Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

В січні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати поважними причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини та визначити їй додатковий строк для подання нею заяви про прийняття спадщини після смерті матері - [PERSON], яка померла [INFO]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки (паю), право власності на яку посвідчувалось Державним актом на право власності на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданим 18.03.2002 року. Після смерті матері вона прийняла спадщину, фактично вступивши в управління і розпорядження майном. Однак, при зверненні в нотаріальну контору для юридичного оформлення спадщини, їй було відмовлено постановою нотаріуса Городоцького районного нотаріального округу Хмельницької області у прийнятті заяви, у зв'язку з пропуском встановленого ст.1270 ЦК України шестимісячного строку. У встановлений законом строк вона не змогла подати до нотаріальної контори таку заяву, у зв'язку з тим, що в період з 18.02.2009 року по 07.03.2009 року вона знаходилась на стаціонарному лікуванні в Городоцькій районній лікарні Хмельницької області, що фактично унеможливило своєчасне звернення до нотаріуса у встановлений ЦК України строк. На даний час вона має намір належним чином реалізувати свої майнові права спадкоємця, тому просить суд визнати поважною причину пропуску нею строку на подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері - [PERSON] та визначити її додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом до нотаріальної контори після смерті матері. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала просила їх задоволити, суду пояснила, що після смерті матері вона хворіла та з 18.02.2009 року до 08.03.2009 року лежала в Городоцькій лікарні. Після лікарні вона прийшла в нотаріальну контору але їй сказали, що вона пропустила строк і щоб вона домовилась з сестрою, та щоб вона її внесла у коло спадкоємців, але сестра їй відмовила та обіцяла, що після закінчення кримінальної справи відносно неї, вони будуть займатись спадщиною. Також у вказаний період хворів її чоловік, який лікувався і періодично лежав в лікарні, та її дочка в вересні 2009 року лежала в лікарні, а вона здійснювала догляд за онукою, у зв'язку з чим, пропустила строк для подання заяви до нотаріальної контори. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позовній заяві, суду пояснила, що позивач пропустила строк з поважних причин, оскільки з 18.02.2009 року по 07.03.2009 року лежала в лікарні. У вказаний період також хворів чоловік позивачки та неодноразово лежав у лікарні, а позивач була вимушена доглядати онуку. Окрім наведеного, відповідачка вмовляла позивачку не оформляти спадщину, оскільки була можлива якась конфіскація, та просила почекати, обіцяла допустити її до участі у спадкуванні. Позивач вірила, що сестра після закінчення кримінальної справи включить її до кола спадкоємців, але відповідач потім обманним шляхом оформила спадщину на себе. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечила, суду пояснила, що позивач лежала в лікарні при поліклініці, ходила додому і могла звернутись до нотаріуса. Чоловік позивачки лікувався та лежав в лікарні за межами Городоцього району і позивач постійно біля нього не сиділа. Сімейні відносини, що склались у позивачки не мають значення до того щоб подати заяву до нотаріальної контори і в позивачки протягом семи років була можливість почати процедуру оформлення спадщини, але вона цього не зробила. Наявність порушеної відносно неї кримінальної справи, також ніяким чином не перешкоджала позивачці звернутись до нотаріуса з відповідною заявою і з будь-якими обіцянками та проханнями не оформляти спадщину, вона до позивачки не зверталась, перешкод у прийнятті нею спадщини не чинила. Вважає, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів в обґрунтування заявлених вимог, а також нею пропущено строк позовної давності, у зв'язку з чим, просить відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивачки - [PERSON], і після її смерті відкрилась спадщина на: земельну ділянку площею 1,14 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Чорниводської сільської ради, належну спадкодавеці на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серія [NUMBER]; земельну ділянку площею 1,18 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Чорниводської сільської ради, належну спадкодавеці на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серія [NUMBER]. За життя [PERSON] 10.01.2003 року склала заповіт, посвідчений секретарем Чорниводської сільської ради Городоцького району, Хмельницької області, згідно якого на випадок своєї смерті заповіла Державний акт на право приватної власності на землю [NUMBER] [PERSON]. [PERSON] 20.02.2009 року подала до Городоцької державної нотаріальної контори Хмельницької області заяву про відмову від видачі на її ім'я свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла [PERSON], яка 20.02.2009 року подала до Городоцької державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. 01.12.2015 року державним нотаріусом Першої Хмельницької державної нотаріальної контори, в.о. по нотаріальному обслуговуванню населення Городоцького району Хмельницької області, було видано свідоцтво про право на спадщину за законом [PERSON], відповідно до якого вона є спадкоємцем майна [PERSON], спадщина на яку видано це свідоцтво складається з земельної ділянки площею 1,1782га на території Чорниводської сільської ради, Городоцького району, Хмельницької області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серія [NUMBER]. Листом Першої Хмельницької державної нотаріальної контори, в.о. по нотаріальному обслуговуванню населення Городоцького району Хмельницької області від 02.12.2015 року № 2430/02-14 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], оскільки нею пропущений строк для прийняття спадщини, а також повідомлено, що свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку видано іншому спадкоємцю, яка прийняла спадщину у встановлений законом термін. Вказані обставини підтверджується: свідоцтвом про смерть [PERSON] серія [NUMBER]; свідоцтвом про народження [PERSON] серія [NUMBER]; свідоцтвом про одруження [PERSON] з [PERSON] серія [NUMBER], згідно якого [PERSON] змінила прізвище на [PERSON]; копією спадкової справи №102-2009 заведеної щодо майна [PERSON], яка померла [INFO]. Відтак, судом встановлено, що позивач пропустила строк для прийняття спадщини після смерті матері - [PERSON], яка померла [INFO]. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1ст.1269 ЦК України). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Відповідно до ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Cуду № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, наданих в листі від 16.05.2013р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановленихстаттею 61 цього Кодексу. Позивачем на підтвердження поважності причин пропуску строку для прийняття спадщину суду надано: довідку поліклінічного відділу Городоцької центральної районної лікарні №230/4 від 01.12.2015 року та епікриз, згідно яких [PERSON] з 18.02.2009 року по 07.03.2009 року знаходилась на стаціонарі при поліклініці х/в Городоцької ЦРЛ; довідку Хмельницької обласної психіатричної лікарні №1 від 19.02.2016 року №577, згідно якої [PERSON]- чоловік позивачки, неодноразово знаходився на лікуванні в Хмельницькій обласній психіатричній лікарні №1, в т.ч.: з 09.07.2008 р. по 15.09.2008 р.; з 01.06.2009р. по 15.06.2009 р., з 20.07.2009р. по 21.08.2009р., з 15.10.2009р. по 26.10.2009р., з 29.10.2009р. по 12.11.2009р., з 18.11.2009р. по 22.12.2009р. Разом з тим, вказані докази не підтверджують того, факту, що в період з 02.09.2008 року по 02.03.2009 року позивач не мала можливості звернутись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері, враховуючи, що на лікуванні вона перебувала лише з 18.02.2009 року по 07.03.2009 року, а її чоловік в цей період перебував на лікуванні лише з 09.07.2008 р. по 15.09.2008 р. Не доводять цього факту і показання свідків, допитаних в судовому засіданні за клопотанням позивачки. Так, свідок [PERSON] суду показала, що проживала по сусідству з [PERSON], [PERSON] приходила до матері коли не було [PERSON], яка її не допускала до садиби. В [PERSON] тяжкий матеріальний стан, її чоловік весь час лежить в лікарні, сама [PERSON], також після смерті матері лежала в лікарні. Про наявний спір після смерті її матері вона з ними не говорила; Свідок [PERSON] показала, що після смерті матері [PERSON] хворіла, лежала в лікарні. Вона допомагала їй доглядати онуку, оскільки її дочка їздила на роботу, а сама [PERSON] ходила на роботу та їздила до чоловіка в лікарню. Зі слів [PERSON] їй також відомо, що вона не оформляла спадщину бо в сестри були проблеми і кожна з них мали оформити по одному сертифікату. Отже пояснення позивачки щодо здійснення нею догляду за онукою [PERSON], 01.04.2005 року, що також було однією з причин неможливості подання в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини, суд оцінює критично, оскільки як вбачається з показань свідка [PERSON] остання допомагала їй здійснювати догляд за онукою. При цьому суд також враховує, що згідно свідоцтва про народження [PERSON] її батьками являються [PERSON] та [PERSON] і суду не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що батьки дитини у вказаний період не здійснювали догляду за нею. Доводи позивачки щодо того, що відповідачка просила її не звертатись до нотаріальної контори до поки не розглянута кримінальна справа відносно неї, суд до уваги не приймає, оскільки відповідач в судовому засіданні заперечила вказані обставини, а позивачкою не обґрунтовано з посиланням на відповідні докази, яким чином вирок в кримінальній справі відносно [PERSON] міг вплинути на прийняття нею спадщини після смерті матері. При цьому, суд враховує, що сама відповідачка подала заяву про прийняття спадщини 20.02.2009 року, тобто до винесення 24.02.2009 року вироку відносно неї Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області. Таким чином, позивачем не було надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин пропуску нею строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у визначений законом строк, а також фактичного прийняття нею спадщини після смерті матері, на що вона вказувала в своїй позовній заяві. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивач пропустила строк для прийняття спадщини, причини пропуску, на які вказує остання, не є непереборними труднощами і не є істотними, а тому, на думку суду, є неповажними, оскільки це не перешкоджало позивачці звернутись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини у визначений законом строк. Відтак, у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Outcome: dismissed