Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

В січні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що [INFO] померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на 1/2 частку домоволодіння, яке розташовано по [ADDRESS]. Спадщину після її смерті своєчасно прийняв як спадкоємець 1 черги за законом її чоловік [PERSON], який помер [INFO]. Після його смерті відкрилася спадщина на все вказане домоволодіння, яку позивач своєчасно прийняв як спадкоємець за заповітом. Інших спадкоємців не має. Але оскільки спадкодавці не отримали при житті свідоцтво про право власності на нерухоме майно, він не може оформити на себе право власності на спадщину. Просив суд визнати за ним право власності на домоволодіння в порядку спадкування за заповітом після смерті свого батька [PERSON]. В судове засідання представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити позов. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, надавши суду заяви про те, що позов визнають та просять розглянути справу у їх відсутності. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до довідки Топорівської сільської ради Новоселицького району № 32 від 20 січня 2014 року станом на 1990-1991 роки домоволодіння, яке розташовано по [ADDRESS] відносилося до дворів колгоспного типу, в якому були зареєстровані та проживали подружжя [PERSON] та [PERSON], в силу чого виходячи з положень ст. 123 ЦК УРСР в редакції 1963 року кожен з них мав рівні долі у колгоспному дворі, тобто по 1/2 частці домоволодіння. Житловий будинок літера «А» та господарські споруди вказаного домоволодіння, побудовані до 1990 року на відведеній для вказаної мети земельній ділянці та зареєстровані в Топорівській сільській раді в погосподарській книзі із наданням відповідної адресної частини, що підтверджується технічним паспортом домоволодіння. Дані обставини у своїй сукупності свідчать про те, що житловий будинок літера «А» та господарські споруди побудовані відповідно до діючого на час їх будівництва законодавства, належним чином були зареєстровані органом місцевого самоврядування і належали зареєстрованим та проживаючим в ньому станом на 1990-1991 роки особам на праві спільної сумісної власності. Після смерті [INFO] [PERSON] відкрилася спадщина на 1/2 частку вказаного домоволодіння. Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР в редакції 1963 року, діючої на час відкриття спадщини, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР в редакції 1963 року, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. З свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 03 квітня 1984 року вбачається, що спадкодавець [PERSON] була дружиною [PERSON]. Спадщину після смерті [PERSON] своєчасно прийняв як спадкоємець за законом 1 черги [PERSON], який вступив у володіння та управління спадковим майном, що підтверджується довідкою Топорівської сільської ради Новоселицького району № 29 від 20 січня 2014 року. Після смерті [INFO] [PERSON] відкрилася спадщина на все вказане домоволодіння, яка складається з його 1/2 частки у колгоспному дворі та 1/2 частки, яку він успадкував після смерті своєї дружини [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З заповіту, який був складений спадкодавцем [PERSON] 18 березня 2004 року та посвідчений секретарем Топорівської сільської ради Новоселицького району вбачається, що спадкоємець все своє майно заповів позивачу [PERSON]. Позивач як спадкоємець за заповітом своєчасно прийняв спадщину після смерті [PERSON], оскільки на час відкриття спадщини він проживав разом із спадкодавцем, що підтверджується довідкою Топорівської сільської ради Новоселицького району № 30 від 20 січня 2014 року. Однак, у зв'язку із смертю спадкодавців та відсутністю за ними правовстановлюючих документів на домоволодіння, нотаріальна контора відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на домоволодіння. Враховуючи, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті свого батька [PERSON] та своєчасно прийняв спадщину, інших спадкоємців немає, то суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, у зв'язку із чим позов слід задовольнити. На підставі ст.ст. 524, 529, 548, 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, ст.ст. 328, 1223, 1268, 1270 ЦК України, суд

Outcome: approved