Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-03 00:00:00

В серпні 2018 року представник позивача АТ «ВТБ Банк» звернувся до суду із позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначено, що 20.10.2011 року між ПАТ «ВТБ Банк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «ВТБ Банк», та [PERSON][PERSON] було укладено Заяву-Договір на оформлення пакету «Прайм» № 742510, згідно умов якого позивач відкрив відповідачу рахунок [NUMBER] в гривні, а також встановив відповідачу кредитний ліміт в сумі 100000 грн., який згодом збільшено до 300000 грн., відповідно до Правил банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ «ВТБ Банк», процентна ставка за встановленим кредитним лімітом на момент укладення договору 36 %. Картковий рахунок обслуговується в рамках тарифного плану «Прайм». Відповідно до пункту 8 Договору клієнт ознайомився та був згоден, зокрема, з умовами надання послуг у межах пакета послуг «Прайм», Тарифами банку, клієнт підтвердив факт отримання повної інформації щодо умов кредитування у ВАТ «ВТБ Банк». 20.11.2011 року на підставі заяви про оформлення додаткової платіжної картки до рахунку [NUMBER] в межах пакету послуг «Прйм», поданої відповідачем в інтересах сім»ї, видано додаткову карточку на ім.»я дружини відповідача [PERSON], яка в подальшому користувалась даною карточкою. Кредит є борговим зобов»язанням подружжя, а тому підстав вносити зміни до кредитного договору в частині визначення її позичальником не було. Згідно виписок по рахунку, відповідачі спільно користувались кредитними коштами, що знаходились на вказаному рахунку та кошти спільно використовувались в інтересах сім»ї. Згідно п. 8.3.2.3. Правил банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ «ВТБ Банк» клієнт зобовязаний здійснювати щомісячно оплату заборгованості за кредитним лімітом у розмірі, не меншому ніж мінімальний щомісячний платіж згідно з чинними тарифами банку, що діють на дату встановлення кредитного ліміту, та погасити повністю існуючу заборгованість за Кредитним лімітом не пізніше дати закінчення його дії або дати, що визначена банком, як дата його зменшення. Позивач свої зобов»язання, передбачені Договором, виконав належним чином, що підтверджується випискою з поточного карткового рахунку відповідача. Однак, в порушення умов договору зобов»язання за вказаним договором належним чином не виконуються, а тому станом на 08.06.2018 р. наявна заборгованість в сумі 100113,02 грн., яка складається із: 96017,12 грн. - сума простроченого ліміту кредитування; 852,30 грн. - сума відсотків за прострочений кредит за період з 30.05.2018 р. по 07.06.2018 р.; 3243,60 грн. - сума прострочених відотків за кредит за період з 15.04.2018 р. по 29.05.2018 р. Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути солідарно із відповідачів на його користь заборгованість по Заяві-договору № 742510 на оформлення пакета послуг «Прайм» від 20.10.2011 року в розмірі 100113,02 грн. та судовий збір в розмірі 1762,00 грн. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 23.08.2018 року, у справі відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення виклику сторін за наявними у справі матеріалами. Сторони з будь-якими клопотаннями, зокрема, про розгляд справи в порядку загального позовного провадження або в порядку спрощеного позовного провадження, однак, із повідомленням викликом сторін, - до суду не звертались. Відзив на позов та будь-які інші клопотання до суду зі сторони відповідачів не надходили, в зв»язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, а також суд ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 20.10.2011 року між ПАТ «ВТБ Банк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «ВТБ Банк», та [PERSON][PERSON] було укладено Заяву-Договір на оформлення пакету «Прайм» № 742510, згідно умов якого позивач відкрив відповідачу рахунок [NUMBER] в гривні, а також встановив відповідачу кредитний ліміт в сумі 100000 грн., який згодом збільшено до 300000 грн., відповідно до Правил банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ «ВТБ Банк», процентна ставка за встановленим кредитним лімітом на момент укладання договору 36 %.Картковий рахунок обслуговується в рамках тарифного плану «Прайм» (а.с. 7-10, 11, 12-13). Відповідно до пункту 8 Договору відповідач ознайомився та був згоден, зокрема, з умовами надання послуг у межах пакета послуг «Прайм», Тарифами банку, клієнт підтвердив факт отримання повної інформації щодо умов кредитування у ВАТ «ВТБ Банк». Крім того, 20.11.2011 року на підставі заяви про оформлення додаткової платіжної картки до рахунку [NUMBER] в межах пакету послуг «Прйм», поданої відповідачем в інтересах сім»ї, видано додаткову карточку на ім»я дружини відповідача [PERSON], яка в подальшому користувалась даною карточкою (а.с. 18-19). Позивач зазначає, що кредит є борговим зобов»язанням подружжя, а тому підстав вносити зміни до кредитного договору в частині визначення відповідача [PERSON] позичальником не було, а також згідно виписок по рахунку, відповідачі спільно користувались кредитними коштами, що знаходились на вказаному рахунку та кошти спільно використовувались в інтересах сім»ї. В ході розгляду справи, стороною відповідачів наведені обґрунтування позивача спростовані не були, як і не спростовано факт наявності боргових зобов»язань за укладеним кредитним договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із статі 364 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно із ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов'язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається (ст.629 ЦК України). Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, а також сплати процентів, належних йому, якщо інше не передбачено договором. Зазначена норма закону застосовується також до відносин за кредитним договором в силу вимог ст. 1054 ЦК України. Судом встановлено, що позивач належним чином виконав взяті на себе зобов'язання, відповідач та його дружина користувались наданими кредитими коштами, в зв»язку з чим їм було видано банком дві платіжні картки для його користування, однак, взяті на себе кредитні зобов'язання були порушені, що призвело до утворення простроченої заборгованості за кредитним договором. Заборгованість відповідно до Договору від 20.10.2011 року, згідно розрахунку боргу станом на 08.06.2018 року становить 100113,02 грн., яка складається із: 96017,12 грн. - сума простроченого ліміту кредитування; 852,30 грн. - сума відсотків за прострочений кредит за період з 30.05.2018 р. по 07.06.2018 р.; 3243,60 грн. - сума прострочених відотків за кредит за період з 15.04.2018 р. по 29.05.2018 р. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що стороною позивача доведено обґрунтованість позовних вимог до відповідачів, та останніми в ході розгляду справи твердження сторони позивача не спростовані, суд вважає позов обгрутнтованим, в зв»язку з чим останній підлягає задоволенню в повному обсязі. В силу вимог ст. 141 ЦПК України, судовий збір підлягає солідарному стягненню із відповідачів на користь позивача.

Outcome: approved