Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

В червні 2015р. позивачі [PERSON] (далі по тексту - позивач 1), [PERSON] (далі по тексту - позивач 2) звернулись до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа: ПрАТ «СК «Еталон» про стягнення суми матеріального збитку. В процесі розгляду справи, стороною позивача було подано заяву про уточнення позовних вимог (а.с. 180-183), за якою сторона відповідачем визначила лише [PERSON] та просила суд: стягнути з відповідача на свою користь суму матеріального збитку в розмірі 109846,25 грн.; суму втраченого прибутку на користь кожного з позивачів по 33600,0 грн.; суму завданої моральної шкоди на користь позивача 1 в розмірі 15000,0 грн., на користь позивача 2 - в розмірі 10000,0 грн.; судовий збір в розмірі 3200,3 грн. Свої позовні вимоги позивачі 1, 2 обґрунтовували тим, що 04 березня 2015р. о 09:30 год. в м. Києві по вул. Заболотного, 35, відбулась дорожньо-транспортна пригода (далі по тексту - ДТП) за участю автомобіля [NUMBER], [NUMBER], під керуванням відповідача, який здійснив наїзд на автомобіль [NUMBER], що належить позивачам, внаслідок чого його відкинуло на мікроавтобус марки «БАЗ», д.н.з. [NUMBER], що призвело до пошкоджень транспортних засобів. 24 квітня 2015р. відповідача було визнано винним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення. Після оформлення всіх документів працівниками відділу ДАІ, того ж дня сталася ще одна ДТП, а саме водій автомобіля [NUMBER], [NUMBER], [PERSON] здійснив наїзд на автомобіль [NUMBER], [NUMBER], внаслідок чого його відкинуло вперед на стоячий попереду автомобіль [NUMBER], який в свою чергу відкинуло на мікроавтобус «БАЗ», д.н.з. [NUMBER], що призвело до додаткових пошкоджень транспортних засобів. 16 березня 2015р. [PERSON] було визнано винним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення. Враховуючи вищевикладене, сторона позивача просила суд стягнути з відповідача суму завданого їм матеріального збитку, втраченого прибутку та відшкодувати моральну шкоду. В процесі розгляду справи, судом до участі у справі було залучено в якості третіх осіб: [PERSON] (далі по тексту - третя особа 1), ПрАТ «СК «Еталон» (далі по тексту - третя особа 2), ТОВ «СК «Київ Ре» (далі по тексту - третя особа 2). В судовому засіданні позивачі заявлені вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд їх задовольнити, надалі в судове засідання не з'явились, на адресу суду були подані клопотання про проведення судового розгляду за відсутності позивачів. Відповідач, в судовому засідання проти задоволення позову заперечував в повному обсязі, надалі в судове засідання не з'явився, при цьому на адресу суду надійшло клопотання про проведення судового розгляду за відсутності відповідача, проти задоволення позовних вимог заперечував. Треті особи 1-3, в судове засідання не з'явились, своїх уповноважених представників до суду не направили, про час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином, поважності причин неявки суду повідомлено не було. Суд, заслухавши пояснення сторін, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що 04 березня 2015р.о 09:30 год. в м. Києві по вул. Заболотного, 35, відбулась ДТП, за участю автомобілів: [NUMBER], [NUMBER], під керуванням відповідача; «Skoda Octavia», д.н.з. [NUMBER], який належить позивачу 1; «БАЗ», д.н.з. [NUMBER]. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 24 квітня 2015р. відповідача було визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та встановлено факт порушення відповідачем п.п. 2.3 б), 12.1, 13.1 [PERSON] дорожнього руху України (а.с. 8-9). При цьому, того ж дня, в тому ж місці, о 11:00 год., сталася ще одна ДТП, за участю автомобілів: [NUMBER], [NUMBER], під керуванням третьої особи 1; «DAF», д.н.з. [NUMBER], із напівпричепом «SCMITZ» д.н.з. [NUMBER], що перебував у керуванні відповідача; «Skoda Octavia», д.н.з. [NUMBER], який належить позивачу 1; «БАЗ», д.н.з. [NUMBER]. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 16 березня 2015р. третю особу 1 було визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та встановлено факт порушення третьою особою 1 п.п. 2.3 б), 10.1 [PERSON] дорожнього руху України (а.с. 143-144). У відповідності з ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно Звіту про визначення вартості матеріального збитку від 04 березня 2015р. за №С15-71, вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля [NUMBER], в результаті його пошкодження 04 березня 2015р. складає 190491,26 грн. (а.с.25-62). Судом встановлено, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля [NUMBER], яким керував відповідач, була застрахована в третьої особи 2 відповідно до страхового полісу № АІ/2707181, за яким сума страхового відшкодування складає 50000,0 грн., а сума розміру франшизи - 0,0 грн. (а.с.17). Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком. Враховуючи, що у завданому власнику автомобіля [NUMBER] - позивачу 1, матеріальному збитку, у зв'язку із пошкодженням даного автомобіля 04 березня 2015р., розмір якого підтверджений Звітом про визначення вартості матеріального збитку від 04 березня 2015р. за №С15-71 (190491,26 грн.), винними визнано відповідача та третю особу 1, суд приходить до висновку, що розмір відшкодування даного матеріального збитку повинен бути розділений між відповідачем та третьою особою 1, з урахуванням їх ступеня вини по 50%. При цьому, враховуючи положення ст. ст. 10, 11 ЦПК України, роз'яснення наданих в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі», згідно яких, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин, а також враховуючи що, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля [NUMBER], яким керував відповідач, була застрахована в третьої особи 2, з лімітом страхового відшкодування складає 50000,0 грн., суд вважає, що з відповідача на корить позивача 1 підлягає стягненню у відшкодування завданого матеріального збитку 45245,63 грн. Водночас, твердження сторони позивача, що до розміру матеріального збитку також потрібно включити ціну дообладнання автомобіля [NUMBER] (газово-балонне обладнання, подвійне керування та аерографія) в сумі 64184,9 грн., суд оцінює критично, так як під час судового розгляду дане твердження не було підтверджене належними та допустимим доказами. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Як вбачається з матеріалів справи, між ПП «Боллід» та позивачем 1 укладено договір про проведення практичного навчального процесу з підготовки водіїв автотранспортних засобів на автомобілі [NUMBER], (Договір підряду №1 від 05 січня 2015р., а.с.71-72). Також, між ПП «Боллід» та позивачем 2 укладено договір про проведення практичного навчального процесу з підготовки водіїв автотранспортних засобів на автомобілі [NUMBER] (Договір підряду №2 від 05 січня 2015р., а.с.74-73). Відповідно до п. 2.1. договорів підряду №1 та №2 від 05 січня 2015р., за виконану роботу замовник сплачує підрядникові за відпрацьовані години в обсязі 20 годин на тиждень згідно графіку водіння з розрахунку встановленого тарифу в автошколі 50 грн. за годину, згідно акту виконаних робіт. Згідно графіків використання навчального автомобіля [NUMBER], вбачається, що позивач 1 та позивач 2 з понеділка по п'ятницю мають по 4 години практичного заняття щодня. Відповідно до розрахунку наведеного стороною позивача, вбачається, що вказана ДТП сталась 04 березня 2015р. та станом на 02 листопада 2015р. позивач 1 та позивач 2, внаслідок дій відповідача допустили вимушений прогул протягом 168 днів кожний та кількість пропущених годин у кожного з позивачів становить 672 години, що складає 33600,0 грн. втраченого прибутку у кожного (672 год. х 50,0 грн./за 1 год. = 33600,0 грн.). При цьому, суд не вбачає правових підстав для задоволення вимоги про стягнення з відповідача на користь кожного з позивачів суми втраченого останніми прибутку у розмірі 33600,0 грн. кожному, оскільки згідно постанов Голосіївського районного суду м. Києва від 16 березня 2015р. та 24 квітня 2015р. винними у вчиненні ДТП, які мали місце 04 березня 2015р. та в результаті яких позивачі втратили зазначений прибуток, визнано третю особу 1 та відповідача відповідно. Враховуючи зазначене, а також з урахуванням заявлених позивачами вимог, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь кожного з позивачів по 16800,0 грн. Частиною 1 ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна (п. 3) ч. 2 ст. 23 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Враховуючи положення ч. 1, п. 3) ч. 2 ст. 23, ст. 1167 ЦК України, роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, даних у п.9 Постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» за № 4 від 31 березня 1995 р., згідно з якими розмір відшкодування моральної шкоди визначається в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеню вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації. При визначенні розміру моральної шкоди суд враховує, що 04 березня 2015р. в м. Києві по вул. Заболотного, 35, внаслідок порушення відповідачем [PERSON] дорожнього руху України мала місце ДТП, в результаті якої було пошкоджено автомобіль [NUMBER], який належить позивачам, в зв'язку з чим останнім були спричинені моральні страждання, що спричинило у них негативні зміни у звичайних умовах їх життя, що зумовлено витраченням часу на документальне оформлення випадку ДТП, захисту свого порушеного в досудовому порядку та суді, а тому суд вважає, що позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню на користь кожного з позивачів по 2500,0 грн. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню частково. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача 1 підлягає стягненню понесені останнім судові витрати, які складаються із суми судового збору у розмірі 1032,06 грн. та вартості проведеного автотоварознавчого дослідження у розмірі 1000,0 грн.

Outcome: partial