Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-29 00:00:00

До Василівського районного суду звернулося ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Василівського міжрайонного району електричних мереж із позовом до [PERSON] у якому зазначено наступне. 18 травня 2017 року між ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Василівського ВСП Василівський РЕМ та [PERSON] укладено договір про користування електричною енергією №06300062 за адресою відповідача: [ADDRESS] . Відповідач має заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 3 917,22 грн. Заборгованість виникла за несплату за спожиту електричну енергію за період з 30 березня 2018 року по 31 грудня 2018 року. Відповідно до п.10.7 Договору, будинок відповідача був відключений від електромережі за заборгованість за спожиту електричну енергію та самовільне підключення до електромережі позивача. Відключення будинку відповідача перед складанням акту про порушення було здійснено 18 лютого 2019 року. 08 липня 2019 року представниками енергопостачальника у присутності [PERSON] було виявлено порушення Правил РРЕЕ, а саме, порушення відповідачем Правил РРЕЕ, здійснення самовільного підключення електроустановки до електричної мережі ПАТ «Запоріжжяобленерго», без порушення схеми обліку, після припинення електропостачання за заборгованість за спожиту електричну енергію. Самовільне підключення виконане на опорі ВЛ-0,4 кВ. Складено акт про порушення №00143531 від 08 липня 2019 року, який підписаний трьома представниками оператора системи розподілу та [PERSON] 19 липня 2019 року було проведено засідання комісії з розгляду Акту про порушення та прийнято рішення, що споживач причетний до порушення. Відповідач на засідання комісії з`явився. Розрахунок по акту здійснено відповідно до підпункту в) п.3.3 за порушення, передбачене підпунктом 4 пункту 3.1 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричної енергії затвердженою постановою НКРЕ України від 04.05.2006р. №562 та зареєстрована Мінюсті України 04.07.2006р. №782/12656 (надалі - Методика). Розрахунок здійснено з наступного дня за днем відключення від електромережі будинку (18.02.2019), а саме з 19 лютого 2019 року по 08 липня 2019 року, включно по день усунення порушення на момент складання акту, нараховано за актом 733 кВт/год на суму 3 385 грн.06 коп. Рішення комісії оформлено протоколом засідання комісії №143 від 19 липня 2019 року. Відповідачем було укладено угоду про визнання боргу №А002301, при цьому вона отримала на руки протокол засідання комісії, розрахунок по акту, рахунок на суму 3 385,06 грн., повідомлення про передачу до суду у випадку не оплати рахунку протягом вказаного терміну, а саме 30 днів та угоду про визнання боргу. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь суму за спожиту електричну енергію в сумі 3 917 грн. 22 коп., суму вартості не облікованої електроенергії в сумі 3 385 грн. 06 коп., а також судовий збір у розмірі 1 921,00 грн.. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, проте суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити за підставами, викладеними в позовній заяві, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про причини неявки суду не відомо, про дату, час та місце розгляду справи було повідомлено своєчасно та належним чином, відзив на позов не подано. Суд, згідно ст.ст.128, 223, 280 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу та ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що дана позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно вимог ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно ст.80 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1); докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (частина 5). Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ст.3 ЦК України, однією із засад цивільного законодавства є свобода договору. Частиною 2 ст.6 ЦК України передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Судом встановлено, що [PERSON] проживає та зареєстрована по [ADDRESS] (а.с.36) та була споживачем електричної енергії за даною адресою, що постачалася їй ВСП ПАТ «Запоріжжяобленерго» Василівським РЕМ. 18 травня 2017 року між ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Василівського ВСП Василівський РЕМ та [PERSON] укладено договір про користування електричною енергією №06300062 за адресою відповідача: [ADDRESS] (а.с.6-7). 08 липня 2019 року представниками енергопостачальника у присутності [PERSON] було виявлено порушення Правил РРЕЕ, порушення відповідачем Правил РРЕЕ, здійснення самовільного підключення електроустановки до електричної мережі ПАТ «Запоріжжяобленерго», без порушення схеми обліку, після припинення електропостачання за заборгованість за спожиту електричну енергію. Самовільне підключення виконане на опорі ВЛ-0,4 кВ та зафіксовано на фотоапарат». Позивачем складено акт про порушення №00143531 від 08 липня 2019 року, який підписаний трьома представниками оператора системи розподілу та [PERSON] . Факт порушення відповідачем не заперечувався (а.с.16-20). 19 липня 2019 року було проведено засідання комісії з розгляду Акту про порушення та прийнято рішення, що споживач причетний до порушення. Відповідач на засідання комісії з`явився. Розрахунок по акту здійснено відповідно до підпункту в) п.3.3 за порушення, передбачене підпунктом 4 пункту 3.1 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричної енергії затвердженою постановою НКРЕ України від 04.05.2006р. №562 та зареєстрована Мінюсті України 04.07.2006р. №782/12656. Розрахунок здійснено з наступного дня за днем відключення від електромережі будинку (18.02.2019), а саме з 19 лютого 2019 року до 08 липня 2019 року, включно, до дня усунення порушення на момент складання акту. Нараховано за актом 733 кВт/год. на суму 3 385 грн.06 коп. Рішення комісії оформлено протоколом засідання комісії №143 від 19 липня 2019 року (а.с.27). Відповідач має заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 3 385 грн. 06 коп.. Заборгованість виникла за несплату за спожиту електричну енергію за період з 19 лютого 2019 року по 08 липня 2019 року, що підтверджується розрахунком обсягу та вартості не облікованої внаслідок порушення споживачем Правил роздрібного ринку електроенергії (а.с.28). Відповідачем було укладено угоду про визнання боргу №А002301, при цьому вона отримала на руки протокол засідання комісії, розрахунок по акту, рахунок на суму 3 385,06 грн., повідомлення про передачу до суду у випадку не оплати рахунку протягом вказаного терміну, а саме 30 днів та угоду про визнання боргу (а.с.29). Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно ст.526, ч.1 ст.527, ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинно бути виконане належним чином, належною стороною та у строк встановлений договором або законом. Згідно ст.1213 Цивільного кодексу України, електрична енергію є специфічною товарною продукцією, яку неможливо повернути в натурі. Згідно частини 2 коментованої статті, у разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки у відповідача [PERSON] , наявна заборгованість, яка до теперішнього часу у добровільному порядку не погашена, тому заборгованість за спожиту електроенергію та вартість не облікованої енергії в загальному розмірі 7 302 грн. 28 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у судовому порядку. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в сумі 1 921,00 грн.

Outcome: approved