Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-13 00:00:00

В травні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому вказала, що 01.08.2010 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу в них є двоє дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Подружні відносини між нею та відповідачем припинені, вони не проживають разом і не ведуть спільного господарства понад один рік. Відповідач тривалий час не приймає участі у вихованні дітей, бачиться з ними періодично, не цікавиться їх життям і не надає їм достатньої матеріальної допомоги та підтримки. Діти проживають разом з нею та перебувають на її повному матеріальному утриманні. Тому з врахуванням збільшення позовних вимог, позивач просить позов задоволити та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення дітьми повноліття, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позовній заяві, суду пояснила, що вона не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною, відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності відповідача, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення, враховуючи, що позивач не заперечила проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.08.2010 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу вони мають двох дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER], серії [NUMBER], згідно яких батьком [PERSON], [PERSON] є [PERSON], а матір'ю - [PERSON]. Діти проживають разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою Копистинської сільської ради, Хмельницького району, Хмельницької області №327 від 15.05.2018 року. Згідно витягів з амбулаторних карток, виданих Центром первинної медико-санітарної допомоги Хмельницького району Богданівецької амбулаторії загальної практики сімейної медицини від 13.06.2018 року, діти [PERSON], [PERSON] часто хворіють. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Статтею 51 Конституції України гарантовано, а ст.180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Враховуючи наведене, те що відповідач являється особою працездатного віку, а також вік дітей, стан їх здоров'я, виходячи з мінімальних потреб дітей та їх належного забезпечення, матеріальне становище позивачки, яка не працює, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] в розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.05.2018 року і до повноліття дітей. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.. На підставі ст.ст.2,12,13,76,81,141,258,259,263-265, 280-289, 430 ЦПК України, ст.ст.84,180-182 Сімейного кодексу України, суд -

Outcome: approved