overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-04 00:00:00

В червні 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій вказала, що 23.03.2010 року у Костянтинівській селищній раді Арбузинського району Миколаївської області було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем, актовий запис №9. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сім'ї є те, що сторони виявилися різними людьми зі своєрідними характерами, через що між ними постійно виникали сварки та непорозуміння, відсутні почуття поваги та любові, відсутні нормальні відносини. В зв'язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Ухвалою суду від 07 серпня 2018 року позовна заява була прийнята до розгляду та справу було призначено до підготовчого судового засідання. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, на адресу суду надіслала заяву, в якій просила розгляд справи здійснювати без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з'явився, на адресу суду надіслав заяву, в якій просив розгляд справи здійснювати без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких причин. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України). Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. В судовому засіданні було встановлено, що 23.03.2010 року у Костянтинівській селищній раді Арбузинського району Миколаївської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис №9. (свідоцтво про шлюб [NUMBER], видане 23 березня 2010 року). Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. За такого, враховуючи характер відносин, що склалися між сторонами, відсутність взаєморозуміння між ними, суд вважає, що збереження шлюбу є неможливим. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-01 00:00:00

В червні 2018 року позивач [PERSON] предявив позов до [PERSON] про розірвання шлюбу та просить розірвати шлюб, укладений між сторонами, посилаючись на те, що у наслідок погіршення стосунків, подружжя тривалий час не підтримує шлюбні відносини, сімя фактично припинила своє існування. 09.07.2018 позивач [PERSON] надав заяву, у якій повідомив суд про підтримання позову в повному обсязі (вхід. № 25189). 30.07.2018 відповідач [PERSON] нотаріально засвідченою заявою підтвердила повне визнання позову (вхід. № 27832). Обидві сторони просять суд розгляд справи проводити за їх відсутності. Відсутність учасників справи в судовому засіданні не перешкоджає розгляду цієї цивільної справи судом та не є підставою для залишення позову без розгляду, враховуючи приписи пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України. Матеріали справи є повними та достатніми. При досліджені наявних у справі доказів суд встановив, що шлюб між громадянами України [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрований 17 вересня 2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану [PERSON] міського управління юстиції за актовим записом № 1359 (свідоцтво про шлюб 1-ЖД № 153723). Прізвище дружини після укладення шлюбу змінене на «Артамонова». 13 серпня 2012 року у подружжя [PERSON] народилася дитина [PERSON], про що 31 серпня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті [PERSON] міського управління юстиції складено відповідний актовий запис за № 7557 та видано свідоцтво про народження серії І-ЖД № 321886. Судом не встановлено наявність спору з приводу місця проживання дитини та поділу майна. Подружжя взаємно згодні на розірвання шлюбу. При таких обставинах суд вважає недоцільним вживати заходи щодо примирення подружжя, так як збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на морально-правовій основі шлюбу. В силу\~статті 51\~Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно зі\~статтею24\~Сімейного кодексу\~України примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності до частини другої статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-29 00:00:00

В червні 2018 року позивач [PERSON] (транспортне) страхове бюро України звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 19.10.2015 року, о 13 год 30 хв. на вул. Леніна, 84-А, в с. Білогородка, водій [PERSON] керував автомобілем [NUMBER], рухаючись заднім ходом не забезпечив безпеку руху та не звернувся за допомогою до інших осіб, в результаті чого скоїв наїзд на автомобіль [NUMBER], який належить [PERSON] Після скоєння ДТП [PERSON] самовільно залишив місце пригоди до приїзду працівників ДАІ. Відповідно до постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.10.2015 року особою, винною в настанні вищевказаної ДТП, визнано [PERSON] та притягнуто останнього до адміністративної відповідальності за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль [NUMBER], був пошкоджений, внаслідок чого його власнику завдано матеріальних збитків. Станом на дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача не застрахована за Полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Для визначення матеріального збитку завданого автомобілю [NUMBER], внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, Позивач надав відповідне доручення ФОП [PERSON], за послуги якого позивач поніс витрати в розмірі 200 грн. 00 коп. Даний факт підтверджується рахунком-фактурою № 279 від 03.11.2015 року, Актом виконаних робіт, платіжним дорученням № 279рв від 22.12.2015 року. Відповідно до Звіту про оцінку автомобіля № 9412 від 03.11.2015 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля [NUMBER], внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, складає: 2882 грн. 81 коп. Зазначена шкода особисто відповідачем потерпілому не відшкодована. 26.10.2015 року потерпілий подав Позивачу повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. 17.12.2015 року потерпілий подав Позивачу заяву про відшкодування шкоди.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-03 00:00:00

В червні 2018 року позивач звернувся в суд із вищевказаним позовом, вказавши, що він є власником земельної частки (пай) із земель колишнього КСП «70-річчя Жовтня» с. Андріївка Чемеровецького району Хмельницької області, розміром 2,0499 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), відповідно до сертифікату серії ХМ № 0204640, який наразі втрачений. Отримати новий правовстановлюючий документ чи його дублікат у звязку із відповідними змінами у земельному законодавстві можливості немає, що підтверджується листом Чемеровецької районної державної адміністрації від 19.12.2017 року № 27/08-15-2338. В звязку з чим він змушений в судовому порядку відновити своє право власності, тому просить задовольнити позов. Позивач та його представник в підготовче судове засідання не зявилися, від представника позивача надійшла заяву, в якій просить розгляд справи проводити без їх участі, позовні вимоги підтримує. Представник Чемеровецької селищної ради Чемеровецького району Хмельницької області в судове засідання не зявився, направив на адресу суду заяву, в якій розгляд справи просить проводити без його участі, не заперечує щодо задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Судом встановлено, що згідно даних довідки від 27.02.2018 за № 31-22-0.34-229/117-18 відділу у Чемеровецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області [PERSON] було виписано сертифікат на земельну частку (пай) із земель колишнього КСП «70-річчя Жовтня» с. Андріївка Чемеровецького району Хмельницької області, серія ХМ № 0204640, який зареєстровано в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 351 від 09.01.1997 року. Вказаний сертифікат [PERSON] було втрачено. Згідно даних листа від 19.12.2017 року № 27108-15-2338 Чемеровецької районної державної адміністрації в звязку з відсутністю бланків, видати дублікат сертифікату на земельну частку (пай) серії ХМ № 0204640 немає можливості. Про втрату вищевказаного правовстановлюючого документу здійснено оголошення в місцеву газету «Нове життя» від 22 грудня 2017 року № 51 (12781). Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. З урахування вищевикладеного, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для визнання за [PERSON] права власності на земельну частку (пай) із земель колишнього КСП «70-річчя Жовтня» с. Андріївка Чемеровецького району Хмельницької області, розміром 2,0499 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), відповідно до сертифікату серії ХМ № 0204640, що буде направлено за захист майнових інтересів позивача, оскільки будь-який інший спосіб захисту відсутній.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

В червні 2018 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, вказавши, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 03.09.2016 року, від спільного життя мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Так як шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, подальше спільне життя є неможливим та суперечить його інтересам та інтересам їх дитини, просив розірвати шлюб. Сторони в судове засідання не з'явилися. Від позивача надійшла заява про те, що він підтримує заявлені вимоги з підстав, вказаних в позові, просить розглянути справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки невідомі. Враховуючи те, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд ухвалює заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини. Позивач і відповідач вступили до шлюбу 03.09.2016 року (актовий запис № 384). Подружнє життя припинено з причини втрати взаєморозуміння, наміру продовжувати сімейні відносини подружжя не має. У відповідності до ст.ст. 110-112, 114 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, так як подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить їх інтересам, інтересам їхньої дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-07 00:00:00

В червні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що через взаємне непорозуміння їхня сімя розпалася та з 2015 року сторони перестали підтримувати подружні відносини. Оскільки, подружні стосунки неможливо поновити та шлюб носить формальний характер, просив шлюб між ними розірвати. В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив задовольнити заявлені вимоги. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не зявилася без поважних для суду причин. Суд зі згоди позивача ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 01 серпня 1993 року. Шлюб перший, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. На даний час шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, позивач не бажає збереження сімї та наполягає на розірвання шлюбу, примиритися із відповідачем не бажає. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінюючи у сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам позивача, а тому шлюб має бути розірваний. На підставі ст.ст. 112, 114 Сімейного Кодексу України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-26 00:00:00

В червні 2018 року позивач звернулась до суду з цим позовом та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 01.10.2011 року від якого мають сина, [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову зазначає, що з відповідачем мають різні погляди на права та обовязки подружжя, відсутні спільні інтереси та порозуміння під час вирішення сімейних проблем. Вважає, що їх шлюб остаточно припинив існування, поновлення подружніх відносин неможливе. Після розірвання шлюбу прізвище просить змінити на дошлюбне, судові витрати покласти на відповідача, місцем проживання дитини визначити з нею. Сторони в судове засідання не прибули, надіслали до суду заяви, в яких просили справу розглянути у їх відсутності, на розлученні наполягали. Дослідивши надані докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01 жовтня 2011 року (а.с. 7), від якого мають двох неповнолітніх дітей, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.7). Різниця в поглядах на права та обовязки подружжя, відсутність взаєморозуміння призвели до поступового погіршення взаємовідносин і до фактичного припинення шлюбних стосунків між позивачем та відповідачем. Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сімї, наміру поновлювати шлюбні відносини не мають. За таких обставин суд приходить до висновку, що сімя розпалася остаточно. Шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін та дітей, що має суттєве значення для них, тому є підстави для розірвання шлюбу. Отже, позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Місце проживання дітей, [PERSON] та [PERSON], визначити за місцем проживання матері. Також, з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-15 00:00:00

В червні 2018 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, вказавши, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 19.01.2005 року, від спільного життя мають дитину - [PERSON], [INFO]. Так як шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, подальше спільне життя є неможливим та суперечить їх інтересам, та інтересам їхньої дитини, позивач просила розірвати шлюб. Позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, підтримала заявлені вимоги. Відповідач в судове засідання на повторний виклик до суду не з'явився, про день, час, місце розгляду справи сповіщений належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини. Судом встановлено, що позивач і відповідач вступили до шлюбу 19.01.2005 року (актовий запис № 13). Подружнє життя припинено з причини втрати взаєморозуміння, наміру продовжувати сімейні відносини подружжя не має. У відповідності до ст.ст. 110-112, 114 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, так як подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить їх інтересам та інтересам їхньої дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-23 00:00:00

В червні 2018 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, вказавши, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 29.04.1993 року, від спільного життя мають повнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Так як шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, подальше спільне життя є неможливим та суперечить їх інтересам, позивач просила розірвати шлюб. Позивач та відповідач надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивач підтримала заявлені вимоги, відповідач визнав позов. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини. Судом встановлено, що позивач і відповідач вступили до шлюбу 29.04.1993 року (актовий запис № 146). Подружнє життя припинено з причини втрати взаєморозуміння, наміру продовжувати сімейні відносини подружжя не має. У відповідності до ст.ст. 110-112, 114 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, так як подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить їх інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-15 00:00:00

В червні 2018 року позивачі звернулась до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON], в якому зазначили, що вони є співвласниками житлового будинку № 79 по вул. Кавказькій в Приморському районі м. Маріуполі на праві спільної часткової власності, а саме : ? частка належить [PERSON] на підставі свідоцтва про спадщину, а ? частка належить [PERSON] на підставі договору дарування. В зазначеному будинку, окрім позивачів також зареєстрована колишня дружина позивача [PERSON] з 20.01.2005 року, та їх донька [PERSON] з 20.02.2009 року. Відповідачі в зазначеному будинку зареєстровані, але фактично не мешкають з 2011 року. Після розірвання шлюбу [PERSON] з [PERSON], відповідачі зібрали речі та добровільно виїхали в невідомому напрямку. У звязку з тим, що відповідачі не несуть жодних витрат на утримання будинку та сплати комунальних послуг, фактично не проживають, майна в зазначеному будинку не знаходиться, позивачі просили визнати [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO], такими, що втратили право користування жилим приміщенням за адресою: м. Маріуполь, вул. Кавказька, буд. 69. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявились, надали заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали, просили задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, заяву про\~\~розгляд справи за їх відсутності не надавали та про причини неявки суд не повідомили. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що позивач не заперечувала щодо заочного розгляду справи, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-11 00:00:00

В червні 2018 року позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 19.02.1994 року вона уклала шлюб з відповідачем у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 189. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. З серпня 2017 року вони фактично припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, не мають спільного побуту, сім`я повністю розпалася. Життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення господарства. Просить шлюб розірвати. Позивачка та її представник в судове засідання не зявились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. Не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про день розгляду справи був повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують його відзив відповідач не надав. У цьому випадку, суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у звязку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який уклали 19.02.1994 року у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 189. Відповідно до ч.3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Фактично шлюбні відносини сторони припинили, на теперішній час не примирились, спільного господарства не ведуть. Таким чином, судом встановлено, що вимога підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, оскільки підстави для збереження родини відсутні, сторони тривалий час не проживають однією сімєю. На підставі викладеного,

Outcome: approved