Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-06 00:00:00

В травні 2020 АТ «Акцент-Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] та просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № SAMABWFC00001421729 від 26.01.2018 у розмірі 18502,13 грн, яка складається з 11723,94 грн заборгованості за кредитом; 6778,19 грн відсотків. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26.01.2018 між сторонами укладено кредитний договір за умовами якого відповідач отримала кредит в розмірі у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою щомісячних відсотків за користування кредитом. Позичальник, отримавши кредитні кошти систематично порушувала договірні зобов`язання щодо строків повернення кредиту, внаслідок чого у неї утворилась заборгованість, яка в добровільному порядку не погашається, що й стало підставою звернення до суду. Ухвалою суду від 01.06.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач у встановлений судом строк відзив не подала, а тому суд, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами. Судом встановлено, що позивачем не надано доказів укладення 26.01.2018 між сторонами кредитного договору № SAMABWFC00001421729, оскільки такий відсутній в матеріалах справи. Анкета заява про приєднання до умов і правил надання банківських послуг в А-Банку датована 12.09.2016 (на 11 а.с.), тому не може вважатись кредитним договором № SAMABWFC00001421729 від 26.01.2018. Крім того вона, не містить ознак кредитного договору, зокрема умов, що відповідачеві встановлено кредитний ліміт на картковий рахунок. Також у ній не прописаний розмір та порядок нарахування відсотків за користування кредитом. Судом відхиляються в якості доказів витяг з умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк» (на 6-10 а.с.), оскільки не містять підпису відповідача, тому його не можна розцінювати як домовленість сторін про надання банківського кредиту. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Враховуючи відсутність доказів укладення 26.01.2018 між ПАТ «Акцент-Банк» правонаступником якого є АТ «Акцент-Банк» та [PERSON] кредитного договору № SAMABWFC00001421729 в задоволенні позовних вимог належить відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати залишити за позивачем. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed