Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

До Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області звернулося публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що відповідно до умов договору № DNA8R7214060684 від 30 березня 2013 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 11601 грн. 79 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У зв'язку з порушенням Позичальником умов договору станом на 15 січня 2015 року заборгованість перед банком становить 7899 грн. 19 коп.: 6066 грн. 62 коп. - заборгованість за кредитом; 4 грн. 52 коп. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 708 грн. 14 коп. - заборгованість за комісією; 267 грн. 57 коп. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань; 500 грн. - штраф (фіксована частка); 352 грн. 34 коп. - штраф (процентна складова), яку позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь. Також позивач просив стягнути з відповідача понесені ним судові витрати, а саме судовий збір, сплачений ним під час подання позовної заяви. Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник позивача подала заяву про розгляд справи без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи у відповідності до ч. 5 ст. 74 Цивільного процесуального кодексу України повідомлений належним чином, причини неявки в судове засідання не повідомив, заяву про розгляд справи без його участі не надав. В порядку ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 30 березня 2013 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» (Банк) та [PERSON] (Позичальник) було укладено договір № DNA8R7214060684, згідно з умовами якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 11601 грн. 79 коп. на строк до 29 березня 2016 року з умовами сплати відсотків за його користування у розмірі 0,12% річних. Погашення заборгованості згідно з умовами договору здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інших витрат згідно умов договору. Окрім того умовами договору передбачено сплату Позичальником щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту (а.с 5). Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Уклавши із публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності [PERSON] порушив договірні зобов`язання, що призвело до виникненя заборгованості, яка станом на 15 січня 2015 року становить 6779 грн. 28 коп.: 6066 грн. 62 коп. - заборгованість за кредитом ( в тому числі 1227 грн. 51 коп. прострочене тіло кредиту); 4 грн. 52 коп. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 708 грн. 14 коп. - заборгованість за комісією, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 4). Згідно з ч.2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами (з ростроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. У зв'язку з порушення позичальником порядку погашення заборгованості, про що свідчить наявність простроченого тіла кредиту в сумі 1227 грн. 51 коп., вимоги позивача про дострокове повернення залишку кредиту, нарахованих відсотків та заборгованості по комісії є законним та обґрунтованими. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Умовами та правилами надання банківських послуг, які є невід'ємною частиною договору, передбачено відповідальність за невиконання зобов'язання. Так п. 2.4.5.1 встановлено, що у випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту, Позичальник сплачує Банку пеню у розмірі 0,15 % від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожний день прострочки, але не менше 1 гривні (а.с.6-15). Згідно з розрахунком позивача за порушення строків повернення кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом відповідно до умов договору станом на 15 січня 2015 року нараховану пеню в сумі 267 грн. 57 коп. (а.с.4). Доказів повернення кредиту на день ухвалення рішення сторонами суду не надано. У зв'язку з цим суд вважає вимоги позивача в частині стягнення з відповідача на користь Банку заборгованості за кредитом, процентами за користування кредитними коштами, комісії та пені законними та обґрунтованими. Пунктом 2.4.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, які є невід'ємною частиною договору також передбачено, що при порушенні Позичальником строків платежів за будь-яким з грошових зобов'язань, передбачених Договором більше ніж на 90 днів, Позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. Позивачем надано розрахунок штрафу: 500 грн. (фіксована частина) та 352 грн. 34 коп. (процентна складова). При цьому процентна складова, а саме 5% розрахована від ціни позову, в тому числі, на суму пені. Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України пеня є видом забезпечення виконання зобов'язання, а не сумою заборгованості. Нарахування штрафу у виді 5% від суми пені є по суті нарахуванням процентів на неустойку, що згідно з ч. 2 ст. 550 Цивільного кодексу України не допустимо. У зв'язку з цим, суд вважає, що штраф у виді 5% від суми заборгованості може бути нарахований лише на суму заборгованості за кредитом, процентам за користування кредитними коштами та комісії. А тому суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідача суми штрафу у виді процентної складової 5% від суми нарахованої пені необґрунтованими, оскільки вони не відповідають вимогам діючого законодавства та умовам договору. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача суми штрафу суд виходить з наступного розрахунку: 500 грн. - фіксована складова штрафу та 5% від суми заборгованості (6779 грн. 28 коп.) - 338 грн. 96 коп. Саме ці суми штрафу підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають частковому задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд приймає до уваги, що позов задоволено частково, а тому згідно з ч.1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог та підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: partial