Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

В червні 2013 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про поділ земельної ділянки і зобов'язання вчинити дії, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 01 грудня 2001 року, їй належить 55/100 частин будинку [ADDRESS], а решта будинку - 45/100 частин належала її брату [PERSON] Відповідно до договору купівлі-продажу, укладеного 22 березня 2003 року, [PERSON] продав їй 20/100 частин цього будинку і таким чином їй належить 75/100 частин будинку [ADDRESS], а [PERSON] - 25/100 частин будинку. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 01 грудня 2001 року, вона і [PERSON] отримали у власність в рівних частках земельну ділянку біля будинку [ADDRESS] загальною площею 0,1514 га, тобто по 0,0757 гектара. В подальшому [PERSON] подарував належні йому 25/100 частин будинку своєму синові - [PERSON] Просила виділити їй 70/100 частин спірної земельної ділянки, а відповідачу - [PERSON] - 30/100 частин ділянки. У вересні 2016 року позивачка [PERSON], уточнивши свої вимоги, які пред'явила до відповідача на [PERSON], просила виділити їй у власність 75/100 частин спірної земельної ділянки по [ADDRESS], відповідно до розміру її частки в будинку, а відповідачу [PERSON] просила виділити у власність 25/100 частин земельної ділянки, в межах, визначених у висновку земельно-технічної експертизи. В судовому засіданні позивачка[PERSON] і її представник - адвокат Перемежко А.О. позов підтримали і викладене підтвердили. Відповідач [PERSON] і його представник [PERSON] в судовому засіданні заперечували проти позову, вважаючи, що земельна ділянка має бути розділена порівну, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, згідно з якими позивачці і його ([PERSON]) батькові перейшло у спадщину по ? частині земельної ділянки; при продажі [PERSON] позивачці 20/100 частин будинку будь-яка частина земельної ділянки позивачці не відчужувалась, а тому підстав для збільшення позивачці частки земельної ділянки немає. Вислухавши пояснення сторін, допитаних як свідків під присягою, пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Бородянської державної нотаріальної контори 01 грудня 2001 року, позивачка [PERSON] отримала у спадщину 55/100 частин будинку [ADDRESS], а [PERSON] - батько відповідача [PERSON] отримав 45/100 частин цього будинку. (т.1, а.с.10) Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Бородянської державної нотаріальної контори 01 грудня 2001 року, [PERSON] і [PERSON] отримали у спадщину в рівних долях належну за життя [PERSON] приватизовану земельну ділянку площею 0,1514 га, яка розташована по [ADDRESS]. (т.1, а.с.11) Згідно з договором купівлі-продажу, укладеним 22 березня 2003 року в Бородянській державній нотаріальній конторі, [PERSON] продав [PERSON] 20/100 частин житлового будинку з частиною надвірних будівель в [ADDRESS]. (т.1, а.с.12, 13) Як убачається з витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно станом на 29 серпня 2007 року, частка [PERSON] у домоволодінні [ADDRESS] становила 25/100, а [PERSON] - 75/100 частин. (т.1, а.с.14) Відповідно до ч.1 та ч.4 ст.120 ЗК України (в редакції, що діяла на час укладення сторонами договору купівлі-продажу частини будинку 22 березня 2003 року), при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди. При переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди. Згідно з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду України при перегляді цієї справи 11 лютого 2015 року № 6-2цс15, за загальним правилом, закріпленим у ч.4 ст.120 ЗК України, особа, яка набула права власності на частину будівлі чи споруди, стає власником відповідної частини земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості. При цьому при застосуванні положень ст.120 ЗК України у поєднанні з нормою ст.125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об'єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об'єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об'єкта права власності. Враховуючи викладене, суд вважає, що оскільки [PERSON] придбала у [PERSON] 20/100 частин будинку і у договорі відчуження нерухомості не передбачено інших умов відчуження земельної ділянки, то на підставі ст.120 ЗК України [PERSON] перейшло у власність також 20/100 частин земельної ділянки. Таким чином, враховуючи, що [PERSON] належала ? частина спірної земельної ділянки на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом і вона стала власником ще 20/100 частин цієї ділянки в зв'язку з придбанням відповідної частини будинку, то суд вважає, що позивачці належить 70/100 частин цієї земельної ділянки, а батькові відповідача [PERSON] - [PERSON] належало 30/100 частин земельної ділянки. Відповідно до договору дарування, укладеного 24 листопада 2007 року в Бородянській районній державній нотаріальній конторі, [PERSON] подарував [PERSON] належні йому 25/100 частин будинку [ADDRESS] і таким чином відповідно до ст.120 ЗК України до [PERSON] перейшла у власність належна [PERSON] частина земельної ділянки, що складає 30/100 частин спірної земельної ділянки. (т.1, а.с.149-150) Згідно з ч.1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ст.364 і 367 ЦК України кожен із співвласників має право на виділ його частки майна, що є у спільній частковій власності в натурі або його поділ з дотриманням вимог ст.183 ЦК України. Аналогічне положення закріплено і в ч.3 ст.88 ЗК України. Відповідно до ч.4 ст.88 ЗК України учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Вирішуючи позов в частині виділення часток земельних ділянок в натурі, дослідивши надані суду висновки відповідних експертиз, суд вважає найбільш прийнятним і таким, що відповідає інтересам сторін, перший варіант розподілу земельної ділянки, визначений уточненим висновком додаткової судової земельно-технічної експертизи № СЕ-1-1-351/15 від 15 серпня 2015 року (з виправленнями від 07 вересня 2015 року). (т.2, а.88-104) Згідно з цим варіантом суд вважає за необхідне виділити позивачці [PERSON] у власність 70/100 частин спірної земельної ділянки по [ADDRESS], що складає 0,1060 га, в таких межах: від початкової точки 1 по прямій лінії (по межі згідно з державним актом) вздовж фасадної межі ділянки на відстані 17,79 м до точки 2; з наступним поворотом вліво по прямій лінії вздовж існуючого паркану (огорожі) на відстані 2,47 м до точки 3; далі з ухилом вправо по прямій лінії вздовж існуючого паркану (огорожі) на відстані 1,24 м до точки 4;далі з ухилом вліво по прямій лінії вздовж існуючого паркану (огорожі) на відстані 1,8 м до точки 5;далі з ухилом вліво по прямій лінії вздовж існуючого паркану (огорожі) на відстані 1,37 м до точки 6;з наступним поворотом вліво по прямій лінії (по осі перегородки між приміщеннями квартири №1 і квартири №2 житлового будинку) на відстані 0,22 м до точки 7; з наступним поворотом вправо по прямій лінії (по осі перегородки між приміщеннями квартири №1 і квартири №2) на відстані 0,83 м до точки 8; з наступним поворотом вліво по прямій лінії (по осі перегородки між приміщеннями квартири №1 і квартири №2 житлового будинку) на відстані 3,97 м до точки 9; з наступним поворотом вправо по прямій лінії (в тому числі по осі перегородки між приміщеннями квартири №1 і квартири №2 житлового будинку) на відстані 7,85 м до точки 10 і далі з продовженням в тому ж напрямку на відстані 18,08 м до точки 11; з наступним поворотом вправо по прямій лінії (дотримуючись 1,50 м від межі 19-20 згідно з державним актом) на відстані 7,59 м до точки 12; з наступним поворотом вліво по прямій лінії (дотримуючись 1,50 м від межі 24-25 згідно з державним актом) на відстані 3,16 м до точки 13;з наступним поворотом вправо по прямій лінії на відстані 1,48 м до точки 14;з наступним поворотом вліво по прямій лінії (дотримуючись 3,50 м від межі 17-23 згідно з державним актом) на відстані 52,07м до точки 15; з наступним поворотом вправо по прямій лінії на відстані 3,50м до точки 16; з наступним поворотом вліво по прямій лінії (по межі згідно з державним актом) на відстані 34,76м до точки 17; з наступним поворотом вліво по прямій лінії (по межі згідно з державним актом ) на відстані 9,0м до точки 18; з наступним поворотом вліво по прямій лінії (по межі згідно з державним актом) на відстані 88,35м до точки 19; з наступним поворотом вправо по прямій лінії (по межі згідно з державним актом) на відстані 11,41м до точки 20; з наступним поворотом вліво по прямій лінії (по межі згідно з державним актом) на відстані 1,53м до точки 21; з наступним поворотом вправо по прямій лінії (по межі згідно з державним актом) на відстані 6,12м до точки 22; з наступним поворотом вліво по прямій лінії (по межі згідно з державним актом) на відстані 33,93м до початкової точки 1. Відповідачу [PERSON] суд вважає за необхідне виділити у власність 30/100 частин спірної земельної ділянки, що складає 0,0454 га, в таких межах: від початкової точки 2 по прямій лінії вздовж існуючого паркану (огорожі) на відстані 2,47 м до точки 3; далі з ухилом вправо по прямій лінії вздовж існуючого паркану (огорожі) на відстані 1,24 м до точки 4; далі з ухилом вліво по прямій лінії вздовж існуючого паркану (огорожі) на відстані 1,8 м до точки 5; далі з ухилом вліво по прямій лінії вздовж існуючого паркану (огорожі) на відстані 1,37 м до точки 6; з наступним поворотом вліво по прямій лінії (по осі перегородки між приміщеннями квартири №1 і квартири №2 житлового будинку) на відстані 0,22 м до точки 7; з наступним поворотом вправо по прямій лінії (по осі перегородки між приміщеннями квартири №1 і квартири №2) на відстані 0,83 м до точки 8; з наступним поворотом вліво по прямій лінії (по осі перегородки між приміщеннями квартири №1 і квартири №2 житлового будинку) на відстані 3,97 м до точки 9; з наступним поворотом вправо по прямій лінії (в тому числі по осі перегородки між приміщеннями квартири №1 і квартири №2 житлового будинку) на відстані 7,85 м до точки 10 і далі з продовженням в тому ж напрямку на відстані 18,08 м до точки 11; з наступним поворотом вправо по прямій лінії (дотримуючись 1,50 м від межі 19-20 згідно з державним актом) на відстані 7,59 м до точки 12;з наступним поворотом вліво по прямій лінії (дотримуючись 1,50 м від межі 24-25 згідно з державним актом) на відстані 3,16 м до точки 13;з наступним поворотом вправо по прямій лінії на відстані 1,48 м до точки 14;з наступним поворотом вліво по прямій лінії (дотримуючись 3,50 м від межі 17-23 згідно з державним актом) на відстані 52,07 м до точки 15;з наступним поворотом вправо по прямій лінії на відстані 3,50 м до точки 16;з наступним поворотом вправо по прямій лінії (по межі згідно з державним актом) на відстані 53,37 м до точки 23;з наступним поворотом вправо по прямій лінії (по межі згідно з державним актом на відстані 3,43 м до точки 24;наступним поворотом вліво по прямій лінії (по межі згідно з державним актом) на відстані 34,18 м до точки 25; з наступним поворотом вправо по прямій лінії (по межі згідно з державним актом) на відстані 4,58 м до початкової точки 2. Доводи позивачки, що їй необхідно виділити у власність 75/100 частин спірної земельної ділянки, відповідно до належних їй 75/100 частин будинку, суд до уваги не приймає, як необґрунтовані, оскільки 50/100 частин спадкової земельної ділянки позивачці належить відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, яке на даний час ніким не оспорене, а тому в цій частині вимоги позивачки суд залишає без задоволення. Відповідно до ст.88 ЦПК України з [PERSON] на користь [PERSON] необхідно стягнути на відшкодування витрат по сплаті судового збору 114 грн. 70 коп. (т.1, а.с.2), на відшкодування витрат на правову допомогу 1500 грн. (т.1, а.с.148, т.2, 131-132) та на відшкодування витрат по оплаті судової земельно-технічної експертизи 4431 грн. 90 копійок. (т.2, а.с.125)

Outcome: partial