Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-30 00:00:00

Головний лікар Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просив вирішити питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку [PERSON], посилаючись на те, що [PERSON], [INFO], мешкаючий за адресою: Запорізька область, Михайлівський район, смт. Михайлівка, вул. Гоголя 132. знаходиться на стаціонарному лікуванні з 29.08.2017. Страждає на розумову відсталість. Неодноразово лікувався в КУ «ОКШІ» ЗОР з приводу порушень поведінки, хронічного алкоголізму. Є інвалідом 3 групи. За Рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 16.01.2012 року визнаний недієздатним, опікуном призначена сестра - [PERSON]. Остання госпіталізація з 13.08.2015 по 08.09.2015 з діагнозом: «Легка розумова відсталість (помірно виражена дебільність) неясного генезу з емоційно-вольовими порушеннями, ускладнена хронічним алкоголізмом». Данна госпіталізація пов'язана з погіршенням психічного стану: періодично зловживає алкоголем, запальний, проявляє агресію до сестри та своєї співмешканки, погрожує розправою та суїцидом, хапається за мотузку, кидається різними предметами, йде з дому у невідомому напрямку, відмовляється проходити переогляд медико-соціальної експертної комісії. Доставлений сестрою-опікуном за направленням районного психіатра. Госпіталізований за її заявою, в примусовому порядку, як страждаючий на тяжкий психічний розлад, небезпечний для себе та оточуючих. Дав згоду на госпіталізацію. 30.08.2017 оглянутий комісією лікарів-психіатрів, за висновком якої страждає на тяжкий психічний розлад у формі легкої розумової відсталості (помірно виражена дебільність) неуточненого ґенезу з порушеннями поведінки, ускладненої синдромом залежності від алкоголю. За психічним станом представляє ймовірну небезпеку для себе та оточуючих, а також неспроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує життєдіяльність. Госпіталізація обґрунтована. Обстеження та лікування можливі лише в умовах психіатричного стаціонару. У судовому засіданні представник психіатричного закладу доводи заяви підтримав з підстав, викладених в ній, і просив суд задовольнити заяву. [PERSON] у судовому засіданні щодо примусової госпіталізації заперечував. Прокурор заяву підтримала і просила суд винести рішення про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку. Опікун [PERSON] наполягала на задоволенні заяви. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, лікаря-психіатра, особи, щодо якої вирішується питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку, думку прокурора, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. У своєму рішенні Європейський Суд з прав людини (справа «[PERSON] проти України») від 17.04.2014 року зазначив, що особа не може вважатися «Психічно хворою» та позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов; по-перше, об'єктивна медична експертиза повинна достовірно показати, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання. Як вбачається з висновку комісії лікарів-психіатрів від 30.08.2017 року оглянутий комісією лікарів-психіатрів, яка дійшла висновку, що [PERSON], [INFO], страждає на тяжкий психічний розлад у формі легкої розумової відсталості (помірно виражена дебільність) неуточненого ґенезу з порушеннями поведінки, ускладненої синдромом залежності від алкоголю. За психічним станом представляє ймовірну небезпеку для себе та оточуючих, а також неспроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує життєдіяльність. Госпіталізація обґрунтована. Обстеження та лікування можливі лише в умовах психіатричного стаціонару. Таким чином, зібрані у справі докази і їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви.

Outcome: approved