Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

Департамент соціальної політики Луцької міської ради звернувся в суд з цивільним позовом до [PERSON] про повернення надміру виплачених коштів. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що до департаменту соціальної політики Луцької міської ради 22.10.2013 р., 08.04.2014 р., 14.10.2014 р., 09.04.2015 р., 21.10.2015 р., 25.02.2016 р., 13.09.2016 р. зверталася [PERSON] із заявою про призначення тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме відповідно до Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженого постановою КМУ від 22.02.2006 року № 189 (далі Порядок). На підставі відповідних довідок з Другого ВДВС Луцького МУЮ [PERSON] призначено тимчасову державну допомогу дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, на період з 01.10.2013 р. по 31.12.2016 р. В подальшому, 11.01.2017 р. [PERSON] звернулася із заявою про припинення виплати тимчасової допомоги в звязку зі сплатою відповідачем аліментів. Враховуючи, що [PERSON] сплатив аліменти, тобто може утримувати дітей, та той факт, що [PERSON] в період з 01.10.2013 р. по 30.12.2016 р. за рахунок коштів державного бюджету виплачено тимчасову допомогу в сумі 12145,80 грн., добровільно відповідач не повертає вказані кошти, просить суд, стягнути з відповідача в користь Департаменту соціальної політики Луцької міської ради 12145,80 грн. тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме. Представник позивача в судове засідання не зявилася, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просить суд позов задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, зокрема, через розміщення судового оголошення у пресі, про причини неявки суд не повідомив. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197 ЦПК України. За погодженням представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно з ч. 8-10 ст. 181 СК України, якщо місце проживання чи перебування батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога, яка не може бути меншою ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. [PERSON] наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку. Відповідно до п.2 Порядку тимчасова допомога призначається у разі, коли рішення суду про стягнення аліментів з одного з батьків не виконується у звязку з ухиленням від сплати аліментів або відсутністю у боржника коштів та іншого майна, на які за законом може бути звернено стягнення. Тимчасова допомога призначається в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законом для дитини відповідного віку. Пунктом 12 Порядку передбачено, що у разі якщо виникла можливість\~ стягнення аліментів з одного з батьків, виявлено, що один з батьків може утримувати дитину або місце проживання (перебування) одного з батьків встановлено, у звязку з чим можливе стягнення з нього коштів на утримання дитини, орган праці та соціального захисту населення звертається до суду із заявою про стягнення суми сплаченої тимчасової допомоги. [PERSON] встановлено, що у звязку із ухиленням\~ відповідача від сплати аліментів з 01.10.2013 року по 31.12.2016 року на утримання неповнолітніх дітей, матері [PERSON] призначалася тимчасова державна допомога у відповідності до вимог п. 2 Порядку в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] 11.01.2017 року\~звернулася із заявою про припинення тимчасової допомоги у звязку із сплатою відповідачем в грудні 2016 року аліментів (а.с.27). Таким чином, з грудня 2016 року у відповідача виникла можливість утримувати дитину. Рішенням позивача від 17 січня 2017 року визначено обсяг сплаченої тимчасової державної допомоги [PERSON] за період з 01.10.2013 року по 31.12.2016 року та вирішено стягнути з відповідача [PERSON] кошти в сумі\~12145,80 грн. В добровільному порядку відповідач вказану суму грошових коштів позивачу не повернув. Таким чином, проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вимоги позивача про відшкодування відповідачем судових витрат підлягають до задоволення.

Outcome: approved