Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-27 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] до ПАТ «УкрСиббанк» про визнання кредитного договору недійсним. Позовна заява мотивована тим, що 03.03.2008 року між [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» був укладений договір про надання споживчого кредиту № 11308380000, згідно умов якого відповідач зобов'язаний був надати йому кредит у розмірі 125000,00 доларів США строком до 02.03.2038 року з сплатою 12,4% річних. 03.03.2008 року між [PERSON] та ПАТ «УкрСиббанк» було укладено додаткову угоду № 1 до вище зазначеного договору згідно якої було викладено графік погашення кредиту в новій редакції. 06.03.2008 року між [PERSON] та ПАТ «УкрСиббанк» було укладено додаткову угоду № 2 до кредитного договору, відповідно до умов якої викладено в новій редакції розділ 2 кредитного договору. 26.12.2008 року було укладено додаткову угоду № 3 до договору, згідно якої було викладено графік погашення в новій редакції. 29.10.2010 року було укладено додаткову угоду № 1 до договору, згідно якої було викладено графік погашення в новій редакції. [PERSON] вважає, що даний кредитний договір та додаткові угоди до нього повинні бути визнанні судом недійсними, виходячи з наступного. На момент укладення кредитного договору набули чинності Правила надання банкам України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту затверджених Постановою Правління Національного банку України 10.05.2007 року № 168. Розділом 3 даних правил визначаються вимоги щодо детального розпису сукупної вартості кредиту для споживача під час укладення кредитного договору. Проте даним вимогам спірний договір не відповідає. Спірний договір не містить детального розпису сукупної вартості кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх супутніх послуг, а також інших зобов'язань [PERSON], як споживача. В порушення вимог п. 3.1. Правил договором не визначено розмір інших зобов'язань [PERSON]С, які виникають на користь третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами кредитного договору. Зокрема відповідачем не було зазначено страхові платежі, які були сплачені [PERSON] під час страхування предмета іпотеки та його життя. Не було визначено розмір зборів до Пенсійного фонду України, комісії під час купівлі - продажу іноземної валюти для погашення кредиту та процентів за користування ним, послуги реєстратора, нотаріуса. Крім того в порушення вимог п. 3.2 Правил графік погашення кредиту не містить щомісячних платежів у розрірі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх супутніх послуг, а також інших зобов'язань [PERSON] за кожним платіжним періодом з урахуванням даних, передбачених у додатку до Правил. Відсутня докладно розписана сукупна вартість кредиту за кожним платіжним періодом. Також в порушення п. 3.8 Правил відповідач не попередив [PERSON]С, що валютні ризики під час виконання зобов'язань за кредитним договором несе останній та не надав йому інформацію щодо методики, яка використовується банком для визначення валютного курсу, строків і комісій, пов'язаних з конвертацією валюти платежу у валюту зобов'язання під час погашення заборгованості за кредитом та процентами за користування ним. Внаслідок цього [PERSON] було отримано неправдиву інформацію щодо ціни договору та розміру відсоткової ставки, яка на його думку є значно вищою чим зазначена у договорах. У зв'язку з вищенаведеним просив визнати недійсним договір про надання споживчого кредиту № 11308380000 від 03.03.2008 року, додаткову угоду № 1 від 03.03.2008 року, додаткову угоду № 2 від 06.03.2008 року, додаткову угоду № 3 від 26.12.2008 року, додаткову угоду № 1 від 29.10.2009 року, які були укладені між [PERSON] та ПАТ «УкрСиббанк». Сторони по справі в судове засідання не з'явились, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись завчасно та належним чином. Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність, із зазначенням, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача про причини неявки суд не повідомив. В матеріалах справи містяться письмові заперечення проти задоволення позовних вимог та заява про застосування строків позовної давності. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов до наступного висновку. У відповідності до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст правочину становить собою сукупність умов, які направлені на досягнення відповідного та очікуваного для всіх сторін правочину правового ефекту у спосіб, який би не суперечив законодавству. Під змістом правочину, умови якого не суперечать законодавству, слід розуміти умови договору про його предмет і мету. Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Як зазначено у частині першій статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 638 Цивільного кодексу України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом. Згідно із ч.ч. 1 і 3 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник - повернути кредит та сплатити відсотки. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Операції споживчого кредитування банками України регулюються Законом України «Про банки та банківську діяльність» від 07.12.2000 року, Законом України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 року. Судом встановлено, що згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» №514-VI від 17.09.2008 р. були внесені зміни у Статут АКІБ «УкрСиббанк», відповідно до яких нове повне найменування Банку стало: Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк». Згідно з положеннями Цивільного кодексу України та Закону України «Про акціонерні товариства» дані зміни не є реорганізацією або ліквідацією юридичної особи АКІБ «УкрСиббанк». 03.03.2008 року між [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» був укладений договір про надання споживчого кредиту № 11308380000, згідно умов якого відповідач зобов'язаний був надати йому кредит у розмірі 125000,00 доларів США строком до 02.03.2038 року з сплатою 12,4% річних. Даний договір та графік до нього підписанні від імені сторін та засвідчені печаткою банку (т. 1, а.с. 5-21). Істотні умови кредитування визначені розділом І Кредитного договору, зокрема згідно п. 1.1 договору, банк зобов'язується надати позичальнику, а позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредитні кошти (кредит) у сумі 125000,00 доларів США, та сплатити плату за кредит у порядку та на умовах, зазначених у договорі. Вказана сума кредиту дорівнює еквіваленту 631250,00 грн. за курсом НБУ на день укладання договору, при цьому сторони обумовили, що гривневий еквівалент суми кредиту має визначитися в договорі лише в разі надання банком кредиту в іноземній валюті. Пунктом 1.2.2 зазначеного правочину сторони передбачили, що позичальник зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, встановлені графіком погашення кредиту згідно Додатку № 1 до Договору (якщо сторонами визначено такий графік погашення та укладено Додаток № 1 до Договору), але в будь - якому випадку не пізніше 02.03.2038 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту відповідно до умов цього Договору та/або згідно умов відповідної угоди Сторін. Відповідно до п. 1.3.1 кредитного договору, за користування кредитними коштами протягом перших 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється в розмірі 12,40 % річних. Після закінчення цього строку та кожного наступного місяця кредитування розмір процентної ставки підлягає перегляду відповідно до умов Договору. У випадку, якщо Банк не повідомив позичальника про встановлення нового розміру процентної ставки на наступний місяць строку кредитування відповідно до умов Договору, застосовується розмір процентної ставки, діючий за цим договором в попередньому місяці. Згідно п. 1.3.3 кредитного договору нарахування процентів за цим договором здійснюється щомісяця, в останній робочий день поточного місяця, методом «факт/360» відповідно до вимог чинного законодавства України. Період нарахування процентів згідно умов цього договору починається з дня фактичного надання кредитних коштів, якщо умовами пунктів 1.3.2, 5.2 договору не передбачено іншу дату початку нарахування процентів, а в наступному - з першого календарного дня поточного місяця, і закінчується останнім календарним днем поточного місяця. Пунктом 1.3.4 передбачено, що термін сплати процентів з 01 по 10 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за яким були нараховані проценти. Позичальник не пізніше дати повернення всієї суми кредиту зобов'язується сплатити банку суму таких нарахованих процентів. Пунктом 1.4 зазначеного договору передбачено, що цільове призначення (мета) кредиту - кредит надається позичальнику для його особистих потреб, а саме придбання нерухомості. 03.03.2008 року між [PERSON] та ПАТ «УкрСиббанк» було укладено додаткову угоду № 1 до вище зазначеного договору згідно якої було викладено графік погашення кредиту в новій редакції. 06.03.2008 року між [PERSON] та ПАТ «УкрСиббанк» було укладено додаткову угоду № 2 до кредитного договору, відповідно до умов якої викладено в новій редакції розділ 2 кредитного договору. 26.12.2008 року було укладено додаткову угоду № 3 до договору, згідно якої було викладено графік погашення в новій редакції. 29.10.2010 року було укладено додаткову угоду № 1 до договору, згідно якої було викладено графік погашення в новій редакції. З метою захисту прав споживачів під час укладення договорів при наданні споживчих кредитів, запобігання завданню споживачам моральної чи матеріальної шкоди через надання свідомо недостовірної чи неповної інформації розроблено «Правила надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту», затверджені Постановою Правління Національного банку України від 10.05.2007 № 168. Ці Правила регулюють порядок надання банками споживачу повної, необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про сукупну вартість споживчого кредиту (кредиту на поточні потреби, кредиту в інвестиційну діяльність, іпотечного кредиту) з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов'язань споживача, які пов'язані з отриманням, обслуговуванням та погашенням кредиту і мають бути оплачені споживачем згідно з вимогами законодавства України та/або кредитного договору про надання споживчого кредиту. Відповідно до п. 3 «Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту», затверджених Постановою Правління Національного банку України від 10.05.2007 № 168, встановлено наступне: «3.1. Банки зобов'язані в кредитному договорі або додатку до нього надавати детальний розпис сукупної вартості кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов'язань споживача, зазначивши таке: значення процентної ставки та порядок обчислення процентних доходів відповідно до вибраного банком методу згідно з вимогами нормативно-правових актів Національного банку; перелік, розмір і базу розрахунку всіх комісій (тарифів) банку, що пов'язані з наданням, обслуговуванням і погашенням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, здійснення валютно-обмінних операцій, юридичне оформлення тощо; перелік і розмір інших фінансових зобов'язань споживача, які виникають на користь третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами кредитного договору (страхові платежі під час страхування предмета застави, життя та працездатності споживача, розмір зборів до Пенсійного фонду України, комісії під час купівлі-продажу іноземної валюти для погашення кредиту та процентів за користування ним, біржові збори, послуги реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо). Пунктом 3.2 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту затверджені постановою Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 передбачено, що кредитний договір має містити графік платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов'язань споживача за кожним платіжним періодом з урахуванням даних, передбачених у додатку до цих Правил. У графіку платежів має бути докладно розписана сукупна вартість кредиту за кожним платіжним періодом. В день укладення Кредитного Договору Позичальником отримано Додаток № 2 до договору «Графік платежів, визначення сукупної вартості кредиту», що є невід'ємною частиною Договору про надання споживчого кредиту № 11308380000 від 03.03.2008 року, що підтвердив власним підписом (т. 1, а.с. 126-136). З огляду на вище викладене, суд доходить висновку, що позивач був належним чином ознайомлений з інформацією про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту. Відтак, банком дотриманні вимоги ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» та положення Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту в момент вчинення оспорюваного правочину. Графік підписаний сторонами договору також відповідає вищенаведеним вимогам Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту. Також згідно висновку експерта № 20/20/2016 від 22.08.2017 року сукупна вартість кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх супутніх послуг за Договором про надання споживчого кредиту № 11308380000 від 03.03.2008 року, станом на дату укладання кредитного договору розрахована в двох варіантах та становить: 1-й варіант: сукупна вартість кредиту за Договором про надання споживчого кредиту № 11308380000 від 03.03.2008 року з врахуванням документально підтверджених понесених витрат [PERSON] станом на дату укладання Договору про надання споживчого кредиту № 11308380000 від 03.03.2008 року становить 380710,80 доларів США; 2-й варіант: сукупна вартість кредиту за Договором про надання споживчого кредиту № 11308380000 від 03.03.2008 року з врахуванням документально підтверджених понесених витрат [PERSON] та платежів (за сплату державного мита за посвідчення договору іпотеки/застави та сплату вартості послуг за проведення незалежної експертної оцінки предмету забезпечення), передбачених в Додатку № 2 до Договору про надання споживчого кредиту № 11308380000 від 03.03.2008 року «Графік платежів, визначення сукупної вартості кредиту», станом на дату укладання Договору про надання споживчого кредиту № 11308380000 від 03.03.2008 року становить 383822,20 доларів США. Розмір реальної відсоткової ставки (у процентах річних), яка точно дисконтує всі майбутні грошові платежі [PERSON] за Договором про надання споживчого кредиту № 11308380000 від 03.03.2008 року до чистої суми виданого кредиту, станом на дату укладання кредитного договору визначався в двох варіантах: 1- варіант: розмір реальної відсоткової ставки (у процентах річних), яка точно дисконтує всі майбутні грошові платежі [PERSON] за Договором про надання споживчого кредиту № 11308380000 від 03.03.2008 року до чистої суми виданого кредиту з врахуванням документально підтверджених понесених витрат [PERSON], станом на дату укладання кредитного договору становить 14,11%; 2-й варіант: Розмір реальної відсоткової ставки (у процентах річних), яка точно дисконтує всі майбутні грошові платежі [PERSON] за Договором про надання споживчого кредиту № 11308380000 від 03.03.2008 року до чистої суми виданого кредиту з врахуванням документально підтверджених понесених витрат [PERSON] та платежів (за сплату державного мита за посвідчення договору іпотеки/застави та сплату вартості послуг за проведення незалежної експертної оцінки предмету забезпечення), передбачених в Додатку № 2 до Договору про надання споживчого кредиту № 11308380000 від 03.03.2008 року «Графік платежів, визначення сукупної вартості кредиту», станом на дату укладання договору становить 14,61%; Абсолютне значення подорожчання кредиту (у грошовому виразі) за Договором про надання споживчого кредиту № 11308380000 від 03.03.2008 року з врахуванням документально підтверджених понесених витрат [PERSON], станом на дату укладання кредитного договору становить 255710,80 доларів США; 2-й варіант: Абсолютне значення подорожчання кредиту (у грошовому виразі) за Договором про надання споживчого кредиту № 11308380000 від 03.03.2008 року з врахуванням документально підтверджених понесених витрат [PERSON] та платежів (за сплату державного мита за посвідчення договору іпотеки/застави та сплату вартості послуг за проведення незалежної експертної оцінки предмету забезпечення), передбачених в Додатку № 2 до Договору про надання споживчого кредиту № 11308380000 від 03.03.2008 року «Графік платежів, визначення сукупної вартості кредиту», станом на дату укладання договору становить 258822,20 доларів США. У відповідності до п.п. 7.2 Кредитного договору - підписуючи цей Договір, Позичальник підтверджує свою здатність виконувати умови даного Договору, а також те, що він повністю розуміє всі умови цього Договору, свої права та обов'язки за ним і погоджується з ними, а також те, що він не обмежений в дієздатності та укладання цього договору не потребує узгодження з третіми особами. В пункті 7.2. Кредитного договору, який своїм підписом засвідчив позичальник, зазначено, що підписання даного договору Позичальник підтверджує, що перед укладенням цього договору отримав від банку інформаційний лист згідно вимог законодавства України, зокрема ЗУ «Про захист прав споживачів». Відповідно п. 3.8 Правил надання банками України інформації про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою правління Національного банку України від 10.05.2007 року № 168, у якому зазначено, що у разі надання кредиту в іноземній валюті банки зобов'язані під час укладення кредитного договору попередити споживача, що валютні ризики під час виконання зобов'язань за кредитним договором несе споживач. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно із ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом і має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Недодержання виписаних вимог в прямо визначених законом випадках у відповідності до ст. 215 цього Кодексу робить правочин нікчемним, а у разі відсутності такого зазначення - може тягнути його недійсність за судовим рішенням. В силу ст.ст. 3, 627 ЦК України, договору притаманна така риса, як свобода договору. Поряд із справедливістю, добросовісністю і розумністю вона вважається вищою цінністю права, що забезпечує природне існування фізичної особи. Свободу договору можна охарактеризувати як нормативно закріплену можливість особи здійснювати дії, вчинки на власний розсуд, не порушуючи при цьому свободу інших суб'єктів. Зміст свободи договору в загальному розкривається у ст. 627 ЦК України, яка з посиланням на ст. 6 ЦК України встановлює співвідношення актів цивільного законодавства і договору. За ними, зміст названого принципу проявляється у свободі особи вільно вступати у договірні відносини; самостійно обирати контрагента та вид договору, який регулюватиме їх взаємні відносини; самостійно визначають умови (зміст) договору, структуру і вид договірного зв'язку. За статтею 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами є ті умови, без погодження яких договір взагалі не вважається укладеним. Такі суттєві умови договору визначаються в законі, разом з тим ними можуть стати будь-які умови, на погодженні яких наполягає та чи інша сторона. Істотні умови відображають природу договору, відсутність будь-якої з них не дає змоги сторонам виконати їх обов'язки, які покладаються на них за договором. Якщо сторони досягли згоди за всіма істотними умовами, які визнані такими законом або необхідні для даного виду, то договір вважається укладеним і набуває обов'язкової сили для сторін. Одночасно слід зазначити, що договір є підставою виникнення договірного зобов'язання - під яким, відповідно до ст. 509 ЦК України, слід розуміти правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] під час укладення кредитного договору був ознайомлений з усіма його умовами, в тому числі з інформацією про надання кредиту в іноземній валюті. Позивач з указаними умовами погодився, про що свідчить підписання ним кредитного договору та графіків погашення кредиту. Зокрема, із матеріалів справи вбачається, що після укладення Кредитного договору позивач [PERSON] протягом тривалого часу здійснював платежі на виконання умов договору, що свідчить про те, що волевиявлення позичальника на укладення кредитного договору на визначених у ньому умовах, відповідало внутрішній волі позичальника. Відповідач ПАТ «УкрСиббанк» виконав свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі, видавши кредитні кошти Позичальнику. Як було встановлено судом, вимоги закону були банком в повному обсязі виконані; підписуючи договір, який є актом волевиявлення сторін, сторони за ним підтвердили їх згоду виконувати умови, які вони для себе передбачили, та позивач здійснював повернення кредиту та сплату відсотків за його користування на виконання умов договору, виконував зобов'язання за кредитним договором належним чином. При укладенні кредитного договору банком були дотримані вимоги ЦК України, Закону України «Про захист прав споживачів», при цьому, [PERSON] не скористався правом та на виконання ч. 6 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» протягом 14 днів не відкликав свою згоду на укладення договору про надання кредиту, враховуючи передбачену законом можливість не пояснювати причини такого відкликання. Разом з тим, на даний час між сторонами виникли правовідносини, які регулюються Цивільним Кодексом України та договором, адже кредит отримано, отримані кредитні кошти стали засобом для задоволення позивачем своїх власних майнових потреб, а боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ст. 625 ЦК). Водночас, виходячи із змісту ст.ст. 1046, 1054 ЦК України, відповідальність за валютні ризики лежать саме на позичальнику; відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання, як це передбачено статтею 617 ЦК України. З огляду на зазначене, суд вважає необхідним звернути увагу на те, що Позичальник на момент укладання кредитного договору мав можливість отримати кредит в АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступник ПАТ «УкрСиббанк») або в іншій банківській установі в національній валюті, або оформити кредит на інших умовах тощо. Право вибору конкретної споживчої послуги належить виключно споживачеві, тим більше що Позичальник до укладення кредитного договору отримав інформаційний лист, відповідно до ЗУ «Про захист прав споживачів», також погодився з умовами кредитного договору, та усвідомлював можливість коливання валютного ринку. Представником відповідача було заявлено заяву про застосування позовної давності. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Кредитний договір № 11308380000 укладено сторонами 03.03.2008 року. Отже строк, з якого починає перебіг позовна давність за вимогою про визнання Кредитного договору недійсним, є момент укладення договору - 03.03.2008 року. Оскільки позивач був ознайомлений з умовами Кредитного договору то, відповідно, міг довідатись про порушення свого права. [PERSON] (позичальник за договором) звернувся до суду з вимогою про визнання недійсними Кредитного договору лише 05.07.2016 року, тобто після спливу трирічного строку по Кредитному договору. З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що позивач звернувся до суду зі спливом позовної давності, про застосування якої просить представник відповідача, не надавши суду доказів поважності причин пропуску позовної давності. У відповідності із ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Як роз'яснено Пленумом Верховного Суду України в постанові від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважних причин, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. За таких обставин, суд вважає, що в задоволенні позову [PERSON] слід відмовити за безпідставністю вимог. На підставі вимог ст. 141 ЦПК України, оскільки у позові відмолено, не може бути задоволена і вимога позивача про стягнення з відповідача на його користь понесених судових витрат.

Outcome: dismissed