Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-18 00:00:00

В червні 2021 року до суду надійшла цивільна справа за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до [PERSON] про відшкодування шкоди. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 21 грудня 2016 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» та [PERSON] був укладений договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0402-16-00142, предметом якого є страхування транспортного засобу «Volkswagen Polo», державний номер [NUMBER] . 01 грудня 2017 року у м. Дніпро відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Volkswagen Polo», державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «ВАЗ», державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Відповідно до постанови Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська № 200/22088/17 від 16.01.2018 року [PERSON] було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. З заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку звернувся страхувальник та надав всі необхідні документи. На підставі даної заяви та надання потерпілою стороною документів було складено страховий акт. На підставі вище зазначеного страхового акту Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» здійснила виплату страхового відшкодування в розмір 51653 грн. 42 коп. На момент ДТП цивільна відповідальність [PERSON] була застрахована у АТ «СГ`ТАС», яка сплатила на користь позивача страхове відшкодування вартості відновлювального ремонту в розмірі 37901 грн. 72 коп. (матеріальний збиток). Після чого позивач отримав різницю непокритого ремонту в розмірі: 51653 грн. 42 коп. - 37901 грн. 72 коп. = 13751 грн. 70 коп. Даний залишок відшкодовується безпосередньо винуватцем ДТП, тобто відповідачем. На підставі зазначеного позивач просить суд стягнути з [PERSON] на його користь, в якості відшкодування шкоди 13751 грн. 70 коп. та сплачену суму судового збору. Представник позивача у судове засідання не з`явився, просив розглянути справу без його участі, на позові наполягав у повному обсязі, не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з`явився. Заяву про слухання справи за його відсутністю не надав. Про час і місце слухання справи повідомлений належним чином - у відповідності до вимог ч. 6, п. 2 ч. 7 ст. 128, ч. 9 ст. 130 ЦПК України, судовими повістками про виклик за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання. Відповідно до ст.280 ЦПК судом прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечував. Враховуючи вищенаведене і прийняття судом ухвали про заочний розгляд справи, справа підлягає розгляду в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи. В судовому засіданні досліджені всі докази, подані учасниками справи. Клопотання про витребування і дослідження інших доказів до суду не надходило. Суд постановляє рішення на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач не надав ні відзиву, ні заперечень за позовом, тому обставини, на які посилається позивач за текстом позовної заяви суд вважає доведеними. Дослідивши наявні у справі письмові докази та оцінивши їх в сукупності суд приходить до наступних висновків. У судовому засіданні встановлено, що 21 грудня 2016 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» та [PERSON] був укладений договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0402-16-00142, предметом якого є страхування транспортного засобу «Volkswagen Polo», державний номер [NUMBER] (а.с. 5-6). 01 грудня 2017 року у м. Дніпро відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Volkswagen Polo», державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «ВАЗ», державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Постановою Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська № 200/22088/17 від 16.01.2018 року [PERSON] було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 11). Відповідно до вимог ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. 04.12.2017 власник транспортного засобу «Volkswagen Polo», державний номер [NUMBER] , [PERSON] звернувся до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» із заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку та виплату страхового відшкодування (а.с. 13). На підставі страхового акту № ССКА-4755 та розрахунку до нього Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» здійснено виплату страхового відшкодування на суму 51653,42 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 34960 від 26.12.2017 р. (а.с. 27-29). Цивільно-правова відповідальність [PERSON] щодо транспортного засобу «ВАЗ», державний номер [NUMBER] , була застрахована в АТ «Страхова група «ТАС» (поліс №АК/9228192), яка за заявою на виплату страхового відшкодування в порядку регресу виплатила 37901 грн. 72 коп., що підтверджується листом АТ «Страхова група «ТАС» від 04.05.2018року вих. №4347 (ар.с.12) Отже, сума невідшкодованого матеріального збитку складає: 13751 грн. 70 коп. (51653 грн. 42 коп. - 37901 грн. 72 коп.). Ст.16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права та інтересу. Способами захисту в тому числі є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної шкоди. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Позивач виконав усі взяті на себе зобов`язання, виплативши птерпілому в ДТП страхове відшкодування. Відповідно до частини першої статті 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Аналогічні положення містяться в частині першій статті 990 ЦК України. Згідно зі статтями 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. Таким законом, зокрема, є норми статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування», відповідно до яких до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди, така правова позиція, викладена в постанові Верховного суду № 755/9320/15-ц від 30 січня 2019 року Тому, страхове відшкодування в розмірі 13751 грн. 70 коп. підлягає стягненню з відповідача, оскільки відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Ні відзиву, ні заперечень проти позову відповідачем не надано, тому доводи позивача щодо невиконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором, а також розміру платежів нічим не спростовуються і ці обставини слід вважати доведеними. За таких обставин позов заявлено обґрунтовано та у відповідності до вимог чинного законодавства, тому він підлягає задоволенню у повному обсязі. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, то відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved