overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

В червні 2014 [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], просила стягнути на її користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку відповідача щомісяця до повноліття дітей. В обґрунтування позовних вимог позивач посилалась на обставини ненадання відповідачем матеріальної допомоги належним чином, відсутність в нього постійного заробітку. У судове засідання сторони не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, до суду надали заяви в яких просили про розгляд справи у їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували у шлюбі з 30 червня 2006 року, від якого мають двох неповнолітніх синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які мешкають з матір'ю, достатньої матеріальної допомоги на утримання дітей відповідач не надає. Відповідач працездатний, має постійне місце роботи, відомостей про наявність на утриманні відповідача інших осіб матеріали справи не містять. За таких обставин суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісяця до досягнення повноліття старшим з них, і у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця до досягнення повноліття молодшою дитиною. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-24 00:00:00

В червні 2014 р. [PERSON] звернувся з позовною заявою про розірвання шлюбу до [PERSON] Вказував на те, що перебуває з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі з 1968 р. Від спільного проживання неповнолітніх дітей не мають. Подружні відносини припинились в зв'язку зі втратою поваги, взаєморозуміння, різних поглядів на життя. Посилаючись на вищевикладене, позивач просив шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, від нього надійшла заява з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, повідомлялась судом про розгляд справи належним чином, причини неявки суду не повідомила. Згідно Ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09.11.1968 р. Від спільного проживання неповнолітніх дітей не мають. Подружні відносини між сторонами припинені, спільного господарства вони не ведуть. Сім'я припинила своє існування остаточно, подальше її збереження неможливе. Майновий спір не заявлявся. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу можу бути пред'явлений одним із подружжя. З'ясувавши фактичні взаємини між подружжям, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами потрібно розірвати. На підставі ст.ст. 21, 24, 110, 112, 113 СК України та ст.ст.10, 60, 212, 214, 226 ЦПК України, суд -

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

В червні 2014 р. [PERSON] звернувся з позовною заявою про розірвання шлюбу до [PERSON]. Вказував на те, що перебуває з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі з 2001 р., мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] Подружні відносини припинились в зв'язку зі втратою поваги, взаєморозуміння, різних поглядів на життя. Посилаючись на вищевикладене, позивач просив шлюб розірвати. Відповідно до заяви, позивач просив про розгляд справи без його участі, підтримавши вимоги. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, повідомлялась судом про розгляд справи належним чином, причини неявки суду не повідомила. Згідно Ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 10.11.2001 р. Від спільного проживання мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] Подружні відносини між сторонами припинені, спільного господарства вони не ведуть. Сім'я припинила своє існування остаточно, подальше її збереження неможливе. Майновий спір не заявлявся, дитина проживає з відповідачкою відповідно до домовленості сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу можу бути пред'явлений одним із подружжя. З'ясувавши фактичні взаємини між подружжям, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами потрібно розірвати. На підставі ст.ст. 21, 24, 110, 112, 113 СК України та ст.ст.10, 60, 212, 214, 226 ЦПК України, суд -

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

В червні 2014 р. [PERSON] звернулась до суду із заявою про визнання недієздатною її доньки - [PERSON], [INFO] Свої вимоги мотивувала тим, що [PERSON] перенесла інфекційне захворбювання, яке призвело до порушення її нервової системи, зору, мови. В зв'язку з цим [PERSON] потребує постійної сторонньої допомоги. Всі обов'язки по утриманню та догляду за донькою виконує [PERSON] Посилаючись на вищевикладене, [PERSON] просила суд визнати [PERSON], [INFO], недієздатною, встановити над нею опіку та призначити її опікуном. [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала в повному обсязі. Представник Опікунської ради при департаменті праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради в судове засідання не з'явився, повідомлявся судом належним чином. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення заявниці, суд встановив наступне. Відповідно до Свідоцтва про народження [PERSON] є донькою [PERSON]. Згідно Довідки до Акту огляду МСЕК від 12.05.2014 р. [PERSON], [INFO], є інвалідом ІІ групи за загальним захворюванням, непрацездатна на час лікування. Як вбачається з матеріалів справи, догляд за [PERSON] здійснює її мати [PERSON] Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно Акту № 319 судово-психіатричної експертизи від 16.07.2014 р., [PERSON], [INFO], «страдает психическим органическим расстройством - деменцией, обусловленной вирусом иммунодефицита человека (ВИЧ) с 2014 года. По своему психическому состоянию она не может понимать значение своих действий и руководить ими». Відповідно до ст. 241 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклування чи опікуна. Відповідно до Подання Виконавчого комітету Миколаївської міської ради за вих. № 1426/020201-20/0914/14 від 20.06.2014 р., [PERSON] запропоновано призначити опікуном над [PERSON], [INFO] р.н., в разі визнання її недієздатною. Дослідивши матеріали справи, Акт судово-психіатричної експертизи та інші докази в сукупності суд вважає, що заявлені [PERSON] вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі ст. ст. 39, 41 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

В червні 2014 р. [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України - 24.08.1991 р. Вказувала на те, що вона народилась [INFO] р. в м. Миколаєві. З моменту свого народження та по теперішній час вона проживає на території України - в м. Миколаєві. З 1991 року вона проживає за адресою: [ADDRESS] Однак в зв'язку з тим, що станом на 24.08.1991 р. паспорт громадянина СРСР та інші особисті документи заявниці були викрадені, вона не мала можливості отримати паспорт громадянина України. Посилаючись на викладені обставини, [PERSON] просила встановити факт постійного проживання на території України на час проголошення незалежності - 24.08.1991р. Заявниця [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала в повному обсязі. Представник Ленінського РВ УДМС України в Миколаївській області вважав, що заява підлягає задоволенню. Вислухавши пояснення сторін, свідка, дослідивши матеріали справи, суд встановив . [PERSON] народилась [INFO] р. в м. Миколаєві. ЇЇ батьками є [PERSON], [PERSON]. По досягненню 16 років, 24.11. 1984 року, отримала паспорт, будучи зареєстрованою за адресою - [ADDRESS] Навчалась у Миколаївській вечірній школі № 5. Через те, що будинок за вказаною адресою було продано, знялася з реєстрації. Протягом 2001 - 2003 р.р. перебувала у місцях позбавлення волі на території України. Відповідно до Акту від 17.06.2014 р. та пояснень свідка [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] з 1991 року по теперішній час. Враховуючи вищевикладене, оцінюючи надані доказі у сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-12 00:00:00

В червні 2014 р. [PERSON] звернулась з вищевказаним позовом, в якому зазначає, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 20.04.2002 р. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу буде проживати разом з нею. Шлюбні відносини між нею та відповідачем фактично припинені з липня 2013 року, спільне життя не склалося, сумісне господарство не ведеться. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує, просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач, який у встановленому законом порядку повідомлявся про день, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, заперечень не надав. У відповідності до ст..224 ЦПК України, суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Перевіривши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію позивача, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, оскільки бажання [PERSON] розірвати шлюб відповідає її інтересам. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

В червні 2014 р. [PERSON] звернулась з позовною заявою про розірвання шлюбу до [PERSON]Вказувала на те, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 1990 р. Від спільного проживання мають неповнолітнього сина [PERSON], 1998 р.н. Подружні відносини припинились в зв'язку зі втратою поваги, взаєморозуміння, різних поглядів на життя. Посилаючись на вищевикладене, позивачка просила шлюб розірвати. Відповідно до заяви, позивач просила про розгляд справи без її участі, підтримала вимоги, не заперечувала проти заочного розгляду. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився , повідомлявся судом про розгляд справи належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно Ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 01.06.1990 р. Від спільного проживання мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] Подружні відносини між сторонами припинені, спільного господарства вони не ведуть. Сім'я припинила своє існування остаточно, подальше її збереження неможливе. Майновий спір не заявлявся, дитина проживає з позивачкою відповідно до домовленості сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу можу бути пред'явлений одним із подружжя. З'ясувавши фактичні взаємини між подружжям, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами потрібно розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі ст.ст. 21, 24, 110, 112, 113 СК України та ст.ст.10, 60, 212, 214, 226 ЦПК України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

В червні 2014 р. [PERSON] звернулась з позовною заявою про розірвання шлюбу до [PERSON]. Свої вимоги мотивувала тим, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 2012 р. Від спільного проживання неповнолітніх дітей не мають. Зазначала, що відповідач є громадянином Литовської Республіки, їх спільне проживання після одруження було нетривалим, оскільки [PERSON] виїхав за кордон, подружні відносини з позивачкою не підтримує, спільного господарства не веде. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Посилаючись на вищевикладене, [PERSON] просила шлюб розірвати. В судове засідання позивачка не з`явилась , повідомлялась судом про розгляд справи належним чином. Від неї надійшла заява з прохання розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом про розгляд справи належним чином. Згідно Ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 04.08.2012 р. Від спільного проживання неповнолітніх дітей не мають. Подружні відносини між сторонами припинені, спільного господарства вони не ведуть. Сім'я припинила своє існування остаточно, подальше її збереження неможливе. Майновий спір не заявлявся,. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу можу бути пред'явлений одним із подружжя. З'ясувавши фактичні взаємини між подружжям, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами потрібно розірвати. На підставі ст.ст. 21, 24, 110, 112, 113 СК України та ст.ст.10, 60, 212, 214, 226 ЦПК України, суд -

