Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

Директор приватного підприємства «Аптека 36,6» [PERSON] звернувся в Рівненський міський суд з цивільним позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 14.02.2013 року близько 11 год. 30 хв. групою осіб під керівництвом відповідача із нежитлового приміщення по [ADDRESS] у м. Рівне було демонтовано та знищено зовнішній лайт-бакс «Аптека 36,6», що є власністю вказаного підприємства. Відразу після виявлення знищення майна позивач звернувся до Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області із заявою про кримінальне правопорушення, однак воно було закрите, так як сума матеріальної шкоди є меншою ніж диспозиція кваліфікуючої статті. Просив стягнути з [PERSON] на користь ПП «Аптека 36,6» завдану ним матеріальну шкоду в розмірі 115000,00 грн., а також судові витрати по справі. Під час судового розгляду справи по суті представник позивача подав до суду клопотання про заміну неналежного відповідача. Вказав, що під час допиту свідка [PERSON], вона суду пояснила, що зовнішній лайт-бокс був знищений за її вказівною невідомими людьми, а відповідач [PERSON] в той час поблизу не знаходився. Просив замінити первісного відповідача [PERSON] на [PERSON]. Представник відповідача подав до суду заперечення проти позову, у якому просив в задоволенні позову відмовити повністю за необґрунтованістю та недоведеністю позовних вимог. Вказав, що зазначений лайт-бокс був виготовлений за кошти [PERSON], а видаткова накладна, що надана позивачем є фіктивною, а тому і немає підстав для задоволення позову. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю з підстав наведених у позовній заяві, просив суд позов задоволити повністю, стягнути з [PERSON] на користь ПП «Аптека 36,6» заподіяну нею матеріальну шкоду в розмірі 11500,00 грн., а також судові витрати по справі. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив в задоволенні позову відмовити повністю за необґрунтованістю та недоведеністю позовних вимог. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду із захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що 08 квітня 2011 року між фізичною особою - підприємцем [PERSON] (Орендодавець) та приватним підприємством «АВ-ГРУП» (Орендар) укладено Договір оренди приміщення, за яким Орендодавець зобов'язується передати Орендарю, а Орендар зобов'язується прийняти в оренду приміщення, визначене у Договорі, за плату та на обмовлений строк для здійснення господарської діяльності. Приміщення, яке передається в оренду знаходиться за адресою: м. Рівне, [ADDRESS] площею 259,9 кв.м. Також, 08 квітня 2011 року між фізичною особою [PERSON] (Власник), приватним підприємством «АВ-ГРУП» (Орендар) та приватним підприємством «Аптека 36,6» (Суборендар) укладено Договір суборенди приміщення, за яким в порядку та на умовах, визначених в Договорі, Орендар зобов'язується передати Суборендарю, а Суборендар зобов'язується прийняти у тимчасове користування (суборенду) приміщення по [ADDRESS] у м. Рівне, за плату та на обумовлений строк для здійснення господарської діяльності. Рішенням Рівненського міського суду від 19 жовтня 2012 року задоволено позов [PERSON], зобов'язано [PERSON] та третю особу приватне підприємство «Аптека 36,6» звільнити будівлю аптеки, що розташована в м. Рівне по [ADDRESS]. Рішенням апеляційного суду Рівненської області від 11 лютого 2013 року, що залишене в силі Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.04.2013 року, рішення Рівненського міського суду від 19.10.2012 року скасовано, в задоволенні позову [PERSON] про усунення перешкод в користуванні майном відмовлено. При постановленні рішення, колегія суддів виходила з того, що питання про нікчемність договорів оренди та суборенди не обговорювалось, вимоги про їх недійсність не заявлялась. Встановлено, що на час укладення договору оренди та суборенди, власником будівлі по [ADDRESS] у м. Рівне являлась [PERSON]. 25 листопада 2011 року [PERSON] подарувала належне їй приміщення по [ADDRESS] у м. Рівне - [PERSON], що підтверджується копією Договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу [PERSON] Відповідно до ст. 770 ЦК України, у разі зміни власника речі, переданої в найм, до нового власника переходить права та обов'язки наймодавця. 14 лютого 2013 року близько 12 год. 00 хв. невідомі особи пошкодили вхідні двері та вивіски приміщення аптеки «Аптека 36,6», що у м. Рівне по [ADDRESS], чим заподіяли [PERSON] майнової шкоди на суму 12000,00 грн. Постановою старшого слідчого СВ Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області від 11 квітня 2013 року закрито кримінальне правопорушення у зв'язку з відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення. Копією видаткової накладної № ВЕ-0000003 від 31.03.2011 року підтверджується сплата приватним підприємством «Аптека 36,6» грошової суми в розмірі 11500,00 грн. за виготовлення та встановлення лайт-боксу Аптека 36,6. Суд критично відноситься до твердження відповідача та представника відповідача про те, що вказана видаткова накладна є фіктивною, так як питання про її достовірність сторонами не заявлялось, а клопотання про призначення експертизи з метою встановлення фіктивності до суду не надходило. В судовому засіданні допитана в якості свідка [PERSON] пояснила, що 14.02.2013 року близько 12 год. вона та її адвокат перебували у приміщенні аптеки 36,6, що по [ADDRESS] у м. Рівне. Потрапили вони до приміщення за допомогою посторонніх чоловіків, які болгаркою зняли замок та відразу поставили новий замок. В цей час на вулиці за її вказівкою чоловіки знімали вивіску лайт-боксу, при чому [PERSON] в той час поряд не було та ніякого відношення до будівлі аптеки він не мав. Коли прийшов [PERSON] із батьком до аптеки, то до приміщення вона їх не пустила, так як вона збирала речі, що їй належать. Власником лайт-боксу є ПП «Аптека 36,6», однак вона купувалась за кошти її сім'ї, а в тому числі її дочки, яка на той час перебувала в шлюбі із [PERSON] Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснив, що 14.02.20.13 року прийшов до приміщення аптеки 36,6 по [ADDRESS] у м. Рівне та побачив, що невідомі йому особи демонтують лайт-бокс аптеки 36,6 за допомогою болгарки. Поряд стояла [PERSON] Осіб, які здійснювали демонтаж лайт-боксу відповідач знала, так як вони і раніше в неї працювали. Його син - [PERSON] викликав міліцію та був складений протокол. Аналізуючи ст. 22 ЦК України можна дійти висновку, що, відшкодування збитків - це один із способів відшкодування майнової шкоди; а підставою для відшкодування збитків та шкоди є порушення цивільного права особи. Тобто, до питання про відшкодування завданих збитків застосовується параграф 1 глави 82 ЦК України про відшкодування шкоди. За ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2 ст. 1166 ЦК України встановлено, що, особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Тобто, для відшкодування збитків повинна бути наявна цивільно-правова відповідальність, підставами для якої є: наявність майнової шкоди (у грошовому виразі - майнових збитків); протиправність поведінки (дія чи бездіяльність); вина; причинний зв'язок між збитком і протиправною поведінкою. Тільки сукупність зазначених умов дає підставу для притягнення до цивільно-правової відповідальності. Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 2 постанови № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 229,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved