overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-26 00:00:00

В січні 2011 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення на його користь суми боргу за договором кредиту, посилаючись на те, що 28 серпня 2008 року відповідно до договору № VC 8560 відповідачу була відкрита кредитна лінія в сумі 20000 грн.. Він активував отриману картку та користувався кредитними коштами. Протягом дії кредитного договору відповідач систематично не виконував належним чином договірні зобов'язання в частині своєчасного погашення заборгованості суми кредиту, у зв'язку з чим, станом на 24 листопада 2010 року допустив прострочену заборгованість по кредиту в сумі 36627 грн. 62 коп., в тому числі прострочений кредит - 19800 грн., відсотки - 15202 грн. 82 коп. та плати - 1624 грн. 80 коп.. Відповідач у добровільному порядку борг не повертає. Просив стягнути з відповідача в примусовому порядку кредитну заборгованість та судові витрати по справі. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі та просив задовольнити його вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився та не повідомив суд про причини своєї неявки, будучи належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи через оголошення в пресі. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що дійсно відповідачу відповідно до укладеного договору № VC 8560 від 28 серпня 2008 року, позивачем була відкрита кредитна лінія з максимальним лімітом користування на суму 20000 грн.. Відповідач отримав кредитну картку та користувався кредитними коштами. Згідно п. 11.1 та додатку до кредитного договору відповідач зобов'язується щомісячно погасити кредитні платежі. Додатком до вказаного договору передбачено, що у разі перевищення кредитного ліміту сплачується плата в розмірі трьох відсотків від суми перевищення кредитного ліміту та штраф за несвоєчасну сплату мінімального платежу в розмірі одного відсотку від суми заборгованості. В порушення умов договору, відповідач не повернув отриманий кредит, відсотки та плату за перевищення кредитного ліміту на загальну суму 36627 грн. 62 коп., що підтверджується розрахунком банку. Відповідно до умов п. 16 зазначеного договору кредиту між сторонами, при порушенні позичальником своїх зобов'язань, банк набуває права вимагати дострокового повернення кредиту, сплати відсотків та штрафних санкцій. У зв'язку з тим, що відповідач не виконує умови договору кредиту і не повернув борг позивачу, його слід стягнути в примусовому порядку. Крім цього, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім судові витрати по справі. На підставі ст. ст. 610, 611, 612, 614, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-27 00:00:00

В січні 2011 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення аліментів, посилаючись на те, що відповідачка є матір'ю їх неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], яка перебуває на його утриманні. В даний час сторони спільно не проживають, відповідачка не приймає участь у вихованні дитини та в добровільному порядку ніякої матеріальної допомоги на її утримання не надає. Просив суд стягнути з відповідачки щомісяця аліменти на утримання дитини в розмірі 500 грн.. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив задовольнити позов. Відповідачка в судове засідання не з'явилася та не повідомила суд про причини своєї неявки, будучи належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду справи. Суд зі згоди позивача ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що дійсно відповідачка є матір'ю неповнолітнього [PERSON], який перебуває на утриманні позивача, що підтверджується довідкою Магальської сільради № 4103 від 06 грудня 2010 року. Дитина не перебуває на диспансерному обліку в лікарні. Шлюб між сторонами розірваний. Відповідачка як матір зобов'язана приймати участь в утриманні своєї неповнолітньої дитини на рівні із батьком. Враховуючи, що не має даних про чіткий встановлений дохід відповідачки, суд вважає доцільним визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню з неї на утримання неповнолітньої дитини, в твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, який підлягає стягненню з відповідачки на утримання її неповнолітньої дитини, суд враховує, що вона є працездатною особою та те, що відповідно до вимог ст.21 Закону України «Про державний бюджет України на 2011 рік», з 01 січня 2011 року прожитковий мінімум на одну дитину віком від 6 до 18 років встановлено 977 грн.. Тому, виходячи з принципу справедливості та обов'язку обох батьків приймати участь в утриманні своєї дитини, суд вважає за необхідне присудити відповідачці аліменти на утримання своєї дитини в розмірі половини від встановленого прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Суд, визначаючи час з якого слід присудити аліменти на дитину, приймає до уваги, що позовна заява подана до суду 19 січня 2011 року. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки в дохід держави слід стягнути судові витрати по справі у виді судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у суді, а на користь позивача витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідачки до суду. На підставі ст.ст. 180-184 Сімейного кодексу України, ст.21 Закону України «Про державний бюджет України на 2011 рік», ст.ст. 79, 88 ЦПК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

В січні 2012 року [PERSON] (далі позивач) звернулась до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач), у якому просила стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1300 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, від даного шлюбу народився син [PERSON], [INFO]. Відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання сина, хоча знаходиться у працездатному віці, має періодичний заробіток та має можливість утримувати дитину до повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилась, про день час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала письмову заяву, в якій заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав письмову заяву, в якій пред'явлений до нього позов визнав повністю, розгляд справи просив здійснювати за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 03.04.2013 р. (а.с. 2). З рішення Корольовського районного суду від 03.12.2014 року вбачається, що дитина проживає разом з матір'ю - [PERSON], та перебуває на її утриманні (а.с. 3). Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (частина 2 ст. 182 СК України) Частиною 1 ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З огляду на викладене, враховуючи визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб, то відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення повністю. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судові витрати в дохід держави, що складаються з судового збору розмірі 243 грн. 60 коп., оскільки позивач в силу закону звільнена від їх сплати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

В січні 2013 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, в серпні 2002 року уклала шлюб з відповідачем. Рішенням Ізюмського міськрайонного суду в 2013 році шлюб було розірвано. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON],[INFO] який проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Оскільки відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини просить суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, на підставі наявних у справі доказів. Представник позивача в судовому засіданні підпримав позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Відповідач позов визнав частково, надав суду письмові заперечення, де з урахуванням його матеріального стану і стану його здоров'я просить суд встановити розмір аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі в розмірі 428,66 гривень щомісячно. Судовим розглядом встановлено, що відповідач по справі є батьком малолітнього [PERSON],[INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини ( а.с.5). Рішенням Ізюмського міськрайонного суду від 16 грудня 2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано ( а.с.6). Малолітній [PERSON] проживає разом з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Згідно статті 180 СК України батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України частина заробітку матері, батька, яка буде сплачуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 1 статті 184 СК України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частку доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Із матеріалів справи вбачається, що відповідач стабільно отримує пенсію по вислузі років, не є інвалідом, тому у суду немає підстав для встановлення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, судом встановлено, що відповідач є батьком дитини та не виконує свій обов'язок по утриманню її добровільно, чим порушує права позивачки та дитини. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 10 січня 2014 року ( ст. 191 ч. 1 СК України). Суд допускає негайне виконання судового рішення в межах стягнення за один місяць відповідно до статті 367 ЦПК України. У відповідності до ч.3 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

В січні 2013 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що з листопада 2009 року знаходилась у шлюбі з відповідачем. В серпні 2013 року шлюб розірвано. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Оскільки відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини просить суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, на підставі наявних у справі доказів. Відповідач надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Позовні вимоги визнає в повному обсязі. Безумовне визнання відповідачем позову не суперечить правам, свободам чи інтересам інших осіб. Судовим розглядом встановлено, що відповідач по справі є батьком малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини ( а.с.5). Малолітній [PERSON] проживає разом з позивачкою і знаходиться на її утриманні (а.с.6). Згідно статті 180 СК України батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, судом встановлено, що відповідач є батьком дитини та не виконує свій обов'язок по утриманню її добровільно, чим порушує права позивачки та дитини. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України частина заробітку матері, батька, яка буде сплачуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 23 січня 20104 року ( ст. 191 ч. 1 СК України). Суд допускає негайне виконання судового рішення в межах стягнення за один місяць відповідно до статті 367 ЦПК України. У відповідності до ч.3 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

В січні 2013 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що знаходиться у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] який проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Оскільки відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини просить суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, на підставі наявних у справі доказів. Відповідач надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Позовні вимоги визнає в повному обсязі. Безумовне визнання відповідачем позову не суперечить правам, свободам чи інтересам інших осіб. Судовим розглядом встановлено, що відповідач по справі є батьком малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини ( а.с.6). Малолітній [PERSON] проживає разом з позивачкою і знаходиться на її утриманні (а.с.5). Згідно статті 180 СК України батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, судом встановлено, що відповідач є батьком дитини та не виконує свій обов'язок по утриманню її добровільно, чим порушує права позивачки та дитини. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України частина заробітку матері, батька, яка буде сплачуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 15 січня 20104 року ( ст. 191 ч. 1 СК України). Суд допускає негайне виконання судового рішення в межах стягнення за один місяць відповідно до статті 367 ЦПК України. У відповідності до ч.3 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

В січні 2013 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до Волице-Керекешинської сільської ради Старокостянтинівського району про визнання права власності на спадкове майно, а саме домоволодіння (житловий будинок з господарськими будівлями) , що розташоване по вул. Вишнева, 13 в с. Червона Семенівка Старокостянтинівського району Хмельницької області. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що власником вказаної земельної ділянки була її мати [PERSON], яка померла 20 квітня 2009 року в с. Червона Семенівка Старокостянтинівського району. Після смерті матері вона прийняла спадщину і є єдиним спадкоємцем за законом. Однак, вона не може оформити спадщину на вказане домоволодіння, оскільки її мати за життя не отримала правовстановлюючого документа на домоволодіння по вул. Вишнева, 13 в с. Червона Семенівка Старокостянтинівського району Хмельницької області. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Представник відповідача також подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав повністю. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

В січні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом та обґрунто-вує його тим, що 6 квітня 2006 року сторони уклали шлюб, під час якого у них народились діти: дочки [PERSON] та [PERSON], син [PERSON] Відповідач не приймає участь в утриманні дітей. Тому позивач просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON],[PERSON] та [PERSON] у розмірі ? частки усіх видів його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. У судовому засіданні [PERSON] підтримує позов та просить задовольнити його. [PERSON] не з'явився у судове засідання та не повідомив про причини не-явки. На підставі ч.1 ст.224 ЦПК України суд виніс протокольну ухвалу про проведення за-очного розгляду цивільної справи. Вислухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази цивільної справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 6 квітня 2006 року сторони уклали шлюб, зареєстрований ВДРАЦС Бориспільського МРУЮ у Київській області, про що в книзі реєстрації шлюбів був зробле-ний актовий запис №134. Під час шлюбу, а саме [INFO] року, у них народилася дочка [PERSON], [INFO] року - дочка [PERSON], а [INFO] року - син [PERSON] Ці обставини підтверджуються копією свідоцтва про одруження (а.с.6) та копією свідоцтв про народження дітей (а.с.7-9). Відповідно до ч.1 ст.180, ч.3 ст.181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Встановлено, що сторони припинили проживати однією сім'єю. Після цього діти за-лишились проживати з [PERSON] В матеріалах цивільної справи відсутні докази на під-твердження того, що відповідач приймає участь в утриманні дітей. Тому суд вважає, що з [PERSON] на користь належить стягувати аліменти. Згідно з ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здо-ров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я і матеріальне становище платника алі-ментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, бать-ків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що [PERSON] працевлаштований, має тяжке матеріальне становище, або на його утриманні пе-ребувають інші діти чи непрацездатні члени сім'ї. З огляду на ці обставини суд вважає допустимим стягувати з відповідача на користь [PERSON] аліменти на утримання кожної дитини у розмірі 1/6 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відпо-відного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення діть-ми повноліття. Крім того, на підставі ч.3 ст.88 ЦПК України з [PERSON] в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 229 гривень 40 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

В січні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про його виселення з квартири [ADDRESS] без надання іншого житлового приміщення, на підставі ст..116 ЖК України, посилаючись на неможливість спільного проживання, оскільки відповідач систематично вчиняє сварки, застосовує фізичне насильство, що негативно впливає на її психологічний стан. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, підтвердили викладені в заяві обставини. В судовому засіданні відповідач та його представник у задоволені позову просили відмовити за необґрунтованістю. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного. Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до положень ст..11 ЦК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як встановлено в судовому засіданні сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01.11.1953 року. Спірна квартира [ADDRESS], перебуває у праві спільної часткової власності сім'ї [PERSON], а саме сторін по справі, [PERSON], [PERSON] та [PERSON], частка кожного співвласника становить 1/5 частину. (Свідоцтво про право власності на житло, видане 30.10.2006 року на підставі рішення Управління з використання та розвитку комунальної власності Миколаївської міської Ради). Відповідно до довідки Ф-3 №1026 виданої 06.03.2014 року ЖЕК №1 ЖКП «Бриз» у спірній квартирі зареєстровано сторони по справі та власником особового рахунку є відповідач [PERSON] Відповідно до положень ст..383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Згідно до приписів ст..358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Таким чином, судом встановлено, що право на проживання [PERSON] є похідним від його права власності на квартиру. З урахуванням викладеного, до встановлених судом фактичних обставин по справі та витікаючих з них правовідносин, не можливо застосування положень ст..ст.157, 116 ЖК України, які регулюють виселення з житлових приміщень наймача, членів його сім'ї чи інших спільно-проживаючих з ними осіб. Підстави припинення права власності чітко передбачено положеннями ст..346 ЦК України. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що заявлений [PERSON] позов необґрунтований та задоволенню не підлягає. При цьому, позивач, у разі порушення її права як співвласника житлового приміщення, має право звернутися до суду з відповідним позовом, щодо захисту свого права власності. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed