Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-16 00:00:00

Головний лікар КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР Паталах Ф.В. звернувся до суду з заявою та просить надати дозвіл на проведення психіатричного огляду в примусовому порядку [PERSON] , 1947 року народження, яка мешкає за адресою: [ADDRESS] , обґрунтовуючи заяву наступним. До КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР надійшла заява від [PERSON] , щодо психіатричного огляду її матері, [PERSON] , [INFO] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що пацієнтка потребує продовження та корекції амбулаторного лікування. [PERSON] неодноразово була оглянутий лікарем - психіатром, за висновком огляду страждає на органічний шизофреноподібний розлад. Внаслідок психічного стану [PERSON] не в змозі надати усвідомлену згоду на проведення психіатричного огляду. Інформація щодо обмеження дієздатності пацієнта в установі відсутня. Згідно до висновку лікаря - психіатра [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад, у зв`язку з чим ненадання їй психіатричної допомоги може завдати значної шкоди здоров`ю. Посилаючись на викладене заявник просить заяву задовольнити та винести рішення про психіатричний огляд [PERSON] , 1947 року народження, яка мешкає за адресою: [ADDRESS] , без її згоди або без згоди її законного представника. Учасники судового засідання заяву підтримали, просили задовольнити. Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Закон України «Про психіатричну допомогу» виходить із презумпції психічного здоров`я особи і таких принципів надання психіатричної допомоги, як законності, гуманності, додержання прав людини і громадянина, добровільності, доступності та необхідності й достатності заходів лікування з мінімальними соціально-правовими обмеженнями. Ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод захищає одне з найголовніших прав людини-право на свободу, п. «е» цієї статті дозволяє законне затримання психічно хворих як з метою їх ізоляції від суспільства, так і з метою покращення їх стану. Європейський суд з прав людини вказав на те, які вимоги повинні бути дотримані, щоб затримання особи, як душевнохворої відповідало вимогам ст.5 Конвенції: необхідно довести стан психічного розладу; розлад повинен бути таким і такої інтенсивності, щоб було виправданим поміщення особи до лікарні; знаходження в лікарні не може продовжуватися при припиненні такого розладу. Ці ж принципи повинні бути дотримані і при вирішенні питання про надання особі психіатричної допомоги у примусовому порядку. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. До КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР надійшла заява від [PERSON] , щодо психіатричного огляду її матері, [PERSON] , [INFO] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що пацієнтка потребує продовження та корекції амбулаторного лікування. Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 341 ЦПК України заява про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку розглядається судом у такі строки з дня її надходження до суду: про госпіталізацію особи до психіатричного закладу - протягом 24 годин; про психіатричний огляд - протягом трьох днів; про надання амбулаторної психіатричної допомоги, її продовження та продовження госпіталізації - протягом десяти днів. Справа за заявою про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку чи про припинення надання амбулаторної психіатричної допомоги, госпіталізацію у примусовому порядку розглядається за присутності особи, стосовно якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку, з обов`язковою участю прокурора, лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу, що подав заяву, та законного представника особи, стосовно якої розглядаються питання, пов`язані з наданням психіатричної допомоги. Згідно із ст. 4 Закону України «Про психіатричну допомогу», психіатрична допомога надається на основі принципів законності, гуманності, додержання прав людини і громадянина, добровільності, доступності та відповідно до сучасного рівня наукових знань, необхідності й достатності заходів лікування з мінімальними соціально-правовими обмеженнями. За змістом ст. 7 Закону України «Про психіатричну допомогу», забороняється визначати стан психічного здоров`я особи та встановлювати діагноз психічних розладів без психіатричного огляду особи, крім випадків проведення судово-психіатричної експертизи посмертно. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про психіатричну допомогу», психіатричний огляд проводиться з метою з`ясування: наявності чи відсутності в особи психічного розладу, потреби в наданні їй психіатричної допомоги, а також для вирішення питання про вид такої допомоги та порядок її надання. Психіатричний огляд проводиться лікарем-психіатром на прохання або за усвідомленою згодою особи; щодо особи віком до 14 років (малолітньої особи) - на прохання або за згодою її батьків чи іншого законного представника; щодо особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, - на прохання або за згодою її опікуна. У разі незгоди одного із батьків чи відсутності батьків або іншого законного представника психіатричний огляд неповнолітнього здійснюється за рішенням (згодою) органів опіки та піклування, яке може бути оскаржено до суду. Психіатричний огляд особи може бути проведено без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника у випадках, коли одержані відомості дають достатні підстави для обґрунтованого припущення про наявність у особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, або завдасть значної шкоди своєму здоров`ю у зв`язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Рішення про проведення психіатричного огляду особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника приймається лікарем-психіатром за заявою, яка містить відомості, що дають достатні підстави для такого огляду. Із заявою можуть звернутися родичі особи, яка підлягає психіатричному огляду, лікар, який має будь-яку медичну спеціальність, інші особи. Заява про психіатричний огляд особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника повинна бути подана у письмовій формі та містити відомості, що обґрунтовують необхідність психіатричного огляду і вказують на відмову особи чи її законного представника від звернення до лікаря-психіатра. Лікар-психіатр має право робити запит щодо надання йому додаткових медичних та інших відомостей, необхідних для прийняття відповідного рішення. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 342 ЦПК України залежно від встановлених обставин суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні, яке підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Рішення про задоволення заяви лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] неодноразово була оглянутий лікарем - психіатром, за висновком огляду страждає на органічний шизофреноподібний розлад. Згідно до висновку лікаря - психіатра [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад, у зв`язку з чим ненадання їй психіатричної допомоги може завдати значної шкоди здоров`ю. Внаслідок психічного стану [PERSON] не в змозі надати усвідомлену згоду на проведення психіатричного огляду. Інформація щодо обмеження дієздатності пацієнта відсутня. Враховуючи встановлені по справі обставини, з метою запобігання погіршення психічного стану [PERSON] та запобігання вчиненню суспільно-небезпечних дій, захисту прав інших осіб, суд дійшов висновку, що заяву головного лікаря КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР Паталах Ф.В. слід задовольнити та надати дозвіл на психіатричний огляд [PERSON] , 1947 року народження, яка мешкає за адресою: [ADDRESS] , без її згоди або без згоди її законного представника, що надасть можливість лікарю встановити наявність чи відсутність у особи психічного розладу, потребу в наданні йому у подальшому психіатричної допомоги, а також вирішити питання про вид такої допомоги та лікування.

Outcome: approved