overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

В січні 2014 року Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Донецькобленерго» звернулось до відповідача з позовом про відшкодування заподіяних порушенням Правил користування електричною енергією для населення збитків у сумі 1571,02 грн. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на те, що при перевірці енергопостачальною організацією додержання споживачем Правил користування електричною енергією для населення, 5 березня 2012 року було встановлено, що у відповідача за адресою [ADDRESS] в порушення п.48 ПКЕЕ що відобразилося у без обліковому споживанні електричної енергії, а саме: самовільне підключення електроустановок (струмоприймачів електроустановок) до електричної мережі. Спожита таким чином електроенергія не враховувалась електролічильником та не сплачувалась споживачем, у зв'язку з чим утворилась заборгованість у сумі 1571,02 грн. Також на думку позивача відшкодуванню підлягають і судові витрати. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, а тому суд за згодою позивача розглядає справу заочно. Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, встановив слідуючи фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 5 березня 2012 року було встановлено, що у відповідача за адресою [ADDRESS] в порушення п. 48 ПКЕЕ утворилась заборгованість за безобліково спожиту електроенергію у сумі 1203,21 грн. Енергопостачальник розрахував нанесені йому вказаними порушенням збитки згідно «Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією» затверджених постановою НКРЕ України № 562 від 04.05.2006 року з наступними змінами та доповненнями на підставі зазначеного акту про порушення ПКЕЕН, відповідачу було визначено обсяг та вартість електричної енергії не облікованої внаслідок порушення на суму 1571,02 грн. (а.с.11). Відповідно п. 5 Методики обчислення розміру відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення, розрахунок завданих енергопостачальнику збитків здійснюється за кількістю днів з дня останнього контрольного зняття представником енергопостачальника показів приладу обліку чи його технічної перевірки. За таких обставин вимоги позивача про стягнення з відповідача суми завданих збитків є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог статті 88 ЦПК України і вважає, що з відповідачки на користь Публічного акціонерного товариства «Донецькобленерго» Центральні електричні мережі підлягають стягненню судовий збір у розмірі 229,40 гривень (а.с.1, 2).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

В січні 2014 року Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Донецькобленерго» звернулось до відповідача з позовом про відшкодування заподіяних порушенням Правил користування електричною енергією для населення збитків у сумі 1768,04 грн. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на те, що при перевірці енергопостачальною організацією додержання споживачем Правил користування електричною енергією для населення, 2 березня 2012 року було встановлено, що у відповідача за адресою [ADDRESS] в порушення п.48 ПКЕЕ що відобразилося у без обліковому споживанні електричної енергії, а саме: самовільне підключення електроустановок (струмоприймачів електроустановок) до електричної мережі. Спожита таким чином електроенергія не враховувалась електролічильником та не сплачувалась споживачем, у зв'язку з чим утворилась заборгованість у сумі 1768,04 грн. Також на думку позивача відшкодуванню підлягають і судові витрати. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, а тому суд за згодою позивача розглядає справу заочно. Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, встановив слідуючи фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 2 березня 2010 року було встановлено, що у відповідачки за адресою [ADDRESS] в порушення п. 48 ПКЕЕ утворилась заборгованість за безобліково спожиту електроенергію у сумі 1768,04 грн. Енергопостачальник розрахував нанесені йому вказаними порушенням збитки згідно «Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією» затверджених постановою НКРЕ України № 562 від 04.05.2006 року з наступними змінами та доповненнями на підставі зазначеного акту про порушення ПКЕЕН, відповідачу було визначено обсяг та вартість електричної енергії не облікованої внаслідок порушення на суму 1768,04 грн. (а.с.12). Відповідно п. 5 Методики обчислення розміру відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення, розрахунок завданих енергопостачальнику збитків здійснюється за кількістю днів з дня останнього контрольного зняття представником енергопостачальника показів приладу обліку чи його технічної перевірки. За таких обставин вимоги позивача про стягнення з відповідача суми завданих збитків є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог статті 88 ЦПК України і вважає, що з відповідачки на користь Публічного акціонерного товариства «Донецькобленерго» Центральні електричні мережі підлягають стягненню судовий збір у розмірі 229,40 гривень (а.с.1, 2).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

В січні 2014 року Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Донецькобленерго» звернулось до відповідача з позовом про відшкодування заподіяних порушенням Правил користування електричною енергією для населення збитків у сумі 340,59 грн. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на те, що при перевірці енергопостачальною організацією додержання споживачем Правил користування електричною енергією для населення, 25 листопада 2012 року та 5 лютого 2013 року було встановлено, що у відповідача за адресою [ADDRESS] в порушення п.48 ПКЕЕ що відобразилося у без обліковому споживанні електричної енергії, а саме: самовільне підключення електроустановок (струмоприймачів електроустановок) до електричної мережі. Спожита таким чином електроенергія не враховувалась електролічильником та не сплачувалась споживачем, у зв'язку з чим утворилась заборгованість у сумі 340,59 грн. Також на думку позивача відшкодуванню підлягають і судові витрати. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, а тому суд за згодою позивача розглядає справу заочно. Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, встановив слідуючи фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 25 листопада 2012 року та 5 лютого 2013 року було встановлено, що у відповідача за адресою [ADDRESS] в порушення п. 48 ПКЕЕ утворилась заборгованість за безобліково спожиту електроенергію у сумі 340,59 грн. Енергопостачальник розрахував нанесені йому вказаними порушенням збитки згідно «Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією» затверджених постановою НКРЕ України № 562 від 04.05.2006 року з наступними змінами та доповненнями на підставі зазначеного акту про порушення ПКЕЕН, відповідачу було визначено обсяг та вартість електричної енергії не облікованої внаслідок порушення на суму 340,59 грн. (а.с.10). Відповідно п. 5 Методики обчислення розміру відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення, розрахунок завданих енергопостачальнику збитків здійснюється за кількістю днів з дня останнього контрольного зняття представником енергопостачальника показів приладу обліку чи його технічної перевірки. За таких обставин вимоги позивача про стягнення з відповідача суми завданих збитків є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог статті 88 ЦПК України і вважає, що з відповідачки на користь Публічного акціонерного товариства «Донецькобленерго» Центральні електричні мережі підлягають стягненню судовий збір у розмірі 229,40 гривень (а.с.1, 2).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

в січні 2014 року у позивач пред'явила суду позов до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 09 серпня 2011 року у Шевченківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що є актовий запис №384. В обгрунтування своїх вимог зазначає, що від спільного шлюбу у них дітей немає. Відносини з відповідачем не склалися, між ними виникали конфлікти та сварки, оскільки відповідач постійно зловживає алкоголем. Це призвело до того, що вони на протязі року припинили спілкування, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних відносин. Вони втратили один до одного почуття любові та поваги. Вважає, що шлюб носить формальний характер та його слід розірвати. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, давши пояснення аналогічні тим, що викладені в поданому до суду позові. Просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується відмітками в журналі реєстрації вихідної кореспонденції суду, а також підписом відповідача на повідомленні про вручення поштового відправлення. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України, на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення позивача, з'ясувавши взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, відсутність дітей, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, та подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що мають істотне значення. Примирення між сторонами не можливе, шлюб носить формальний характер та його слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

В січні 2014 року Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області звернулось до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди. На обґрунтування своїх вимог зазначило, що 22 вересня 2013 року о 16 год. 40 хв. [PERSON], керуючи автомобілем «Шеврове Круз», державний номер [NUMBER], в м. Хмельницькому по вул. І.Франка на перехресті з вул. Проскурівською здійснив проїзд перехрестя на червоний сигнал світлофора, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Тойота Кемрі», державний номер [NUMBER], що належить Управлінню СБ України у Хмельницькій області, під керуванням водія [PERSON], який рухався по вул. Проскурівській на зелений сигнал світлофора. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.. Хмельницьким міськрайонним судом 27 вересня 2013 року винесена постанова, якою відповідача визнано винним вчиненні даного порушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 350,00 грн. Про те, відповідач сплатити кошти за завдані пошкодженням в добровільному порядку в сумі 148 149 грн. 29 коп. відмовився, а тому Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області просить його позов задовольнити. В судовому засіданні повноважний представник позивача позовні вимоги підтримав та просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

В січні 2014 року Хмельницькоа житлово-експлуатаційна контора №1 звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, зазначивши, що відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS], де вона фактично проживає. Відповідач належним чином не виконував свої зобов'язання по оплаті житлово-комунальних послуги, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість перед позивачем на суму 3127 грн. 78 коп. У зв'язку з наведеним позивач просить стягнути з відповідачки вказану заборгованість. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав в тому обсязі, що визначений у позовній заяві, у випадку неявки відповідача, не заперечив, щодо винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, заяви про розгляд справи без його участі не надсилав, про причини неявки суд не повідомив. Із письмової згоди позивача суд ухвалив заочний розгляд справи відповідно до ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості за житлово-комунальних послуги, надані позивачем, в сумі 1020 грн. 97 коп., підлягають задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що згідно довідки про склад сім'ї та реєстрацію від 08.01.2014 року у квартирі [ADDRESS], проживає відповідач [PERSON]. Відповідно до довідки Хмельницької житлово-експлуатаційної контори №1 від 08.01.2014 року заборгованість відповідачів за житлово-комунальних послуги станом на 08.01.2014 року становить 3127 грн. 78 коп. Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Частиною 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що з відповідачки слід стягнути на користь Хмельницької житлово-експлуатаційної контори №1 заборгованість за житлово-комунальних послуги в сумі 3127 грн. 78 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

В січні 2014 р. позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їх спільних дітей - сина [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], [INFO] в розмірі по 1000 грн. на кожну дитину щомісяця, посилаючись на те, що відповідач, проживаючи разом, матеріальної допомоги на їх утримання не надає. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила їх задовільнити, вказувала, що відповідач проживаючи разом з нею та дітьми, матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, тому просить винести рішення про стягнення з відповідача аліментів в сумі по 1000 грн. щомісяця на кожну дитину. Відповідач в суді позов в частині стягнення аліментів в розмірі по 1000 грн. щомісяця на кожну дитину не визнав, пояснив, що погоджується сплачувати суму по 300 грн. на кожну дитину щомісяця, оскільки не має постійного місця роботи. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками їх спільних дітей - сина [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], [INFO], на утримання яких відповідач матеріальну допомогу не надає . Ці дані підтверджуються копіями свідоцтв про народження дітей, довідкою про склад сім'ї, поясненнями сторін. Згідно із ч.3 ст.180 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Статтею 184 Сімейного кодексу України передбачено підстави визначення аліментів у твердій грошовій сумі, зокрема, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. При визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, а також те, що відповідач є працездатним, інших дітей на утриманні у нього немає, документів, що заперечують вказане відповідачем до суду не надано. Тому, суд вважає за можливе визначити розмір аліментів у сумі по 400 грн. щомісяця на утримання кожної дитини. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є підставними, відповідають чинному законодавству. Судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі ст. ст. 181, 182, 184 СК України та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

В січні 2014 р. позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 16.09.2010 року між сторонами був укладений договір позики. За умовами якого [PERSON] надав [PERSON] в якості позики грошові кошти в сумі 36000,00 грн., що еквівалентно на день підписання договору позики 4500 дол. США. Враховуючи те, що відповідач свій обов'язок повернути позичені гроші не виконує, позивач просить суд примусово стягнути з [PERSON] 36000,00 грн. суму неповернутої позики. Належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явились. Представник позивача у своїй заяві просив розглядати справу за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. У зв'язку із неявкою в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, на підставі ст. 225 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що пред'явлений позов підлягає задоволенню з таких підстав. Суд встановив, що 16.09.2010 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] За умовами якого [PERSON] надав [PERSON] в якості позики грошові кошти в сумі 36000,00 грн., що еквівалентно на день підписання договору позики 4500 дол. США. Зі змісту договору позики вбачається, що позика є безпроцентною. Відповідно до п.2 вказаного договору, позика передається позикодавцем позичальнику готівкою безпосередньо при підписанні сторонами договору. Згідно п.5 договір вважається укладеним з моменту передачі позикодавцем коштів позичальникові та з моменту підписання договору. Умови п.1 договору позики вказують, що позичальник зобов'язаний повернути позику не пізніше 15.02.2011 року. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до договору позики, строк виконання зобов'язання чітко визначений - 15.02.2011 р. Водночас, відповідач у строк встановлений у договорі позики своє зобов'язання не виконав, а тому, на підставі ст. 526, 530, 1049 ЦК України, суд вважає за необхідне задовольнити вимогу позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором позики у сумі 36000,00 грн. На підставі ст. 88 ЦПК України понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

В січні 2014 р. позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування позову посилається на те, що в кінці 2012 року між сторонами був укладений договір позики шляхом надання розписки відповідачем на суму 10000 дол. США. Враховуючи те, що відповідач свій обовязок повернути позичені гроші в строк до 01.12.2013 року повністю не виконав, позивач просить суд примусово стягнути з [PERSON] борг у розмірі 82 000 грн., а також проценти за користування грошовими коштами в сумі 59040 грн. Позивач у своїй заяві від 17.03.2014 року просив суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач без поважних причин у судове засідання не зявився. У звязку із неявкою в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, на підставі ст. 225 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що пред'явлений позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що між сторонами був укладений договір позики шляхом надання позичальником [PERSON] письмової розписки, яка посвідчує передання йому [PERSON] грошових коштів у сумі 10000 дол. США, що еквівалентно 82000 грн. зі строком повернення до 01.12.2013 року. Із змісту розписки вбачається, що позичальник зобовязався щомісячно сплачувати проценти за користування коштами в розмір 600 дол. США, що еквівалентно 4920 грн. У відповідності до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Встановлено, що у строк встановлений договором, тобто до 01.12.2013 року, відповідач у добровільному порядку не повернув позикодавцеві отриману позику, а тому суд вважає за необхідне задовольнити вимогу позивача про стягнення з відповідача грошових коштів у сумі 82000 грн. Крім того, на підставі ст. 1048 ЦК України слід стягнути з відповідача проценти за договором позику в загальній сумі 59 040 грн. На підставі ст. 79, 88 ЦПК України понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

В січні 2014 р. позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, просила стягнути на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму щомісяця. В обґрунтування позовних вимог позивач посилалась на обставини ненадання відповідачем матеріальної допомоги. В судове засідання позивач не з'явилась, до суду надала заяву, в якій просила про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки не відомі. Відповідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд ухвалив про розгляд справи в порядку ст. 224, 225 ЦПК України на підставі наявних в ній даних та доказів. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. З 2004 року по 2007 рік сторони проживали однією сім'єю. За час спільного проживання, [INFO] року, народився син [PERSON], який мешкає з матір'ю, достатньої матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. Відповідач працездатний, на утриманні інших осіб не має. За таких обставин суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку та не менше 30% прожиткового мінімуму для особи відповідного віку щомісяця до досягнення нею повноліття. Таким чином, позов підлягає задоволенню. В силу статті 88 ЦПК з відповідача на користь держави слід стягнути 243 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: approved