Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-05 00:00:00

В серпні 2018 року позивач Приватне акціонерне товариство « Українська страхова компанія « Княжа Вієнна Іншуранс Груп» в особі представника Полюга А.В. звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з [PERSON] суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 20 609,00 грн. та суму судового збору, сплачену при зверненні до суду у розмірі 1 762 грн. Позовні вимоги мотивував тим, що 25.01.2017 р. в м. смт. Старий Салтів на вул. Жовтнева відбулась дорожньо - транспортна пригода за участю транспортного засобу «MITSUBISHI», реєстраційний № [NUMBER] та транспортного засобу «ВА32105» , реєстраційний № [NUMBER], під керуванням [PERSON], цивільно-правова відповідальність була застрахована за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/9378686. Відповідно до постанови Вовчанського районного суду Харківської області від 03.03.2017 року по справі №617/199/17-й, відповідача було визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення. З заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку звернулась потерпіла сторона та надала всі необхідні документи На підставі даної заяви та наданих потерпілою стороною документів було складено страховий акт № 170000108588 від 03.04.2017 року. На підставі вище зазначеного страхового акту ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 20 609,00 грн. Згідно зі статтею 38.1.1. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» , Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: ґ) якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. 19.12.2018 ухвалою судді відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду у спрощеному провадженні. Ухвала про відкриття провадження по справі, копія позовної заяви з додатками були направлені відповідачу. Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надав. У відповідності до ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. При цьому у відповідності до ст. 279 ЦПК України «Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів, заочно у відповідності до вимог ст.ст. 280-281 ЦПК України. Суд, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку. 25.01.2017 р. в м. смт. Старий Салтів на вул. Жовтнева відбулась дорожньо - транспортна пригода за участю транспортного засобу «MITSUBISHI», реєстраційний № [NUMBER] та транспортного засобу «ВА32105» , реєстраційний № [NUMBER], під керуванням [PERSON], цивільно-правова відповідальність була застрахована за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/9378686. Відповідно до постанови Вовчанського районного суду Харківської області від 03.03.2017 року по справі №617/199/17-й, відповідача було визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення. Потерпіла сторона [PERSON] , що керував автомобілем Мітсубіші [NUMBER] звернулася до ПрАТ « Страхова група « ТАС» за страховим відшкодуванням , з якою мав договір добровільного страхування. ПрАТ « Страхова група « ТАС» здійснила відшкодування шкоди у розмірі 29 545 грн.58 коп. після чого звернулася до позивача по справі - ПрАТ « УСК « КНЯЖА» , де була застрахована цивільна відповідальність винної особи [PERSON] , з заявою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу. На підставі заяви та наданих ПрАТ « Страхова компанія «ТАС» документів було складено страховий акт № 170000108588 від 03.04.2017 року та здійснене страхове відшкодування у порядку регресу в розмірі 20 609 грн. З позовної заяви вбачається, що позивачем, як підставу позовних вимог вказане те, що відповідач не виконав вимогу про повідомлення страховика по настання ДТП протягом 3 днів. Відтак, з огляду на це позивач пред'явив регресний позов щодо стягнення з відповідача сплаченої суми страхового відшкодування. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування» та Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно зі статтями 3, 22, 28 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної майну потерпілих внаслідок ДТП, та захисту майнових інтересів страхувальника. При настанні страхового випадку страховик відповідно до страхової суми відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи. Шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов'язана, зокрема з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Відповідно до частини першої статті 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначені обов'язки учасників ДТП (стаття 33), а також підстави для звернення страховика з регресним позовом до страхувальника (стаття 38). Відповідно до підпункту «ґ» 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону (водій зобов'язаний вжити заходів для запобігання або зменшення шкоди). Відповідно до підпункту 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про ДТП встановленого зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Таким чином, водій має протягом трьох робочих днів з дня настання ДТП повідомити страховика про настання такої події. Постановами Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року у справі № 6-284цс15 та від 22 березня 2017 року у справі № 6-2011цс16 зазначається, що в разі, якщо факт настання страхового випадку зафіксований правоохоронними органами; відповідач як особа, винна в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності; страховик сплатив страхове відшкодування, то сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховика про настання страхового випадку не може братися за основу ухвалення рішення, яке повинно ґрунтуватися на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобов'язаннях, адже регресні зобов'язання входять до групи позадоговірних, тому спори з таких зобов'язань повинні вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків. Необґрунтована виплата страхового відшкодування має місце у разі, коли страховика не було повідомлено про страховий випадок жодним з учасників ДТП, що призвело до неможливості страховика встановити факт ДТП, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди. Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується позивачем, ПрАТ «Страхова група «ТАС» було письмово повідомлено потерпілою особою про настання страхового випадку, у повідомленні вказано дату, місце його настання, винну особу, номер полісу забезпеченого транспортного засобу. Таким чином, страховик мав можливість переконатися, що подія є страховим випадком. Саме ПрАТ « Страхова група « ТАС» було виплачене страхове відшкодування [PERSON] , що керував автомобілем Мітсубіші [NUMBER] зо договором добровільного страхування. Крім того, факт настання страхового випадку ніким не оспорюється, він зафіксований правоохоронними органами, страховик його визнав, добровільно сплативши страхове відшкодування. Таким чином, суд вважає, що виключно факт неповідомлення [PERSON] позивача про настання ДТП як страхового випадку, не може бути підставою для задоволення позовних вимог та відповідно стягнення зі страхувальника суми страхового відшкодування в порядку регресу. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed