Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

В січні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Ленінського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області, Прокуратури Ленінського району м. Миколаєва про відшкодування моральної шкоди. Свої вимоги мотивував тим, що в червні 2004 р. він звернувся с до Ленінського РВ ММУ УМВС України із заявою про скоєний злочин, а саме про незаконне заволодіння його автомобілем. Слідчим Ленінського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області було порушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, яка протягом тривалого часу ( до 19 листопада 2012 р.) перебувала в його провадженні. При цьому відповідачем неодноразово безпідставно та передчасно виносились постанови про закриття провадження по даній справі, які неодноразово скасовувались. [PERSON] посилався на те, що у зв'язку з тривалим розслідуванням і відсутністю законного рішення йому завдано моральної шкоди, яка була виражена у нервуванні, порушенні звичного способу життя та душевних стражданнях. Посилаючись на вищевикладене позивач просив суд стягнути, в солідарному порядку, з Ленінського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області та Прокуратури Ленінського району м. Миколаєва 90 000 грн. 00 коп. в якості відшкодування моральної шкоди. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник заявлені вимоги просили задовольнити, проте стягнути компенсацію моральної шкоди просили лише з Ленінського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області, не підтримавши вимоги щодо солідарного стягнення. Представник Ленінського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області та представник Прокуратури Ленінського району м. Миколаєва в судовому засіданні проти задоволення заявлених вимог заперечували. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 22.06.2004 р. [PERSON] звернувся до Ленінського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області з заявою про скоєний злочин - незаконне заволодіння автомобілем марки ВАЗ - 21013, державний номер [NUMBER], громадянином [PERSON] Відповідно до наданої заяви слідчим Ленінського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області було порушено кримінальну справу № 05021530 за ознаками скоєння злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України. Водночас Прокурором Ленінського району м. Миколаєва було порушено кримінальну справу № 05021531 за ознаками ч. 3 ст. 190 КК України за фактом заволодіння майном, що належить [PERSON] В подальшому дані кримінальні справи були об'єднані в одне провадження. 01.08.2011 р. слідчим Ленінського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області Огером А.А. було закрито провадження по вищезазначеній кримінальній справі в зв'язку з відсутністю складу злочину. 07.10.2011 р. згідно Постанови Ленінського районного суду м. Миколаєва було скасовано зазначену Постанову про закриття провадження та матеріали справи направлено до Прокуратури Ленінського району м. Миколаєва для провадження досудового слідства. 16.05.2012 р. слідчим Ленінського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області Огером А.А. повторно було винесено Постанову про закриття провадження в зв'язку з відсутністю складу злочину. 28.08.2012 р. Прокуратурою Ленінського району м. Миколаєва було винесено Постанову про скасування Постанови слідчого Ленінського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області Огера А.А. від 16.05.2012 р., а матеріали кримінальної справи направлені для подальшого проведення досудового слідства. 19.11.2012 р. слідчим Ленінського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області було винесено Постанову про закриття кримінальної справи за відсутністю складу злочину. 26.02.2013 р. Ленінським районним судом м. Миколаєва було винесено Постанову, якою скасовано постанову ст. слідчого Ленінського РВ ММУ УМВС України Огера А.А. про закриття кримінальної справи. Однак згідно Ухвали Апеляційного суду Миколаївської області від 19.03.2013 р. Постанову Ленінського суду було скасовано В зв'язку з цим 22.04.2013 р. Ленінським районним судом м. Миколаєва в задоволенні скарги представника [PERSON] на Постанову ст. слідчого Ленінського РВ ММУ УМВС України Огера А.А. про закриття кримінальної справи від 19.11.2012 р. було відмовлено. Дана постанова набрала законної сили. Враховуючи вищевикладене, судом встановлено факт бездіяльності посадових і службових осіб органів державної влади при здійсненні ними своїх повноважень під час досудового слідства, а саме працівників Ленінського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області, що призвело до неприйняття протягом тривалого часу (з 2004 р. по 2012 р.) остаточного рішення при проведенні досудового слідства, та, відповідно, до грубих порушень діючого законодавства України і Конституційних прав позивача. Як на підставу своїх вимог позивач безпосередньо посилався на ст. 56 Конституції України, при цьому не порушував перед судом питання про перевірку законності дій відповідних осіб і не вимагав визнання таких дій неправомірними. Просив відшкодувати йому моральну шкоду, завдану незаконними діями та бездіяльністю посадових і службових осіб органів державної влади при здійсненні ними своїх повноважень під час досудового слідства, через які він, протягом тривалого часу, позбавлений можливості реалізувати своє право на відшкодування матеріальних збитків. Відповідно до ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Виходячи з принципу верховенства права та гарантованого Конституцією України судового захисту конституційних прав і свобод, судова діяльність має бути спрямована на захист цих прав і свобод від будь-яких посягань шляхом забезпечення своєчасного та якісного розгляду конкретних справ. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом від 17.07.97 № 475/97-ВР, гарантує кожної фізичній або юридичній особі право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної. Адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в яких вона є стороною. Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції тривалість провадження у кримінальні справі для цілей цієї статті розпочинається з моменту винесення постанови про притягнення особи як обвинуваченого, затримання особи за підозрою у скоєнні злочину чи допиту її як підозрюваного залежно від того, яка з указаних подій сталася раніше, і закінчується винесенням остаточного рішення у кримінальній справі. При цьому період розгляду кримінальної справи не ділиться на стадії досудового слідства та судового розгляду й аналізується з точки зору його розумності в цілому. Згідно ч. 6 ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок незаконної бездіяльності чи незаконного рішення органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах. Відповідальність за шкоду, завдану фізичній чи юридичній особі рішеннями, діями або бездіяльністю працівника під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків, згідно зі ст. 1172 ЦК України покладається на юридичну особу, з якою цей працівник перебуває у трудових відносинах. Отже, судом встановлено, що слідчим Ленінського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області протягом тривалого часу (з 2004 р. по 2012 р.) вживались заходи стосовно передчасного закриття кримінального провадження, тобто не вчинялись вчасно всі необхідні слідчі дії, спрямовані на розкриття кримінального правопорушення, що підтверджує неодноразове скасування цих рішень. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Суд визначає розмір моральної шкоди залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат, їх тривалості та з урахуванням інших обставин справи. З урахуванням тривалості порушення прав позивача відповідачем - Ленінським РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області - понад 8 років, ступеню душевних страждань, в зв'язку з оскарженням та скасуванням Постанов працівників Ленінського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області, похилий вік, стан фізичного та психічного стану здоров'я, суд вважає достатнім розмір відшкодування моральної шкоди в розмірі 3 000 грн. 00 коп. , задовольнивши заявлені вимоги частково. В задоволенні іншої частини позовних вимог необхідно відмовити. Відповідно до ст. ст. 84,88 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати. На підставі ст. 56 Конституції України, ст. ст. 23, 1172, 1176 ЦК України,

Outcome: partial