Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

В травні 2015 року до суду із позовною заявою звернувся [PERSON] до [PERSON], ВАТ «Кредитпромбанк» в особі Вінницької філії ВАТ «Кредитпромбанк», [PERSON], третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору Ленінський відділі ДВС Вінницького МУЮ про визнання права власності на бортовий малотоннажний автомобіль ГАЗ КТП 33029 СПГ № кузова Х9633020072223285, 2007 р.в., білого кольору, державний номерний знак: «АВ 7589 АО» та звільнення його з під арешту. Вимоги позову мотивовані тим, що 22 січня 2015 року головним державним виконавцем Ленінського відділу ДВС Вінницького МУЮ на підставі протоколу № 34981 про проведення електронних торгів з реалізації арештованого рухомого майна, що належить [PERSON], складено акт про проведенні електронні торги з реалізації вищезазначеного транспортного засобу. Однак, під час зняття автомобіля з обліку в ДАІ, позивачу стало відомо, що на даний автомобіль було накладено арешт ухвалою Ленінського районного суду м. Вінниці від 04 червня 2009 року у справі № 2-3498/09 за позовом ВАТ «Кредитпромбанк» до [PERSON] про солідарне стягнення боргу та ухвалою Ленінського районного суду м. Вінниці від 02 квітня 2009 року у справі № 2-2644-09 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу. Оскільки позивач придбав автомобіль на прилюдних торгах (аукціон), ставши його переможцем, то він є власником вказаного автомобіля на законних підставах, а тому зазначений арешт обмежує його право на вільне розпорядження належним майном, а отже порушує його права як власника. З підстав зазначених вище позивач звернувся до суду із даною позовною заявою. Позивач [PERSON] до судового засіданні не зявився, хоча повідомлявся судом у встановленому законом порядку. Від представника позивача [PERSON] [PERSON] надійшла заява, у якій останній просить суд розгляд справи здійснити у його відсутність, вимоги позову підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], а також представник відповідача ВАТ «Кредитпромбанк» до судового засідання не зявились, хоча повідомлялись судом про дату, час та місце розгляду даної справи у встановленому законом порядку. Представник третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору Ленінського відділу ДВС Вінницького міського управління юстиції у судове засідання не зявився. Однак відповідно до поданої головним держаним виконавцем вказаного відділу [PERSON] заяви, просив суд розгляд справи здійснити у відсутність державного виконавця, при вирішенні справи поклався на розсуд суду. За таких обставин, на підставі ст. 224 ЦПК України, суд, розглядає справу у відсутність відповідачів, оскільки наявних в справі доказів достатньо для встановлення прав та взаємовідносин сторін. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як було встановлено судом, що відповідно до акту про проведенні електронні торги від 22 січня 2015 року, затвердженого цього ж числа начальником Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції [PERSON], 05 січня 2015 року було проведено електронні торги з продажу заставного та арештованого майна боржника [PERSON], [INFO], ідентифікаційний код: 30215001894, а саме: бортовий малотоннажний автомобіль ГАЗ КТП 33029 СПГ № кузова Х9633020072223285, 2007 р.в., білого кольору, державний номерний знак: «АВ 7589 АО» належний на праві власності [PERSON], зареєстрований Вінницьким МРЕВ ВДАІ УМВС України у Вінницькій області на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу АВС № 039258. Вказане майно знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Ватутіна, 172. Переможцем електронних торгів [PERSON], ідентифікаційний код: [NUMBER], адреса: [ADDRESS], який придбав арештоване майно [PERSON] за ціною 41\~815 грн. 38 коп., з яких 39\~724 грн. 61 коп. переможцем торгів перераховано на депозитний рахунок Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького Міського управління юстиції (а.с. 57). Відповідно до ухвали Ленінського районного суду м. Вінниці від 02 квітня 2009 року у справі № 2-2644-09 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу, судом було задоволено заяву позивача та накладено арешт на все майно та грошові кошти, що належать [PERSON] (а.с. 60). Відповідно до ухвали Ленінського районного суду м. Вінниці від 04 червня 2009 року у справі № 2-3498/09 за позовом ВАТ «Кредитпромбанк» до [PERSON] про солідарне стягнення боргу, судом було задоволено заяву позивача та накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, грошові кошти, що належать [PERSON] (а.с. 62). Як вбачається з карток арешту ТЗ станом на 09 квітня 2015 року автомобіль марки ГАЗ КТП 33029 СПГ № кузова Х9633020072223285, 2007 р.в., білого кольору, державний номерний знак: «АВ 7589 АО», що належить [PERSON], перебуває під арештом на підставі вищезазначених ухвал суду (а.с. 61, 63). Як вбачається з п.п. 8, 9 розділу ІХ Тимчасового Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 16 квітня 2014 № 656/5, що акт про проведені електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, у випадках, передбачених законодавством. У разі придбання рухомого майна акт про проведені електронні торги є підставою для отримання майна у зберігача. Цей акт підтверджує виникнення права власності у особи, що придбала рухоме майно. Враховуючи вищевикладене та те, що позивач [PERSON] придбав спірний автомобіль внаслідок перемоги на електронних торгах, вніс на депозитний рахунок Ленінського відділу ДВС Вінницького МУЮ у повному обсязі розмір грошових коштів у сумі 39\~724 грн. 61 коп. за придбання даного автомобіля, [PERSON] на даний час є повноцінним власником бортового малотоннажного автомобіля ГАЗ КТП 33029 СПГ № кузова Х9633020072223285, 2007 р.в., білого кольору, державний номерний знак: «АВ 7589 АО», що належав боржнику [PERSON] Згідно ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 41 Конституції України передбачено непорушність права приватної власності. Непорушність права власності полягає в його недоторканості, а в водночас і в недоторканості самого майна власності. Всі особи мають утримуватися від безпідставного заволодіння майном власника та завдання йому шкоди. Згідно ст. 325 Цивільного кодексу України, фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема і з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Як передбачено положеннями ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Виходячи з викладеного, на час звернення з позовом до суду за наявності арешту, накладеного на майно, порушується право приватної власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному об'ємі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, тому право власності позивача підлягає судовому захисту. Відповідно до ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України, сторони мають рівні права щодо надання доказів і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підстави своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Цивільного процесуального кодексу України. Суд при винесені судового рішення враховує, що згідно ст. 214 Цивільного процесуального кодексу України під час ухвалення рішення суд повинен з'ясувати чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити, або в позові відмовити. Беручи до уваги вищевикладене, суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. На підставі вищевикладеного, враховуючи положення ст.ст. 317, 321, 325, 328 Цивільного кодексу України, ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження»,

Outcome: approved