Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-25 00:00:00

До Високопільського районного суду Херсонської області звернувся виконавчий комітет Високопільської селищної ради ОТГ Херсонської області, в інтересах малолітньої [PERSON], [INFO], із позовною заявою до [PERSON], третьої особи без заявлення самостійних вимог щодо предмета спору Служби у справах дітей Високопільської районної державної адміністрації Херсонської області про відібрання дитини від матері без позбавлення батьківських правта стягнення аліментів, зазначивши у позовній заяві про те, що відповідач [PERSON], [INFO], має малолітню доньку [PERSON], [INFO], про що у книзі реєстрації народжень, зроблено відповідний актовий запис за №11 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER]. Батько дитини не зареєстрований, оскільки шлюб між [PERSON] та співмешканцем [PERSON], не зареєстрований. Згідно характеристики від 13.04.2018 року, виданою Високопільською селищною радою, [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS], але фактично проживає зі співмешканцем [PERSON] за адресою [ADDRESS], без дитини та безвідповідально ставиться до виховання своєї доньки, перестала піклуватися про доньку, залишаючи на сторонніх людей. Дитина тимчасово проживала в сім'ї [PERSON], при цьому мати дитини, [PERSON] повідомила, що не має наміру забирати дитину. У зв'язку з чим 05.04.2018 року малолітню [PERSON], [INFO] народження, було вилучено на підставі рішення виконкому Високопільської селищної ради Високопільського району Херсонської області №56 від 04.04.2018 року, з умов, що загрожують життю та здоров'ю дитини. Висновком органу опіки та піклування від 08.05.2018 року визнано за доцільне відібрати без позбавлення батьківських прав у [PERSON] її малолітню доньку [PERSON]. Просить суд, збільшивши розмір позовних вимог на (а.с.26-29) відібрати малолітню [PERSON], [INFO], від матері, без позбавлення батьківських прав та стягнути аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повнолітнього віку. Від представника позивача, виконкому Високопільської селищної ради ОТГ Високопільського району Херсонської області, за довіреністю, Стрільчук С.М.(а.с.22) надано заяву, в якій просить задовольнити позов у повному обсязі та розглянути справу у відсутності представника (а.с.40). Відповідач [PERSON], в судове засідання не з'явилася, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, надавши письмову заяву про те, що позовні вимоги визнає та не заперечує у задоволенні позовних вимог. Просить розгляднути справу у її відсутність.(а.с.37) Представник служби у справах дітей Високопільської РДА Херсонської області, за довіреністю, Ланевич О.М. (а.с.41), надала письмову заяву, в якій підтримала позовні вимоги, викладені в позовній заяві, просила суд задовольнити у повному обсязі та розглянути справу у відсутності представника. Відповідно до ст.211 ЦПК України, ч.3. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до вимог ст.247 ЦПК України, ч.2… У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, в судовому засіданні були встановлені наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини. Із копії паспорта громадянина України (а.с.3) з'ясовано, що [PERSON] народилася [INFO] в с.Високе Борзнянського району Чернігівської області та зареєстрована за адресою [ADDRESS]. [PERSON] є матір малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] від 15.09.2010 року (а.с.4). Із копії письмових повідомлень директора КЗ «Потьомкинський НВК ЗОШ 1 ступеню дитячий садок», Мартинової В.В., а також депутата Високопільської селищної ради Високопільського району Херсонської області Хижняк Т.П., з'ясовано, що [PERSON] не цікавиться вихованням своєї дитини [PERSON], [INFO] народження, стала залишати на чужих людей, а сама перейшла на проживання до співмешканця в смт Високопілля. Із копії характеристики на [PERSON], [INFO] народження, ученицю 2 класу КЗ ««Потьомкинський НВК ЗОШ 1 ступеню дитячий садок», встановлено, що дитина останнім часом проживала в сім'ї [PERSON] та була забезпечена необхідними шкільними приладдями, одягом, завдяки сім'ї [PERSON] Мати дитини, [PERSON] вихованням та утриманням дитини не займається. Із копій актів обстеження житлово-побутових умов проживання від 02.02.2018 р. та від 19.03.2018 р. (а.с.8, 9), відповідач проживає в орендованому будинку, умови проживання сім'ї незадовільні, при цьому зі слів відповідача [PERSON], дитина проживала у [PERSON] Із копії рішення виконавчого комітету №56 від 04.04.2018 року «Про негайне відібрання дитини від матері без позбавлення батьківських прав» (а.а.10) з'ясовано, що прийнято рішення про відібрання малолітньої дитини [PERSON], [INFO] народження, від матері [PERSON], [INFO] народження, у зв'язку з виникненням безпосередньої загрози для життя та здоров'я малолітньої дитини. Із копії Акту вилучення дитини з умов, що загрожують її життю та здоров'ю від 05.04.2018 року (а.с.11) з'ясовано, що на виконання рішення виконкому Високопільської селищної ради від 04.04.2018 року, було вилучено малолітню дитину- [PERSON], [INFO] народження, яка проживала у [PERSON], який є сторонньою особою, за адресою [ADDRESS], оскільки мати дитини - [PERSON] з осені 2017 року не піклується своєю малолітньою дитиною. Із характеристики на [PERSON], [INFO] народження (а.с.13), з'ясовано, що [PERSON], зареєстрована за адресою [ADDRESS], але фактично не проживає. Мати одиначка, має малолітню дитину, [PERSON], [INFO] народження. Не працевлаштована, переймається тимчасовими заробітками по наймам та соціальними виплатами. Вихованням доньки не займається. З жовтня 2017 року не піклується про доньку залишаючи на чужих людей. Із копії висновку органу опіки та піклування Високопільської районної державної адміністрації від 08.05.2018 року (а.с.15-16) з'ясовано, що орган опіки та піклування Високопільської РДА, встановивши, що станом на 07.05.2018 року [PERSON], не працевлаштована, на обліку в районному центрі зайнятості не перебуває, переймається тимчасовими заробітками, вихованням доньки не займається, утримувати дитину не має можливості через відсутність постійного місця проживання та свого житла, при цьому 04.05.2018 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини, [PERSON] пояснила, що не може утримувати дитину, так як не має постійного житла та постійних доходів, а тому, орган опіки та піклування, вважає за доцільне відібрати без позбавлення батьківських прав у [PERSON] малолітню доньку [PERSON]. Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити отримання дитиною повної загальної середньої освіти, поважати дитину. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», передбачено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст.170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім'ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Відповідно до п.п.2-5 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, між іншим ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною, є хронічними алкоголіками або наркоманами, вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 16 і п.18, Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Суд має право вирішити питання про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та передати органу опіки та піклування (якщо цього потребують інтереси дитини), без визначення при цьому конкретного закладу. За таких обставин, приймаючи до уваги, встановлені в судовому засіданні фактичні обставини: спосіб життя відповідача, її умови проживання, невідповідальне ставлення до малолітньої дитини та потреб останньої, відсутність активної участі у організації життя дитини, відсутність піклування про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, відсутність необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, її утримання, оскільки [PERSON] не працює, житла свого не має, є матір одиначка, залишає дитину без уваги на тривалий час для проживання у сторонніх осіб, з початку 2018 року з дитиною не спілкувалась, не цікавилася її долею, ніякої допомоги в утриманні та вихованні доньки не надавала, тому суд дійшов висновку, що захист прав малолітньої дитини шляхом відібрання її від матері без позбавлення батьківських прав є виправданим і таким, що відповідає інтересам дитини. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 4 ст. 170 СК України, при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав, суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Оскільки малолітня [PERSON], [INFO], потребує матеріальної допомоги, а її мати за станом здоров'я може надавати матеріальну допомогу дитині, то є підстави для стягнення з відповідача в судовому порядку аліментів на утримання дитини. А тому, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь опікуна фізичних чи юридичних осіб, залежно від форми влаштування дитини, аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів їх заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі даного позову - 08.05.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно п.14 ст.3 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року, орган опіки та піклування звільнений від сплати судового збору за подання до суду даного позову. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір», передбачено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1762 грн.); за подання до суду позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 1762 грн. Враховуючи, що позов задоволено повністю на користь позивача, який звільнений від сплати судового збору, тому, з відповідача [PERSON] необхідно стягнути на користь держави судовий збір за позовну вимогу немайнового характеру (відібрання дитини без позбавлення батьківських прав) - 1762 грн. та за позовну вимогу майнового характеру (стягнення аліментів) - 1762 грн., а всього на загальну суму 3524,00 грн. На підставі викладеного, ст.ст.150, 170, 180 Сімейного кодексу України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», п.16, п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України, №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав», та

Outcome: approved