Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

До Богунського районного суду м. Житомира звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON], [PERSON] ОДПІ ГУ ДФС у Житомирській області про встановлення фактів проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу та зміну черговості одержання права на спадщину. В обґрунтування позовних вимог вказала, що в 1985 р. познайомилися з [PERSON] а з серпня 1992 року вони стали проживати разом однією сімєю, як чоловік та дружина. З ними також проживав її пяти річний син, [PERSON], [INFO]. З 1995 р. вони стали проживати в квартирі, яку придбали за сумісні кошти за адресою: [ADDRESS]. Незважаючи на те, що їх стосунки не були зареєстровані у відповідному державному відділі, [PERSON] був віруючою людиною і вони вирішили 21.12.2002 р. свої відносини зареєструвати уклавши церковний шлюб. Разом вони прожили більше 20 років. Їх рідні, друзі знали про їх стосунки, разом відмічали сімейні, державні та релігійні свята. Під час сумісного проживання вони купували побутову техніку, робили ремонт у квартирі. [PERSON] був хворою людиною. Основний діагноз - цукровий діабет, який провокував інші захворювання. З 2011 р. [PERSON] по декілька разів був змушений лежати у лікарні, переносити операції, внаслідок чого, за рішенням МСЕК йому було встановлено І групу інвалідності і він оформив на неї, [PERSON], довіреність представляти його інтереси в будь яких установах та організаціях та уклав Заповіт на квартиру на її імя. 30.12.2013 р. [PERSON] помер. Спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] є його матір, [PERSON], яка спадщину не прийняла, відмовившись від неї не її, [PERSON] користь. 11.07.2014 р. вона оформила право власності на майно по заповіту але при заповнені декларації в лютому 2015 р. Податкова інспекція, відповідно до Податкового кодексу зобовязала її сплатити 15\~820 грн. за дохід отриманий по Заповіту. Вона згодна з вимогами чинного законодавства але фактично вважає себе спадкоємцем першої черги після смерті спадкодавця так як згідно вимог ч. 2 ст. 1259 ЦК України, фізична особа, має право на зміні черги за умов, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцю. З урахуванням викладеного просить встановити факт, що вона [PERSON] проживала однією сімєю із [PERSON] з серпня 1992 р. до часу його смерті 30.12.2013 р. у [ADDRESS] та змінити їй, [PERSON] черговість на одержання права на спадкування після смерті [PERSON] з четвертої на першу. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона мешкає за адресою: [ADDRESS] з 13.07.1957 р. по теперішній час. [PERSON] та [PERSON] знає з 1992 р. Протягом всього часу неодноразово бувала у них у квартирі, відмічали сімейні, державні та релігійні свята. Під час сумісного проживання вони купували побутову техніку, робили ремонт у квартирі. [PERSON] був хворою людиною у звязку з чим [PERSON] протягом всього життя доглядала його до самої його смерті. Аналогічні пояснення дали свідки [PERSON], [PERSON] Позивачка у судовому засіданні наполягала на задоволені позовних вимог. Відповідачка [PERSON] до суду не зявилася, про день та час слухання справи була повідомлені належним чином, надала суду заяву про слухання справи без її участі, не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Представник відповідача [PERSON] ОДПІ ГУ ДФС у Житомирській області до суду не зявився, про день та час слухання справи були повідомлені належним чином. Судом встановлено, що згідно паспорта громадянина України [PERSON], 10.10.1958 р. н. зареєстрована за адресою: [INFO] з 13.09.2014 р. Згідно паспорта громадянина України [PERSON], 06.01.1957 р. н. був зареєстрована за адресою: [INFO] з 09.03.2005 р. Згідно довідки МСЕК [PERSON] 10 ААБ № 250595 [PERSON], 06.01.1957 р. н. встановлено першу групу інвалідності. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер 30.12.2013 р. про що у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби [PERSON] міського управління юстиції у Житомирській області складено відповідний актовий запис № 3072 від 31.12.2013 р. Згідно свідоцтва про право власності квартира за адресою: [ADDRESS] належала [PERSON]. Згідно заповіту від 28.05.2013 р. [PERSON] на випадок його смерті зробив таке розпорядження: належну йому квартиру [ADDRESS] заповідав [PERSON]. За змістом абз.1 п.2, абз.3 п. 20 абз.2 п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обовязки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. У четвергу чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка ( чоловік) , які проживали однією сімєю зі спадкодавцем .були повязані спільним побутом , мали взаємні права обовязки , зокрема вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сімї, тощо. Згідно вимог ч. 2 ст. 1259 ЦК України, фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. В положеннях абз. 6 п. 5.1 та абз. 1,6 п.9 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», також зазначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини, судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК України про те, що сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Зазначений пятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сімєю до набрання чинності ЦК (п. 21 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7). Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сімєю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, факту прийняття спадщини відповідно до ст. 549 ЦК України. При встановленні судами факту проживання зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до дня смерті (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати положення ст. 3 СК України, відповідно до якої сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки, а також те, що сімя створюється на підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно з положеннями пункту 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що відповідно до зазначених приписів ст. 1268 ЦК України, як спадкоємець четвертої черги за законом позивачка, [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON], постійно мешкаючи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що є підставою стверджувати про прийняття нею спадщини. Протягом строку встановленого для прийняття спадщини, будь-яких відмов щодо спадщини яка відкрилася після смерті [PERSON] [PERSON] [PERSON] не заявляла. Потенційна спадкоємиця, мати померлого [PERSON] [PERSON] від спадщини відмовилася. На підставі наведеного, відповідно до положень ст.ст. 16, 29, 182, 210, 328, 1218, 1220, 1259, 1264 ЦК України, пунктами 2, 21-23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування»,

Outcome: approved