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

В червні 2014 р. [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги мотивувала тим, що вона та відповідач є батьками неповнолітньої доньки [PERSON], 1998 р.н., яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання доньки не надає. Посилаючись на вищевикладене позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1 000 грн. щомісячно, до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні позивачка [PERSON] заявлені вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] визнав позов частково. Не заперечує проти сплати аліментів, проте, оскільки має пенсію, вважає, що аліменти необхідно стягнути у розмірі 1/3 частини доходу. Вислухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO] Як вбачається з матеріалів справи та пояснень позивачки, неповнолітня [PERSON], 1998 р.н., проживає разом з матір'ю - [PERSON], за адресою: [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] працює та отримує пенсію, однак в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання доньки [PERSON] не надає. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані матеріально утримувати дітей до їх повноліття. Згідно зі ст.ст. 182, 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей тощо. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, суд може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. Оцінюючи надані докази та враховуючи, що відповідач має регулярний дохід, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої [PERSON] обґрунтовані, однак підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання доньки в розмірі 1/3 частки від всіх видів заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття. Розмір аліментів визначений судом з урахуванням матеріального положення сторін і не суперечить інтересам дитини. З відповідача, відповідно до ст. 88 ЦПК України, необхідно стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі ст.ст. 180, 182, 183 Сімейного Кодексу України і

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

В червні 2014 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування вимог зазначила, що на протязі останніх шести років їх спільне з відповідачем життя поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до припинення шлюбних відносин. Внаслідок діаметрально протилежних поглядів на шлюб та сім'ю між ними постійно виникають сварки, свідком яких нерідко стає їх дитина, що негативно впливає на її психологічний стан. За таких обставин вважає неможливим сумісне життя і збереження шлюбу. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала пославшись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] позов визнав, підтвердивши пояснення позивача Вислухавши сторони та дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23 червня 2005 р. (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 9). З пояснень сторін вбачається, що у подружжя відсутні спільні погляди на сім'ю та шлюб, взаємні почуття любові та взаєморозуміння, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. За час, наданий судом [PERSON] та [PERSON] для примирення, відновлення їх сімейних відносин не відбулося. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що між сторонами існує стійкий розлад подружніх стосунків і подальше збереження шлюбу, який не базується на паритетних засадах, порушує принцип його добровільності і суперечить інтересам позивача, що є підставою для його розірвання. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судові витрати, понесені у зв'язку зі сплатою судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

В червні 2014 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування вимог зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося, з часом вони стали чужими людьми, і діти стають свідками їх сварок. Позивач посилається на те, що подружні відносини між ними припинилися і збереження шлюбу неможливе. [PERSON] просила після розірвання шлюбу повернути їй дошлюбне прізвище [PERSON]. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, наполягала на розірванні шлюбу пославшись на те, що вона не кохає свого чоловіка, у зв'язку з чим збереження шлюбу суперечить її інтересам. Відповідач [PERSON] позов визнав вказуючи, що за такої позиції дружини він не вправі наполягати на збереженні шлюбу. Вислухавши сторони та дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 9 серпня 1997 р. (а.с. 14). Від шлюбу сторони мають трьох неповнолітніх дітей: дочок [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 15, 16, 17). Враховуючи пояснення сторін та визнання відповідачем позову суд вважає доведеним, що у подружжя відсутні спільні погляди на сім'ю та шлюб, взаємні почуття любові та взаєморозуміння, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи встановлені обставини та визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що між сторонами існує стійкий розлад подружніх стосунків і подальше збереження шлюбу, який не базується на паритетних засадах, порушує принцип його добровільності і суперечить інтересам позивача, що є підставою для його розірвання. Відповідно до вимог ст. 113 Сімейного кодексу України позивач, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище [PERSON]. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судові витрати, понесені у зв'язку зі сплатою судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

В червні 2014 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування вимог зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося по причині різних характерів та життєвих інтересів, у зв'язку з чим вони з серпня 2012 р. припинили шлюбно-сімейні відносини, проживають окремо, не ведуть спільного господарства, кожен має окремий бюджет. Позивач посилається на те, що сім'я фактично розпалася і примирення неможливе. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала пославшись на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] позов визнав підтвердивши, що з серпня 2012 р. їх шлюб існує лише формально. Вислухавши сторони та дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26 вересня 2009 р. (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с. 9). Враховуючи пояснення сторін та визнання відповідачем позову суд вважає доведеним, що у подружжя відсутні спільні погляди на сім'ю та шлюб, взаємні почуття любові та взаєморозуміння, що у серпні 2012 р. призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що між сторонами існує стійкий розлад подружніх стосунків і подальше збереження шлюбу, який не базується на паритетних засадах, порушує принцип його добровільності і суперечить інтересам позивача, що є підставою для його розірвання. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судові витрати, понесені у зв'язку зі сплатою судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved