Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-01 00:00:00

Директор КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР Паталах Ф.В. звернувся до суду з заявою, в якій просить вирішити питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку [PERSON] , [INFO] , який мешкає за адресою: [ADDRESS] . Заява обґрунтована тим, що [PERSON] , [INFO] , знаходиться на стаціонарному лікуванні з 31.05.2021 року. З 2007 року страждає на параноїдну шизофренію, неодноразово знаходився на лікуванні у психіатричних стаціонарах. Захворювання має безперервний перебіг, сформований грубий дефект особистості. Визнаний інвалідом 2 групи. В клінічній картині галюцинаторно-маячна, кататонічна симптоматика, агресивні тенденції на адресу близького оточення. Згідно з постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12.05.2009 року щодо [PERSON] застосовувались примусові заходи медичного характеру у формі госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом. В подальшому знаходився на амбулаторному примусовому психіатричному лікуванні. Згідно з рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22.01.2018 року [PERSON] визнаний недієздатним, опікуном призначена [PERSON] . Згідно з рішеннями Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 29.07.2015 року, 01.12.2016 року, 16.08.2019 року, 28.08.2020 року, 21.01.2021 року, щодо [PERSON] застосовувалась примусова госпіталізація. Остання госпіталізація відбувалася з 10.03.2021 року по 02.04.2013 року з діагнозом: Шизофренія, параноїдна форма, безперервний перебіг, галюцинаторно-параноїдний синдром. За відомостями від опікуна [PERSON] психічний стан хворого погіршився протягом останніх декількох тижнів: став агресивний, голосно розмовляє, гучно вмикає телевізор, на зауваження опікуна з цього приводу реагує погрозами, кидається в бійку, також чіпляється з релігійними проповідями до дітей та людей похилого віку, на їх відказ його слухати, реагує агресивно, останнім часом за собою не слідкує, брудний. Доставлений спеціалізованою психіатричною бригадою ІІІМД № 105, лікар [PERSON] , у супроводі опікуна, в стані психомоторного збудження. У приймальному відділенні залишався збуджений, агресивно налаштований на адресу опікуна, нецензурно лаявся, погрожував фізичною розправою опікуну та медичному персоналу, чинив опір при огляді. Перебував у стані психомоторного збудження. Отримати згоду на госпіталізацію та лікування не вдалося. У зв`язку з чим, був госпіталізований у примусовому порядку, за заявою опікуна, та рапортом поліції, як такий, що страждає на тяжкий психічний розлад, небезпечний для себе та оточуючих, а також неспроможний задовольняти свої основні життєві потреби на рівні який забезпечує життєдіяльність. 01.06.2021 року був оглянутий комісією лікарів-психіатрів, яка на підставі клінічного спостереження дійшла висновку, що [PERSON] , [INFO] , страждає на тяжкий психічний розлад у формі параноїчної шизофренії з безперервним типом перебігу, афективно-параноїдний синдром. За психічним станом є небезпечним для оточуючих а також неспроможний задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує життєдіяльність. Госпіталізація доцільна. Обстеження та лікування можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару. З цих підстав директор КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР Паталах Ф.В. змушений звернутися до суду з вказаною заявою. У судовому засіданні представник психіатричного закладу обставини, викладені в заяві, підтримав повністю, просив суд її задовольнити. Психіатр, лікар-психіатр у судовому засіданні заяву підтримали та просили її задовольнити. Заінтересована особа опікун [PERSON] у судовому засіданні, посилаючись на обставини, які викладені у заяві, просила задовольнити її у повному обсязі. Особа, відносно якої ставиться питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку [PERSON] проти задоволення заяви заперечував, пояснивши, що не вважає себе хворобою людиною. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, лікаря-психіатра, особи, щодо якої вирішується питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку,\~думку прокурора, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст.\~14 Закону України «Про психіатричнудопомогу»\~особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до\~ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»\~застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. У своєму рішенні Європейський Суд з прав людини (справа «Анатолій Руденко проти України») від 17.04.2014 року зазначив, що особа не може вважатися «Психічно хворою» та позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов; по-перше, об`єктивна медична експертиза повинна достовірно показати, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання. [PERSON] , [INFO] знаходиться на стаціонарному лікуванні у КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР з 31.05.2021 року. З 2007 року страждає на параноїдну шизофренію, неодноразово знаходився на лікуванні у психіатричних стаціонарах. Захворювання має безперервний перебіг, сформований грубий дефект особистості. Визнаний інвалідом 2 групи. В клінічній картині галюцинаторно-маячна, кататонічна симптоматика, агресивні тенденції на адресу близького оточення. Згідно з постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12.05.2009 року щодо [PERSON] застосовувались примусові заходи медичного характеру у формі госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом. В подальшому знаходився на амбулаторному примусовому психіатричному лікуванні. Згідно з рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22.01.2018 року [PERSON] визнаний недієздатним, опікуном призначена [PERSON] . Згідно з рішеннями Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 29.07.2015 року, 01.12.2016 року, 16.08.2019 року, 28.08.2020 року, 21.01.2021 року щодо [PERSON] застосовувалась примусова госпіталізація. Остання госпіталізація відбувалася з 10.03.2021 року по 02.04.2021 року з діагнозом: Шизофренія, параноїдна форма, безперервний перебіг, галюцинаторно-параноїдний синдром. За відомостями від опікуна [PERSON] психічний стан хворого погіршився протягом останніх декількох тижнів: став агресивний, голосно розмовляє, гучно вмикає телевізор, на зауваження опікуна з цього приводу, реагує погрозами, кидається в бійку, також чіпляється з релігійними проповідями до дітей та людей похилого віку, на їх відказ його слухати, реагує агресивно, останнім часом за собою не слідкує, брудний. Доставлений спеціалізованою психіатричною бригадою ІІІМД № 105, лікар [PERSON] , у супроводі опікуна, в стані психомоторного збудження. У приймальному відділенні залишався збуджений, агресивно налаштований на адресу опікуна, нецензурно лаявся, погрожував фізичною розправою опікуну та медичному персоналу, чинив опір при огляді. Перебував у стані психомоторного збудження. Отримати згоду на госпіталізацію та лікування не вдалося. У зв`язку з чим, був госпіталізований у примусовому порядку, за заявою опікуна, та рапортом поліції, як такий, що страждає на тяжкий психічний розлад, небезпечний для себе та оточуючих, а також неспроможний задовольняти свої основні життєві потреби на рівні який забезпечує життєдіяльність. Згідно з заявою опікуна [PERSON] , остання просить госпіталізувати свого підопічного [PERSON] , у зв`язку з погіршенням стану здоров`я, оскільки він погрожував їй, вона його боїться. Відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів від 01.06.2021 року,\~\~ [PERSON] , [INFO] , страждає на тяжкий психічний розлад у формі параноїчної шизофренії з безперервним типом перебігу, афективно-параноїдний синдром. За психічним станом є небезпечним для оточуючих а також неспроможний задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує життєдіяльність. Госпіталізація доцільна. Обстеження та лікування можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару. Згідно з ч. 2-4 ст.\~27\~Закону України\~«Про психіатричну\~допомогу» виключно компетенцією лікаря-психіатра або комісії лікарів-психіатрів є встановлення діагнозу психічного розладу, прийняття рішення про необхідність надання психіатричної допомоги в примусовому порядку або надання висновку для розгляду питання, пов`язаного з наданням психіатричної допомоги в примусовому порядку. При наданні психіатричної допомоги лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів незалежні у своїх рішеннях і керуються лише медичними показаннями, своїми професійними знаннями, медичною етикою та законом. Лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів несуть відповідальність за прийняті ними рішення відповідно до закону. Оскільки хворий становить небезпеку для себе та оточуючих, згоду на лікування не дав, йому рекомендовано примусову госпіталізацію згідно\~зі ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу». Отже, зважаючи на досліджені судом обставини справи, а саме те, що компетентною комісією лікарів-психіатрів у [PERSON] виявлено психічний розлад у формі параноїдної шизофренії з безперервним типом перебігу, афективно-параноїдний синдром, госпіталізація доцільна, лікування можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару, а також встановлення фактів про те, що хворий становить небезпеку для себе та оточуючих, приймаючи до уваги пояснення інших учасників, суд доходить остаточного висновку, що наявні обов`язкові з огляду на ст.\~14\~Закону України\~«Про психіатричну\~допомогу» підстави для ухвалення рішення про надання особі психіатричної допомоги без її усвідомленої згоди, така госпіталізація є доцільною та відповідає її інтересам, тому заяву слід задовольнити.

Outcome: approved