Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-04 00:00:00

Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради в інтересах малолітнього [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], просить позбавити їх батьківських прав стосовно малолітнього сина [PERSON], [INFO] та стягнути з [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] аліменти на утримання малолітнього сина до досягнення ним повноліття, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, шляхом перерахування коштів на особовий рахунок дитини у відділеннях Ощадбанку України, або на користь опікуна, прийомних батьків, державного закладу, до яких буде влаштовано дитину. Ухвалою суду від 01 березня 2019 року відкрито провадженні і призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 01 квітня 2019 року справу призначено до розгляду по суті. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що малолітній [PERSON], [INFO], знаходиться на обліку Служби у справах дітей по Холодногірському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, як такий, що перебуває у складних життєвих обставинах (дитина, батьки якої ухиляються від виконання батьківських обов'язків). [PERSON] з 26.04.2018 року був зареєстрований батьками за місцем проживання за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до медичного діагнозу, [PERSON] хворий на мікроцефалію (органічні враження нервової системи), за ним потрібне постійне медичне спостереження, відповідний догляд, лікування, медико-соціальна реабілітація. Відповідно з наданою КНП «Міська дитяча клінічна лікарня №. 19» інформацією, за час нагляду з 13.11.2018р. по 19.11.2018р. за [PERSON], [INFO] при находженні на медичному обстеженні встановлено, що батьки належним чином не виконують свої обов'язки стосовно виконання настанов і рекомендацій по лікуванню, належному харчуванню, забезпеченню доступу лікарів до дитини. Батьки були попереджені про необхідність створення відповідних умов для дитини та нагляду за станом його здоров'я в умовах спеціалізованих закладів охорони здоров'я. З цих питань ССД по Холодногірському району з батьками дитини було проведено роз'яснювальну роботу, та 19.11.2018 року їх було попереджено про відповідальність за ухилення від виконання обов'язків щодо виховання дитини. 10.01.2019 до ССД по Холодногірському району з'явилися батьки, [PERSON] та [PERSON], з дитиною, які звернулися з письмовими заявами про відмову від утримання та виховання їх дитини, [PERSON] [INFO], у зв'язку з його невиліковною хворобою та проханням вирішити подальшу долю дитини. Відповідачі залишили дитину в приміщенні ССД по Холодногірському району. 10.01.2019 за вказаним фактом щодо покинутої дитини працівниками ССД по Холодногірському району були викликані співробітники поліції та невідкладної медичної допомоги, за участю яких у присутності понятих складено відповідний акт та дитину доставлено до педіатричного відділення КНП «Міська клінічна лікарня № 17». За інформацією Центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Холодногірського району родина [PERSON] перебувала під соціальним супроводом. В ході проведеної роботи встановлено, що малолітній [PERSON] має вади здоров'я, потребує додаткової уваги, а також той факт, що мати, [PERSON], знов перебуває в стані вагітності, батьки мають намір відмовитися від подальшого утримання і виховання сина, що свідчить про їх низький батьківський потенціал та свідоме ухилення від виконання батьківських обов'язків. Батьками, [PERSON] та [PERSON], надано нотаріально завірену заяву від 10.01.2019 року про те, що їм відомо про звернення органів опіки та піклування до суду з позовом до них про позбавлення батьківських прав щодо їх малолітнього сина [PERSON], [INFO] та проханням слухати справу у суді у їх відсутності. Відповідачами до суду не надано відзиву на позовну заяву та доказів на підтвердження заперечень проти позову. В судовому засіданні представник позивача - Савченко О.В. позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав, викладених в позовній заяві та додала, що з 10.01.2019 батьки не цікавились здоров'ям та розвитком дитини, піклування не проявляли, подзвонили лише раз, щоб довідатись чи не позбавлені вони батьківських прав. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про слухання справи повідомлені належним чином. До суду надано нотаріально засвідчену заяву від 10.01.2019 року про те, що відповідачам відомо про звернення органів опіки та піклування до суду з позовом про позбавлення їх батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позовні вимоги відповідачами визнано повністю, проти позбавлення батьківських прав щодо малолітнього сина не заперечували та просили слухати справу у їх відсутність. За таких обставин, відповідно до ст. 223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідачів. Суд, вислухавши представника позивача Савченко О.В., дослідивши матеріали справи, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] року, його батьками є [PERSON] та [PERSON], що підтверджено копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 26.04.2018 року. [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.09.2013, що підтверджено копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 14.09.2013. Згідно довідки про реєстрацію місця проживання [PERSON], [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Згідно інформації КНП «Міська дитяча клінічна лікарня №19» Харківської міської ради в зоні обслуговування поліклінічного відділення мешкає родина [PERSON], 13.11.2018 дитину було влаштовано до лікарні на медичне обстеження у зв'язку з бажанням батьків влаштувати [PERSON] до державного виховного закладу тимчасово. 19.11.2018 батьки забрали дитину з метою його виховання у сімейному середовищі. За час нагляду за [PERSON], [INFO] встановлено, що батьки не зовсім відповідальні з приводу медичного нагляду за дитиною, яка має органічні враження нервової системи та потребує нагляду лікарів спеціалістів - невролога, генетика. Настанови педіатра про консультацію в умовах КНП «Міська дитяча клінічна лікарня №19» ХМР та в Харківському спеціалізованому медико-генетичному центрі не виконані. Батьки консультують дитину приватним способом та не завжди виконують рекомендації по лікуванню. Мати годує дитину продуктами, які не придатні дитині такого віку та стану здоров'я. Медичні працівники не завжди мають доступ до дитини. Як наслідок недбалого ставлення до обстежень, догляду та харчуванню дитини, [PERSON] не добирає вагу та відстає у розвитку. На момент госпіталізації у стаціонар [PERSON] мав дефіцит ваги 25%, остаточний діагноз у дитини не встановлений. За час перебування [PERSON] у закладі з 13.11.2018 до 19.11.2018 він набрав вагу, що свідчить про не врегульований режим харчування, який використовували батьки. Адміністрація лікарні зазначала про поведінку батьків, особливо матері, яку не завжди можна вважати адекватною. В питанні нагляду за дитиною раннього віку порозуміння з дільничним педіатром батьки не знайшли. Посилались на не відповідальне батьківство [PERSON] та [PERSON] При виписці з батьками було проведено бесіду щодо догляду, харчуванню та розвитку [PERSON], батьки були попереджені про необхідність створення відповідних умов для дитини та динамічного нагляду за станом здоров'я дитини в умовах спеціалізованих закладів охорони здоров'я. Згідно листа Центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Холодногірського району м.Харкова батьки дитини [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] р.н.перебувають у зареєстрованому шлюбі та проживають за адресою: [ADDRESS]. Батько працевлаштований, мати - перебуває у відпустці по догляду за дитиною, дитина зареєстрована, батьки оформили та отримують передбачену державну допомогу сім'ям з дітьми. Сім'я проживає у двокімнатній ізольованій квартирі зі всіма зручностями, має достатній матеріальний рівень, без шкідливих залежностей. Але, враховуючи, що дитина має вади здоров'я, потребує додаткової уваги, а також те,що [PERSON] знову перебуває в стані вагітності, батьки мають намір відмовитись від подальшого утримання і виховання сина, що свідчить про їх низький батьківський потенціал та свідоме ухилення від виконання батьківських обов'язків. З подружжям [PERSON] проведено профілактичну бесіду, однак, вжитими заходами соціального впливу змінити наміри [PERSON] не вдалося. Згідно копій заяв відповідачів від 10 січня 2019, поданих до служби у справах дітей по Холодногірському району відповідачі відмовились від подальшого утримання та виховання дитини у зв'язку з тим, що вони не мають часу та коштів на сина з тяжкою не виліковною хворобою. Відповідачі попереджені про наслідки відмови від подальшого утримання та виховання дитини, про можливість позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання сина. Просили вирішити подальшу долю дитини. Згідно копії акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров'я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 10.01.2019 батьки принесли дитину до служби у справах дітей та залишили її, відмовились. За повідомленням адміністрації КНП «Міська дитяча клінічна багатопрофільна лікарня №17» ХМР 10 січня 2019 року до Міська дитяча клінічна багатопрофільна лікарня №17» ХМР 10 січня 2019 року до педіатричного відділення був доставлений [PERSON], [INFO] на підставі акту відділення був доставлений [PERSON], [INFO] на підставі акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров'я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку. Спільною нотаріально посвідченою заявою від 10 січня 2019 року [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що їм відомо про факт подачі органом опіки та піклування до суду позову про позбавлення їх батьківських прав щодо їх малолітнього сина [PERSON], [INFO]. З позовом ознайомлені, позовні вимоги визнали повністю. Зазначили, що вихованням та утриманням дитини не займаються, проти позбавлення батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON], [INFO] не заперечували. Згідно зі ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання обов'язків по вихованню дитини. Як зазначено в статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради №789-12 від 27.02.91р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до п.п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 3 від 30.03.2007 року « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб. Як роз'яснено у пункті 16 зазначеної Постанови, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Суд виходить з того, що позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дітей. Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як зазначено у ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачами не порушує прав та законних інтересів інших осіб. Оцінивши надані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позбавлення відповідачів батьківських прав стосовно малолітнього сина [PERSON] відповідає інтересам дитини, яка має вади здоров'я та потребує додаткової уваги та лікування, мати [PERSON] - відповідач [PERSON] в даний час вагітна. Батьки не цікавляться розвитком, здоров'ям сина, належної турботи про сина не виявляли, самостійно залишили дитину в службі у справах дітей, ухиляються без поважних причин від виконання батьківських обов'язків та подальшого утримання і виховання сина, надали нотаріально посвідчену заяву про згоду з позбавленням їх батьківських прав, таким чином [PERSON] та [PERSON] необхідно позбавити батьківських прав стосовно їх малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Вирішуючи питання стягнення аліментів, суд приділяє першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дітей, у відповідності до ст.3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією ГА ООН від 20.11.1989 р., ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991 року. Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 183 СК України передбачено, що доля заробітку (доходу), яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] працює, а відповідач [PERSON] знаходиться у відпустці по догляду за дитиною та в даний час вагітна. Представник позивача просить суд стягувати з відповідачів аліменти на утримання малолітнього сина до досягнення ним повноліття, щомісячно в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення аліментів з відповідачів у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України суд стягує аліменти від дня пред'явлення позову тобто з 28.02.2019 року. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів підлягають стягненню на користь держави судові витрати у розмірі по 1 536 грн. 80 коп. з кожного. На підставі викладеного ст. ст. 164, 165, 166, 180-183, 191 СК України, Закону України «Про охорону дитинства», Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» та

Outcome: approved