Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

Департамент соціальної політики Луцької міської ради звернувся в суд з цивільним позовом до [PERSON] про стягнення надміру виплачених коштів. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що у звязку з ухиленням відповідача від сплати аліментів [PERSON] зверталася із заявою про призначення їй тимчасової державної допомоги на утримання дітей відповідно до Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженого постановою КМУ від 22.02.2006 року № 189 (далі Порядок). Відповідно до виконавчого листа, виданого Луцьким міськрайонним судом 28.05.2014 року з [PERSON], в користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини: дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини від усіх видів доходу [PERSON] щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму визначеного для дитини відповідного віку, починаючи з 21.03.2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно довідок Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції від 17.08.2015 року № 1499, від 04.03.2016 року № 660, від 11.03.2016 року № 712 [PERSON] в період з 01.02.2015 року по 29.02.2016 року аліментів від [PERSON] не отримувала. Враховуючи, що [PERSON] за рахунок коштів державного бюджету виплачено тимчасову допомогу за період з 01.08.2015 року по 31.05.2016 року в сумі 2022,84 грн. та той факт, що відповідач може утримувати дитину та добровільно не повертає вказані кошти, просить суд, стягнути з відповідача в користь Департаменту соціальної політики Луцької міської ради 2022,84 грн. тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявилася по невідомим суду причинам, проте подала суду заяву про слухання справи у її відсутності, просить суд позов задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до п.2 Порядку тимчасова допомога призначається у разі, коли рішення суду про стягнення аліментів з одного з батьків не виконується у звязку з ухиленням від сплати аліментів або відсутністю у боржника коштів та іншого майна, на які за законом може бути звернено стягнення. Тимчасова допомога призначається в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законом для дитини відповідного віку. Згідно зі ч. 2 ст. 182 СК України якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менший від мінімального розміру аліментів на одну дитину, тимчасова допомога призначається в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і сумою, що становить 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законом для дитини відповідного віку. Відповідно до п. 12 Порядку у разі якщо виникла можливість стягнення аліментів з одного з батьків, виявлено, що один з батьків може утримувати дитину або місце проживання (перебування) одного з батьків встановлено, у звязку з чим можливе стягнення з нього коштів на утримання дитини, орган праці та соціального захисту населення звертається до суду із заявою про стягнення суми сплаченої тимчасової допомоги. Судом встановлено, що у звязку з ухиленням відповідача від сплати аліментів [PERSON] зверталася із заявою про призначення їй тимчасової державної допомоги на утримання дітей відповідно до Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженого постановою КМУ від 22.02.2006 року № 189 (далі Порядок). З 01.08.2015 року по 30.06.2016 року [PERSON] призначалася тимчасова державна допомога дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме (а.с. 4). Відповідно до виконавчого листа, виданого Луцьким міськрайонним судом 28.05.2014 року з [PERSON], в користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини: дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини від усіх видів доходу [PERSON] щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму визначеного для дитини відповідного віку, починаючи з 21.03.2014 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 3). Згідно довідок Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції від 17.08.2015 року № 1499, від 04.03.2016 року № 660, від 11.03.2016 року № 712 [PERSON] в період з 01.02.2015 року по 29.02.2016 року аліментів від [PERSON] не отримувала (а.с. 4, 8). Із довідки Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції від 17.10.2016 року № 2157 вбачається, що за період травень-червень 2016 року [PERSON] сплатив аліменти в розмірі 249,65 грн. по вищевказаному виконавчому листу (а.с. 11). Таким чином, враховуючи, що відповідач сплатив аліменти, тому має можливість утримувати дітей. Рішенням позивача від 31.05.2016 року визначено обсяг сплаченої тимчасової державної допомоги [PERSON] за період з 01.08.2015 року по 31.05.2016 року та вирішено стягнути з відповідача [PERSON] кошти в сумі 2022,84 грн. (а.с. 12). В добровільному порядку відповідач вказану суму грошових коштів позивачу не повернув. Таким чином, проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити.

Outcome: approved