Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-18 00:00:00

В травні 2020 р. позивач звернувся у суд з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що постановою про накладення про адміністративне стягнення від 21.09.2018 р. № 181233, винесеною державним інспектором з охорони навколишнього природнього середовища Кіровоградської області Катановим С.М., громадянина [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 153 КУпАП (знищення або пошкодження зелених насаджень або інших об`єктів озеленення населених пунктів), а саме пошкодження до ступеня неприпинення росту сироростучого дерева породи ясен діаметром 41 см у корі біля шийки кореня біля будинку [ADDRESS] . [PERSON] вину визнав та сплатив накладений штраф у розмірі 170,00 грн. Крім того, діаметр дерева було виміряно повіреною рулеткою, згідно свідоцтва про повірку № 155 від 19.03.2018 року. Розмір завданих збитків становить 950,00 грн., які розраховано згідно такс, вказаних у додатку №1 постанови КМУ від 08.04.1999 року № 559 «Про такси для обчислення розміру шкоди, заподіяної зеленим насадженням у межах міст та інших населених пунктах». 05.10.2018 року [PERSON] було направлено претензію про відшкодування завданих збитків. Поштовий конверт, яким було направлено претензію повернувся позивачу, збитки не сплачені. Відповідальність за порушення законодавства про рослинний світ несуть особи, винні у протиправному знищенні або пошкодженні об`єктів рослинного світу. За таких підстав, позивач просить стягнути з [PERSON] збитки за незаконне пошкодження дерева в розмірі 950,00 грн.. та судовий збір. Провадження у справі відкрито ухвалою від 13.07.2020 р. з призначенням розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою від 15.04.2021 року було замінено позивача - Державну екологічну інспекцію у Кіровоградській області на Державну екологічну інспекцію Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області). У судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, просить позов задовольнити, у разі відсутності відповідача проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, відповідно до ст. 128 ЦПК України. З клопотанням про відкладення слухання справи до суду не звертався, відзив на позовну заяву до суду не надходив. У відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд визнав можливим справу розглянути у відсутність відповідача за наявними доказами у справі. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 281 ЦПК України. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані у справі докази, суд надходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність задоволення позовних вимог, з наступних підстав. Відповідно до положень ст.13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Відповідно до ст. 20-2ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища» вбачається, що до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить: організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства: про екологічну та радіаційну безпеку, про оцінку впливу на довкілля; про використання та охорону земель; про охорону і раціональне використання вод та відтворення водних ресурсів; про охорону атмосферного повітря; про охорону, захист, використання та відтворення лісів; про охорону, утримання і використання зелених насаджень; про використання, охорону і відтворення рослинного світу; про охорону, раціональне використання та відтворення тваринного світу; щодо дотримання правил створення, поповнення, зберігання, використання та державного обліку зоологічних, ботанічних колекцій і торгівлі ними; під час ведення мисливського господарства та здійснення полювання; про збереження об`єктів рослинного та тваринного світу, занесених до Червоної та Зеленої книг України, формування, збереження і використання екологічної мережі; про природно-заповідний фонд; про охорону, використання і відтворення риби та інших водних живих ресурсів; у сфері хімічних джерел струму в частині забезпечення екологічної безпеки виробництва хімічних джерел струму та утилізації відпрацьованих хімічних джерел струму, ведення обліку обсягів накопичення відпрацьованих хімічних джерел струму та передачі їх на утилізацію; щодо дотримання вимог реєстрації в суднових документах операцій із шкідливими речовинами та сумішами; про поводження з відходами; щодо наявності дозволів, лімітів та квот на спеціальне використання природних ресурсів, дотримання їх умов; про біологічну та генетичну безпеку щодо біологічних об`єктів природного середовища при створенні, дослідженні та практичному використанні генетично модифікованих організмів у відкритій системі; складання протоколів про адміністративні правопорушення та розгляд справ про адміністративні правопорушення, накладення адміністративних стягнень у випадках, передбачених законом;пред`являти претензії про відшкодування збитків і втрат, заподіяних державі в результаті порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища;вживати в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступати позивачем та відповідачем у судах;уповноваження підприємств, установ та організацій, що належать до сфери його управління, на проведення вимірювань, не пов`язаних з оцінкою відповідності продукції, процесів та послуг, відповідно до вимог до технічної компетентності та незалежності, визначених центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища та інше. Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом. Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки; 2) шкоди; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою; 4) вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова (деліктна) відповідальність не настає. Важливим елементом доказування наявності шкоди є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а шкода, яка завдана особі, - наслідком такої протиправної поведінки. Проаналізувавши вищевикладене можна дійти висновку, що відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить наявність шкоди, протиправну поведінку заподіювача шкоди, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача і вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Наказом Державної екологічної інспекції України від 28.04.2020 року №118 затверджено положення про Державну екологічну інспекцію у Кіровоградській області Державна екологічна інспекція Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області). Відповідно до п.1 цього Положення Державна екологічна інспекція у Кіровоградській області (Державна екологічна інспекція Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) є територіальним органом Держекоінспекції та їй підпорядковується. Повноваження Інспекції поширюються на територію Кіровоградської області… Згідно пп. 5 п.2 розділу ІІ «Функції Інспекції» Положення Інспекція здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України… вимог законодавства про охорону, захист, використання та відтворення лісів, зокрема щодо здійснення комплексу необхідних заходів для забезпечення охорони лісів від незаконних рубок тощо. Пунктом 9 ІІ Положення передбачено, що Інспекція пред`являє претензії про відшкодування шкоди, збитків і втрат, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства з питань, що належать до її компетенції, та розраховує їх розмір, звертається до суду з відповідними позовами. Згідно пункту 10 ІІ Положення передбачено, що Інспекція вживає в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступає позивачем та відповідачем в судах. З огляду на викладене, Державна екологічна інспекція Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) є органом державної влади до компетенції якого віднесено звернення із позовною заявою до [PERSON] про стягнення шкоди. Відповідно дост. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Як вбачається з вимог ст. 69 зазначеного Закону, шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Судом встановлено, що постановою про накладення про адміністративне стягнення від 21.09.2018 р. № 181233, винесеною державним інспектором з охорони навколишнього природнього середовища Кіровоградської області Катановим С.М., громадянина [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 153 КУпАП (знищення або пошкодження зелених насаджень або інших об`єктів озеленення населених пунктів), а саме пошкодження до ступеня неприпинення росту сироростучого дерева породи ясен діаметром 41 см у корі біля шийки кореня біля будинку [ADDRESS] . За цим фактом [PERSON] вину визнав та сплатив накладений штраф у розмірі 170,00 грн. Крім того, діаметр дерева було виміряно повіреною рулеткою, згідно свідоцтва про повірку № 155 від 19.03.2018 року. Відповідно до пункту 3 Порядок видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах, затверджених постановою КМУ від 01.08.2006 р. № 1045 видалення зелених насаджень на території населеного пункту здійснюється за рішенням виконавчого органу сільської, селищної, міської ради( далі - компетентний орган) на підставі ордера (крім випадків, передбачених пунктами 7-10 цього порядку); на підставі одного з документів, визначених ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», до прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів. Як вбачається із розрахунку, то розмір завданих збитків становить 950,00 грн., які розраховано згідно такс, вказаних у додатку №1 постанови КМУ від 08.04.1999 року № 559 «Про такси для обчислення розміру шкоди, заподіяної зеленим насадженням у межах міст та інших населених пунктах». Державною екологічною інспекцію Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) була направлена Претензія про відшкодування шкоди з розрахунком відповідачу 05.10.2018 року, проте відповідачем була не виконана, сума збитків ставить у розмірі 950,00 грн. Відповідно до ст. 40 Закону України «Про рослинний світ» порушення законодавства про рослинний світ тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно з законами України. Відповідальність за порушення законодавства про рослинний світ несуть особи, винні у протиправному знищенні або пошкодженні об`єктів рослинного світу. Згідно приписів ч.ч.1,2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Тобто зазначена норма передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є правовою підставою для висновку про наявність вини заподіювана шкоди. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) підлягають стягненню понесені судові витрати розмірі 2 102,00 грн., підтверджений платіжним дорученням № 227 від 13.05.2020 р..

Outcome: approved