Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

В серпні 2019 року позивач звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду із вищезазначеною позовною заявою, в якій посилаючись на ст.180 Сімейного кодексу України, просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки щомісячно з усіх видів доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму, встановленого законом для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до досягнення донькою повноліття. В обґрунтування позову зазначала, що з відповідачем по справі з 24.04.2000 року перебуває в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , яка проживає з нею та знаходиться на її матеріальному забезпеченні. Відповідач залишив сім`ю, проживає окремо і ухиляється від утримання доньки, матеріальної допомоги добровільно не надає, в зв`язку з чим вимушена звернутися до суду з заявою про стягнення аліментів. Суд (своєю) ухвалою від 31.10.2019 року прийняв до розгляду позовну заяву та відкрив спрощене позовне провадження, призначивши справу до судового засідання на 25.11.2019 року 14 год. 30 хв. Сторони в судове засідання 25.11.2019 року не з`явились, про день і час розгляду справи були повідомлені належним чином. Позивач 21.11.2019 року звернулась до суду з заявою, в якій просила слухати справу у її відсутності, позов підтримала у повному обсязі. Відповідач 21.11.2019 року звернувся до суду з заявою, в якій просив проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі. За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу (ч.3,4 ст.200 ЦПК України). Згідно зі ч.1,4 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В силу вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов потрібно задовольнити з таких підстав. З 24.04.2010 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя мають доньку [PERSON] , [INFO] . Згідно з довідкою Управління адміністративних послуг Білоцерківської міської ради Київської області від 08.08.2019 року № 6158, [PERSON] проживає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , разом зі своєю дочкою [PERSON] , [INFO] . Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами. При вирішенні спору суд виходить з наступного. Стаття 15 Цивільного кодексу України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до статтей 150, 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3 ст.51 Конституції України). Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Так статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення (ч.1 ст.182 СК України) . Водночас, відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Таким чином, зважаючи на те, що відповідач позов в частині стягнення з нього аліментів на дитину визнав, а в справі наявні докази того, що дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимоги позивача та стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору на користь держави, тому відповідно до вимог ст.141 ЦПК України та ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 768,40 грн. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved