Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-28 00:00:00

Генеральний директор КЗ «КПТД» ДОР» Севенко Д.В. звернувся до суду із заявою про примусове лікування у протитуберкульозному закладі [PERSON] , [INFO] . Заявник у своїй заяві посилається на те, що хворий [PERSON] перебуває на диспансерному обліку в КП «КПТД» ДОР» з діагнозом: ІТБ (09.12.2020) легень (дисемінований), Деструкція (-), МБТ (+), Мазок (-), МГ +, Ріф-, Культура (+), Резистентність І (0), Гістологія (0) Категорія 2, Когорта 4 (2020). На туберкульоз легень хворів в кінці 1990-х років у м. Зеленодольськ. У жовтні 2020 самостійно звернувся до Криворізького протитуберкульозного диспансеру зі скаргами на підвищення температури тіла до 38,2°С, загальну слабкість, втрату ваги. При обстеженні рентгенологічно виявлено ексудативний лівосторонній плеврит, запалення легені. 16.10. та 19.10. та 20.10.20 хірургом виконано плевральну пункцію та видалено рідину з плевральної порожнини. При обстеженні мокротиння та плевральної рідини МБТ не виявлено. За рішенням ЦЛКК №113/3 від 20.10.20 хворому рекомендовано провести неспецифічне антибактеріальне лікування, Р-контроль в динаміці. Повторно з`явився на прийом у грудні, повторно призначено аналіз мокротиння на КСБ, СКТ ОГК. При обстеженні мокроти від 07.12.20 виявлено МБТ+. На ЦЛКК від 09.12.20 хворому встановлено діагноз та призначено схему лікування. Лікування розпочав амбулаторно ДОТ-кабінеті ПТД. Але 15.12.20 лікування перервав. На прийом до лікаря-фтизіатра не з`являвся. Хворий ухиляється від лікування та госпіталізації. Викликався дільничною службою диспансеру до лікаря-фтизіатра, але без результату. Таким чином, вільно пересуваючись містом та не отримуючи належного лікування, [PERSON] , будучи хворим на заразну форму туберкульозу, порушує протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб. Відповідно до висновку лікарсько-консультативної комісії №114 від 22.01.2021 р., [PERSON] є епідеміологічно-небезпечним для оточуючих, і за станом здоров`я повинен пройти курс стаціонарного лікування до стійкого знебацилення. Заявник у своїй заяві просив суд здійснити примусову госпіталізацію [PERSON] , [INFO] , до стаціонару КП «КПТД» ДОР» строком на 1 місяць до повного знебацилення. Представник заявника у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд заяви за її відсутності. [PERSON] в судове засідання не викликався в силу ч. 1 ст. 345 ЦПК України, оскільки за даними протитуберкульозного закладу він становить загрозу розповсюдження хвороби. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані та добуті докази, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] перебуває на диспансерному обліку в КП «КПТД» ДОР» з діагнозом: ІТБ (09.12.2020) легень (дисемінований), Деструкція (-), МБТ (+), Мазок (-), МГ +, Ріф-, Культура (+), Резистентність І (0), Гістологія (0) Категорія 2, Когорта 4 (2020). На туберкульоз легень хворів в кінці 1990-х років у м. Зеленодольськ. У жовтні 2020 самостійно звернувся до Криворізького протитуберкульозного диспансеру зі скаргами на підвищення температури тіла до 38,2°С, загальну слабкість, втрату ваги. При обстеженні рентгенологічно виявлено ексудативний лівосторонній плеврит, запалення легені. 16.10. та 19.10. та 20.10.20 хірургом виконано плевральну пункцію та видалено рідину з плевральної порожнини. При обстеженні мокротиння та плевральної рідини МБТ не виявлено. За рішенням ЦЛКК №113/3 від 20.10.20 хворому рекомендовано провести неспецифічне антибактеріальне лікування, Р-контроль в динаміці. Повторно з`явився на прийом у грудні, повторно призначено аналіз мокротиння на КСБ, СКТ ОГК. При обстеженні мокроти від 07.12.20 виявлено МБТ+. На ЦЛКК від 09.12.20 хворому встановлено діагноз та призначено схему лікування. Лікування розпочав амбулаторно ДОТ-кабінеті ПТД. Але 15.12.20 лікування перервав. На прийом до лікаря-фтизіатра не з`являвся. Хворий ухиляється від лікування та госпіталізації. Викликався дільничною службою диспансеру до лікаря-фтизіатра, але без результату. Відповідно до висновку лікарсько-консультативної комісії №114 від 22.01.2021 р., [PERSON] є епідеміологічно-небезпечним для оточуючих, і за станом здоров`я повинен пройти курс стаціонарного лікування до стійкого знебацилення. Наразі має діагноз: ІТБ (09.12.2020) легень (дисемінований), Деструкція (-), МБТ (+), Мазок (-), МГ +, Ріф-, Культура (+), Резистентність І (0), Гістологія (0) Категорія 2, Когорта 4 (2020). Відповідно до ч. 1 ст.\~11\~Закону України\~«Про протидію\~захворюванню на\~туберкульоз» у разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих. Згідно з ч. 3\~ст. 11 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз»\~примусова госпіталізація осіб, стосовно яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється з урахуванням висновку лікаря на строк до трьох місяців. Відповідно до ч. 1 ст. 345 ЦПК України справи про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу або про продовження строку примусової госпіталізації суд розглядає не пізніше 24 годин після відкриття провадження у справі. Особі має бути надано право особистої участі в судовому засіданні, за винятком випадків, коли за даними протитуберкульозного закладу така особа становить загрозу розповсюдження хвороби. На підставі ст. 346 ЦПК України, розглянувши заяву про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу або про продовження строку примусової госпіталізації, суд ухвалює рішення, яким відхиляє або задовольняє заяву. Рішення про задоволення заяви, зазначеної у частині першій цієї статті, підлягає негайному виконанню та є підставою для примусової госпіталізації або продовження строку примусової госпіталізації особи в протитуберкульозному закладі на встановлений законом строк. Після набрання законної сили рішенням суду про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу або про продовження строку примусової госпіталізації суд надсилає рішення відповідному органу місцевого самоврядування для вжиття заходів щодо охорони майна особи, стосовно якої ухвалено рішення суду. Враховуючи те, що [PERSON] хворий на туберкульоз, форма якого є заразною та який ухиляється від лікування, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про обов`язкову його госпіталізацію до протитуберкульозного закладу КП «Криворізький протитуберкульозний диспансер» ДОР» на строк 1 місяць до стійкого знебацилення, починаючи з дня фактичної госпіталізації. На підставі п. 7 ч. 2\~ст.\~430\~ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про примусову госпіталізацію чи продовження строку примусової госпіталізації до протитуберкульозного закладу. Таким чином, суд вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання. На підставі викладеного,

Outcome: approved