Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулось публічне акціонерне товариство «Імексбанк» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов мотивований тим, що 13.05.2013 року між ПАТ «Імексбанк» та [PERSON] було укладено договір про надання кредиту [NUMBER]/1, відповідно до якого банк надав [PERSON] овердрафт за допомогою платіжної картки Visa Electron, з максимальною сумою заборгованості 50 000, 00 гривень, зі сплатою 19, 00 % річних від суми заборгованості та з встановленням дати остаточного повернення овердрафту до 12.05.2016 року. 13.05.2013 року між ПАТ «Імексбанк» та [PERSON] було укладено договір про відкриття та обслуговування поточного рахунку [NUMBER]. Банк свої зобов'язання за договором кредиту щодо видачі кредиту виконав в повному обсязі, що стверджується випискою з особового рахунку [NUMBER] за період з 13.05.2013 року по 07.10.2014 року. Відповідач свої зобов'язання по укладеним договорам не виконує. 19.11.2013 року ПАТ «Імексбанк» на адресу [PERSON] направлялась вимога про дострокове виконання грошових зобов'язань, однак вимоги банку залишились відповідачем без уваги та задоволення. Станом на 07.10.2014 року заборгованість відповідача перед позивачем по договору про надання кредиту № 999-00048035/1 від 13.05.2013 року становить 70 876, 47 гривень, з яких: 45 422, 97 - заборгованість за кредитом, 9 559, 25 гривень - заборгованість по сплаті відсотків, 9 394, 25 гривень - комісія за розрахункове обслуговування поточного рахунку, 6 500, 00 - штраф. Вище викладене й стало підставою для звернення до суду позивача із вимогами про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором про надання кредиту № 999-00048035/1 від 13.05.2013 року в сумі 70 876, 47 гривень. Представник позивача в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи. Представником позивача суду надано заяву про розгляд справи у його відсутність із зазначенням про підтримання позовних вимог в повному обсязі та можливість проведення заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилась, хоча належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи. Від відповідача не надійшло заяви про розгляд справи у її відсутність, не повідомлено причини неявки. Суд, враховуючи думку представника позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 13.05.2013 року між ПАТ «Імексбанк» та [PERSON] було укладено договір про надання кредиту № 999-00048035/1, відповідно до якого банк зобов'язався надати для власних потреб [PERSON] за допомогою платіжної картки VISA у готівковій чи безготівковій формі шляхом сплати з поточного рахунку [NUMBER] коштів понад кредитний залишок коштів на рахунку (овердрафт), в межах встановлено строку та ліміту овердрафту, а позичальник зобов'язалася своєчасно погашати овердрафт, сплачувати фіксовану проценту ставку за користування кредитом із розрахунку - 19, 00 % річних від суми заборгованості та виконувати інші зобов'язання згідно цього договору. Максимальна заборгованість позичальника за кредитом на умовах овердрафту встановлюється в сумі 50 000, 00 гривень. Дата остаточного повернення овердрафту - 12.05.2016 року.(а.с. 14-18) Між сторонами вище зазначеного договору було визначено графік розрахунків з повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом. (а.с. 19-20) 13.05.2013 року між ПАТ «Імексбанк» та [PERSON] було укладено договір про відкриття та обслуговування поточного рахунку [NUMBER], операції за яким можуть здійснюватись з використанням спеціальних платіжних засобів з видачею платіжної картки VISA для фізичної особи. (а.с. 21-25) Банк свої зобов'язання за договором кредиту щодо видачі кредиту [PERSON] виконав в повному обсязі, що підтверджується випискою по контракту [NUMBER] за період з 13.05.2013 року по 07.10.2014 року. (а.с. 7-8) Відповідно до п. 1.4. договору про надання кредиту № 999-00048035/1 від 13.05.2013 року зменшення ліміту овердрафту та платежі з повернення овердрафту здійснюються у терміни та періоди вказані в Додатку № 1, який є невід'ємною частиною цього договору. Відповідно до п. 2.6. вказаного договору сплата процентів позичальником здійснюється щомісячно за фактичний термін користування кредитом не пізніше 13 числа, починаючи з 13.06.2013 року, а також в день повернення заборгованості за кредитом в повній сумі. Відповідно до п. 4.9. договору про надання кредиту № 999-00048035/1 від 13.05.2013 року позичальник зобов'язується за повне або часткове прострочення повернення кредиту (овердрафту) та/або сплати процентів за користування ним та/або інших платежів за договором сплатити банку штраф у розмірі 200, 00 гривень за перший прострочений платіж, та 500, 00 гривень за кожний наступний прострочений платіж. Відповідно до п. 4.8. договору про надання кредиту № 999-00048035/1 від 13.05.2013 року у випадку невиконання позичальником зобов'язань, визначених цим договором, протягом більше 30 днів, банк має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав. При цьому термін повернення кредиту вважається таким, а кредит підлягає поверненню з моменту отримання позичальником відповідної письмової вимоги банку. Повернення кредиту здійснюється позичальником протягом 30 календарних днів з дати одержання повідомлення. Згідно п. 1.2. договору про відкриття та обслуговування поточного рахунку [NUMBER] від 13.05.2013 року клієнт сплачує банку комісійну винагороду згідно Тарифів банку. На адресу [PERSON] позивачем направлялась вимога про дострокове виконання грошових зобов'язань. (а.с. 26-27) Однак, вимоги позивача залишились без належного реагування. Згідно розрахунку заборгованості за договором про надання кредиту № 999-00048035/1 від 13.05.2013 року борг [PERSON] станом на 07.10.2014 року становить 70 876, 47 гривень, з яких: 45 422, 97 - заборгованість за кредитом, 9 559, 25 гривень - заборгованість по сплаті відсотків, 9 394, 25 гривень - комісія за розрахункове обслуговування поточного рахунку, 6 500, 00 - штраф. (а.с. 5-6) Судом перевірено розрахунок заборгованості по договору про надання кредиту № 999-00048035/1 від 13.05.2013 року перед позивачем, і встановлено його відповідність умовам договору. Заборгованість [PERSON] перед позивачем не погашена. Протягом тривалого часу ніяких розрахунків відповідач не веде, відповідно, ухиляється від виконання зобов'язань, взятих на себе згідно кредитних договорів. Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п. 3. ч. 1 ст. 3 ЦК України. У відповідності до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 цієї глави («Позика»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст.ст. 546, 549, 550 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 627 ЦК України закріплений принцип свободи договору, згідно якого сторони вільні в укладені договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості. Згідно ст. 530 ЦК України зобов'язання підлягає виконанню у строк встановлений договором. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна умов договору не допускається. Згідно положень ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, відповідно до ст. 611 ЦК України. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню. Суд вважає, що відповідачем порушено вимоги ст. 526 ЦК України, згідно якої зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а також вимоги ст. 1049 ЦК України, яка вказує, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику в строк та в порядку, встановленому договорами. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Добровільно провести розрахунок по заборгованості за договором про надання кредиту № 999-00048035/1 від 13.05.2013 року відповідач не бажає, тому сума боргу підлягає стягненню в примусовому порядку. Предметом виконання як невід'ємним елементом виконання договору є ті конкретні суб'єктивні права і конкретні юридичні обов'язки для набуття, здійснення і виконання яких конкретні суб'єкти права вступають в конкретні правовідносини і, відповідно, до вимог норми права, що реалізується, вчиняються належні правомірні дії. Враховуючи вище викладене, а також ст. 16 ЦК України, згідно якої суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, суд приходить до висновку, що в даному випадку існують підстави для захисту прав позивача, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по договору про надання кредиту № 999-00048035/1 від 13.05.2013 року яка станом на 07.10.2014 року в загальній сумі становить 70 876 (сімдесят тисяч вісімсот сімдесят шість) гривень 47 копійок, з яких: 45 422 (сорок п'ять тисяч чотириста двадцять дві) гривні 97 копійок - заборгованість за кредитом, 9 559 (дев'ять тисяч п'ятсот п'ятдесят дев'ять) гривень 25 копійок - заборгованість по сплаті відсотків, 9 394 (дев'ять тисяч триста дев'яносто чотири) гривень 25 копійок - комісія за розрахункове обслуговування поточного рахунку, 6 500 (шість тисяч п'ятсот) гривень 00 копійок - штраф. Враховуючи положення ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 708, 76 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved