Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-24 00:00:00

Департамент соціальної політики Луцької міської ради звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення надміру виплачених коштів. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що на підставі заяви від 30.10.2018 року та поданих документів, [PERSON] користувався субсидією для відшкодування витрат по оплаті за житлово-комунальні послуги з жовтня 2018 року по квітень 2019 року та з жовтня 2019 року по квітень 2020 року в порядку автоматичного перерахунку. Вказує, що при вибірковій перевірці справ отримувачів житлових субсидій, державним соціальним інспектором департаменту було виявлено, що в декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги відповідач не задекларував набуття права власності на майно, що перевищує 50 тис. грн., в саме квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (договір про поділ нерухомого майна від 18.04.2018 року, загальна вартість майна, яке підлягає поділу вартістю 500 000 грн). За результатами проведеної перевірки правильності та повноти інформації, що надається заявником для призначення державних соціальних допомог, складеного акт № 402 від 15.07.2020 року. Внаслідок подання [PERSON] недостовірної інформації, йому було надмірно виплачені кошти у сумі 18992,34 грн. грн. і які на сьогоднішній день не повернуті. У зв`язку з чим, просить стягнути з відповідача на користь департаменту соціальної політики Луцької міської ради 18992,34 грн. надміру виплачених коштів та 2270,00 грн. сплаченого судового збору. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у заяві та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав з підстав, викладених у відзиві та просив відмовити в його задоволенні. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав. Судом з`ясовано, що на підставі заяви відповідача [PERSON] від 30.10.2018 року та поданих документів останній користувався субсидією для відшкодування витрат по оплаті за житлово-комунальні послуги з жовтня 2018 року по квітень 2019 року та з жовтня 2019 року по квітень 2020 року в порядку автоматичного перерахунку (а.с. 7). При вибірковій перевірці справ отримувачів житлових субсидій, державним соціальним інспектором департаменту було виявлено, що в декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги відповідач не задекларував набуття права власності його дружиною - [PERSON] на майно, що перевищує 50 тис. грн., в саме квартири, що знаходиться в [ADDRESS] (договір про поділ нерухомого майна від 18.04.2018 року, загальна вартість майна, яке підлягає поділу вартістю 500 000 грн). За результатами проведеної перевірки правильності та повноти інформації, що надається заявником для призначення державних соціальних допомог, складеного акт № 402 від 15.07.2020 року (а.с 10). При цьому, судом з`ясовано, що 51/100 частина будинковолодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] на праві спільної часткової власності на підставі договору дарування від 01.10.2012 року (а.с. ). 27.12.2012 року частині житлового будинку, що належить [PERSON] була присвоєна поштова адреса: [ADDRESS] , що підтверджується розпорядженням голови Луцької міської ради № 639 від 27.12.2012 року (а.с. ). 29.10.2012 року на підставі договору дарування [PERSON] подарувала своїй дочці [PERSON] 35/100 частини будинковолодіння, у її користуванні залишилася частка, яка становить 16/100 всього будинковолодіння (а.с. ). 18.04.2018 року між співвласниками житлового будинку [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , який знаходиться за адресою: [ADDRESS] було укладено договір про поділ нерухомого майна, що є спільною частковою власністю, згідно даного договору здійснено поділ житлового будинку в натурі (а.с. ). Отже, як вбачається із представлених доказів, в результаті вчинення даного договору частка [PERSON] не змінилася, а лише було проведення її виділення в натурі в тому ж розмірі, що вона і володіла, а саме 79,0 кв.м. та стала самостійним об`єктом нерухомого майна, на яке остання отримувала субсидію як до виділу її в натурі, так і після цього. Викладене свідчить про те, що відповідачем [PERSON] не вчинялось будь яких дій, які б вказували, що остання набула у власність нерухоме майно 18.04.2018 року, яке не задекларував [PERSON] та вартість даного майна перевищує 50 тисяч грн., а саме: квартиру по [ADDRESS] . При укладенні договору про виділ частки з нерухомого майна, що є спільною частковою власністю для кожного із співвласників не відбулося придбання нового об`єкта нерухомості, а відбувся виділ в натурі часток нерухомого майна, яке перебувало у володінні та користуванні кожного з учасників спільної часткової власності на домоволодіння, при цьому не змінилася ні загальна площа, ні житлова площа нерухомого майна, яка належала кожному до укладення та належить після укладення договору поділу, тобто право на отримання субсидії не змінилося як до поділу та і після його проведення. Таким чином, з врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що обставини, які б слугували підставою для припинення надання житлової субсидії згідно п. 119 Положення про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого постановою про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива від 21.10.1995 року відсутні, а тому суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю.

Outcome: dismissed