Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

В червні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом. Просить стягнути з відповідача заборговану заробітну плату, компенсацію та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в загальній сумі 8704,56 грн., в тому числі: 5222,96 грн. невиплачена зарплата, 2011,50 грн. компенсація, 1470,10 грн. заробіток за час затримки розрахунку. Свої вимоги мотивує тим, що з 01.02.2002 року працював у відповідача електриком 6-го розряду, був звільнений 31.01.2015 року за власним бажанням. В день звільнення підприємство не провело з ним повного розрахунку. Також просить відшкодувати з відповідача витрати на надання правової допомоги. В судовому засіданні позивач позов підтримав з зазначених підстав, просить стягнути середній заробіток за весь час затримки розрахунку по день ухвалення судового рішення. Суду пояснив, що працював на фірмі „Альфа на чверть ставки пятиденний робочий тиждень, зарплату не виплачували з 2013 року. Представник відповідача в судове засідання не зявися, не повідомив про причину неявки, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, про дату судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчать поштове повідомлення. Позивач не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідно до ст.224 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення. Заслухавши позивача, дослідивши надані докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог. Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Позивач працював у ЗАТ фірмі „Альфа з 01.02.2002 року електриком шостого розряду, звільнений з займаної посади 31.01.2015 року.(а.с. 6,9) В день звільнення з позивачем не проведено розрахунку. Згідно довідки ЗАТ фірми „Альфа станом на 01.02.2015 року позивачеві не виплачена заробітна плата за період з серпня 2013 року по січень 2015 року в сумі 5222,96 грн..(а.с.7) Компенсація за невиплачену зарплату за цей період становить 2011,50 грн..(а.с.8) Відповідно до ст.ст.97, 115 КЗпП України оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку, заробітна плата виплачується регулярно в робочі дня у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно із ст.116 цього кодексу при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В день звільнення позивача 31.01.2015 року з ним підприємством не було проведено повного розрахунку по заробітній платі, не виплачено заборговану зарплату також на день розгляду справи судом. Отже, сума заборгованої заробітної плати з урахуванням компенсації, яка нарахована відповідачем, і становить 7234,46 грн.( 5222,96 грн. + 2011 грн.) підлягає стягненню на користь позивача. (а.с.10) Позивачем заявлено вимогу про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільнені, такі вимоги підлягають задоволенню на підставі ст. 117 КЗпП України, оскільки з вини відповідача йому не були виплачені належні до виплати суми в день звільнення. Відповідно до п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ № 100 від 08.02.1995 року нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) зарплата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі(календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів, а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. З пояснень позивача вбачається, що він працював на чверть ставки пятиденний робочий тиждень. Ці пояснення відповідачем не спростовані, заперечень проти позову не надано. За час затримки розрахунку за період з 01.02.2015 року по 22.07.2015 року включно за 120 робочих днів середній заробіток складає 1604,40грн. (294,02 грн. х 2 : 44 роб/дн. х 120 роб/дн.), де 294 грн. х 2 - заробіток за грудень 2014 р., січень 2015 р., 44 роб/дн. кількість робочих днів за ці місяці, 120 роб/дн. період затримки розрахунку. Зазначена сума підлягає стягненню на користь позивача за затримку розрахунку при звільненні. Відповідно до п.20 постанови Пленуму Верховного Суду № 13 від 24.12.1999 року „Про практику застосування судами законодавства про оплату праці установивши при розгляді справи, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства суми в день звільнення, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь час затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. На день розгляду справи судом відповідач з позивачем не розрахувався. Таким чином, з відповідача на користь позивача суд стягує заборговану заробітну плату в сумі 5222, 96 грн., компенсацію в сумі 2011,50 грн. та середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні в сумі 1604,40 грн.. Позивач просить стягнути понесені ним витрати на правову допомогу в сумі 500 грн., пояснив, що сплатив адвокату зазначену суму, надав квитанцію до прибуткового касового ордеру б/н від 15.06.2015 року на 500 грн. адвоката [PERSON]І.(а.с.13) Крім даної квитанції інших документів суду не надано, зокрема, про обсяг наданої правової допомоги та розрахунок її вартості, тому суд вважає можливим вимогу позивача задовольнити частково, стягнувши на його користь 200 грн., враховуючи відповідність понесених витрат складності, обсягу, характеру наданої адвокатом допомоги. Судовий збір в сумі 243,60 грн. відповідно до Закону „Про судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави на підставі ст.88 ЦПК України.

Outcome: partial