Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

В червні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив постановити рішення, яким стягнути з [PERSON] аліменти на його користь на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі по 1000 грн. на кожну дитину окремо, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з даним позовом; стягнути з [PERSON] на його користь аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] за минулий період у сумі 14106 грн. 60 коп. В обґрунтування позову вказав, що в період з 22 травня 1998 року по 07 березня 2014 року він з відповідачкою перебував в зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Вони з відповідачкою припинили сімейні відносини, діти залишилися проживати разом з ним та перебувають на повному його матеріальному забезпеченні, матеріальну допомогу в добровільному порядку відповідачка не надає. Тому він був вимушений звернутися до суду з даним позовом. Позивач надав суду заяву про розгляд справи без його участі позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином у встановленому законом порядку у відповідності до п. 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України, а тому зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Встановлено, що в період з 22 травня 1998 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 24 лютого 2014 року було розірвано (а.с.9). Від сімейно-шлюбних відносин у подружжя народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] (а.с.7) та [PERSON], [INFO] (а.с.10). На підставі Висновку Дніпропетровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області вих. № 1-39-272/0/290-15 від 24.02.2015 року щодо визначення місця проживання дітей (а.с.12-13), неповнолітні діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] проживають разом з батьком [PERSON], [INFO] за адресою: [ADDRESS] та знаходяться на його повному утриманні. Відповідачка добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, проживає окремо від сімї. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст. 181 СК України аліменти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дітей; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів та те, що розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму відповідно до віку дитини, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України. Відповідачка працездатна, офіційно не працює, тому, на підставі викладеного та враховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає за необхідне частково задовольнити вимоги позивача, стягнувши аліменти з відповідачки на утримання дітей у розмірі по 500 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи стягнення з 23 червня 2015 року і до повноліття дітей. Що стосується позовних вимог про стягнення заборгованості по аліментам за минулий період, то вони задоволенню не підлягають, оскільки відсутні підстави їх стягнення,які передбачені діючим законодавством . Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 243 грн. 60 коп., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду.

Outcome: partial