Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась з позовом [PERSON] до Виконавчого комітету Вінницької міської ради про визнання права проживання та зобов'язання укласти договір житлового найму. Позовна заява мотивована тим, що до 1995 року [PERSON] проживала за адресою: [ADDRESS]. В 1995 р. відбулося відселення з цього будинку в зв'язку з тим, що відділенню Південно-Західної залізниці була виділена земельна ділянка, де розташований [ADDRESS] під будівництво кооперативних будинків. [PERSON] було запропоновано заступником міського голови Бєловою І.Б. вселитися в квартиру [ADDRESS]. З того часу позивач проживає в цій квартирі, заборгованості за житлово-комунальні послуги не має. Іншого житла вона не має, квартира в будинку по [ADDRESS], перебуває в аварійному стіні, хоча з 1995 р. не знесена під будівництво багатоповерхового будинку, проте не придатна для проживання. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник виконавчого комітету Вінницької міської ради при вирішенні спору поклався на розсуд суду. Заслухавши пояснення позивача та її представника, представника відповідача, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради народних депутатів №265 від 18.04.1983 року відділенню Південно-Західної залізниці виділений земельна ділянка площею 1,ІІ га по вул. Станіславського та вул. Айвазовського в м. Вінниці під будівництво 9 поверхових кооперативних 108 квартирного і 144 квартирного будинків. Зносу підлягали індивідуальні житлові будинки, в тому числі і будинок [ADDRESS] під другу чергу будівництва 144 квартирного житлового будинку, в якому проживала [PERSON] При відселенні позивача та членам її родини з будівельного майданчика по [ADDRESS] представником виконавчого комітету Вінницької міської ради було запропоновано вселитись в квартиру [ADDRESS] та надано ключі від квартири. [PERSON] та члени її родини вселились в спірну квартиру та проживають в ній постійно. Факт постійного проживання позивача за адресою : [ADDRESS] підтверджується довідкою №1456 від 15.07.2004 р., довідкою №1482 від 06.07.2006 р., з яких вбачається що [PERSON] проживає без реєстрації разом з дочкою [PERSON] в квартирі [ADDRESS]. Проживання позивача з дочкою за адресою: [ADDRESS] підтверджується актом ЖЕК №16 від грудня 2002 року та актом ТОВ «ЖЕО» від 21.08.2014 року. В судовому засіданні оглянуто квитанції про сплату комунальних платежів за надані послуги з утримання будинку, за постачання холодної води, водовідведенню та інших комунальних послуг, що підтверджується довідкою №281 від 22.08.2014р., виданою ТОВ «ЖЕО». Спірна квартира є постійним місцем проживання позивача, іншого житла у неї не має, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 11.08.2014 року. Позивач зверталась до відповідача з проханням укласти договір найму жилого приміщення, але її було відмовлено. Згідно зі ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Відповідно до ч.1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно, або тимчасово. За ст. 61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер. Відповідно ч. 1 ст. 63 ЖК України предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Аналізуючи наведені обставини та надані на їх підтвердження докази, та з урахуванням тієї обставини, що [PERSON] постійно проживає у спірній квартирі з 1995 року до нині і сплачує всі необхідні платежі за користування житлом та комунальні послуги, на підставі ст. 61 ЖК України суд дійшов висновку про те, що вона набула права користування цією квартирою.

Outcome: approved