Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-16 00:00:00

В серпні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на утримання дочки [PERSON], 12 листопада 2012 року, із 100,00 грн. до 1000,00 грн., щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. В обгрунтування позву вказує про те, що рішенням Зарічненського районного суду Рівненської області від 06 березня 2014 року було змінено розмір аліментів та на її корить було присуджено аліменти на утримання дочки в розмірі 100,00 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Розмір аліментів є меншим, ніж це передбачено законом. Відповідач виїжджає на заробітки і може сплачувати аліменти у більшому розмірі. Оскільки розмір аліментів є недостатнім для забезпечення належного розвитку дитини, а тому просить позов задовольнити. Згідно письмової заяви від 30 серпня 2018 року справу просить розглядати без її участі (а.с.19). У своєму відзиві від 05 вересня 2018 року відповідач [PERSON] предявлений позов визнає повністю, справу просить розглядати без його участі (а.с.18). Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦК України, оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~ Судом встановлено, що сторони по справі є батьками малолітньої [PERSON], 12 листопада 2012 року (а.с.10). Шлюб між сторонами розірвано на підставі рішення Зарічненського районного суду Рівненської області від 06 березня 2014 року (а.с.8). Рішенням Зарічненського районного суду Рівненської області від 05 лютого 2015 року у справі № 561/1195/14-ц змінено розмір аліментів та присуджено їх на користь [PERSON] на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі 100,00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, з дня набрання рішенням законної сили (а.с.9). Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У відзиві від 05 вересня 2018 року відповідач [PERSON] визначений позивачкою розмір аліментів вважає обґрунтованим, оскільки на даний час розмір раніше стягнутих аліментів є недостатнім, в силу свого віку дитина обєктивно потребує більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту та інше, що тягне і відповідну зміну матеріального становища матері. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки визначений позивачкою [PERSON] розмір аліментів перевищує 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а відповідач [PERSON] повністю визнає предявлений позов, таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд вважає за можливе позов задовольнити. Судові витрати підлягають розподілу за правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов майнового характеру задоволено повністю, відтак з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 704,80 грн. понесених позивачем і документально підтверджених судових витрат по сплаті судового збору (а.с.1).

Outcome: approved