Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

В травні 2017 року ТОВ «Кей-Колект» звернувся до суду з вказаним позовом та посилався на те, що 13 лютого 2012 року позивач уклав з ПАТ «УкрСиббанк» договір факторингу №2, за яким ПАТ «УкрСиббанк» відступив ТОВ «Кей-Колект» право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №11164805000 від 5 червня 2023 року. В той же день позивач уклав з ПАТ «УкрСиббанк» договір відступлення права вимоги за договорами іпотеки, за яким ПАТ «УкрСиббанк» відступив ТОВ «Кей-Колект» право вимоги до [PERSON] за договором іпотеки №56160 від 5 червня 2007 року. У такий спосіб позивач став іпотекодержателем квартири [ADDRESS]. Водночас, постановою державного виконавця ВДВС Бориспільського МРУЮ від 7 травня 2012 року на цей обєкт нерухомого майна був накладений арешт. Ця обставина перешкоджає зверненню стягнення на предмет іпотеки. Тому ТОВ «Кей-Колект» просив суд звільнити квартиру [ADDRESS] з-під арешту, накладеного на підставі постанови державного виконавця ВДВС Бориспільського МРУЮ від 7 травня 2012 року. В ході розгляду цивільної справи ТОВ «Кей-Колект» подав заяву про збільшення позовних вимог: просить звільнити квартиру [ADDRESS] з-під арештів, накладених на підставі постанов державного виконавця ВДВС Бориспіль-ського МРУЮ від 13 квітня 2012 року та 7 травня 2012 року. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримує позов та наполягає на його задоволенні. [PERSON] не зявився у судове засідання. Він неодноразово у встановленому порядку повідомлявся про час та місце розгляду цивільної справи. Ця обставина підтверд-жується численною поштовою кореспонденцією, що міститься в матеріалах цивільної справи. Представник Бориспільського МР ВДВС ГТУЮ у Київській області [PERSON] покладається на розсуд суду та не заперечує проти задоволення позову. Вислухавши пояснення представника позивача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, а також дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 5 червня 2007 року [PERSON] уклав з АКІБ «УкрСиббанк» договір про надання споживчого кредиту №11164805000 (а.с.13-17), за яким АКІБ «УкрСиббанк» зобовязався надати кредит в розмірі 60000 доларів США, а [PERSON] зобовязався щомісячно не пізніше 5 червня 2023 року повертати кредит по частинам та сплачувати проценти за користування ним в розмірі 12% річних. В той же день [PERSON] уклав з АКІБ «УкрСиббанк» договір іпотеки №56160 (а.с.9-12), за яким з метою забезпечення належного виконання грошових зобовязань за договором про надання споживчого кредиту він передав в іпотеку квартиру [ADDRESS]. Заочним рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 17 січня 2012 року з [PERSON] на користь ПАТ «УкрСиббанк» був стягнутий борг за договором про надання споживчого кредиту в розмірі 558491 гривні 37 копійок. 13 лютого 2012 року ПАТ «УкрСиббанк» уклав з ТОВ «Кей-Колект» договір факторингу №2 (а.с.18-23), за яким ПАТ «УкрСиббанк» відступив ТОВ «Кей-Колект» право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №11164805000 від 5 червня 2023 року. В той же день ПАТ «УкрСиббанк» уклав з ТОВ «Кей-Колект» договір відступлення права вимоги за договорами іпотеки (а.с.24-27), за яким ПАТ «УкрСиббанк» відступив ТОВ «Кей-Колект» право вимоги до [PERSON] за договором іпотеки №56160 від 5 червня 2007 року. Постановою державного виконавця Бориспільського МРУЮ від 5 квітня 2012 року (а.с.28) було відкрито виконавче провадження №32017357 з виконання виконавчого листа №2-311, виданого 31 березня 2011 року Бориспільським міськрайонним судом, про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «УкрСиббанк» боргу за договором про надання споживчого кредиту в розмірі 558491 гривні 37 копійок. Постановою державного виконавця ВДВС Бориспільського МРУЮ від 13 квітня 2012 року (а.с.61) з метою реального виконання рішення суду був накладений арешт на все майно, що належало [PERSON], в межах суми стягнення в розмірі 558194 гривень 37 копійок. Постановою державного виконавця ВДВС Бориспільського МРУЮ від 7 травня 2012 року (а.с.62) додатково був накладений арешт на квартиру [ADDRESS]. Відповідно до ч.1 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, чинній на той час, арешт майна боржника застосовувався для забезпечення реального виконання рішення суду. Згідно з ч.2 ст.50 цього ж Закону у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документу до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначав про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Встановлено, що ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 1 листопада 2012 року (а.с.63) скасовано заочне рішення цього ж суду від 17 січня 2011 року, а цивільна справа була призначена до нового судового розгляду. У звязку з цим постановою головного державного виконавця ВДВС Бориспільського МРУЮ виконавче провадження №32017357 було закінчено. Водночас, у вказаній постанові не було вирішено питання про зняття арештів з майна [PERSON] Ця обставина свідчить про невиконання головним державним виконавцем ВДВС Бориспільського МРУЮ вимог, передбачених ч.2 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження». Суд вважає, що з метою відновлення законності належить звільнити квартиру [ADDRESS] з-під арештів, накладених на підставі постанов державного виконавця ВДВС Бориспільського МРУЮ від 13 квітня 2012 року та 7 травня 2012 року.

Outcome: approved