Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області 01 серпня 2013 року з позовом до [PERSON] про поділ земельної ділянки звернулись [PERSON] та в інтересах недієздатного [PERSON] опікун [PERSON] Позовна заява мотивована тим, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить земельна ділянка площею 0,0911 га за адресою [ADDRESS], що підтверджується відповідними державними актами на право власності на земельну ділянку. Також сторони спору є співвласниками житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS]. Між сторонами спору виник спір щодо користування земельною ділянкою, що перебуває у спільній власності, в ході якого сторони не можуть дійти згоди з вказаного питання. Зазначене зумовило звернення позивачів до суду з позовом про поділ земельної ділянки загальною площею 0,0911 га, згідно вимог якого позивачі просять поділити земельну ділянку, виділивши по 1/3 частини земельної ділянки кожному з співвласників. В ході розгляду справи позивачі збільшили позовні вимоги та просили визначити, що розмір частки співвласників земельної ділянки по [ADDRESS] [PERSON], [PERSON], [PERSON] є рівним та становить 1/3 частку для кожного із співвласників земельної ділянки по [ADDRESS]. Поділити земельну ділянку за адресою [ADDRESS] між [PERSON], [PERSON],[PERSON] відповідно до варіанту № 4 додаток № 4 висновку судової будівельно-технічної експертизи № 41/№11-014 від 18 лютого 2014 року, виділившиспіввласникам [PERSON] та [PERSON] земельну ділянку розміром 0,0571 га позначену на плані схемі зеленим кольором, виділити [PERSON] земельну ділянку розміром 0,0340 га позначену на плані-схемі червоним кольором.Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] та [PERSON] грошову компенсацію за відхилення від ідеальної долі в розмірі 7994, 16 гривень кожному. Припинити право спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON] на земельну ділянку розміром 0,0036 га за адресою [ADDRESS] відповідно до порядку розподілу земельної ділянки [ADDRESS] визначеного варіантом № 4 додаток № 4 судової будівельно-технічної експертизи № 41/№11-014 від 18 лютого 2014 року. Припинити право спільної сумісної власності між [PERSON], [PERSON], [PERSON] на земельну ділянку за адресою [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивачів [PERSON] позовні вимоги відповідно до заяви про збільшення позовних вимоги підтримали та просили позов з підстав викладених у позові. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позову, вважала що відсутні підстави для поділу земельної ділянки відповідно до варіанту № 4 додатку № 4 висновку судової будівельно-технічної експертизи № 41/№11-014 від 18 лютого 2014 року. На обґрунтування зазначеного послалась на вимоги ст. 370 ЦК України, ст. 89, 120 ЗК України та вказала, що земельна ділянка може бути поділена між її співвласниками лише пропорційно до розміру часток співвласників у праві власності жилого будинку. При цьому зауважила, що частина земельної ділянки при поділі має залишитись у спільному користуванні співвласників, оскільки поділ визначений експертом у 4 варіанті, а саме виділення проходу позивачам не дасть змоги відповідачу нормально користуватись будинком. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши сукупність доказів у справі, судом встановлені наступні факти та правовідносини, що їм відповідають. Земельна ділянка розміром 0,0911 га, що розташована за адресою [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що підтверджується державним актом від 01.06.2007 року на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 957584, виданого на ім'я [PERSON] на підставі рішення Вінницької міської ради від 25.05.2006 року №88 та зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею за № 010700100590, державним актом від 01.06.2007 року на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 957586, виданого на ім'я [PERSON] на підставі рішення Вінницької міської ради від 25.05.2006 року №88 та зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею за № 010700100589 та державним актом від 01.06.2007 року на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 957585, виданого на ім'я [PERSON] на підставі рішення Вінницької міської ради від 25.05.2006 року №88 та зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею за № 010700100588 ( а с. 13, 14, 53). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВЕР №400107 від 03.11.1991 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1-1222, виданого старшим державним нотаріусом Першої Вінницької державної нотаріальної контори засвідчено, що спадкоємцями майна [PERSON], померлої [INFO] є в рівних частках кожний: донька [PERSON] та син [PERSON]. Спадкове майно складається з 45/100 частини житлового будинку, що розташований в [ADDRESS], що належав померлій на основі свідоцтва про право на спадщину, виданого Першою Вінницькою державною нотаріальною конторою 27 червня 1980 року згідно реєстру № 40891, зареєстрованого в Вінницькому обласному об'єднаному бюро технічної інвентаризації 18.07.1980 року під № 3945, та свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого цією ж нотаріальною конторою 27.06.1980 року згідно реєстру № 4-889, зареєстрованого в Вінницькому обласному об'єднаному бюро технічної інвентаризації 18.07.1980 року під № 3945(а.с. 15). Договором купівлі-продажу серії АЕР №269287 від 01.03.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON], підтверджено, що [PERSON] купила 11/20 частин житлового будинку, з відповідною часткою господарських будівель, що знаходиться в місті Вінниці по вулиці 40 років перемоги під номером 70. На підстав зазначених доказів судом встановлено, що сторони спору є власниками спірної земельної ділянки (спільна сумісна власність) та будинковолодіння (спільна часткова власність у відповідних частках 11/20 - [PERSON] та по 45/200 [PERSON], [PERSON]) за адресою [ADDRESS]. Згідно з ч.1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ст. 89 ЗК України у спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки співвласників жилого будинку. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Відповідно до ст.372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Вказані вимоги закону в сукупності з доказами у справі (державними актами на право власності на земельну ділянку) підтверджують, що спірна земельна ділянка перебуває у спільній сумісній власності сторін спору. За таких обставин, частки співвласників є рівними виходячи з кількості співвласників в розмірі 1/3 (одна третя), оскільки інше не встановлено судом, домовленістю між співвласниками та не передбачено законом. При цьому суд, не приймає до уваги посилання відповідача на те, що частки у праві власності на земельну ділянку мають визначатись пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, як це передбачено законом, а саме ч. 4 ст. 120 ЗК України виходячи з того, що вказана норма правовідносин, що виникли між сторонами не регулює. Так, згідно ч. 4 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Разом з тим, зазначеною нормою врегульовано правовідносини з переходу права на земельну ділянку у разі набуття права на жилий будинок, будівлю або споруду. Проте, згідно вимог позову, доказів у справі та положень ЦК України та ЗК України, між сторонами спору не виникло правовідносин з переходу права на земельну ділянку у випадку набуття права на жилий будинок. Так, право на земельну ділянку сторонами спору, які набули права власності на відповідні частки в будинковолодінні вже реалізовано та земельна ділянка перебуває у їх спільній сумісній власності, що підтверджується державними актами на право власності на земельну ділянку, що отримані на підставі рішення Вінницької міської ради від 25.05.2006 року № 88. Вказане свідчить, що поділ земельної ділянки має здійснюватись судом виходячи з рівності часток співвласників - по 1/3 від земельної ділянки загальною площею 911,00 кв.м, що становить 303,66 кв.м ідеальної частки кожного з співвласників у спільній сумісній власності. Відповідно до висновку комісійної судової земельно-технічної експертизи № 41/№11-014 від 18.02.14 року експертом запропоновано п'ять варіантів поділу земельної ділянки (а.с. 87- 134). При цьому перший, другий та третій варіанти поділу земельної ділянки надані експертом відповідно до фактичного користування та виходячи з ідеальних часток між співвласниками будинковолодіння ( 11/20 та 9/20), які суд не приймає як можливі варіанти поділу виходячи з того, що розмір часток між співвласниками є рівними. Розглядаючи можливі варіанти поділу та виходячи з вказаного висновку експертизи, максимально наближеним до ідеальних часток варіантом розподілу земельної ділянки є варіант № 4 додаток 4, оскільки вказаний варіант передбачає найменше відхилення від ідеального значення-36 ,00 кв.м. (а.с.93). З пояснень наданих в судовому засіданні експертом Данилюком В.О. вбачається, що у вказаному варіанті передбачено можливість сторін користуватись будинковолодінням, яке перебуває в їх власності, враховано можливість доступу співвласників до входів в будинок та нормального обслуговування будинку, що спростовує твердження відповідача про відсутність можливості при такому розподілі земельної ділянки [PERSON] користуватись спірним будинком. При цьому суд, вважає безпідставним твердження відповідача про необхідність залишення проходу до земельної ділянки, що виділяється позивачам у спільному користуванні, оскільки збереження спільного користування суперечить змісту поняття поділу, здійснення якого згідно висновку експерта є можливим. Крім того, суд звертає увагу, що вказаний прохід шириною 2,61 м. є необхідним для можливості позивачів користуватись земельною ділянкою, оскільки іншого проходу до неї позивачі серед яких інвалід першої групи не мають. За таких підстав суд, з врахуванням всіх доказів у справі, а також того, що четвертий варіант висновку експерта передбачає мінімальне відхилення від ідеальних часток, не потребує переобладнань, перебудов, відповідає технічним вимогам, можливості сторін обслуговувати будинок, тощо, вважає за можливе поділити земельну ділянку за адресою [ADDRESS] між [PERSON], [PERSON], [PERSON] відповідно до варіанту № 4 додаток № 4 висновку судової будівельно-технічної експертизи № 41/№11-014 від 18 лютого 2014 року, виділивши співвласникам [PERSON] та [PERSON] земельну ділянку розміром 0,0571 га позначену на плані схемі зеленим кольором, виділити [PERSON] земельну ділянку розміром 0,0340 га позначену на плані-схемі червоним кольором. Враховуючи, що вказаний варіант поділу передбачає відхилення від ідеальних часток з відповідача слід стягнути в рівних частках на користь позивачів 15988,32 гривень (по 7994, 16 гривень кожному) виходячи з визначеної експертом ринкової вартості одного квадратного метра земельної ділянки. ( 36,00 кв.м. * 444,12 гривень) та на підставі ч. 3 ст. 372 ЦК України право спільної сумісної власності на земельну ділянку припинити. Враховуючи, вказане позов підлягає задоволенню як обґрунтований. Крім того, на підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача [PERSON] слід стягнути понесені судові витрати та зважаючи, що позивач [PERSON] від сплати судових витрат звільнений їх слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved