Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернувся [PERSON] із позовом до [PERSON] про оспорювання батьківства. Позов мотивований тим, що 15.11.2006 року, під час спільного проживання без реєстрації шлюбу, у [PERSON] та [PERSON] народився син - [PERSON], про що в Книзі реєстрації народжень 20.11.2006 року відділом РАЦС Вінницького МУЮ Вінницької області зроблено відповідний актовий запис за № 3669. Враховуючи те, що позивач із відповідачем не перебували у шлюбі, походження дитини від позивача було визначено за їх спільною із відповідачем заявою, а запис про батька дитини зроблено згідно з ст. 126 СК України. Однак, спільне життя з відповідачем не склалось з причин несумісності характерів, різних поглядів на життя та різних уявлень про роль кожного в сім'ї. Внаслідок цього між ними часто виникали непорозуміння. В сім'ї створилась несприятлива психологічна обстановка, а тому в липні 2008 року [PERSON] та [PERSON] припинили спільне проживання однієї сім'єю, спільне господарство не ведеться. [PERSON] переїхала проживати до своєї сестри забравши із собою дитину. В одній із останніх розмов, сестра відповідача - [PERSON] повідомила позивачу, що під час їх спільного проживання відповідач зустрічалась з іншим чоловіком і саме в момент можливого запліднення була з ним близька. Окрім того, як позивачу стало відомо від їх спільних знайомих, після припинення сімейних стосунків, відповідач перебуває у шлюбних відносинах з біологічним батьком дитини. Оскільки з моменту припинення шлюбних відносин [PERSON] сплачує аліменти на утримання дитини, то він зажадав від [PERSON] пояснень з приводу правдивості інформації стосовно батьківства дитини, і в телефонній розмові [PERSON] повідомила [PERSON], що він насправді не є батьком [PERSON] і саме тому дитина зовсім несхожа на позивача. В момент реєстрації себе батьком [PERSON], [INFO], позивач не знав та й не міг знати, що не є батьком дитини, адже у них із відповідачем фактично була сім'я та він довіряв їй. Вищевикладене й стало підставою для звернення позивача до суду з вимогою про виключення запису про [PERSON], [INFO], як батька з актового запису № 3669 від 20.11.2006 року про народження дитини - [PERSON], [INFO], вчиненого в Книзі реєстрації народжень відділом РАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, аргументуючи мотивами викладеними у позовній заяві та просив задовольнити. Представник відповідача позов визнала в повному обсязі. Окрім того, відповідачем суду надана заява про розгляд справи у її відсутність із зазначенням про визнання позовних вимог в повному обсязі. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - відділу ДРАЦС реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином. Представником відділу ДРАЦС реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції суду надано заяву про розгляд справи у його відсутність із зазначенням про не заперечення вирішення справи на розсуд суду. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ч. 1, 3- 4 ст. 144 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Невиконання цього обов'язку є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Реєстрація народження дитини провадиться органом державної реєстрації актів цивільного стану з одночасним визначенням її походження та присвоєнням прізвища, імені та по-батькові. Реєстрація народження дитини засвідчується Свідоцтвом про народження, зразок якого затверджує Кабінет Міністрів України. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 20.11.2006 року відділом РАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, батьками [PERSON], [INFO], записані [PERSON] та [PERSON]. (а.с. 3) Відповідно до ст. 121 Сімейного кодексу України права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] не перебували у шлюбі між собою на час народження дитини. Відповідно до ст. 125 Сімейного кодексу України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров'я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду. Згідно ч. 1 ст. 126 Сімейного кодексу України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1-3, 6 ст. 136 Сімейного кодексу України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини та до досягнення нею повноліття. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом у відповідності до ч. 4, ч. 5 ст. 174 ЦПК України встановлено, що визнання позовних вимог відповідачем є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому приймається судом. Постановою Пленуму Верховного суду України № 2 від 12.06.2009 року в п. 24 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляду справ у суді першої інстанції» звернуто увагу, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи безумовне визнання відповідачем позовних вимог, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено відсутність кровного споріднення між [PERSON] та [PERSON]. Таким чином, суд прийшов до висновку про виключення запису про [PERSON], [INFO], як батька з актового запису № 3669 про народження дитини - [PERSON], [INFO], вчиненого в Книзі реєстрації народжень 20.11.2006 року відділом РАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області. Враховуючи положення ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 243, 60 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved