Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-14 00:00:00

В серпні місяці 2018 року позивач ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» звернувся до суду з позовними вимогами до Першого Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області про звільнення майна з-під арешту. Ухвалою суду від 31.08.2018 року відкрите спрощене позовне провадження за позовом ТОВ «ФК» Дніпрофінансгруп» з викликом сторін до судового засідання. 14.11.2018 року до суду від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог і у якості відповідачів позивач залучив в заяві [PERSON] і [PERSON] , а відділ ДВС зазначив як третю особу без самостійних вимог. До сьогоднішнього судового засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності і до заяви додав у якості доказу рішення Малиновського райсуду м. Одеси від 26.11.2018 року, ухвалене по справі за позовом [PERSON] про визнання частково недійсним договору купівлі-продажу, визнання прав та обов`язків покупця. Відповідачі і представник третьої особи до суду не з`явились, про час слухання справи сповіщені, відзив на позов, пояснення не надали. Суд вивчив матеріали справи і встановив наступне: 18.04.2008 року ПАТ «Банк Форум» і [PERSON] уклали кредитний договір №0054\\08\\08-КЕ, за умовами якого Банк відкрив [PERSON] кредитну лінію на споживчі цілі з лімітом у розмірі 40000 дол. США строком до 18.04.2013 року зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 15% річних. 18.04.2008 року ПАТ «Банк Форум» і [PERSON] уклали іпотечний договір, за умовами якого [PERSON] виступив майновим поручителем за [PERSON] і у якості забезпечення виконання [PERSON] зобов`язань за кредитним договором [PERSON] . передав Банку в іпотеку квартиру [ADDRESS] , що належить іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від15.12.2007 року. 04.10.2017 року ПАТ «Банк Форум» і ТОВ «ФК» Дніпрофінансгруп» уклали договір №754-Ф про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, за умовами якого до фінансової компанії перейшло право вимоги за кредитним договором №№0054\\08\\08-КЕ від 18.04.2008 року. 04.10.2017 року ПАТ «Банк Форум» і ТОВ «ФК» Дніпрофінансгруп» уклали договір про відступлення прав за іпотечним договором від 18.04.2008 року. Позивач у заяві стверджує, що позичальник [PERSON] не виконує належним чином свої зобов`язання за кредитним договором (своєчасно не повертає кредитні кошти і не сплачує відсотки за користування кредитом), внаслідок чого виникла заборгованість. ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» прийняло рішення про звернення стягнення на іпотечне майно і при оформленні документів з`ясувало наявність арешту на квартиру [ADDRESS], що був накладений Першим Київським ВДВС ОМУЮ постановою від 30.06.2010 року. ТОВ «ФК» Днапрофінансгруп» вважає свої права як іпотеко держателя і позичальника порушеними, тому звернувся до суду з цим позовом і вимагає звільнити з-під арешту іпотечне майно у вигляді квартири [ADDRESS], що був накладений постановою Першого Київського ДВС ОМУЮ від 30.06.2010 року. На обґрунтування своїх вимог позивач посилається на договір іпотеки, договір відступлення права вимоги за кредитним договором, нотаріально посвідчений договір про відступлення прав за іпотечним договором, витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності з актуальною інформацією про державну реєстрацію іпотеки і актуальною інформацією про державну реєстрацію обтяжень, рішення Малиновського райсуду м. Одеси від 26.11.2018 року про відмову [PERSON] в задоволенні позову до [PERSON] , третя особа ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» про визнання частково недійсним договорукупівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 15.12.2007 року. Зазначеним судовим рішенням встановлено, що [PERSON] - син [PERSON] помер [INFO] року. Дослідивши надані до позову докази і наведені у позові доводи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно зі ст. 512 ЦК України, кредитору зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав,якщо інше не встановлено договором або законом. За положеннями статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Порядок задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки передбачений у розділі V Закону України «Про іпотеку».Зокрема, частиною першою статті 33 Закону України «Про іпотеку» в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. При цьому за змістом частини шостої статті 3 Закону України «Про іпотеку» в редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин (договір іпотеки від 2008 року) у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Відповідно до частини сьомої статті 3 Закону України «Про іпотеку» пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Отже, відповідно до чинного законодавства, ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» має право одержати задоволення своїх вимог за рахунок майна, яке перейшло в іпотеку на підставі Договору Іпотеки. Однак, ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» об`єктивно не має можливості реалізувати своє право на задоволення вимог шляхом продажу переданого йому іпотечного майна, у зв`язку з наявним арештом, накладеними на нерухоме майно, а саме: квартиру [ADDRESS] . Відповідно до ч.2 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація обтяжень здійснюється на підставі: встановленої законом заборони користування та/або розпорядження нерухомим майном; рішень судів, що набрали законної сили; ухвали слідчого судді, суду, постанови державного виконавця про накладення арешту на нерухоме майно; накладення заборони на відчуження нерухомого майна нотаріусом; рішення органу місцевого самоврядування про віднесення об`єктів нерухомого майна до застарілого житлового фонду; інших актів відповідних державних органів та посадових осіб згідно із законом; договорів, укладених у порядку, встановленому законом. Згідноп.2Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 03червня2016року«Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику(речове право на чуже майно). Згідно правової позиції Верховного суду (Постанова ВС від 16.05.2018 року по справі за №338\\1118\\16-ц), іпотекодержатель має право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із іпотечного майна у разі звернення стягнення на це майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями. В даному випадку позивач є іпотекодержателем квартири за умовами іпотечного договору від 18.04.2008року, наявність арешту за постановою державного виконавця на іпотечне майно є перешкодою для позивача реалізувати свої права, визначені ЗУ «Про іпотеку» і умовами іпотечного договору щодо звернення стягнення на іпотеку. Відновлення порушеного права можливе шляхом звільнення квартири з-під арешту.

Outcome: approved