Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

Департамент соціальної політики Луцької міської ради звернувся до суду з вказаним позовом. Просить суд стягнути з відповідача 9\~778,00 гривень щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату комунально-житлових послуг та судові витрати з підстав, викладених в позовній заяві. Представник позивача в судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомляв, від нього до суду не надходило заяви про розгляд справи у його відсутності. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заявлений позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи у їх сукупності і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до статті 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону. Судом при розгляді справи встановлено, що 27 жовтня 2015 року та 28 квітня 2016 року [PERSON] зверталася до Департаменту соціальної політики Луцької міської ради із заявою про призначення їй щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (а.с. 6, 7). Відповідно до п. 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 505 грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сімї має на депозитному банківському рахунку кошти у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Також судом встановлено, що в заявах від 27 жовтня 2015 року та 28 квітня 2016 року [PERSON] ствердила про відсутність у будь-кого з членів її сімї на депозитному банківському рахунку коштів у розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб (а.с. 6, 7). Судом встановлено, що 23 червня 2016 року Департаментом соціальної політики Луцької міської ради за результатами проведеної ревізії, було складено акт № 040-23/004 про виявлення у внутрішньо переміщеної особи [PERSON] відкритого 30 вересня 2015 року депозитного вкладу в ПАТ «Приватбанк» у розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб (а.с. 9-10). Також судом встановлено, що у звязку з неповідомленням відповідачем обставин, які впливають на виплату щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, ДСП Луцької міської ради 15 липня 2016 року прийнято рішення про визначення обсягу надміру виплачених коштів, яким було вирішено, що сума надміру виплачених [PERSON] коштів становить 9\~778,00 гривень та було встановлено строк для повернення виплачених до 10 жовтня 2016 року (а.с. 13). Також судом встановлено, що 19 липня 2016 року Департаментом соціальної політики Луцької міської ради на адресу [PERSON] було надіслано повідомлення про повернення надміру виплачених коштів (а.с. 13) та запропоновано надміру виплачені кошти в розмірі 9\~778,00 гривень перерахувати до 10 жовтня 2016 року на рахунок Департаменту соціальної політики Луцької міської ради. Також Департаментом соціальної політики Луцької міської ради було попереджено [PERSON], що у разі несплати вищевказаних коштів у зазначений термін, питання про їх стягнення буде вирішуватись у судовому порядку. Однак [PERSON] ніяких заходів щодо повернення надміру виплачених грошових коштів не вживала. Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що [PERSON] не повідомила ДСП Луцької міської ради про відкритий нею 30 вересня 2015 року депозитного вкладу в ПАТ «Приватбанк» у розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. В результаті чого [PERSON] незаконно отримала щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг на загальну суму 9\~778,00 гривень. Які [PERSON] повинна була повернути в строк до 10 жовтня 2016 року відповідно до рішення Департаменту соціальної політики Луцької міської ради від 15 липня 2016 року про визначення обсягу надміру виплачених коштів. Однак ніяких заходів щодо повернення надміру виплачених грошових коштів відповідач не вживала та грошові кошти не повернула. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з [PERSON] на користь Департаменту соціальної політики Луцької міської ради надміру виплачених коштів щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг в сумі 9\~778,00 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Судом при розгляді справи встановлено, що позивачем при зверненні до суду з позовом було понесено та документально підтверджено судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1\~378,00 гривень (а.с. 1). А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача понесених і документально підтверджених судових витрат по сплаті судового збору в сумі 1\~378,00 гривень.

Outcome: approved