Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

В травні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом в якому просив постановити рішення, яким стягнути з [PERSON] на їх користь суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 31991 грн. 38 коп., та судові витрати по справі 1600 грн. В обґрунтування позову позивач вказав, що між ПрАТ «Страхова Компанія «Уніка» та ТОВ «АКТАВІС Україна» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №302001/4095/0001498. 22 серпня 2016 року сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок чого було пошкоджено автомобіль «Renault», реєстраційний номерний знак [NUMBER]. ДТП відбулося в результаті порушення відповідачем Правил дорожнього руху України. ТОВ «АКТАВІС Україна» звернувся до ПрАТ «СК «Уніка» з заявою про відшкодування страхового відшкодування на суму 131491,38 грн. Страхова компанія на виконання умов Договору страхування, страхового акту №00201078 від 12.10.2016 та відповідно до норм ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» перерахувала на рахунок ТОВ «АКТАВІС Україна» страхове відшкодування. Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» згідно полісу № АЕ/7237215, а тому ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» сплатило позивачу страхове відшкодування у розмірі 99500 грн. До ПрАТ «СК «Уніка» у порядку регресу перейшло право на отримання від відповідача, компенсації виплаченого страхового відшкодування за пошкоджений автомобіль внаслідок ДТП, внаслідок чого позивач звернувся з даним позовом до суду. Представник позивача надав суду заяву в якій позовні вимоги підтримав та просив справу розглядати без його участі, щодо прийняття заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, що підтверджується поштовим повідомленням (а.с.59), а тому зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Встановлено, що 28 серпня 2015 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Уніка» та Товариством з обмеженою відповідальністю «АКТАВІС Україна» було укладено договір добровільного страхування №302001/4095/0001498, за яким ПАТ «Уніка» застрахував майнові інтереси Товариства з обмеженою відповідальністю «АКТАВІС Україна», пов'язані з експлуатацією наземного транспортного засобу - легкового автомобіля «Renault», державний реєстраційний номер [NUMBER]. 22 серпня 2016 року о 09 год. 00 хв. в м. Дніпро по вул. Січеславська Набережна, в районі електроопори №130, водій [PERSON] перебуваючи в стані наркотичного сп'яніння, керуючи транспортним засобом «ДЕУ» державний номерний знак [NUMBER], відволікся від керування транспортним засобом, не встежив за дорожньою обстановкою, скоїв наїзд на автомобіль «Renault», реєстраційний номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], яка зупинилася попереду, внаслідок чого були пошкоджені транспортні засоби та завдано матеріальні збитки, тобто [PERSON] порушив вимоги п.п.2.3«б» Правил дорожнього руху України та скоїв правопорушення передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що підтверджується постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 жовтня 2016 року (а.с.15). Розмір завданих збитків автомобілю «Renault», реєстраційний номерний знак [NUMBER] внаслідок ДТП, згідно Звіту складеного 21 вересня 2016 року №07/13-318 про визначення вартості матеріального збитку автомобіля «Renault», реєстраційний номерний знак [NUMBER], матеріальний збиток з врахуванням нормо години та знижки СТО без урахування зносу, завданий власникові автомобіля «Renault», реєстраційний номерний знак [NUMBER] склав 132209 грн. 93 коп. (а.с.19-24). Пошкодження автомобіля «Audi», реєстраційний номерний знак [NUMBER] є страховим випадком і згідно Страхового акту №00201078 від 12 жовтня 2016 року (а.с.34), страхова компанія, перерахувала власнику пошкодженого автомобіля страхове відшкодування в розмірі 132209 грн. 93 коп., що підтверджується платіжним дорученням №036298 від 13 жовтня 2016 року (а.с.36). Відповідно до ст. 36.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Згідно п. 22.1 ст. 21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до п. п. «г» п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», а також ст. 933 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно з ч. 1 ст. 1187 Цивільного Кодексу України діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб, є джерелом підвищеної небезпеки. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 Цивільного Кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 1188 Цивільного Кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» згідно полісу № АЕ/7237215, тому позивач звернувся до страхової компанії ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» щодо виплати страхового відшкодування, на що ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» сплатило позивачу страхове відшкодування у розмірі 99 500 грн. Отже, сума виплати страхового відшкодування, яку повинен сплатити відповідач складає 131491,38 грн. - 99500 грн. = 31 991,38 грн. У зв'язку із виплатою страхового відшкодування Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка» набуло право регресу (зворотної вимоги) до особи, винної у заподіянні збитку страхувальнику. Таким чином, оскільки позивач відшкодував шкоду, завдану при ДТП, то з відповідача на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» необхідно стягнути виплачене страхове відшкодування в сумі 132209 грн. 93 коп. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам в сумі 1600 грн. На підставі викладеного вище та

Outcome: approved