Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-18 00:00:00

В січні 2018 року [PERSON] , (надалі - Позивач) через свого представника - адвоката Баранівську В.В. звернулась до суду з позовом до Київського пансіонату ветеранів праці, про поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення моральної ш коди. Позовні вимоги Позивача обґрунтовані тим, що вона 15.01.2018 року була прийнята тимчасово на посаду соціального працівника до Київського пансіонату ветеранів праці. 15.03.2018 року була переведена на постійну роботу, а з 05.04.2019 року була переведена на посаду заступника директора з гуманітарних питань. 08.07.2020 року [PERSON] було звільнено із займаної посади згідно пункту 3 статті 40 КЗпП України, що Позивач вважає грубим порушенням її трудових прав, наказ про звільнення - незаконним та таким, що підлягає скасуванню, а дії директора Пансіонату [PERSON] - порушенням законодавства про працю. Підставою для звільнення Позивача передувала наявність двох наказів про притягнення її до дисциплінарної відповідальності. Позивач вважає вказані накази незаконними та протиправними, виходячи з тих підстав, що нею не порушувалася трудова дисципліна та правила внутрішнього трудового розпорядку, до розгляду питання про застосування дисциплінарного стягнення вона не залучалася, не мала можливості надати пояснення або іншим чином захистити свої права під час розгляду питання про притягнення її до дисциплінарної відповідальності. Крім того, Позивач вказує, що в її діях відсутній склад дисциплінарного проступку, оскільки Відповідачем не доведено порушення або неналежне виконання покладених на Позивача трудових обов`язків, не встановлено вину Позивача, не встановлено причинного наслідкового зв`язку діями (бездіяльністю) та порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків, а тому звільнення Позивача є незаконним. Також Відповідачем при звільненні Позивача не було врахованого того факту, що [PERSON] має статус переселенця та сама виховує дітей до 14 років і іншої можливості утримувати себе та дітей не має, окрім заробітної плати. Позивач також зазначила про те, що враховуючи факт незаконного її звільнення, а також те, що вона є одинокою матір`ю, що самостійно виховує та утримує 2 дітей і не мала іншого доходу, окрім заробітної плати, яку втратила, розмір моральної шкоди, спричинений діями Відповідача становить 20000,00 грн. На підставі вищенаведеного Позивач просила суд: визнати дії директора Київського пансіонату ветеранів праці щодо її звільнення з посади заступника директора з гуманітарних питань в порядку п.3 ст.40 КЗПп України незаконними та скасувати кадровий наказ директора Київського пансіонату ветеранів праці №361-к від 08.07.2020 року; поновити її на посаді заступника директора з гуманітарних питань Київського пансіонату ветеранів праці; стягнути Відповідача на користь Позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 08.07.2020 року до дня поновлення на роботі, моральну шкоду в розмірі 20000,00 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 10000,00 грн. та судові витрати по справі. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 19.10.2020 року відкрито провадження у справі, призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник Відповідача проти позову заперечував, надавши суду Відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що на Позивача було накладено два дисциплінарних стягнення, які вона не оскаржувала. Перша догана Позивачу була оголошена згідно з Наказом №78-0 від 22.05.2020 року за невиконання обов`язків, передбачених п.п.1.8, 2.1, 2.8 посадової інструкції заступника директора з гуманітарних питань. Друга догана була оголошена Позивачу згідно з наказом №91-0 від 19.06.2020 року за невиконання обов`язків, передбачених п.п.1.8, 2.1., 2.4, 2.5 посадової інструкції заступника директора з гуманітарних питань. Наказ №361-к від 08.07.2020 року про звільнення Позивача згідно з п.3 ст.40 КЗпП України був виданий на підставі результатів службового розслідування від 07.07.2020 року. Відповідач вважає, що дії Позивача по не виконанню нею обов`язків є систематичними, оскільки раніше до неї застосовувались заходи дисциплінарного стягнення, а тому трудовий договір, укладений між Відповідачем та Позивачем міг бути розірваний відповідно до п. 3 ст. 40 КЗпП України. Крім того, з матеріалів особової справи Позивача за час роботи в пансіонаті жодних документів з боку позивача, які б підтверджували статус одинокої матері не подавалися. У зв`язку з викладеним, представник Відповідача вважав, що звільнення Позивача за пунктом 3 ст. 40 КЗпП України відбулося згідно з чинним законодавством, підстави для скасування кадрового наказу № 361-к від 08.07.2020 року відсутні, оскільки суд, як і будь-який інший орган з розгляду трудових спорів, не має адміністративних повноважень, тому він не може скасовувати накази та змінювати підстави розірвання трудового договору. Якщо звільнення з роботи проведено з порушенням закону, суд, не скасовуючи наказу і не змінюючи підстав припинення трудового договору, зобов`язаний поновити працівника на попередній роботі. У зв`язку з вищевикладеним перша вимога про визнання дій директора Київського пансіонату ветеранів праці щодо її звільнення з посади заступника директора з гуманітарних питань в порядку п.3 ст.40 КЗПп України незаконними та скасувати кадровий наказ директора Київського пансіонату ветеранів праці №361-к від 08.07.2020 року не пдлягає задоволенню. Друга, третя, четверта та сьома вимога Позивача також не підлягають задоволенню, оскільки є похідними від першої вимоги. Вимога щодо стягнення з Відповідача на користь Позивача витрат на правову допомогу є не підтвердженою жодними доказами та є похідної від першої вимоги, у зв`язку з чим у її задоволенні також необхідно відмовити. З цих підстав представник Відповідача просив суд відмовити Позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Представник Позивача надала до суду відповідь на відзив де вказувала на те, що обставини наведені у відзиві на позовну заяву не підтверджують легітимність дій Відповідача при звільненні позивача, а свідчать про недбале умисне ставлення до позбавлення позивача роботи, а долучені документи не містять жодного аргументованого доводу на підтвердження законності дій Відповідача щодо притягнення до відповідальності Позивача та звільнення її з роботи. В судовому засіданні представник позивача повністю підтримала вимоги позову, просила суд про його задоволення. Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Допитана в якості свідка [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що працює у Відповідача на посаді бухгалтера та знає Позивача 1 рік. 07.05.2020 року за доповідною складала інвентаризаційну перевірку, оскільки було виявлено відсутність ноутбука, у зв`язку з чим було складено Акт. Не може охарактеризувати Позивача, оскільки безпосередньої з нею спілкувалась рідко. [PERSON] охарактеризувати може позитивно, працює з лютого 2020 року, з цього часу нічого не змінилося, на неї тиск не здійснюється. Відомо, що Позивача звільнили. Входила до складу комісії, яка вирішувала питання щодо зникнення ноутбуку. За результатами висновку була винесена догана. Ноутбук був повернутий після складення Акту. Коли саме складався Акт не пам`ятає. Допитана судом в якості свідка [PERSON] пояснила, що знайома з Позивачем. В нормальних відносинах працювала з червня 2019 року та звільнилась в кінці липня 2020 року. Працювала інспектором по кадрах, а потім соціальним працівником. Звільнилась за власним бажання. Позивача характеризує позитивно. [PERSON] характеризує негативно, оскільки він упереджено ставився до працівників. Позивача було звільнено після винесення їй доган. Директору писали багато пояснювальних та доповідних щодо передачі паспортів. Позивач була присутня. Передавали паспорти, щоб родичі оформили доручення від імені підопічних на отримання пенсії. Раніше виписувались соціальним працівником та підписувався директор. Одна із підопічних була недієздатна, а передавали документи її дочці. Документи передавали для оформлення довіреності. Після передачі документів директор почав кричати і вони забрали документи назад. Позивач була безпосереднім керівником свідка. Пояснення переписувала за вказівкою [PERSON] . Бачила в особовій справі копії свідоцтва про народження дітей Позивача. Сама передавала паспорти підопічних, ніхто вказівок не давав. Їй теж винесли догану, у зв`язку з чим вона звільнилася. Допитаний в якості свідка [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що з Позивачем знайомий, працює в пансіонаті з квітня 2020 року, вперше познайомився, коли Позивач принесла ноутбук йому як завхозу. Пояснень не надавала. Чому її звільнили не знає. Нинішнє керівництво характеризує позитивно. Складав рапорт щодо передачі якихось документів Позивачем людям. По камерам було видно, як Позивач виходила спілкуватись з якимись людьми. Щодо чисельних звільнень не відомо. За останні місяці в пансіонаті спостерігаються покращення. Не пам`ятає, який писав рапорт. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що працює в пансіонаті з 20.03.2020 року на посаді заступника директора з медичної частини. З цього часу знайомий з Позивачем. Підставою для звільнення Позивача слугували 3 догани. Відсутність ноутбуку була виявлена під час інвентаризації. Спочатку Позивач відмовились повертати ноутбук і сказала, що працює на ньому, після чого звернулись до Управління поліції. Відомо, що звільнили Позивача після 3 догани. Позивач не казала, що віддала паспорти. З цього приводу також викликали поліцію. З Позивачем спілкувались на нарадах. Характеристику Позивачу надати не може, але вона як заступник директора допустила неприпустиму поведінку. За рік були звільнені за згодою сторін або за власним бажанням 10, 11 чоловік, але це не багато. Факти тиску на працівників невідомі. Директора може охарактеризувати позитивно. Розслідування зникнення ноутбука проводилось за йог участі. Відсутність ноутбука є не припустимим порушенням законодавства. Позивач нікого не повідомила про те, що забере ноутбук. Відомо, що позивач не є матір`ю одиначкою. Допитаний в якості свідка [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що працює в пансіонаті інженером 11 місяців. Відомо, що Позивача звільнили за винесені їй догани. Написав рапорт, що не може передати за актом ноутбук, бо він у Позивача. На наступний день вона його принесла і вони відмітили, що він у [PERSON] . Заслухавши представника позивача, представника відповідача, допитавши свідків, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: partial