Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

До Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області звернувся [PERSON] з позовом до Першотравенської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що [INFO] року померла мати позивача, [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно - земельна ділянка площею 6,300 га на території Першотравенської сільської ради, яка належала матері на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER]. 14 листопада 2008 року мати склала заповіт, яким заповіла усе своє майно позивачу. Після смерті матері позивач звернувся до нотаріуса з метою оформлення спадщини, проте нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю оригіналу державного акту на право приватної власності на землю. Позивач звертався до Відділу Держгеокадастру у Верхньодніпровському районі для отримання дубліката державного акту, проте у видачі дубліката йому було відмовлено у зв'язку з тим, що правовстановлюючий документ може бути виданий тільки власнику земельної ділянки. У зв'язку з чим позивач просив суд визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 6,300 га на території Новомиколаївської селищної в порядку спадкування після смерті матері, [PERSON], яка померла [INFO] року. В судове засідання позивач не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Верхньодніпровська державна нотаріальна контора, в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд справи без її участі. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, [PERSON], в судовому засіданні суду пояснила, що вона також є спадкоємцем після смерті [PERSON], проте вона до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не зверталася, проти задоволення позову та визнання права власності за її братом, [PERSON], вона не заперечувала. Із заявами про встановлення додаткового строку для прийняття спадщин, оспорювання заповіту на ім'я [PERSON] вона не зверталася та спору з цього приводу не має. їй також не відомо, де оригінал державного акту на земельну ділянку. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, [PERSON], в судовому засіданні суду пояснив, що він також є спадкоємцем після смерті [PERSON], проте із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса він не звертався. Про існування заповіту він не знав, проте оспорювати його він не має наміру. Проти задоволення позову заперечував. Суд, вислухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.5). [PERSON] є матір'ю позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] (а.с.6). На час своєї смерті [PERSON] мала у власності земельну ділянку на території Першотравенської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області площею 6,300 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER], виданий 26 листопада 2001 року (а.с.8) та довідкою Управління Держгеокадастру у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області від 24 березня 2016 року, відповідно до якої на ім'я [PERSON] дійсно виготовлявся та видавався державний акт на право приватної власності на землю [NUMBER] (а.с.10). Після смерті матері [PERSON] звернувся до Верхньодніпровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину (а.с.36). Згідно з довідкою Першотравенської сільської ради від [INFO] року на день своєї смерті [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] разом з [PERSON] (а.с.45). За життя, 14 листопада 2008 року, [PERSON] склала заповіт, яким заповіла все своє майно [PERSON] (а.с.7). Згідно з довідкою Першотравенської сільської ради від [INFO] року вказаний заповіт не змінювався та не скасовувався (а.с.45). Інші спадкоємці за законом або заповітом до нотаріуса з метою оформлення права на спадщину не зверталися, тому вважаються такими, що не прийняли спадщину. Таким чином єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину, після смерті [PERSON] є її син, [PERSON], який прийняв спадщину шляхом звернення із заявою до нотаріуса у встановлений законом строк. Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки йому було відмовлено у зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на нерухоме майно, про що 1 лютого 2016 року державним нотаріусом було винесено відповідну постанову (а.с.13). Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки судом встановлено, що на день смерті [PERSON] мала у власності земельну ділянку на території Першотравенської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області загальною площею 6,300 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, [PERSON] прийняв спадщину після її смерті, то до позивача перейшло право власності на дане нерухоме майно, проте його право не визнається, а тому заявлені позовні вимоги є законними та обґрунтованими та позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved