Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

В червні 2016 року позивачка - [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з [PERSON] додаткові витрати на доньку [PERSON], [INFO], у зв'язку з її хворобою в сумі 20000 грн. на 2016 рік. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що разом з відповідачем мають спільну доньку - [PERSON]. Рішенням Олександрівського районного суду Донецької області по справі № 2-234 від 07.09.2011 стягнуто з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] у розмірі 1/6 частини доходів щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць до повноліття дитини. Вказане рішення набрало законної сили і виконується в примусовому порядку. Рішенням ЛКК Олександрівської районної первинної медико-санітарної допомоги № 8 від 21.04.2016 [PERSON] визнана дитиною - інвалідом віком до 18 років . Позивачка посилається на те, що у зв'язку із захворюванням доньки, за призначенням лікаря, треба проходити лікування в ДУ «Інститут охорони здоров'я дітей та підлітків НАМНУ» м. Харкова, орієнтовна вартість лікування 10000-12000 грн за один курс. На один рік призначено чотири курси лікування. Лікування хвороби доньки потребує додаткових витрат, які позивачка не в змозі нести самостійно. Відповідач добровільної допомоги на утримання дитини не надає, аліменти сплачує не в повному обсязі, не бере участі у додаткових витратах. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, пояснюючи, що у грудні 2015 року [PERSON] були призначені медичні обстеження, які позивачка оплатила самотужки. Після встановленого діагнозу було призначене лікування, яке необхідно проводити курсами чотири рази на рік. Кожного разу треба проходити обстеження на гормони, яке коштує біля 1000 грн. Щоразу, окрім призначеного лікування, позивачка несе витрати по влаштуванню на проживання, харчування, що в м. Харкові складає істотні суми. [PERSON] посилається, що з вересня 2016 року вона вимушена залишити роботу через необхідність лікування та забезпечення догляду за дитиною. З 17 жовтня 2016 року позивачка стала на облік до Олександрівського районного центру зайнятості. Відповідач в судове засідання не з'явився, проте подав до суду заперечення проти позову, в якому просить суд задовольнити позовні вимоги частково і призначити додаткові стягнення у розмірі 2000 грн, які стягувати, відраховуючи по 50% із його заробітної на місяць. В обґрунтування своїх заперечень відповідач посилається на те, що має низький регулярний дохід та має доньку, [PERSON], на утримання якої, згідно рішення Краматорського міського суду Донецької області , виплачує аліменти в розмірі ? всіх доходів. Також, відповідач на сьогоднішній день проживає разом із непрацездатними батьками похилого віку, які часто хворіють і також вимагають від нього додаткових постійних витрат. Крім того, відповідач в своїх запереченнях посилається на недоведеність позовних вимог і вважає їх завищеними. Вивчивши надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 27 вересня 2011 року , сторони є батьками неповнолітньої доньки [PERSON] (а.с.5). За рішенням Олександрівського районного суду Донецької області від 07 вересня 2011 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/6 частини доходів щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць, починаючи з 06.06.2011 та до повноліття дитини (а.с.88-89 ). Судом також встановлено, що [PERSON] є дитиною-інвалідом до 18 років, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] від 04 травня 2016. В зв'язку з цим позивач отримує від Управління соціального захисту населення Олександрівської районної державної адміністрації соціальну допомогу, розмір якої становить 1074 грн. (а.с.6,75 ). Позивачка з вересня 2016 року не працює, що підтверджується наданою трудовою книжкою. Вона знаходиться на обліку в Олександрівському районному центрі зайнятості ( довідка №1374-01 від 15 листопада 2016 року). До звільнення позивачка працювала головним спеціалістом відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій управління Пенсійного фонду України в Олександрівському районі Донецької області. Згідно довідки управління Пенсійного фонду України в Олександрівському районі Донецької області від 09.06.2016 № 2694/04 середня заробітна плата [PERSON] за 6 місяців (період обчислення грудень 2015 року - травень 2016 року) склала 2893 грн. 38 коп. (а.с.8). Відповідно до довідки про доходи № 2 від 14.06.2016 [PERSON] працює у ФОП [PERSON] , техніком по ремонту обладнання. Загальна сума доходу за період з грудня 2015 по травень 2016 складає 8880 грн. 00 коп. (середня заробітна плата за вказаний період 1480 грн. 00 коп). а.с.9 Згідно довідки № 3 від 14.06.2016 загальна сума сплачених відповідачем з грудня 2015 року по травень 2016 року аліментів на утримання доньки [PERSON] складає 1309 грн. 84 коп., отже ,середньомісячна виплата становить 218 грн. 31 коп. (а.с. 10), що є значно менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини даного віку. Відповідно до матеріалів справи, а саме: амбулаторної картки дитини, виписки з історії хвороби № 1191 (а/к 3933), виписки з історії хвороби № 3218 (а/к 3933) [PERSON] дійсно перебувала на стаціонарному лікуванні в ДУ «Інституті охорони здоров'я дітей та підлітків НАМНУ», де проводилось обстеження та лікування. Згідно наданих позивачем рахунків, які були нею оплачені за проведені медичні обстеження дитини задля встановлення діагнозу та призначення лікування, їх загальна сума становить 3035 грн. 00 коп., а саме: рахунок ТОВ «Смартлаб» № 2017010770 від 08.12.2015 на суму 130 грн. 00 коп. ( а.с.16,69), розписка та рахунок ТОВ «Смартлаб» № 2017010856 від 11.12.2015 на суму 1060 грн 00 коп(а.с.15,71), рахунок - візит Медичного центу «Екомед» № 160331/2v4q A-553 від 31.03.2016 на суму 210 грн. 00 коп. (а.с. 18,65), рахунок - візит Медичного центру «Екомед» № 160629/3у0n A-902 від 29.06.2016 на суму 335 грн. 00 коп. (а.с. 21), товарний чек ФОП [PERSON] від 14.04.2016 на суму 950 грн. 00 коп.(а.с.22), товарний чек ФОП [PERSON] від 14.04.2016 на суму 350 грн. 00 коп.(а.с.22а). Відповідно до наданих доказів на придбання ліків для [PERSON] позивачем було витрачено 20549,33 грн., що підтверджується: випискою з історії хвороби № 1191 (а/к 3933), випискою з історії хвороби № 3218 (а/к 3933), випискою з листа призначення 8 квітня 2016 на суму 445 грн. 00 коп. (а.с.17,67), копією фіскального чеку № 0037 від 10.03.2016 на придбання дифереліну 11,25 мг фл. № 1 на суму 5285 грн .70 коп. та дифереліну 3.75 мг на суму 3579 грн. 04 коп., висновком лікаря ДУ «Інституту охорони здоров'я дітей та підлітків НАМНУ» від 04.10.2016 де зазначено, що вартість дифереліну 11,25 мг становить 5480 грн. 00 коп. (а.с.20,64 ), довідкою ДУ «Інституту охорони здоров'я дітей та підлітків НАМНУ» від 07.11.2016р.,в якій зазначено ,що диферелін 11.25 мг в/м застосовувався тричі за час спостережень, та фіскальним чеком № 1965 від 08.04.2016 на придбання мікоксу на суму 279 грн. 59 коп.(а.с.77,81,23) Крім того ,під час проходження лікування з 31 березня 2016 року по 8 квітня 2016 року позивачкою придбано лікарські препарати,які використовувалися для супутнього застосування, що підтверджується фіскальним чеком № 46653 від 31.03.2016 на суму 114 грн. 57 коп., фіскальним чеком № 16921 від 09.04.2016 на суму 74 грн. 65 коп., фіскальним чеком № 179494 від 05.04.2016 на суму 21 грн 99 коп, фіскальним чеком № 62823 від 09.04.2016 на суму 302 грн. 50 коп, фіскальним чеком № 16666 від 07.04.2016 на суму 50 грн. 00 коп., фіскальним чеком № б/н від 14.04.2016 на суму 43 грн .00 коп,на загальну суму - 606,71 грн. а.с.23 У відповідності до ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Таким чином, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов'язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору (ухвала Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 16.12.2009 року № 6-20478св09). Вказане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається даною статтею. До таких особливих обставин закон відносить ,насамперед, випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї, в даному випадку у зв'язку із хворобою, оскільки дитина потребує лікування. Відповідно до наданих позивачем письмових доказів фактично витрачено на обстеження та лікування доньки - [PERSON] 24191,04 грн. Суд при оцінці вищезазначених доказів виходив із їх суті та відповідності вимогам належності та допустимості і вважає, що позивачкою надано переконливі докази щодо понесених нею витрат на лікування дитини в межах цієї суми. Розмір коштів, що стягуються на додаткові витрати, не може бути більше самих додаткових витрат. Суд вирішує, в якій мірі кожен із батьків зобов'язаний приймати участь в цих витратах, виходячи з матеріального та сімейного положення сторін та інших інтересів та обставин, які мають істотне значення, що визначаються так само, як і стягненні аліментів відповідно до ст.ст.181, 182 СК України. У випадку, коли матеріальне положення батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, додаткові витрати можуть бути компенсовані лише частково. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров'я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Батьки беруть участь у додаткових витратах на дитину рівною мірою. При визначенні розміру додаткових витрат на утримання дитини - [PERSON], суд приймає до уваги задовільний стан здоров'я сторін, їх матеріальний стан. Так, позивачка вимушена звільнитися з роботи задля догляду та лікування хворої дитини, а відповідач працює, має на утриманні двох неповнолітніх дітей ( в тому числі [PERSON]). Суд не може прийняти до уваги посилання відповідача, як на обставину, що має істотне значення, що він постійно несе додаткові витрати на непрацездатних батьків, що часто хворіють, оскільки довідка про склад сім'ї не є належним доказом в підтвердження даних обставин. Отже, враховуючи все вищевикладене, суд вважає, що додаткові витрати на дитину сторони повинні нести рівною мірою,тому на користь позивачки необхідно стягнути половину належним чином підтверджених нею витрат на лікування та обстеження дитини в сумі 12095,52 грн. В іншій частині позовних вимог суд вважає, за необхідне , відмовити, оскільки вони не підтвердженні платіжними документами. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial