Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

Дель [PERSON] та [PERSON] звернулися з уточненим позовом до [PERSON] про стягнення незадоволених вимог кредитора спадкодавця, згідно якого просили суд стягнути з [PERSON], як спадкоємця [PERSON] на користь [PERSON] [PERSON] борг спадкодавця по сплаті аліментів в сумі 10216,13 грн. та судові витрати. Потім, [PERSON] знову уточнює позовні вимоги і у своєму уточненому позові звертається до [PERSON], треті особи: [PERSON] [PERSON], відділ державної виконавчої служби Купянського міськрайонного управління юстиції Харківської області, приватний нотаріус нотаріального округу Харківської області [PERSON] про стягнення майнової шкоди на суму 10216,13 грн., і просить суд стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду (збитки) у сумі 10216,13 грн. та судові витрати в сумі 243,60 грн.. посилаючись на наступне. [PERSON], який помер 22 травня 2014 року, був її чоловіком, з яким у них у шлюбі народилася 09.11.1001 року донька [PERSON], яка виступає за даним позовом як третя особа. Після реєстрації шлюбу 14.10.2011 року з громадянином [PERSON] [PERSON] Фабіо вона змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON]. За рішенням суду від 16.12.2009 року з [PERSON] стягнуто на її ([PERSON]В.) користь аліменти на утримання доньки [PERSON], яка продовжує навчання, аліменти в розмірі 800 грн., щомісячно, до досягнення нею 23 років. Рішення суду набрало законної сили. За життя [PERSON] усунувся від виконання аліментного обовязку, яке встановлено за рішенням суду, в результаті чого, з його вини, перед нею виникла заборгованість по аліментах в сумі 10216,13 грн. Таким чином. позивачка вважає, що вона, як отримувач аліментів за рішенням суду, не отримала доходи, які б могла одержати за звичайних обставин, тобто якби [PERSON] не ухилявся від сплати аліментів, не було б порушено її право на отримання аліментів і їй не була спричинена майнова шкода (збитки) на суму заборгованості. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого приватним нотаріусом Куп'янського міського нотаріального округу Харківської області [PERSON] спадщину після померлого [PERSON] прийняла [PERSON]. Посилаючись на ст. 1218, 1231 ЦК України, позивач просить суд задовольнити її уточнену позовну заяву. У судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала уточнені позовні вимоги та наполягала на їх задоволені. Представник відповідачки [PERSON] адвокат [PERSON] у судовому засіданні уточнені позовні вимоги не визнав у повному обсязі, просив суд відмовити у їх задоволенні, посилаючись на те, що ч. 2 ст. 1281 ЦК України передбачено, що кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, предявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. До позову не надано будь-якого документу про те, що позивачка предявила вимоги протягом 6 місяців з моменту відкриття спадщини. Таких вимог у визначений законом термін, позивачка не предявила. Ч. 4 ст. 1218 ЦК України встановлює, що кредитор спадкодавця, який не предявив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Крім того, зазначив, що другим спадкоємцем після смерті [PERSON] є [PERSON] [PERSON], на яку також має припадати доля боргу як спадкоємця. А взагалі, заборгованість по аліментам не є майновою шкодою. Представник за довіреністю третьої особи [PERSON] [PERSON] [PERSON] не заперечував проти задоволення уточнених позовних вимог [PERSON] Представник відділу державної виконавчої служби Купянського міськрайонного управління юстиції Харківської області надала суду розрахунок суми заборгованості по аліментам [PERSON], який був розрахований на підставі документів, квитанцій, представлених сторонами, та яким підтверджується, що заборгованість по аліментам [PERSON] складає 10216 грн. 13 коп. Просила суд закінчувати розгляд справи без її участі. При вирішенні спору покладалася на розсуд суду. Приватний нотаріус Купянського міського нотаріального округу Харківської області [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. При прийнятті рішення по суті позовних вимог покладається на розсуд суду. При цьому, нотаріусом надано суду копію спадкової справи № 40/2014 [PERSON]. Суд, зясувавши позиції сторін, третіх осіб, вивчивши матеріали справи, прийшов до наступного. Рішенням Купянського міськрайонного суду Харківської області від 16.12.2010 року № 2-4051/10, стягнуто з [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 800 грн. щомісяця, починаючи з 12 листопада 2010 року до досягнення донькою 23 років. 14.10.2011 року, у звязку з укладенням шлюбу [PERSON], [INFO], з [PERSON] Фабіо, [PERSON] змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] /а.с.8/. 22 травня 2014 року у м. Купянську, смт. Купянськ-Вузловий, [PERSON] помер /а.с.20/. Згідно розрахунку заборгованості по аліментам за виконавчим листом № 2-4051 від 10.02.2011 року Куп'янського міськрайонного суду Харківської області про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 800 грн., щомісячно, починаючи з 12.11.2010 року по 22.05.2014 року, розмір заборгованості становить 10216,13 грн. /а.с.149-150/. Розмір заборгованості сторонами не оспорюється. Спадкова справа № 40/2014 до майна померлого 22 травня 2014 року [PERSON] заведена 26 травня 2014 року приватним нотаріусом Купянського міського нотаріального округу Харківської області [PERSON] на підставі заяви [PERSON] про прийняття нею спадщини після смерті сина. Заява про прийняття спадщини [PERSON] [PERSON] від 13.06.2014 р. зареєстрована в Книзі обліку та реєстрації спадкових справ 02.07.2014 р. приватним нотаріусом Купянського міського нотаріального округу Харківської області [PERSON] 13.02.2015 р. видані свідоцтва про право на спадщину за законом на імя [PERSON] [PERSON] (р. № 91) та [PERSON] (р. №92) на 1/2 частку квартири, що знаходиться за адресою: Харківська обл., м. Купянськ, смт. Купянськ-Вузловий, вул. Гагаріна, буд. 12, кв. 27 /а.с.137-147/. Дель [PERSON], отримавши 03.03.2015 р. інформацію про заборгованість по аліментам, як кредитор спадкодавця, 05.03.2015 р. звернулася через свого представника за довіреністю від 07.10.2011 року № 3998 [PERSON], з вимогою (претензією) про обовязок спадкодавця до [PERSON], яка є спадкоємицею померлого [PERSON], в якій вимагає сплатити їй розмір заборгованості по аліментам. Ця вимога була одержана [PERSON] 11.03.2015 р. /а.с.12-13/. Згідно до ст. 608 ЦК України\~передбачено, що зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою. Зобов'язання припиняється смертю кредитора, якщо воно є нерозривно пов'язаним з особою кредитора. За положеннями\~ст. 1281 ЦК України\~спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. \~\~\~\~ Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. За змістом ст.\~1218, ч. 1 ст.\~1231 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. До спадкоємця переходить обовязок відшкодувати майнову шкоду (збитки), що була спричинена спадкодавцем. Передусім до спадкоємців переходить невиконане спадкодавцем зобовязання відшкодувати майнову шкоду та збитки. За коментаріями ст. 1231 ЦК України, це може бути шкода (збитки), що спричинені неналежним виконанням спадкодавцем договірних зобовязань, або та, що була спричинена ним іншим особам внаслідок пошкодження їх майна. Відповідно до ст. 1281 ч. 4 ЦК України, кредитор спадкодавця, який не предявив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою та третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Відповідно до ч. 2 ст. 1281 ЦК України, визначені нею строки є преклюзивними (присічними, обмежувальними) строками. Ці строки не призупиняються, не перериваються і не поновлюються. Сплив даних строків, згідно із законом, припиняє існування права вимоги позивача, як кредитора, внаслідок нездійснення\~\~свого права. З вище зазначеного вбачається, що позивачем не предявлено вимог до спадкоємців, що прийняли спадщину у встановлені законом строки, а тому кредитор позбавляється права вимоги. Третя особа по справі за уточненим позовом, [PERSON] [PERSON], є одночасно кредитором спадкодавця [PERSON] і його спадкоємцем, тобто їй достеменно було відомо як про час відкриття спадщини, так і про настання строку вимоги. Виходячи з положень ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю в межах вартості майна одержаного у спадщину. Кожен зі спадкоємців зобовязаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його долі у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Правило цієї статті стосується всіх спадкоємців. За наявності кількох спадкоємців кожен з них відповідає за борги спадкодавця пропорційно до одержаної ними частки у спадковому майні. Таким чином, вимоги кредитора повинні були б задовольнити всі спадкоємці, у розмірі, який відповідає частці у спадщини кожного з них, у даному випадку це мають бути відповідач [PERSON] та третя особа по справі [PERSON] [PERSON] спадкоємці померлого [PERSON] Позивачка [PERSON] з вимогою до відповідача протягом встановленого ст. 1281 ЦК України строку не пред'явила своїх претензійних вимог до спадкоємців боржника, як кредитор, що встановлено за матеріалами спадкової справи № 40/2014 [PERSON], наданих суду приватним нотаріусом [PERSON] Як пояснила позивачка [PERSON] у судовому засіданні, вона станом на 22 травня 2014 року знала про те, що [PERSON] на момент смерті мав перед нею заборгованість по аліментам. Про ці обставини свідчать і матеріали справи, а саме: заява [PERSON] від 22.05.2015 р. до начальника ВДВС Куп'янського МРУЮ Харківської області, в якій вона зазначає, що заборгованість щодо стягнення аліментів з [PERSON] станом на 01.05.2014 року склала 10100 грн. та просила прийняти відповідні заходи, про що повідомити її письмово /а.с.70/. З вище зазначеного вбачається, що позивачем не предявлено вимог до спадкоємців, що прийняли спадщину у встановлені законом строки, а тому кредитор позбавляється права вимоги. Предявляючи вимоги до відповідача позивач посилається на вимоги ч. 1 ст. 1231 ЦК України, відповідно яких, до спадкоємця переходять обовязки відшкодувати майнову шкоду (збитки), яка була завдана спадкодавцем. Відповідно до ч. 2\~ст. 22 ЦК України\~збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у звязку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Під упущеною вигодою слід розуміти доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене. В даному випадку мова йдеться не про реальні втрати особи, які вона зробила або зробить, а про ті доходи, які вона недоотримає внаслідок порушення її цивільного права. У цивільному праві підрозділяються зобов'язання з відшкодування збитків (шкоди): завданих договірною відповідальністю; зобов'язання з відшкодування збитку в результаті недоговірної відповідальності. Зобов'язання по відшкодуванню збитків (шкоди), заподіяних договірною відповідальністю, виникають з правомірного акту, наприклад, договору, односторонньої угоди. Зобов'язання з відшкодування збитку в результаті недоговірної відповідальності виникають з неправомірних актів, тобто з правопорушень. З листа Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ\~щодо застосування окремих норм цивільного законодавства\~від 26.07.2011 року вбачається, що згідно зі\~ст. 22 ЦК України, для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків потрібна наявність всіх чотирьох елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки, збитків, причинного звязку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Цивільно-правова відповідальність класифікується за двома критеріями: договірна та недоговірна. Договірна відповідальність настає у разі порушення договору однією із сторін. Позадоговірна відповідальність має місце у разі заподіяння шкоди чужому майну чи здоров'ю, а також в інших випадках заподіяння шкоди, якщо між заподіювачем шкоди і потерпілою стороною не існувало договірних правовідносин. Отже, збитки це грошова оцінка шкоди, яка має місце у разі неможливості відшкодування шкоди в натурі. При визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховують заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання (ст. 623 ЦК). Оскільки відшкодування збитків є мірою відповідальності, воно застосовується при наявності вини боржника. Упущена вигода відрізняється від реальних збитків тим, що реальні збитки характеризуються зменшенням наявного майна потерпілого (проведені витрати, знищення і пошкодження майна), а в разі упущеної вигоди наявне майно не збільшилося, хоча і могло б збільшитися, якби не правопорушення. Доходи, про які йдеться, фактично не отримані кредитором, але вони могли б бути отримані ним від нормальної експлуатації (використання) майна, на законній підставі і в межах певної верхньої „межі звичайних умов цивільного обороту, якби належним чином спадкодавець виконав обов'язок, що лежить на ньому. Іншою характерною межею упущеної вигоди можна назвати і те, що можливість її стягнення залежить від специфіки конкретних правовідносин, а саме: вона виникає тільки за умов комерційного використання майна і у відносинах некомерційних. Як свідчать матеріали цієї справи, позивачем не обґрунтовано яке відношення до збитків в розумінні\~ст. 22 ЦК України,\~\~позивач відносить заявлену до стягнення заборгованість по аліментам. Крім того, позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявність в діях (бездіяльності) повного складу цивільного правопорушення, а саме: понесення позивачем збитків, протиправної поведінки спадкодавця, його вини та причинно-наслідкового зв'язку між протиправною поведінкою і завданими збитками. Позивач у позовній заяві у судовому засіданні не визначила природу завданих збитків та порядок їх розрахунку, не зазначила, внаслідок яких дій чи бездіяльності заподіяно збитків, не визначено причинний зв'язок спричиненими збитками. Як було зазначено вище, аліментні зобовязання не входять до складу збитків. Таким чином, враховуючи викладені норми закону, суд не вбачає правових підстав для задоволення уточненого позову відповідно до тих його меж і формулювання позовних вимог, які обрав позивач.

Outcome: dismissed