Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-20 00:00:00

В червні 2020 року позивачка звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій просила стягнути з [PERSON] на її користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди (збитків) грошові кошти у розмірі 17155 грн. 32 коп., відшкодування завданої моральної шкоди у розмірі 30000 грн. 00 коп., витрати на правову допомогу у розмірі 11000 грн. 00 коп., а також судовий збір у розмірі 2 942 грн. [NUMBER] коп. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала на те, що тривалий час, сусіди зверху, які мешкають поверхом вище, у квартирі [ADDRESS] , заливали каналізаційними стоками квартиру позивачки (квартира [ADDRESS] за вказаною адресою), що знаходиться поверхом нижче. На неодноразові звернення та скарги позивачки, мешканці та власник квартири [NUMBER] - [PERSON] , не встановлювали і не усували причини протікання та заливів, приховували та фальсифікували їх. Відповіддю мешканців та власника квартири [NUMBER] на звернення та скарги позивачки було відкрите глумління: не усунення, а посилення заливів, що руйнувало здоров`я, майно та гідність позивачки. Починаючи з липня 2019 року заливи відбувалися практично щодня: кількість заливів в липні 2019 року - 14 разів. Крім того, після встановлення винуватця і причини заливів, само усунення причини заливів було здійснено та усунуто тільки через 2 (два) тижні, протягом яких споживачі квартири [NUMBER] ще 5 разів залили квартиру позивачки. Таке ставлення відповідача до позивачки є цинічною вседозволеністю та знущанням над особистістю і її приватною власністю. За довготривалий час залитій квартири [NUMBER] , споживачі квартири [NUMBER] жодного разу не вибачилися перед позивачкою за завдані незручності і страждання, у добровільному порядку не побажали відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, спричинену позивачці, шляхом залиття її квартири каналізаційними стоками. Тому [PERSON] звертається до суду з даним позовом за захистом свого порушеного права на гідне життя в належній їй на праві власності квартирі. Представником Товариства з обмеженою відповідальністю «Управбуд «Західний» було подано відзив на позовну заяву, в якому він вказав, позовні вимоги щодо стягнення матеріальної шкоди з відповідача обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі. Щодо відшкодування моральної шкоди просив винести рішення на розсуд суду у відповідності до норм чинного законодавства. В обґрунтування вищевказаного вказав, що 02 липня 2019 року позивачка звернулася до ТОВ «Управбуд «Західний», яке є керуючою компанією будинку щодо комісійного обстеження квартири внаслідок постійного залиття з боку відповідача. 05 липня 2019 року комісією нашого підприємства було здійснено комісійне обстеження та складено відповідний акт. Було встановлено, що належна позивачу квартира [ADDRESS] залита каналізаційними стоками: залити санвузол (стіни, стеля, двері, бойлер), ванна кімната (стіни, стеля), стеля кухні. Комісія дійшла до висновку про присутність запаху лазні, каналізації, що кріплення бойлеру ослаблене, встановлене його провисання, щодо плям залиття свідчать про їх довготривалий характер, в т.ч. наявність чорної плісняви, сечового каменя. Під час обстеження квартири Відповідача слідів залиття не виявлено. Мешканці квартири [NUMBER] стверджують, що заливають не вони, що залив йде з квартири [NUMBER] , яка є суміжною з квартирою [NUMBER] . 05 липня 2019 року провести обстеження квартири [NUMBER] не вдалося, так як її власник, єдиний мешканець і споживач житлово-комунальних послуг - [PERSON] , віком 90 років, с 27 червня 2020 року по цей час вказаної перевірки, заходився на лікарняному у шпиталі ветеранів Великої Вітчизняної. Враховуючи даний факт, зробила опис заподіяної шкоди для здійснення ремонтних робіт який наявний у матеріалах справи. 06 липня 2019 року у квартирі позивачки відбулося чергове залиття квартири, у зв`язку з чим на адресу третьої особи: надійшло колективне звернення від мешканців кв. [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] [ADDRESS] . 09 липня 2019 року комісією ТОВ «Управбуд «Західний» було складено акт про наслідки залиття квартири позивачки. Аналогічні заливання носили постійний характер та відбувалися з 09.07.2019 по 16.07.2019. Тільки 30 липня 2019 року, ще після 5-ти зливів квартири Позивача, винуватці-споживачі квартири [NUMBER] усунули причину заливів квартири Позивача. 29 серпня 2019 року комісії нашого підприємства склала відповідний акт, яким підтвердила свої попередні висновки, що винуватцем в залитті квартири позивача є власник квартири [NUMBER] та причиною постійного залиття є самовільне втручання в систему водовідведення будинку. Також був зроблений опис обсягу заподіяної шкоди. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] підтримала позовну заяву та просила її задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Вказала, що не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки до суду не повідомив. Відзиву на позов не подав. Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Управбуд «Західний» в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки до суду не повідомив. Зі згоди представника позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню по наступним підставам. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власником квартири [NUMBER] в будинку [NUMBER], який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 25) та свідоцтвом про право власності на житло від 23 січня 1997 року (а.с. 25 на звороті). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] (а.с. 29-30). 01 лютого 2018 року між співвласниками багатоквартирного будинку № [NUMBER], розташованого за адресою: [ADDRESS] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Управбуд «Західний» укладено договір № 0102/18 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (а.с. 40). 02 липня 2019 року, 06 липня 2019 року, 16 липня 2019 року та 02 грудня 2019 року позивачка зверталася з відповідними заявами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Управбуд «Західний», в яких вона просила направити на її адресу представника для складення акту залиття з фіксуванням збитку та участі в експертизі стосовно оцінки збитків завданих залиттям квартири. 05 липня 2019 року, 09 липня 2019 року, 17 липня 2019 року та 29 серпня 2019 року було складено відповідні акти про наслідки залиття житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] та надано відповідні фото наслідків залиття (а.с. 48-73). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. В актах про наслідки залиття житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] від 17 липня 2019 року та від 29 серпня 2019 року вказано, що причиною залиття квартири [NUMBER] є: самовільне втручання в систему водовідвідення будинку. Халатне відношення до змісту і експлуатації каналізаційної системи квартири [NUMBER] . Винуватцем залиття квартири [NUMBER] є квартира [NUMBER] (а.с. 56). Таким чином, винною особою в залитті квартири позивачки є власник квартири [ADDRESS] , а саме: [PERSON] , а доказів іншого суду не надано, і тому, саме [PERSON] має відшкодовувати позивачці спричинену залиттям шкоду. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Так, в актах про наслідки залиття житлового приміщення від 05 липня 2019 року, 09 липня 2019 року, 17 липня 2019 року та 29 серпня 2019 року зазначено обсяг завданої шкоди з зазначенням пошкоджених речей: -Санвузол 1,1 кв. м. (1,35дх0,8шх2,61в) - стіни, стеля, двері, бойлер; -Ванна 2,1 кв. м. (1,35дх1,55шх2,61в)- стіни, стеля; -Кухня 6,8 кв. м (2,98дх2,27ш)- стеля; -Для плям залиття - характерний вид довготривалих залитій (в т.ч. наявність чорної плісняви, сечового каменя); -Провисання/ослаблення кріплення бойлера; -Запах лазні, каналізації. Згідно звіту за результатами проведення експертного будівельно-технічного дослідження № 995/12-19 від 10.02.2020 року розмір завданої матеріальної шкоди квартирі [NUMBER], яка розташована за адресою: [ADDRESS] , внаслідок залиття складає: 11429 грн. 00 коп. (а.с. 74-97). При цьому, за послуги виготовлення вищевказаного звіту позивачкою було сплачено 3966 грн. 32 коп., що підтверджується квитанцією № 0.0.1544280007.1 від 06.12.2019 року (а.с. 103). Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд вважає належним та допустимим вищевказаний звіт за результатами проведення експертного будівельно-технічного дослідження № 995/12-19 від 10.02.2020 року, в якості доказу по справі, у зв`язку з чим, розмір збитків, спричинених позивачці внаслідок пошкодження її квартири, суд враховує саме за вказаним Звітом. Відповідно же до ст. 1192 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За таких обставин, з урахуванням всього вищевказаного, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] в рахунок відшкодування матеріальної шкоди (збитків) грошові кошти у розмірі 17155 грн. 32 коп. та за послуги виготовлення вищевказаного звіту 3966 грн. 32 коп. Також, відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. При цьому, згідно з п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; Позивачка просила стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 30000 грн. 00 коп. Враховуючи характер, глибину фізичних та душевних страждань, суд вважає розмір моральної шкоди, пред`явлений позивачкою до стягнення у розмірі 30000,00 грн., - є завищеним, та зазначений розмір, на думку суду, не знайшов свого об`єктивного підтвердження в ході розгляду справи. Окремо слід зазначити, що, визначаючи розмір відшкодування, суд враховує, що розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, аніж достатнім для розумного задоволення потреб позивача, як потерпілої особи, і не повинен призводити до його збагачення. Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року). З урахуванням вимог розумності та справедливості, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, враховуючи характер порушення прав позивачки та глибину її душевних страждань, у зв`язку з тим, що в результаті пошкодження квартири їй були заподіяні побутові незручності впродовж тривалого часу, що викликало у неї переживання, нервові стреси, а також враховуючи ступінь і характер заподіяного збитку, тривалість перенесених незручностей і переживань, суд оцінює моральний збиток позивача у розмірі 7000 грн. Згідно же з ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. За таких обставин, з урахуванням встановлених судом вище обставин, зокрема щодо винуватості [PERSON] в залитті квартири позивачки, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 7000 грн. 00 коп. Стосовно вимог позивачки щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. В свою чергу, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. (ч. 1 ст. 137 ЦПК України). Витрати на правову допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, апеляційної скарги, надання консультацій тощо). Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Зазначена позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16. На підтвердження витрат на правничу допомогу позивач надав: квитанції про оплату послуг адвоката на суму 11000 грн. 00 коп., ордер Серії ДП №771/000039, акти про приймання-передачу наданих правових послуг, договір про надання правових послуг. Крім цього, адвокат Іванова Т.М. неодноразово приймала участь у судовому засіданні. За таких обставин, суд приходить до висновку, що на користь позивачки підлягає стягненню 11000 грн. 00 коп. в якості відшкодування судових витрат. Крім цього, відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути 1760 грн. 00 коп. за додаткові фінансові збитки, а саме: виготовлення кольорових фото, оплата запитів. Крім того, в порядку ч. ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки слідує стягнути судовий збір в сумі 2942 грн. [NUMBER] коп. (в порядку ч. ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції на момент звернення до суду з даним позовом). На підставі вищевикладеного, ст. 11, 13, 22, 23, 1166, 1167, 1192 ЦК України, ст. ст. 2, 4, 10, 12, 13, 76-82, 89, 128, 133, 137, 223, 229, 247, 258-259, 263-265, 273, 280-284, 352, 354-355 ЦПК України, суд,-

Outcome: partial