Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-12 00:00:00

Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради в інтересах малолітнього [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить суд позбавити [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітнього - [PERSON] , [INFO] ; стягнути з [PERSON] , [INFO] на користь комунального закладу соціального захисту для дітей «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» міста Харкова» Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, аліменти на утримання малолітнього [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частки всіх видів її доходів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову і до його повноліття; стягнути з [PERSON] , [INFO] на користь комунального закладу соціального захисту для дітей «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» міста Харкова» Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, аліменти на утримання малолітнього [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частки всіх видів його доходів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову і до його повноліття; а також закріпити проживання за малолітнім [PERSON] , [INFO] , на житловій площі за адресою: [ADDRESS] , до його повноліття. В обґрунтування позовної заяви директор Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради Малько О.П. зазначає, що відповідачі у справі мають малолітнього сина [PERSON] від виховання якого злісно ухиляються. Малолітній [PERSON] разом із батьками [PERSON] та [PERSON] мешкав за адресою: [ADDRESS] . Оскільки житло за вказаною адресою не відповідає санітарно-гігієнічним нормам проживання, в будинку брудно, антисанітарія, відсутнє необхідне харчування для дитини, умов для проживання дитини не створено, батьки мають схильність до зловживання алкогольними напоями, малолітній [PERSON] згідно акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоровя про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 16.01.2019 року був вилучений з родини та влаштований до комунального некомерційного підприємства «Міська багатопрофільна лікарня №18». [PERSON] перебуває на обліку служби у справах дітей, як дитина, що опинилась у складних життєвих обставинах з 08.02.2019 року. 17.04.2019 року малолітній був влаштований до КЗ «Центр соціально-психологичної реабілітації дітей міста Харкова». [PERSON] та [PERSON] свідомо не займаються вихованням дитини, байдуже ставляться до сина, не піклуються про стан його здоровя, фізичний та духовний розвиток, не приймають участі у підготовці дитини до самостійного життя. Враховуюче вищевикладене, позивач вважає за доцільне позбавлення батьківських прав відповідачів по справі відносно їх малолітнього сина. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 29 травня 2019 року прийнято до розгляду зазначену позовну заяву та відкрито загальне позовне провадження у справі. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 05 вересня 2019 року призначено справу до судового розгляду по суті. Присутня в судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та обставини викладені в позовній заяві, просила задовольнити їх в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Разом з тим, в матеріалах справи міститься нотаріально посвідчена заява відповідача - [PERSON] , в якій остання вказала, що відмовляється від подальшого виховання та утримання малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , та надає добровільну, безумовну згоду на його усиновлення іншими громадянами та дає згоду на вирішення питань про подальшу долю її малолітнього сина, за її відсутності (а.с.23). Присутній в судовому засіданні представник третьої особи підтримав позовну заяву та просив задовольнити її в повному обсязі. Враховуючи умови ст. 280 ЦПК України, судом, за згодою представника позивача, розглянуто справу в заочному порядку. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] батьками якого є [PERSON] , та [PERSON] , що підтверджується повторним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим Харківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 32 та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України від 19 січня 2019 року № 00021911205 (а.с.9, 10). У відповідності зі ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в родині є першочерговим завданням розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання й розвиток. Згідно наказу № 2-12 від 08 лютого 2019 року служби у справах дітей по Немишлянському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, малолітнього [PERSON] , [INFO] взято на облік, з підстави проживання в сімї, у якій батьки ухиляються від виконання своїх обовязків з виховання дитини (а.с. 24). На підставі акту прийому дитини до КЗСЗД «Центр СПРД» МХ» від 17 квітня 2019 року дитину [PERSON] , [INFO] , направлену Департаментом у справах дітей ХМР у зв`язку з потребою у соціально-психологічній реабілітації, прийнято до КЗСЗД «Центр СПРД» МХ» (а.с. 25). З акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку, вбачається, що цей акт складений у присутності особи, яка знайшла дитину, понятих, представника служби у справах дітей, про те, що 16.01.2019 року о 14-55 год. була виявлена дитина чоловічої статі, знайдена за адресою: [ADDRESS] , прикмети дитини: на вигляд 6-7 років, 115 см, волосся чорне, карі очі, інформацію про себе повідомив - ім`я [PERSON] (а.с. 18). Згідно відповіді головного лікаря КНП «Міська поліклініка №6» Харківської міської ради Дяків О.О. від 07.03.2019 року [PERSON] під наглядом лікувального закладу знаходився з народження, проживав з батьком та його цивільною дружиною з 2-х річного віку, так як мати [PERSON] залишила дитину. Під час хвороби дитини мати не доглядала неповнолітнього сина, так як з сином не проживала (виходила заміж, народжувала другу дитину в грудні 2015 року, відносно якої позбавлена батьківських прав у місті Чугуїв). На огляд до дільничного лікаря та огляди спеціалістів дитину супроводжувала цивільна дружина батька, станом здоровя та розвитком дитини ні мати, ні батько ніколи не цікавились, на огляд до сімейного лікаря останній раз 05.10.2018 року приводила цивільна дружина батька, випадків, коли при огляді дитини лікарем батьки знаходились у стані алкогольного спяніння, не було. Позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , відносно неповнолітнього [PERSON] , [INFO] вважає доцільним (а.с. 19). Відповідно до відповіді вихователя-методиста КЗ «ЗДО №1» [PERSON] від 07.03.2019 року [PERSON] , [INFO] , відвідував КЗ «ЗДО №1» з 29.08.2014 року по 30.08.2017 року, зі слів вихователів групи №4 [PERSON] , [PERSON] , за час перебування [PERSON] мати - [PERSON] , не відвідувала дошкільний заклад, батько - [PERSON] , [INFO] , відвідував дошкільний навчальний заклад лише декілька разів. Приводила та забирала дитину співмешканка батька - [PERSON] . Допомогу закладу за період з 29.08.2014 року по 30.08.2017 року мати не надавала. Дитина була охайна, доглянута, вихована, забезпечена усім необхідним для дитячого садочка. На поведінку батька - [PERSON] та співмешканки - [PERSON] дитина не скаржилась. Святкові ранки за участю [PERSON] відвідувала [PERSON] . Зауважень з боку вихователів до родини не було (а.с. 20). Згідно інформації наданої директором школи [PERSON] та класним керівником [PERSON] учень [PERSON] навчається в КЗ «ХЗОШ №175» з 1 класу. До цього відвідував дошкільний заклад ДНЗ №1. [PERSON] проживає з батьком [PERSON] , співмешканкою і молодшою сестрою в однокімнатній квартирі з усіма зручностями. Шкільний заклад [PERSON] відвідував систематично. Відсутній був лише з поважної причини або хвороби, що підтверджено довідками. До закладу ходив у шкільній формі, але одяг часто брудний. Навчався не в міру своїх можливостей. Програмний матеріал засвоює слабо. На уроках періодично відволікається, часто робив помилки через неуважність. Домашнє завдання виконував не систематично, що свідчить про недостватню увагу з боку батьків. Учбовим приладдям забезпечений не в повному обсязі. Часто були відсутні ручка, олівці, зошити. В школі отримував безкоштовне гаряче харчування. [PERSON] працьовитий, добрий. З однокласниками знаходився в дружніх стосунках. До школи [PERSON] приводила і забирала додому після занять співмешканка батька. Батьки не цікавились навчанням і шкільним життям дитини. Батьківські збори не відвідували, спілкування відбувалось з ініціативи класного керівника. Під час бесід зверталась увага на навчання дитини, дотримання режиму дня, правил гігієни, виконання домашніх завдань, залучення батьків до виховання і навчання дитини. На початку навчального 2018/2019 р. 10 жовтня було проведено щорічне обстеження житлово-побутових умов сім`ї та виявлено, що в квартирі не прибрано, брудно. Для навчання і відпочинку дитини місце є, але відсутня постільна білизна. Були зроблені рекомендації щодо покращення умов. 22.12.2018 року проведено повторне відвідування умов проживання сім`ї [PERSON] . В порівнянні з першим відвідуванням побутові умови покращились. За зверненням сусідів виникла необхідність 15.01.2019 року відвідати сім`ю. Зі слів сусідів були скарги на незадовільний стан житлово-побутових умов проживання, на сварки між дорослими. На момент перевірки з`ясувалось, що в домі не прибрано, постільна білизна відсутня, холодильник порожній (а.с. 21). Актом обстеження умов проживання родини [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , встановлено, що санітарний стан житла незадовільний, в будинку дуже брудно, опалення пічне, є електропостачання. В будинку є меблі, але вони дуже занехаяні, є телевізор, постільна білизна відсутня. У дітей є двоярусне ліжко без постільної білизни, є одяг, але він не досить охайний, продукти харчування відсутні, є тільки старі макарони. За цією адресою проживають і мають постійне місце реєстрації: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (зареєстрована, але не мешкає). Для виховання, розвитку та небезпечного перебування дітей в помешканні немає жодних умов (а.с 22). Як убачається з листа директора КЗСЗД «Центр СПРД» МХ» [PERSON] ., малолітній [PERSON] , [INFO] , знаходиться у закладі з 17 квітня 2019 року. За час перебування дитини у Центрі, батьки жодного разу не відвідали хлопчика. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. У відповідності зі ст.151 СК України батьки мають право на переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини; мають право вибирати форми й методи виховання, за винятком тих, які суперечать закону, моральним принципам суспільства. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 (зі змінами) «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно п. 16 постанови особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК, зокрема як ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Зі змісту висновку вбачається, що Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, як представник органу опіки та піклування, вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с. 6-8). Таким чином, суд вважає, що позбавлення батьківських прав [PERSON] , [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] є доцільним та таким, що не суперечить вимогам сімейного законодавства України. Судом встановлено, що відповідачі не займаються вихованням своєї дитини, не надають їй матеріальну допомогу, тобто ухиляються від виконання своїх обов`язків. Крім того, відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відтак, суд визначає розмір аліментів на утримання малолітнього [PERSON] , в розмірі ј частки всіх видів доходів відповідачів, але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, до його повноліття. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Щодо позовної вимоги стосовно закріплення за малолітнім [PERSON] , [INFO] , місця проживання на житловій площі квартири за адресою: [ADDRESS] , до його повноліття, суд зазначає наступне. Частиною 1 ст. 32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» передбачено, що за дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, а також особами з їх числа зберігається право на житло, в якому вони проживали з батьками, рідними до встановлення опіки, піклування, влаштування в прийомні сім`ї, дитячі будинки сімейного типу, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Крім того, відповідно до ст. 71 ЖК України, житлове приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шести місяців у випадку влаштування дитини (дітей) на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім`ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім`ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Згідно зі ст. 25 Закону України «Про охорону дитинства», у разі передачі дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, під опіку чи піклування, влаштування в будинки дитини, дитячі будинки, школи-інтернати, дитячі будинки сімейного типу та прийомні сім`ї жиле приміщення, в якому вони проживали, зберігається за дітьми протягом усього часу перебування їх в цих закладах, у опікунів чи піклувальників, дитячому будинку сімейного типу, прийомній сім`ї незалежно від того, чи проживають у жилому приміщенні, з якого були діти, інші члени сім`ї. Відповідно до довідки про зареєстрованих у житловому приміщені осіб, вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Отже, малолітній [PERSON] має право на збереження права користування вказаним житлом. Таким чином, суд вважає законним закріпити за малолітнім [PERSON] , право на користування житловою площею у квартирі за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів підлягає стягнення на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн. з кожного. Приймаючи до уваги вищенаведене та

Outcome: approved