Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-14 00:00:00

В січні 2019 року [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою, в якій просить змінити розмір стягуваних з відповідача аліментів та стягувати щомісячно із [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 1013 гривень 50 копійок, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що від шлюбу з відповідачем мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач проживає окремо. На підставі рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області з відповідача на її користь на утримання сина стягуються аліменти у розмірі по 400 грн., щомісячно. Проте, на даний час таких коштів на утримання дитини не вистачає, оскільки з часу визначення розміру аліментів за попереднім рішенням, через значні інфляційні процеси в Україні підвищилась вартість життя і прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. В зв'язку з цим, визначена сума аліментів не відповідає належному рівню утримання їх дітей. Також зазначила, що внаслідок укладення шлюбу із громадянином [PERSON], вона змінила своє прізвище з «Василевська» на «Жалко». Крім спільного з відповідачем сина [PERSON], у неї на утриманні перебувають її двоє малолітніх дітей. Просить суд змінити розмір стягуваних аліментів з відповідача, збільшивши їх розмір до 1013 гривень 50 копійок, щомісячно, стягнути з відповідача понесені нею витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1000 гривень. Ухвалою Млинівського районного суду Рівненської області від 29 січня 2019 року призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами з викликом позивача і відповідача у судове засідання. (а.с. 21) В судовому засіданні [PERSON] та її представник-адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримали з підстав, зазначених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. 11 березня 2019 року через канцелярію суду надійшов його відзив на позовну заяву, де він просив відмовити в задоволенні позову [PERSON], посилаючись на стабільні проблеми зі здоровям, які не дозволяють йому працевлаштуватися та матеріально себе забезпечувати (а.с. 28-29). Таким чином, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і дату судового розгляду, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідач не зявився на судовий розгляд справи, хоча був завчасно повідомлений про час, місце і дату розгляду справи в суді, а причини його неявки судом визнані неповажними, оскільки документально не підтверджені, крім цього, відзиву на позов у визначений ухвалою суду строк відповідач не надав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд рахує за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.180 СК України, обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. Відповідно до ст.182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. При цьому за змістом ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обовязки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» визначено на 2019 рік прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень. Положеннями ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Згідно ст. 192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивач і відповідач є батьками неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. (а.с. 5) Рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 13.11.2014 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі по 400 гривень, щомісячно, починаючи з 15.09.2014 року та до досягнення дитиною повноліття ( а.с. 8). На момент предявлення позову сину позивача [PERSON] випонилось - 12 років. Встановивши, що відповідач сплачує аліменти на утримання дитини у розмірі по 400 гривень, щомісячно, суд приходить до висновку про те, що позивач отримує аліменти в розмірі меншому, ніж встановлено чинним законодавством. Відтак, стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини у меншому за мінімальний розмір, встановлений ст.182 СК України призводить до порушення його прав на належне матеріальне забезпечення. А тому існують правові підстави для збільшення розміру аліментів. Збільшуючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує вищевказані обставини справи та вважає доцільним стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі, вказаному позивачем. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачі за подання позовів про стягнення аліментів від сплати судового збору звільняються. Оскільки, позивача звільнено від сплати судового збору, а його позовні вимоги підлягають задоволенню, судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved