overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-04 00:00:00

В червні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин з її матірю [PERSON], яка померла 09 грудня 2017 року. В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що після смерті її матері [PERSON] відкрилася спадщина, яку вона не може оформити через невідповідність імя її матері в свідоцтві про смерть «Марія» та в свідоцтві про народження заявника «Майя», в звязку з чим неможливо встановити родинний звязок її - заявника з її матірю. Встановлення факту родинних відносин заявнику необхідно для оформлення спадщини. Представник заявника [PERSON], яка була опитана в судовому засіданні 14.11.2018 року, в судове засідання не зявилась, подавши до суду заяву, в якій заяву підтримала та просила справу слухати у її відсутності та у відсутності заявника. Представник Волочиської міської обєднаної територіальної громади в особі Волочиської міської ради Хмельницької області в судове засідання не зявився, надіславши суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, проти заяви не заперечує. Свідки [PERSON] та [PERSON], які були опитані в судовому засіданні 14.11.2018 року, кожен окремо, підтвердили факт родинних відносин [PERSON] з її матірю [PERSON] Заслухавши 14.11.2018 року учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON], яка народилась 20 березня 1968 року в с. Ожигівці Волочиського району Хмельницької області,\~є донькою\~[PERSON],\~яка померла\~09\~грудня 2017\~року в\~м.\~Волочиську Хмельницької області. Вказані обставини підтверджуються доказами у справі: показаннями свідків [PERSON] та [PERSON]; даними: паспорта, довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, свідоцтва про народження заявника; витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00019591460; свідоцтва про смерть [PERSON]; свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON]; довідки № 194, виданої виконкомом Волочиської міської ради Хмельницької області 14.05.2018 року; посвідчення серії АГ № 78719, виданої на імя [PERSON]; копії паспорта та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера [PERSON]; свідоцтва про розірвання шлюбу [PERSON]; довідки № 159, виданої виконкомом Волочиської міської ради Хмельницької області 22.12.2018 року; висновку про внесення змін, доповнень до актового запису цивільного стану від 02.05.2018 року. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе встановити факт, що [PERSON], яка померла 09 грудня 2017 року, була матірю [PERSON], [INFO].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-23 00:00:00

В червні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 14 лютого 2014 року вона уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрований Виконавчим комітетом Родинської міської ради міста Красноармійська Донецької області, актовий запис № 5. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем припинені з 10 січня 2017 року у зв'язку з різними поглядами на сімейне життя. Вони мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Спору про поділ майна немає. Вважає, що подальше спільне життя та примирення з відповідачем неможливо. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала позовні вимоги, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, не повідомив про причини неявки, відзив не подавав. Згідно ст.280 ЦПК України по справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі фактичні обставини та суть спірних правовідносин. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 14 лютого 2014 року Виконавчим комітетом Родинської міської ради міста Красноармійська Донецької області, актовий запис № 5. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинені з 10 січня 2017 року у зв'язку з різними поглядами на сімейне життя. Сторони мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. За таких обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно п. 2 ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача. Відповідно до ст. ст.24, 104, 105, 110-112, 114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-12 00:00:00

В червні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 6 вересня 2017 року вона уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрований Маріупольським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 714. Від шлюбу дітей не мають. Шлюбні відносини з відповідачем припинені півроку тому у звязку з різними поглядами на сімейне життя. Вони мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Спору про поділ майна немає. Вважає, що подальше спільне життя та примирення з відповідачем неможливо. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила справу розглянути за її відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, надав заяву, в якій позовні вимоги визнав, просив справу розглянути за його відсутність. Визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у звязку з чим судом ухвалено рішення про задоволення позову відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі фактичні обставини та суть спірних правовідносин. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 6 вересня 2017 року Маріупольським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 714. Від шлюбу сторони дітей не мають. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинені півроку тому у звязку з різними поглядами на сімейне життя. Сторони мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. За таких обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. У звязку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, згідно ч.1 ст.142 ЦПК України підлягає поверненню позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. ст.24, 104, 105, 110-112, 114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-26 00:00:00

В червні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому зазначила, що вони з відповідачем мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Посилаючись на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обовязків по утриманню неповнолітньої дитини, позивач просить ухвалити рішення про стягнення з нього щомісячно аліментів на її користь на неповнолітню дитину в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до досягнення дитиною повноліття. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до статті 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі\~ЦПК України) без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідач своїм правом подати відзив не скористався. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження. Згідно довідки Миропільської селищної ради Романівського району Житомирської області, спільна дитина відповідача та позивача проживає разом з останньою. Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України (далі СК України) на відповідача покладається обовязок утримувати\~своїх дітей\~ до\~ досягнення\~ ними повноліття. Частиною 3 статті 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з частиною 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 цієї ж статті визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач будь-яких доказів на підтвердження тієї обставини, що він виконує свої обовязки щодо утримання неповнолітньої дитини не надав. З огляду на викладене, суд прийшов до переконання про необхідність задоволення позову [PERSON] За змістом статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню\~ на користь держави судовий збір у розмірі, передбаченому статтею 4 Закону України «Про судовий збір».\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-26 00:00:00

В червні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому зазначила, що вони з відповідачем мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Посилаючись на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обовязків по утриманню неповнолітньої дитини, позивач просить ухвалити рішення про стягнення з нього щомісячно аліментів на її користь на неповнолітню дитину в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до досягнення дитиною повноліття. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до статті 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі\~ЦПК України) без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження. Згідно довідки про склад сімї, виданої Камінською сільською радою Романівського району Житомирської області, дитина відповідача та позивача проживає разом з останньою. Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України (далі СК України) на відповідача покладається обовязок утримувати\~свою дитину\~ до\~ досягнення\~ нею повноліття. Частиною 3 статті 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з частиною 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 цієї ж статті визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач будь-яких доказів на підтвердження тієї обставини, що він виконує свої обовязки щодо утримання неповнолітньої дитини не надав. З огляду на викладене, суд прийшов до переконання про необхідність задоволення позову [PERSON] За змістом статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню\~ на користь держави судовий збір у розмірі, передбаченому статтею 4 Закону України «Про судовий збір».\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

В червні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд розірвати, зареєстрований 26 липня 2008 року з відповідачем шлюб, посилаючись на те, що спільне життя з останнім не склалося, шлюбно-сімейні відносини фактично припинилися і збереження шлюбу суперечить її інтересам. В підготовче засідання сторони, які були належним чином повідомлені про час і місце його проведення, не з'явилися, заявивши клопотання про розгляд справи за їх відсутності. При цьому позивач позовні вимоги підтримала повністю та просила позов задовольнити, а відповідач позов визнав. Відповідно до положень частини 3 статті 200, частини 4 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), за результатами підготовчого провадження у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 26 липня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Романівського районного управління юстиції Житомирської області актовим записом № 22 було зареєстровано шлюб між позивачем - [PERSON], та відповідачем. 15 травня 2018 року, тобто після державної реєстрації шлюбу, позивач змінила прізвище на [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про зміну імені [NUMBER]. Частиною 2 статті 112 Сімейного кодексу України (далі СК України), суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Встановивши, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку про необхідність його задоволення. За змістом статей 141, 142 ЦПК України суд повертає позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову, а також стягує з відповідача на користь позивача іншу частину судового збору в розмірі 352,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

В червні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позо-вом до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав відносно його дитини, доньки - [PERSON], [INFO]. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що відповідач не виконує ба-тьківські обовязки, ухиляється від виховання дитини, фінансово її не забезпе-чує, дитина проживає з позивачем. В судове засідання позивач подала заяву про слухання справи у її відсут-ності та вимоги позову підтримує. Відповідач, який повідомлений про час і місце слухання справи належним чином, в судове засідання не зявився. У відповідності до ст.ст.223 ч.4, 280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній да-них та доказів в порядку заочного розгляду. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо пред-мета спору на стороні позивача органу опіки та піклування виконавчого комі-тету Хмельницької міської ради подала до суду заяву про слухання справи у її відсутності та проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON], [INFO]. Відповідач не перебуває з позивачем в зареєстрованому шлюбі, вихованням дитини не займається, не надає матеріальну допомогу, не цікавиться умовами її життя, навчання та станом здоровя, а також не проживає зі своєю дитиною. Ці обставини в судовому засіданні підтверджуються: копією свідоцтва про народження дитини - [PERSON], [INFO]; довідкою директора школи від 04 червня 2018 року № 01-38/293 з якої слідує, що [PERSON], [INFO], навчається в спеціалізованій загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 7 міста Хмельницького, батько за час перебування дитини в школі батьківські збори не відвідував, не спілкувався з вчителями, не звертався до класного керівника за інформацією про успішність у навчанні доньки; довідкою Другого відділу дер-жавної виконавчої служби міста Хмельницький Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області від 12 червня 2018 року № 25901 про нарахування [PERSON] заборгованості по сплаті аліментів станом на 01 червня 2018 року в розмірі 73 997,30 грн.; висновком органу опіки та піклування Виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 13 вересня 2018 року № 01-34/1935/18, про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], яке відповідає інтересам дитини. Відповідно до ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Оцінюючи встановлені обставини та надані докази суд приходить до висновку, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню дитини [PERSON], а тому у відповідності до ст.164 СК України його слід позбавити батьківських прав відносно дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

В червні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування\~позовних вимог\~позивач зазначив,\~що 29\~вересня 2012\~року вона\~уклала шлюб\~з відповідачем,\~який зареєстрований\~Відділом державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~по м.\~Красноармійську Красноармійського\~міськрайонного управління\~юстиції у\~Донецькій області, актовий запис № 377. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. На даний час вони мешкають окремо, не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільне господарство. Причиною розпаду шлюбу є несумісність характерів, різні погляди на обов'язки подружжя у сімї. Збереження сім'ї неможливо, суперечить їх інтересам. Примирення між ними неможливе. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила справу розглянути за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, не повідомив про причини неявки, відзив не подавав. Згідно ст.280 ЦПК України по справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносини. Сторони перебувають\~у шлюбі,\~зареєстрованому 29\~вересня 2012\~року Відділом\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану по\~м.\~Красноармійську Красноармійського\~міськрайонного управління\~юстиції у\~Донецькій області, актовий запис № 377. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинені у звязку з несумісністю характерів, різних поглядів на обов'язки подружжя у сімї. Сторони мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. За таких обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. ст.24, 104, 105, 110-112, 114 СК України,

Outcome: approved