Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

В січні 2021 року позивач звернувся до Бердянського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] , треті особи: Бердянська міська рада, ОСББ «Коцюбинського, 59» про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням вказуючи, що рішенням виконкому Бердянської міської ради №85 від 11 лютого 1999 року для проживання сім`ї із 4 осіб, було видано ордер за №34 від 20.04.1999 року на кв. [ADDRESS] . Право на користування квартирою отримали позивач, відповідачка, а також [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Наймачем квартири є відповідачка. Відповідачка [PERSON] не проживає в житловому приміщенні 18 років без поважних причин, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі не має. Факт реєстрації відповідача порушує право позивача на оформлення субсидії. Позивач просить суд з підстав, викладених у позові, визнати відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] . В судове засідання позивач не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи за відсутністю позивача та представника позивача за наявними письмовими доказами, про винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, була повідомлена про день, час та місце розгляду справи у відповідності до вимог ст.128 ЦПК України, не повідомила суд про причини своєї неявки, відзив не подала. За таких обставин, суд ухвалив розглянути справу заочно за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі даних і доказів, відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою усіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини щодо користування кв. [ADDRESS] , користувачем якої являється позивач, а відповідачка є наймачем вказаної квартири. З матеріалів справи суд встановив, що позивач зареєстрований та проживає в квартирі [ADDRESS] відповідно до ордеру №035 серії 07 від 20 квітня 1999 року. У вказаній квартирі, відповідно до ордеру №035 серії 07 від 20 квітня 1999 року, зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та відповідачка [PERSON] , яка є наймачем вказаної квартири та на ім`я якої виданий ордер на вказану квартиру (а.с.8) Відповідачка по справі є колишньою \~дружиною позивача. Відповідно до відмітки в паспорті відповідачки серії СА №437134, відділом РАГС Бердянського міського управління юстиції у Запорізькій області розірвано шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] 03.05.2008 року, актова запис 177. (а.с.4). Відповідно до акту щодо фактичного проживання громадян у зареєстрованих за ними відповідних житлових приміщеннях від 16.06.2020 року, підписаних мешканцями будинку [ADDRESS] та засвідченого підписом та печаткою керівника ОСББ «Коцюбинського 59» Бойко О.В. , у зазначеній квартирі відповідачка [PERSON] не проживає з 2002 року, інші зареєстровані в квартирі особи: [PERSON] з 2006 року, [PERSON] з 2012 року. Особистих речей в квартирі відповідачка не має. Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст. 9 ЖК УРСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до ст. 61 ЖК УРСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців; якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом. Згідно з ст. 72 цього Кодексу визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться у судовому порядку. У відповідності до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК УРСР), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Отже, згідно вимог статей 71, 72 ЖК УРСР є підстави вважати, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщеннями за двох умов: не проживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин. Вказане відповідає правовій позиції викладеній в постанові Верховного Суду від 24 жовтня 2018 року у справі № 490/12384/16. На даний час відповідачка квартирою не користується без поважних причин, витрат по її утриманню не несе, постійно мешкає за іншою адресою, користування припинила добровільно, будь-яких\~поважних причин\~тривалого,\~більше шести\~місяців не\~проживання відповідачки\~у квартирі\~ [ADDRESS] \~не встановлено, таким чином вимога позивача щодо захисту порушеного права є законною, у зв`язку з чим перешкоди, які створені цією реєстрацією, мають бути усунуті шляхом визнання відповідачки такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Відтак, виходячи із характеру спірних правовідносин, суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення позову та визнання [PERSON] такою,\~що втратила\~право користування\~квартирою\~ [ADDRESS] право на користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] На підставі ст.ст. 12,13,76,81,141, 258,259 ЦПК України, ст.ст.182, 317, 319, 321, 383,391, 526, 530\~657 ЦК України, суд-

Outcome: approved