Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

Головний лікар комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради Паталах Ф.В. звернувся до суду із заявою, в якій просив вирішити питання про продовження амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку [PERSON], посилаючись на те, що останній страждає психічним захворюванням, має діагноз «Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, афективно-параноїдний синдром», є інвалідом другої групи, неодноразово проходив стаціонарне лікування. За поданням дільничного лікаря-психіатра [PERSON] рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18.06.2012 року була призначена амбулаторна психіатрична допомога у примусовому порядку, про продовження якої судами неодноразово приймалися рішення, останній раз - 04.03.2014 року. За останні 6 місяців періоди стабілізації стану короткі, неякісні, критика до захворювання відсутня. Знаходився на стаціонарному лікуванні з 05.05.2014 року по 08.07.2014 року з погіршенням стану - був злим, агресивним, вдарив матір по обличчю. 11.08.2014 року [PERSON] був оглянутий комісією лікарів-психіатрів, яка встановила, що останній страждає на тяжкий психічний розлад, його поведінка є суспільно-небезпечна для оточуючих та його самого, тому останній потребує продовження амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку. У судовому засіданні представник заявника, лікар-психіатр доводи заяви підтримали з підстав, викладених в ній, та просили суд задовольнити заяву. [PERSON] у судове засідання не з'явився, за твердженням лікаря-психіатра судове засідання необхідно провести без його участі, тому що участь останнього у засіданні може погіршити його психічний стан. Прокурор заяву підтримав та просив суд винести рішення про продовження амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, лікаря-психіатра, думку прокурора, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст. 12 Закону України «Про психіатричну допомогу» амбулаторна психіатрична допомога може надаватися без усвідомленої згоди особи або без згоди її законного представника у разі встановлення у неї тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона завдасть значної шкоди своєму здоров'ю у зв'язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Амбулаторна психіатрична допомога особі без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника надається лікарем-психіатром в примусовому порядку за рішенням суду. Особа, якій надається амбулаторна психіатрична допомога в примусовому порядку, повинна оглядатися комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про продовження чи припинення надання їй такої допомоги. У разі необхідності продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку понад 6 місяців лікар-психіатр повинен надіслати до суду за місцем проживання особи заяву про продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави надання особі амбулаторної психіатричної допомоги без її усвідомленої згоди та без згоди її законного представника, передбачені частиною другою цієї статті, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження надання особі такої допомоги. В подальшому продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців. Як вбачається з висновку комісії лікарів-психіатрів від 11.08.2014 року [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад, його поведінка є суспільно-небезпечна для оточуючих та його самого, тому останній потребує продовження амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку (а.с.2). Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04.03.2014 року [PERSON] було останній раз продовжено амбулаторну психіатричну допомогу у примусовому порядку. Надані суду пояснення лікаря-психіатра, зокрема, про те, що [PERSON] вже багато років проходить курс лікування у психіатричній лікарні, має інвалідність з приводу психічних захворювань, суд вважає доказами по справі, підтверджуючими необхідність продовження [PERSON] амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви.

Outcome: approved