Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

В червні 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом до Новобузької райдержадміністрації, відділу Держземагенства у Новобузькому районі та [PERSON], в обґрунтування якого зазначив, що 23.12.2011 року він придбав на прилюдних тогах, організованих відділом ДВС Новобузького РУЮ, нежитлове приміщення площею 374,5 кв.м., що розташоване по [ADDRESS]. Зазначене нерухоме майно належало боржнику [PERSON], яке виконавча служба реалізовувала з метою виконання відповідного судового рішення. Свідоцтво про право власності на придбане на торгах нерухоме майно він отримав лише згодом - 15.03.2012 року. Однак, [PERSON], не бажаючи втрачати вказане майно, 23.01.2012 року звернулася до Новобузької РДА з заявою про приватизацію земельної ділянки на котрій розташоване вищевказане нерухоме майно, на підставі якого головою вказаної райдержадміністрації видано розпорядження за № 57-р від 07.02.2012 року, згідно з яким затверджено проект землеустрою щодо відведення у власність [PERSON] земельної ділянки сільськогосподарського призначення - несільськогосподарські угіддя (господарські будівлі і двори) для ведення особистого селянського господарства із земель запасу в межах території Новобузької міської ради розміром 2 га., згідно якого відповідачці [PERSON] 13.08.2012 року видано державний акт, серії ЯК №924201, на право власності на вказану земельну ділянку. Тому, посилаючись на порушення Новобузькою райдержадміністрацією вимог закону при винесенні вищевказаного розпорядження, просив ухвалити судове рішення про скасування цього розпорядження та визнання не дійсним вказаного вище державного акту на право власності на вказану земельну ділянку, що виданий на ім'я [PERSON] Позивач [PERSON] в у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, заявлений ним позов підтримав і просив задовольнити у повному обсязі. Відповідач відділ Держземагенства у Новобузькому районі, явку свого представника у судове засідання не забезпечив, втім направив на адресу суду письмову заяву про можливість розгляду справи за відсутності представника відділу, позовні вимоги позивача визнав повністю і не заперечував проти його задоволення. Відповідач Новобузька РДА, явку свого представника в судове засідання не забезпечила, хоча про дату, час і місце розгляду судової справи повідомлялася належним чином, про що свідчить розписка про вручення їй судової повістки, про причину своєї неявки суд не повідомила, заяв про розгляд справи за відсутності представника РДА на адресу суду не направляла. Відповідачка [PERSON] в судове засідання також не з'явилася та не повідомила суд про причину своєї неявки. Про дату, час та місце розгляду судової справи повідомлялася належним чином через опублікування оголошення про її виклик в газеті «Рідне Прибужжя» від 04.09.2014 року за № 36 (3323). Дослідивши письмові докази, суд приходе такого висновку. Судом встановлено, що відповідачці [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності, серії САВ № 155419, виданого Новобузькою міською радою Миколаївської області 06.11.2007 року, належала одноповерхова нежитлова будівля хлібопекарні, що розташована по [ADDRESS]. 23 грудня 2011 року, відділом ДВС Новобузького РУЮ були проведені прилюдні торги з реалізації вищезазначеного майна боржника [PERSON], переможцем яких став позивач [PERSON], про що свідчить відповідний акт, затверджений виконавчою службою 23.12.2011 року. Відтак, на підставі вказаного акту, приватним нотаріусом Новобузького районного нотаріального округу Миколаївської області 15 березня 2012 року видано на ім'я [PERSON] Свідоцтво про право власності на вищевказане нерухоме майно за р./№ 318, яке зареєстроване Новобузькою філією ММ БТІ 15.03.2012 року за р./№ 20920346. В той же час, 23.01.2012 року [PERSON], являючись на цей час формально ще власницею вищезазначеного нерухомого майна, звернулася до відповідача Новобузької РДА з заявою про відведення земельної ділянки, на якій розташовано цей об'єкт нерухомості, під використання його як несільськогосподарські угіддя (обслуговування господарчих будівель і дворів). Розпорядженням Ноовбузької РДА за № 57-р від 07.02.2012 року, затверджено проект землеустрою щодо відведення у власність [PERSON] земельної ділянки сільськогосподарського призначення - несільськогосподарські угіддя (господарські будівлі і двори) площею 2 га для ведення особистого селянського господарства із земель запасу в межах території Новобузької міської ради. Таким чином, коли торги з продажу вищевказаної нежитлової будівлі вже здійснилися, але свідоцтво про право власності на придбане майно позивач ще не отримав, відповідачка [PERSON] на підставі оскаржуваного рішення Новобузької РДА виготовила на своє ім'я державний акт про право власності на вказану земельну ділянку, серії ЯК № 924201 від 13.08.2012 року. Згідно положень ч. 1 та 2 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Відповідні приписи передбачені також і ст. 377 ЦК України. З придбанням позивачем 23.12.2011 року на публічних торгах нежитлової будівлі належної відповідачці [PERSON], остання втратила правовий зв'язок з вказаним майном, що відповідно потягло за собою припинення її суб'єктивного права на користування земельною ділянкою на якій розташоване вказане нерухоме майно або права на безплатну приватизацію цієї земельної ділянки. Відповідно до п.2, п.8 та п. 11 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 16.04.2004р. «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» припинення права власності на земельну ділянку шляхом визнання недійсним державного акту здійснюється в судовому порядку. Розглядаючи позови про захист прав власників земельних ділянок і землекористувачів (про усунення перешкод у користуванні ними тощо), суд має перевіряти законність рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки іншій особі без вилучення (викупу) її в позивача в установленому порядку і за наявності для цього підстав ухвалювати рішення про його незаконність. За такого, суд приходить висновку, що спірним розпорядженням Новобузької РДА від 07.02.2012 року було неправомірно передано у власність відповідачці [PERSON] земельну ділянку сільськогосподарського призначення - несільськогосподарські угіддя (господарські будівлі і двори) площею 2 га для ведення особистого селянського господарства із земель запасу в межах території Новобузької міської ради, оскільки відповідачка, на час прийняття такого рішення, втратила законні підстави для набуття права власності на цю земельну ділянку. В силу вимог ч 1. ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Таким чином, позовні вимоги позивача про скасування розпорядження Новобузької РДА від 07.02.2012 року за № 57-р, знайшли своє підтвердження при судовому розгляді справи, а тому у цій частині підлягають задоволенню. Крім цього, враховуючи те, що на підставі відповідного неправомірного рішення Новобузької РДА, відповідачка [PERSON] виготовила на своє ім'я Державний акт на право власності на земельну ділянку, серії ЯК № 924201 від 13.08.2012 року, який створює перешкоди позивачці, у зв'язку з придбанням нежитлової будівлі, у реалізації набутого нею права на володіння та використання такого майна, а тому такий акт підлягає визнанню недійсним з скасуванням відповідної державної реєстрації. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідачів Новобузької РДА та [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягають стягненню судові витрати, понесені нею на оплату судового збору у розмірі по 243,60 грн., при цьому на відповідача - відділ Держземагенства у Новобузькому районі, який не приймав оскаржуваних рішень, стягнення судових витрат не покладати.

Outcome: approved