Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-30 00:00:00

В червні 2018 року позивач звернулась із позовом до суду, який мотивує тим, що з 03 травня 2011 року з відповідачем вони перебувають у шлюбі. Від шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO], яка утримується нею, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, тому просить стягувати аліменти в її користь в розмірі однієї четвертої частини заробітку (доходу) відповідача. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить їх задоволити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечує щодо його задоволення. Ухвалою суду від 02.07.2018 року відкрито провадження у справі та справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного провадження. Заслухавши доводи позивача та відповідача, перевіривши матеріали справи доказами суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони з 03 травня 2011 року перебувають у шлюбі. Від шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO], батьком якої згідно свідоцтва про народження дитини є відповідач. Дитина утримується матір'ю, що підтверджується довідкою за № 1811-08 від 20.06.2018 року, виданої управлінням з питань реєстрації місця проживання Хмельницької міської ради та цих обставин відповідач не заперечує. Відповідач надавав матеріальну допомогу на утримання дитини не регулярно, що стало підставою для звернення позивача за захистом порушених прав. Вказані обставини підтвердив відповідач в ході судового розгляду. Суд вважає права позивача порушеними. Відповідно до вимог статей 180,182 Сімейного кодексу України відповідач зобов'язаний та має змогу сплачувати аліменти на користь позивача на утримання дитини в розмірі однієї четвертої частини всіх видів його заробітку (доходу). Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні такого розміру аліментів суд виходить із того, що відповідач є працюючою особою, хоча офіційно не працює, інших утриманців не має. Як пояснив у судовому засіданні на обліку у центрі зайнятості не перебуває, має не стабільний дохід, проте фінансово спроможний та має обов'язок за законом утримувати малолітню дитину. Відповідно до вимог частини 2 статті 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Суд, вважає позов доведеним та приходить до висновку, що розмір аліментів має становити одну четверту частину заробітку (доходу) відповідача щомісяця на утримання дитини з врахуванням мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, аніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище дитини, її вік та матеріальне становище платника аліментів та не знаходить підстав для стягнення аліментів на утримання дитини у меншому розмірі. Відповідно до положень статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У зв'язку із тим, що позивач звільнена від сплати судового збору з відповідача належить стягнути судові витрати в сумі 704,8 грн. по сплаті судового збору на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved