Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

ГО «Водограй 42» звернулось в Рівненський міський суд з позовом до [PERSON] третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні позивача [PERSON] про виселення із кімнати [ADDRESS] без надання іншого жилого приміщення. В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказав, що гуртожиток по [ADDRESS] є комунальною власністю територіальної громади м. Рівного згідно рішення Рівненької міської ради. 01 червня 2012 року між ЖКП «Галицьке» та ГО «Водограй 42» укладено договір на утримання будинку і прибудинкової території, згідно з п. 1 якого, ГО «Водограй 42» передано функції з управління та обслуговування гуртожитку і прибудинкової території на [ADDRESS], надання житлово-комунальних послуг та проведення розрахунків з квартиронаймачами. [PERSON] самоправно займає жилу площу у гуртожитку - кімнату №308, жодних документів для проживання у кімнаті немає, добровільно звільнити кімнату відмовляється, про що свідчить акт перевірки використання приміщень гуртожитку, розташованого за адресою: [ADDRESS] від 04 серпня 2011 року та акт від 19 березня 2013 року. Кімната №308 у гуртожитку була виділена для проживання [PERSON] рішенням Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області від 14 червня 2011 року. На підставі вищевикладеного, представник позивача просить виселити [PERSON] з самоправно зайнятої кімнати №308 без надання іншого жилого приміщення. В судовому засіданні представник позивача - [PERSON] позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позові, додатково пояснив, що рішенням Рівненського міського суду від 18.11.2014 року в позові [PERSON] до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області, ГО «Водограй 42», ТОВ «Байкал», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача [PERSON] про визнання договору укладеним та дійсним, про визнання права користування кімнатою, про визнання незаконним і скасування рішення адміністрації в частині, про визнання недійсним ордеру на житлову площу в гуртожитку відмовлену повністю. Ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 20.08.2015 року апеляційну скаргу [PERSON] відхилено, рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 18.11.2014 року залишено без змін. На даний час рішення набрало законної сили, тому вказував, що обставини, які доведені в рішенні суду не підлягають доказуванню. Представник позивача - Пословська Л.П. в судовому засіданні просила позов задоволити. Відповідач в судове засідання неодноразово не з'явився про місце, час і дату судового засідання повідомлявся належним чином. Представник відповідача подав повторно до суду заяву про відкладення розгляду справи, однак суд вважає неявку відповідача та її представника не поважною і розгляд справи продовжувати за їх відсутністю. Заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Встановлено, що згідно рішення Рівненької міської ради від 26 січня 2012 року №1604 «Про прийняття в комунальну власність міста гуртожитку на [ADDRESS] та передачу зовнішніх інженерних мереж» гуртожиток на [ADDRESS] є комунальною власністю територіальної громади м. Рівного. Згідно Акту передачі гуртожитку по [ADDRESS], від 01.06.2012 року ЖКП «Галицьке» передає на позабалансовий рахунок ГО «Водограй 42» відповідно до договору від 01.06.2012 року комунальне майно - гуртожиток по [ADDRESS] на утримання з метою забезпечення кваліфікованого, якісного, гарантованого обслуговування та ремонту житлового фонду, дотримання санітарного стану прибудинкової території для створення мешканцям будинку належних умов проживання. Відповідно до Акту перевірки приміщень гуртожитку, розташованого за адресою: [ADDRESS], від 04.08.2011 року серед громадян, які без правових підстав проживають в гуртожитку є [PERSON]. 19.03.2013 року був складений Акт про те, що [PERSON] відмовляється добровільно звільнити кімнату [ADDRESS], яку вона займає без документів на право проживання в даній кімнаті, чинить перешкоди щодо вселення [PERSON] в кімнату №308, якому Витягом з протоколу №5 засідання комісії по розгляду звернень громадян, що надійшли до регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області від 14.06.2011 року вирішено надати погодження на виділення додаткової кімнати (№308) для сім'ї за раніше поданою заявою. Відповідно до ст. 18 Житлового кодексу Української РСР (далі - ЖК УРСР), управління житловим фондом здійснюється власником або уповноваженим ним органом у межах, визначених власником. Згідно з вимогами ст. 129 ЖК УРСР, на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу. Відповідно до ч. 3 ст. 116 ЖК УРСР, п. 44 Примірного положення, громадян, які самоправно зайняли жилу площу в гуртожитку, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Крім того, рішенням Рівненського міського суду від 18.11.2014 року в позові [PERSON] до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області, ГО «Водограй 42», ТОВ «Байкал», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача [PERSON] про визнання договору укладеним та дійсним, про визнання права користування кімнатою, про визнання незаконним і скасування рішення адміністрації в частині, про визнання недійсним ордеру на житлову площу в гуртожитку відмовлену повністю. Ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 20.08.2015 року апеляційну скаргу [PERSON] відхилено, рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 18.11.2014 року залишено без змін. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. З огляду на викладене суд вважає позовні вимоги ГО «Водограй 42» про виселення [PERSON] із кімнати [ADDRESS] без надання іншого жилого приміщення доведеними, обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України, сторони на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь позивача судові витрати по справі в розмірі 114 грн. 70 коп. судового збору. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved