Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

Головний лікар Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просив вирішити питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку [PERSON], [INFO]. В обґрунтування заяви зазначено наступне. [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: Запорізька область, Кам'янко-Дніпровський р-н, м. Кам'янка-Дніпровська, вул. Йожикова, буд. 258, знаходиться на стаціонарному лікуванні з 25.03.17. Психічно хворий з 2008 року. Багаторазово лікувався у психіатричному стаціонарі з приводу психотичних розладів пов'язаних з нейросифілісом. В клінічній картині афективна, галлюцинаторно-маячна симптоматика, прояви інтелектуально-мнестичного дефекту. Згідно ухвали Кам'янко- Дніпровського районного суду Запорізької області від 19.09.2013 р. відносно [PERSON] були застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного стаціонару із звичайним наглядом. З 30.04.2013 по 08.09.2014 знаходився на примусовому стаціонарному психіатричному лікуванні в КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР з діагнозом: Хронічний маячний розлад внаслідок енцефалопатії складного ґенезу. За Рішенням Кам'янко-Дніпровського районного суду Запорізької області від 06.06.2014 року визнаний недієздатним, опікуном призначена донька [PERSON]. Є інвалідом 2 групи. Остання госпіталізація з 18.08.16 по 17.10.2016 з діагнозом: Хронічний маячний розлад внаслідок енцефалопатії складного ґенезу. За Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23.08.2016. була застосована примусова госпіталізація, як недієздатного. Теперішня госпіталізація пов'язана з погіршенням психічного стану: останній місяць не спить, періодично відмовляється від їжі, бродяжить. Проявляє роздратованість та агресивність до близьких, використовує харчові відходи для приготування їжі, напоїв. Не слідкує за своїм зовнішнім виглядом. Доставлений донькою - опікуном, госпіталізований за її заявою, як страждаючий на тяжкий психічний розлад, не спроможний задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечує життєдіяльність. Дав згоду на госпіталізацію. 25.03.17 року [PERSON] оглянутий комісією лікарів-психіатрів, за висновком якої, останній страждає на тяжкий психічний розлад в формі хронічного маячного розладу органічного ґенезу, галлюцинаторно-маячний розлад, когнітивними розладами. За психічним станом не здатний самостійно задовольняти основні життєві потреби на рівні який забезпечує життєдіяльність. Госпіталізація обґрунтована. Обстеження та лікування можливі лише в умовах психіатричного стаціонару. У судовому засіданні представник психіатричного закладу доводи заяви підтримав з підстав, викладених в ній, і просив суд задовольнити заяву. Законний представник опікун [PERSON] не заперечувала відносно задоволення даної заяви. [PERSON]. у судовому засіданні не заперечував відносно задоволення даної заяви. Прокурор заяву підтримала і просила суд винести рішення про госпіталізацію [PERSON]М до психіатричного закладу у примусовому порядку. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, лікаря-психіатра, особи, щодо якої вирішується питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку, її законного представника, думку прокурора, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. У своєму рішенні Європейський Суд з прав людини (справа «[PERSON] проти України») від 17.04.2014 року зазначив, що особа не може вважатися «Психічно хворою» та позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов; по-перше, об'єктивна медична експертиза повинна достовірно показати, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання. Як вбачається з висновку комісії лікарів-психіатрів від 25.03.2017 року, [PERSON], [INFO], страждає на тяжкий психічний розлад у формі хронічного маячного розладу органічного ґенезу, галлюцинаторно-маячний розлад, когнітивними розладами . За психічним станом не здатний самостійно задовольняти основні життєві потреби на рівні який забезпечує життєдіяльність. Госпіталізація обґрунтована. Обстеження та лікування можливі лише в умовах психіатричного стаціонару. Надані суду пояснення лікаря-психіатра, зокрема, про те, що [PERSON] з 2008 р. страждає психічним розладом - хронічного маячного розладу органічного ґенезу, на даний час психічний стан останнього погіршився, внаслідок чого він не здатний самостійно задовольняти основні життєві потреби на рівні який забезпечує життєдіяльність, в звязку з чим являє потенційну соціальну небезпеку для себе, суд вважає доказами по справі, підтверджуючими необхідність госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку. Таким чином, зібрані у справі докази і їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення даної заяви.

Outcome: approved