Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-13 00:00:00

До Вінницького районного суду Вінницької області звернулася [PERSON] з позовом до[PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач вказує, що 04.02.1990 між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб у відділі РАЦС Липовецького райвиконкому Вінницької області, актовий запис № 9. В шлюбі в них народились син [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] , які на момент подачі позовної заяви є повнолітніми. Позивач вказує, що шлюбні відносини не склалися через різні характери, у зв`язку з чим спільне проживання сторін стало неможливим, сім`я фактично розпалась. Зазначає, що більше, ніж півроку вони з відповідачем спільно, як одне подружжя, не проживають. Неодноразові спроби налагодити шлюбні відносини не дали позитивних результатів, тому позивач дійшла висновку, що спільне проживання та збереження шлюбу неможливе За вказаних обставин позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити та розглянути справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явився, надав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнає повністю, просить розглядати справу у його відсутність. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Так, судом встановлено наступні фактичні обставини справи. 04.02.1990 між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрованоу відділі РАЦС Липовецького райвиконкому Вінницької області, актовий запис № 9, та позивачці змінено прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 04.02.1990 (а.с. 3). Згідно з позовною заявою та письмовими заявами сторін встановлено, що сторони дійшли переконання, що їхній шлюб існує лише формально, примирення між ними неможливе. Згідно з положеннями ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Положеннями ст. 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Беручи до уваги зазначене сторонами по справі, на даний час суд встановив, що їхня сім`я розпалась остаточно і збережена бути не може, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що має істотне значення. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, що відповідає ч. 4 ст. 206 ЦПК України, в зв`язку з чим позовні вимоги [PERSON] до[PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач бажає після розірвання шлюбу залишити своє прізвище «[PERSON] », що відповідає вимогам закону. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати зі сплати судового збору в розмірі 840, 80 грн. (а.с.1). З урахуванням вищевикладеного,

Outcome: approved