Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позов мотивований тим, що 16 лютого 2008 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 185. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO], який на даний час проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Як вбачається з позовної заяви, з часу припинення подружніх відносин між сторонами - з листопада 2015 року, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина. Відповідач являється молодою, працездатною людиною, має постійну роботу та стабільно отримує достатнього рівня заробіток. Тому позивач змушена звернутись до суду та просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Разом з тим, 25.02.2016 року позивач звернулася до суду із заявою, якою змінила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. на місяць, оскільки позивачу стало відомо, що відповідач на даний час не працює. Позивач в судовому засіданні змінені позовні вимоги підтримала повністю та просила суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги щодо стягнення з нього аліментів у розмірі 500 грн. на місяць визнав у повному обсязі. Заслухавши сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що 16 лютого 2008 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис за № 185 та підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], яке видане відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області. (а.с. 3) Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 15 квітня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, [PERSON] являється батьком [PERSON], [INFO]. (а.с. 4) Як вбачається з довідки № 4332, виданої 03.02.2016р. ТОВ «ЖЕО», [PERSON], [INFO] та її неповнолітній син [PERSON], [INFO], зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS]. (а.с. 5) Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом позивач та відповідач не знаходять спільної згоди щодо форми та розміру утримання дитини. Пленум Верховного Суду у п. 17 постанови №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», роз'яснив, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що відповідач на даний час не офіційно не працює та має мінливий дохід, тому розмір аліментів слід визначити у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч.2 ст. 182 СК України). При визначенні суми стягнення аліментів суд враховує вікову категорію неповнолітньої дитини та звичайні потреби дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Крім того, відповідно до ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, з огляду на вищевикладене суд вважає за можливе позов задовольнити, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], у розмірі 500 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З огляду на вказане судові витрати позивача в сумі 300 (триста ) гривень за надання правової допомоги по оформленню позовної заяви, сплачені згідно квитанції № 46 від 03.02.2016р., підлягають стягненню з відповідача. Разом з тим, згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже, з відповідача слід стягнути на користь держави 551,20 грн. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved