Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

В серпні 2018 року відкрите провадження у справі за позовом комунального підприємства «Білоцерківтепломережа» про стягнення із [PERSON], [PERSON] заборгованості за опалення та підігрів води в розмірі 23 605,92 грн. та судового збору. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що згідно особового рахунку № [NUMBER] наявна заборгованість за опалення та підігрів води, за період з 01.08.2012 року до 01.06.2018 року, яку [PERSON], [PERSON] в добровільному порядку погашати відмовляються. Позиція відповідачів щодо позову не відома. Розгляд справи відбувався в судових засіданнях. Позивач бажання брати участь в судових засіданнях не виявив, про що звернувся із заявою про розгляд справи за його відсутності. 05.11.2018 року судове засідання відкладене у зв'язку із неявкою відповідачів, які про час та місце розгляду повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили. 28.11.2018 року судове засідання не відбулось, у зв'язку із відрядженням судді. 28.01.2019 року суд проводив розгляд справи по суті за відсутності відповідачів, в заочному порядку, оскільки були наявні умови передбачені ст. 280 ЦПК України, а саме: вони повідомлялися про час та місце розгляду належним чином, причини неявки суду не повідомили, відзиву не надали, а представник позивача не заперечував проти винесення заочного рішення по справі. Із письмових доказів встановлено, що відповідачі є співвласниками квартири [ADDRESS]. Згідно рішення Білоцерківської міської ради Київської області від 23.12.2005 року № 388 комунальне підприємство «Білоцерківтепломережа» визначене виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання у житловому фонді комунальної власності м. Біла Церква. Станом на 01.06.2018 року за особовим рахунком відкритим за № [NUMBER] наявний борг за опалення та підігрів води в розмірі 23 605,92 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить якщо інше не встановлене договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Згідно ч. 1 ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. До витрат пов'язаних з утриманням майна належать витрати пов'язані з оплатою житлово-комунальних послуг. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Суд зазначає, що забезпечення квартир опаленням та гарячою водою є одним із видів житлово-комунальних послуг. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. (висновок Верховного Суду викладений у постанові від 14.02.2018 року у справі № 462/6393/15-ц). Суд зазначає, що послуги з опалення, які надає позивач споживаються незалежно від того чи проживає особа у квартирі чи ні, оскільки полягають у забезпеченні в приміщенні комфортної температури, яка дозволяє зберегти приміщення в придатному для проживання стані, в свою чергу гарячою водою можуть користуватись лише особи, які постійно проживають у квартирі. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п. 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Згідно розрахунку, що міститься в матеріалах справи за особовим рахунком № [NUMBER] наявний борг за опалення та підігрів води в розмірі 23 605,92 грн. Даний розрахунок відповідачами не спростований. Доказів, що квартира за якою рахується заборгованість вибула із власності відповідачів не надано. Водночас, позивач просить стягнути борг солідарно. Відповідно до ст. 541 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання. Вказане положення закону не може бути застосоване до спірних правовідносин, оскільки між сторонами немає письмового договору, яким встановлюється солідарний обов'язок відповідачів по сплаті послуг з опалення та підігріву води, положення Закону України «Про житлово-комунальні послуги» не передбачають солідарної відповідальності споживачів комунальних послуг та предмет зобов'язання - борг за несплату житлово-комунальних послуг не є неподільним. Таким чином, за викладених обставин, позов слід задовольнити частково, а саме стягнути відповідачів заборгованість за опалення відповідно до частки (1/2) квартири, яка належить їм на праві власності, тобто по 11 802,96 грн. За такого рішення, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України пропорційно до частини задоволених вимог: з [PERSON] слід стягнути 881 грн., з [PERSON] - 881 грн. Одночасно, суд роз'яснює, що відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Outcome: partial