Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житлом та зняття особи з реєстрації. Позов мотивований тим, що позивач є власником квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Відповідач є сином позивача, який у 2017 року поїхав на заробітки до Європи, наразі позивач з ним не контактує, один з одним не спілкуються, родинних стосунків не підтримують. Також позивач зазначила, що відповідач назад до України повертатись не збирається, жодної моральної чи матеріальної підтримки їй не надає. Перед від`їздом відповідач з реєстрації не знявся та зараз проживає в іншому, невідомому позивачці місці вже більше одного року, його особистих речей у цій квартирі немає. Реєстрація відповідача у квартирі позивача перешкоджає їй, як власнику квартири, на власний розсуд користуватись та розпоряджатись цією власністю. Вищевикладене й стало підставою для звернення до суду позивача із вимогою про усунення перешкод [PERSON] у здійснені нею права користування та розпорядження квартирою [ADDRESS] , шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування даним житловим приміщенням та зняттям його з реєстрації місця проживання. Ухвалою суду від 26.07.2019 вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Також даним судовим рішенням запропоновано учасникам справи надати заяви по суті справи та докази у строк, встановлений судом. У строк, визначений судом ухвалою суду від 26.07.2019, від відповідача відзив не надійшов, однак надійшла заява про визнання ним позорвних вимог. Будь-які докази по справі від відповідача на адресу суду не надійшли. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги і просив їх задовольнити, аргументуючи мотивами викладеними в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча відповідно до ст. 128 ЦПК України був повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Про причини неявки суду не повідомлено. Таким чином, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин. Однак, 16.08.2019 до суду надійшла заява від відповідача, зокрема із проханням про розгляд справи у його відсутність. Враховуючи вищевикладене, заяву [PERSON] , думку представника позивача, а також положення ст. 223 ЦПК України, суд ухвалив провести розгляд справи у відсутність відповідача (ухвала суду постановлена не виходячи до нарадчої кімнати та занесена до протоколу судового засідання). Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 49 та ч. 1 ст. 206 ЦПК України, відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. З матеріалів справи вбачається, що відповідачем подано заяву про визнання ним позовних вимог у повному обсязі до початку розгляду справи по суті, враховуючи положення ч. 2 ст. 279 ЦПК України. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на праві приватної власності, згідно із свідоцтвом на право власності № [NUMBER] , виданим 24.06.2005 на підставі рішення виконкому Вінницької міської ради № 1371 від 24.06.2005. Відповідно до довідки № 619, виданої ТОВ «УЮТ» 19.06.2019, у вищевказаній квартирі, зокрема зареєстрований [PERSON] . У судовому засіданні судом, у відповідності до ч. 1 та ч. 4 ст. 206 ЦПК України, встановлено, що визнання позовних вимог відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також є безумовним, тому приймається судом. Верховним Судом України в Постанові Пленуму № 2 від 12.06.2009 в п. 24 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляду справ у суді першої інстанції» звернуто увагу, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Отже, заслухавши пояснення представника позивача, враховуючи вищевикладене та безумовне визнання відповідачем позовних вимог, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню. Таким чином, створені відповідачем позивачу перешкоди в користуванні, володінні та розпорядженні її майном на власний розсуд, тобто повно і незаперечно здійснювати свої права користування і розпорядження майном, підлягають усуненню шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] та зняття його з реєстрації місця проживання. Враховуючи положення ч. 1 ст. 142 ЦПК України, судовий збір підлягає поверненню позивачу з державного бюджету в розмірі 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову - 384, 20 гривень. Доказів понесення учасниками справи інших судових витрат суду не надано. Враховуючи наведене,

Outcome: approved