Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

В червні 2014 року позивачка звернулась до суду та просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]», а також стягнути з останнього аліменти на утримання дитини сторін, сина- [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини від усіх його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку кожного місяця до досягнення дитиною віку повноліття. Свої вимоги вона мотивує тим, що сімейні відносини не склались. Як причину розпаду сім'ї вказує відсутність взаєморозуміння, а також інші причини. Син проживає разом з позивачкою, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Сторони в судове засідання не прибули, згідно поданих заяв просили справу розглянути за їх відсутності, при цьому позивачка підтримала позовну заяву та просила її задовольнити, відповідач проти задоволення позову не заперечував . Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 06 серпня 2010 року виконкомом Миропільської сільради Краснопільського району зареєстрований шлюб між сторонами, актовий запис № 05. Під час державної реєстрації шлюбу позивачка змінила своє дошлюбне прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]» (а.с.6). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, сина - [PERSON], [INFO] (а.с.7). Малолітня дитина сторін проживає разом з позивачкою, та знаходиться на її утриманні, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає (а.с.8). Згідно вимог ст.110, 112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, і рішення про розірвання шлюбу суд постановляє, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя чи інтересам дітей сторін. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає, що сім'я сторін розпалась остаточно і зберегти її неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, тому шлюб підлягає розірванню. Прізвище позивачки після розірвання шлюбу підлягає залишенню без змін, оскільки при зверненні до суду вона виявила бажання залишити прізвище, взяте нею при укладенні шлюбу. Відповідно до ст.180-183 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері), або у твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, враховуючи те, що дитина сторін знаходиться на утриманні позивачки, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча за станом здоров'я спроможний це робити, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини від його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку кожного місяця, починаючи стягнення з 17 червня 2013 року до досягнення дитиною віку повноліття. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь держави судові витрати у розмірі 243,60 грн., оскільки позивачка при зверненні до суду була звільнена від їх сплати.

Outcome: approved