової інформації. Крім того, відповідач повідомив, що 12.04.2014 року позивачу, як члену партії «УДАР Віталія Кличка» на засіданні ради Вишгородської районної організації політичної партії «УДАР Віталія Кличка» було оголошено попередження про необхідність чіткого та своєчасного виконання доручень виконавчого комітету у зв`язку з неналежним та систематичним невиконанням доручень центрального виконавчого комітету партії, що є порушенням Статуту партії. 29.04.2014 року на засіданні ради Вишгородської районної організації політичної партії «УДАР Віталія Кличка» було вирішено питання про подання кандидатури позивача [PERSON] на виключення з членів вказаної партії перед Київською обласною організацією політичної партії «УДАР Віталія Кличка» на підставі п. 3.10 Статуту партії. Безпосередньо до Київської обласної організації політичної партії «УДАР Віталія Кличка» зазначене подання було подано 08.05.2014 року. Рішенням Київської обласної організації політичної партії «УДАР Віталія Кличка», прийнятим на засіданні 31.05.2014 року, [PERSON] у відповідності з пунктом 3.12. Статуту партії було виключено з членів партії за порушення ним обов`язків члена партії , передбачених пунктом 3.10 Статуту. На вказані вище засідання [PERSON] належно та завчасно викликався, проте на жодне з них не з`явився без поважних причин. Про прийняті щодо нього рішення партійних органів йому відомо, проте він їх свідомо ігнорує. Однак, відповідно до вимог ст. 27 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» [PERSON], вже не будучи членом політичної партії «УДАР Віталія Кличка» не має права ні входити до складу депутатської фракції даної політичної сили у Вишгородській районній раді, ні очолювати вказану депутатську фракцію, оскільки це суперечить інтересам та устремлінням тієї частини виборців, які віддали свої голоси за цю партію. Відповідно до критеріїв ст. 8 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» це і є недотриманням вимог депутатської етики з боку позивача. Заперечуючи проти позову, відповідач зробив наголос і на тому, що у оскаржувані публікації в газеті «Слово» прізвище позивача згадується лише один раз, оскільки вся решта її змісту була районній раді, на порушення ними норм Статуту партії, вказувалося на відсутність координації діяльності депутатської фракції партії «УДАР» з керівництвом Вишгородської районної організації партії «УДАР Віталія Кличка». Відповідач стверджує, що оскаржувана публікація є лише оціночними судженнями, що виражають його суб`єктивні думки і погляди про публічну депутатську діяльність певної групи депутатів, є критичною оцінкою, тобто висловлюваннями, які не містять фактичних даних, а відтак, вони не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості, як цього вимагає у позові позивач. Суб'єктивні судження неможливо перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів). Критична ж оцінка певної діяльності, думки та судження не можуть бути підставою для задоволення вимог про відшкодування моральної шкоди. До того ж, позивач не обґрунтував характеру, глибини та обсягу своїх моральних страждань, коли саме та в чому конкретно вони виразилися чи проявилися, якими доказами підтверджуються. Представник третьої особи - комунального підприємства «Редакція газети «Слово» Мотозюк О.П. посилається при винесенні рішення на розсуд суду. При цьому він повідомив суду, що з аналогічним позовом [PERSON] вже звертався до суду саме до комунального підприємства «Редакція газети «Слово». Рішенням Вишгородського районного суду Київської області у справі № 363/3065/14-ц від 09 січня 2015 року у позові [PERSON] було відмовлено у повному обсязі. Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області від 25 лютого 2015 року вказане вище рішення суду першої інстанції залишено без змін. Представник третьої особи просить суд вказані рішення прийняти до уваги та врахувати при винесенні рішення у справі, яка розглядається нині. Заслухавши сторони та представника третьої особи, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов до висновку про те, що в позові слід відмовити у повному обсязі, виходячи із наступного. Відповідно до ст..277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб»активної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати. З ч.2 ст.47-1 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Судом встановлено, що 21 червня 2014 року на шпальтах газети «Слово» комунального підприємства «Редакція газети «Слово» мала місце публікація відкритого листа під назвою «Шановні мешканці Вишгородщини та міста Вишгорода» від імені Вишгородської районної організації партії «УДАР Віталія Кличка»(а.с.9). Суду не надано доказів про те, що дана публікація була підготовлена і підписана відповідачем [PERSON] Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 9 січня 2015 року в задоволенні позову [PERSON] до комунального підприємства «Редакція газети «Слово» про захист честі, гідності та ділової репутації відмовлено. Дане рішення колегією суддів в цивільних справах апеляційного суду Київської області від 25 лютого 2015 року залишено без змін. Судовими рішеннями вказано, що відкритий лист , опублікований в газеті «Слово» 21 червня 2014 року не є таким, що шкодить діловій репутації позивача та спричиняє моральну шкоду, жодного факту про вчинення позивачем конкретних дій, які би можна перевірити на предмет їх відповідності, вказана позивачем інформація не містить. Стаття носить оціночні судження. Відповідно до ст..61 ч.3 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є такими, що задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed