Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-21 00:00:00

Гр. [PERSON] звернулася до суду із вказаною заявою, в обґрунтування якої зазначає, що у минулому працювала на «Пересувній механізованій колоні» за адресою [ADDRESS], де під час виконання трудових обов'язків із заявником стався нещасний випадок на підприємстві, про що складено відповідний акт від 04.08.1983 року. В результаті цього випадку заявнику присвоєно інвалідність, потім знято, а з травня 2015 року [PERSON] знову отримала статус інваліда 3 групи за загальним захворюванням. За словами заявника, в даному акті допущено орфографічну помилку та замість [PERSON] указано [PERSON], що позбавляє останню права на використання цього акту за призначенням та отримання належної компенсації за виробничу травму. У зв'язку з тим, що нещасний випадок на виробництві стався 04.08.1983 року, про що складено відповідний акт, відновити або скласти новий немає можливості, а тому заявник просить суд встановити той факт, що Акт про нещасний випадок на виробництві від 04.08.1983 року належить їй - [PERSON]. Заявник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала з підстав, викладених в заяві. Представник Пересувної механізованої колони №195 в судове засідання не з'явився, зі слів сторін по справі - дана юридична особа ліквідована. Представник Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в судовому засіданні не заперечувала проти встановлення факту, що має юридичне значення. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку про задоволення заяви, виходячи із наступних підстав. Судом встановлено, що 04.08.1983 року був складений Акт про нещасний випадок на виробництві відносно працівника Пересувної механізованої колони №195 [PERSON]. Як вбачається із копії паспорта громадянина України прізвище заявника «[PERSON]», однак в Акті помилково вказано «[PERSON]». Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документа, який необхідний заявнику для оформлення особистих, майнових прав, що випливають із цього факту. Оскільки даний факт підтверджується письмовими доказами по справі, суд вважає, що є підстави для задоволення заяви і встановлення факту належності заявнику акту про нещасний випадок на виробництві. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved