overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-29 00:00:00

В червні 2019 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та обгрунтовує його тим, що 20 листопада 1999 року вона уклала шлюб з [PERSON] . Під час шлюбу у них народився син [PERSON] . Позивач не бажає жити однією сім`єю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Тому [PERSON] просить суд розірвати шлюб. У судовому засіданні [PERSON] підтримує позов та наполягає на його задоволенні. [PERSON] позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши подані письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 20 листопада 1999 року сторони уклали шлюб, зареєстрований ВРАГС Бориспільського МУЮ Київської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження був зроблений запис за №383. Ця обставина підтверджується копією повторного свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 17 квітня 2001 року (а.с.4). [INFO] у них народився син [PERSON] Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28 листопада 2012 року (а.с.5). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них. Як роз`яснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН. Встановлено, що [PERSON] не бажає жити однією сім`єю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Примушування позивача до шлюбу з [PERSON] не допускається. З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, допустимо розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-29 00:00:00

В червні 2019 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та обгрунтовує його тим, що 25 грудня 2010 року вона уклала шлюб з [PERSON] . Під час шлюбу у них народився син [PERSON] . Позивач не бажає жити однією сім`єю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Тому [PERSON] просить суд розірвати шлюб. [PERSON] не з`явилась у судове засідання. Позивач надіслала заяву (а.с.17), в якій вона підтримує позов та просить розглянути цивільну справу в її відсутності. Відповідач також не з`явився у судове засідання. [PERSON] надіслав заяву (а.с.19), в якій він визнає позов та просить розглянути цивільну справу в його відсутності. Дослідивши подані письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 25 грудня 2010 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Бориспільським МР ВДРАЦС ГТУЮ у Київській області, про що був складений відповідний актовий запис за №642. Ця обставина підтверджується копією повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 14 червня 2019 року (а.с.5). [INFO] у них народився син [PERSON] Ця обставина підтверджується копією повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14 червня 2019 року (а.с.6). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них. Як роз`яснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН. Встановлено, що [PERSON] не бажає жити однією сім`єю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Примушування позивача до шлюбу з [PERSON] не допускається. З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, допустимо розірвати. Відповідно до ч.1 ст.141 та п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, пов`язане з розподілом між сторонами судових витрат. Зокрема, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Встановлено, що [PERSON] сплатила судовий збір в розмірі 768 гривень 40 копійок. Ця обставина підтверджується квитанцією №17892 від 21 червня 2019 року (а.с.4). Пред`явлений нею позов задоволений в повному обсязі. З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 768 гривень 40 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-22 00:00:00

В червні 2019 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 28 грудня 2006 року сторони уклали шлюб. Під час якого в них народилась дочка [PERSON] . Позивач не бажає жити однією сім`єю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Тому [PERSON] просить суд розірвати шлюб. У судовому засіданні [PERSON] підтримує позов та просить його задовольнити. Відповідач не з`явився у судове засідання. Він завчасно у встановленому порядку повідомлявся про час та місце розгляду цивільної справи. Ця обставина підтверджується повідомленнями про засідання (а.с.24, 29). Вислухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 28 грудня 2006 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у Гірській сільській раді Бориспільського району, про що в Книзі реєстрації шлюбів був зроблений відповідний актовий запис за №15. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 28 грудня 2006 року (а.с.4). [INFO] у них народилась дочка [PERSON] Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28 грудня 2006 року (а.с.5). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу супере-чило б інтересам хоча б одного з них. Як роз`яснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допуска-ється. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН. Встановлено, що [PERSON] не бажає жити однією сім`єю з відповідачем. Збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Примушування позивача до шлюбу з [PERSON] не допускається. З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, допустимо розірвати. Відповідно до ч.1 ст.141 та п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, пов`язане з розподілом між сторонами судових витрат. Зокрема, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Встановлено, що [PERSON] сплатила судовий збір в розмірі 768 гривень 40 копійок. Ця обставина підтверджується квитанцією №65 від 31 травня 2019 року (а.с.1). Пред`явлений нею позов задоволений в повному обсязі. З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 768 гривень 40 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-29 00:00:00

В червні 2019 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та обгрунтовує його тим, що 29 жовтня 2011 року вона уклала шлюб з [PERSON] . Під час шлюбу у них народились два сини [PERSON] та [PERSON] . Позивач не бажає жити однією сім`єю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Тому [PERSON] просить суд розірвати шлюб. У судовому засіданні [PERSON] підтримує позов та наполягає на його задоволенні. [PERSON] позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши подані письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 29 жовтня 2011 року сторони уклали шлюб, зареєстрований ВДРАЦС Бориспільського МРУЮ у Київській області, про що в Книзі реєстрації шлюбів був зроблений відповідний актовий запис за №631. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 29 жовтня 2011 року (а.с.6). [INFO] у них народився син [PERSON] , а [INFO] року - син [PERSON] Ці обставини підтверджуються копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 22 вересня 2015 року (а.с.7), серії [NUMBER] від 18 січня 2018 року (а.с.8). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них. Як роз`яснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН. Встановлено, що [PERSON] не бажає жити однією сім`єю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Примушування позивача до шлюбу з [PERSON] не допускається. З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, допустимо розірвати. Відповідно до ч.1 ст.141 та п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, пов`язане з розподілом між сторонами судових витрат. Зокрема, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Встановлено, що [PERSON] сплатила судовий збір в розмірі 768 гривень 40 копійок. Ця обставина підтверджується квитанцією (а.с.1). Пред`явлений нею позов задоволений в повному обсязі. З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 768 гривень 40 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-12 00:00:00

В червні 2019 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 31 грудня 2015 року вона уклала шлюб з [PERSON] . Під час шлюбу у них народився син [PERSON] . Однак [PERSON] не бажає жити однією сім`єю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Тому [PERSON] просить суд розірвати шлюб. У судовому засіданні [PERSON] підтримує позов та наполягає на його задоволенні. [PERSON] не з`явився у судове засідання. Він належним чином повідомлений про час та місце розгляду цивільної справи. Ця обставина підтверджується довідкою від 7 жовтня 2019 року (а.с.25). Заслухавши пояснення позивача та дослідивши подані письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 31 грудня 2015 року сторони уклали шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Вишеньківської сільської ради Бориспільського району, про що був складений відповідний актовий запис за №17. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 31 грудня 2015 року (а.с.9). [INFO] у них народився син [PERSON] . Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18 жовтня 2016 року. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них. Як роз`яснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН. Встановлено, що [PERSON] не бажає жити однією сім`єю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Примушування позивача до шлюбу з [PERSON] не допускається. З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, допустимо розірвати. Відповідно до ч.1 ст.141 та п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, пов`язане з розподілом між сторонами судових витрат. Зокрема, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Встановлено, що [PERSON] сплатила судовий збір в розмірі 768 гривень 40 копійок. Ця обставина підтверджується квитанцією від 3 червня 2019 року (а.с.1). Пред`явлений нею позов задоволений в повному обсязі. З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 768 гривень 40 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

В червні 2019 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та посилається на те, що вона є власницею домоволодіння по [ADDRESS] . В Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно міститься запис про обтяження №4641887, вчинений 11 лютого 2014 року державним реєстратором РС Бориспільського МРУЮ Єдіхановим М.Ш., про арешт вказаного домоволодіння. Ця обставина перешкоджає позивачу розпоряджатись цим об`єктом нерухомого майна. Тому [PERSON] просить суд звільнити з-під арешту домоволодіння по [ADDRESS] . У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримує позов та наполягає на його задоволенні. Представник Бориспільського МР ВДВС ГТУЮ у Київській області не з`явився у судове засідання. Він у встановленому законом порядку повідомлявся про час та місце розгляду цивільної справи. Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що [PERSON] є власницею домоволодіння по [ADDRESS] Ця обставина підтверджується копією договору купівлі-продажу житлового будинку (а.с.7), копією витягу з Державного реєстру правочинів (а.с.9) та копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.8). Зі змісту інформаційної довідки №182006258 від 23 вересня 2019 року (а.с.27-28) вбачається, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно міститься запис про обтяження №4641887, вчинений 11 лютого 2014 року державним реєстратором РС Бориспільського МРУЮ Єдіхановим М.Ш., про арешт домоволодіння позивача. Спірні правовідносини регулюються главою 23 «Загальні положення про право власності» ЦК України, розділом VII «Порядок звернення стягнення на майно боржника» Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряд-жається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч.1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про зняття арешту з такого майна. Встановлено, що запис про арешт спірного домоволодіння був внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі постанови державного виконавця ВДВС Бориспільського МРУЮ від 8 лютого 2014 року у виконавчому провадженні №41931147 з виконання виконавчого листа №2/359/2542, виданого 15 листопада 2013 року Бориспільським міськрайонним судом, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в розмірі 175891 гривні 50 копійок. Однак [PERSON] не був власником домоволодіння по [ADDRESS] Ця обставина переконливо свідчить про те, що запис про обтяження цього об`єкта нерухомого майна внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно безпідставно. Існування такого запису об`єктивно перешкоджає [PERSON] розпоряджатись її домоволодінням. З огляду на це суд вважає допустимим звільнити домоволодіння по [ADDRESS] з-під арешту, відомості про який містяться в записі про обтяження №4641887, вчиненому 11 лютого 2014 року державним реєстратором РС Бориспільського МРУЮ Єдіхановим М.Ш.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

В червні 2019 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про визнання недієздатним сина [PERSON] , [INFO] та призначення її опікуном. На обґрунтування своїх вимог заявником зазначено, що [PERSON] хворіє на стійке хронічне психічне захворювання, є інвалідом І групи та перебуває на обліку в обласному психоневрологічному диспансері з 2019 року. Про нього піклується заявник, яка створила йому належні умови для проживання та матеріальне забезпечення, в зв`язку з чим просить визнати [PERSON] недієздатним та призначити її опікуном. В судовому засіданні заявник вимоги заяви підтримала. Представник заінтересованої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради в судове засідання не з`явився, однак подав заяву, в якій проти задоволення заяви не заперечує та надав суду подання про встановлення опіки над [PERSON] та призначити [PERSON] опікуном над його донькою. Заслухавши пояснення учасника процесу, дослідивши матеріали справи, суд знаходить заяву такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільно-процесуальним кодексом України. Судом об`єктивно встановлено, що [PERSON] , [INFO] , дійсно хворіє хронічним психічним захворюванням та є інвалідом І групи, внаслідок чого не може розуміти значення своїх дій, керувати ними, у зв`язку з чим, потребує постійного стороннього догляду та допомоги. Крім того, згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 489 від 28 серпня 2019 року [PERSON] страждає стійким хронічним психічним захворюванням у вигляді -глибокої розумової відсталості внаслідок ДЦП від народження, внаслідок чого не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Таким чином, [PERSON] слід визнати недієздатним та встановити над ним опіку. Разом з тим, умови проживання [PERSON] та її характеристика дають підстави вважати можливим виконувати нею опікунські обов`язки щодо її сина - [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

В червні 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій зазначила, що причиною звернення до суду з даним позовом є те, що у них відсутні сімейно шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер, тому просить його розірвати. Від шлюбу у них є діти - [PERSON] , [INFO] , яка, після розлучення за домовленістю між сторонами, буде проживати разом із батьком, та [PERSON] , [INFO] , який, після розлучення за домовленістю між сторонами, буде проживати разом із позивачкою. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та дату засідання була повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився про час та дату слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомив. За даних обставин суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін та без здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписуючого засобу, відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 08 березня 2006 року у виконкомі Визирської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис 2. Сторони остаточно припинили сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть, не пов`язані спільним побутом, проживають окремо. Спору про майно сторони не заявили. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно до ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. При встановлених обставинах суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу не можливе, воно суперечить їх інтересам, що підтверджено матеріалами справи. Згідно ст.114, ст.115 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

В червні 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій зазначила, що причиною звернення до суду з даним позовом є те, що у них відсутні сімейно шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер, тому просить його розірвати. Від шлюбу у них є малолітня дитина - [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із позивачкою. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та дату засідання була повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився про час та дату слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомив. За даних обставин суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін та без здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписуючого засобу, відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 07 листопада 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі Одеського міського управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис 1630. Сторони остаточно припинили сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть, не пов`язані спільним побутом, проживають окремо. Спору про майно сторони не заявили. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно до ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. При встановлених обставинах суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу не можливе, воно суперечить їх інтересам, що підтверджено матеріалами справи. Згідно ст.114, ст.115 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved