Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-19 00:00:00

В травні 2021 року Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» (надалі - АТ «Перший Український Міжнародний Банк») звернулося до суду із вищевказаним позовом, в якому просило суд стягнути з [PERSON] заборгованість за Кредитним договором № 1001304944301 від 06 травня 2019 року у розмірі 74425,32 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270,00 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказував, що 06 травня 2019 року між ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 1001304944301, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 50000 грн. 21 грудня 2018 року ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» змінило тип товариства з публічного на акціонерне товариство. Відповідач не виконала належним чином умови договору, в зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 07 квітня 2021 року становить 74425,32 грн., з яких 41153,07 грн. - заборгованість за кредитом; 03,42 грн. - заборгованість за процентами; 27398,00 грн. - заборгованість за комісією; 5870,83 грн. - штрафні санкції. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 травня 2021 року головуючим суддею у даній цивільній справі визначено суддю Шролик І.С. Ухвалою Оболонського районного суд від 20 травня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до розгляду. Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В позовній заяві позивачем зазначено, що просять проводити розгляд справи за відсутності представника. Відповідач в судові засідання не з?являлася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, шляхом надіслання судової повістки за місцем реєстрації: [ADDRESS] та розміщенням оголошення про виклик на сайті Оболонського районного суду м. Києва. Копію ухвали суду про відкриття провадження, позовну заяву з додатками та судову повістку про розгляд справи на 16 червня 2021 року [PERSON] особисто отримала 09 червня 2021 року, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи. 20 липня 2021 року відповідач в судове засідання не з?явилася, конверт повернувся з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Клопотання про відкладення розгляду справи, до суду відповідач не надіслала, про причину неявки суд не повідомила, відзив та інші заяви з процесуальних питань від неї до суду не надходили. Відповідно до ч. 8 ст.178 ЦПК України в разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін у справі за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України. В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до висновку, що позов АТ«Перший Український Міжнародний Банк» підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 06 травня 2019 року між ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 1001304944301, за умовами якого остання отримала кредитні кошти в розмірі 50000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідно до умов Договору, позичальник зобов`язався в порядку та в строки визначені Договором, своєчасно повернути кредитні кошти, сплачувати проценти за користування кредитом, комісію та збитки. Згідно з наданим банком розрахунком заборгованість відповідача за Кредитним договором № 1001304944301 від 06 травня 2019 року, станом на 07 квітня 2021 року становить 74425,32 грн., яка складається з наступного: 41153,07 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 27398,00 грн. - прострочена заборгованість за комісією; 03,42 грн. - прострочена заборгованість за процентами; 5870,83 грн. - неустойка за порушення зобов`язань по кредиту. (а.с. 19-20). Між сторонами виник спір стосовно не належного виконання відповідачем, як позичальником, взятих на себе кредитних зобов`язань. За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. З аналізу норм ст. ст. 1048, ч. 2 ст. 1050 ЦК України вбачається, що пред`явленням вимоги до позичальника є як направлення йому вимоги про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, так і пред`явлення до нього позову. 21 квітня 2021 року ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» направляв на адресу відповідача [PERSON] письмову вимогу (повідомлення) про погашення заборгованості за кредитним договором. Однак, станом на дату звернення позивача до суду заборгованість за кредитом не була погашена. Позивач реалізував своє право на стягнення усієї заборгованості за Кредитним договором № 1001304944301 від 06 травня 2019 року шляхом пред`явлення позову до суду. Стаття 13 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Саме на позивача покладено процесуальний обов`язок довести заявлені позовні вимоги. У зв`язку з тим, що відповідачем не надано до суду заперечень проти позову, доказів в підтвердження того, що нею належним чином виконувалися умови кредитного договору, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими, такими, що підлягають задоволенню. Судом перевірений розрахунок заборгованості наданий представником позивача, який суд вважає вірним. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Кредитним договором № 1001304944301 від 06 травня 2019 року, яка становить 74425,32 грн. та складається з наступного: 41153,07 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 27398 грн. - прострочена заборгованість за комісією; 03,42 грн. - прострочена заборгованість за процентами; 5870,83 грн. - неустойка за порушення зобов`язань по кредиту. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, беручи до уваги те, що понесені позивачем судові витрати пов`язані з розглядом справи, їх розмір є обґрунтованим та доведеним. З урахуванням ціни позову, та розміру задоволених позовних вимог згідно ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2270 грн. (а.с. 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved