Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-05 00:00:00

Державне підприємство «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль» звернулося до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надання послуг з централізованого теплопостачання та підігрів води, посилаючись на наступне. З 01 серпня 2013 року по 01 червня 2017 року Державне підприємство «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль» - теплопостачальна організація, як виконавець послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води (надалі позивач або виконавець послуг), за наявних фактичних договірних відносинах в умовах відсутності укладеного письмового договору про надання комунальних послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води надало комунальну послугу з централізованого опалення та постачання гарячої води [PERSON] (надалі відповідач або споживач), до належної йому на праві приватної власності квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS], на загальну суму 15713,58 грн. У звязку з фактичними наданням послуг на імя відповідача відкрито особовий рахунок, на якому обліковуються нарахування з централізованого опалення та постачання гарячої води, здійснені споживачем оплати, наявна заборгованість, а також інша інформація. Разом з тим, незважаючи на те, що відповідач письмовий договір про надання комунальних послуг не уклав, він фактично користувався послугою з централізованого опалення та постачання гарячої води та, в порушення вимог чинного законодавства України, що регулює правовідносини у сфері надання комунальних послуг, свої зобовязання по проведенню оплати спожитих комунальних послуг не виконав, а тому за відповідачем є наявна заборгованість у розмірі 15713,58 грн. Житловий будинок, в якому розташована квартира відповідача, обладнаний системою централізованого опалення, яка в свою чергу гідравлічно та теплотехнічно обєднана з системою опалення квартири відповідача, що разом становить єдину систему централізованого опалення житлового будинку № 7-Б по пр. Гвардійський у м. Сєвєродонецьку. Дана квартира у порядку, встановленому чинним законодавством України, від мереж централізованого опалення не відключена. Факт постачання послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води у наведених вище періодах до квартири відповідача підтверджується Актами про включення теплоустановок у даному житловому будинку від 13.10.2013 року № 000001352, від 14.10.2013 року № 000002091, від 28.10.2014 року № 0127, від 22.10.2015 року № 0127, від 01.12.2015 року № 0127, від 24.10.2016 року № 0127. В судове засідання представник позивача не зявився, проте надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі та підтримав позовні вимоги. В судове засідання відповідач не зявився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причин неявки не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідача. У звязку з наведеним, суд вважає можливим слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. У звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ч. 4 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для обєктів усіх форм власності є субєкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація). Відповідно до п. 5 та п. 10 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню у встановлених законом чи договором розмірах. Згідно із пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі Правила), розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Система оплати послуг (щомісячна або авансова) та форма оплати послуг (готівкова або безготівкова) визначаються у договорі між споживачем і виконавцем. Відповідно до підпункту 1 пунтку 30 Правил, споживач зобовязаний оплачувати послуги в установлені договором строки. З матеріалів справи вбачається, що постачання послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за період з 01 серпня 2013 року по 01 червня 2017 року до квартири відповідача, яка розташована за адресою: [ADDRESS], підтверджується Актами про включення теплоустановок у даному житловому будинку від 13.10.2013 року № 000001352, від 14.10.2013 року № 000002091, від 28.10.2014 року № 0127, від 22.10.2015 року № 0127, від 01.12.2015 року № 0127, від 24.10.2016 року № 0127. З виписки по особовому рахунку відповідача № 11496 та розрахунку заборгованості за комунальні послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води за адресою надання послуги: 93400, [ADDRESS], вбачається, що позивачем була надана послуга відповідачу з централізованого опалення та постачання гарячої води у повному обсязі, проте відповідач фактично користувався послугою з централізованого опалення та постачання гарячої води та, в порушення вимог чинного законодавства України, що регулює правовідносини у сфері надання комунальних послуг, свої зобовязання по проведенню оплати спожитих комунальних послуг не виконав, а тому за відповідачем є наявна заборгованість у розмірі 15713,58 грн. Отже, суд вважає, що відповідач неналежним чином виконує взяті на себе перед позивачем зобовязання. Докази звернення відповідача в установленому законодавством порядку з претензіями щодо надання неякісних житлово-комунальних послуг у матеріалах справи відсутні. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Також, на думку суду, підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача трьох процентів річних по рахункам в розмірі 644,50 грн. та встановлених інфляційних нарахувань у звязку з неналежним виконанням взятих на себе перед позивачем зобовязань в розмірі 5047,44 грн., а наданий позивачем розрахунок суд вважає виконаним відповідно до діючого законодавства, що разом з сумою боргу становить 21405,52 грн. Згідно зі статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обовязок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобовязані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 30.10.2013 року у справі № 6-59цс13. Суд зауважує, що оскільки відповідачем не виконані зобовязання з оплати комунальних послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, позивач має право в судовому порядку вимагати стягнення нарахованої заборгованості, зокрема, за відсутності укладеного письмового договору. Таким чином, факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають та за таких обставин суд вважає, що позов Державного підприємства «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль» до [PERSON] про стягнення заборгованості за надання послуг з централізованого теплопостачання та підігрів води підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжними дорученнями № 3132 від 07.12.2016 року та № 2020 від 03.07.2017 року про сплату судового збору у сумі 1600 грн. 00 коп. Враховуючи викладене, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 1600 грн. 00 коп.

Outcome: approved