Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-02 00:00:00

До Вільнянського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява [PERSON] до Публічного акціонерного товариство «Дельта Банк», треті особи: Вільнянський районний відділ державної виконавчої служби Запорізької області, [PERSON] про захист прав споживачів, визнання зобов`язання виконаним. Позов обґрунтовано тим, що 04 травня 2006 року між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] був укладений споживчій кредитний договір №103-01/К-06, виконання якого забезпечується укладеним того ж дня між ТОВ «Український промисловий банк» та позивачкою договором поруки № 103-01/П-06. 30 червня 2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» та Національним банком України укладено договір про передачу активів та кредитних зобов`язань ТОВ «Укрпромбанк» на користь АТ «Дельта Банк», на підставі чого в липні 2012 року АТ «Дельта Банк» звернувся з позовом до позивачки та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 78737,27 грн. 10 жовтня 2012 року заочним рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області у цивільній справі №0808/2663/2012 позовні вимоги АТ «Дельта Банк» задоволено, стягнуто солідарно з позивачки та [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 72737,27 грн. та судові витрати у розмірі 787,37 грн. Позивач наголошує, що виконавче провадження АСВП №50883132 по стягненню з неї заборгованості закінчено на підставі фактичного виконання рішення від 10.10.2012 року у справі №0805/2663/2012, у зв`язку з чим 04 червня 2018 року [PERSON] звернулася до АТ «Дельта Банк» з заявою про надання довідки про відсутність заборгованості за кредитним договором №103-01/К-06 та підтвердження факту повного виконання зобов`язання за кредитним договором, договором поруки, та їх припинення, проте банком було проігноровано дану заяву, чим порушено право позивачки, як поручителя, який виконав зобов`язання за позичальника. Просить визнати зобов`язання [PERSON] за кредитним договором № 103/-01/К-06 від 04.05.2006 року та договором поруки №103-01/П-06 від 04.05.2006 припиненими. Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 14 серпня 2018 року позовну заяву залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків. 31 серпня 2018 року позивачем надана уточнена позовна заява з усуненими недоліками та аналогічними вимогами щодо первісного позову. 18 грудня 2018 року на адресу суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, відповідно до якої представник АТ «Дельта Банк» Єрьоміна Є.В. просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, обґрунтовуючи тим, що з моменту ухвалення рішення до повного його виконання минуло більше п`яти років, питання про розірвання кредитного договору не вирішувалось, а сума заборгованості за кредитним договором, визначена станом на 18 квітня 2012 року зросла. Відповідач зазначає, що в умовах кредитного договору вбачається нарахування процентів за користування кредитом у валюті кредиту за період з дня його надання до дня його повернення, проценти нараховуються щомісячно на фактичну заборгованість по кредиту за період з першого по останній день кожного календарного місяця. Крім того, п. 1.7 та п. 2.8 договору встановлює нарахування щомісячної комісії за управління кредитом у валюті кредиту (для кредитів у національній валюті) або у гривневому еквіваленті згідно офіційному курсу НБУ на день нарахування (для кредитів в іноземній валюті). Отже, відповідач вважає, що на теперішній час заборгованість не погашена, оскільки станом на 05.12.2018 року заборгованість за тілом кредиту нараховує 5162,46 дол. США , що відповідає 145198,97 грн., заборгованість за відсотками 6587,87 дол. США, що відповідає 185289,94 грн., сума заборгованості за комісіями 6608,01 грн., що є підставою для відмови у задоволені позовних вимог. У судовому засіданні представник позивача виклав обставини, аналогічні обставинам позову, підтримав позовні вимоги у повному обсязі та наполягав на їх задоволені. Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову на підставі визначених у відзиві обставин, підтвердила факт подання позову щодо дострокового стягнення заборгованості з позивачки. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно матеріалів справи вбачається, що 04 квітня 2006 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та [PERSON] укладено кредитний договір «Споживчий кредит з щомісячним поверненням кредиту та щомісячною сплатою процентів» № 103-01/К-06, відповідно до якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 15000 доларів США 00 центів з метою здійснення споживчих цілей. Відповідно до п.3.1 виконання позичальником зобов`язань забезпечується порукою [PERSON] . Того ж дня між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк», [PERSON] та [PERSON] укладено договір поруки № 103-01/П-06, відповідно до якого поручитель [PERSON] поручилась перед кредитором за виконання боржником зобов`язань за кредитним договором №103-01/К-06 від 04 травня 2006 року, за яким останній зобов`язаний до 03 травня 2016 року повернути кредит у розмірі 15000, 00 доларів США, сплатити проценти та штрафні санкції у розмірі і у випадках, передбачених кредитним договором. Заочним рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 10 жовтня 2012 року у цивільній справі № 0805/2663/201 позов Публічного Акціонерного Товариства «Дельта Банк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного Акціонерного Товариства «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 78737 грн. 27 коп. Листом Вільнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 05.06.2018 року за вих. №12558 позивача повідомлено про закінчення виконавчого провадження АСВП № 50883132 з виконання виконавчого листа №0805/2663/2012 від 28 січня 2013 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» боргу на підставі п. 9 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження». Згідно перевірки бази даних ВП/ВД (спец розділ) та АСВП встановлено, що виконавчі документи щодо [PERSON] на виконанні у Вільнянському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області станом на 05.06.2018 року не перебувають. Згідно наданого розрахунку заборгованості за договором кредиту №103/01/К-06 від 04.05.2006 року станом на 05 грудня 2018 року загальна сума заборгованості [PERSON] у розмірі 442 968,52 грн. складається з: заборгованості за кредитом 5162,46 дол. США, що відповідає 145198,97 грн.; заборгованості за відсотками 6587,87 дол. США, що відповідає 185289,94 грн.; заборгованості за комісіями 6608,01 грн., пені 105\~671,60 грн. та штрафних санкцій за порушення умов кредитного договору у розмірі 200 грн. Згідно із ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, перерахованих в ст.11 ЦК України. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з вимогою ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Судом встановлено, що відповідач виконав свої зобов`язання та надав [PERSON] вищевказаний кредит, що підтверджено матеріалами справи. Відповідач порушував виконання умов кредитного договору, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з вимогою до [PERSON] та [PERSON] про дострокове повне повернення кредиту, сплати процентів, комісій, штрафних санкцій та інших платежів у відповідності до п.6.2 укладеного договору. Ця обставини встановлена в заочному рішенні Вільнянського районного суду Запорізької області від 10.10.2012 та було визнано відповідачем по даній справі в судовому засіданні. Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). ПАТ «Дельта Банк» використало право вимагати дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, та пені за порушення умов договору, шляхом надіслання [PERSON] та [PERSON] вимоги про дострокове погашення заборгованості. Такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. У такому випадку має застосовуватися вимога про сплату процентів від суми позики, передбачена частиною першою статті 1048 ЦК України, до дня, встановленого кредитором у вимозі про дострокове повернення кредиту. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд вважає, що наявність вимоги кредитора про дострокове повернення усієї суми кредиту, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, а отже, строк дії договору змінився з шістнадцятого дня з дати, зазначеної на квитанції, яка надається банку відділенням зв`язку при відправленні позичальнику листа з вимогою про дострокове повернення кредиту, сплату процентів за користування ним з повідомленням про вручення, і вважається таким, що має бути виконаним у повному обсязі. У такому разі положення абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України, за яким проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики, не підлягають застосуванню, оскільки між сторонами немає домовленості про порядок повернення позики поза межами строку дії договору. Щодо нарахування пені необхідно зважати на вимоги статей 549, 550, 551 ЦК України, згідно з якими пенею є грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов`язання і яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Проценти на неустойку не нараховуються та, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Тобто неустойка нараховується в разі порушення боржником зобов`язання (стаття 610, пункт 3 частини першої статті 611 ЦК України) з першого дня прострочення та до тих пір, поки зобов`язання не буде виконане. Період, за який нараховується пеня за порушення зобов`язання, не обмежується. Її розмір збільшується залежно від тривалості порушення зобов`язання. Тобто пеня може нараховуватись на суму невиконаного або неналежно виконаного грошового зобов`язання (зокрема, щодо повернення кредиту чи сплати процентів за кредитом) протягом усього періоду прострочення, якщо інше не вказано в законі чи договорі. Разом з тим відповідно до пункту 1 частини другої статті 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (як штрафу, так і пені) застосовується позовна давність в один рік. Таким чином, стягнути неустойку (зокрема, пеню незалежно від періоду її нарахування) можна лише в межах спеціальної позовної давності, яка згідно із частиною першою статті 260 ЦК України обчислюється за загальними правилами визначення строків, установленими статтями 253-255 цього Кодексу, від дня порушення грошового зобов`язання. З огляду на зазначене можна зробити такі висновки. Звернення позивача до відповідачів з вимогою про дострокове погашення кредиту змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з такою вимогою вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. У даному випадку кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів та пені. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що право відповідача нараховувати передбачені договором проценти та інші платежі за кредитним договором припинилося у зв`язку з пред`явленням до позичальника та поручителя вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України. Також, враховуючи, що [PERSON] було повністю сплачено заборгованість відповідно до рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 10.10.2012, зобов`язання за кредитним договором № 103-01/К-06 від 04.05.2006 є припиненим. Вирішуючи позовні вимоги в частині визнання договору поруки припиненим суд виходив з наступного. Згідно з ч.1 ст.559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Договором поруки 103-01/П-06 від 04.05.2006, укладеним між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] , визначено, що порука діє до повного виконання зобов`язань по Кредитному договору Боржником чи Поручителем (п.10 договору). Таким чином, оскільки суд дійшов висновку щодо визнання зобов`язання за кредитним договором № 103-01/К-06 від 04.05.2006 припиненим у зв`язку з повним його виконанням поручителем, [PERSON] , вищевказаний договір поруки є також припиненим. Оскільки позивача при поданні позову звільнено від сплати судових витрат, на його користь ухвалено рішення, то відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 704,80грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved