Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-27 00:00:00

До Високопільського районного суду Херсонської області звернувсяпредставник позивача, [PERSON], який діє на підставі довіреності, в інтересах позивача [PERSON] із позовною заявою до [PERSON]про стягнення додаткових витрат на неповнолітню дитину, зазначивши у позовній заяві про те, що позивач перебувала у шлюбі з [PERSON], який згодом було розірвано. В цьому шлюбі [INFO] року народилася донька [PERSON]. Дитина, після розірвання шлюбу, залишилася проживати з позивачем. Відповідно до рішення Високопільського районного суду Херсонської області №2-100/2003 від 07.04.2003 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частина всіх видів заробітку щомісячно і до повноліття дитини. На даний час донька [PERSON] навчається на денному відділені Новомосковського кооперативного коледжу економіки та права ім.С.В.Литвиненко Дніпропетровської облспоживспілки на контрактній основі. Термін навчання з 01.09.2016 року по 30.06.2020 року, про що було укладено договір №16-2310-д від 15.08.2016 року. Так, відповідно до договору та додаткової угоди вартість освітніх послуг складає 43750,00 грн. за чотири роки. Також, оскільки за станом здоров'я доньки, позивач змушена була винайняти квартиру для проживання останньої у місті Новомосковськ. Договір оренди квартири укладено з 01.03.2016 року, з пролонгацією. Станом на травень місяць 2018 року позивач фактично понесла витрати по оплаті навчання за 2016-2017 та 2017-2018 навчальні роки в розмірі 16290,00 грн. та за оплату оренди квартири в розмірі 19500,00 грн. Угоду про добровільну оплату додаткових витрат на навчання між позивачем та відповідачем не досягнуто. Відповідач лише сплачує аліменти на дитину та не допускає заборгованості, що дає підстави вважати, що відповідач отримує дохід та має змогу нести додаткові витрати на свою доньку, а тому вважає, що відповідач має можливість сплатити 1/2 частину понесених витрат пов'язаних з навчанням доньки, а також 1/2 частину майбутніх витрат на навчання, передбачених договором про надання освітніх послуг та договором оренди квартири. Так, станом на кінець червня місяця 2018 року позивачем фактично сплачено за навчання 20500,00 грн. та за оренду квартири в сумі 20800,00 грн., всього 41300,00 грн., тобто з відповідача необхідно стягнути половину даної суми - 20650,00 грн. Крім того, в подальшому додаткові витрати до кінцевого терміну навчання складатимуть 27460,00 грн. за навчання та 32500,00 грн. за оренду квартири, всього 59960,00 грн. до 30 червня 2020 року. З червня місяця 2018 року по червень місяць 2020 року включно буде становити період 25 місяців, а тому щомісячні витрати на навчання та оренду житла становитимуть 2398,40 грн. Половина цих витрат повинен нести батько дитини. А тому, вважає, що з відповідача підлягає стягненню 1/2 частина майбутніх витрат на навчання та оренду в розмірі 1200,00 грн. щомісячно починаючи з червня 2018 року по червень 2020 року включно. Просить суд, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог (а.с.33) стягнути з [PERSON] на її користь відшкодування фактично понесених додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] в сумі 20650,00 грн.; стягнути з [PERSON] на її користь майбутні додаткові витрати на навчання та проживання доньки [PERSON], на період навчання, оренду в розмірі 1200,00 грн., щомісячно, починаючи з липня місяця 2018 року по червень місяць 2020 року включно. В судовому засіданні, позивач [PERSON] та її представники, за довіреністю, [PERSON] та [PERSON] (а.с.4, 70) позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просять суд їх задовольнити на підставі наданих доказів, з урахуванням наданих відповідей на відзиви відповідача. А також додатково позивач [PERSON] пояснила, що копії наданих поштових квитанцій на сплату аліментів та на навчання за чотири місяці, вона отримувала від відповідача на прізвище, «[PERSON]», оскільки це її дошлюбне прізвище. Крім того, представник позивача [PERSON] вважає розрахунок витрат по оплаті оренди найманого житла повинно бути проведено, виходячи із суми встановленої вартості проживання студентів у гуртожитку Новомосковського кооперативного коледжу, надавши про це довідку ( а.с.88) Представник відповідача [PERSON], за довіреністю, [PERSON] (а.с.69), позовні вимоги визнав частково, а саме визнає що зобов'язаний сплачувати 1/2 частини суми на навчання неповнолітньої доньки, а витрати щодо оренди житла не підлягає задоволенню, оскільки донька проживає з матір'ю, при цьому зазначив, що відповідач щомісячно сплачує аліменти на утримання доньки за рішенням суду та згідно довідки ДВС, заборгованість по аліментам відсутня. Крім того, відповідач уклав новий шлюб, від якого на його утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей, дружина та він не працюють, а також відповідач допомагає своїй матері, яка є пенсіонером. Основний дохід відповідача тільки від обробітку власного земельного паю. Відповідно до довідки Новокаховської ОДПІ, відповідач у 2016 році отримав дохід в розмірі 5004,35 грн., у 2017 році 5005,39 грн. Заслухавши позивача, представників позивача, представника відповідача, вивчивши та дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, судом встановлено наступне: - Із копії свідоцтва про народження (а.с.5) вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] року в с.Новопетрівка Високопільського району Херсонської області та її батьками зазначено: батько - [PERSON], мати - [PERSON]. - Із копії паспорту громадянина України (а.с.6) вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] року в с.Новопетрівка Високопільського району Херсонської області та зареєстрована за адресою с.Новопетрівка вул.Української Звитяги буд.24 Високопільського району Херсонської області. Має ідентифікаційний код (ІПН) - [NUMBER] (а.с.6 на звороті). - Із копії виконавчого листа №2-100/2003 (а.с.7) вбачається, що рішенням Високопільського районного суду Херсонської області від 07.04.2003 року у справі №2-100/2003 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, щомісяця, починаючи з 27.03.2003 року і до її повноліття. Рішення набрало законної сили 07.04.2003 року. - Із копії довідки №38 від 26.01.2018 року (а.с.8) вбачається, що неповнолітня [PERSON], дійсно навчається на денному відділені Новомосковського кооперативного коледжу економіки та права ім.С.В.Литвиненка Дніпропетровської облспоживспілки. Термін навчання з 01.09.2016 року по 30.06.2020 року. Навчається на контрактній основі, стипендію не отримує. - Із копії договору про надання освітніх послуг №16-2310-д від 15.08.2016 року (а.с.9) та копії Додаткової угоди №1 від 30.12.2016 року (а.с.10) вбачається, що загальна вартість навчання у Новомосковському кооперативному коледжі економіки та права ім.С.В.Литвиненка Дніпропетровської облспоживспілки, за період з 2016 по 2020 роки, становить - 43750,00 грн. - Із копії договору оренди квартири від 01.03.2016 року (а.с.11) вбачається, що між [PERSON] (орендодавець) та [PERSON](орендар) укладено договір про оренду квартири загальною площею 48,9 кв.м. у [ADDRESS] Дніпропетровської. Вартість оренди встановлена в розмірі 1300,00 грн. на місяць. У договорі оренди не зазначено для проживання кого саме проводиться оренда житла, а також відсутні документи на підтвердження про здійснену оплату за найм житла. - Із копії свідоцтва про шлюб (а.с.12) вбачається, що [PERSON] та [PERSON], зареєстрували шлюб 31.10.2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Високопільського районного управління юстиції у Херсонській області, про що у книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис №50, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище «Хрипченко». - Із довідок Новокаховської ОДПІ (а.с.23, 26) вбачається, що [PERSON] за 2016 рік отримав дохід в розмірі 5004,35 грн., у 2017 році отримано доходу в розмірі 5005,39 грн. - Із копії пенсійного посвідчення від 14.09.2015 року (а.с.24) вбачається, що [PERSON] (матір відповідача у справі) є пенсіонером. Термін дії посвідчення: ДОВІЧНО. - Із довідки Новопетрівської сільської ради №826 від 04.06.2018 року (а.с.25) вбачається, що [PERSON] дійсно за місцем реєстрації на території Новопетрівської сільської ради за адресою: с.Новопетрівка вул.Української Звитяги, буд. 26 постійно не проживає на протязі останніх трьох років. - Із довідки Високопільського РВ ДВС ГТУЮ у Херсонській області №2301 від 01.06.2018 року (а.с.27) вбачається, що аліменти [PERSON], які стягуються за рішенням суду, на користь [PERSON], на утримання доньки [PERSON], сплачуються в повному обсязі та заборгованість по аліментах за 2017 рік та станом на 01.04.2018 року - відсутня. - Із копії свідоцтва про народження (а.с.28) вбачається, що [PERSON], народилася [INFO] року в с.Новопетрівка Високопільського району Херсонської області та її батьками зазначено: батько - [PERSON], мати - [PERSON]. - Із копії свідоцтва про народження (а.с.29) вбачається, що [PERSON], народилася [INFO] року в с.Новопетрівка Високопільського району Херсонської області та її батьками зазначено: батько - [PERSON], мати - [PERSON]. - Із копії свідоцтва про одруження (а.с.30) вбачається, що [PERSON] та [PERSON] одружилися 27.11.2004 року в Новопетрівській сільській раді Високопільського району Херсонської області, про що у книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний запис №2. Після одруження, дружині присвоєно прізвище «[PERSON]». - Із копії паспорту громадянина України (а.с.34) вбачається, що [PERSON], [INFO], народилася в місті Прага, Чехія, зареєстрована в [ADDRESS]. - Із довідки №188 від 11.06.2018 року (а.с.35) вбачається, що вартість навчання в навчальному році 2016-2017 році (12 місяців) склала 10400,00 грн. Вартість навчання в навчальному році 2017-2018 році (10 місяців) склала 10100,00 грн. Сплачено повністю. - Із довідки №10 від 14.06.2018 року (а.с.36) вбачається, що [PERSON], дійсно навчалася з 2012 по 2016 роки у КЗ «Архангельська ЗОШ І-ІІІ ступенів» Високопільської районної ради Херсонської області і видано свідоцтво про базову загальну середню освіту за номером [NUMBER]. - Із копій медичних довідок та виписок (а.с.37-44) вбачається, що [PERSON], має вади із здоров'ям, часто хворіє, що підтверджується копіями медичних виписок із історії хвороби, тощо. При цьому відсутні документи на підтвердження витрат на лікування. - Із копії довідки-розрахунку (а.с.57) вбачається, що за період з березня місяця 2017 року по червень 2018 року державним виконавцем проводилося нарахування аліментів, які відповідачем сплачувалися у більшому розмірі порівняно з нарахуваннями, що підтверджується копіями квитанцій (а.с.58-62). При цьому, при дослідженні квитанцій сторонами було підтверджено факти часткової оплати відповідачем за навчання неповнолітньої доньки за період 2016-2017 навчальний рік, всього на загальну суму 3300,00 грн., що не заперечується сторонами (а.с.58, 59, 89) - Із копій відомостей з інформаційного Фонду Державного реєстру фізичних осіб (а.с.82-85) з'ясовано, що [PERSON] та [PERSON] не працюють та не мають доходи від отримання заробітної плати. - Із копії довідки ФОП [PERSON] (а.с.87) з'ясовано, що [PERSON] працює продавцем продовольчих товарів з 02.03.2018 року по теперішній час. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, заслухавши сторони у справі, суд приходить до висновку, про задоволення позову, але частково, виходячи з наступного. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження, батьками [PERSON], [INFO], є сторони по справі (а.с.5). Згідно виконавчого листа Високопільського районного суду Херсонської області від 07.04.2003 року, відповідач [PERSON], сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, щомісяця, починаючи з 27.03.2003 року і до її повноліття. Рішення набрало законної сили 07.04.2003 року. Відповідно до довідки Новомосковського кооперативного коледжу економіки та права ім.С.В.Литвиненка Дніпропетровської облспоживспілки від 26.01.2018 року, [PERSON] навчається в даному закладі на контрактній основі, форма навчання - денна, І рівень акредитації. Термін навчання з 01.09.2016 року по 30.06.2020 рік (а.с.8). Відповідно до Договору про надання освітніх послуг, №16-2310-д від 15.08.2016 року та Додаткової угоди до договору від 30.12.2016 року (а.с.9, 10), вартість навчання за період навчального року з 01.01.2017-31.08.2017 року становить 7200,00 грн.; з 01.09.2017-31.08.2018 року становить 12120,00 грн.; з 01.09.2018-30.08.2019 року становить 12780,00 грн. та з 01.09.2019-30.06.2020 року становить 11650,00 грн., всього вартість навчання становить 43750,00 грн. Крім того, в судовому засіданні з'ясовано, що у зв'язку з тим, що коледж в якому навчається [PERSON] має гуртожиток, але за станом здоров'я [PERSON], не може проживати без стороннього догляду при погіршенні стану здоров'я, а тому позивач уклала договір оренди квартири від 01.03.2016 року з пролонгацією, вартість оренди житла становить в сумі 1300,00 грн. на місяць. При цьому документів по оплаті за оренду житлового приміщення до суду не надано. Також судом встановлено, що відповідач належно виконує обов'язки по сплаті аліментів та не має заборгованість, що підтверджується довідкою від державного виконавця та не заперечується сторонами у справі на час розгляду справи в судовому засіданні (а.с.27). Разом з тим, відповідач, не в повній мірі несе додаткові витрати на навчання та проживання доньки, так згідно відповіді на відзив (а.с.55-56) позивач зазначила, що відповідач частково сплатив вартість навчання дитини у період 2016-2017 навчальних роках, а саме в загальній сумі 3300,00 грн. (а.с.58, 59, 89) Таким чином, в судовому засіданні знайшли підтвердження факти, що позивач сама виховує доньку. Статтею 185 СК України, передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину, в разі спору, визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. У правовій позиції Верховного Суду України, висловленій 24 лютого 2016 року, у цивільній справі №6-1296цс15, зазначено, що виходячи з аналізу ст.185 СК України, додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв'язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів на аліменти, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Таким чином, доведенню підлягає необхідність в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, що є особливими обставинами і є підставою для стягнення з іншого із батьків додаткових витрат. Також, суд критично ставиться до позиції відповідача, висловленій у відзиві, про те, що він сплачує аліменти, і їх розмір повинен покрити додаткові витрати на дитину, оскільки законодавцем передбачено два різні за змістом способи захисту матеріальних прав дітей: аліменти та додаткові витрати на дитину, які можуть застосовуватися одночасно, як про те зазначено у ч.1 ст.185 СК України. Встановлений у судовому засіданні факт навчання неповнолітньої дитини, [PERSON], у Новомосковському кооперативному коледжі економіки та права ім.С.В.Литвиненка Дніпропетровської облспоживспілки за спеціальністю «правознавство», форма навчання - денна, свідчить про наявність у дитини здібностей, які необхідно розвинути, сприяти її фізичному, духовному та моральному розвитку, в контексті ст.ст.150, 185 СК України. У зв'язку з чим, відповідач повинен нести додаткові витрати на дитину, тобто відшкодовувати 1/2 частину коштів, сплачених позивачем за навчання їх спільної неповнолітньої дитини, при цьому, як зазначає позивач, загальний розмір яких, становить 20500,00 грн., тобто 1/2 частина становить - 10250,00 грн. Крім того, враховуючи відповідь на відзив (а.с.55-56), де позивач зазначила, що [PERSON] частково сплатив за навчання доньки у період 2016-2017 навчальному році кошти в загальній сумі 3300,00 грн. (а.с.58, 59, 89), а тому від суми 10250,00 грн., слід відняти 3300,00 грн., що були частково сплачені відповідачем, внаслідок чого отримуємо різницю в сумі 6950,00 грн. - тобто сума коштів, яка підлягає стягненню з відповідача у рахунок відшкодування додаткових витрат на неповнолітню дитину, яка навчається. Дитина, за станом здоров'я, не забезпечена проживанням у гуртожитку, і позивач змушена була винайняти квартиру, що підтверджується договором оренди від 01.03.2016 року (а.с.11) вартість якої становить 1300,00 грн. на місяць. Так, позивачем за період навчання доньки в коледжі, як зазначено у позовній заяві та не підтверджено відповідними платіжними документами, витрачено 20800,00 грн. за оренду вказаного житла, з яких 1/2 частину, як вважає позивач, відповідач повинен їй відшкодувати. З даною вимогою суд не погоджується, оскільки із умов договору оренди квартири вбачається, що даний договір укладений між громадянкою [PERSON] та [PERSON], без зазначення мети такої оренди (проживання [PERSON] на період навчання, тощо). Крім того, позивачем не надано до суду жодного доказу в розумінні ст.81 ЦПК України, який би підтверджував сплату позивачем коштів за оренду квартири, а тому суд приходить до висновку, що дана вимога задоволенню не підлягає за недоведеністю належними та допустимими доказами. Також, суд залишає поза увагою, надані позивачем копії медичних виписок (довідок, тощо) на підтвердження додаткових витрат на лікування доньки, оскільки дані докази не підтверджені належними та допустимими доказами по оплаті на лікування, у відповідності до вимог ст.81 ЦПК України, при цьому враховано, що позивачем у позовній заяві вимоги щодо стягнення додаткових витрат на лікування не ставилося. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача майбутніх додаткових витрат на навчання та проживання доньки [PERSON] на період навчання в розмірі 1200,00 грн., починаючи з липня місяця 2018 року по червень 2020 року включно, суд приходить до висновку, враховуючи вимоги ст.185 СК України, що батьки зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину. При цьому ст.6 СК України, вказує, що правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а тому стаття 185 СК України, не містить норми про обов'язок батьків у додаткових витратах на повнолітніх дітей. Але такий обов'язок батьків передбачений статтею 199 СК України. Таким чином, позивач скористався невірно обраним способом захисту своїх прав, вказуючи у своїх позовних вимогах на стягнення з відповідача додаткових витрат до закінчення дочкою навчання, тобто включаючи строк і після досягнення дитиною повноліття. У зв'язку з чим, суд позбавлений можливості задовольняти позовні вимоги повністю в частині стягнення платежів на період навчання до 2020 року, тобто після досягнення повноліття [PERSON], [INFO], оскільки такі правовідносини регулюються ст.199 СК України, після досягнення повноліття [PERSON]. Отже, виходячи із аналізу статті 185 СК України, додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв'язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини (аліменти). Разом з тим, статтею 199 СК України, передбачений обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів ( статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При цьому при визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов'язань, обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Саме такі правові висновки, щодо застосування статті 185СК України, висловлені у постанові Верховного Суду від 29 січня 2018 року №61-1717св18. А тому, при прийнятті рішення про стягнення витрат на майбутнє, суд виходить із принципу розумності та справедливості, на захист інтересів неповнолітніх дітей, враховує, що позивачем суду не надано документальних доказів про розмір витрат на оренду квартири (проживання дитини), тому з урахуванням приписів, зазначених у ст.ст.182, 185 СК України та розвитку здібностей дитини, приймаючи до уваги матеріальний стан відповідача, фізично здоровий, має на утриманні двох малолітніх дітей (а.с.28, 29, 30), але офіційно не працює, має заробіток лише з обробітку власного земельного паю, дохід від якого у 2016 році склав у сумі 5004,35 грн. (а.с.23) та у 2017 році у сумі 5005,39 грн. (а.с.26), дружина відповідача не працює, відповідач сплачує аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], за рішенням суду від 07.04.2003 року (а.с.7), заборгованості по аліментам не має (а.с.27), а тому суд, вважає, що відповідач має можливість сплачувати додаткові витрати на майбутнє на навчання неповнолітньої дитини та у зв'язку з чим, частково задовольняє позовні вимоги та визначає додаткові витрати на навчання неповнолітньої дитини на майбутнє у розмірі по 500,00 грн., щомісячно, на період навчання в Новомосковському кооперативному коледжі економіки та права ім.С.В.Литвиненка Дніпропетровської облспоживспілки, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дочкою, [PERSON], [INFO], повноліття, тобто до [INFO] року. В іншій частині позовних вимог слід відмовити за необґрунтованістю заявлених вимог. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, позивач у справі звільнена від сплати судового збору, а тому судовий збір у мінімальному розмірі, в сумі 704 грн. 80 коп., слід стягнути з відповідача на рахунок держави. На підставі викладеного, ст.ст.6, 150, 182, 185, 199 СК України,

Outcome: partial