Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

В січні 2016 року позивачка звернулась до суду з даним позовом, який мотивувала тим, що в [INFO] помер її чоловік - [PERSON], з яким вони починаючи з 23.10.2006 по 23.07.2011 проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу. Під час їх спільного проживання, в результаті спільної праці та за спільні кошти членів сім'ї позивачки та спадкодавця, позивачка та спадкодавець набули у спільну сумісну власність квартиру [ADDRESS] та автомобіль - ToyotaCamry, 2007 року випуску, сірого кольору, номер шасі - [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER]. З урахуванням уточнених позовних вимог, позивачка просить суд визнати за нею право спільної сумісної власності в ідеальних по 1/2 частках квартири [ADDRESS] та право спільної сумісної власності в ідеальних по 1/2 частках транспортного засобу легкового седану-В ToyotaCamry, 2007 року випуску, сірого кольору, номер шасі (кузова, рами) - [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], набутих під час спільного проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу із [PERSON], зареєстрованих на його ім'я, а також внести зміни до свідоцтв про право на спадщину за законом від 26.11.2015 під реєстраційним номером 4-1368 (на бланку [NUMBER]) та від 26.11.2015 року під реєстраційним номером 4-1366 (на бланку [NUMBER]), виданих на ім'я відповідачів, а саме, в абзаці другому після слів «Спадщина, на яку в указаній частці видано це свідоцтво, складається з:» та перед словом «автомобіля» доповнити текстом наступного змісту: «половини (1/2 частини)». В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали в повному обсязі, з врахуванням уточнень та пояснень наданих в судових засіданнях. Позивачка пояснила, що з осені 2006 року до моменту одруження, проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу з спадкодавцем - [PERSON]. З осені 2006 року вона разом з спадкодавцем проживали вдома у її батьків, з 2007 року по 2008 рік вони проживали у Києві в квартирі, яка належить рідній сестрі спадкодавця - [PERSON], а з січня 2008 року по липень 2010 року у гуртожитку Міжрегіонального центру професійної перепідготовки військовослужбовців звільнених у запас (місто Київ). Позивачка та спадкодавець разом гостювали у родичів та друзів, відпочивали на морі, за спільні кошти придбали спірну квартиру та автомобіль. Батьки позивачки надали їй кошти для придбання спірного майна. На запитання суду та осіб, які беруть участь у справі, позивачка пояснила, що більшу частину коштів на придбання спірного майна надали її батьки, проте вони вирішили оформити спірне майно (в тому числі нерухомість) не на позивачку, а на спадкодавця. У всіх квитанціях про придбання спірного майна спадкодавець вказаний платником, квитанції підписував також він. Позивачці невідомо, чи надавали відповідачі матеріальну допомогу спадкодавцю, в тому числі з метою придбання спірного майна. Позивачка вносила оплату за її проживання із спадкодавцем в гуртожитку Міжрегіонального центру професійної перепідготовки військовослужбовців звільнених у запас (місто Київ), спільно з спадкодавцем здійснювала ремонт їх кімнати у вказаному гуртожитку. В судовому засіданні відповідачі та їх представник - [PERSON] позов не визнали, просили суд у задоволенні позову відмовити. Представник відповідачів - [PERSON] пояснила, що [INFO] помер син відповідачів - [PERSON], після його смерті відкрилась спадщина на спірне майно, а також майнові права на об'єкт інвестування - нерухомість. Позивачка та спадкодавець почали проживати однією сім'єю після укладення шлюбу. З жовтня 2006 року по травень 2011 року включно, позивачка та спадкодавець зустрічались, періодично ночували разом,проживали окремо,між ними були теплі стосунки, вони разом гостювали у родичів та друзів, відпочивали на морі. Спадкодавець до моменту працевлаштування у 2008 році, перебував на повному утримані відповідачів (батьків), власного доходу не мав. Відповідачі є забезпеченими людьми, оплатили навчання спадкодавця у вищому навчальному закладі, придбали для спадкодавця за його життя спірне майно, а також 3 автомобілі, постійно допомагали йому матеріально. 01.04.2008 спадкодавець влаштувався на роботу, його дохід був малий, коштів на задоволення його основних потреб не вистачало, тому батьки продовжували допомагати йому матеріально. З вересня 2007 року по березень 2011 року спадкодавець проживав окремо від позивачки, разом зі своєю рідною сестрою - [PERSON] та її чоловіком - [PERSON] у квартирі [ADDRESS]. Вказана квартира належить рідній сестрі спадкодавця. Спадкодавець ніколи з позивачкою в гуртожитку не проживав. Спірне майно набуте спадкодавцем за кошти, які належали йому та відповідачам, тому воно оформлене на ім'я спадкодавця. Ні позивачка, ні її батьки матеріальної участі у придбанні спірного майна не приймали. З травня - червня 2011 року спадкодавець та позивачка почали проживати у спірній квартирі. Вважає, що даний позов є спробою позивачки отримати право на більшу частину спадкового майна, шляхом визнання цього майна спільною сумісною власністю. На запитання суду та осіб, які беруть участь у справі, представник відповідачів - [PERSON] додатково пояснила,що 05.11.2010 спадкодавець за кошти відповідачів (5600,00 дол. США) та власні кошти придбав спірний автомобіль, який 23.02.2011 поставив на облік за місцем проживання відповідачів. Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON] (т.1 а.с.82). Згідно свідоцтва про смерть, виданого 04.03.2015 року та матеріалів спадкової справи №177/2015 від 04.04.2015 року, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на наступне майно: однокімнатну квартиру [ADDRESS], загальною площею - 45,5 кв.м. та легковий автомобіль ToyotaCamry (Тойота Камрі), 2007 року випуску, сірого кольору, номер шасі - [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER]. Спадкоємцями після смерті [PERSON] є позивачка та відповідачі Спадкодавець з 19.09.1995 по день його смерті був зареєстрований разом з відповідачами за адресою: [ADDRESS] що підтверджується довідкою від 15.02.2016 року, виданою МК ВЖРЕП №7 та домовою книгою №4314/95 (т.1 а.с.177-180). Згідно з довідкою від 27.10.2015 року та паспортом позивачки, остання до квітня 2014 року була зареєстрована за адресою: [ADDRESS], а з 12.05.2014 до теперішнього часу за адресою: [ADDRESS] (т.1 ас.10-11, 137). На підтвердження факту проживання позивачки у гуртожитку Міжрегіонального центру професійної перепідготовки військовослужбовців звільнених у запас (місто Київ), позивачка надала суду одну квитанцію до прибуткового касового ордера серії 12АААЛ №288061 від 04.02.2009. Проте, вказана квитанція не містить відомостей про повне ім'я особи, яка внесла кошти за гуртожиток (02.03.2009) та інші ідентифікуючі її ознаки, отже відповідно до положень ст.57 ЦПК України даний доказ є неналежним. Разом з тим, в період з вересня 2007 року по березень 2011 року спадкодавець проживав разом з [PERSON] (рідною сестрою) та [PERSON] (колишнім чоловіком рідної сестри) в квартирі [ADDRESS], що підтверджується довідкою №193 від 23.02.2016 року, виданою Житлово-експлуатаційним товариством з обмеженою відповідальністю «Оселя» та довідкою №59 від 09.03.2016 року, виданою Святошинським управлінням поліції ГУ НП в м. Києві за результатами перевірки (т.1 а.с.181,184) Вищевказана квартира, належить рідній сестрі спадкодавця - [PERSON], що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 06.04.2006 року та витягом з державного реєстру правочинів від 06.04.2006 ( т.1 а.с. 155,156). З трудової книжки спадкодавця та довідки про доходи від 15.02.2016 вбачається, що в період з 01.04.2008 по 05.06.2008, з 09.07.2008 по 31.10.2014 він працював в ТОВ «Торговому домі «Манташов» (м. Київ) на посаді водія, в період набуття спірного майна отримував заробітну плату в розмірі від 700,00 грн. до 2500,00 грн. (т.1 а.с.25,189) 18.06.2007 року спадкодавець був зареєстрований фізичною особою - підприємцем, вид діяльності - перевезення пасажирів легковим автотранспортом до 4-х пасажирських місць без залучення найманої праці, що підтверджується свідоцтвами серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (т.1 а.с.23,24).Відомості про отримання спадкодавцем доходу від зайняття підприємницькою діяльністю сторони не надали. З листа від 26.02.2016 року, наданого ПАТ КБ «Приватбанк» вбачається, що рідна сестра спадкодавця - [PERSON] в 2006 році отримувала від відповідача - [PERSON] грошові перекази на загальну суму - 103000,00 доларів США. 14.05.2008 року спадкодавець спільно з відповідачами, [PERSON], [PERSON] продали [PERSON], належну їм квартиру [ADDRESS] що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 14.05.2008 року, посвідченим приватним нотаріусом Бердичівського міського нотаріального округу Богатирчуком А.М., зареєстрованим в реєстрі за №2477. Згідно з розпискою від 14.05.2008 року, за придбання вказаної квартири сплачено - 47000,00 доларів США. Згідно з свідоцтвом №8 від 02.04.2009 року до договору про участь у Фонді фінансування будівництва виду А №16-64/ФО64 від 16.05.2008 року, [PERSON] сплатив ТОВ «Фінансовій компанії «Конгрес Ріал ІстейтФінанс» - 454 388,00 гривень за придбання об'єкта інвестування - спірної квартири (т1 а.с.21). Згідно з актом прийому-передачі квартири інвестору від 19.01.2010 року, складеним та підписаним між Акціонерним товариством холдинговою компанією «Київміськбуд» та спадкодавцем, останній сплатив 100% вартості та прийняв спірну квартиру [ADDRESS]. Загальна дійсна вартість квартири складає - 454 388,00 гривень (т.1 а.с.20) Сторони визнали, що всі квитанції щодо оплати та фінансування будівництва вищевказаного об'єкту інвестування (спірної квартири), видані на ім'я спадкодавця та підписані ним, отже відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України, вказані обставини не підлягають доказуванню. Право власності спадкодавця на спірну квартиру, підтверджується свідоцтвом від 15.02.2010 року, виданим Головним управлінням житлового забезпечення Виконавчого комітету Київської міської ради (наказ Головного управління житлового забезпечення №106-С/КІ від 01.02.2010 року), зареєстрованим в Київському МБТІ 17.02.2010 року у реєстрову книгу №628-49 за реєстровим №46044 (т.1 а.с.19) Витрати на проведення ремонтних робіт у спірній квартирі, придбання в зазначену квартиру будівельних матеріалів, техніки та меблів несли відповідачі та спадкодавець, що підтверджується договором купівлі - продажу від 19.04.2010, гарантійним талоном від 19.05.2010, гарантійним талоном від 05.07.2010, гарантійним талоном від 20.05.2010 №234876/02, гарантійним талоном від 20.05.2010 №242084/04, товарним чеком від 20.05.2010 38695/12, квитанцією від 15.04.2010, квитанціями від 08.07.2010 №398726. 06.11.2010 року [PERSON] придбав автомобіль ToyotaCamry (ТойотаКамрі),2007 року випуску, сірого кольору, номер кузову - [NUMBER], що підтверджується довідкою - рахунком серії КІМ №383832 від 06.11.2010 року, виданої ТОВ «Лінгва» на ім'я спадкодавця (т.1 а.с.120). Згідно з листом Бердичівського ТСЦ 1842 від 03.03.2016 року, на підставі вищевказаної довідки-рахунка, 20.11.2010 року Бердичівський ВРЕР здійснив реєстрацію спірного автомобіля та видав спадкодавцю тимчасовий реєстраційний талон серії [NUMBER] (т.1 а.с.119). 23.02.2011 року спадкодавець отримав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на спірний автомобіль серії [NUMBER], видане Бердичівським МРЕВ УДАІ УМВС України в Житомирській області (т.1 а.с.18). Згідно з листом Міністерства освіти і науки України від 21.04.2016 за №3-15-278-16 та листами Відокремленого структурного підрозділу «Міжрегіональний центр професійної перепідготовки військовослужбовців, звільнених у запас, національного університету «Одеська юридична академія» у м. Києві» від 06.04.2016 за №58 та №57, спадкодавець в період з 2007 року по квітень 2011 року у гуртожитку Міжрегіонального центру професійної перепідготовки військовослужбовців звільнених у запас (місто Київ) не проживав,ордер на проживання не отримував, договір оренди з навчальним закладом не укладав (т.2 а.с. 34,35,37). Відповідно до ч.2 ст.10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до п.4 ст.60 ЦПК України, доказування, як і судове рішення не може ґрунтуватись на припущеннях. Приймаючи до уваги викладені обставини, доводи позивачки про її спільне проживання з спадкодавцем однією сім'єю, в тому числі в період з 14.01.2008 по 01.07.2010 в гуртожитку Міжрегіонального центру професійної перепідготовки військовослужбовців звільнених у запас (місто Київ) спростовуються матеріалами справи. Відповідно до ч.1 ст.36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов'язків подружжя. За приписами ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. ВССУ в інформаційному листі від 15.05.2012 року №648/0/4-12 «Щодо застосування окремих норм цивільного законодавства» роз'яснив, що положення ч.2 ст.3 СК України, згідно з яким подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно, стосуються лише офіційно зареєстрованих шлюбів. ( Постанова ВСУ від 20 лютого 2012 року № 6-97 цс 11). Не доводять матеріали справи і наявність у позивачки та спадкодавця спільного бюджету, спільного господарства та побуту, придбання спірного майна за спільні кошти та проявів взаємної постійної турботи один про одного, а також виникнення інших конкретних прав та зобов'язань, як у членів сім'ї в розумінні ст. 3 СК України. Свідок [PERSON] показала, що тривалий час товаришує з позивачкою, часто була у неї вдома. Восени 2006 року спадкодавець переїхав проживати до позивачки, у будинок її батьків. Позивачка та спадкодавець разом їздили відпочивати на природу, на море, були на весіллях, разом жили в місті Києві, спадкодавець допомагав нести позивачці продукти з магазину. Позивачка та спадкодавець до зими 2009 року проживали разом у квартирі, яка належить рідній сестрі спадкодавця - [PERSON]. Зі слів позивачки відомо, що позивачка з спадкодавцем зимою 2009 року планувала переїхати проживати у гуртожиток, але чи проживали вони у гуртожитку невідомо, оскільки цього ніхто не казав, у гуртожитку свідок ніколи не був. Спадкодавець працював неофіційно, займався перевезенням води. Зі слів спадкодавця та позивачки відомо, що спірне майно придбане за кошти їх батьків, але невідомо чиїх саме. Коли саме позивачка та спадкодавець почали спільно проживати у спірній квартирі невідомо. Свідок [PERSON] показала, що є рідною тіткою позивачки. З вересня 2006 року позивачка та спадкодавець почали зустрічатись, у них були серйозні стосунки. З жовтня 2006 року позивачка та спадкодавець проживали спільно у позивачки вдома. Батьки позивачки не були задоволені їхніми стосунками, оскільки спадкодавець був молодший за позивачку. Під час проживання у 2006 році вдома у позивачки, остання готувала спадкодавцю їсти, надавала йому ліки, вони разом були на святах у родичів, їздили на базар. Після навчання, в 2007 році спадкодавець та позивачка поїхали працювати в Київ, спочатку жили протягом 1-2 місяців в сестри спадкодавця - [PERSON]. Про подальші стосунки позивачки та спадкодавця, свідку відомо зі слів матері позивачки. Зі слів матері позивачки свідку відомо, що в кінці 2007 року - на початку 2008 року позивачка та спадкодавець переїхали проживати в гуртожиток, де проживали 7-8 місяців, через касу гуртожитку платили за своє проживання, як за 2 людини. Спадкодавець не повідомляв, що проживає у гуртожитку та вносить за нього оплату. Зі слів позивачки, відомо, що спадкодавець працював неофіційно, мав великі заробітки. За які кошти придбане спірна квартира та автомобіль невідомо. Свідок [PERSON] показав, що працював з позивачкою в одній банківській установі, в листопаді 2008 року заселився у гуртожиток, який належав Центру перепідготовці військовослужбовців звільнених в запас. Це був спеціалізований гуртожиток для військовослужбовців, в ньому вівся облік осіб, які там проживають. Свідок проживав в гуртожитку, оскільки був полковником міліції у відставці. Періодично, зранку та ввечері о 20-21 годині бачив у цьому гуртожитку спадкодавця і позивачку, вони проживали у кімнаті, проте свідок до них у кімнату ніколи не заходив. Яким чином спадкодавець та позивачка організовували свій побут, спільний відпочинок та чи був у них спільний бюджет невідомо. Свідок [PERSON] показала, що є подругою позивачки. Позивачка та спадкодавець після знайомства почали проживати разом у батьків позивачки в Бердичеві, разом їздили відпочивати на море, ходили до друзів, на весілля. Спочатку позивачка та спадкодавець проживали у Києві в квартирі рідної сестри спадкодавця - [PERSON]. З 2007 року по 2010 рік спадкодавець та позивачка проживали в гуртожитку. В 2010 році позивачка та спадкодавець переїхали проживати у спірну квартиру. Зі слів спадкодавця та позивачки відомо, що батьки допомогли придбати спірну квартиру, але чиї батьки не відомо. Спірний автомобіль придбаний спадкодавцем за кошти, отримані він продажу попереднього автомобіля спадкодавця. Свідок [PERSON], показала, що є сусідкою батьків позивачки. З жовтня 2006 року по літо 2007 року бачила спадкодавця у позивачки, вони разом їли, дивились телевізор, спадкодавець ночував у позивачки. Влітку 2007 року позивачка та спадкодавець переїхали жити в місто Київ. За які кошти придбане спірне майно та місце проживання спадкодавця і позивачки в Києві не відомо. Свідок [PERSON], показала, що є матір'ю позивачки, спадкодавця знає з 2006 року, він проживав у них вдома. В 2006 році спадкодавець їздив в Росію до своїх батьків за грошовими коштами. Спадкодавець та позивачка проживали в Києві у квартирі, яка належить рідній сестрі спадкодавця. З 2008 року до [INFO] позивачка та спадкодавець проживали спільно в гуртожитку, у них був спільний бюджет, вони разом гостювали у друзів, родичів. Факт проживання позивачки та спадкодавця в гуртожитку фіксувався. Батьки позивачки надали позивачці та спадкодавцю грошові кошти в розмірі - 136316,00 гривень для сплати першого внеску за придбання спірної квартири. Вказані кошти, були передані в чорному босовському пакеті в руки позивачці та спадкодавцю, розписки та договори про передачу та/або отримання цих коштів, в тому числі договір дарування, не складались. Спадкодавець також заробив кошти на спірну квартиру неофіційно. При підписанні договору про фінансування коштів у будівництво спірної квартири, батьки спадкодавця не були присутні. Спірне авто придбане спадкодавцем за одну тисячу гривень. Кошти на придбання спірного автомобіля, спадкодавець отримав від продажу попереднього належного йому автомобіля. Батьки позивачки вирішили оформити спірну квартиру та спірний автомобіль на спадкодавця, оскільки позивачка (їх дочка) була у частих відрядженнях. Свідок, [PERSON] показав, що є батьком позивачки, знає спадкодавця з 2006 року. Спадкодавець протягом 6 місяців жив з позивачкою в квартирі рідної сестри спадкодавця - [PERSON]. З зими 2007 року до 2010 року позивачка та спадкодавець жили в Києві у гуртожитку, робили в гуртожитку ремонт. Позивачка знайшла спірну квартиру, вона придбана за - 435000,00 грн. Грошові кошти на придбання спірної нерухомості надали батьки позивачки в сумі - 135000,00 грн., вказані кошти батьки позивачки передали в пакеті, без складення розписок та договорів дарування коштів. Спірна квартира оформлена на спадкодавця, тому що на двох осіб (їх дочку та спадкодавця) не можна було. При укладенні договору про придбання спірної нерухомості, була присутня мати спадкодавця. Кошти на придбання спірної нерухомості, також надали батьки спадкодавця. Спірне авто придбане спадкодавцем за 22-23 тисячі доларів США, кошти на придбання спірного авто були отримані спадкодавцем від продажу попереднього належного йому автомобіля Т5. Спірний автомобіль оформлений на спадкодавця, а не позивачку, оскільки батьки позивачки довіряли спадкодавцю. Свідок [PERSON], заявлений позивачкою, показав, що познайомився з спадкодавцем в 2006 році. Припускає, що спадкодавець проживав разом з позивачкою, як сім'я. Свідку невідомо чи був у позивачки та спадкодавця спільний бюджет та за які кошти придбане спірне майно. Спадкодавець та позивачка проживали в гуртожитку, здійснювали закупівлю будівельних матеріалів для здійснення ремонту в гуртожитку, вони тривалий час не одружувались. В період набуття права власності на спірне майно спадкодавець працював експедитором. Відповідачі, в якості свідків показали, що є батьками спадкодавця. Позивачка та спадкодавець з осені 2006 року до травня - червня 2011 року періодично зустрічались. В цей період, вони проживали окремо, гостювали у родичів та друзів, відпочивали на морі, іноді ночували разом. Спільного бюджету позивачка та спадкодавець до одруження не мали, спільного господарства не вели, спільного майна до одруження не набули, взаємних прав та обов'язків у них не було. З вересня 2007 року по березень 2011 року спадкодавець проживав разом з [PERSON] (рідною сестрою) та [PERSON] (колишнім чоловіком рідної сестри) в квартирі [ADDRESS]. В період набуття спірного майна, відповідачі працювали в Російській Федерації, приїжджали в Україну 1 раз на 30-45 днів, їх дохід в місяць становив близько 5 - 6 тисяч доларів США на двох. За життя спадкодавця, відповідачі щомісяця надавали йому матеріальну допомогу, придбали для нього спірне майно, три автомобілі, меблі і техніку у спірну квартиру, здійснили оплату ремонтних робіт в спірній квартирі. Спадкодавець не перебував в іншому шлюбі до одруження з позивачкою. Спадкодавець до одруження з позивачкою, не купував їй одяг, взуття, дорогі та коштовні речі, не надавав їй грошові кошти. Спірна квартира придбана спадкодавцем за наступні кошти: 47000 доларів США - отримані спадкодавцем від реалізації трьохкімнатної квартири, 103000 доларів США - отримані спадкодавцем, як переказ грошових коштів в 2006 році, 5000,00 доларів США - отримані спадкодавцем від бабусі, як реалізація незавершеного будівництвом житлового будинку та земельної ділянки. Спадкодавець вносив оплату за придбання спірної квартири частинами, перший внесок за придбання спірної квартири, спадкодавець здійснив у гривнях в розмірі - 55000 доларів США. Спірний автомобіль був придбаний за 24000 доларів США у 2010 році, а зареєстрований у 2011 році. Відповідачі надали спадкодавця грошові кошти на придбання спірного автомобіля в розмірі - 6000 доларів США, інша частина коштів для придбання спірного автомобіля, отримана спадкодавцем від реалізації належного йому попереднього автомобіля. Позивачка та її батьки не приймали матеріальної участі у придбанні спірного майна. Свідок [PERSON], рідна сестра спадкодавця, показала, що з осені 2006 року по травень - червень 2011 року спадкодавець зустрічався з позивачкою. В цей період, спадкодавець та позивачка проживали окремо, мали інтимні стосунки, двічі відпочивали на морі, гостювали у родичів, разом ходили на весілля, спільного бюджету не мали, спільного майна до шлюбу не набули. Спадкодавець часто скаржився родичам, що позивачка до нього погано відноситься, він періодично розривав з позивачкою стосунки. Спадкодавець тривалий час не хотів одружуватись з позивачкою, не хотів з нею мати та не мав спільних дітей. З вересня 2007 року по березень 2011 року спадкодавець постійно проживав разом з нею ([PERSON]) та [PERSON] (колишнім чоловіком рідної сестри спадкодавця) в квартирі, яка належить [PERSON]. В червні 2011 року позивачка виступила ініціатором їх одруження, замовила відповідне святкування у кафе. Спадкодавець ніколи не проживав з позивачкою у гуртожитку Міжрегіонального центру професійної перепідготовки військовослужбовців звільнених у запас (місто Київ). Зі слів спадкодавця відомо, що в період набуття права власності на спірне майно, позивачка проживала в орендованому житлі. В період набуття спірного майна, спадкодавець працював водієм на підприємстві «Манташов», отримував заробітну плату до 2000 гривень в місяць. Батьки спадкодавця майже щомісяця надавали йому фінансову допомогу від 2000,00 доларів США, а також допомогли йому знайти спірну квартиру, надали кошти на її придбання, фінансували кошти в будівництво. Батьки спадкодавця мали великий дохід, вони в 2006 році здійснили переказ грошових коштів в сумі 103 тисячі доларів США, які були витрачені спадкодавцем на придбання спірного житла. Спадкодавець та його батьки продали нерухомість у місті Бердичеві, кошти отримані від продажу, вклали в придбання спірного житла. При підписанні договору про фінансування коштів у будівництво житла, був присутній спадкодавець та його мати, інших осіб не було. Всі документи відносно спірного житла підписував лише спадкодавець. Ключі від спірної квартири були у спадкодавця, його матері та [PERSON]. Спірний автомобіль придбаний спадкодавцем за 24 тисячі доларів США. Кошти на придбання спірного автомобіля, надали батьки спадкодавця, інша частина коштів, отримана спадкодавцем від продажу попереднього належного йому автомобіля. Позивачка та її батьки не приймали матеріальної участі в придбанні спірної квартири та автомобіля. Спірне майно оформлене на ім'я спадкодавця, оскільки придбане за кошти його батьків. Свідки [PERSON] та [PERSON] показали, що з 2007 року по березень 2011 року спадкодавець постійно проживав разом з [PERSON] та [PERSON] у квартирі, яка знаходиться в місті Києві та належить рідній сестрі спадкодавця - [PERSON]. В цей період, позивачка та спадкодавець зустрічались у вихідні та святкові дні, в будні бачились дуже рідко, були зайняті на роботах, однією сім'єю до одруження не проживали, спадкодавець періодично ночував у позивачки, вони разом їздили на море. До одруження бюджет у спадкодавця та позивачки був окремий, спільного майна до шлюбу вони не набули. Спадкодавець скаржився на погані стосунки з позивачкою, періодично мав стосунки з іншими жінками, одружуватись з позивачкою не бажав, спільних дітей з позивачкою не хотів мати, ініціатором одруження в червні 2011 року виступила позивачка. Необхідність придбання спірної нерухомості спадкодавець погоджував лише зі своєї матір'ю та рідною тіткою - [PERSON]. Спірна квартира придбана спадкодавцем в 2008 році за кошти, надані батьками спадкодавця, а також кошти в сумі - 47 тисяч доларів США, які отримані спадкодавцем від реалізації нерухомості у місті Бердичеві, грошового переказу на суму - 103 тисячі доларів США, отриманого спадкодавцем від його батьків. В 2010 році спадкодавець робив ремонт у спірній квартирі за кошти надані його батьками, до березня 2011 року спадкодавець в спірній квартирі не проживав. Батьки надали спадкодавцю на ремонт спірної квартири 20 тисяч доларів США. За життя спадкодавця, батьки спадкодавця надавали йому фактично щомісяця матеріальну допомогу в сумі понад 2000 доларів США. Спірне майно оформлене на ім'я спадкодавця, оскільки придбане за його кошти та кошти його батьків. Позивачка та її батьки не приймали матеріальної участі в придбанні спірної нерухомості та автомобіля Тойота Камрі. Спірне авто придбане спадкодавцем за 24 тисячі доларів США, кошти на придбання були частково надані батьками спадкодавця, інша частина отримана спадкодавцем від продажу належного йому попереднього автомобіля. Свідок [PERSON] показав, що є сусідом відповідачів. Спадкодавець в 2007 році виїхав в Київ та проживав у квартирі, яка належить рідній сестрі - [PERSON]. В 2011 році спадкодавець переїхав проживати в спірну квартиру. До 2010 року в спадкодавця було 3 автомобіля. В 2011 році спадкодавець продав належний йому автомобіль - Транспортер та придбав спірний автомобіль Тойота Камрі. Батьки спадкодавця надали йому кошти на придбання спірного автомобіля, оскільки власних коштів в нього було недостатньо. В лютому 2011 року спадкодавець закінчив ремонт у спірній квартирі. Позивачки жодного разу не бачив в квартирі відповідачів, до моменту її одруження з спадкодавцем. Зі слів спадкодавця відомо, що спірна квартира придбана за кошти відповідачів, кошти отримані від реалізації нерухомості в місті Бердичеві. Ремонтні роботи в спірній квартирі робив спадкодавець. Зі слів спадкодавця відомо, що йому часто фінансово допомагали відповідачі. Отже, допитані судом, за клопотанням позивача свідки: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], не підтвердили достовірно обставин на яких ґрунтуються позовні вимоги, показання цих свідків суттєво різняться між собою, а також з показаннями свідків, допитаних судом за клопотанням сторони відповідача. Крім того, показання свідків, заявлених позивачем, суттєво різняться з письмовими доказами, наявними в справі, тому суд відноситься до цих показів критично. Дослідженні судом фотографії, також не підтверджують проживання позивачки та спадкодавця однією сім'єю, а підтверджують їх періодичне, спільне проведення дозвілля та відпочинку. З трудової книжки позивачки та довідки від 14.03.2016 року вбачається, що позивачка працювала в Публічному акціонерному товаристві «Банк «Таврика» з 19.07.2007 по 17.04.2012 (т.1 а.с.133,-136 ). Проте, відомості про дохід позивачки в період набуття спірного майна суду не надано, незважаючи на те, що суд неодноразово роз'яснював позивачці її права та обов'язки. Суд не бере до уваги довідки про доходи [PERSON] та [PERSON] від 10.12.2015 року (а.с.158, 160), оскільки вони є неналежними та недопустимими доказами по справі, відповідно до положень ст.58 ЦПК України та ч.2 ст.59 ЦПК України. Так, в справі відсутні докази, які підтверджують факт отримання позивачкою та/або спадкодавцем грошових коштів від [PERSON] та [PERSON], а також передачу цих коштів спадкодавцю, з метою придбання спірного майна. Згідно з ч.1 ст.718 ЦК України, дарунком можуть бути рухомі речі, в тому числі гроші та цінні папери, а також нерухомі речі. Згідно з ч.5 ст.719 ЦК України, договір дарування валютних цінностей на суму, яка перевищує п'ятдесятикратний розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Проте, сторони визнали в судовому засіданні, що відповідний договір дарування не укладався. Отже, доводи позивачки, про те, що вона та її батьки несли матеріальні витрати на придбання спірного майна, не підтверджують жодним належним доказом у справі. Також, суд критично відноситься до акту від 31.05.2016, оскільки він, не містить відомостей про те, яким чином та з якого джерела були встановлені (отримані) обставини викладені в цьому акті, з посиланням виключно на свідоцтво про права власності на житло без встановлення фактичних обставин (т.2 а.с 16). Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб (т.1 а .с. 12) 23.07.2011 між спадкодавцем та позивачкою укладено шлюб, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Бердичеву реєстраційної служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області. Від цього шлюбу, у позивачки та спадкодавця дітей не має. Відповідно до п.5 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. Частина 3 ст. 10 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Згідно із ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення гл. 8 цього Кодексу. Крім того, для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі ст. 74 СК України, суд повинен встановити факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, протягом якого було придбано спірне майно. Зазначений висновок відповідає правовій позиції, викладеній у постановах Верховного Суду України від 20 лютого 2012 року №6-97цс11, від 12.12.2012 року у справі №6-148цс12, які відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх судів України. Крім того, сам факт перебування у фактичних шлюбних відносинах без установлення ведення спільного господарства, побуту та бюджету не є підставою для визнання права власності на половину майна за кожною зі сторін. Такий правовий висновок, викладений Верховним Судом України у постанові №6-66цс13 від 18 березня 2013 року та постанові №6-135цс13 від 25 грудня 2013 року . Відповідно з п.1 ч.1 ст.57 СК України, особистою приватною власністю чоловіка є майно, набуте ним до шлюбу. За викладених обставин, суд прийшов до висновку, що спірне майно є особистою приватною власністю спадкодавця, в зв'язку з чим заявлені позовні вимоги не ґрунтуються на вимогах закону. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: dismissed