Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-25 00:00:00

В серпні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру та способу стягнення аліментів на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , встановлених рішенням суду. В позові він посилається на те, що з 20.09.2014 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого в них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Після фактичного розпаду сім`ї дочка залишилася проживати зі своєю матір`ю та перебувати на її утриманні, тому рішенням Корюківського районного суду Чернігівської області від 12.10.2015 року було стягнуто з нього на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходу щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В позові позивач посилається на те, що аліменти він сплачував відповідно до виконавчого листа у визначеному порядку, про що свідчить відсутність заборгованості по їх сплаті. Крім того, позивач в позові вказує, що на даний час він проживає однією сім`єю з [PERSON] та виховує їхню спільну дочку [PERSON] , [INFO] . Також, в позові вказано, що у зв`язку з тим, що доходи позивача не дозволяють утримувати сім`ю та сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, він з відповідачем [PERSON] домовився проте, що буде сплачувати на утримання дочки [PERSON] [INFO] , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, тому змушений звернутися до суду з позовом про зміну розміру та способу стягнення аліментів та просить їх стягувати з моменту звернення з цим позовом до суду. В подальшому, 16.04.2019 р. за вх. № 11535 позивач [PERSON] надав до суду заяву про зміну позовних вимог, в якій просив зменшити розмір аліментів з 1/3 частини усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.08.2015 р. і до досягнення дитиною повноліття до ј частини всіх видів доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття, а також відкликати з Уманського РВ ДВС Уманського МРУЮ виконавчий лист, виданий Корюківським районним судом Чернігівської області на виконання рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 12.10.2015 р. В обгрунтування вимог заяви про зміну позовних вимог він посилався на те, що 29.11.2018 р. він зареєстрував шлюб із [PERSON] , з якою фактично проживав у цивільному шлюбі. Вони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Донька знаходиться на його утриманні. Таким чином, позивач посилається на те, що відбулась зміна його сімейного та матеріального стану, тому станом на 01.01.2019 р. він має заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 2780,36 грн. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, проте надав до суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі. Також, в заяві вказано, що змінені позовні вимоги він підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник позивача адвоката Товстенко К.В. в судове засідання не з`явився, проте надав до суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі. Також, в заяві вказано, що змінені позовні вимоги він підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, проте надала до суду відзив, в якому просила відмовити позивачу в задоволенні заявлених позовних вимог. В обґрунтування вимог відзиву посилалась на те, що позовні вимоги вважає такими, що не ґрунтуються на чинному законодавстві і задоволенню не підлягають. З позивачем [PERSON] вони дійсно перебували в зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалось, шлюб було розірвано на підставі судового рішення. Заочним рішенням Корюківського районного суду Чернігівської області від 12.10.2015 р. було стягнуто з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.08.2015 р. і до досягнення дитиною повноліття. У відзиві вказано, що на даний час вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , тому її прізвище на даний час « [PERSON] ». Вона проживає в бабусиній квартирі з чоловіком, дитиною, батьками та бабусею, власного житла не має, заочно навчається в Національному університеті харчових технологій Міністерства освіти і науки України, їх дитина з позивачем відвідує дитячий садок «Дельфін», за який вона сплачує. Їх з позивачем дитина періодично хворіє та перебуває на «Д» обліку, при цьому позивач [PERSON] коштів на лікування не надає. Запропонована позивачем сума в розмірі 1000 грн. є мінімально встановленою чинним законодавством на утримання однієї дитини. Позивач не обґрунтував доказами необхідність стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі. Посилання позивача на наявність в нього малолітньої дитини та скрутне матеріальне становище не підтверджене доказами. В подальшому відповідач [PERSON] неодноразово надсилала до суду заяви, в яких просила справу розглядати у її відсутність. У заявах також вказано, що позов вона не визнає і просить відмовити у його задоволенні. Свій відзив на позов підтримує. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд вважає, що уточнений позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частинами 2 та 3 статті 181 СК України визначено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. З огляду на наявність імперативного дозволу змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. ст.183,192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Судом встановлено, що заочним рішенням Корюківського районного суду Чернігівської області від 07.12.2017 року було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] від 17.07.2018 р. (видане повторно), батьками вказані: мати - [PERSON] , батько - [PERSON] .(а.с.5) Рішенням Корюківського районного суду Чернігівської області від 12.10.2015 року було стягнуто з позивача [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходу щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.7,8). Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 29.11.2018 р. було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] в Печерському районному у місті Києві відділі ДРАЦС ГТУЮ у місті Києві, актовий запис № 3283. (а.с. 78) Згідно свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] від 19.06.2018 р. (видане повторно), батьками вказані: мати - [PERSON] , батько - [PERSON] .(а.с.79) Відповідно до довідки Ропотуської сільської ради Уманського району Черкаської області за № 02-28/455 від 20.06.2018 року [PERSON] та [PERSON] проживають разом сім`єю за адресою: [ADDRESS] мають доньку [PERSON] , [INFO] . (а.с.10). 17.02.2018 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб у Корюківському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис №04, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] . Після державної реєстрації шлюбу прізвище чоловіка та дружини - [PERSON] . (а.с.32) Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Положеннями ст. 181 Сімейного кодексу України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При цьому, суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Статтею 183 Сімейного кодексу України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ч.4 ст.273 ЦПК України якщо після набрання рішенням законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Отже з урахуванням встановлених вище обставин, враховуючи, що з моменту прийняття судом рішення про стягнення аліментів з позивача, змінився його сімейний стан, він має на утриманні ще одну малолітню дитину, а тому є підстави для зменшення розміру аліментів. Суд вважає за необхідне змінити розмір стягуваних з [PERSON] аліментів з 1/3 частки від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на 1/4 частку з усіх видів його заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Такий розмір аліментів, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав позивача та захистом прав малолітніх дітей, обов`язок по утриманню яких покладений на позивача. При цьому у новому розмірі аліменти мають сплачуватись з дня набрання рішенням законної сили, що узгоджується з положеннями абз.4 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved