Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-29 00:00:00

В травні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів та додаткових витрат на лікування неповнолітньої дитини Позивач просить стягнути з відповідача на її користь: - аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня звернення з позовом до суду; - додаткові витрати на лікування сина [PERSON], [INFO], в розмірі 750 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня звернення з позовом до суду. У судове засідання позивач не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином в порядку ч. 9 ст. 74 ЦПК України. Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило. Причини своєї неявки відповідач суду не повідомив. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та за згодою позивача відповідно до ст.ст.\~224-226 ЦПК України\~ухвалити заочне рішення. Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, постановляючи рішення відповідно до вимог ст.ст.\~215,\~225,\~226 ЦПК України, суд констатує наступне. Судом встановлено, що 20 серпня 2005 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 198. Також сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.9). Син мешкає разом з позивачем. (а.с.12). Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 27 липня 2015 року шлюб було розірвано. (а.с.11). Обов'язками батьків по вихованню та розвитку дитини, відповідно до ст. 150 СК України, є\~\~обов'язок піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення\~\~здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування\~\~її до самостійного життя. У відповідності до статті 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною\~Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХII), держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.\~\~ У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За змістом ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток і утримувати дитину до досягнення нею повноліття на рівні, який дозволяє забезпечити її повноцінне життя. Відповідно із ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. (ч. 2 ст. 182 СК України). Таким чином, судом встановлено, що відповідач, є батьком дитини, матеріальну допомогу не надає, позивач бажає одержувати аліменти на утримання сина за рішенням суду. Відповідно до ч. 1\~\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.\~\~ Відповідно ч. 1 п. 1\~ст. 367 ЦПК України\~рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Крім того, судом встановлено, що [PERSON], [INFO], перебуває на «Д» обліку у лікаря-ортопеда. (а.с.14). У звязку з цим постійно лікується амбулаторно, а два рази на рік має проходити обстеження, йому необхідно додаткове дієтичне харчування та ортопедичне взуття. Відповідно до ст. 185 Сімейного кодексу України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, його хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Таким чином суд вважає, що позовні вимоги про стягнення додаткових витрат на лікування неповнолітньої дитини ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Разом з тим, відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року\~\~«Про застосування судом окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ, щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів і додаткових витрат їх має бути визначено у рішенні окремо. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд покладає на відповідача витрати, пов'язані зі сплатою судового збору.

Outcome: approved