Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

В травні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] та [PERSON] сільської ради про визнання права власності на землю. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що він народився в 1949 році, але так як шлюб між батьками був не зареєстрований , його прізвище записали по дівочому прізвищу матері [PERSON] , записи про батька взагалі відсутні . 10.01.1957 року батьки зареєстрували шлюб і стали носити спільне прізвище [PERSON] . В 1983 році в актовий запис про шлюб , були внесені зміни щодо прізвищ батьків та видано повторне свідоцтво про шлюб, де прізвища батьків змінилися на [PERSON]. В 2005 році померла мати [PERSON], а в 2007 році - батько [PERSON] . За життя батько склав заповіт , згідно якого заповідав земельну ділянку позивачу . Після смерті батька відкрилася спадщина . Позивач має намір успадкувати земельну ділянку , однак відсутність правовстановлюючого документа, позбавляє його права оформити свідоцтво про право на спадщину. Прохав визнати право власності на земельну ділянку. У судовому засіданні представник позивача підтримав позов , прохав задовольнити. Відповідач у судовому засіданні проти позову не заперечував , прохав його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради до суду не з»явився , подав заяву слухати справу у його відсутність. Суд , заслухавши пояснення сторін , показання свідків, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків. Матеріалами справи встановлено, що позивач [PERSON] народився в 1949 році, реєстрація його народження відбулася 04.06.1949 року та згідно записів в свідоцтві про народження його матір»ю вказана [PERSON] , запис про батька відсутній. Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб та свідоцтвом про укладення шлюбу підтверджується , що [PERSON] та [PERSON] 10.01.1957 року зареєстрували шлюб в [PERSON] сільській раді. Після реєстрації шлюбу стали носити спільне прізвище [PERSON] . Після внесення змін до актового запису про народження батька , актового запису про шлюб , прізвище батьків змінено з [PERSON] на [PERSON] . За життя батько отримав державний акт на право приватної власності на землю, згідно якого [PERSON] передана у приватну власність земельна ділянка площею 3,0216 га на території [PERSON] сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва . Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] помер 20.01.2007 року. Як свідчить довідка [PERSON] сільської ради , [PERSON] проживав [INFO] разом зі своїм онуком . По сільській раді посвідчувався заповіт № 312 від 07.12.2005 року. Заповітом посвідченим секретарем Козіївської сільської ради від 07.12.2005 року № 312, [PERSON] заповідав належну йому земельну ділянку своєму сину [PERSON] Відповіддю Краснокутської ДНК від 12.11.2015 року підтверджується, що позивач звертався до нотаріальної контори , однак для отримання свідоцтва про право на спадщину необхідно надати правовстановлюючий документ на спадкове майно. Крім того , спадкова справа не зводилася після [PERSON], свідоцтва про право на спадщину не видавалися, заяви про прийняття спадщину не надходили. Допитані по справі свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили суду , що дійсно [PERSON] є сином [PERSON] Як передбачає ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Статтею 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. В силу ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин... Таким чином, судом встановлено , що [PERSON] являється батьком [PERSON], спадкування його майна здійснюється за заповітом . Крім позивача , інших спадкоємців, які б мали право на обов»язку частку у спадщині не має. Однак, на даний час оригінал Державного акту на право приватної власності на землю втрачений , що унеможливлює отримання позивачем як спадкоємцем в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину та успадкування земельної ділянки. Згідно ст. 1296 ч.3 ЦК України , відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину . Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, виходячи з вищевикладеного суд задовольняє вимоги позивача, так як він надав суду достатньо доказів, які підтверджують позовні вимоги, а визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Крім того , позивач пропустив строк звернення до суду .Суд , розглянувши дане клопотання , вважає , що строк позовної давності підлягає поновленню, оскільки він пропущений з поважних причин.

Outcome: approved