Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

Директор комунального підприємства «Севелектроавтотранс» ім. О.С. Круподьорова (далі по тексту КП «Севелектроавтотранс») просить суд стягнути з відповідача [PERSON] франшизу в сумі 500 гривень, яка була сплачена підприємством позивача на користь потерпілої [PERSON], а також відшкодувати судовій збір сплачений позивачем при поданні позову до суду в сумі 243,60 грн. Вимоги позову мотивовані тим, що під час перебування відповідача у трудових відносинах з позивачем, працюючі на посаді водія тролейбусу, 18.07.2012 року [PERSON] скоїв дорожньо-транспортну подію, внаслідок якої була спричинена шкода майну [PERSON] - автомобілю [NUMBER]. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована підприємством в ПАТ «Кримська страхова компанія», сума страхового відшкодування була сплачена на користь потерпілої особи. Франщиза в розмірі 500 грн. не входить в суму страхового відшкодування, та підприємство позивача було вимушено сплатити вказану суму з каси підприємства. Таким чином, сума у розмірі 500 гривень підлягає до стягнення з відповідача, оскільки на час скоєння ДТП, він перебував у трудових відносинах з КП «Севелектроавтотранс», в порядку регресу. В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав, наполягав на його задоволенні. Відповідач в судовому засіданні вимоги позову не визнав, вказував на те, що у скоєнні ДТП він не винен, тому вимоги позивача безпідставні, також позивач не використав позасудового порядку вирішення питання сплати вказаної суми. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що вимоги позову в частині відшкодування франшизи е обґрунтованими та підлягають задоволенню, частковому задоволенню підлягає вимога про сплату судового збору, з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.07.2012 року на вул. Гер. Севастополя в м. Севастополі, [PERSON] який знаходився у трудових відносинах з КП «Севелектроавтотранс» та керував тролейбусом № 2367/7, не переконався в безпеці маневру, не поступився дорогою транспортному засобу автомобілю [NUMBER] під керуванням [PERSON], що рухався в попутному напрямку по лівої смузі, провів з ним зіткнення, внаслідок чого автомобіль позивача зазнав механічних ушкоджень, станом на час скоєння ДТП, розмір збитків визначений звітом від 15.08.2012 року, складав 3803,31 грн., з яких сума в розмірі 3303,31 грн. була сплачена на користь потерпілої особи ПАТ «Кримська страхова компанія», за вирахуванням франшизи в сумі 500 грн., що підтверджується копією страхового акту № 318 від 21.08.2012 року. 03 серпня 2012 року постановою Нахімовського районного суду м. Севастополя [PERSON] визнаний винним у здійсненні правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, оскільки ДТП сталася в зв'язку з порушенням ним Правил дорожнього руху України. Постанова ним не оскаржувалася та набрала законної сили. Як встановлено у судовому засіданні [PERSON], здійснював фактичну експлуатацію джерела підвищеної небезпеки на законних підставах, перебуваючи з відповідачем у трудових відносинах. Ці обставини не заперечувалися та були визнані відповідачем в судовому засіданні, а також підтверджуються постановою про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності по ст. 124 КУпАП 03.08.2012 року. Оскільки суд вважає|лічить| встановленим|установленим| факт винності|провинності| в ДТП| від 18.11.2012 року відповідача [PERSON], вина якого встановлена постановою суду по справі про адміністративне правопорушення, проти чого не заперечувала представник відповідача в судовому засіданні, то суд звільнений від дослідження доказів з питання про наявність винності [PERSON], чи мали місце його дії в спричиненні ДТП та чи здійснені вони даною особою, відповідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України. Згідно зі ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з врахуванням зносу, розрахованому в порядку встановленому законодавством. Відповідно до п. 36.4 ст. 36 Закону, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування. Згідно ст. 9 Закону України «Про страхування», франшиза - це сума збитків, що страховиком не відшкодовується. Статтею 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої неї шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням. Таким чином, з моменту виплати франшизи, що підтверджується копією видаткового касового ордеру від 29.10.2012 року, у позивача виникло право вимоги до [PERSON] по відшкодуванню спричиненого збитку в якості різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) на суму 500 грн. Таким чином суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, та стягнення з відповідача на користь позивача 500 грн. Відповідно до ст. 88 ч.1 ЦПК України, ст. 4 Закону України «Про судовій збір», з відповідача на користь позивача піддягає до сплати судовій збір в сумі 229,40 грн., оскільки судовій збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. Станом на 1 січня 2013 року мінімальна ставка судового збору складала - 229,40 грн., у зв'язку з чим вимоги позивача в цієї частині підлягають частковому задоволенню. На підставі ст. 22, 1194, ст. 9 Закону України «Про страхування», ст. 12, 29, 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 4 Закону України «Про судовій збір»

Outcome: partial