Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

До Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області звернувся заявник, [PERSON] із заявою про встановлення факту постійного проживання, більше пяти років до часу відкриття спадщини однією сімєю [PERSON] та [PERSON], яка померла 01 березня 2016 року, заінтересована особа Територіальна громада міста [PERSON] в особі Криворізької міської ради. В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що 01 березня 2016 року померла [PERSON], про що в Книзі реєстрації актів про смерть від 02 березня 2016 року Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області складено відповідний актовий запис за № 212. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді ? частини жилого будинку № 8 по вул. Хлібна (колишня «Савельєва»), у м. Кривому Розі. Вказана вище частина будинку належала померлій на праві приватної власності, на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом третьої Криворізької державної нотаріальної контори, [PERSON], від 12 березня 1991 року та зареєстрованого в реєстрі за № 2-762. Заявник в заяві зазначає, що єдиною спадкоємицею, а саме четвертої черги, після смерті [PERSON], є - [PERSON]. У квітні 2018 року, [PERSON]С звернулася до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] з документами для оформлення спадщини після смерті [PERSON] Однак, 28 квітня 2018 року постановою приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після її смерті, оскільки останньою не наданий документ підтверджуючий проживання з померлою однією сімєю, як того вимагають приписи ст. 1264 Цивільного Кодексу України. За таких обставин, заявник вимушена звернутися до суду для встановлення факту проживання разом зі спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини. Представник заявника [PERSON] [PERSON], в судовому засіданні присутня не була, поза межами судового засідання подала до суду заяву в якій просила проводити розгляд справи без її участі та задовольнити з підстав викладених в заяві. Представник заінтересованої особи Територіальна громада міста [PERSON] в особі Металургійної районної у місті ради, в судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що дана заява підлягає задоволенню з наступних підстав. За вимогами ч.2 ст.\~315\~ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно копії свідоцтва про смерть серії 1-КИ № 673676 від 02 березня 2016 року, 01 березня 2016 року померла [PERSON], про що 02 березня 2016 року Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, складено відповідний актовий запис № 212. (а.с.16) Відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом третьої Криворізької державної нотаріальної контори, [PERSON], від 12 березня 1991 року та зареєстрованого в реєстрі за № 2-762, [PERSON] придбала у власність будинок № 8 по вулиці Савельєва в місті Кривому Розі. (а.с.17-19) З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] від 23 квітня 2018 року вбачається, що [PERSON], відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з тим, що відсутні докази проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.(а.с.39) Факт проживання заявника [PERSON] з [PERSON] в будинку № 8 по вулиця Хлібна (колишня назва Савельєва) в місті [PERSON] підтверджується: актом про проживання від 20 червня 2018 року посвідченим головою квартального комітету № 7 [PERSON] та підписами сусідів по вулиці Савельєва в місті Кривому Розі, а саме: [PERSON], [PERSON], [PERSON], копією свідоцтва про поховання № [NUMBER] «Ритуал Сервіс Плюс» , виданого 02 березня 2016 року на ім'я [PERSON] яка є матірю заявника [PERSON], що підтверджується копіє свідоцтва про народження серії 1-АМ № 354277 та копією свідоцтва про укладення шлюбу серії 1-КИ № 376975. (а.с. 8, 9, 20, 36) Вирішуючи справу по суті, суд враховує наступні норми закону. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.\~293\~ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Статтею 1261\~ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1270 ЦК України). Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 2 ст.1220 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч. 1 ст.1221 ЦК України). Місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово (ч.1 ст. 29 ЦК України). Відповідно ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає постійно або тимчасово. Згідно з роз'ясненнями, що містяться в п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року, тощо. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про спадкування» від 30.05.2008 року за №7, у разі якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Листом від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільний і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» звернув увагу судів на те, що місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться. Заяви про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини в порядку окремого провадження підлягають задоволенню судом, якщо у паспорті спадкоємця відсутня відмітка про місце реєстрації особи. Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Встановлення факту постійного проживання на час відкриття спадщини, має для заявника юридичне значення, оскільки дозволяє реалізувати своє право на отримання спадщини. Також, суд враховує те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту. Суд зазначає, що факт постійного проживання заявника з померлою [PERSON] в будинку за адресою: місто Кривий Ріг, вулиця Хлібна (колишня назва Савельєва), будинок 2, на день її смерті, достовірно підтверджується матеріалами справи. Аналіз перевірених і оцінених судом доказів переконує суд, що заявником надані належні та допустимі докази на підтвердження заявлених вимог, які не викликають сумніву у їх достовірності та належності, що є підставою для задоволення заяви . При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (остаточне - 17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (рішення у справі «Салман проти Туреччини»)». Положеннямист.17\~Закону України\~«Про виконання\~рішень та\~застосування практики\~Європейського суду\~з прав\~людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини, як джерело права. Конвенція про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод ратифікована Україною Законом України і набрала чинності для України 11.09.1997 та є обовязковою. Понесені заявником судові витрати в справі не відшкодовуються.

Outcome: approved