Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-12 00:00:00

В червні 2019 року позивач [PERSON] звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва із позовом до Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Грошової Світлани Василівни (далі по тексту - відповідач), третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про зобов`язання вчинити дії. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є споживачем послуг ПАТ «Платинум Банк» та має вклади у зазначеному банку, а саме - за ощадним (депозитним) сертифікатом серії А № 002122 від 15.09.2016 р. на суму 14400,00 доларів США зі строком повернення вкладу 03.04.2017 р. та за договором про розміщення вкладу «Строковий» № 00494683 від 30.09.2016 р. на суму 7178,45 євро зі строком повернення вкладу 19.03.2017 року. Оформлюючи вказані депозитні вклади, позивач мав на меті збереження своїх заощаджень для витрат на оперативне втручання - ендопротезування правого тазостегнового суглоба. Однак, до закінчення строку його вкладів, 24.02.2017 року Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення № 743 про початок процедури ліквідації ПАТ «Платинум Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду з питань ліквідації банку Ірклієнко Ю.П. У подальшому, кредиторські вимоги позивача були внесені до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Платинум Банк» та включені до четвертої черги задоволення вимог кредиторів. Проте, такі дії відповідача порушують права вкладника, оскільки вимоги [PERSON] мають бути віднесені до першої черги, а кошти, що були зібрані для лікування позивача, і їх неповернення спричинило шкоду здоров`ю позивача. Також позивач зазначав, що він неодноразово звертався до відповідача із вимогою про включення його до першої черги реєстру акцептованих вимог кредиторів та повідомляв, що обмеження доступу до його власних коштів прямо загрожує його здоров`ю. Посилаючись на викладене позивач просив суд зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ПАТ «Платинум Банк» Грошову С. В. включити частину кредиторських вимог [PERSON] у сумі 415401,80 грн. як таких, що виникли внаслідок заподіяння шкоди здоров`ю, та подати для затвердження виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб зміни до Реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Платинум Банк» щодо включення частини кредиторських вимог [PERSON] до першої черги. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 14.06.2019 року позов [PERSON] було передано на розгляд Шевченківського районного суду міста Києва за підсудністю. Ухвалою суду від 23.07.2019 року позовну заяву було залишено без руху. Ухвалою суду від 03.09.2019 року було відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 17.10.2019 року. 11.10.2019 року позивач звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності. 17.10.2019 року від відповідача надійшов відзив на позов, в якому представник відповідача позов не визнав та заперечував проти його задоволення. При цьому зазначав, що дійсно Національним банком України було прийнято рішення № 14-рш/БТ «Про віднесення ПАТ «Платинум Банк» до категорії неплатоспроможних», а в подальшому на підставі рішення Правління НБУ від 23.02.2017 року № 95-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Платинум Банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення від 24.02.2017 року № 743, згідно з яким розпочато процедуру ліквідації банку. При цьому позивача було включено до реєстру акцептованих вимог кредиторів та віднесено його вимоги до четвертої черги, що підтверджується довідкою від 08.06.2017 року № 10/4986. Також зазначив, що частина вимог позивача - у сумі 200 000,00 грн. була йому відшкодована Фондом гарантування вкладів фізичних осіб у межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами фізичних осіб. Вважав вимоги позивача про включення його саме до першої черги помилковими та необґрунтованими. 17.10.2019 року розгляд справи було відкладено на 09.12.2019 року у зв`язку із перебуванням судді на лікарняному. 05.11.2019 року від представника третьої особи надійшли письмові пояснення по справі. Ухвалою суду від 09.12.2019 року було закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті на 13.02.2019 року. В судове засідання 13.02.2020 року позивач не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності. Відповідач та третя особа в судове засідання 13.02.2019 року не з`явились, про дату, час і місце судового засідання були повідомлені належним чином. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є держателем іменного ощадного (депозитного) сертифікату № 002122 від 15.09.2016 року, який виданий ПАТ «Платинум Банк» на суму 14400,00 доларів США, із процентною ставкою 9,5 % річних та строком обігу сертифіката з 15.09.2016 року по 19.03.2017 року. Відповідно до вказаного сертифікату банк зобов`язується після закінчення встановленого у даному сертифікаті строку обігу повернути держателю суму вкладу у повному обсязі та виплатити проценти у валюті вкладу. 30.09.2016 року між [PERSON] (за договором - вкладник) та ПАТ «Платинум Банк» (за договором - банк) було укладено договір про розміщення вкладу «Строковий» № 00494683, відповідно до якого банк приймає від вкладника грошову суму у розмірі 7178,45 євро на вкладний рахунок № [NUMBER] та зобов`язується повернути вклад та сплатити проценти за його користування на умовах та порядку, передбачених цим договором. Пунктами 2.2, 2.3 вказаного договору визначено строк зберігання вкладу - з дати його внесення вкладником до дати повернення вкладу - 03.04.2017 року та процентна ставка за вкладом у розмірі 9 % річних. При цьому виплата нарахованих процентів здійснюється в кінці строку зберігання вкладу шляхом перерахування на картковий/поточний рахунок вкладника (п. 2.4 договору). Договір набуває чинності з моменту його укладання, в частині зберігання вкладу - з моменту його внесення вкладником, і діє до моменту повернення вкладнику всієї наявної суми вкладу, а в частині розрахунків - до повного виконання грошових зобов`язань (п. 4.1). На підставі рішення Правління Національного банку України від 10 січня 2017 року № 14-рш/БТ «Про віднесення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЛАТИНУМ БАНК» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 11 січня 2017 року № 85 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ПЛАТИНУМ БАНК» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку». Згідно з даним рішенням розпочато процедуру виведення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЛАТИНУМ БАНК» (далі - ПАТ «ПЛАТИНУМ БАНК») з ринку шляхом запровадженням в ньому тимчасової адміністрації на один місяць з 11 січня 2017 року до 10 лютого 2017 року включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ «ПЛАТИНУМ БАНК», визначені статтями 37-39 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Ірклієнку Юрію Петровичу на один місяць з 11 січня 2017 року до 10 лютого 2017 року включно. 01.03.2017 року в газеті Голос України № 39 (6544) вийшло оголошення про ліквідацію ПАТ «Платинум Банк» та відкликання банківської ліцензії банку. В судовому засіданні встановлено і не заперечувалось сторонами, що Фонд здійснив часткову виплату вкладів позивачу у розмірі 200 000,00 грн. Інша частина вимог [PERSON] у сумі 408162,45 грн. на підставі довідки про залишок на рахунку від 08.06.2017 року в сумі 7323,43 Євро та 14752,12 доларів США, була включена Уповноваженою особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб банку до четвертої черги реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Платинум Банк», як сума, що перевищує граничний розмір відшкодування Фондом. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач зазначав, що кошти, які знаходились на депозитних рахунках відповідача у сумах 14400,00 доларів США та 7148,45 євро, (еквівалент із урахуванням відсотків за розрахунком позивача складає 415 401,80 грн.), передбачались для оперативного втручання та лікування позивача, який має інвалідність, а тому його кредиторські вимоги повинні бути внесені банком до першої черги реєстру акцептованих вимог ПАТ «Платинум Банк», як такі, що виникли внаслідок заподіяння шкоди здоров`ю вкладника. З цього приводу суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 3 ст. 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі по тексту - Закон) відносини, що виникають у зв`язку із створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, регулюються цим Законом, іншими законами України, нормативно-правовими актами Фонду та Національного банку України. Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону вкладник - це фізична особа, яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката. Частиною 1 ст. 26 Закону встановлено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Уповноважена особа Фонду складає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку (ч. 1 ст. 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»). Відповідно до ч. 5 ст. 45 Закону протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються. У разі призначення уповноваженої особи Фонду, якій делеговано Фондом повноваження щодо складення реєстру акцептованих вимог кредиторів, кредитори заявляють про свої вимоги до банку такій уповноваженій особі Фонду. Згідно з ч. 2 ст. 49 Закону протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону Фонд здійснює такі заходи: визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення; відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів; складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду. Частиною 1 ст. 52 Закону передбачено, що кошти, одержані в результаті ліквідації та продажу майна (активів) банку, спрямовуються Фондом на задоволення вимог кредиторів у такій черговості: 1) зобов`язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю громадян; 2) грошові вимоги щодо заробітної плати, що виникли із зобов`язань банку перед працівниками до прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; 3) вимоги Фонду, що виникли у випадках, визначених цим Законом, у тому числі покриття витрат Фонду, передбачених пунктом 7 частини другої статті 20 цього Закону; 4) вимоги вкладників - фізичних осіб (у тому числі фізичних осіб - підприємців), які не є пов`язаними особами банку, у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом; 5) вимоги Національного банку України, що виникли в результаті зниження вартості застави, наданої для забезпечення кредитів рефінансування; 6) вимоги фізичних осіб (у тому числі фізичних осіб - підприємців), які не є пов`язаними особами банку, платежі яких або платежі на ім`я яких заблоковано; 7) вимоги інших вкладників, які не є пов`язаними особами банку, юридичних осіб - клієнтів банку, які не є пов`язаними особами банку; 8) інші вимоги, крім вимог за субординованим боргом; 9) вимоги кредиторів банку (фізичних осіб, у тому числі фізичних осіб - підприємців, а також юридичних осіб), які є пов`язаними особами банку; 10) вимоги за субординованим боргом. Судом встановлено, що Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ПАТ «Платинум Банк» кредиторські вимоги фізичної особи [PERSON] були включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів банку до четвертої черги, як вимоги вкладника, що перевищують гарантовану суму, виплачену Фондом (200 000,00 грн.). При цьому слід зазначити, що кредиторські вимоги позивача виникли на підставі правочинів, а саме - ощадного (депозитного) сертифікату серії А № 002122 від 15.09.2016 року та договору про розміщення вкладу № 00494683 від 30.09.2016 року, а тому вони є вимогами вкладника банку, а не є вимогами про відшкодування заподіяної позивачу шкоди, як він вважає. Так, на підтвердження заподіяння шкоди здоров`ю позивач надав виписку з історії хвороби про те, що відповідно до обстеження, протягом року стан суглоба погіршився; висновок лікаря щодо проведення операції; довідку медичного центру «Клініка «Гарвіс»; договір про надання медичних послуг № 37/гаа/17 від 27.11.2017 р.; рахунок на оплату ендопротеза № 203 від 11.09.2017 року; перелік обов`язкового обстеження на операцію. Разом із тим, з аналізу норм Закону вбачається, що для включення позивача до першої черги акцептованих вимог кредиторів, необхідно, щоб шкода здоров`ю позивача була заподіяна діями ПАТ «Платинум Банк». Проте, позивачем не доведено факту спричинення йому шкоди здоров`ю саме діями ПАТ «Платинум Банк» під час віднесення банку до категорії неплатоспроможних та введення у банку процедури тимчасової адміністрації (ліквідації). Навпаки, як зазначав сам позивач, наявне у нього захворювання (що потребує оперативного втручання) виникло у [PERSON] до визнання банку неплатоспроможним. В процесі судового розгляду не встановлено обставин заподіяння шкоди життю та здоров`ю позивача з боку ПАТ «Платинум Банк», а тому позовні вимоги є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на вимогах закону. Згідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Outcome: dismissed