Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

Директор ТОВ «НІКАРТ» (надалі також - Позивач) звернувся до суду з позовом про стягнення із [PERSON] (надалі також - Відповідач) суми боргу у розмірі 11 012 340 (одинадцять мільйонів дванадцять тисяч триста сорок) гривень, 00 копійок за іпотечним договором, укладеним 23 травня 2007 року (зі змінами та доповненнями), на виконання договору № 660/44-32 відновлюваної кредитної лінії, укладеного між ПАТ «УКРСОЦБАНК» і Відповідачем, (зі змінами та доповненнями) та судових витрат у розмірі 3 654 (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири) грн. 00 коп. Свої вимоги директор Позивача обґрунтував наступним. Відповідач уклав із Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК», щодо якого правонаступником на даний час виступає Публічне акціонерне товариство «УКРСОЦБАНК» (вище та надалі - ПАТ «УКРСОЦБАНК») договір відновлювальної кредитної лінії № 660/44-302 від 23 травня 2007 року. На виконання п. 1.3. договору № 660/44-32 відновлюваної кредитної лінії від 23 травня 2007 року в якості забезпечення виконання Відповідачем своїх зобов'язань перед ПАТ «УКРСОЦБАНК» за цим договором щодо повернення кредиту, сплати нарахованих процентів, комісій, можливої неустойки (пені, штрафи), а також інших витрат щодо задоволення вимог ПАТ «УКРСОЦБАНК» за договором № 660/44-32 відновлюваної кредитної лінії від 23 травня 2007 року між ПАТ «УКРСОЦБАНК» з одного боку та Позивачем і ТОВ «ВЕЛЛІАНА 23 травня 2007 року було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим номером 978 (надалі також - Іпотечний договір). Предметом Іпотечного договору стала передача Позивачем та ТОВ «ВЕЛЛІАНА» в іпотеку ПАТ «УКРСОЦБАНК», в якості забезпечення виконання Відповідачем зобов'язань за договором відновлювальної кредитної лінії № 660/44-302 від 23 травня 2007 року певного нерухомого майна, а саме: нежитлових приміщень торгівельно-виставочного салону № [NUMBER], загальною площею 1 033,2 кв.м., який в цілому складається з: приміщень літ. «А», що знаходяться за адресою: [ADDRESS], які належать Позивачу та ТОВ «ВЕЛЛІАНА» на праві спільної часткової власності (надалі також - Нежитлові приміщення). Відповідно до п.п. 2.4.3. Іпотечного договору ПАТ «УКРСОЦБАНК» має право у разі невиконання або неналежного виконання Відповідачем зобов'язань за договором відновлювальної кредитної лінії № 660/44-302 від 23 травня 2007 року задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на Нежитлові приміщення. Згідно п.п. 4.5.1. Іпотечного договору ПАТ «УКРСОЦБАНК» має право звернути стягнення на Нежитлові приміщення на підставі рішення суду. Виходячи з вищезазначених положень Іпотечного договору Рішенням Господарського суду Одеської області від 13 серпня 2014 року по справі № 916/1817/14 було задоволено позовні вимоги ПАТ «УКРСОЦБАНК» та здійснено звернення стягнення на Нежитлові приміщення шляхом набуття права власності ПАТ «УКРСОЦБАНК» на Нежитлові приміщення та визнано право власності ПАТ «УКРСОЦБАНК» на Нежитлові приміщення. Таким чином, Позивач, як майновий поручитель, повністю належним чином виконав зобов'язання перед ПАТ «УКРСОЦБАНК» та відповідно до ст. 11 Закону України «Про іпотеку» від 5 червня 2003 року N 898-IV (надалі - Закон України «Про іпотеку») набув прав кредитора щодо Відповідача за договором №660/44-32 відновлюваної кредитної лінії від 23 травня 2007 року. Розміру ціни позову, Позивач обґрунтував наступним. Вартість Нежитлових приміщень згідно зі звітом від 08 травня 2014 року про незалежну оцінку нежитлових приміщень торгівельно-виставочного салону № [NUMBER] розташованих за адресою: [ADDRESS], становить 21.951.600,00 грн. Враховуючи, що Нежитлові приміщення належать Позивачу та ТОВ «ВЕЛЛІАНА» на праві спільної часткової власності внаслідок вибуття Нежитлових приміщень із власності Позивача вартість майна Позивача зменшилась на ? від вищезазначеної вартості Нежитлових приміщень або на 10.975.800,00 грн. (десять мільйонів дев'ятсот сімдесят п'ять тисяч вісімсот) гривень. Крім того, Рішенням Господарського суду Одеської області від 13 серпня 2014 року по справі № 916/1817/14 на Позивача було покладено обов'язок щодо сплати судового збору по зазначеній господарській справі в сумі 36.540,00 грн. Таким чином, загальна сума боргу Відповідача перед Позивачем дорівнює сумі між 10.975.800 грн. та 36.540 грн. і складає 11.012.340,00 (одинадцять мільйонів дванадцять тисяч триста сорок) гривень. В судове засідання сторони не з'явилися, до суду, до судового засідання, представник позивача надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позов підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити, відповідач та третя особа про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, представник третьої особи просив справу розглянути в його відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Згідно ч. 2 ст. 158 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України), особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Частиною 2 ст. 197 ЦПК України закріплено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу звукозаписувальним засобом не здійснюється. З'ясувавши обставини, якими Позивач обґрунтовує свої вимоги та заперечення, правовідносини сторін, що випливають з таких обставин, дослідивши матеріали справи, надавши їм правову оцінку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного. Як випливає з матеріалів справи, між ТОВ «ВЕЛЛІАНА», ТОВ «НІКАРТ» (що разом виступають Іпотекодавцями) та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УКРСОЦБАНК» (що виступає Іпотекодержателем) 23 травня 2007 року було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, [PERSON] за реєстровим номером 978, предметом якого є передача ПАТ «УКРСОЦБАНК» в іпотеку, в якості забезпечення виконання [PERSON] (що виступає Позичальником) зобов'язань за договором відновлювальної кредитної лінії № 660/44-302 від 23 травня 2007 року, нерухомого майна, а саме: нежитлових приміщень торгівельно-виставочного салону № [NUMBER], загальною площею 1 033,2 кв.м., який в цілому складається з: приміщень літ. «А», що знаходяться за адресою: [ADDRESS], які належать Позивачу та ТОВ «ВЕЛЛІАНА» на праві спільної часткової власності на підставі Свідоцтва про право власності, виданого 23 березня 2007 року виконавчим комітетом Одеської міської ради на підставі розпорядження Приморської районної адміністрації № 3316 від 26 грудня 2006 року, право власності на нерухоме майно зареєстровано згідно з Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 14082530 від 30 березня 2007 року, виданим Комунальним підприємством «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості», номер запису 356, в книзі 62 неж-29, реєстраційний номер в електронному реєстрі 18360704. Згідно п. 1.3. договору № 660/44-32 відновлюваної кредитної лінії від 23 травня 2007 року Іпотечний договір було укладено в якості забезпечення виконання Відповідачем своїх зобов'язань перед ПАТ «УКРСОЦБАНК» за договором № 660/44-32 відновлюваної кредитної лінії від 23 травня 2007 року щодо повернення кредиту, сплати нарахованих процентів, комісій, можливої неустойки (пені, штрафи), а також інших витрат щодо задоволення вимог ПАТ «УКРСОЦБАНК» за договором № 660/44-32 відновлюваної кредитної лінії 23 травня 2007 року (надалі - Основне зобов'язання). Обтяження щодо предмету іпотеки за Іпотечним договором було внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна: витяг № 12651940 від 23 травня 2007 року, реєстраційний номер обтяження 5006933 та до Державного реєстру іпотек: витяг №12652203 від 23 травня 2007 року, реєстраційний номер обтяження 5007072. У зв'язку зі внесенням змін до договору відновлювальної кредитної лінії № 660/44-302 від 23 травня 2007 року, відповідні зміни внесено до Іпотечного договору: Договором про внесення змін № 1 від 09 жовтня 2007 року; Договором про внесення змін № 2 від 04 березня 2010 року; Договором про внесення змін № 3 від 27 січня 2011 року; Договором про внесення змін № 4 від 18 вересня 2012 року. Відповідно до п. 3.2.6. договору № 660/44-32 відновлюваної кредитної лінії від 23 травня 2007 року ПАТ «УКРСОЦБАНК» має право у разі неповернення Відповідачем кредиту в строки, зазначені у п.п. 1.1.1., 3.3.6.1., 3.3.14 цього договору, несплати процентів, комісій, неустойки (пені, штрафу) в строки, що передбачені у п.п. 2.4, 2.5, 2.6 цього договору, звернути стягнення на засоби забезпечення виконання зобов'язань за цим договором, оформлені відповідно до договорів застави (іпотеки) згідно з п.1.3. цього договору Відповідно до п. 2.4 Іпотечного договору ПАТ «УКРСОЦБАНК» має право: - у разі невиконання або неналежного виконання Відповідачем Основного зобов'язання, задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на Нежитлові приміщенні (п. 2.4.3 Іпотечного договору); - у разі невиконання Позивачем та ТОВ «ВЕЛЛІАНА» хоча б одного із своїх обов'язків, встановлених п.п. 2.1.1 - 2.1.11 Іпотечного договору, вимагати дострокового виконання Відповідачем Основного зобов'язання, а у разі його невиконання - задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на Нежитлові приміщення (п. 2.4.4 Іпотечного договору). Відповідно до п. 4.2 Іпотечного договору сторони встановили, що у разі порушення Позивачем та ТОВ «ВЕЛЛІАНА» обов'язків, встановлених Іпотечним договором, ПАТ «УКРСОЦБАНК» має право вимагати дострокового виконання Відповідачем Основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на Нежитлові приміщення. Згідно п. 4.5 Іпотечного договору, ПАТ «УКРСОЦБАНК» за своїм вибором, серед іншого, звертає стягнення на Нежитлові приміщення в один із наступних способів: на підставі рішення суду (п. 4.5.1 Іпотечного договору); або на підставі виконавчого напису нотаріуса (п. 4.5.2 Іпотечного договору); або шляхом передачі ПАТ «УКРСОЦБАНК» права власності на Нежитлові приміщення в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань в порядку, встановленому ст. 37 Закона України «Про іпотеку» (п. 4.5.3 Іпотечного договору). Господарський суд Одеської області 13 серпня 2014 року задовольнив позовні вимоги ПАТ «УКРСОЦБАНК» до Позивача та ТОВ «ВЕЛЛІАНА» та виніс по господарській справі № 916/1817/14 щодо Позивача рішення наступного змісту (в редакції викладеній Ухвалою Господарського суду Одеської області від 10 жовтня 2014 року по справі № 916/1817/14): п. 1 позов задовольнити; п. 2 звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття права власності іпотекодержателем - публічним акціонерним товариством «УКРСОЦБАНК» (03150, м. Київ, вул. Ковпака, буд. 29, код ЄДРПОУ 00039019) на предмет іпотеки - нежитлові приміщення торгівельно-виставочного салону № [NUMBER], загальною площею 1 033,2 кв.м., які в цілому складаються з: приміщень літ. «А», що знаходяться за адресою: [ADDRESS], що належать ТОВ «НІКАРТ» (65026, м. Одеса, Польський узвіз, буд., 6, код ЄДРПОУ 32782401) та ТОВ «ВЕЛЛІАНА» (65026, м. Одеса, Польський узвіз, буд. 6, код ЄДРПОУ 33085746) на праві спільної часткової власності на підставі свідоцтва про право власності ЯЯЯ № 982582 від 23.03.2007р., виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради, ринковою вартістю 21951600 (двадцять один мільйон дев'ятсот п'ятдесят одна тисяча шістсот) грн. (з урахуванням ПДВ у сумі 3.658.600 (три мільйона шістсот п'ятдесят вісім тисяч шістсот) грн.), - за іпотечним договором, укладеним 23.05.2007р. між публічним акціонерним товариством «УКРСОЦБАНК» (03150, м. Київ, вул. Ковпака, буд. 29, код ЄДРПОУ 00039019) та ТОВ «НІКАРТ» (65026, м. Одеса, Польський узвіз, буд., 6, код ЄДРПОУ 32782401) та ТОВ «ВЕЛЛІАНА» (65026, м. Одеса, Польський узвіз, буд. 6, код ЄДРПОУ 33085746), посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим номером 978, в рахунок часткового погашення заборгованості [PERSON] (65044, [ADDRESS], ідентифікаційний номер облікової картки платника податків [NUMBER]) перед публічним акціонерним товариством «УКРСОЦБАНК» (03150, м. Київ, вул. Ковпака, буд. 29, код ЄДРПОУ 00039019) в розмірі 21 951 600 (двадцять один мільйон дев'ятсот п'ятдесят одна тисяча шістсот) грн. за договором невідновлюваної кредитної лінії № 660/44-302 від 23.05.2007 р.; п. 3 визнати право власності публічного акціонерного товариства «УКРСОЦБАНК» (03150, м. Київ, вул. Ковпака, буд. 29, код ЄДРПОУ 00039019) на нежитлові приміщення торгівельно-виставочного салону № [NUMBER], загальною площею 1033,2 кв.м., які в цілому складаються з: приміщень літ. «А», що знаходяться за адресою: [ADDRESS]; п. 4 стягнути з ТОВ «НІКАРТ» (65026, м. Одеса, Польський узвіз, буд. 6, код ЄДРПОУ 32782401) на користь публічного акціонерного товариства «УКРСОЦБАНК» (03150, м. Київ, вул. Ковпака, буд. 29, код ЄДРПОУ 00039019) 36540 (тридцять шість тисяч п'ятсот сорок) грн. - витрат по сплаті судового збору. Оскільки Позивач як майновий поручитель повністю належним чином виконав зобов'язання перед Іпотекодержателем - ПАТ «УКРСОЦБАНК» - відповідно до ст. 11 Закону України «Про іпотеку», він набув прав кредитора за первісним зобов'язанням, тобто права кредитора громадянина України [PERSON] за договором №660/44-32 відновлюваної кредитної лінії від 23 травня 2007 року. Відповідно, Позивач набув права вимоги до Відповідача в розмірі вартості частки вилучених Нежитлових приміщень, що належить Позивачеві, а також суми судового збору, сплаченого при розгляді Господарським судом Одеської області справи № 916/1817/14. В статті 1 Закону України «Про іпотеку» визначено, що майновий поручитель - це особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов'язання іншої особи боржника за основним зобов'язанням, яке виникає за договорами позики, кредиту, купівлі-продажу, лізингу, а також зобов'язання, яке виникає з інших підстав, виконання якого забезпечене іпотекою. Відповідно до ч. 6 ст. 3 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Відповідно до ч. 6 ст. 5 Закону України «Про іпотеку» вартість предмета іпотеки визначається за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або шляхом проведення оцінки предмета іпотеки відповідним суб'єктом оціночної діяльності у випадках, встановлених законом або договором. За змістом ст. 11 Закону України «Про іпотеку», майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки. У разі задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки майновий поручитель набуває права кредитора за основним зобов'язанням. Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку», іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону України; набуття іпотеко держателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди, якщо іпотекодавець не відновив її; з інших підстав, передбачених цим Законом України. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу (надалі - ЦК України) одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Стаття 629 ЦК України містить положення що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважено перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Статтею 574 ЦК України встановлено, що застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До застави, яка виникає на підставі закону, застосовуються положення ЦК України щодо застави, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом. Частиною 1 ст. 575 ЦК України визначено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Згідно положень ч. 1 ст. 583 ЦК України заставодавцем може бути боржник або третя особа (майновий поручитель). Відповідно до п. 1 ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно п.1 ст. 593 ЦК України право застави припиняється у разі: 1) припинення зобов'язання, забезпеченого заставою; 2) втрати предмета застави, якщо заставодавець не замінив предмет застави; 3) реалізації предмета застави; 4) набуття заставодержателем права власності на предмет застави. Право застави припиняється також в інших випадках, встановлених законом. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до п. 23 постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» судам роз'яснено, що при вирішенні спорів за участю майнових поручителів суди мають виходити з того, що відповідно до статті 11 Закону України «Про заставу» від 2 жовтня 1992 року N 2654-XII, статей 1, 11 Закону України «Про іпотеку» майновий поручитель є заставодавцем або іпотекодавцем. Щодо ціни позову, слід зазначити, що вартість Нежитлових приміщень згідно зі звітом від 08 травня 2014 року про незалежну оцінку нежитлових приміщень торгівельно-виставочного салону № [NUMBER], розташованих за адресою: [ADDRESS] становить 21.951.600,00 грн. Даний факт підтверджено в рішенні Господарського суду Одеської області від 13 серпня 2014 року по справі № 916/1817/14. Нежитлові приміщення перебували у спільній частковій власності Позивача і ТОВ «ВЕЛЛІАНА». При цьому згідно Свідоцтва про право власності, виданого 23 березня 2007 року виконавчим комітетом Одеської міської ради частки Позивача і ТОВ «ВЕЛЛІАНА» у праві спільної сумісної власності на Нежитлові приміщення були рівними. Відповідно, внаслідок вибуття Нежитлових приміщень із власності Позивача на підставі Іпотечного договору і рішення Господарського суду Одеської області від 13 серпня 2014 року по справі № 916/1817/14, вартість майна Позивача зменшилась на суму, що дорівнює половині від вищезазначеної вартості Нежитлових приміщень та складає 10.975.800,00 грн. Крім того, за результатами розгляду справи № 916/1817/14 рішенням Господарського суду Одеської області від 13 серпня 2014 року на Позивача було покладено обов'язок щодо відшкодуванням витрат по сплаті судового збору по зазначеній господарській справі в сумі 36.540,00 грн. Таким чином, загальна сума боргу Відповідача перед Позивачем складає 10.975.800 грн. + 36.540 грн. = 11 012 340,00 (одинадцять мільйонів дванадцять тисяч триста сорок) гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved