Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

До Василівського районного суду звернувся [PERSON] із позовом до [PERSON] сільської ради Василівського району Запорізької області.В позовній заяві зазначено, що 11 вересня 2013 року помер батько позивача - [PERSON], у віці 56 років. На день смерті батька з ним ніхто не проживав. Після його смерті відкрилася спадщина за законом. До складу спадщини входить житловий будинок №38 по вул. Зарічна в с. Підгірне Василівського району Запорізької області, який згідно договору купівлі-продажу належав батькові. У встановлений законом шестимісячний строк [PERSON] звернувся до нотаріального органу із заявою про прийняття спадщини та за отриманням свідоцтва про право на спадщину, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок нотаріальна контора відмовила по причині відсутності правовстановлюючих документів на дане спадкове майн, а саме відсутня державна реєстрація права власності на житловий будинок у відповідних органах. Питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника повинно вирішуватись у судовому порядку. Ніхто на будинок не претендує, спорів щодо спадкового майна немає. Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування з законом на житловий будинок - А-1 з господарськими будівлями та спорудами: А-1 Житлова прибудова, Б - літня кухня, В - Сарай, Г - Гараж, Д - Сарай, Є - Сарай, Ж Сарай, З - Котельня, №1- Огорожу, №2 - Колодязь, розташованими по вул. Зарічна, 38 в с. Підгірне Василівського району Запорізької області, що належав померлому [PERSON], який помер 11 вересня 2013 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позову наполягає. Представник позивача [PERSON] надала суду заяву з клопотанням про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Василівського району Запорізької обалсті, який був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, повторно у судове засідання не зявився. Представник третьої особи [PERSON] державної нотаріальної контори Запорізької області в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Проти задоволення позовних вимог не заперечує. Третя особа [PERSON], який був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, у судове засідання не зявився Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав: В судовому засіданні встановлено, що 11 вересня 2013 року помер батько позивача [PERSON] - [PERSON], у віці 56 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 13 лютого 2014 року, виданого Виконкомом [PERSON] сільської ради Василівського району Запорізької області. На день смерті батька позивача з ним не проживав ніхто. Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина за законом. До складу спадщини входить житловий будинок №38 по вул. Зарічна в с. Підгірне Василівського району Запорізької області, який згідно договору купівлі-продажу від 31 березня 2011 року посвідченого приватним нотаріусом Василівського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON], належав батькові. У встановлений законом шестимісячний строк [PERSON] звернувся до [PERSON] державної нотаріальної контори Запорізької області із заявою про прийняття спадщини та за отриманням свідоцтва про право на спадщину, однак Постановою від 28 вересня 2016 року №913/-1-30 у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок державним нотаріусом було відмовлено по причині відсутності державної реєстрації права власності на житловий будинок. РКП «[PERSON] БТІ» за заявою позивача було видано технічний паспорт з додатками на житловий будинок. Крім позивача, інших спадкоємців першої черги, немає. Згідно ст.1218 чинного Цивільного кодексу Україна до складу спадщини входять усі права і обовязки, що належали спадкодавцеві на момент смерті. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття. За вимогами ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обовязковим, коли обєктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обовязковій державній реєстрації. Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа. В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України). Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім`я особи, яка померла, у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обовязків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Мінюстом України №7/5 від 07 лютого 2002 року визначено, що одним із документів, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на нерухоме майно, є рішення суду про визнання права власності. Враховуючи, що позивач не має можливості оформити спадкове майно відповідно до вимог законодавства, у зв`язку із відсутністю державної реєстрації на житловий будинок, питання визначення належності цього майна має вирішуватись у судовому порядку, оскільки рішення суду буде правовстановлюючим документом для оформлення права на це майно. Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права. При цьому, одним із способів захисту цивільного права є визнання права власності. Згідно зі ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, враховуючи, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті батька [PERSON], суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання права власності на житловий будинок - А-1 з господарськими будівлями та спорудами: А-1 Житлова прибудова, Б - літня кухня, В - Сарай, Г - Гараж, Д - Сарай, Є - Сарай, Ж Сарай, З - Котельня, №1- Огорожу, №2 - Колодязь, розташованими по вул. Зарічна, 38 в с. Підгірне Василівського району Запорізької області в порядку спадкування за законом обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved