Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-13 00:00:00

До Володимирецького районного суду Рівненської області звернулася [PERSON] з позовом до Рафалівської селищної ради Володимирецького району про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що [INFO] померла її мати - [PERSON] . Після смерті останньої залишилось спадкове майно, яке складається із земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, яка знаходяться на території Великожолудської сільської ради Володимирецького району Рівненської області. Заповіт відсутній. У визначений законом шестимісячний строк позивачка не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки їй не було відомо про існування спадкового майна, а саме про наявність вищезазначеної земельної ділянки. [PERSON] ніколи не бачила державного акта, оскільки він зберігався у дружини покійного брата позивачки - [PERSON] . Про його наявність [PERSON] та покійний брат позивачки, який помер [INFO] , ніколи не говорили. Лише у вересні 2020 року [PERSON] повідомила їй про наявність такого Державного акту. Просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті, [INFO] її матері - [PERSON] . Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 17 листопада 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання. Відзив не подано. Розгляд справи здійснюється за відсутності сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Від позивачки надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Належним чином повідомлений представник Рафалівської селищної ради Володимирецького району в підготовче судове засіданян не з`явився, причину неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав: З матеріалів справи вбачається, і це встановлено в судовому засіданні, що [INFO] померла мати позивачки - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть останньої, серії [NUMBER] . Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯА №693369, [PERSON] передано на підставі розпорядження голови Володимирецької районної державної адміністрації від 30 вересня 2005 року за №302, у власність земельну ділянку, площею 2,58 га , яка розташована на території Великожолудської сільської ради для ведення особистого селянського господарства. Факт родинних відносин між [PERSON] та спадкодавицею підтверджується такими документами: свідоцтвом про укладення шлюбу, серії [NUMBER] , де дівоче прізвище позивачки - « [PERSON] », свідоцтвом про народження позивачки, серії [NUMBER] , де в графі мати записана - [PERSON] . Згідно довідок №1445, №1444 від 28.11.2020 року, виданих Рафалівською селищною радою Володимирецького району, [PERSON] , яка померла [INFO] , дійно на день смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , одиноко. Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , у Володимирецькій районній державній нотаріальній конторі Рівненської області, згідно даних зі Спадкового реєстру, спадкову справу не заведено. (довідка №1220/01-16 від 05.11.2020 року, видана завідувачем Володимирецької районної державної нотаріальної контори). Причинами пропуску прийняття спадщини позивачка зазначає: необізнаність про наявність спадкового майна, оскільки спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. Не знала, що у власності матері перебуває земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства. На момент смерті спадкодавиці були чинні норми ЦК УРСР 1963 року щодо спадкування. Згідно ст.524 ЦК 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Заповіт відсутній. Відповідно до ч.2 ст.529 ЦК 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти ( у тому числі усиновлені ) , дружина і батьки(усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. [PERSON] як донька спадкодавця, є спадкоємцем першої черги за законом згідно ст.1261 ЦК України. Відповідно до п.24 постанови Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Згідно положень постанови Верховного Суду від 26.06.2019 року, справа №565/1145/17, правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту, тощо. Згідно частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до частини 3 статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст. 76-81 ЦПК України, засобами доказування у цивільній справі є письмові, речові і електронні докази, висновки експерта, показання свідків. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Під час розгляду даної справи, судом було здійснено оцінку кожного аргументу позивача, та доказів по справі. На підставі чого було встановлено, що дані дакази та аргументи є належними та допустими, а також відповідають вимогам статті 95 ЦПК України. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність спадкового майна є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Необізнаність є людським фактором, наявність якого не дає змоги володіти певною інформацією через незалежні від волі особи обставини, а тому вона не може бути підтверджена відповідними доказами. В той же час факт необізнаності особи про наявність спадкового майна може бути спростовано шляхом надання суду інших доказів, що свідчать про протилежні обставини, однак матеріали справи таких доказів не містять.

Outcome: approved