Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

В січні 2016 року відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Бориспільському районі Київської області (далі по тексту - позивач) звернулось до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Головного управління Держпраці у Київській області (далі по тексту - відповідач), треті особи - Товариство з обмеженою відповідальністю «Хайвестбуд» (далі по тексту - третя особа 1), [PERSON] (далі по тексту - третя особа 2) про скасування Акту проведення спеціального розслідування нещасного випадку за Формою Н-5 та Акт про нещасний випадок, пов»язаний із виробництвом за формою Н-1, що затверджені 30.11.2015 року, який стався з [PERSON], 01.10.2015 року на ТОВ «Хайвестбуд». Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 01 жовтня 2015 року на підприємстві ТОВ «ХАЙВЕСТБУД» стався нещасний випадок з [PERSON], внаслідок якого останній був смертельно травмований. Комісією зі спеціального розслідування нещасного випадку із смертельним наслідком, до складу якої входив представник управління Фонду, були складені акти за формою Н-1 та Н-5 від 30 листопада 2015 року, в яких відображені обставини і причини нещасного випадку. Нещасний випадок і травми, які зазначені в актах визнані таким, що пов'язані з виробництвом. Разом з тим, позивач не погоджується з вказаними актами, оскільки нещасний випадок із смертельним наслідком стався під час виконання робіт на підставі цивільно-правової угоди, а відтак відсутні трудові відносини між потерпілим та підприємством. Таким чином нещасний випадок із смертельним наслідком, що мав місце 01 жовтня 2015 року слід кваліфікувати, як непов'язаний з виробництвом, у зв'язку з чим просив вказані акти скасувати. В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав викладених в позові, просив суд його задовольнити. Представник відповідача проти задоволення позову заперечував з підстав викладених у запереченнях де зазначив, що згідно Наказу від 13.10.2015 року №7-Р Головного управління Держпраці у Київській області було проведено спеціальне розслідування нещасного випадку та складено Акти за формою Н-5 та Н-1, якими нещасний випадок зі смертельними наслідками, що стався 01.10.2015р. пов'язаний із виробництвом. З даним рішенням комісії погодились п'ятеро із шести її членів, окрім представника Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування. Крім того, відповідно до службової записки (висновку) Управління з питань праці Головного управління Держпраці у Київській області від 30.10.2015р. №973 встановлено, що [PERSON] перебував у трудових відносинах з ТОВ «Хайвестбуд», відтак відповідно до п.15 Порядкупроведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.11 р. №1232, нещасний випадок визнається таким, що пов'язаний з виробництвом. Третя особа 1 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала посилаючись на те, що з [PERSON] була укладена цивільно-правова угода №9 від 30 вересня 2015 року за професією улаштування монолітного залізобетону. Нещасний випадок який мав місце 01.10.2015 року стався за професію стропальника, дана професія передбачена укладеною угодою. Також зазначила, що [PERSON] неодноразово проходив навчання та перевірку знань з питань охорони праці. Вважає, що нещасний випадок стався під час виконання потерпілим трудових обов'язків і перебування його на робочому місці, відтак є таким, що пов'язаний з виробництвом. Третя особа 2 в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку, причину неявки суду не сповістила, заперечень чи пояснень не надіслала. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, третіх осіб, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що [PERSON] пройшов навчання та перевірку знань за інструкціями, зокрема стропальника, монтажника сталевих та залізобетонних конструкцій, при виконанні робіт по демонтажу оснастки системи «Дока» в ТОВ «ХАЙВЕСТБУД» (протоколи №01 СТ-150ОП від 12.05.2015, №01-15ОП від 26.06.2015, №02-15ОП від 26.06.2015) і наказом від 09.09.2015 №12/015-ОП-1 призначений стропальником. (а.с. 10). Між тим, 01 жовтня 2015 року о 09 год. 30 хв. з стропальником ТОВ «ХАЙВЕСТБУД» [PERSON] стався нещасний випадок із смертельним наслідком. Головним управлінням Держпраці у Київській області було видано наказ №7-Р від 13 жовтня 2015р., яким утворено комісію зі спеціального розслідування для проведення спеціального розслідування нещасного випадку із смертельним наслідком (а.с. 32-33). За результатами роботи Комісії зі спеціального розслідування нещасного випадку складено акти за формами Н-5 та Н- 1 від 30.11.2015р., які було затверджено начальником Головного управління Держпраці у Київській області. Вказаними актами нещасний випадок, який стався з [PERSON], визнано таким, що пов'язаний з виробництвом (а.с.8-18, 21-28). З таким висновком Комісії зі спеціального розслідування не погодився член Комісії зі спеціального розслідування завідувач сектору з охорони праці відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків та професійних захворювань у Бориспільському районі Желізко В.А., який висловив думку, що фактичний допуск до роботи, який раніше розцінювався як фактичні трудові відносини, які не оформлені належним чином, із внесенням зазначених змін, не може бути підставою для визнання трудового договору укладеним, а відповідно і нещасні випадки, які сталися з таким працівниками не можуть бути пов'язанні з виробництвом та визнанні страховими. (а.с. 19-20). Відповідно до 3 розділу Акту форми Н-5 проведення спеціального розслідування, 01.10.2015 року о 08 год. 00 хв. виконавець робіт ТОВ «ХАЙВЕСТБУД» [PERSON] прийшов на робоче місце на об'єкт будівництва «Група житлових будинків на вулиці Привокзальній, 2-в у м. Борисполі, Київської області (будинок №1)» провів інструктаж з охорони праці, в тому числі Комарніцькому В.В. та видав робітникам засоби захисту та завдання на виконання робіт. Після чого, [PERSON] піднявся на робоче місце дав команду провести демонтаж щита опалубки та подати його до низу, біля будинку №1 (в осях «8»-«10/А»), та пішов донизу, приймати (складувати) його. Свідок нещасного випадку [PERSON] пояснив, що [PERSON], спустився до низу (біля кута будинку в осях «8»-«10/А»), де складувався щит опалубки, підійшовши до нього, почав розкручувати гвинтову головку телескопічної стійки, що була вставлена на шар піску практично вертикально і закріплена до універсального з'єднувача (шпильки). Головка не відкручувалась, він вибив її ногою, при цьому щит опалубки втратив стійкість та почав падати на [PERSON], який намагався його втримати, у результаті щит опалубки смертельно його травмував, що підтверджується висновком Бориспільського відділення Київського обласного бюро судово-медичної експертизи №313 від 02.10.2015. Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач наголошував, що [PERSON] виконував роботи на підставі договору підряду та відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» не є застрахованою особою, відтак нещасний випадок зі смертельним наслідком, що стався 01.10.2015р. є таким, що не пов'язаний з виробництвом. Суд погоджується з твердженням позивача, оскільки вони узгоджується із фактичними доказами у цій справі з огляду на наступне. Так, процедуру проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій, що сталися з працівниками на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності або в їх філіях, представництвах, інших відокремлених підрозділах визначає Порядок проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.11 р. №1232 (далі - Порядок). Згідно п. 7 Постанови Кабінету міністрів України від 30 листопада 2011 р. №1232 «Деякі питання розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві» розслідування проводиться у разі виникнення нещасного випадку, а саме обмеженої в часі події або раптового впливу на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов'язків, внаслідок яких зафіксовано шкоду здоров'ю, зокрема від одержання поранення, травми…., а також настання смерті працівника під час виконання ним трудових (посадових) обов'язків. Як вбачається із п.15, п.п.1, 2 Порядку, обставинами, за яких нещасний випадок визнається таким, що пов'язаний з виробництвом, і складається акт за формою Н-1, є: виконання потерпілим трудових (посадових) обов'язків за режимом роботи підприємства, у тому числі у відрядженні; перебування на робочому місці, на території підприємства або в іншому місці для виконанням потерпілим трудових (посадових) обов'язків чи завдань роботодавця з моменту прибуття потерпілого на підприємство до його відбуття, що фіксується відповідно до правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства, в тому числі протягом робочого та надурочного часу. За результатами спеціального розслідування складаються акти за формою Н-5 і Н-1 (у разі, коли нещасний випадок визнано таким, що пов'язаний з виробництвом), картка за формою П-5 (у разі виявлення гострого професійного захворювання (отруєння) стосовно кожного потерпілого, а також оформляються інші матеріали спеціального розслідування, зазначені у пунктах 50 і 51 цього Порядку. Суд наголошує, що саме за цивільно-правовою угодою №9 від 30.09.2015р. [PERSON] був прийнятий на роботу до ТОВ «ХАЙВЕСТБУД», відповідно до якої брав на себе зобов'язання виконати роботу з улаштування монолітного залізобетону. (а.с. 29-31). Відповідно до п. 1.3.-1.4. Угоди, Замовник зобов'язаний своєчасно прийняти і оплати виконати Виконавцем роботу. Виконавець виконує роботу за цим Договором самостійно та не має права залучати третіх осіб (субпідрядників інакше ніж як за погодженням із Замовником. Пунктом 8.1. Угоди передбачено, на Виконавця не розповсюджуються правила внутрішнього трудового розпорядку Замовника. Виконавець самостійно й на власний ризик організовує виконання цього договору у відповідності до його умов та вимог цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Таким чином, цивільно-правова угода, укладена між ТОВ «ХАЙВЕСТБУД» та [PERSON] - є договор (угода) підряду, які регулюються нормами цивільного законодавства і не регулюються нормами трудового законодавства, а тому при укладенні таких договорів не передбачено будь-яких трудових відносин. Пунктом 5 частини 1 статті 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» визначено, що нещасний випадок - обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов'язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров'ю або настала смерть. Судом встановлено, що ТОВ «ХАЙВЕСТБУД» не вносило запис у трудову книжку [PERSON], заробітну плату не нараховувало, за потерпілого не сплачувалися внески до фонду державного страхування, а отже не був застрахованою особою в розумінні п.3 ст.1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», не перебував на обліку у органах Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, потерпілий працював за договором підряду, за яким після виконання робіт та складання акту отримував винагороду як виконавець певних робіт. Укладання актів порушує фінансові інтереси та тягне нецільове використання державних коштів. Так, за ч. 3 ст. 24 КЗпП України, чинною на час виникнення обставин заподіяння смерті потерпілого, передбачено, що працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З вищевказих норм законодавства вбачається те, що прийняття на роботу працівника забороняється без укладання трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженнями. Відповідно до ст.2 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» дія цього Закону поширюється на осіб, які працюють на умовах трудового договору (контракту) на підприємствах, в установах, організація незалежно від їх форм власності та господарювання. Таким чином, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що обставини за яких стався 01.10.2015р. нещасний випадок із смертельним наслідком з [PERSON], є таким, що не пов'язаний з виробництвом, суд дійшов висновку про можливість задовлення позову шляхом скасування Акту проведення спеціального розслідування нещасного випадку за Формою Н-5 та Акту про нещасний випадок, пов»язаний із виробництвом за формою Н-1, що затверджений 30.11.2015 року, який стався з [PERSON], 01.10.2015 року на ТОВ «Хайвестбуд». Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений при подачі вказаного позову судовий збір у розмірі - 1378 грн.

Outcome: approved