Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

Державне підприємство «Іванківське лісове господарство» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди. У позовній заяві позивач посилається на те, що в ніч з 26.08.14 р. на 27.08.14 р. [PERSON], без спеціального дозволу здійснено незаконну порубку дерев породи «Сосна» в кварталі № 67 виділ 1 та у кварталі № 61 виділ 7 Макарівського лісництва Державного підприємства «Іванківське лісове господарство». Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 року № 665 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу» був зроблений розрахунок збитків, сума складає 4274,25 грн. 13 листопада 2014 року провадження у справі було зупинено за клопотанням представника позивача до прийняття судового рішення у кримінальному провадженні відносно [PERSON] 30 березня 2015 року було відновлено провадження у справі, оскільки розгляд справи відносно [PERSON] завершено, судове рішення набрало законної сили. У зв'язку із збільшення позовних вимог, ухвалою суду від 30.03.2015 року залучено у якості співвідповідача [PERSON]. Уточнюючу позовну заяву позивач обґрунтовує тим, що [PERSON] крім того, в ніч з 13.09.2014 року на 14.09.2014 року з [PERSON] без спеціального дозволу, здійснили незаконну порубку дерев породи «Сосна» у кварталі № 59 виділ 25 Макарівського лісництва Державного підприємства «Іванківське лісове господарство». Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 року № 665 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу» був зроблений розрахунок збитків, сума складає 10916,78 грн. З ухвали Іванківського районного суду Київської області №366/3180/14-к від 10.03.2015 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] свою вину визнали повністю у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 246 КК України, розкаялися. Кримінальне провадження відносно [PERSON] та [PERSON] закрито на підставі ст. 48 КК України. Дана ухвала не оскаржувалася та набрала законної сили. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала у повному обсязі, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини, й наполягає на його задоволенні. Стверджує, що вина відповідачів у завданні шкоди доведена в рамках кримінального провадження №1-кп/366/3/15 та не потребує додаткового доказування. В силу діючого законодавства дана шкода має бути відшкодована відповідачами. Також, стверджує, що відповідач [PERSON] не являється спеціалістом лісової галузі та не має досвіду у проведенні розрахунків при заподіянні шкоди, тому невірно застосовуючи норми законодавства, а саме Постанову КМУ від 23.07.2008 року № 665, помилково розрахував розмір шкоди. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав повністю. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнач частково, а саме: не погоджується з розрахунком суми шкоди, яка, на його думку, є завищеною. Крім того надав письмове заперечення на позовну заяву, в якому він зазначає, що акт огляду місця вчинення правопорушення лісового законодавства № 3 від 20.09.2014 року та додана до нього польова відомість переліку пнів є належними та допустимими доказами підтвердження характеристик незаконно вирубаних дерев, оскільки вони були складені комісією під час першого огляду місця порубки дерев, а всі інші документи є похідними від них. Також у запереченні наведений розрахунок суми шкоди, яка, на думку відповідача [PERSON], є такою, що відповідає положення Постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 року №665 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу». У додаткових поясненнях позивача, які надійшли до суду 19.05.2015 року, зазначено, що [PERSON] у запереченні на позовну заяву про відшкодування заподіяної шкоди державі в особі підприємства, помилково застосовані розмір такс та індекс інфляції за поточний 2014 рік. Відповідно до Постанову КМУ від 23.07.2008 року № 665 індекс інфляції застосовується при розрахунках за попередній рік. Тому, [PERSON] невірно визначає розмір заподіяної шкоди. Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Відповідно до ухвали Іванківського районного суду Київської області від 10.03.2015 року [PERSON] та [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 246 КК України у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 27 серпня 2014 року за № 12014110180000616 на підставі ст. 48 КК України у зв'язку із зміною обстановки. Ухвала набрала законної сили 18.03.2015 року. Відповідно до обставин, встановлених судом в межах кримінального провадження, [PERSON] в ніч з 26.08.14 р. на 27.08.14 р. здійснив незаконну порубку 5 сухостійних дерев породи сосна; крім того [PERSON] в ніч з 13.09.2014 року на 14.09.2014 року з [PERSON] здійснили незаконну порубку 7 сухостійних дерев породи сосна. Польовою відомістю встановлено діаметр пнів на самовільній порубці здійсненій відповідачами в ніч з 26.08.14 р. на 27.08.14 р. Суд, заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Статті 1, 3 Лісового Кодексу України встановлюють, що ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місце розташуванням виконують переважно природоохоронні,захисні, санітарно-гієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах. Усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави. Лісові відносини в Україні регулюються Конституцією України, Законом України «Про охорону навколишнього природного середовища», Лісовим кодексом України, іншими законодавчими актами України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У відповідності до положень ст. 69 Лісового кодексу України - спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом - лісорубний квиток або лісовий квиток. За змістом ст. 105 Лісового кодексу України порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні, зокрема, у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників. Відповідно до ст. 107 Лісового Кодексу України громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України. Згідно із ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Таким чином суд вважає, що вимоги позивача до відповідачів щодо відшкодування шкоди є правомірними та обґрунтованими. Порядок розрахунку суми завданої шкоди визначений Постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 року № 665 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу». Суд, дослідивши розрахунки шкоди, надані позивачем, в повній мірі погоджується із порядком їх здійснення; позивачем вірно визначено проіндексований розмір такс для обчислення розміру шкоди шляхом множення проіндексованого розміру такс за 2013 рік на індекс інфляції за 2013 рік (оскільки незаконна порубка мала місце у 2014 році); застосоване коригування суми шкоди на 50% (оскільки дерева були сухостійні). Із розрахунком шкоди, заподіяної [PERSON] незаконною порубкою сосни, суд погоджується в повній мірі, при цьому звертає увагу, що в кримінальному провадженні встановлено порубку 5 дерев, а позовні вимоги ставляться щодо шкоди за 4 зрубані дерева, однак, враховуючи принцип диспозитивності цивільного процесу, суд розглядає позов в межах заявлених позовних вимог. Із розрахунком шкоди, заподіяної [PERSON] та [PERSON] незаконною порубкою сосни в кількості 7 дерев, суд погоджується частково, а саме: в кримінальному провадженні встановлено, що відповідачі разом здійснили незаконну порубку 7 сухостійних дерев. При цьому в розрахунку позивачем здійснено коригування сума шкоди на 50% тільки щодо 5 дерев, а 2 дерева обраховані без коригування, як сироростучі. В даному випадку, суд вважає такий розрахунок необґрунтованим, а обрахований розмір шкоди щодо 2 дерев з діаметром 34,1-38 см підлягає коригуванню на 50%. Суд вважає вірним наступний розрахунок: 2891,74 (проіндексований розмір такс за 2013 рік)*100,5 (індекс інфляції за 2013 рік)/100 = 2906,2 грн.*50% (коригування для дерев сухостійних) = 1453,1 грн.*2 (кількість зрубаних дерев) = 2906,2 грн. В іншій частині розрахунку суд погоджується з позивачем. Таким чином загальна сума шкоди, завданої [PERSON] та [PERSON] незаконною порубкою 7 сухостійних дерев становить: 539,5+4564,88+2906,2=8010,58 грн. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. Враховуючи зазначене вище, на підставі ст. 1166 ЦК України, ст.19, 69, 105, 107 Лісового Кодексу України, ст. 10, 11, 60, 208, 209, 212-215, 292, 294 ЦПК України, -

Outcome: partial