Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-22 00:00:00

В травні 2019 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом,в якому зазначає,що він та його батьки [PERSON] , [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] . Відповідачка була зареєстрована у спірному житловому приміщенні за згодою власника як член його сім`ї(дружина) з донькою [PERSON] ,2007 р.н.,проте фактично з 2016 р. відповідачі у квартирі не мешкають,їх речі у помешканні позивача відсутні,сімейні відносини між сторонами припинені. Посилаючись на те,що формальна реєстрація проживання відповідачів,які не користуються спірним житлом без поважних причин понад встановлені законом строки,порушує права власника та змушує нести додаткові витрати на утримання житла,створює інші перешкоди у користуванні та розпорядженні власністю,позивач просить суд з підстав,передбачених ст.405 ч.2 ЦК України,визнати відповідачів такими,що втратили право користування спірним житловим приміщенням. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав та пояснив,що реєстрація [PERSON] її доньки від іншого шлюбу [PERSON] ,2007 р.н.,у належній йому квартирі відбулася у 2010 р.як членів його сім`ї,з метою оформлення виплат на народження їх спільного з відповідачем сина [PERSON] . Проте сімейне життя було припинено у травні 2016 р.,відповідач пішла з квартири з усіма власними речами,а згодом народила дитину від іншого чоловіка,її донька [PERSON] мешкає з цього часу у бабусі. Відповідач відзиву на позов не подавала, в судове засідання не з`явився без повідомлення причин,викликався за адресою зареєстрованого місця проживання шляхом направлення судової повістки,про зміну адреси проживання суд не повідомляв,відзив на позов не подав. Інформація про розгляд Шевченківським районним судом м.Запоріжжя вказаної справи та виклик в судове засідання відповідачів розміщена на офіційному сайті «Судова влада». Відповідно до ч.11 ст.129 ЦПК України відповідачі вважаються повідомленими про дату,час та місце розгляду справи. Відповідно до ст.280,281 ЦПК України суд на згодою позивача ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Треті особи в судове засідання не з`явились,районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району як орган опіки та піклування надала письмову заяву,у якій не заперечує проти задоволення позову. Всебічно вивчивши обставини справи,дослідивши надані письмові докази у сукупності,допитавши свідків,суд дійшов висновку,що позов заявлений обґрунтовано,підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Судом встановлено та перевірено доказами, що на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] ,виданого 18.10.2002 р.Шевченківською райадміністрацією,позивач є співвласником квартири [ADDRESS] ,яка також належить його батькам [PERSON] та [PERSON] . Право власності зареєстровано у встановленому законом порядку. В спірному житловому приміщенні зареєстрована відповідач [PERSON] з 2010 р.,що підтверджено інформацією департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради,а також її донька від іншого шлюбу [PERSON] ,2007 р.н. . Відповідно до ч.1 ст.156 ЖК України та з урахуванням положень ч.1 ст.405 ЦК України,члени сім`ї власника житла,які разом з ним проживають у будинку(квартирі),що йому належить,користуються жилим приміщенням в обсязі,визначеному відповідно до угоди з власником. Відповідно до ст.383,391 ЦК України,ст.157 ЖК України власник житлового будинку,квартири має право використовувати помешкання для власного проживання,проживання членів своєї сім`ї,інших осіб,вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За змістом ст.405 ч.2 ЦК України,член сім`ї власника втрачає право користування житловим приміщенням,якщо протягом більше одного року не користується ним без поважних причин. Згідно акту від 15.04.2019 р., [PERSON] з 2016 р.не мешкає за адресою реєстрації,що підтвердили сусіди [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . В судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] показали,що мешкають по сусідству та з дитинства позивача знають його сім`ю,в тому числі колишню дружину [PERSON] ,яка з травня 2016 р.пішла із сім`ї,залишивши на виховання позивача двох їх спільних синів [PERSON] та [PERSON] ,її донька від іншого чоловіка [PERSON] мешкає з цього часу у бабусі.З сім`єю [PERSON] відносин не підтримує,до квартири на проживання не поверталась,речей її у квартирі немає. За інформацією,наданою суду органом опіки та піклування, [PERSON] мешкає з бабусею [PERSON]. по [ADDRESS] ,місце проживання її матері [PERSON] невідоме,наразі вирішується питання про позбавлення її батьківських прав відносно [PERSON] та [PERSON] . З досліджених доказів суд встановив,що відповідач та її донька [PERSON] ,хоча і були зареєстровані у спірному житловому приміщенні як члени сім`ї позивача-власника спірного житла,з 2016 р.не користуються цим житлом без поважних причин,звільнили його за власним бажанням,у такий спосіб на свій розсуд розпорядився своїм правом щодо цього майна. Встановлені судом обставини не спростовані відповідачем під час судового розгляду справи. Таким чином,суд встановив,що позов грунтується на законі,підтверджений доказами і підлягає задоволенню,оскільки правові підстави для користування спірним житлом відповідачем після спливу визначеного ст.405 ч.2 ЦК України строку наразі відсутні,його реєстрація у спірній квартирі створює перешкоди позивачу як власнику у користуванні та розпорядженні власністю. На підставі ст.64 ч.2,156,157 ЖК України,ст.383,391,405 ЦК України, ст.3,10,11,57,60,212 -215,218 ЦПК України,суд-

Outcome: approved