Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-08 00:00:00

В червні 2019 року позивачі звернулися до суду із позовом в якому просили суд, постановити рішення, яким визнати за ними, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] право на отримання земельної частки (паю) в розмірі 6,68 умовних кадастрових гектарів із земель колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Дзержинець» Дніпропетровського району, у тому числі земель резервного фонду (запасу), розпорядником яких є Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 16 червня 2020 року було залучено до участі у справі як правонаступника [PERSON] , померлої [INFO] , її спадкоємця [PERSON] , [INFO] (том 2 а.с.80). Адвокат позивачів [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] за ордерами про надання правової допомоги [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі. Представник відповідача Дніпровської районної державної адміністрації у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням (том 1 а.с.164) та відмітками на судових повістках (том 1 а.с.201, том 2 а.с.83,91). Представник відповідача Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області за довіреністю Полішко І.О. у судовому засіданні позовні вимоги не визнав; надав суду відзив на позов в якому просив в задоволенні позовних вимог відмовити та вказав, що Держгеокадастр є неналежним відповідачем, оскільки розпорядником сільськогосподарських земель є Степова сільська рада Дніпровського району Дніпропетровської області (том 1 а.с.111-116). Представник відповідача Степової сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області за довіреністю Світличний Ю.В. у судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, ознайомившись з наданими сторонами доказами, відзивом на позов (том 1 а.с.111-116), суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Статтею 14 Конституції України\~передбачено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Частиною 3\~ст. 152 ЗК України\~передбачено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом способів. Встановлено, що на підставі розпорядження голови Дніпропетровської районної державної адміністрації від 18 січня 1996 року №5/1 (том 1 а.с.41) було зареєстроване колективне сільськогосподарське підприємство (КСП) «Дзержинець» Дніпропетровського району Дніпропетровської області. Відповідно до розпорядження голови Дніпропетровської районної державної адміністрації від 27 травня 1997 року №390/1 (том 1 а.с.42) було надано дозвіл на виготовлення сертифікатів на право на земельний пай чотириста п`ятдесяти членам колективного сільськогосподарського підприємства «Дзержинець» Дніпропетровського району, та затверджено розмір земельного паю площею 6,68 га в умовних кадастрових гектарах, та вартість земельного паю в сумі 25464 грн. \~ \~ \~ \~Відповідно до п.3 протоколу загальних зборів членів КСП «Дзержинець» від 06 лютого 1997 року №1 (том 1 а.с.43-53) у список на отримання земельного паю включено постійних працівників КСП «Дзержинець», які відпрацювали в господарстві не менше двох років та які працювали на той час, а також пенсіонерів господарства, які в господарстві відпрацювали не менше п`яти років. А пунктом 2 протоколу загальних зборів членів КСП «Дзержинець» від 18 квітня 1997 року №2 (том 1 а.с.54-57) було затверджено список осіб, які мають право на отримання земельного паю в КСП «Дзержинець» в кількості 422 осіб. Так, відповідно до розпорядження голови Дніпропетровської районної державної адміністрації від 05 червня 2002 року №347-р (том 1 а.с.58) вирішено передати власникам сертифікатів колишнього КСП «Дзержинець» на землях Дніпропетровського району згідно додатку (421 особи) земельні ділянки в натурі (на місцевості) виготовити та видати їм державні акти на право приватної власності на земельну частку (пай); зобов`язано громадян використовувати земельні ділянки відповідно до вимог законодавства з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та при одержанні державних актів на земельні ділянки повернути сертифікати на земельні ділянки в райдержадміністрацію, що підтверджується архівною копією №Л-163/07/02-18 від 07 травня 2018 року вищевказаного розпорядження (а.с.58). Відповідно до п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08 серпня 1995 року №720/95, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. Згідно з довідками, виданими ДП «Дніпровський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», в списках, які знаходяться в науково-технічній документації по роздержавленню земель і виготовленню державних актів на право колективної власності і постійного користування землею КСП «Дзержинець» Дніпропетровського району значаться: [PERSON] за №64 на стор. 32 (том 1 а.с.66); [PERSON] за №164 на стор. 35 (том 1 а.с.65); [PERSON] за №3 на стор. 30 (том 1 а.с.64); [PERSON] за №711 на стор. 49 (том 1 а.с.62); [PERSON] за №731 на стор. 50 (том 1 а.с.61); [PERSON] за №369 на стор. 40 (том 1 а.с.60); [PERSON] за [ADDRESS] на стор. 32 (том 1 а.с.59); [PERSON] за [ADDRESS] на стор. 38 (том 1 а.с.63), що також підтверджується наданим Державним підприємством «Дніпровським науково-дослідним та проектним інститутом землеустрою» (вих.01-07/740 від 02.12.2019 року) повним Списком громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства КСП «Дзержинець» Дніпропетровського району Дніпропетровської області який складається з 778 осіб (том №1 168-189). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданому 19 вересня 2000 року державним нотаріусом Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори Кобрусевою Л.В., [PERSON] успадкувала спадкове майно після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] , що складається з права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Дзержинець» розміром 6,68 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належала спадкодавцю як члену колективного сільськогосподарського підприємства «Дзержинець» на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ДП №0204052 виданого Дніпропетровською районною державною адміністрацією 05 червня 1997 року відповідно до її рішення від 27 травня 1997 року за №390/1 і зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 05 червня 1997 року (том 1 а.с.67). Як вбачається з Списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства КСП «Дзержинець» Дніпропетровського району Дніпропетровської області (том №1 168-189), [PERSON] значиться в списках під порядковим номером №72, а її чоловік [PERSON] значиться за №71. Встановлено, що в розпорядженні голови Дніпропетровської районної державної адміністрації від 05 червня 2002 року № 347-р [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] не значаться і право на земельну частку (пай) як члени КСП «Дзержинець», передбачене п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08 серпня 1995 року №720/95, не отримували. [PERSON] значиться в Списку громадян на передачу земельних ділянок у розмірі частки (паю) та виготовлення державних актів на право приватної власності на землю на території Дніпропетровської районної ради, який є додатком до вищевказаного Розпорядження, за №351 (том 1 зворотній бік а.с.58). Право на отримання земельної частки (пай), [PERSON] отримала на підставі сертифіката № [NUMBER] виданого на ім`я чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] , шляхом прийняття спадщини після смерті чоловіка. Список громадян на передачу земельних ділянок у розмірі частки (паю) та виготовлення державних актів на право приватної власності на землю на території Дніпропетровської районної ради згідно Розпорядження голови Дніпропетровської районної державної адміністрації від 05 червня 2002 року № 347-р складається з 421 осіб, в той час коли Розпорядженням голови Дніпропетровської районної державної адміністрації від 27 травня 1997 року №390/1 було надано дозвіл на виготовлення сертифікатів на право на земельний пай [NUMBER] членам колективного сільськогосподарського підприємства «Дзержинець» Дніпропетровського району. У відповідності до Указу Президента «Про порядок паювання земель, переданих в колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08 серпня 1995 року, паюванню підлягали землі саме сільськогосподарського призначення. Пунктом 7 Указу Президента «Про порядок паювання земель, переданих в колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08 серпня 1995 року передбачено, що при паюванні створювався резервний фонд, який використовувався для передачі у приватну власність земельних ділянок переважно громадянам, зайнятим у соціальній сфері на селі, а також іншим особам, яких приймають у члени сільськогосподарських підприємств, або які переселяються у сільську місцевість для постійного проживання. \~ \~ \~ \~В разі, якщо за особою було визнане право на земельну частку (пай), але землі сільськогосподарського призначення, які підлягали паюванню були розпайовані, земля могла виділятися з резервного фонду. Статтею 19 ЗК України передбачено, що земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадян чи юридичних осіб, можуть перебувати у запасі, в зв`язку з чим право на отримання земельної частки (паю) може бути реалізоване за рахунок земель запасу. Зазначені позиції висловлені в абз. 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16 квітня 2004 року №7, відповідно до якої при неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до п. 7 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. \~ \~ \~ \~В зв`язку з набранням чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» від 06 вересня 2012 року, з 01 січня 2013 року землі державної власності в Україні вважаються розмежованими. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 122 ЗК України, центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірне, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із ч. 9 ст. 5 ЗК України, кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому ч. 6, 7 ст. 6 цього Кодексу. Згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні» від 10 липня 2018 року №2498-VІІІ, який набрав чинності 01 січня 2019 року, землі колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені (крім земельних ділянок, які на день набрання чинності зазначеним Законом перебували у приватній власності), вважаються власністю територіальних громад, на території яких вони розташовані. Зазначений Закон є підставою для державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки, сформовані за рахунок земель, які в силу зазначеного\~Закону\~переходять до комунальної власності. Отже, на час вирішення спору належним суб`єктом, який наділений правом розпорядження землями сільськогосподарського призначення, розташованими на території громади є Степова сільська рада Дніпровського району Дніпропетровської області. Згідно ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай); громадяни України, евакуйовані із зони відчуження, відселені із зони безумовного (обов`язкового), або зони гарантованого добровільного відселення, а також громадяни України, що самостійно переселилися з територій, які зазнали радіоактивного забруднення і які на момент евакуації, відселення або самостійного переселення були членами колективних або інших сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які проживають у сільській місцевості. Громадянам, зазначеним в абз. 5 ч. 1 цієї статті, земельні ділянки в натурі (на місцевості) виділяються із земель запасу чи резервного фонду в розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради. У разі відсутності на території відповідної ради необхідних площ земель запасу чи резервного фонду земельна ділянка за їх згодою може бути виділена в натурі (на місцевості) меншого розміру або за рахунок земель запасу чи резервного фонду, розташованих на території іншої ради в межах області. В ухвалі Вищого спеціалізованого суду України від 27 серпня 2014 року по справі № 6-12823св14 зазначено, що право особи на земельну частку (пай) виникає з моменту отримання сільськогосподарським підприємством державного акта про право колективної власності, в якому ця особа вказана як така, що має право на земельну частку (пай), це право є непорушним та підлягає захисту без обмеження строком позовної давності. Аналізуючи досліджені докази, суд вважає, що є всі підстави для визнання за позивачами права на земельну частку (пай). Враховуючи, що позивачі не можуть реалізувати своє право на земельні частки (паї), у відповідності до\~ст. 16 ЦК України,\~цивільне право позивачів підлягає судовому захисту. На підставі зібраних у справі доказів судом встановлено, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , правонаступником якої є [PERSON] , були членами сільськогосподарського підприємства, і були включені у список осіб на отримання земельної частки (паю), однак при паюванні земель сільськогосподарського підприємства земельні ділянки (паї) не отримали. Правовою підставою для визначення прав позивачів на земельні частки (паї), тобто необхідною умовою для отримання кожним з позивачів земельної частки (паю) є членство в колективному підприємстві та внесення до зазначеного вище списку осіб, які були членами колективного сільськогосподарського підприємства на час передачі у колективну власність землі. Враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства та беручи до уваги саме обов`язок сторін довести ті обставини на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, суд розглядає справу за представленими сторонами доказами. Позивачами надано суду належні, достатні та достовірні докази на підтвердження тієї обставини, що слід\~визнати ними право на отримання земельної частки (паю) в розмірі 6,68 умовних кадастрових гектарів із земель колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Дзержинець» Дніпровського району Дніпропетровської області, у тому числі земель резервного фонду (запасу). Аналізуючи вищевикладені обставини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (правонаступник [PERSON] ) до Степової сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області підлягають задоволенню, а в задоволенні позовних вимог до Дніпровської районної державної адміністрації та Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання права на отримання земельного паю слід відмовити, оскільки відповідачі не є розпорядниками земель невитребуваних паїв колишнього КСП «Дзержинець» і законодавчо не наділені повноваженнями щодо виділення земельних часток (паїв). Відповідно до ч. 1\~ст. 264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема і питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно задоволеним позовним вимогам. Тому, враховуючи відмову в позові до Дніпровської районної державної адміністрації, Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, суд вважає за необхідне стягнути з Степової сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області на користь кожного з позивачів судовий збір у розмірі по 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved