Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

В суд звернулося публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі - ПАТ «Універсал Банк») із позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору в загальній сумі 10870, 61 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ на 12.03.2014р. становить 101069, 46 грн. Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що 27 листопада 2007р. між [PERSON] та ВАТ «Банк Універсальний» (правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк») укладено кредитний договір №019-2914/840-0022, згідно якого відповідачем було отримано в кредит кошти в сумі 30495 доларів США зі сплатою 12, 45% річних та датою остаточного погашення - 10.11.2037р. Позичальник не виконує обов'язки, покладені на нього кредитним договором, кредит та проценти за користування коштами не повертає. Тому, у відповідача виник обов'язок повністю повернути кредит та сплатити нараховані проценти, незалежно від настання строку виконання зобов'язання. Станом на 12.03.2014р. загальна сума заборгованості відповідачів перед позивачем становить 10870, 61 доларів США (еквівалент 101069, 46 грн.), з яких: 188, 29 доларів США прострочена заборгованість по тілу кредиту, 9260,34 доларів США сума дострокового стягнення кредиту, 1305,82 доларів США заборгованість за відсотками, 116,16 доларів США заборгованість по підвищених відсотках. Для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором позивачем було укладено з [PERSON] договір поруки від 27.11.2007р. [PERSON] поручилася солідарно відповідати за належне виконання [PERSON] взятих на себе зобов'язань, що виникли з кредитного договору. Відповідач [PERSON] заклала зустрічний позов до ПАТ «Універсал Банк» про визнання договору поруки №019-2914/840-0022-Р від 27.11.2007р. припиненим. Зустрічний позов обґрунтовується тим, що [PERSON] не згідна із заявленими до неї, як до поручителя, вимогами про солідарне стягнення заборгованості по кредитному договору №019-2914/840-0022 від 27.11.2007р. Підставою припинення поруки вважає те, що ПАТ «Універсал Банк» без згоди поручителя змінив умови основного зобов'язання, оскільки починаючи із 15.07.2008р. підвищив базову процентну ставку із 12, 45% до 13, 45% річних, а підвищену процентну ставку визначив - 40, 35% річних, чим збільшив обсяг відповідальності [PERSON] В судовому засіданні представник позивача Федорчук О.В. позовні вимоги підтримав повністю. Зустрічного позову не визнав. Надав суду пояснення, що близькі за змістом до обґрунтувань у позовній заяві. Посилався на те, що з боку позичальника систематично має місце порушення зобов'язань, тому вирішено подати позов про стягнення коштів достроково. Заперечуючи проти зустрічного позову представник позивача покликався на те, що поручитель знала про умови кредитного договору, згідно з якими банк вправі збільшувати проценти за користування кредитними коштами і поручилася за виконання позичальником своїх зобов'язань у повному обсязі, як існуючих, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Але банк не скористався правом на підвищення процентів за користування коштами і, як видно із розрахунку заборгованості, відсоткова ставка по кредиту [PERSON] не піднімалася. Просив позов про солідарне стягнення заборгованості з відповідачів задовольнити, а в зустрічному позові відмовити. Представник відповідачів [PERSON] заявив, що відповідачі не визнають заявленого ПАТ «Універсал Банк» позову. При цьому пояснював, що відповідач [PERSON] визнає і не оспорює зазначені в позові суму і розмір заборгованості по тілу кредиту та відсотках. Однак, він вважає заявлений позов передчасним, так як кредит надавався на строк до 2037 року і в теперішній час уже понад 2/3 частини кредиту погашені. Прострочена заборгованість по платежам є незначною, тому він проти дострокового стягнення кредитних коштів. Представник [PERSON] підтримав поданий зустрічний позов [PERSON] Посилався на те, що позивач у односторонньому порядку без згоди поручителя підвищив процентну ставку по кредиту, про що надіслав позичальнику відповідні листи. Однак, формуючи розрахунок заборгованості по кредиту, позивач зорієнтувався на те, що у такому разі припиняється порука і, щоб не втрачати забезпечення зобов'язання, склав розрахунок заборгованості, виходячи із процентної ставки, вказаної в договорі. Представник зазначав, що квартира, яка була предметом іпотеки, продана, що, на його думку, теж приводить до збільшення обсягу відповідальності поручителя, не дивлячись на те, що [PERSON] надавала згоду на відчуження квартири. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися. Суд, заслухавши пояснення представників позивача і відповідачів, дослідивши та оцінивши в сукупності докази у справі, приходить до висновку про задоволення позову ПАТ «Універсал Банк» частково: тільки в частині вимог до [PERSON], а також про задоволення зустрічного позову [PERSON] Згідно із ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 1054 ч.1 ЦК встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 27 листопада 2007р. між [PERSON] та ВАТ «Банк Універсальний», правонаступником якого, згідно із п.1.1 Статуту є ПАТ «Універсал Банк», укладено кредитний договір №019-2914/840-0022, за умовами якого відповідачем [PERSON] було отримано в кредит кошти в сумі 30495 доларів США зі сплатою 12, 45% річних. Строк кредитування - до 10.11.2037р. Повернення кредиту та сплата відсотків повинні були здійснюватися згідно відповідного графіка погашення (додаток №2), узгодженого сторонами кредитного договору. Відповідач [PERSON] допустив неналежне виконання умов договору щодо своєчасної сплати по кредиту та відсотках, що підтверджено детальним розрахунком, наданим позивачем. Представник [PERSON] цієї обставини не оспорює і визнає розмір заборгованості, відповідно до розрахунку банку. Згідно із пунктом 1.1.1 кредитного договору передбачено, що за користування коштами понад встановлений строк (або терміни погашення) нараховується процентна ставка в розмірі 37, 35% річних (підвищена процентна ставка). Відповідно до норми ст.1050 ч.2 ЦК, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно поданого позивачем розрахунку станом на 12.03.2014р. заборгованість за кредитним договором відповідача [PERSON] в загальній сумі складає 10870, 61 доларів США (еквівалент 101069, 46 грн. станом на дату розрахунку), з яких: 188, 29 доларів США прострочена заборгованість по тілу кредиту, 9260,34 доларів США сума дострокового стягнення кредиту, 1305,82 доларів США заборгованість за відсотками, 116,16 доларів США заборгованість по підвищених відсотках. З розрахунку також видно, що починаючи із листопада 2013р. наростає прострочення по погашенню тіла кредиту, а за відсотками - з березня 2013р. В той же час, суд вбачає, що, якщо по офіційному курсу валют станом на 12.03.2014р. (100 доларів США =929,75 грн.) перерахувати 10870, 61 доларів США у гривні, то отримаємо 101069,49 грн, а не 101069, 46 грн., тому в цій частині розрахунок коригується судом. Зазначений розрахунок досліджений і перевірений судом, не оспорений стороною відповідача щодо правильності розрахунків, тому суд приймає його як доказ, що дає підставу для присудження із [PERSON] заявлених платежів, у тому числі й суми дострокового погашення по тілу кредиту, у зв'язку із простроченням сплати чергових платежів по кредиту (ст.1050 ч.2 ЦК). Доводи представника відповідачів про передчасність заявлення позову у зв'язку із невеликою сумою прострочення, не ґрунтуються на законі і не можуть бути підставою для відмови в позові. В суді не доведено наявності достатніх підстав для покладення цивільної відповідальності на поручителя [PERSON] по договору поруки №019-2914/840-0022-Р від 27.11.2007р., укладеному із ВАТ «Банк Універсальний». Так, відповідно до ст.559 ч.1 ЦК порука припиняється у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Представником відповідача подано до суду копії документів та надано їх для огляду суду, з яких вбачається зміна зобов'язання по кредитному договору. Зокрема, у листі (без дати) ВАТ «Універсал Банк» повідомив позичальнику [PERSON] про те, що банк вимушений змінити відсоткову ставку і, починаючи із 15 липня 2008р. нарахування на залишок кредиту буде здійснюватися за таких умов: базова процентна ставка - 13, 45% річних, підвищена процентна ставка - 40, 35% річних. Далі, у листі того ж адресанта тому ж адресату від 16.07.2008р. вказано про те, що банк був вимушений змінити процентну ставку на іпотечний кредит та, починаючи із 15 липня 2008р. нарахування відсотків на залишок кредиту здійснюється за тих же умов, що вказано у вищенаведеному попередньому листі. Тут же банк пише, що наступний платіж позичальника буде повідомлений у новій виписці, що буде йому надіслана. Із наданої до суду копії виписки з рахунку позичальника видно, що до 10.12.2008р. та наступні найближчі місяці він мав сплачувати відсотки по кредиту за нововстановленою відсотковою ставкою. Проаналізувавши системно усі три зазначених документи, суд визнає не спроможними заперечення представника позивача про те, що рішення про підвищення відсотків за кредитом [PERSON] не приймалося. Такі твердження представника позивача абсолютно спростовуються змістом вищезгаданого листа банку від 16.07.2008р. (підписаному двома членами правління банку та скріпленому печаткою), у якому постфактум повідомлено у теперішньому часі про збільшення розміру процентної ставки по кредиту з 15.07.2008р. Та обставина, що перший лист банку та виписка із рахунку не підписані працівником банку чи іншою уповноваженою особою, не змінює суті обставин, що склалися, оскільки зміст цих двох документів узгоджується із листом банку від 16.07.2008р., до оформлення якого зауважень у представника позивача не виникає. Правомірність збільшення процентної ставки у описаний вище спосіб не є предметом судового розгляду, тому з цієї точки зору судом не розглядається. Отже, із наведеного, суд приходить до однозначного висновку, що позивач, без узгодження із поручителем [PERSON], прийняв рішення про збільшення процентної ставки по кредиту [PERSON] із 15.07.2008р., що відповідно змінює основне зобов'язання, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя. Та обставина, що у подальшому банк відмінив своє рішення про збільшення процентної ставки чи прийняв інше рішення - про зменшення процентної ставки (і якими мотивами при цьому керувався), та сформував розрахунок заборгованості по кредиту, виходячи із первинної договірної процентної ставки, значення для вирішення справи не має, оскільки порука вже є припиненою із 15.07.2008р. Ці обставини суд покладає в основу для задоволення зустрічного позову [PERSON] та визнання поруки припиненою. Судові витрати позивача підлягають присудженню із відповідача [PERSON] в сумі 1010, 69грн., оскільки позовні вимоги до нього задоволені повністю.

Outcome: partial