Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-19 00:00:00

В січні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Солідарненської сільської ради Білокуракинського району Луганської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що [INFO] в с. Кочине-Розспасіївка Білокуракинського району Луганської області, померла її рідна сестра - [PERSON] , після смерті якої залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 5,8228 га та права на земельну частку (пай). Позивач зазначає, що за життя [PERSON] мала намір скласти заповіт на ім`я [PERSON] . Вказує, що за життя її сестра заповіт не надавала, серед особистих речей та документів померлої заповіту не було, а тому вона пропустила строк для звернення з відповідною заявою до нотаріуса. Вказаний заповіт позивач виявила нещодавно в особистому листуванні померлої [PERSON] . Посилаючись на вказані обставини, позивач просила суд визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] тривалістю два місяці з дня набрання рішенням законної сили. Рішенням Білокуракинського районного суду Луганської області від 05 березня 2018 року, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Луганської області від 05 липня 2018 року, у задоволенні позову відмовлено. Постановою Верховного суду від 25 березня 2020 року частково задоволено касаційну скаргу [PERSON] . Рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 05 березня 2018 року та постанову Апеляційного суду Луганської області від 05 липня 2018 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Розпорядженням в.о. голови Білокуракинського районного суду Луганської області №1 від 13 травня 2020 року цивільну справу за позовом [PERSON] до Солідарненської сільської ради Білокуракинського району Луганської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини передано до Новопсковського районного суду Луганської області, як суду найбільш територіально наближеному до Білокуракинського районного суду Луганської області, у зв`язку з неможливістю розподілу вказаної справи між суддями зазначеного суду. Згідно протоколу автоматизованого розподілу між суддями від 19 травня 2020 року дана справа передана на розгляд судді Новопсковського районного суду Луганської області Чалого А.В. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 22.05.2020 року справу призначено до судового розгляду на 20.07.2020 року. Позивач до судового засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник позивача до судового засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розгляд справи провести без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача Солідарненської сільської ради Білокуракинського району Луганської областідо судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без участі представника сільської ради, не заперечує проти задоволення позовних вимог. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок викладений у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду 14.11.2019 року у справі № 638/15636/16. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Якщо у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, необхідність звернення до нотаріуса та ін., то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Судом встановлено, що [INFO] в с. Кочине-Розспасіївка Білокуракинського району Луганської області померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 12.02.2007 року Червоноармійською сільською радою Білокуракинського району Луганської області. Згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ №005204 [PERSON] мала право на земельну частку (пай) розміром 13,38 в умовних кадастрових гектарах. 15.10.1997 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений Мирненською сільською радою Білокуракинського району Луганської області, зареєстрований в Спадковому реєстрі за №42697163. Згідно цього заповіту належний житловий будинок, все рухоме та нерухоме майно та грошові вклади [PERSON] заповіла [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса Білокуракинського районного нотаріального округу Луганської області від 31.10.2017 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої [INFO] [PERSON] , оскільки спадкоємець пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутись до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Посилаючись на поважність пропуску строку звернення з заявою про прийняття спадщини позивач зазначила, що про наявність заповіту дізналась перебираючи особисте листування своєї померлої сестри. Скасовуючи рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 05.03.2018 року та постанову Апеляційного суду Луганської області від 05.07.2018 року у даній цивільній справі, Верховний Суд в постанові від 25.03.2020 року зазначив, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Відповідно до ч. 1 ст. 417 ЦПК України вказівки, що містяться в постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи. Таким чином, надавши оцінку кожному аргументу, наведеному позивачем в позовній заяві, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, враховуючи, що відповідач по справі визнав позовні вимоги, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved