Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

Департамент міського господарства Ужгородської міської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за Договором оренди. Мотивуючи свої вимоги вказує на те, що 01.02.2011 року між Управлінням майном м. Ужгород (правонаступник якого є Департамент міського господарства Ужгородської міської ради) та приватним підприємцем [PERSON] було укладено Договір оренди нежитлового приміщення №762/0 для використання під склад приміщення за адресою: м. Ужгород, вул. Боженка, 4, площею 64,40 кв.м. Термін дії договору закінчився 01.04.2016 року та не продовжувався з підстав неодноразового порушення його умов з боку відповідача. Так, станом на 01.04.2016 року за вказаним вище Договором оренди заборгованість відповідача по орендній платі складає 18822,99грн., з яких сума основного боргу 15950,48грн., нарахована пеня 2872,51грн. Оскільки приватний підприємець [PERSON] припинила свою підприємницьку діяльність, однак, це не позбавляє її обовязку відповідати по зобовязаннях за укладеним вище договором як фізичної особи. А тому, просить суд задовольнити даний позов, та винести рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради заборгованість орендної плати за Договором оренди №762/0 від 01.02.2011 року в розмірі 18822,99грн., а також сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1378грн. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує, та просить суд розглянути таку за її відсутності. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася без поважних причин, будучи належним чином повідомленою про час та місце слухання справи. А тому суд приходить до переконання про можливість розгляду справи у відсутності відповідача згідно вимог ч.4 ст.169 ЦПК, ч. 1 ст. 224 ЦПК України та ухвалює заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Так, судом встановлено, що 01.02.2011 року між Управлінням майном м. Ужгород (правонаступник якого є Департамент міського господарства Ужгородської міської ради) та приватним підприємцем [PERSON] було укладено Договір оренди нежитлового приміщення №762/0 для використання під склад приміщення за адресою: м. Ужгород, вул. Боженка, 4, площею 64,40 кв.м. із щомісячною сплатою за користування даним майном в розмірі 481,08грн. строком до 01.11.2011 року. У відповідності до ст.764 ЦК України та ч.2 ст.17 ЗУ «Про оренду державного та комунального майна» якщо наймач продовжує користуватися майномпісля закінчення строку договорунайму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором. У відповідності до п.9.2 Договору оренди нежитлового приміщення №762/0 від 01.02.2011 року у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього Договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, він вважається продовжений на той самий термін на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором. Так, судом встановлено, що даний договір було неодноразово продовжено. Однак, термін дії договору закінчився 01.04.2016 року та не продовжувався з підстав неодноразового порушення його умов з боку відповідача, а саме порушення умови його оплати за користування орендованого майна. 09.12.2015 року листом №24.01-13/333 позивачем на адресу ФОП [PERSON] направлено Претензію вимогу про сплату заборгованості по орендній платі та розірвання договору оренди, яка залишилася без відповідного реагування, що підтверджується даною в матеріалах справи копією такої вимоги. Також, Департаментом міського господарства Ужгородської міської ради відповідачу направлено Листа №24.01/12/979 від 14.04.2016 року з вимогою в строк до 25.04.2016 року передати обєкт оренди Департаменту міського господарства по акту приймання передачі та сплатити заборгованість по орендній платі в сумі 15950,46грн. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язанняє його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до ст.526 ЦК України зобов'язаннямає виконуватися належним чином відповідно до умов договорута вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаївділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ч.3 ст.18 ЗУ «Про оренду державного та комунального майна» орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі. У відповідності до п.4.8 Договору оренди нежитлового приміщення №762/0 від 01.02.2011 року орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі стягується в бюджет відповідно до чинного законодавства з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки Нацбанку України із суми заборгованості за кожен джень прострочення (включаючи день оплати). Однак, судом встановлено, що відповідачем не було виконано взятих на себе договірних зобовязань, у звязку з чим, станом на 01.04.2016 року за вказаним вище Договором оренди заборгованість [PERSON] по орендній платі складає 18822,99грн., з яких сума основного боргу 15950,48грн., нарахована пеня 2872,51грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Розрахунку заборгованості. Окрім того, судом встановлено, що Департаментом міського господарства Ужгородської міської ради було звернено до Господарського суду Закарпатської області позов до фізичної особи підприємця [PERSON] про стягнення суми 18822,99грн. згідно Договору оренди №762/0 від 01.02.2011 року. Однак, як вбачається із наявної в матеріалах справи копії Ухвали Господарського суду Закарпатської області від 30.05.2016 року провадження у справі було припинено, так як згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців 18.09.2013 року внесено запис №23240060007015136 про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності ФОП [PERSON] Згідно ч.1 ст.52 ЦК України фізична особа підприємець відповідає за зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення. Відповідно до ст.ст. 51, 52, 598 609 ЦК України, ст.ст. 47 49 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», однією із особливостей підстав припинення зобов'язаньдля фізичної особи підприємця є те, що у випадку припинення субєкта підприємницької діяльності фізичної особи (виключення з реєстру субєктів підприємницької діяльності) її зобов'язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Фізична особа підприємець відповідає за своїми зобов'язаннями, повязаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном. Виклад даної правової позиції також висвітлений у Правовому висновку ВСУ від 04.12.2013 року у справі з розгляду справи №6-125цс13 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 червня 2013 року. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що з [PERSON] підлягає стягненню та користь позивача заборгованість за порушення умов Договору оренди №762/0 від 01.02.2011 року в розмірі 18822,99грн., а також сплачених позивачем судовий збір.

Outcome: approved