Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

головний лікар Жданівської обласної психіатричної лікарні звернувся до суду з заявою про надання [PERSON] психіатричної допомоги в примусовому порядку. В обґрунтування своєї заяви, головний лікар посилається на наступні підстави, так [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад, а саме: «параноїдна шизофренія, безперервний тип течії, галлюцінаторно-параноїдний синдром», внаслідок чого він не в змозі самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечує його життєдіяльність та може причинити значну шкоду своєму здоров'ю у наслідок погіршення психічного стану у випадку, якщо хворому не буде надана психіатрична допомога. Дати усвідомлювану згоду на госпіталізацію він не може. Тому [PERSON] потребує лікування лише в стаціонарних умовах. В судовому засіданні представник Жданівської обласної психіатричної лікарні заяву головного лікаря підтримав, посилаючись на ті ж підстави. Представник органу опіки і піклування виконавчого комітету Жданівської Ради в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про день та час слухання справи. Суд, вислухавши пояснення представника Жданівської обласної психіатричної лікарні, адвоката та прокурора, які не заперечували проти задоволення заяви, встановив наступні фактичні дані: так, [PERSON] страждає тяжким психічним захворюванням, а саме: «параноїдна шизофренія, безперервний тип течії, галлюцінаторно-параноїдний синдром», внаслідок чого він не в змозі самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечує його життєдіяльність та може причинити значну шкоду своєму здоров'ю у наслідок погіршення психічного стану у випадку, якщо хворому не буде надана психіатрична допомога (а.с. ) висновком комісії з питань надання психіатричної допомоги (а.с. ), госпіталізація в психіатричний стаціонар обґрунтована з підстав наявності у хворого психічних розладів. Відповідно до вимог, які викладено у ст.ст.14,17 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22 лютого 2000 року №1489-11, підставою для госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку є страждання особи на психічний розлад, якщо обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого він не в змозі самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечує його життєдіяльність та може причинити значну шкоду своєму здоров'ю у наслідок погіршення психічного стану у випадку, якщо хворому не буде надана психіатрична допомога. Термін перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку може здійснюватися лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію. Оскільки [PERSON] страждає таким тяжким психічним розладом - «параноїдна шизофренія, безперервний тип течії, галлюцінаторно-параноїдний синдром», внаслідок чого він не в змозі самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечує його життєдіяльність та може причинити значну шкоду своєму здоров'ю у наслідок погіршення психічного стану у випадку, якщо хворому не буде надана психіатрична допомога, дати усвідомлену згоду на госпіталізацію до психіатричного закладу він не може, тому суд вважає, що його слід госпіталізувати до Жданівської обласної психіатричної лікарні в примусовому порядку, протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію. На підставі викладеного,

Outcome: approved