Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-09 00:00:00

Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради в інтересах малолітньої [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить суд позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітньої - [PERSON] , [INFO] ; стягнути з [PERSON] , аліменти на утримання малолітньої [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки всіх видів її доходів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову і до повноліття дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач у справі [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , останнє відоме місце проживання за адресою: [ADDRESS] , має малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , від виховання якої злісно ухиляється. Батько у свідоцтво про народження дитини записаний згідно ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Малолітня [PERSON] перебуває на обліку Служби у справах дітей по Немишлянському району, як така, що опинилась у складних життєвих обставинах з 21.11.2017 року. 07.11.2017 року до Служби у справах дітей по Немишлянському району надійшла інформація центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Немишлянського району про те, що [INFO] до Центру звернулася тітка малолітньої - [PERSON] , яка була стурбована тим, що її сестра [PERSON] постійно вживає алкогольні напої, не має постійного місця проживання та роботи, не займається вихованням своєї малолітньої доньки. Було встановлено, що мати з донькою ночують невідомо де, а вдень дівчинка знаходиться у спільному туалеті гуртожитку за адресою: [ADDRESS] . Дитина часто не відвідувала школу, була одягнена не по сезону. Також було отримано інформацію КЗ «Харківський навчально - виховний комплекс № 21» щодо малолітньої [PERSON] , з якої вбачалось, що з початку 2017-2018 навчального року малолітня періодично не приходила до школи. Під час відвідування дитини вдома встановлено, що весь день [PERSON] проводить у туалеті гуртожитку, оскільки в кімнату її не пускають після інциденту між матір`ю дитини [PERSON] та її рідною сестрою [PERSON] . Речі дитини знаходилися в коридорі на підлозі. Всі підручники, зошити розкидані з усіма речами на підлозі в жахливому стані. Класний керівник забрала дитину та привела до навчального закладу. Того ж дня спеціалісти Служби у справах дітей влаштували малолітню до Центру соціально - психологічної реабілітації дітей. У червні 2018 року Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради звертався з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення її батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , однак у задоволенні позову було відмовлено, фактично з підстав недостатності доказів (рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 05.04.2019 року № 645/3040/18). [PERSON] було наголошено про необхідність змінити своє ставлення до виховання дитини, піклування про її фізичний і духовний розвиток, спілкування з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі та більш активної участі матері у її вихованні. Під час розгляду справи № 645/3040/18 [PERSON] наголошувала на тому, що вона разом із донькою буде проживати у приватному будинку за адресою: [ADDRESS] , який належить [PERSON] та з якою вона знаходиться у дружніх відносинах, де для дитини створені всі необхідні умови. Дану інформацію [PERSON] особисто підтвердила у судовому засіданні, куди була запрошена у якості свідка. 05.06.2019 року малолітня [PERSON] , [INFO] , була передана на виховання та спільне проживання матері [PERSON] . Однак, вже 09.06.2019 року [PERSON] самостійно звернулась до адміністрації Центру соціально - психологічної реабілітації дітей та попросила, щоб її знову зарахували до Центру, пояснюючи це тим, що її мати [PERSON] разом зі своїм співмешканцем [PERSON] вживають спиртні напої, заставляють дитину купувати їм горілку та закуску, нецензурно висловлюються на її адресу. До того ж, зі слів дитини, вони проживали у [ADDRESS] . Дівчинка була налякана, брудна та голодна. 13.06.2019 року [PERSON] з`явилась до Служби у справах дітей по Немишлянському району та особисто написала заяву про те, що вона не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] (надати нотаріально посвідчену заяву вона не має можливості через матеріальні труднощі). На сьогодні [PERSON] перебуває на вихованні у КЗ «Харківський обласний центр соціально - психологічної реабілітації дітей». За час перебування дитини у закладі, мати жодного разу її не відвідала, не зателефонувала, не поцікавилась станом здоров`я, фізичним розвитком та навчальними досягненнями доньки. Враховуюче вищевикладене, позивач вважає за доцільне позбавлення батьківських прав відповідача по справі відносно її малолітньої доньки. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21 травня 2020 року прийнято до розгляду зазначену позовну заяву та відкрито загальне позовне провадження у справі. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 03 серпня 2020 року призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача - Неонета О.І. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила розглядати справу в заочному порядку, надала пояснення в обґрунтування позовних вимог так, як про це зазначено вище в даному рішенні. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України. Причини неявки суду не повідомила, будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило, в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк відповідач не подала до суду відзив на позовну заяву. Представник третьої особи - директор КЗ «Харківський обласний центр соціально - психологічної реабілітації дітей» Жизлова Н. подала заяву про розгляд справи за відсутн6ості представника третьої особи. Враховуючи повторну неявку належним чином повідомленого відповідача в судове засідання, яка не повідомила про причини неявки та не подала відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України суд, за згодою представника позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані докази, приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] , батьками якої записано [PERSON] та [PERSON] , про що виконкомом Підліснівської сільської ради Сумського району Сумської області 19 червня 2007 року зроблено відповідний актовий запис № 64 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с. 6). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України від 07 грудня 2017 року № 00019173043, державна реєстрація народження [PERSON] проведена відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с. 7). Відповідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в родині є першочерговим завданням розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання й розвиток дитини. Згідно наказу № 61 від 21 листопада 2017 року Служби у справах дітей по Немишлянському району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, малолітню [PERSON] , [INFO] , взято на облік, як дитину, що опинилась у складних життєвих обставинах (а.с. 11). З клопотання директора КЗ «Харківський навчально-виховний комплекс №12» від 07.11.2017 року вбачається, що адміністрація даної установи порушує питання перед службою у справах дітей про проведення відповідної роботи з родиною учениці 4-А класу, [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , оскільки починаючи з цього року [PERSON] періодично не приходить до школи. Постійно проводяться бесіди з дитиною, щодо її навчання та гігієни. 07.11.2017 року класним керівником [PERSON] та заступником директора з НВР [PERSON] було відвідано дитину за місцем проживання. Сама дитина в цей час знаходилась не в кімнаті, а в туалеті, який знаходиться на 2 поверсі. Зі слів дитини, вона знаходиться в туалеті з самого ранку, оскільки в кімнату її не пускають після інциденту між матір`ю [PERSON] , та її рідною сестрою. Речі дитини знаходяться в коридорі на підлозі. Всі підручники, зошити валялися разом з усіма речами на підлозі в жахливому стані. Адміністрація закладу просить здійснити соціальний захист дитини (а.с.13). Наданою директором та класним керівником характеристикою учениці 4-А класу КЗ «ХНВК №21» [PERSON] встановлено, що під час навчання [PERSON] проявила себе як дівчинка з середніми здібностями. Прохання і доручення часто виконує невідповідально. Невиконання домашніх робіт належним чином, призвело до того, що за перший місяць навчання у [PERSON] не має балу, вищого за «5». Щоденник батьками не підписаний, з цього можна зробити висновок, що мати не цікавиться успіхами дитини в школі. Батьківські збори мати не відвідує. З однокласниками у дівчинки часто виникають недружні стосунки. [PERSON] досить часто веде себе агресивно, може казати неправду. Дуже часто [PERSON] можна спостерігати на вулиці в компанії дорослих людей, які поводять себе аморально (а.с.14). На підставі акту прийому дитини до КЗ «Харківський обласний центр соціально - психологічної реабілітації дітей» від 07 листопада 2017 року, дитину [PERSON] , [INFO] , направлену ССД ХОДА у зв`язку складними життєвими обставинами, прийнято до КЗ «Харківський обласний центр соціально - психологічної реабілітації дітей» (а.с. 19). З відповіді ст. інспектора ювенальної превенції сектору превенції патрульної поліції Немишлянського відділу поліції ГУНП України в Харківській області ст. лейтенанта поліції Шинкаренка І.О. на запит служби у справах дітей вбачається, що з [PERSON] , була проведена профілактична бесіда про недопущення неналежного виконання своїх батьківських обов`язків, а також [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності згідно ч.1 ст.184 КУпАП, за ухилення від виконання батьківських обов`язків відносно малолітньої доньки [PERSON] та незабезпечення належних умов її розвитку, життя та виховання (а.с. 17). Листом №7839/19-59/01-2019 від 16.07.2019 року, начальника Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області Щербинського К., проінформовано начальника служби у справах дітей Немишлянської районної адміністрації ХМР Долю В. про те, що в Немишлянському ВП ГУНП в Харківській області знаходиться на розгляді матеріал ЖЄО №12438 від 10.06.2019 року, за фактом заяви [PERSON] , [INFO] , за фактом можливого насилля над [PERSON] , [INFO] . В ході роботи за матеріалом було встановлено, що з 07.11.2017 року [PERSON] перебувала у КЗ «Харківський обласний центр соціально - психологічної реабілітації дітей». 05.06.20019 року згідно рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова малолітню [PERSON] було передано до родини матері [PERSON] , яка мешкає разом із співмешканцем на ім`я [PERSON] . Проте останні, після приїзду малолітньої [PERSON] додому почали вживати алкогольні напої та висловлюватися у бік дівчинки нецензурною лайкою. 09.06.2019 року о 14.00 год. малолітня [PERSON] самостійно звернулась до КЗ «Харківський обласний центр соціально - психологічної реабілітації дітей», мотивуючи це тим, що мешкати з матір`ю не може, так як вона не виконує своїх батьківських обов`язків та ображає її. В ході додаткової роботи за матеріалом встановити місцезнаходження [PERSON] та її співмешканця [PERSON] не вдалося. Запропоновано вжити заходів щодо недопущення рецидиву ситуації, а також вирішити питання про встановлення на неповнолітньою [PERSON] соціального супроводу (а.с.18). Рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 05 квітня 2019 року відмовлено у задоволенні позовних вимог Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради в інтересах малолітньої [PERSON] до [PERSON] . Рішення мотивоване тим, що жоден із допитаних судом свідків зі сторони позивача, беззаперечно не підтвердив факту умисного ухилення відповідача [PERSON] від виконання батьківського обов`язку з утримання дитини. Надаючи правову оцінку показанням свідків з боку позивача, суд зазначив, що останні не містять даних про обставини, з якими положення ст. 164 СК України пов`язує підстави для позбавлення батьківських прав, оскільки їх свідчення носили загальний характер та не містили конкретної інформації про умисне ухилення [PERSON] від виконання батьківського обов`язку з утримання дитини. Переконливих доказів на підтвердження умисного ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання дитини, та свідоме ігнорування відповідачем попереджень щодо зміни свого ставлення до виховання доньки, матеріали справи не містять. Судом попереджено відповідача, про обов`язковість виконання нею своїх батьківських обов`язків стосовно своєї неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] (а.с.21 - 25). Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. У відповідності зі ст.151 СК України батьки мають право на переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини; мають право вибирати форми й методи виховання, за винятком тих, які суперечать закону, моральним принципам суспільства. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 (зі змінами) «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно п. 16 вказаної Постанови особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК, зокрема як ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. 11 березня 2020 року Департаментом служб у справах дітей Харківської міської ради, як представником органу опіки та піклування, надано висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] (а.с. 63-65). Таким чином, судом встановлено, що відповідач не займається вихованням своєї дитини, не надає їй матеріальну допомогу, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання тощо, тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Дослідивши докази у справі, суд вважає, що позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] є доцільним та таким, що не суперечить вимогам сімейного законодавства України, та відповідає перш за все інтересам дитини. Крім того, відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відтак, суд визначає розмір аліментів на утримання малолітньої [PERSON] , в розмірі 1/4 частки всіх видів доходів відповідачів, але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, до її повноліття. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягнення на користь Держави судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved