Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-14 00:00:00

Головне управління Пенсійного фонду України звернулось до Обухівського районного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заподіяної шкоди. Свою заяву позивач тим, що в результаті листування з відділенням Пенсійного фонду Російської Федерації встановлено факт подвійної виплати пенсії. Додатково [PERSON] надала заяву, в якій зазначила, що пенсію на території України та на території інших держав - не отримувала станом на день звернення, у випадку виявлення факту отримання пенсій на території інших держав, зобов`язується повернути виплачені їй кошти, раніше не зверталася за призначення пенсії, так як мала намір виїхати до іншої країни. Оскільки [PERSON] надала недостовірні відомості при призначенні пенсії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області припинило виплату до з`ясування обставин, виплачену суму пенсії в розмірі 8546,80 грн. отриманою відповідачкою на території України незаконно. Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 01 грудня 2020 року відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явилась, заяв чи клопотань до суду не надала. Окрім цього, згідно до відповіді Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області, [PERSON] , як зареєстрована на території Київської області не значиться, а тому відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Положеннями ст. 280 ЦПК України передбачається, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд визнав можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, 25.06.2020 року відповідач [PERSON] , [INFO] , звернулася до позивача за призначенням пенсії за віком. що підтверджується заявою за призначенням/перерахунку пенсії (арк. справи № 6). З 25.06.2020 року на підставі поданих документів та довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи [PERSON] було призначено пенсію за віком згідно ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV, що підтверджується Протоколом призначення та виплати пенсії (арк.. справи 8) та Довідкою від 12.07.2019 № 3235-5000158105 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (арк. справи № 9). Згідно з розпорядженням Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 24.09.2020 року виплата пенсії була припинена [PERSON] до з`ясування обставин. 25.06.2020 з метою перевірки зловживань з боку пенсіонерів Головним управлінням пенсійного фонду України в Київській області був направлений запит до відділення Пенсійного фонду Російської Федерації щодо перебування на обліку зазначеної громадянки, а саме [PERSON] , що підтверджується запитом інформації (арк. справи № 10). 09.09.2020 року на адресу Обухівського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області надійшов лист - відповідь від Пенсійного фонду Російської Федерації (арк. справи № 11), в якому зазначено, що [PERSON] перебуває на обліку у відділенні Пенсійного фонду Російської Федерації по Республіці Крим. В результаті даного листування з відділенням Пенсійного фонду Російської Федерації встановлено факт подвійної виплати пенсій. Додатково [PERSON] надала заяву, в якій зазначила що пенсію на території України та на території інших держав не отримує. У випадку виявлення факту отримання пенсій на території інших держав - зобов`язується повернути виплачені їй кошти. Раніше не зверталася за призначенням пенсії, так як мала намір виїхати до іншої країни (арк. справи № 12). У своїй діяльності з призначення та перерахунку пенсії Головне управління керується чинними нормативно-правовими актами, а саме ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV, Постановою Правління Пенсійного фонду України про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846. Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Головне управління діє на підставі положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2. Пункт 2 даного Положення визначається, що у своїй діяльності управління керується Конституцією і законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до ст. 47 ЗУ № 1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія виплачується щомісячно у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України. Ст. 49 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: якщо пенсія призначена на підстав документів, що містять недостовірні відомості; на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною радою України; у разі смерті пенсіонера; у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; в інших випадках, передбачених законом. Ст. 51 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що у разі виїзду пенсіонера на постійне місце проживання за кордон пенсія, призначена в Україні, за заявою пенсіонера може бути виплачена йому за шість місяців наперед перед від`їздом, рахуючи з місяця, що настає за місяцем зняття з обліку за місцем постійного проживання. Під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. За наявності двостороннього договору (угоди) про соціальне забезпечення між Україною та державою, до якої виїжджає пенсіонер на постійне проживання то він може звернутися до компетентного органу з питань пенсійного забезпечення за місцем свого проживання в цій державі з клопотанням про переведення (переказ) пенсії з України. Якщо пенсіонер від`їжджає тимчасово, зокрема на роботу або лікування, до іноземної держави, територіальні органи Пенсійного фонду України продовжують виплату пенсії такому пенсіонерові відповідно до ст. 47 Закону. Оскільки відповідачкою не було надано жодної інформації згідно вищезазначених статей, її дії розцінюються як зловживання з боку пенсіонера шляхом приховання інформації ним щодо перебування та одержання пенсії на території іншої країни. Відповідно до ч. 1 ст. 50 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та п. 3 Порядку повернення сум пенсій, виплачених надміру, затвердженого Постановою правління ПФУ № 25-3 від 25.11.2014, суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживання з боку пенсіонера, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів ПФУ чи в судовому порядку, про що [PERSON] була проінформована листом від 22.09.2020 № 8/76589. Також до відома відповідачці було доведено, що у разі ненадходження коштів протягом місяця з дня цього повідомлення ГУ Пенсійного фонду України буде змушене звернутись до суду та органів прокуратури. Згідно довідки про розмір призначеної та фактично отриманої пенсії за період з 01.06.2020 по 30.09.2020, сума переплаченої пенсії у зв`язку із зловживанням з боку пенсіонера становить 8456,80 грн., лист був вручений 24.09.2020 року. 28.10.2020 року відповідач надала заяву про добровільну відмову від пенсії в Україні та відмовилась повертати кошти в сумі 8 546,80 (арк.. справи 16). У зв`язку з тим, що виплата пенсії [PERSON] припинена, Головне управління не має змоги утримувати надміру виплаченої пенсії з вини [PERSON] в порядку, встановленому ст. 50 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тобто за рішенням органу що призначив пенсію. Ч. 1 ст. 1212 ЦК України, встановлює, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Її тлумачення свідчить, що законодавцем передбачені два виключення з цього правила: по перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати. Зазначений висновок щодо обґрунтованості позовних вимог міститься і в постанові Верховного Суду України, прийнятої у справі № 6-91цс14 від 02.07.2014, Постанові Верховного суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06.02.2019 року у справі № 545/163/17. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, і з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню 8435,30 грн. заподіяної шкоди. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачки необхідно стягнути на користь позивача на відшкодування витрат по сплаті судового збору - 2102 грн. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved