Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

До Дзержинського районного суду м. Харкова звернулась з позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за борговою розпискою, після уточнення якої просить суд стягнути з [PERSON] на її користь борг у сумі 3193,61 гривень та 2000 гривень моральної шкоди. Стягнути з [PERSON] на її користь сплачену суму судових витрат, а саме 243, 60 грн. сплачених за судовий збір. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 15 травня 2014 року [PERSON] під розписку позичив і отримав у неї, [PERSON] гроші у розмірі 2500 гривень. Гроші [PERSON] зобов'язався повернути 15 листопада 2014 року. 15 листопада 2014 року вона заявила [PERSON] усну вимогу, згідно розписки та положенням діючого цивільного законодавства, щодо повернення заборгованості, на що [PERSON] не прореагував. До сьогоднішнього часу [PERSON] ухиляється від повернення боргу, чим порушив взяті на себе зобов'язання. В судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву, в якій просив слухати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутністю суду не надавав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 15 травня 2014 року [PERSON] під розписку позичив і отримав у неї, [PERSON] гроші у розмірі 2500 гривень. Гроші [PERSON] зобов'язався повернути 15 листопада 2014 року. 15 листопада 2014 року вона заявила [PERSON] усну вимогу, згідно розписки та положенням діючого цивільного законодавства, щодо повернення заборгованості, на що [PERSON] не прореагував. До сьогоднішнього часу [PERSON] ухиляється від повернення боргу, чим порушив взяті на себе зобов'язання. Відповідно до ст.ст. 1046,1047 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно п.1 статті 1049 Цивільного кодексу України, передбачено, що Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статей 525 та 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов позики та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Статтею 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. У відповідності із п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року із змінами внесеними Постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 25 травня 2001 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань фізичних, душевних, психічних) та з урахування інших обставин. Таким чином, судом вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved