overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-26 00:00:00

В травні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить: розірвати шлюб між нею та\~ відповідачем [PERSON]; залишити їй шлюбне прізвище\~ [PERSON]; стягнути з відповідача на її користь судові витрати по справі, понесені по сплаті судового збору. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 02.05.1993 року з відповідачем був укладений шлюб. Від даного шлюбу народилося двоє дітей, які на день звернення позивача до суду є повнолітніми. З 2012 року з відповідачем проживають окремо через його зневажливе ставлення до позивача як до людини та жінки, позивач підтримує подружні відносини з іншою жінкою, тому вважає, що їхня сімя розпалася остаточно і примирення між ними не можливе. Оскільки, відповідач не бажає розривати шлюб через органи РАЦС, тому звернулася до суду за захистом своїх сімейних прав. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, в позовній заяві просить розглядати справу без її участі (а.с.1 зворотна строна). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив розглянути справу без його участі. (а.с.13) В звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 02.05.1993 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб Виконавчим комітетом Довбиської селищної ради Баранівського району Житомирської області, актовий запис № 17, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб від 25.05.2007 року (а.с. 5). Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, миритися вона не бажає, відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу, клопотання про надання часу на примирення від сторін не надходило, сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, тому суд прийшов до висновку, що дана сім'я розпалась. Вказані обставини у своїй сукупності дають підстави для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-21 00:00:00

В травні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON]., в якому зазначила, що вони з відповідачем мають неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], які проживають з нею та знаходиться на її утриманні. Посилаючись на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обовязків по утриманню неповнолітніх дітей, позивач просить ухвалити рішення про стягнення з нього щомісячно аліментів на її користь на неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до досягнення дітьми повноліття. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до статті 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі\~ЦПК України) без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження. Згідно довідки про склад сімї, виданої Миропільською селищною радою Романівського району Житомирської області, діти відповідача та позивача проживають разом з останньою. Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України (далі СК України) на відповідача покладається обовязок утримувати\~своїх дітей\~ до\~ досягнення\~ ними повноліття. Частиною 3 статті 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з частиною 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 цієї ж статті визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач будь-яких доказів на підтвердження тієї обставини, що він виконує свої обовязки щодо утримання неповнолітніх дітей не надав. З огляду на викладене, суд прийшов до переконання про необхідність задоволення позову [PERSON] За змістом статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню\~ на користь держави судовий збір у розмірі, передбаченому статтею 4 Закону України «Про судовий збір».\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-25 00:00:00

В травні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому зазначила, що вони з відповідачем мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Посилаючись на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обовязків по утриманню неповнолітньої дитини, позивач просить ухвалити рішення про стягнення з нього щомісячно аліментів на її користь на неповнолітню дитину в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до досягнення дитиною повноліття. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до статті 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі\~ЦПК України) без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження. Згідно довідок про склад сімї, виданої Карвинівською сільською радою Романівського району Житомирської області, дитина відповідача та позивача проживає разом з останньою. Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України (далі СК України) на відповідача покладається обовязок утримувати\~свою дитину\~ до\~ досягнення\~ нею повноліття. Частиною 3 статті 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з частиною 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 цієї ж статті визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач будь-яких доказів на підтвердження тієї обставини, що він виконує свої обовязки щодо утримання неповнолітньої дитини не надав. З огляду на викладене, суд прийшов до переконання про необхідність задоволення позову [PERSON] За змістом статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню\~ на користь держави судовий збір у розмірі, передбаченому статтею 4 Закону України «Про судовий збір».\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-14 00:00:00

В травні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати, зареєстрований 8 травня 2004 року з відповідачем шлюб, посилаючись на те, що спільне життя з останнім не склалося, шлюбно-сімейні відносини фактично припинилися і збереження шлюбу суперечить її інтересам. В судове засідання сторони, які були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, не з'явилися, заявивши клопотання про розгляд справи за їх відсутності. При цьому позивач позовні вимоги підтримала повністю та просила позов задовольнити, а відповідач позов визнав. Відповідно до положень частини 4 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 8 травня 2004 року виконавчим комітетом Миропільської селищної ради Романівського району Житомирської області актовим записом № 5 було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем. Встановивши, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку про необхідність його задоволення. За змістом статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі, передбаченому статтею 4 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

В травні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 17 грудня 2014 року стягнуто з відповідача на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти у твердій грошовій сумі 551,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач просить збільшити розмір стягуваних аліментів до 1200 грн. щомісячно, посилаючись на погіршення її матеріального становища, збільшення віку сина, у звязку із чим виникають інші потреби. В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримала та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, однак подав заяву про слухання справи у його відсутності та вказав, що вимоги позову визнає частково у розмірі 1000 грн., оскільки не працює. Крім того, зазначив, що на даний час він перебуває у зареєстрованому шлюбі із [PERSON]. Від попереднього шлюбу у дружини є дитина, яка, на даний час, знаходиться на його утриманні. 22 жовтня 2018 року на адресу суду від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без її участі. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Судом обєктивно встановлено, що в зв'язку із збільшенням вікових потреб дитини, витрати, які несе мати на його утримання значно перевищують розмір сплачуваних відповідачем аліментів, в зв'язку з чим матеріальне становище позивача погіршується, а тому розмір стягуваних аліментів слід збільшити. При визначенні розміру аліментів судом враховується матеріальне становище сторін, а тому розмір аліментів слід збільшити до 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Суд відхиляє аргументи відповідача у справі щодо погіршення його матеріального становища внаслідок перебування на його утриманні двох дітей, а саме сина [PERSON], [INFO] (на момент винесення рішення судом останній досяг повноліття), а також фінансового забезпечення дитини його дружини [PERSON] (батьком якої відповідач не значиться). Відповідач не несе обовязку матеріального забезпечення вказаної дитини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-26 00:00:00

В травні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування\~позовних вимог\~позивачка зазначила,\~що 26\~червня 2004\~року вона\~уклала шлюб\~з відповідачем,\~який зареєстрований\~Красноармійським міським\~відділом реєстрації\~актів цивільного\~стану Донецького\~обласного управління\~юстиції, актовий запис № 158. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. На даний час вони мешкають окремо, подружнього життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Подальше спільне життя та збереження шлюбу стало суперечити її інтересам, тому вона вирішила розірвати шлюб. Позивач в підготовче судове засідання не зявилась, надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила справу розглянути за її відсутності. Відповідач у підготовче судове засідання не зявився, надав заяву, в якій позовні вимоги визнав, просив справу розглянути за його відсутність. Визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у звязку з чим судом ухвалено рішення про задоволення позову відповідно до ч.4 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України. Судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносини. Сторони перебувають\~у шлюбі,\~зареєстрованому 26\~червня 2004\~року Красноармійським\~міським відділом\~реєстрації актів\~цивільного стану\~Донецького обласного\~управління юстиції, актовий запис № 158. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON]ова [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинені у звязку з несумісністю характерів. Сторони мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Примирення між сторонами суд вважає недоцільним. За таких обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. У звязку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, згідно ч.1 ст.142 ЦПК України підлягає поверненню позивачці з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. ст.24, 104, 105, 110-112, 114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

В травні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказала, що 03.11.2007 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, від якого в них є двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки щодо ведення спільного господарства та виховання дітей. Вони стали чужими, втратили почуття любові і бажання проживати однією сім'єю. Відповідач не виявляє бажання спілкуватись з дітьми, зловживає спиртними напоями, коштів на утримання дітей не дає. Спільне господарство вони не ведуть, разом не проживають з 2016 року, тому позивач просить позов задоволити. В судове засідання позивач не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначила, що позов підтримує, примирення не відбулось, проти ухвалення рішення у підготовчому засіданні не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги визнає, примирення не відбулось, проти ухвалення рішення у підготовчому засіданні не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі, зареєстрованому 03.11.2007 року Водичківською сільською радою Хмельницького району, Хмельницької області, актовий запис №02. Від шлюбу вони мають двох дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Вказані обставини підтверджуються: свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]; свідоцтвами про народження серії [NUMBER], серії [NUMBER]. Спільне життя не склалось, сторони разом не проживають. Ухвалою суду від 26.06.2018 року сторонам надавався термін для примирення, яке не відбулось. Частиною 1 ст.24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позовні вимоги визнав та не заперечив проти розірвання шлюбу, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, приходить до висновку, що підстав для збереження сім'ї не вбачається, і шлюб між сторонами необхідно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-09 00:00:00

В травні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 22 січня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, посилаючись на те, що їх сім'я не може бути збережена. На обґрунтування своїх вимог зазначила, що від шлюбу з відповідачем мають сина [PERSON], [INFO], з квітня 2017 року не підтримують сімейних стосунків та проживають окремо. \~ \~ \~ \~Позивач, яка у встановленому порядку була оповіщена про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявилась. Відповідач, який у встановленому порядку був оповіщений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі та просив розглянути справу без його участі. \~ \~ \~ \~Оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 22.01.2014 був зареєстрований шлюб між [PERSON] (дошлюбне прізвище - Павленко) та [PERSON] Від спільного проживання сторони мають сина [PERSON], [INFO]. З квітня 2017 року сторони не підтримують шлюбні стосунки та проживають окремо. Дані обставини визнані сторонами та підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: свідоцтвом про шлюб серії І-БВ №118994 від 22.01.2014 (а.с.5); свідоцтвом про народження дитини серії І-БВ №223853 від 28.05.2014 (а.с.6). З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя неможливе, а збереження шлюбу суперечить їх інтересам. За таких обставин та враховуючи те, що відповідно до ст. 206 ЦПК України визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав і свобод сторін та інших осіб, суд приймає визнання позову і вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~На підставі ст. 104, 105, 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ В травні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що їх сімейне життя не склалося, шлюбні відносини між подружжям припинені, сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Сторони в підготовче засідання не зявились. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Позивач подала до суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримала та просила справу слухати у її відсутності. Відповідач подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю та просив слухати справу у його відсутності. За таких обставин, суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що сторони з 25 травня 2002 року перебувають в зареєстрованому шлюбі (а.с. 6). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що сімя сторін розпалась і зберегти її неможливо. \~ \~ \~ \~ На підставі ст. ст. 104, 105 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-02 00:00:00

В травні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Печанівської сільської ради Романівського району Житомирської області, в якому зазначила, що 16 червня 2009 року померла її мати [PERSON], внаслідок\~ чого відкрилася спадщина. Посилаючись на те, що\~ вона є спадкоємцем [PERSON], однак, у встановлений законом строк вона не подала нотаріусу заяву про прийняття даної спадщини, оскільки не знала про існування заповіту, позивач просить визначити їй додатковий строк для подачі такої заяви.\~ В підготовче засідання учасники справи, які\~ були належним чином повідомлені про час і місце його проведення, не зявилися, заявивши клопотання про розгляд справи за їх відсутності. При цьому\~позивач позовні\~вимоги підтримав повністю та просив позов задовольнити, а відповідач позов визнав. Відповідно до положень частин 3, 4 статті 200, частини 4 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), за результатами підготовчого провадження у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Статтями 1269, 1270 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право подати у шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини. Відповідно до статті 1272 частини 3 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про необхідність їх задоволення. За змістом частини 1 статті 142 ЦПК України, суд повертає позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову.

Outcome: approved