Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-01 00:00:00

До Дергачівського районного суду Харківської області надійшла позовна заява [PERSON] у якій просить суд ухвалити рішення, згідно якому стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі за період з жовтня 2019 року по листопад 2019 року в сумі 16929,15 грн, посилаючись на те, що він працював у ДП «УкрНТЦ «Енергосталь» на посаді слюсара з оплатою праці згідно договору підряду №22 від 01.10.2019 та договором підряду №28 від 01.11.2019. Відповідач здійснював йому нарахування сум заробітної плати і не виплатив її. В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідно до довідки, яка була надана йому за місцем роботи, за період з жовтня 2019 року по листопад 2019 року відповідачем була нарахована та не виплачена йому заробітна плата у розмірі 16929,15 грн., тобто за вищевказаний період він не отримав належних йому коштів за виконану роботу. Ухвалою суду від 12.10.2020 провадження по справі відкрито за правилами спрощеного провадження, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 02.11.2020. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, в наданій заяві просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує, у разі неявки в судове засідання представника відповідача, не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача ДП «УкрНТЦ «Енергосталь» не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не надав. Таким чином, суд вважає, що відповідач ухиляється від явки в суд, тому справу можливо розглянути за його відсутністю в заочному судовому засіданні. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1)\~відповідач належним\~чином повідомлений\~про дату,\~час і\~місце судового\~засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, то відповідно до ч.1 ст.281 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних мотивів. 01 жовтня 2019 між ДП «УкрНТЦ «Енергосталь», як замовником та [PERSON] , як підрядником, було укладено письмовий договір підряду № 22, згідно умов якого Замовник доручає, а Підрядник зобов`язується виготовляти каркаси рукавних фільтрів; замовник зобов`язується своєчасно прийняти та оплатити виконану підрядником роботу; за виконану роботу замовник сплачує підряднику винагороду в розмірі 11930,00 грн; оплата здійснюється щомісячно на підставі підписаних сторонами актів здачі-приймання робіт; договір вступає в силу з моменту підписання і діє до 31.10.2019. Як убачається з акту приймання робіт від 31.10.2019 за договором підряду № 22 від 01.10.2019 представник замовника, що діє за дорученням генерального директора ДП «УкрНТЦ «Енергосталь» директор «ЗЕО» Бережний І.С. прийняв, а підрядник [PERSON] виконав у повному обсязі роботи, виконані за період з 01.10.2019 по 31.10.2019, вартість робіт становить 11930,00 грн, підлягає утриманню відповідно до чинного законодавства України: податок з доходів фізичних осіб в розмірі 2147,40 грн, військовий збір в розмірі 178,95 грн, а всього до виплати 9603,65 грн. Крім того, 01.11.2019 між ДП «УкрНТЦ «Енергосталь», як замовником та [PERSON] , як підрядником, було укладено письмовий договір підряду №28, згідно умов якого Замовник доручає, а Підрядник зобов`язується виготовляти каркаси рукавних фільтрів; замовник зобов`язується своєчасно прийняти та оплатити виконану підрядником роботу; за виконану роботу замовник сплачує підряднику винагороду в розмірі 9100,00 грн; оплата здійснюється щомісячно на підставі підписаних сторонами актів здачі-приймання робіт; договір вступає в силу з моменту підписання і діє до 29.11.2019. Як убачається з акту приймання робіт за договором підряду № 28 від 01.11.2019 представник замовника, що діє за дорученням зам. генерального директора ДП «УкрНТЦ «Енергосталь» директор філіалу «ЗЕО» [PERSON] прийняв, а підрядник [PERSON] виконав в повному обсязі роботи, виконані за період з 01.11.2019 по 29.11.2019, вартість робіт становить 9100,00 грн, підлягає утриманню відповідно до чинного законодавства України: податок з доходів фізичних осіб в розмірі 1638,00 грн, військовий збір в розмірі 136,50 грн, всього до виплати 7325,50 грн. Відповідно до довідки ДП «УкрНТЦ «Енергосталь» від 29.09.2020 за №Б-02/593 розмір нарахованої та не виплаченої заробітної плати [PERSON] становить за жовтень 2019 року - 9603,65 грн, за листопад 2019 року 7325,50 грн, а всього 16929,15 грн. При зверненні до суду [PERSON] , як на підставу своїх вимог, посилається на норми Кодексу Законів про працю України та Закону України «Про оплату праці». Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі №541/459/17 (провадження № 14-370цс18) зазначено, що: «статтею 21 КЗпП визначено, що трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Визначення цивільно-правового договору передбачено статтею 626 Цивільного кодексу України, відповідно до якої - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За цивільно-правовим договором відносини регламентуються не трудовим законодавством, а виключно цивільним. Аналіз вищезазначених норм закону, а також частини першої статті 837 ЦК України дозволяє дійти висновку, що головна відмінність договорів полягає у предметі. У цивільно-правовому договорі роботодавця цікавить результат, отриманий внаслідок проведених робіт. Предметом трудових договорів є сам процес трудової діяльності працівника (посадові обов`язки, початок та закінчення робочого дня, тривалість перерви, надання щорічної відпустки, тощо)». Згідно з\~п.\~4\~ч.\~1\~ст.\~264\~ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. При цьому, цивільно-правовий договір - це угода між організацією (підприємством,установою тощо) і громадянином на виконання останнім певної роботи (а саме: договір підряду, договір доручення тощо), предметом якого є надання певного результату праці, але за цього виду договору не виникають трудові відносини, на які поширюється трудове законодавство. Відповідно до ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовник), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Основною ознакою, яка відрізняє трудові відносини від підрядних є те, що трудове законодавство регулює процес трудової діяльності, її організації, а за цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається поза його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату. Підрядник, на відміну від працівника не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує і виконує свою роботу. Враховуючи, що відносини за договором підряду не є трудовими, а між сторонами було укладено цивільно-правовий договір, суд керується не трудовим законодавством, а виключно цивільним. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 ЦПК України). Частиною 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У відповідності до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною 1 ст. 854 ЦК України передбачено, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Згідно зі статтями 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, [PERSON] умови договору підряду виконані в повному обсязі, про що свідчать вищевказані акти приймання робіт, а ДП «УкрНТЦ «Енергосталь» не виплачена винагорода за виконану роботу, що підтверджується довідкою ДП «УкрНТЦ «Енергосталь» від 29.09.2020 за №Б-02/593. Відповідачем не надано доказів на спростування вимог позивача, отже, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення суду приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки при зверненні до суду позивач [PERSON] вважав, що звертається із позовом про стягнення заборгованості по заробітній платі і у зв`язку з цим не сплатив судовий збір та позов задовольняється у повному обсязі, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 грн. Відповідно до ст. 259 ЦПК України, ст. 129-1 Конституції України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення суду приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Outcome: approved