Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

Головний лікар комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить вирішити питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку [PERSON], посилаючись на те, що останній є інвалідом 2 групи бестроково. Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 26.06.2006 р. [PERSON] визнано недієздатним, опікуном призначена мати [PERSON]. Із анамнезу відомо, що [PERSON] перебуває під спостереженням лікаря-психіатра з 1995 року у зв'язку з важким психічним розладом. Неодноразово, більш 30 раз перебував на лікуванні в психіатричній лікарні у зв'язку із загостренням психічного захворювання. Виставлявся діагноз: «Шизофренія, проста форма». Потім у зв'язку з перевагою в клінічній картині галюцинаторно-параноїдної симптоматики виставлений діагноз: «Шизофренія, параноїдна форма». За час хвороби сформувався емоційно-вольовий дефект із вираженою аутизацією, різким звуженням кола інтересів, схильністю до бродяжництва, неодноразово йшов з будинку на тривалий час, не пояснював, де буває, розшукувався поліцією. Ремісії короткочасні, нестійкі. У клінічній картині галюцинаторно-параноїдна симптоматика, агресивні форми поведінки, у стані загострення психічного захворювання агресивний стосовно матері, сусідів, перехожих на вулиці. Остання виписка 29.03.2017 р. з КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР. Після виписки підтримуючу терапію приймав нерегулярно. Зі слів матері: стан [PERSON] погіршився протягом 2-х тижнів: порушений сон, зібрав в квартирі і сховав всі ножі, потім викинув їх, іде з будинку на тривалий час, не знімаючи взуття й одяг лягає в постіль, на зауваження матері реагує агресивно. У день госпіталізації падав і вдарявся головою, одержавши при цьому забиття. 14.05.2017 р. мати викликала бригаду спеціалізованої медичної допомоги, доставлений в прийомне відділення КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР. Оглянутий черговим лікарем, який кваліфікував стан як загострення хронічного психічного розладу. Госпіталізований у примусовому порядку. 15.05.2017 р. о 8.30 год. [PERSON] оглянутий комісією лікарів-психіатрів. Під час огляду: контакт формальний. Знаходиться у стані санітарно-гігієнічної занедбаності. Розуміє, що перебуває в лікарні, дату назвати не може. Свою поведінку також не пояснює, «я нічого не пам'ятаю». Себе називає від другої особи «він, [PERSON] упав з ослона й ударився». Зі злісним вираженням обличчя відмовляється від бесіди, щось шепотить, закриває обличчя руками. Не пояснює свою тривалу відсутність вдома. Не розуміє, що може завдати шкоди здоров'ю. Фрази незакінчені, розірвані. Критика до хвороби відсутня. У судовому засіданні представник психіатричного закладу заяву підтримав з підстав, викладених в ній, та просив суд задовольнити заяву. Прокурор заяву підтримав та просив суд винести рішення про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку. Особа, відносно якої розглядається заява [PERSON] проти задоволення заяви не заперечував. Суд, заслухавши особу, відносно якої розглядається заява, пояснення представника заявника, лікаря-психіатра, думку прокурора, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 26.06.2006 р. [PERSON] визнано недієздатним, опікуном призначена мати [PERSON]. Відповідно висновку комісії лікарів-психіатрів від 15.05.2017 р. [PERSON], [INFO], страждає на тяжкий психічний розлад у формі шизофренії параноїдної форми, безперервний тип перебігу з вираженим емоційно-вольовим дефектом, схильністю до бродяжництва. Приймаючи до уваги погіршення психічного стану, неспроможність самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечує його життєдіяльність (відсутність вдома може завдати шкоди здоров'ю, одягається не по погоді, спить в одязі, у взутті), лікування можливо тільки в умовах психіатричного стаціонару. Надані суду пояснення лікаря-психіатра [PERSON],зокрема, про те, що [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад у формі шизофренії параноїдної форми, безперервний тип перебігу з вираженим емоційно-вольовим дефектом, схильністю до бродяжництва, суд вважає доказами по справі, підтверджуючими необхідність госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved