Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-28 00:00:00

\~ \~ \~ \~ До Вінницького міського суду Вінницької області звернулось Міське комунальне підприємство «Управляюча компанія «Замостя» із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг. Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно особового рахунку № [NUMBER] та довідки Ф-3 від 13.04.2021р. в квартирі [ADDRESS] зареєстрований відповідач [PERSON] , [INFO] , який на підставі договору дарування квартири від 26.011.2013р. є власником вказаної квартири. Згідно вибірки від 30.03.2021р. заборгованість по квартирі [ADDRESS] складає 4270,15грн. Міське комунальне підприємство «Управляюча компанія «Замостя» по будинку [ADDRESS] надає житлово-комунальну послугу, а саме: до 01.03.2019р. надавало послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, з 01.03.2019р. - надає послугу з управління будинком. Нарахування за послугу з утримання та управління по кожному споживачеві обліковуються на одному особовому рахунку, оскільки вказані послуги є тотожними. Тарифи на послугу з утримання для виконавців такої послуги у відповідності до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» 2004р., який був чинним на момент надання такої послуги, встановлювались органом місцевого самоврядування. Так, на виконання вимог вказаного закону виконавчим комітетом Вінницької міської ради було встановлено тарифи на послугу з утримання для житлового фонду, що перебував на обслуговуванні позивача. Так, в період виникнення заборгованості, що підлягає до стягнення, для будинку [ADDRESS] рішенням ВК ВМР №952 від 20.04.2017р. встановлено граничний тариф в розмірі 3,42грн./1м.кв. загальної площі житлового чи нежитлового приміщення. З 01.03.2019р. по вказаному будинку позивачем надається послуга з управління, на підставі договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком №75 від 01.03.2019р., який від імені всіх співвласників будинку підписано уповноваженими особами співвласників. Згідно вказаного договору ціна послуги з управління становить 5,00 грн./1м.кв. загальної площі житлового чи нежитлового приміщення. У відповідності до ч. 1 статті 15 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (зміни до нього) від імені всіх співвласників багатоквартирного будинку укладається з визначеним відповідно до законодавства управителем співвласником (співвласниками), уповноваженим (уповноваженими) на це рішенням зборів співвласників. Такий договір підписується на умовах, затверджених зборами співвласників, та є обов`язковим для виконання всіма співвласниками. Згідно вказаного договору, який відповідає типовому договору, затвердженому постановою КМ України №712 від 05.09.2018р., послуга з управління полягає у забезпеченні Управителем належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна будинку та його прибудинкової території. Зокрема, послуга з утримання включає: - утримання спільного майна багатоквартирного будинку, прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно- технічних робіт, обслуговування систем, утримання ліфтів, тощо; - купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; - поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку. Здійснення оплати за житлово-комунальні послуги за встановленими цінами та у відповідні строки - є обов`язком споживача, що встановлений, як умовами договору управління, так і Законом «Про житлово-комунальні послуги» (стаття 7 Закону - в діючій редакції та стаття 20 Закону в редакції 2004р.). Забезпечення своєчасного та належного утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території відповідно до нормативних вимог і договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком - є обов`язком управителя, що встановлений умовами договору, статтею 8 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» в діючій редакції та статтею 21 Закону в редакції 2004р. В свою чергу, позивач щомісячно виконував та виконує по будинку, в якому розташована власність відповідача, комплекс житлово-комунальних послуг. Відповідач претензій щодо якості або кількості послуг до МКП «УК «Замостя»» не пред`являв. [PERSON] неналежно виконував свій обов`язок щодо оплати за надані МКП «Замостя» послуги, протягом 2014 2021 років здійснював оплату частково, зокрема 350,00 грн. в травні 2016 року, 25,00 грн. в січні 2019 року та 200, 00 грн. в січні 2021 року, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 30.03.2021 року складає 4270,15 грн. Таким чином, відповідач не виконує свій обов`язок щодо оплати житлово- комунальних послуг, які надаються позивачем. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, не заперечував, щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З урахуванням вимог статей 223, 280 ЦПК України суд дійшов висновку про заочний розгляд справи, оскільки у справі достатньо матеріалів про правовідносини, що виникли між сторонами, і представник позивача не заперечив проти такого порядку розгляду справи. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що Міське комунальне підприємство «Управляюча компанія «Замостя» згідно із Законом України «Про житлово-комунальні послуги», договору № 75 від 01.03.2019р. про надання послуги з управління багатоквартирним будинком є Управителем та надає послугу з управління багатоквартирним будинком відповідачу. Згідно з п.3. договору послуга з управління полягає у забезпеченні Управителем належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна будинку та його прибудинкової території. Зокрема, послуга з утримання включає: - утримання спільного майна багатоквартирного будинку, прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування систем, утримання ліфтів, тощо; - купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; - поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку. Послуга з управління надається відповідно до періодичності виконання (надання) робіт (послуг) з утримання будинку та прибудинкової території згідно з додатком 4 до договору, що є його невід`ємною частиною (а.с. 10-12) . Пунктом 6 договору встановлено, що кожен з співвласників зобов`язаний оплачувати Управителеві надані послуги з управління в порядку, за ціною та у строки, встановлені договором. Згідно особового рахунку № [NUMBER] та довідки Ф-3 від 13.04.2021 року в квартирі за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований [PERSON] (власник )(а.с.5-6). Враховуючи вищевикладене, між позивачем та відповідачем встановилися зобов`язальні правовідносини з приводу надання житлово-комунальних послуг. Позивач згідно з умовами договору щомісячно виконував по будинку, в якому розташована власність відповідача комплекс житлово-комунальних послуг, претензій щодо якості або кількості яких боржником не пред`являлось. Відповідач здійснювала оплату за отримані нею послуги, але не в повному обсязі, у зв`язку з чим виник борг. Відповідач здійснювала часткове погашення боргу. Таким чином, відповідач не виконує свій обов`язок щодо оплати послуг з управління будинком, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 30.03.2021 року складає 4270,15 грн. Згідно із ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями та споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послухи» № 2189-VIII від 09.11.2017р. (зі змінами та доповненнями). В порядку статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» між Позивачем як виконавцем відповідної послуги та представником співвласників багатоквартирного будинку, який діяв в інтересах споживачів послуг - мешканців багатоквартирного будинку, в тому числі і відповідача, 01.12.2018р. укладено договір № 29 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком. Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та договором № 29 передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання послуги. При цьому такому праву прямо відповідає визначений статтею 9 цього Закону та п.6. Договору № 75 обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором та законом. Частиною 5 статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем. Поряд з цим, стаття 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» серед іншого передбачає, що договір підписаний на підставі рішення співвласників про надання послуги є обов`язковим для виконанням всіма співвласниками будинку. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону та договору відповідач зобов`язана оплатити житлово-комунальні послуги, оскільки вона фактично користувалися ними. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, звичаїв ділового обороту, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускаються. Позивачем вживалися заходи щодо досудового врегулювання спору, зокрема на адресу відповідача були направлені попередження про наявність заборгованості та вимоги щодо необхідності сплати боргу, які були отримані відповідачем разом з Єдиними рахунками про оплату житлово-комунальних послуг. В свою чергу відповідач не вживала жодних дій щодо сплати наявного боргу та не заперечувала проти його наявності, також не повідомила своїх доводів чи претензій щодо надання неякісних послуг. Касаційним судом ухвалено правовий висновок щодо розгляду справ відповідної категорії, який викладений у Постанові Верховного Суду України, №6-59 цс 13 від 30.10.2013р., зокрема колегією суддів зазначено, що за відсутності оформлених договірних відносин, але у разі існування прострочення виконання зобов`язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг на боржника покладається відповідальність передбачена статтею 625 ЦК України. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Питання судових витрат, підлягає вирішенню відповідно до ст. ст. 137, 141 ЦПК України.

Outcome: approved