Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

В червні 2015р. позивачка [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON], в якому просила суд: стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини з усіх видів заробітку /доходу/ відповідача щомісяця починаючи із дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що перебувала з відповідачем у шлюбі з 12 вересня 1998р., який було розірвано на підставі рішення суду, [INFO]. у сторін народилася донька [PERSON], яка перебуває на її утриманні, оскільки відповідач самоусунувся від виховання дитини, проживає окремо, відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. В судовому засіданні позивачка та її представник заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, з підстав викладених в позові. Представник відповідача зазначила в судовому засіданні, що відповідач позов визнає, однак останній не усунувся від виховання та утримання спільної дитини, а допомогу надає періодично. Суд, заслухавши пояснення сторін, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 19 лютого 2015р., яке набрало законної сили, по справі № 761/38169/14-ц (провадження № 2/761/2113/2015). [INFO]. у сторін народилася донька - [PERSON]. В судовому засіданні встановлено, що спільна дитина сторін проживає разом з позивачкою. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом достовірно встановлено, що відповідач має постійне місце роботи, у нього на утриманні відсутні інші особи, а також беручи до уваги визнання позову стороною відповідача, суд дійшов висновку що вимоги позивачки про стягнення з відповідача на користь останньої на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] аліментів в розмірі ? частини заробітку /доходу/ щомісячно до повноліття дитини але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку підлягають задоволенню. Згідно із п. 1) ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,6 грн.

Outcome: approved