Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-11 00:00:00

В червні 2016 року представник позивачів [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, яким просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим будинком №24 по вул. Короленка в с. Вишеньки Бориспільського району Київської області із зняттям її з реєстрації в цьому будинку. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачам на праві власності належить житловий будинок №24 по вул. Короленка в с. Вишеньки Бориспільського району Київської області. В будинку на даний час зареєстрована [PERSON] З 2003 року відповідач виїхала з житлового будинку та до цього часу проживає за іншою адресою. У звязку з тим, що відповідач добровільно з реєстраційного обліку не знялась, вони змушені звернутися до суду із позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. У судове засідання позивачі та їх представник, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не зявилися. Натомість через канцелярію суду представник позивача [PERSON] подав заяву, якою просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, проте надала суду заяву, якою позовні вимоги визнала в повному обсязі та не заперечувала проти задоволення позову, а розгляд справи просила проводити у її відсутність. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] (дошлюбне прізвище Шаповал) О.П. та [PERSON] на праві спільної часткової власності належить будинок №24 по вул. Короленка в с. Вишеньки Бориспільського району Київської області, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 14 листопада 1978 року (а.с.5) та копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №3684747 від 26 травня 2004 року (а.с.6). В даному житловому будинку з 25 липня 1996 року зареєстрована відповідач [PERSON], що підтверджується довідкою (випискою з погосподарської книги про склад сімї) за №713 від 11 травня 2016 року, виданою Вишеньківською сільською радою (а.с.7). Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. У відповідності до ст.150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно з ч.1 ст.156 ЖК України члени сім'ї власника житлового будинку, що проживають разом з ним, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку. Положенням ст.41 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Відповідно до ч.3 ст.47 Конституції України позбавити громадянина житла можна лише на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст.386 ЦК України власник може звернутися до суду з вимогою про вчинення певних дій для запобігання порушення його прав. Із положень ст.391 ЦК України вбачається, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування своїм майном. Відповідно до вимог ст.319 ЦК України власник володіє, користується розпоряджається своїм майном на власний розсуд. З акту обстеження домоволодіння №33 від 18 травня 2016 року, проведеного секретарем сільської ради [PERSON], депутатом сільської ради [PERSON] та начальником ВОС [PERSON] вбачається, що громадянка [PERSON], [INFO] за адресою: с. Вишеньки, вул. Короленка, буд.24, не проживає з 2003 року (а.с.8). Згідно ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: будинком №24 по вул. Короленка в с. Вишеньки Бориспільського району Київської області, що належить [PERSON] та [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності. Згідно п.3.1 Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженого наказом МВС України від 22 листопада 2012 року №1077, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18 грудня 2012 року за №2109/22421, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Зважаючи на вищезазначене, позовні вимоги щодо зняття [PERSON] з реєстрації за адресою житлового будинку №24 по вул. Короленка в с. Вишеньки Бориспільського району Київської області не підлягають задоволенню. Оскільки, підстава для припинення реєстрації місця проживання [PERSON] в будинку виникне лише після набрання даним рішенням суду законної сили. На підставі викладеного та

Outcome: partial