Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-26 00:00:00

В червні 2015 року до суду звернувся позивач з позовом до [PERSON], в якому ставить питання про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у сумі 209625, 48 грн. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ Укрсоцбанк та [PERSON] було укладено кредитний договір № 275/521 від 29.07.2008 року, відповідно до якого відповідач по справі отримав кредит у сумі 115800 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20% річних, з кінцевим терміном повернення 10.07.2013 року. Відповідно до умов договору відповідач повинен був щомісяця, починаючи з місяця отримання кредиту, частково погашати суму зобовязання згідно графіку погашення кредиту. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, відповідно до цього Банк нарахував заборгованість за кредитом у сумі 74487,88 грн., заборгованість по відсоткам у сумі 56848,13, пеню за несвоєчасне повернення кредиту в сумі 22851,23, пеню за несвоєчасне повернення відсотків у сумі 11782,78 грн., інфляційні витрати за кредитом у сумі 28826,81 грн., інфляційні витрати по відсоткам у сумі 14828,66 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю, проти розгляду справи на підставі ст. 224 ЦПК України не заперечує. Належно повідомлений через засоби масової інформації газету «Урядовий курєр » від 12.08.2015 року відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи за його відсутності суду не надавав, тому суд розглядав справу на підставі ст. 224 ЦПК України заочно. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору кредитування, які регулюються Цивільним кодексом України. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін та погоджені ними. При цьому згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Так, відповідно до кредитного договору на купівлю автотранспортних засобів № 275/521 від 29.07.2008 року, укладеного між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ Укрсоцбанк та [PERSON], остання отримала кредит у сумі 115800 грн., із зобовязанням сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 20 % річних. Однак, в порушення умов договору [PERSON] не сплачувала суми кредиту та відсотки за його користування, внаслідок чого у неї утворилася заборгованість. У зв'язку з цим суд зазначає, що відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Крім цього, відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема сплата комісії банку, пені, штрафу. Суд перевіривши розрахунок заборгованості за кредитним договором № 275/521 від 29.07.2008 року, укладеного між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ Укрсоцбанк та [PERSON], встановив, що станом на 24 квітня 2015 року утворилась заборгованість на загальну суму 209625 грн. 48 коп., з них 74487,88 грн. заборгованість за кредитом, 56848,13 грн. заборгованість за відсотками, 22851,23 грн. пеня за несвоєчасне повернення кредиту, 11782,78 пеня за несвоєчасне повернення відсотків, 28826,81 грн. інфляційні витрати за кредитом, 14828,66 грн. інфляційні витрати за відсотками. Згідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу. Отже, заборгованість, яка виникла внаслідок прострочення виконання грошового зобовязання повинна бути стягнена з відповідача. Таким чином, суд вважає позовні вимоги доведеними, тому підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved