Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

В січні 2017р. позивач ПАТ «Дельта Банк» звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідачки [PERSON], в якому просив суд: стягнути з відповідачки на свою користь суму заборгованості за Кредитною лінією у сумі 43235,78 грн., а також понесені судові витрати, які складаються з судового збору. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 04 січня 2013р. позивачем було акцептовано пропозицію відповідачки укласти кредитну угоду, відповідно до умов заяви № 004-28503-040113 (далі по тексту кредитний договір), відповідно до якого відповідачці було встановлено кредитний ліміт у розмірі 19000,0 грн., у звязку з чим було відкрито картковий рахунок № [NUMBER]. Позивачем зобовязання були виконані та кошти перераховані на картковий рахунок. Відповідачка свої зобовязання за кредитним договором належним чином не виконує, щомісячні платежі за кредитним договором і в термін, встановлений умовами кредитного договору, не здійснюються, решта заборгованості не повертається. Станом на 10 листопада 2016р. сума заборгованості за кредитним договором відповідачки становить 43235,78 грн., і складається з: заборгованості по несплаченій частині кредиту у розмірі 18609,72 грн.; заборгованості за процентами та комісіями у розмірі 24626,06 грн. В прохальній частині позову, сторона позивача просила суд розглядати справу у відсутність свого представника, не заперечує проти заочного розгляду справи, а також до судового засідання стороною позивача повторно було надіслано на адресу суду аналогічне клопотання. Відповідачка, про час і місце судового розгляду оповіщалася у встановленому законом порядку за місцем своєї реєстрації, у судове засідання не зявилася, про поважність причин неявки суд не повідомляла та не просила розглядати справу у її відсутність, свого представника до суду не направила, заперечення проти позову не подавалися. Оскільки сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що 04 січня 2013р. між сторонами було укладено кредитний договір, відповідно до якого відповідачці була відкрита кредитна лінія, з кредитним лімітом 19000,0 грн. Відповідачка зобовязана була повертати заборгованість по кредиту та процентах відповідно до тарифів на обслуговування платіжних карток, тарифний пакет «Новий Класичний», та Правил банку. Згідно із розрахунком заборгованості за кредитним договором станом на 10 листопада 2016р. заборгованість відповідачки за кредитним договором становить 43235,78 грн., і складається з заборгованості по несплаченій частині кредиту у розмірі 18609,72 грн.; заборгованості за процентами та комісіями у розмірі 24626,06 грн. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобовязання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Таким чином, в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що відповідачка свої зобовязання за кредитним договором не виконала, а тому суд вважає, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону і підлягають задоволенню, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості у розмірі 43235,78 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 1378,0 грн.

Outcome: approved