Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-03 00:00:00

В червні 2014 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що при перевірці представниками позивача виконання вимог Закону України «Про електроенергетику», «Правил користування електричною енергією для населення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року № 1357, по місту проживання відповідача [ADDRESS] було виявлено порушення ним п. 48 Правил, а саме «самовільне підключення електроустановок до електричної мережі що не є власністю енергопостачальника. Накид на мережевий ввід». Це порушення зафіксофано в Акті про порушення Правил користування електричною енергією для населення № 183460 від 22.02.2013 року. Тому, відповідно до вимог п. 53 Правил та Методики обчислення розміру відшкодування збитків, завданих постачальнику електричної енергії внаслідок порушення споживачем Правил, затвердженою постановою НКРЕ України № 526 від 04.05.2006 року по зазначеному акту про порушення Правил відповідачу була нарахована сума без обліково спожитої енергії в розмірі 6603 гр. 07 коп. Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав в повному обсязі та додав, що особовий рахунок відкритий на ім'я відповідача. Відповідач в судовому засідання позов не визнав, оскільки вісім років в квартирі не проживає. Деякий час в квартирі проживав його син [PERSON], де він знаходиться зараз відповідач не знає. Він не заперечує що зареєстрований в квартирі та на нього відкрит особовий рахунок. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідач зареєстрований за адресою [ADDRESS] та між ним і енергопостачальником складений договір № 020619053 від 28.04.2009 року про користування електричною енергією (а.с. 11). Споживач за даною адресою без обліково споживав електроенергію. Даний факт підтверджено Актом про порушення Правил користування електричною енергією для населення № 183460 від 22.02.2013 року (а.с.7-8). На підставі даного акту були визначені обсяг та вартість не облікованої електричної енергії внаслідок порушення відповідачем правил користування електричною енергією, яка склала 6603 грн. 07 коп. Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, ст. ст. 24-27 Закону України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 (далі - Правила) та Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 22 листопада 1999 року № 1416 (далі - Методика). Частиною 4 ст. 26 ЗУ «Про електроенергетику» передбачено, що споживач електроенергії несе відповідальність згідно із законодавством за порушення умов договору та Правил користування електроенергією, затверджених Кабінетом Міністрів України. Пунктами 48, 53 Правил передбачено, що споживач несе відповідальність згідно із законодавством за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку. У разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Визначення обсягу та вартості не облікованої електричної енергії внаслідок порушення правил користування електричною енергією побутовими споживачами регламентується розділом 3 Методики. Пунктом 3.3 Методики встановлено, що розрахунок обсягу та вартості необлікованої електричної енергії здійснюється: за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії; за тарифами (цінами) для населення, що діяли в період, за який розраховується розмір вартості необлікованої електричної енергії; за кількістю днів, яка відповідно до даного випадку визначається згідно з п. «б» п.3.3 Методики із дня набуття споживачем права власності на електроустановку чи права користування електроустановкою або із дня здійснення останньої технічної перевірки електричної мережі, до якої було здійснене самовільне підключення, але не більше сумарної кількості днів за дванадцять календарних місяців, що передували дню виявлення порушення, та до дня усунення порушення. Суд не приймає до уваги доводи відповідача про те, що він не є споживачем електричної енергії, оскільки не проживає в квартирі. Він повинен відповідати за збитки, спричинені позивачу, виходячи з наступного. За загальними положеннями Правил об'єктом споживача є житловий будинок, гараж, майстерня або інша електрифікована споруда, що належить споживачу на правах власності або користування. Згідно ст.. 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року, споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Отже, вирішуючи питання про стягнення збитків, завданих ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» внаслідок порушення правил користування електроенергією, суд установив, що відповідач є споживачем електричної енергії у сенсі ст.. 1 Закону та п. 2 Правил. Як вбачається з матеріалів справи, з [PERSON] складений Договір № 020619053 від 28.04.2009 року про користування електричною енергією, на ім'я [PERSON] з 2009 року відкритий особовий рахунок за адресою [ADDRESS] і саме у його присутності було складено акт про порушення Правил користування електричною енергією. Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно ст. 526 ЦК Ураїни зобов'язання повинно виконуватись належним чином. Відповідно до ст. 610, 625 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання чи неналежне виконання. З урахуванням наведеного, суд вважає, що вимоги позивача повністю доведені, тому підлягають повному задоволенню відповідно до розрахунків позивача, який суд перевірив та зазнав правильним. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved