Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-26 00:00:00

\~ В серпні 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою [PERSON] про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 вересня 2020 року заочне рішення суду від 12 грудня 2018 року ухвалене по цивільній справі №175/3113/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП було скасовано та призначено справу для розгляду в загальному порядку. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні заперечував щодо задоволення позовних вимог, зокрема посилаючись на обстави зазначені у відзиві, з сумою збитків не погодився. Вважав суму збитків такою, що не підтверджується належними доказами. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, заслухавши пояснення сторін, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позови, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 55 Конституції України установлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-яким не забороненим законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, що 22 березня 2018 року близько 14-00 год. в м.Дніпрі на перехресті вул. Донецьке шосе та вул. Березинська, водій [PERSON] , керуючи автомобілем МАЗ д/н [NUMBER] , своєчасно не вжив заходів щодо зменшення швидкості руху аж до зупинки, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем «Мерседес», д/н [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який від цього скоїв зіткнення з автомобілем «КамАЗ», д/н [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Внаслідок ДТП автомобілям нанесені механічні пошкодження, заподіяні матеріальні збитки, пасажири отримали тілесні ушкодження. Своїми діями [PERSON] скоїв правопорушення передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Вина [PERSON] у зазначеному ДТП підтверджується Постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 16 травня 2018 року, яка набрала законної сили 28.05.2018 року, згідно з якою [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП і піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 340 (триста сорок) гривень. Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Судом також встановлено, що автомобіль «Мерседес», д/н [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який належить на праві власності [PERSON] , що підтверджується копією технічного паспорту на автомобіль [NUMBER] , отримав механічні ушкодження. У відповідності до Звіту з оцінки майна №КТЗ-26062018/01 від 26 червня 2018 року, вартість ремонту автомобіля (матеріальних збитків) з урахуванням зносу становить 123 644 грн. Окрім того, [PERSON] оплачено послуги суб`єкта оціночної діяльності, щодо визначення вартості матеріального збитку. Вартість послуг складає 1200 грн., що підтверджується квитанцією. Як встановлено судом, [PERSON] вимушений був відремонтувати автомобіль за рахунок власних коштів, що підтверджується копіями Актів, квитанцій та свідоцтв, оскільки [PERSON] добровільно не виплачує грошові кошти на ремонт автомобіля. За приписами ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). За своєю правовою природою зобов`язання з відшкодування шкоди, завданої ДТП є деліктним зобов`язанням. Деліктне зобов`язання - первісне, основне зобов`язання, у якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним. Потерпілий вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав. Суд критично оцінює наданий відповідачем відзив по справі, оскільки на підставі вищевикладеного у [PERSON] виникло зобов`язання по відшкодуванню [PERSON] завданої внаслідок пошкодження майна шкоди. [PERSON] має право на отримання відшкодування від особи, що заподіяла таку шкоду, у повному обсязі. Пунктом 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013, передбачено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні керуватися положеннями ст. 1166, 1187 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2 статті 1187 ЦК України, передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Виходячи зі змісту п. 4 вищезазначеної Постанови, шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. З моменту, коли сталася ДТП у [PERSON] виникло право вимоги до безпосереднього заподіювана шкоди. Аналогічні правові позиції висловлені колегіями суддів Верховного Суду України у постановах від 11.11.2015 року по справі №6-309цс15 та від 14.09.2016 року по справі №6-725цс16, відповідно до яких зазначено, що право вимоги як до безпосереднього заподіювана шкоди, так і до страхової компанії, відповідальної за останнього виникає з моменту, коли сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пошкоджено автомобіль позивача і йому завдано шкоди. Всі докази надані позивачем, визнані судом належними, допустимими та достовірними, та такими, що у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність заподіяної шкоди позивачеві у встановленому судом розмірі. Тому доводи представника відповідача про недопустимість доказів наданих позивачем на підтвердження заподіяння матеріальної шкоди, не заслуговують на увагу. Відповідно до статті 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Оскільки зареєстрованим місцем проживання відповідача є: [ADDRESS] , тому позов підсудний Дніпропетровському районному суду Дніпропетровської області. Як встановлено судом, для надання професійної правничої допомоги [PERSON] залучено адвоката, у відповідності до Договору про надання правничої допомоги. Вартість наданих послуг адвоката складає: 3100 грн., з яких 600 грн. за виїзд з клієнтом за місцем вимоги (суд, міліція, прокуратура, інші заклади, установи по місту Дніпропетровськ) для бесід, ознайомлення з матеріалами, подання заяв, участі у судових засіданнях, отримання документів, т.і.) та 2 500 грн. складання позовної заяви за матеріалами цивільного судочинства (5 годин роботи адвоката) Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи (ст.133 ЦПК України). Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача повинно бути стягнено витрати пов`язані з залученням експерта та проведенням експертизи 1 200 грн.; витрати на професійну правничу допомогу 3 100 грн.; сплачений при подачі позову судовий збір 1 248 грн. 45 коп. На підставі ст.ст. 15, 16, 22, 23, 1166, 1167, 1187, 1194 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved