overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

В серпні 2017 року з позовом до суду звернулася [PERSON], в якому просить розірвати шлюб з [PERSON] в звязку з тим, що припинились фактичні шлюбні стосунки, відповідач проживає окремо. В звязку з цим збереження сімї неможливе. Стягнути з [PERSON] на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO] аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечує проти розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів на утримання дочки. Суд, в межах наданих доказів, заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04 серпня 2012 року, про що свідчить актовий запис № 235, Кіровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції у Кіровоградській області. Відповідно до позовної заяви сторони припинили шлюбні відносини, мешкають окремо, спільне господарство не ведуть, подальше збереження сімї є неможливим та марним. При даних обставинах суд вважає, що подальше збереження сімї неможливе, шлюб сторін носить формальний характер і підлягає розірванню. Встановлено, що відповідач дійсно є батьком малолітньої дитини, [PERSON] (свідоцтво про народження), а тому повинен утримувати її до досягнення повноліття. Враховуючи вищезазначене з [PERSON] підлягають стягненню аліменти на утримання дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до вимог ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи вищенаведене, суд вважає можливим визначити аліменти в твердій грошовій сумі 1000 грн. щомісячно На підставі ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір в розмірі 640 грн. Згідно п.1 ст.367 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-28 00:00:00

В серпні 2017 року з позовом до суду звернулася [PERSON] в якому просить стягнути [PERSON] аліменти на її користь на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі ? частки з усіх видів його заробітку(доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягувати від дня пред»явлення позову до суду і до досягнення повноліття дитиною. В судове засідання позивач не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився. Про час та місце слухання справи був повідомлений в установленому законом порядку. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Встановлено, що відповідач дійсно є батьком [PERSON] (свідоцтво про народження), а тому повинен утримувати його до досягнення повноліття. Враховуючи вищезазначене з [PERSON] підлягають стягненню аліменти на утримання сина. Суд вважає, що аліменти можуть бути визначеними в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір в розмірі 640 грн. Згідно п.1 ст. 430 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

В серпні 2017 року з позовом до суду звернулася [PERSON] в якому просить стягнути [PERSON] аліменти на її користь на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини щомісячно, починаючи стягувати від дня пред»явлення позову до суду і до досягнення повноліття дитиною. Позивач в судове засідання не зявилася. Надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі Відповідач в судове засідання не зявився. Надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає у повному обсязі. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Встановлено, що відповідач дійсно є батьком [PERSON] (свідоцтво про народження), а тому повинен утримувати її до досягнення повноліття. Враховуючи вищезазначене з [PERSON] підлягають стягненню аліменти на утримання доньки. Суд вважає, що аліменти можуть бути визначеними в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір в розмірі 640 грн. Згідно п.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

В серпні 2017 року з позовом до суду звернулася [PERSON] в якому просить стягнути [PERSON] аліменти на свою користь на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходу), починаючи стягувати від дня пред»явлення позову до суду і до досягнення повноліття дитиною. Через канцелярію суду позивач подала заяву про уточнення позовних вимог згідно яких просить стягнути аліменти з відповідача на свою користь на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини щомісячно. Також надала заяву про розгляд справи без її участі та підтримання позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з'явився. Надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає у повному обсязі. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Встановлено, що відповідач дійсно є батьком [PERSON] (свідоцтво про народження), а тому повинен утримувати його до досягнення повноліття. Враховуючи вищезазначене з [PERSON] підлягають стягненню аліменти на утримання доньки. Суд вважає, що аліменти можуть бути визначеними в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір в розмірі 640 грн. Згідно п.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

В серпні 2017 року з позовом до суду звернулася [PERSON] в якому просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі 2000 грн. щомісячно, починаючи стягувати від дня пред»явлення позову до суду і до досягнення повноліття дитиною. Через канцелярію суду позивач подала заяву про уточнення позовних вимог згідно яких просить стягнути аліменти з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини щомісячно. Також надала заяву про розгляд справи без її участі та підтримання позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з'явився. Надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає у повному обсязі. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Встановлено, що відповідач дійсно є батьком [PERSON] (свідоцтво про народження), а тому повинен утримувати його до досягнення повноліття. Враховуючи вищезазначене з [PERSON] підлягають стягненню аліменти на утримання сина. Суд вважає, що аліменти можуть бути визначеними в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір в розмірі 640 грн. Згідно п.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

В серпні 2017 року позивач [PERSON] звернувсь до суду з зазначеним позовом, в якому просив позбавити батьківських прав [PERSON], відносно неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В обґрунтування заявлених вимог суду пояснив, що з 17 квітня 2004 року перебував з відповідачкою [PERSON] у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Орджонікіджевського районного суду м. Маріуполя від 13.05.2010 року, шлюб розірвано. Відповідач [PERSON] [INFO], є матір'ю неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З березня 2009 року сімейні відносини між позивачем та відповідачкою припинилися, вони почали жити окремо. З 2013 року відповідачка жодного разу не поцікавилася дітьми, з дітьми не спілкується, не виконує належним чином та ретельно свої обов'язки яка матері. Тому позивач просив позов задовольнити у повному обсязі, та позбавити відповідачку [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] до відкритого судового засідання не з'явилася, відомостей про причини неявки суду не надала, про дату та час судового засідання була повідомлена належним чином, у зв'язку з чим суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

В серпні 2017 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В позовній заяві позивач вказав, що є власником житлового будинку по вул. Гагаріна, 13 в м. Чорткові Тернопільської області. В даному житловому будинку зареєстрований зять [PERSON]. Однак, з 1999 року відповідач за вказаною адресою не проживає та не з'являється, особистих речей, майна не утримує, оскільки виїхав проживати за кордон. У позивача виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, тому він змушений був звернутися до суду, просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримують, просять задовольнити з мотивів, наведених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, про причини неявки суду не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Зі згоди позивача та його представника суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, свідків, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] належить на праві приватної власності житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами № 13 по вул. Гагаріна в м. Чорткові Тернопільської області, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житловий будинок від 25.10.2002 року. З копії будинкової книги вбачається, що в м. Чорткові по вул. Гагаріна, 13 зареєстрований відповідач [PERSON] Актом про встановлення факту непроживання від 18 серпня 2017 року встановлено, що [PERSON] по місцю прописки не проживає з 1999 року, комунальними послугами не користується, особистих речей та іншого майна в будинку не утримує. Зі слів сусідів на даний час проживає за кордоном. Факт його непроживання в житловому будинку [PERSON] понад один рік підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Виходячи з наведеного, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки судом встановлено, що [PERSON] без поважних причин не користується житлом з 1999 року, тобто понад один рік.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

В серпні 2017 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач вказав, що з відповідачкою зареєстрували шлюб 06 лютого 2010 року в Заводській селищній раді Чортківського району Тернопільської області, актовий запис №3. В шлюбі є дитина [PERSON], [INFO]. Вони не проживають разом, з відповідачкою виникають сварки, непорозуміння, тому звернувся з позовом про розірвання шлюбу. Позивач [PERSON] позов підтримує, просить задовольнити, суду пояснив, що сторони припинили сімейні відносини, живуть окремим життям, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Відповідачка [PERSON] позов визнає, згідна на розірвання шлюбу, просить дитину залишити проживати з нею, після розірвання шлюбу їй залишити прізвище [PERSON]. Вислухавши позивача, відповідачку, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Братків) [PERSON] уклали шлюб 06 лютого 2010 року, який зареєстрували в Заводській селищній раді Чортківського району Тернопільської області, актовий запис №03, про що свідчить свідоцтво про шлюб. В шлюбі народився син [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з матірю. За час спільного проживання належної сім'ї не склалося. Сторони припинили сімейні відносини, вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Сім`я фактично розпалася та існує лише формально. Згідно вимог ч. 1 ст. 24, ч. ч. 3 та 4 ст. 56 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між ними носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім'ї є неможливим і це буде суперечити інтересам сторін, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

В серпні 2017 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач вказав, що з відповідачкою зареєстрували шлюб 21 квітня 2015 року в Росохацькій сільській раді Чортківського району Тернопільської області, актовий запис №04. В шлюбі дітей немає. З відповідачкою разом не проживають, спільного господарства не ведуть, прийшли до висновку про необхідність розірвання шлюбу. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява, в якій просить справу слухати за його відсутності. Позов підтримує, просить задовольнити, на примирення не згідний. Відповідачка [PERSON] позов визнає, суду пояснила, що з позивачем разом не проживають, спільного господарства не ведуть, чоловік переїхав проживати в інший населений пункт, на примирення не згідна. Просить розірвати шлюб з [PERSON], після розірвання шлюбу їй залишити дошлюбне прізвище Наконечна. Вислухавши пояснення відповідачки, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Наконечна) [PERSON] уклали шлюб 21 квітня 2015 року, який зареєстрували в Росохацькій сільській раді Чортківського району Тернопільської області, актовий запис №04, про що свідчить свідоцтво про шлюб. За час спільного проживання належної сім'ї не склалося. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружніх відносин не підтримують. Сім`я фактично розпалася та існує лише формально. Згідно вимог ч. 1 ст. 24, ч. ч. 3 та 4 ст. 56 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між ними носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім'ї є неможливим і це буде суперечити інтересам позивача, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

В серпні 2017 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач вказав, що з відповідачкою зареєстрували шлюб 22 липня 2003 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Борщівського районного управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис №41. В шлюбі є дитина [PERSON], [INFO]. З відповідачкою виникають сварки, непорозуміння через різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, вони втратили почуття любові та поваги один до одного, тому звернувся з позовом про розірвання шлюбу. Позивач [PERSON] позов підтримує, просить задовольнити, суду пояснив, що сторони припинили сімейні відносини, живуть окремим життям, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Відповідачка [PERSON] позов визнає, згідна на розірвання шлюбу, просить дитину залишити проживати з нею. Вислухавши позивача, відповідачку, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON] уклали шлюб 22 липня 2003 року, який зареєстрували в відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Борщівського районного управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис №41, про що свідчить свідоцтво про шлюб. В шлюбі народилася дочка [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з матірю. За час спільного проживання належної сім'ї не склалося. Сторони припинили сімейні відносини, вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Сім`я фактично розпалася та існує лише формально. Згідно вимог ч. 1 ст. 24, ч. ч. 3 та 4 ст. 56 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між ними носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім'ї є неможливим і це буде суперечити інтересам сторін, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-28 00:00:00

В серпні 2017 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до Шибалинської сільської ради про надання додаткового строку на прийняття спадщини, в наступному до участі в справі як співвідповідач була залучена [PERSON]. В позовній заяві позивач вказав, що 06 лютого 2013 року померла [PERSON]. У відповідності із заповітом від 20 березня 2007 року посвідченим секретарем Шибалинської сільської ради Бережанського району за реєстровим номером 62, - [PERSON] належний їй на праві приватної власності житловий будинок з надвірними будівлями, що в селі Шибалин по вул. Л. Українки, 7, Бережанського району, земельну ділянку, яка примикає до цього будинку, а також все інше майно, що їй належить чи буде належати заповіла [PERSON]. Позивач звернувся в Бережанську державну нотаріальну контору по питанню оформлення спадщини. Державним нотаріусом їй повідомлено, що вона пропустила 6-ти місячний строк для подання заяви про прийняття спадщини і для вирішення питання про прийняття спадщини їй необхідно звернутися до суду з позовом. Позивач позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити, визначити їй тримісячний додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON], яка померла 06 лютого 2013 року в селі Шибалин Бережанського району Тернопільської області. Відповідач [PERSON] позов визнає. Представник відповідача Шибалинської сільської ради в судове засідання не зявився до суду надійшла заява в якій представник сільської ради позов визнає, просить розглядати справу у відсутності представника. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача [PERSON], приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть у справі, не підлягають доказуванню. Визнання відповідачами позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved