Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-22 00:00:00

До Березанського міського суду Київської області звернулась [PERSON] із заявою про встановлення факту родинних відносин, заінтересована особа: Березанський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Свою заяву [PERSON] обґрунтовує тим, що вона звернулася до Березанської міської державної нотаріальної контори для оформлення спадщини, яка відкрилася після смерті її чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] Після вивчення всіх документів, що дають право на оформлення спадщини за законом, державним нотаріусом Березанської міської державної нотаріальної контори їй було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини до моменту приведення всіх документів до належного стану, що дасть право на оформлення спадщини. Із вказаною вище відмовою заявниця звернулася до Березанського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) для вирішення питання про виправлення її імені з « [PERSON] » на « [PERSON] » в актовому записі про шлюб. Вказаним органом державної реєстрації актів цивільного стану в ході вивчення питання було повідомлено наступне: [PERSON] , [INFO] , народилася у селі Пухів Поліського району Київської області, що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] , виданим Розватівським райбюро ЗАГС Поліського району Київської області, де власне ім`я дитини записане як « [PERSON] ». Безпосередньо у самому актовому записі про народження ім`я дитини записане « [PERSON] ». 23 серпня 1964 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] у Вовчківській сільській раді Поліського району Київської області. У свідоцтві про шлюб та в актовому записі про шлюб зазначено ім`я нареченої « [PERSON] ». Також існують розбіжності імені заявниці в актових записах про народження дітей, де ім`я матері записано « [PERSON] », що також є помилкою. Імена « [PERSON] » та « [PERSON] )», передбачені словником власних імен людей, які записані у науковому виданні «Власні імена людей», авторами якого є [PERSON] та [PERSON] , що було затверджено до друку вченою радою Інституту мовознавства [PERSON] . Отже, всі вказані імена « [PERSON] », « [PERSON] » та « [PERSON] » не є іменами одного ряду та не підпадають під скорочені та здрібніло-пестливі варіанти власних імен. Відповідно до Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Міністерством юстиції України 12.01.2011 року № 96/5 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за № 55/18793 змінити ім`я « [PERSON] » на « [PERSON] » в актовому записі про шлюб неможливо, оскільки ім`я людини походить від її народження. В актовому записі про народження заявниці зазначено « [PERSON] », що є розмовним варіантом імені та українською мовою правильно пишеться « [PERSON] ». Отже, є можливим виправлення власного імені нареченої з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Проте, як стверджує [PERSON] , такий варіант виправлення її імені для неї не є вигідним, оскільки це потягне за собою низку змін до офіційних документів, що складені на її ім`я, адже вона проживає та здійснює свої права та обов`язки під власним іменем « [PERSON] ». Відтак, з метою оформлення спадщини після смерті чоловіка [PERSON] , заявниця [PERSON] просить встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , [INFO] , є дружиною [PERSON] , [INFO] . Від заявниці [PERSON] 04.03.2021 року до канцелярії суду надійшла заява, у якій вона просила провести розгляд без її участі (а.с. 30). Представник Березанського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за відсутності представника заінтересованої особи, у якій вказав що не заперечує проти встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 29). Крім того, в судовому засіданні за клопотанням заявниці були допитані свідки. Так, свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що заявниця [PERSON] є її матір`ю. [INFO] помер батько - [PERSON] , який був чоловіком заявниці, вони проживали разом в [ADDRESS] . Свідок [PERSON] , допитана в судовому засіданні, вказала, що знає заявницю на ім`я « [PERSON] », хоча говорили, що вона « [PERSON] ». Так само знала і її чоловіка - [PERSON] , який помер [INFO] , а проживав раніше за адресою: [ADDRESS] . Підтвердила, що [PERSON] та [PERSON] були чоловіком та дружиною. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що йому відомо, що [PERSON] після зміни документів записали як « [PERSON] ». Вона разом зі своїм чоловіком [PERSON] проживала в [ADDRESS] . Заслухавши показання допитаних в судовому засіданні свідків, дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно та всебічно з`ясованих обставин встановив наступне. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] (як вказано у свідоцтві про народження російською мовою: « [PERSON] ») народилася [INFO] , батьками останньої у свідоцтві про народження зазначені (мовою оригіналу): батько: [PERSON] , мати: [PERSON] , що слідує із свідоцтва про народження серії [NUMBER] , повторно виданого 22.09.1952 року (а.с. 8). З копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 23 серпня 1964 року Вовчківською сільською радою Іванківського району Київської області вбачається, що [PERSON] , 1944 р.н., та [PERSON] , 1946 р.н., 23 серпня 1964 року уклали шлюб, про що 23 серпня 1964 року уповноваженим органом було зроблено актовий запис за № 8 (а.с. 7). Після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище: дружині: [PERSON] . [INFO] [PERSON] , [INFO] , помер, про що Березанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було зроблено актовий запис за № 122 від 25 червня 2020 року та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с. 9). Згідно листа завідувача Березанської міської держнотконтори Н.В. Тищенко від 05.01.2021 року, вих. № 07/01-16 наданого на звернення [PERSON] , оскільки у неї відсутні документи, що підтверджували б факт, що [PERSON] , який помер [INFO] (спадкова справа № 02/2021) є її чоловіком, останній запропоновано для встановлення факту родинних відносин, звернутися до суду (а.с. 10). 12.01.2021 року за вих. № 10/21.26-92 Березанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гайван А.В. було надано лист-роз`яснення, згідно якого внести зміни до актового запису про шлюб [PERSON] та [PERSON] , де змінити ім`я нареченої з « [PERSON] » на « [PERSON] » неможливо, враховуючи актовий запис про народження [PERSON] , [INFO] (а.с. 23-25). Право особи на судовий захист гарантовано статтею 55 Конституції України. Так, частиною 1 статті 15 ЦК України встановлено, що кожен має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа, як слідує зі змісту ч. 1 ст. 4 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч.\~1 ст. 293 ЦПК України). За приписами ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України передбачено, що суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема, факту родинних відносин між фізичними особами (п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України). Як роз`яснено пунктом 1 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~судову практику\~в справах\~про встановлення\~фактів,\~що мають\~юридичне значення»\~від 31.03.1995\~року №\~5 (далі Постанова Пленуму Верховного Суду України № 5), в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У відповідності до роз`яснень, що містяться в пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. За змістом ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Відповідно до ст.\~1223\~ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. При цьому,\~згідно положень\~ст.\~1258\~ЦК України,\~спадкоємці за\~законом одержують\~право на\~спадкування почергово . Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до положень ст. 264 ЦПК України, суд, ухвалюючи судове рішення, зобов`язаний встановити, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувались вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. Як вбачається з матеріалів справи, заявниця звернулась до суду з метою встановлення факту родинних відносин між нею та її померлим чоловіком, що необхідно їй для отримання спадщини та свідоцтва про право на спадщину після його смерті як спадкоємиці першої черги, відтак, встановлення даного юридичного факту має правове значення для [PERSON] . Під час розгляду справи судом встановлено, що факт, який просить встановити заявниця, має для неї юридичне значення, судом з`ясовано мету встановлення факту родинних відносин, а саме: оформлення спадкових прав після смерті чоловіка, під час розгляду справи не виявлено підстав для вирішення в судовому порядку спору про право; заявницею доведена неможливість одержання чи відновлення документа, який посвідчує факт, що має юридичне значення, на підтвердження чого [PERSON] подала відповідні докази. Аналізуючи в сукупності наявні в матеріалах справи докази, а також показання свідків, допитаних в судовому засіданні, судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , (прізвище, присвоєне після реєстрації шлюбу [PERSON] ) є дружиною [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Враховуючи вказане, обставини, на які посилається заявниця, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, відтак, заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Враховуючи викладене,

Outcome: approved