Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про встановлення порядку користування земельною ділянкою. Позов мотивований тим, що позивач є власником 9/25 частки будинковолодіння по [ADDRESS], згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.05.1984 року. Іншим співвласником 16/25 частки будинковолодіння є [PERSON], згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.08.2010 року. Розмір часток співвласників також підтверджується технічним паспортом на будинковолодіння по [ADDRESS]. Рішенням виконавчого комітету ВМР № 85 від 10.02.1983 року за будинковолодінням по [ADDRESS] була закріплена земельна ділянка площею 1151, 0 кв. м.: в постійне користування - ділянка площею 600 кв. м., в тимчасове користування - земельна ділянка площею 551 кв. м. Рішенням виконавчого комітету ВМР № 383 від 27.06.1985 року з будинковолодіння по [ADDRESS] вилучено земельну ділянку площею 576 кв. м. Таким чином, площа земельної ділянки, що залишилась в користуванні співвласників складає 575 кв. м. Так між співвласниками фактично склався порядок користування земельною ділянкою, який існував з 1984 року до 2010 року. Вище викладене й стало підставою для звернення до суду із вимогами про встановлення порядку користування земельною ділянкою площею 0,0964 га, розташованою за адресою: [ADDRESS], згідно кадастрового плану, виготовленого ДП «Поділлягеодезкартографія» 02.09.2013 року, згідно яким [PERSON] користується земельною ділянкою площею 0,0289 га, зазначеною під зоною 1, [PERSON] користується земельною ділянкою площею 0,0286 га, зазначеною під зоною 2. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, аргументуючи мотивами, викладеними в позовній заяві. Відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував щодо їх задоволення. Представник третьої особи без самостійних вимог - Вінницької міської ради не заперечувала проти встановлення порядку користування земельною ділянкою, однак зазначила, що при вирішенні даного питання покладається на думку суду. По справі встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що співвласниками будинковолодіння [ADDRESS] є [PERSON] (9/25) та [PERSON] (16/25), що було визнано сторонами по справі і підтверджується технічним паспортом, свідоцтвом про право на спадщину за законом від 23.05.1984 року, свідоцтвом про право на спадщину за законом від 26.08.2010 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 17.02.2010 року. (а.с. 4-7) Рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради народних депутатів від 10.02.1983 року № 85 за будинковолодінням [ADDRESS] було закріплено земельну ділянку площею 1151 кв. м., з яких: в постійне користування - 600 кв.м., в тимчасове - 551 кв. м. (а.с. 12) Рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради народних депутатів від 27.06.1985 року № 383 у зв'язку з необхідністю будівництва під'їзних шляхів до шляхопроводу, що будується по вулиці Привокзальній - Бучми, вилучено земельну ділянку площею 576 кв. м. з домоволодіння по [ADDRESS]. (а.с.11) Відповідно до повідомлення КП «ВМБТІ» № 1096 від 17.05.2010 року, згідно матеріалів інвентаризаційної справи № 6909 рішенням виконкому Вінницької міської ради народних депутатів № 12/354 від 22.03.1960 року за будинком [ADDRESS] була закріплена земельна ділянка площею 1151 кв. м. Також повідомлено, що згідно додатку № 3/169 рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради народних депутатів № 200 від 04.06.1987 року існуючому будинку [ADDRESS] присвоєно [NUMBER]. (а.с. 10) Встановленим під час розгляду справи фактичним обставинам відповідають правовідносини землекористування та власності, що регулюються Земельним кодексом України. Відповідно до п.7 Перехідних положень Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки. Тобто, сторони правомірно користуються земельною ділянкою на підставі рішення виконкому Вінницької міської ради депутатів трудящих від 10.02.1983 року № 85. Згідно кадастрового плану земельної ділянки, розташованої в [ADDRESS], виготовленого ДП «Поділлягеодезкартографія» 02.09.2013 року у фактичному користуванні [PERSON] перебуває земельна ділянка площею 0, 0289 га (зона 1), у [PERSON] - 0, 0286 га (зона 2). Земельна ділянка площею 0, 0267 га (зона 3) та земельна площею 0, 0122 га (зона 4) - землі міської ради. (а.с. 13) Актом прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 02.09.2013 року встановлено межі земельної ділянки (а.с. 37) Комісією з розгляду земельних спорів встановлено, що межі земельних ділянок між будинковолодіннями [NUMBER] та [NUMBER] по [ADDRESS] не порушено, а тому погодити межу між земельними ділянками [PERSON] та [PERSON] комісією з розгляду земельних спорів, що вбачається з акту № 7 від 05.02.2014 року. (а.с. 36) В судовому засіданні було встановлено, що між співвласниками будинковолодіння [ADDRESS] угода щодо користування спільною земельною ділянкою не укладалась, угода не укладалась й між попередніми співвласниками. Відповідно до ст. 92 ЗК України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановленого строку. Згідно ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Згідно ч. 2 та ч. 4 ст. 120 ЗК України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Згідно ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповдної матеріальної компенсації. Судом з'ясовано і враховано можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір'я тощо. Враховано також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. Між сторонами не виникло суперечок щодо наявності господарських будівель і насаджень на наданій кожному в його користування частину ділянки, відповідно й питання про грошову компенсацію також не виникло. При пред'явленні вимог кожним з учасників спільної власності про встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою суд може залишити в спільному користуванні лише ділянки, роздільне користування якими встановити неможливо, на що звернув увагу Верховний Суд України в п. 19 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 року №7. Отже, судом встановлено, що сторони користуються земельною ділянкою згідно з порядком, відображеним в кадастровому плані і даний порядок є найбільш прийнятним для сторін. Будь-яких спірних питань з приводу саме такого порядку користування землею у позивача, відповідача та суміжних землекористувачів не виникає. Встановлений порядок користування не завдає шкоди її раціональному використанню, відповідає інтересам кожного із співвласників будинку та суміжних землекористувачів. Порядок користування земельною ділянкою не позбавляє можливості кожного з співвласників користуватись своєю частиною будинковолодіння, враховуючи проходи до будинку, споруд та на вулицю. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом у відповідності до ч. 4, ч. 5 ст. 174 ЦПК України встановлено, що визнання позовних вимог відповідачем є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому приймається судом. Постановою Пленуму Верховного суду України № 2 від 12.06.2009 року в п. 24 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляду справ у суді першої інстанції» звернуто увагу, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню. Тому, суд приходить до висновку про встановлення порядку користування земельною ділянкою по [ADDRESS], площею 0, 0964 га, згідно з порядком користування, який фактично склався між сторонами та відповідно до кадастрового плану земельної ділянки від 02.09.2013 року, виготовленого ДП «Поділлягеодезкартографія». Отже, суд вважає за можливе встановити порядок користування земельною ділянкою наступним чином: [PERSON] користується земельною ділянкою, розташованою за адресою: [ADDRESS], площею 0, 0289 га, позначеною зоною 1; [PERSON] користується земельною ділянкою, розташованою за адресою: [ADDRESS], площею 0, 0286 га, позначеною зоною 2. Враховуючи клопотання представника позивача, суд вважає за можливе судові витрати залишити за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved