Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-02 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області в серпні 2018 року звернулось КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» з вищезазначеним позовом. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є організацією, що надає населенню послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, відповідно до умов визначених «Правилами надання послуг населенню з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 21\~липня 2005\~року за\~№ 630 та Законом України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» від\~24\~червня 2004\~року за № 1875. Відповідач, який є власником квартири за адресою: м. Вінниця, вул. Заболотного 32/61, регулярно отримує послуги з централізованого теплопостачання, забезпечені КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго», однак порушують п. 18 «Правил надання послуг населенню з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», у зв'язку з чим станом на 20.06.2018 року боржник заборгував позивачу 22331,92 грн., з яких борг за спожиті послуги централізованого теплопостачання 16451,03 грн., інфляційні 4624,06 грн., 3% річних 1256,83 грн. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 14.03.2018 року позивачу відмовлено у прийнятті заяви КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за спожиті послуги з централізованого теплопостачання, інфляційних та 3% річних, що слугувало підставою для звернення до суду в позовному провадженні. Представник позивача КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнала в повному обсязі. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення вимог позовної заяви з наступних підстав. Судом встановлено, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 14.03.2018 року було відмовлено у видачі судового наказу за заявою КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» про стягнення з [PERSON] заборгованості за спожиті послуги централізованого теплопостачання, інфляційних та 3% річних. Як вбачається з витягу з реєстру особових рахунків житлового фонду КП ОЦ Житлово Комунального господарства м. Вінниця, відповідач [PERSON] проживає за адресою: [INFO]. З рішення Третейського суду при Вінницькій товарній універсальній біржі від 28.07.2006 року позов [PERSON] до [PERSON] про визнання договору купівлі продажу дійсним та визнання права власності на обєкт нерухомого майна задоволено. Визнано договір купівлі продажу від 20.07.2006 року нерухомого майна, а саме: квартири № 61, в будинку № 32, що розташований у м. Вінниці по вул. Заболотного, яка складається з: коридору 61-1; санвузлу 61-2; кухні 61-3; житлової кімнати 61-4, житловою площею 14,8 кв.м., загальною площею 28,3 кв.м., укладений між [PERSON] та [PERSON] Визнано право власності на квартиру № 61, в будинку № 32, що розташований у м. Вінниці по вул. Заболотного, яка складається з: коридору 61-1; санвузлу 61-2; кухні 61-3; житлової кімнати 61-4, житловою площею 14,8 кв.м., загальною площею 28,3 кв.м. за [PERSON] Помешкання забезпечуються послугами централізованого теплопостачання, які надаються КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго», що підтверджується оборотною відомістю по особовому рахунку № 01167311. Згідно наданого розрахунку позовних вимог з урахуванням 3% річних та суми втрат від інфляційних процесів, заборгованість відповідача перед позивачем за період з 01.02.2015 року по 20.06.2018 року становить 22331,92 грн., з яких борг за спожиті послуги централізованого теплопостачання 16451,03 грн., інфляційних 4624,06 грн., 3% річних 1256,83 грн. Статтею 67 ЖК України, передбачено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ч. 1 ст. 68 ЖК України, наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо - та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Пунктом 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 21\~липня 2005\~року за\~№ 630 передбачено, що оплата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Згідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У відповідності до положень ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, згідно ст. 525 цього Кодексу, одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Судом встановлено, що за період з 01.02.2015 року по 20.06.2018 року боржники заборгували позивачу 22331,92 грн., з яких борг за спожиті послуги централізованого теплопостачання 16451,03 грн., інфляційних 4624,06 грн., 3% річних 1256,83 грн. У відповідності до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на вказане, позивачем цілком правомірно заявлено до стягнення інфляційних 4624,06 грн., 3% річних 1256,83 грн. Згідно з положеннями ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 89 ЦПК України). Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно з ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтвердженні судові витрати, тому слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 1762,00 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: approved