Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

В травні 2016 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (надалі ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», Банк, Позивач,Позичальник) звернулося до суду з цим позовом, який мотивувало тим, що 07.08.2008 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПРИВАТБАНК» правонаступником прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] (надалі - Відповідач, Позичальник) було укладено договір без номера (надалі - Договір) , за умовами якого Відповідач отримала від Позивача кредит у розмірі 1900 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом із кінцевими терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керувався п. 3.2 та 3.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п.3.3 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та «Тарифами Банку», складає між нею та Банком Договір, що підтверджується її підписом у заяві. При укладенні договору сторони керувалися ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Взяті на себе зобов'язання згідно кредитного договору Банк виконав повністю. Відповідачка свої зобов'язання за Договором не виконує, станом на 31.03.2016 року заборгувала позивачу 12043,91 гривень. Вказану суму боргу та понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378 гривень позивач просить стягнути з відповідачки на його користь. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій просив позов задовольнити, в разі відсутності Відповідача проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачка, якій про час та місце проведення судового засідання було повідомлено судовою повісткою, яку разом з копіями документів позовної заяви було надіслано поштою рекомендованим листом із повідомленням, в судове засідання не з'явилась, про причину неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутності не надала. Згідно рекомендованого повідомлення вказане поштове відправлення відповідач отримала 15.06.2016 року. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено і не заперечується сторонами, що 07.08.2008 року між сторонами було укладено Договір, за умовами якого Відповідачка отримала від Банку кредит у розмірі 1900 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом із кінцевими терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідачка дала свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку складає між нею та Банком Договір, що підтверджується її підписом у заяві. При укладенні договору сторони керувалися ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Взяті на себе зобов'язання згідно кредитного договору Банк виконав повністю, а саме надав відповідачці кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідачка свої зобов'язання за Договором не виконує, станом на 31.03.2016 року заборгувала Банку 12043,91 гривень, з яких: 579,73 грн. - заборгованість за кредитом; 7702,57 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2950 грн. - заборгованість за комісією; штрафи згідно з п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250 грн. - штраф (фіксована частина); 561.62 грн. - штраф (процентна складова). Згідно п.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до п.6.5 Умов та правил надання банківських послуг відповідач зобов'язалася погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. Згідно п.6.6 Умов надання банківських послуг у разі невиконання зобов'язань за Договором на вимогу Банку Позичальник повинна виконати зобов'язання з повернення кредиту(у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплатити винагороди Банку. Відповідно до Договору при порушенні Позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених Договором більш ніж на 120 днів, Позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 250 грн.+5% від суми позову. Відповідач не надала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. Статтями 1054 ч.2, 1050 ч.2 ЦК України встановлено, що в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу Згідно ст. 526,527,530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та закону. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням , проведеним належним чином. Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Відповідач не довела, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання за вказаним кредитним договором, проти позовних вимог заперечень не надала. Статтею 623 ЦК України передбачено, що боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. Позивачем доведено, що внаслідок порушення відповідачем свого зобов'язання за Договором остання станом на 31.03.2016 року заборгувала йому 12043,91 грн.. Враховуючи наведене, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст.88 ч.1 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати в сумі 1378 грн. за сплачений судовий збір.

Outcome: approved