Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

До Василівського районного суду звернулася [PERSON] із позовом до [PERSON] про визнання права власності на гараж з підвалом. У позовній заяві зазначено, що 28 січня 1998 року між [PERSON], яка на момент укладання договору діяла через брокера Товарної Біржі «Інтеграл» [PERSON] на підставі договору №044K від 28 січня 1998 року, з однієї сторони, та [PERSON], яка на момент укладання договору діяла через брокера Товарної Біржі «Інтеграл» [PERSON] на підставі договору №044П від 28 січня 1998 року з іншої сторони, за результатами біржових торгів які відбулися на Товарній Біржі «Інтеграл» 28 січня 1998 року, був укладений договір купівлі-продажу гаражу з підвалом №565, що розташований в Обслуговуючому кооперативі «Товариство індивідуальних авто гаражів-3» в м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області, загальною площею 18,0 м 2 із цегли, 1986 року будівництва за ціною у 3487 грн. Договір зареєстрований в Журналі реєстрації правочинів Товарної біржі «Інтеграл» 28 січня 1998 року за №Н-91, стягнуто держмито та біржовий збір в установленому розмірі. 24 лютого 1998 року вказаний вище договір був зареєстрований [PERSON] БТІ. Гараж з підвалом фактично позивачці був переданий 28 січня 1998 року, тобто в день отримання грошових коштів продавцями і підписання договору, шляхом звільнення вказаного гаражу і підвалу і вручення позивачці ключів від вхідних дверей і воріт. Саме з цього моменту по теперішній час [PERSON] безперервно і відкрито володіє цим нерухомим майном. Договір виконаний обома сторонами. Зі слів колишніх працівників Товарної Біржі «Інтеграл», при укладанні вищезазначеного договору, всі правочини які були вчинені і зареєстровані товарною біржею з нерухомим майном не підлягають нотаріальному посвідченню у відповідності до приписів Закону України «Про товарну біржу». Тому [PERSON] вважала, що встановлені законом вимоги щодо форми вчинення правочину і його посвідчення було додержано, до того моменту поки нею не було порушено питання про можливість відчуження майна. Звернувшись до нотаріуса їй стало відомо, що вона не зможе провести відчуження свого гаражу з підвалом, тобто на даний час, її право власності не визнається іншими особами. Станом на 09 червня 2016 року ринкова вартість гаражу з підвалом №565, що розташований в Обслуговуючому кооперативі «Товариство індивідуальних автогаражів-3» в м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області становить 17064 гривні. Позивачка просить суд визнати за нею право власності на гараж з підвалом №565, що розташований в Обслуговуючому кооперативі «Товариство індивідуальних автогаражів-3» в м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області площею 18,0 м2. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала, просить задовольнити з підстав, що викладені в письмовій формі. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечує, просить задовольнити позовні вимоги. Представник третьої особи [PERSON] районної державної адміністрації Запорізької області в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Представники третіх осіб Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області, Обслуговуючого кооперативу «Товариство індивідуальних авто гаражів-3»в судове засідання не зявилися, про причини неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Вислухавши пояснення представника позивачки та відповідачки, вивчивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав: Судом встановлено, що 28 січня 1998 року між [PERSON], яка на момент укладання договору діяла через брокера Товарної Біржі «Інтеграл» [PERSON] на підставі договору №044K від 28 січня 1998 року, з однієї сторони, та [PERSON], яка на момент укладання договору діяла через брокера Товарної Біржі «Інтеграл» [PERSON] на підставі договору №044П від 28 січня 1998 року з іншої сторони, за результатами біржових торгів які відбулися на Товарній Біржі «Інтеграл» 28 січня 1998 року, був укладений договір купівлі-продажу гаражу з підвалом №565, що розташований в Обслуговуючому кооперативі «Товариство індивідуальних авто гаражів-3» в м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області, загальною площею 18,0 м 2 із цегли, 1986 року будівництва за ціною у 3487 грн. (а.с.6). Договір зареєстрований в Журналі реєстрації правочинів Товарної біржі «Інтеграл» 28 січня 1998 року за №Н-91, стягнуто держмито та біржовий збір в установленому розмірі. 24 лютого 1998 року вказаний вище договір був зареєстрований [PERSON] БТІ. Гараж з підвалом фактично позивачці був переданий 28 січня 1998 року, тобто в день отримання грошових коштів продавцями і підписання договору, шляхом звільнення вказаного гаражу і підвалу і вручення позивачці ключів від вхідних дверей і воріт. Саме з цього моменту по теперішній час [PERSON] безперервно і відкрито володіє цим нерухомим майном. Договір виконаний обома сторонами. Позивачка [PERSON] вважала, що встановлені законом вимоги щодо форми вчинення правочину і його посвідчення було додержано, до того моменту поки нею не було порушено питання про можливість відчуження майна. Звернувшись до нотаріуса їй стало відомо, що вона не зможе провести відчуження свого гаражу з підвалом, тобто на даний час, її право власності не визнається іншими особами. Станом на 09 червня 2016 року ринкова, вартість гаражу з підвалом №565, що розташований в Обслуговуючому кооперативі «Товариство індивідуальних автогаражів-3» в м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області становить 17064 гривні, що підтверджується звітом про оцінку (а.с.11-20). Відповідно до ст.220 чинного ЦК України, у разі недодержання сторонами закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Відповідно до ч.2 ст.47 ЦК України 1963 року та ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Таким чином, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивачки [PERSON] та визнати за нею право власності на гараж з підвалом №565, що розташований в Обслуговуючому кооперативі «Товариство індивідуальних автогаражів-3» в м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області площею 18,0 м2, що був придбаний нею згідно договору купівлі-продажу від 28 січня 1998 року, зареєстрованого на Товарній біржі «Інтеграл» в Журналі реєстрації правочинів за №Н-91/

Outcome: approved