Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

Головний лікар Комунального закладу Сумської обласної ради Сумський обласний клінічний психоневрологічний диспансер свою заяву подану на підставі ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» мотивує тим, що 07.12.2016 р. [PERSON], [INFO], мешканець м. Суми, пров. Доватора, надійшов до гострого психіатричного відділення в примусовому порядку, за рішенням комісії лікарів-психіатрів. До відділення надійшов повторно, у звязку з погіршенням психічного стану: протягом 2-3 тижнів неадекватний у поведінці, агресивний по відношенню до доньки, ночами не спить, відмовляється від прийому медикаментів. Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 22.02.2006 р. [PERSON] визнаний недієздатним, опікуном призначена його донька [PERSON] Оскільки у [PERSON] виявлено загострення тяжкого психічного захворювання, лікування якого на теперішній час можливе лише в стаціонарних умовах, а ненадання необхідної психіатричної допомоги призведе до подальшого погіршення психічного стану, враховуючи наміри вчинити агресивні дії відносно опікуна - доньки він потребує госпіталізації до психіатричного стаціонару в примусовому порядку. У судовому засіданні представник психіатричного закладу лікар-психіатр [PERSON] заяву підтримала у повному обсязі і просила її задовольнити. Зазначила, що [PERSON] становить безпосередню небезпеку для опікуна агресивною поведінкою. Законний представник, опікун [PERSON] підтримала заяву і просила госпіталізувати [PERSON] до психіатричного закладу, оскільки батьку необхідно пройти курс лікування. Він поводиться агресивно до неї, її сина, відмовляється приймати ліки, по три дні не вживає їжу. Ліки та їжу вона надає шляхом умовлянь та шантажу. [PERSON] проти задоволення заяви заперечував. Прокурор Краснобрижа М.В. заяву підтримала і просила задовольнити. Суд, заслухавши осіб, які беруть участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Зарічного суду м. Суми від 22.02.2006 р. [PERSON] призначено опікуном недієздатного [PERSON], [INFO]. [PERSON] є інвалідом ІІ групи по психічному захворюванню безстроково. Останній раз знаходився на стаціонарному лікуванні СОКПНД з 08.05.2014 р. по 17.05.2014 р., 05.05.2014 р. переніс інфаркт головного мозку. 07.12.2016 р. після госпіталізації до Комунального закладу Сумської обласної ради Сумський обласний клінічний психоневрологічний диспансер ім. О.В. Співака проведено огляд комісією лікарів-психіатрів, яка дійшла висновку, що [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад у вигляді: Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу. На даний час лікування пацієнта можливо лише в стаціонарних умовах, а ненадання необхідної психіатричної допомоги призведе до подальшого погіршення психічного стану, враховуючи що рішенням суду він є недієздатним, опікуном призначена дочка, і не може надати усвідомленої згоди на госпіталізацію та лікування, тому потребує госпіталізації у примусовому порядку (а.с. 6). Відповідно до ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа госпіталізується до психіатричного закладу добровільно - на її прохання або за її усвідомленою згодою. Особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. Рішенням Конституційного Суду України від 01.06.2016 р. у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» (справа про судовий контроль за госпіталізацією недієздатних осіб до психіатричного закладу) (справа № 1-1/2016) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22.02.2000 р. № 1489-III з наступними змінами у взаємозвязку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю. Зважаючи на викладене, особа яка визнана в установленому порядку недієздатною може бути госпіталізована до психіатричного закладу тільки за рішенням суду і за наявності підстав визначених ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу». Відповідно до ст. 27 Закону України «Про психіатричну допомогу» виключно компетенцією лікаря-психіатра або комісії лікарів-психіатрів є встановлення діагнозу психічного захворювання, прийняття рішення про необхідність надання психіатричної допомоги в примусовому порядку або надання висновку для розгляду питання, пов'язаного з наданням психіатричної допомоги в примусовому порядку. Статтею 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» передбачено, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. З огляду на встановлені факти, наведені норми права, оскільки [PERSON] є недієздатним, відповідно до Висновку комісії лікарів-психіатрів від 07.12.2016 р. страждає на тяжкий психічний розлад у вигляді шизофренії, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, за своїм психічним станом потребує стаціонарного лікування, вчиняє агресивні дії відносно опікуна, самостійно не вживає ліки та їжу, а тому потребує госпіталізації до психіатричного стаціонару в примусовому порядку. За наведених підстав заява підлягає задоволенню. На підставі п. 7 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved