Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

В січні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права спільної сумісної та особистої власності на майно. Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що 12 лютого 1995 року між ним та відповідачкою був зареєстрований шлюб, який був розірваний на підставі свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] від 6 жовтня 2009 року. В той же час між ними не було досягнуто згоди щодо розподілу спільного майна, набутого під час шлюбу, в результаті чого вони були змушені звернутись до суду з відповідними позовними заявами. 18 травня 2012 року Вишгородським районним судом було винесено рішення, згідно якого спільне майно було поділено, а саме [PERSON] серед іншого рухомого майна виділено нерухоме майно - садовий будинок загальною площею 188 кв.м, розташований на земельній ділянці (кадастровий номер 3221881400290940066) по [ADDRESS] в садовому товаристві «Авіатор», Воропаївська сільська рада Вишгородського району Київської області, земельні ділянки площею по 0,12 га кожна , кадастрові номери 3221881400200930044 та 3221881400290930017, розташовані в Київській області, Вишгородський район, сільська рада Воропаївська, с/т «Авіатор». [PERSON] серед іншого рухомого майна було виділено нерухоме майно, а саме - садовий будинок загальною площею 115 кв.м, розташований на земельній ділянці (кадастровий номер 3221881400290940065) по [ADDRESS] в садовому товаристві «Авіатор», Воропаївська сільська рада Вишгородського району Київської області, земельні ділянки площею по 0,12 га кожна , кадастрові номери 3221881400290520136,3221881400290520151, 3221881400290510152, розташовані в Київській області, Вишгородський район, сільська рада Воропаївська, с/т «Авіатор». Рішення суду набрало законної сили. В судових рішеннях не знайшла відображення правова доля іншого нерухомого майна, що є спільною власністю подружжя, а саме не вирішена доля будинків, які на час винесення рішення ще не були введені в експлуатацію, але були закінчені будівництвом, які розташовані на земельних ділянках, право власності на які були визнані за його колишньою дружиною. Право власності на вищезазначені земельні ділянки були оформлені в період перебування в шлюбі, ним було практично збудовано майже на 90% садові будинки, які знаходяться на земельних ділянках за кадастровими номерами 3221881400290520136,3221881400290520151, 3221881400290510152. Будівництво даних будинків велось на кошти, які він отримав в якості кредиту на підставі договору, укладеного між ним та АБ «Київська Русь» №44098-45.3-08-2 від 15 вересня 2008 року. Крім того, в судовому рішенні від 18 травня 2012 року не знайшла свого відображення земельна ділянка за кадастровим номером 3221881400290940066, на якій розташований садовий будинок, який виділено йому в особисту власність. Просить визнати право спільної сумісної власності за [PERSON] та [PERSON] на садові будинки, розташовані на земельних ділянках за відповідними кадастровими номерами 3221881400290520136,3221881400290520151, 3221881400290510152, визнати за ним право власності на земельну ділянку за кадастровим номером 3221881400290940066, розташовану по [ADDRESS] садове товариство «Авіатор», Воропаївська сільська рада Вишгородського району Київської області. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали і просять задовільнити. Відповідачка [PERSON] та її представники [PERSON] позов не визнали, суду пояснили, що під розгляду справи про поділ майна подружжя позивач не заявляв позовні вимоги щодо визнання права власності ні на спірне майно, ні на будівельні матеріали, право власності на спірну земельну ділянку [PERSON] набула на підставі договору дарування земельної ділянки, який не визнаний недійсним, крім того просять застосувати строк позовної давності. Заслухавши пояснення сторін, свідка, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову [PERSON] необхідно відмовити. Суд прийшов до такого висновку, виходячи з наступного. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] від 6 жовтня 2009 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.11). Згідно рішення Вишгородського районного суду Київської області від 18 травня 2012 року (а.с.12-32) позови [PERSON] та [PERSON] задоволено частково, [PERSON] серед іншого майна виділено нерухоме майно - садовий будинок загальною площею 188 кв.м, розташований на земельній ділянці (кадастровий номер 3221881400290940066) по [ADDRESS] в садовому товаристві «Авіатор», Воропаївська сільська рада Вишгородського району Київської області, земельні ділянки площею по 0,12 га кожна : кадастрові номери 3221881400290930043, 3221881400200930044 та 3221881400290930017, розташовані в Київській області, Вишгородський район, сільська рада Воропаївська, с/т «Авіатор». Цим же рішенням [PERSON] серед іншого майна було виділено нерухоме майно, а саме - садовий будинок загальною площею 115 кв.м, розташований на земельній ділянці (кадастровий номер 3221881400290940065) по [ADDRESS] в садовому товаристві «Авіатор», Воропаївська сільська рада Вишгородського району Київської області, земельні ділянки площею по 0,12 га кожна , кадастрові номери 3221881400290520136,3221881400290520151, 3221881400290510152, розташовані в Київській області, Вишгородський район, сільська рада Воропаївська, с/т «Авіатор». Рішення суду набрало законної сили. Дослідивши матеріали цивільної справи суд встановив, що [PERSON] до суду з позовом про поділ садових будинків, а також по поділ будівельних матеріалів, які розташовані на земельних ділянках: площею 0,12 га., кадастровий номер 3221881400290520136, площею 0,12 га., кадастровий номер 3221881400290520151, площею 0,12 га., кадастровий номер 3221881400290520152, розташовані за адресою: Київська область, Вишгородський район, Воропаївська сільська рада, садове товариство «Авіатор» до суду під час розгляду справи за його позовом до [PERSON] про поділ майна, набутого під час шлюбу, не звертався. З представлених позивачем копій чеків на будівельні матеріали (а.с.53-67) не вбачається, що позивач купував дані будівельні матеріали саме на будівництво садових будинків, що розташовані на земельних ділянках, які належать на праві власності відповідачці. З повідомлень про початок виконання будівельних робіт на земельних ділянках з кадастровими номерами 3221881400290520136,3221881400290520151, 3221881400290510152 вбачається, що ці роботи розпочаті 11 січня 2012 року (а.с.119-122), тобто в той період, коли шлюб між сторонами було розірвано. Зареєстровано право власності на вказані садові будинки за відповідачкою [PERSON] 25 лютого 2014 року. Твердження відповідачки щодо початку будівельних робіт по будівництву спірних садових будинків позивачем не спростовано. Відповідно до ч.2 ст.330 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Таким чином, суд вважає, що позивачем не доведено право спільної сумісної власності за [PERSON] та [PERSON] на садові будинки, розташовані на земельних ділянках за відповідними кадастровими номерами 3221881400290520136,3221881400290520151, 3221881400290510152, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні даних позовних вимог. Щодо вимог позивача відносно визнання за ним права власності на земельну ділянку за кадастровим номером 3221881400290940066, розташовану по [ADDRESS] садове товариство «Авіатор», Воропаївська сільська рада Вишгородського району Київської області, судом встановлено, що дана земельна ділянка належить відповідачці [PERSON] на підставі договору дарування від 1 жовтня 2004 року (а.с.145-149). Відповідно до ст..321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Суд вважає, що вимоги ст..377 ЦК України та ст..120 ЗК України не можуть бути застосовані щодо даної земельної ділянки, оскільки ці норми застосовуються у випадках набуття права власності новим власником внаслідок правочинів по відчудженню нерухомого майна -купівля-продаж, дарування, договір довічного утримання або отриманий внаслідок спадкування. За таких обставин позовні вимоги позивача щодо визнання за ним права власності на земельну ділянку, яка належить відповідачці за договором дарування, є необґрунтованими і такими, що задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed