Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-14 00:00:00

В серпні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, в якому просив позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ; позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно його неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] ; стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини від доходу; стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини від доходу. Представники позивача Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області за довіреностями [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили задовольнити, посилаючись на обставини, зазначені в позові; надали суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їх неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.95-96). Відповідачка [PERSON] позовні вимоги не визнала. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав. Представники третьої особи Комунального закладу «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Добре вдома» [PERSON] та [PERSON] заявлені вимоги підтримали та не заперечували проти їх задоволення. Представник третьої особи Служби у справах дітей Дніпровської районної державної адміністрації за довіреністю Батушан О.Ф. заявлені вимоги підтримав та не заперечував проти їх задоволення; надав суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їх неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.41). Вислухавши сторони, свідка, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Встановлено, що [PERSON] є рідною матір`ю двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , а [PERSON] є рідним батьком тільки неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Сім`я Клопша всі разом проживали в будинку [ADDRESS] , в будинку померлої матері відповідачки [PERSON] , власного житло сім`я не має, що підтверджується Актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 11 червня 2018 року (а.с.9). Дитина [PERSON] , [INFO] відвідує КЗ Підгородненський НВК №1, але батьки не беруть участі у навчальному процесі сина. [PERSON] без поважних причин пропускав школу, через те що, [PERSON] залишала сина вдома із молодшою сестрою. [PERSON] періодично покидає власний дім через побиття його вітчимом [PERSON] . З липня 2017 року сім`я Клопша перебуває під соціальним супроводом. Батьки дітей не виконують зауваження та рекомендації фахівців з соціальної роботи та представників міської ради. [PERSON] та [PERSON] зловживають алкогольними напоями, не виконують своїх батьківських обов`язків по вихованню, лікуванню, оздоровленню та утриманню дітей, не проявляють батьківської турботи до дітей, не дбають про душевний та моральний розвиток дітей. З батьками дітей [PERSON] та [PERSON] постійно проводилися профілактичні бесіди представниками міської ради, фахівцями з соціальної роботи та представниками школи, однак батьки не зробили належних висновків, не змінили спосіб життя та продовжують вживати алкогольними напоями. Таким чином, з метою захисту прав дітей, 11 червня 2018 року Виконавчим комітетом Підгородненської міської ради було прийнято рішення про вилучення дітей з сім`ї та тимчасове влаштування до ДЦРЛ для медичного обстеження (а.с.14). За час перебування дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в період з 13.06.2018 року по 19.11.2018 року у Комунальному закладі «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Добре вдома», мати дітей відвідала три рази, а батько взагалі не відвідував дітей (а.с.29); а в період з 11.06.2019 року по 13.08.2019 року, мати дітей відвідала чотири рази (20.06.2019, 21.06.2019, 30.07.2019, 02.08.2019), а батько взагалі не відвідував дітей (а.с.101). Матір дітей [PERSON] долею дітей не цікавиться, ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо виховання та матеріального забезпечення дітей, зловживає алкогольними напоями в присутності малолітніх дітей, не проявляє до них материнської уваги і турботи, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, так як це встановлено ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства». Відповідачка не приймає ніякої участі в виховані та навчанні дітей. Все вищезазначене свідчить, що [PERSON] самоусунулася від виконання батьківських обов`язків. Батько дитини [PERSON] [PERSON] долею доньки не цікавиться, ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо виховання та матеріального забезпечення дитини, зловживає алкогольними напоями в присутності малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , не проявляє до них батьківської уваги і турботи, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, так як це встановлено ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства». Відповідач не приймає ніякої участі в виховані та навчанні доньки. Все вищезазначене свідчить, що [PERSON] самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. За висновком Відділу з соціальних питань Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 10 серпня 2018 року №2309 «Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] », комісія з питань захисту прав дітей вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] та [PERSON] відносно його дитини [PERSON] , [INFO] (а.с.18-19). Висновок про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав відносно своїх дітей, прийняла і Опікунська рада Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 13 серпня 2019 року №2230 (а.с.95-96). За висновком Служби у справах дітей Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області «Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] », комісія з питань захисту прав дітей вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] та [PERSON] відносно його дитини [PERSON] , [INFO] (а.с.61). Згідно ст. 11 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», органи опіки та піклування мають право перевіряти умови влаштування, утримання, виховання, навчання дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, можуть переводити дітей, життю та здоров`ю (у тому числі психічному) яких загрожує небезпека, до інших форм влаштування дітей. Згідно характеристики сім`ї учня 5-а класу [PERSON] , 2006 р.н. наданої КЗ Підгородненський НВК №1 від 06 липня 2018 року: достаток сім`ї не високий і становить величину нижче прожиткового рівня для чотирьох чоловік, це пов`язано з тимчасовим працевлаштуванням вітчима та безробіттям матері; [PERSON] одягнений не охайно; шкільною, спортивною формою, взуттям та шкільним приладдям забезпечений; батьки ведуть аморальний спосіб життя, вживають алкогольні напої, користуються нецензурною лексикою та чинять фізичне покарання над дітьми; психологічна обстановка в сім`ї напружена; батьки не приділяють уваги дітям, їх зовнішньому вигляду та належному харчуванню; у навчальному процесі [PERSON] батьки участі не беруть; [PERSON] не користується авторитетом у [PERSON] оскільки чинить до нього психологічний тиск внаслідок чого дитина його боїться (а.с.12,13). Факт невиконання та нехтування [PERSON] та [PERSON] своїми батьківськими обов`язками підтверджується також постановами Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 28 лютого 2018 року (а.с.64-65),від 06 липня 2018 року (а.с.66-67), від 27 червня 2018 року (а.с.69-71), від 28 листопада 2018 року (а.с.72-74), від 07 травня 2019 року (а.с.98-99) про притягнення до адміністративної відповідальності. Згідно Акту складеного 02 квітня 2019 року Комунального закладу «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Добре вдома», діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] відмовилися від зустрічі з [PERSON] , а [PERSON] висловив прохання про заборону [PERSON] приходити на територію Центру, пояснюючи це страхами перед чоловіком який жорстоко поводився з ним під час проживання разом однією сім`єю (а.с.81,82). Відповідно до п.п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу, а ухилення батьків від виховання дітей може розцінюватись у якості підстави для позбавлення батьківських прав лише за умови їх винної поведінки та свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права. У відповідності до статті 3 «Конвенції про права дитини» в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. А статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. За таких встановлених обставин винної поведінки відповідачів та свідомого нехтування ними своїми батьківськими обов`язками, враховуючи права і інтереси дітей, суд дійшов висновку про злісне ухилення [PERSON] та [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків та необхідність позбавлення їх батьківських прав відносно дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно з ч. 3 ст. 167 СК України, дитина за бажанням другого з батьків може бути передана йому. Відповідно до ч. 4 цієї ж статті, якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування (ч. 5 ст. 167 СК України). Таким чином, у зв`язку з відсутністю заяв від осіб, зазначених у ч. 4 ст. 167 СК України, та відсутності подання органу опіки та піклування, передання дітей органу опіки та піклування для подальшого влаштування, відповідає нормам закону та здійснено для забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язання виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки, або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Разом з тим, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів, який набрав чинності 08 липня 2017 року, до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України внесено зміни, згідно яких розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. [PERSON] та [PERSON] працездатні, інших утриманців не мають, а тому враховуючи матеріальний стан відповідачів, а також, те що [PERSON] та [PERSON] не надають матеріальну допомогу на утримання дітей, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача, стягнувши аліменти з відповідачки [PERSON] на користь КЗ «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Добре вдома» Дніпровської районної ради Дніпропетровської області, на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для однієї дитини відповідного віку до досягнення [PERSON] , [INFO] повноліття, в подальшому стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для однієї дитини відповідного віку до досягнення повноліття [PERSON] , [INFO] , починаючи стягнення з 10 серпня 2018 року; та стягнувши аліменти з відповідача [PERSON] на користь КЗ «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Добре вдома» Дніпровської районної ради Дніпропетровської області, на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для однієї дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 10 серпня 2018 року. Відповідно до вимог ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів, але не більше ніж за один місяць. Відповідно до п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», не справляється за поданням заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб у разі, якщо представництво їх інтересів у суді відповідно до закону або міжнародного договору, згоду на обов`язковість якого надано Верховною Радою України, здійснюють Міністерство юстиції України, суб`єкти надання безоплатної вторинної правової допомоги та/або органи опіки та піклування або служби у справах дітей. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позивач звільняється від сплати судового збору за подання позову в даній цивільній справі. Враховуючи вищевказане, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідачів на користь держави слід стягнути судовий збір за вимоги майнового та немайнового характеру в розмірі по 1536 грн. 80 коп. з кожного. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved