Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась [PERSON] з урахуванням уточнених позовних вимог до [PERSON] про визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності. Позов мотивовано тим, що [PERSON] являється дочкою [PERSON], [INFO] який помер 19.06.2010 року. Згідно з свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим Першою вінницькою державною нотаріальною конторою за реєстровим №8-808 від 05.05.2011 р. (спадкова справа № 1006/2010р.) та згідно з Договором про поділ спадкового майна, виданим Першою вінницькою державною нотаріальною конторою за реєстровим №8-814 від 05.05.2011 р. позивачу перейшла у спадок 1/2 частка житлового будинку з відповідною часткою прибудов, господарських будівель і споруд під №37, що знаходиться по 2-му провулку Юності в м. Вінниці. На час смерті батька позивача, йому належала і частина земельної ділянки, на якій розташований вищевказаний будинок, частина якого перейшла позивачу у спадок. Зокрема, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №764992 від 08.09.2009 р. земельна ділянка, площею 0,1000 га, розташована за адресою: м. Вінниця 2-й пров. Юності, 37, цільовим призначенням якої є: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] без визначення часток співвласників. [PERSON], яка являлась співвласником вищевказаної земельної ділянки, померла у січні 2014 року, а її спадкоємицею являється її дочка [PERSON]. На оформлення спадкових прав на вищезазначену земельну ділянку після смерті батька позивач позбавлена можливості, оскільки нотаріус усно повідомив їй, що може видати свідоцтво про право власності на спадщину після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після визначення частки померлого в спільному майні. Отож, фактом визначення за [PERSON] у порядку спадкування лише права власності на частку житлового будинку, без визнання права власності в порядку спадкування на частину земельної ділянки, фактично не було визнано її право на спадкування, і відтак, право позивача на частину земельної ділянки не визнається як відповідачем, так і будь-якими іншими субєктом цивільно-правових відносин. Також, до Вінницького міського суду Вінницької області звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про визначення розміру частки померлого співвласника у спільній сумісній власності на земельну ділянку. Позов мотивовано тим, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Першою Вінницькою державною нотаріальною конторою 12.04.2006 року за реєстровим №6-581, зареєстрованого в КП ВО ОБТІ 22.05.2006 року в реєстрову книгу №54 за реєстровим №15637, мати [PERSON] - [PERSON] була власницею 1/2 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель, розташованого в м. Вінниці по 2-му провулку Юності, будинок № 37.Власником решти 1/2 частки домоволодіння є [PERSON], яка успадкувала цю частину домоволодіння після смерті свого батька [PERSON] і переоформила її на себе. Домоволодіння розташоване на земельній ділянці загальною площею 0,1000 га, кадастровий номер 0510136600:02:070:0047, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка 08.09.2009 року була зареєстрована в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010906800647 на праві спільної сумісної власності за [PERSON] та [PERSON], які на той час були співвласниками домоволодіння, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №764992, виданого на імя [PERSON] із зазначенням [PERSON] як співвласника земельної ділянки. Хоча земельна ділянка була обєктом спільної сумісної власності матері [PERSON] та батька [PERSON], але кожен з них користувався своєю часткою, і ці частки були рівними. 26.01.2014 року [PERSON] померла і до складу спадкового майна після її смерті, на ряду з іншим майном, входить належна їй частина спірної земельної ділянки. Заповіту [PERSON] не залишила. [PERSON] є одним із спадкоємців за законом першої черги і прийняла спадщину у встановленому законом порядку. Між нею та іншими спадкоємцями 13.09.2016 року укладений нотаріально посвідчений договір про поділ спадкового майна, згідно якого лише [PERSON] прийняла спадщину на частину домоволодіння під №37 по 2-му провулку Юності в м. Вінниці і земельну ділянку, яка є предметом даного судового спору. Приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] 26.10.2016 року була відкрита спадкова справа після смерті [PERSON] і того ж дня було видане свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за №1187, на належну померлій 1/2 частину домоволодіння. Позивач вже провела державну реєстрацію свого права власності на успадковану частину домовлодіння. Однак, нотаріус повідомила, що на належну спадкодавці частину земельної ділянки свідоцтво про право на спадщину не може бути видане, оскільки розмір її частки у спільній сумісній власності не визначений і 28.10.2016 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] була винесена Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Таким чином, позивач не має можливості оформити своє право на успадковану частину земельної ділянки без визначення частки спадкодавці, що змусило її звернутись з цим позовом до суду. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 21.12.2016 року\~позов [PERSON] до [PERSON] про визначення розміру частки померлого співвласника у спільній сумісній власності на земельну ділянку та позов [PERSON] до [PERSON] про визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності\~обєднані в одне провадження.\~\~ В судовому засіданні представник [PERSON] [PERSON] позовні вимоги до [PERSON] про визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності підтримала, просила їх задовольнити, аргументуючи мотивами, викладеними в позовній заяві. [PERSON] позовні вимоги [PERSON] визнала в повному обсязі. [PERSON] свої позовні вимоги до [PERSON] підтримала, просила їх задовольнити, аргументуючи мотивами, викладеними в позовній заяві. Представник [PERSON] [PERSON] позовні вимоги [PERSON] визнала в повному обсязі. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про смерть серії 2-АМ № 179081, виданого 23.06.2010 року відділом РАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, [PERSON] помер 19.06.2010 року в м. Вінниці, актовий запис №1601. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. В судовому засіданні оглянуто та досліджено копії матеріалів спадкової справи №1006/2010 до майна померлого 19.06.2010 року [PERSON]. Згідно матеріалів даної спадкової справи вбачається, що до Першої вінницької державної нотаріальної контори звернулись [PERSON] та [PERSON] із заявою про прийняття спадщини. [PERSON] подано заяву про відмову від належної їй частки в спадщині після смерті [PERSON] З матеріалів спадкової справи вбачається, що [PERSON] було складено заповіт. Згідно із заповіту від 03.07.1998 року, посвідченого державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №3-2111, [PERSON] заповів належну йому на праві власності цілу частину житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель, який знаходиться в м. Вінниці по 2-му провулку Ленінського Комсомола під номером 37 [PERSON] Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 05.05.2011 року державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №8-808 (спадкова справа № 1006/2010 року), спадкоємцями зазначеного у свідоцтві майна [PERSON], який помер 19.06.2010 року, є [PERSON] та [PERSON], на яке видане це свідоцтво, яке складається з 1/2 частки житлового будинку з відповідною часткою прибудов, господарських будівель і споруд під №37, що знаходиться по 2-му пров. Юності в м. Вінниці. Згідно договору про поділ спадкового майна, посвідченого 05.05.2011 року державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 8-814, в наслідок поділу у власність [PERSON] перейшла 1/2 частка житлового будинку з відповідною часткою прибудов, господарських будівель і споруд під номером 37, що знаходиться по 2-му пров. Юності в м. Вінниці; у власність [PERSON] перейшла 1/5 частка квартири під номером 1, розташованої в житловому будинку під номером 6 по вулиці Тімірязєва в м. Вінниці. Відповідно до витягу з КП «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» про державну реєстрацію прав, виданого 24.05.2011 року, [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить 1/2 частка житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами за адресою: 2-й пров. Юності, буд. 37, м. Вінниця, відповідно до свідоцтва про право на спадщину та договору про поділ спадкового майна. Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №764992, виданого управлінням Держкомзему у м. Вінниці Вінницької області, зареєстрованого в Книзі реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010906800647, [PERSON] та [PERSON] на підставі рішення 22 сесії 5 скликання Вінницької міської ради №1646, від 25.12.2007 року є співвласниками земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1000 га, кадастровий №0510136600:02:070:0047, що розташована за адресою: м. Вінниця, 2-й пров. Юності, буд. 37. Згідно свідоцтва про смерть серії І-АМ № 276941, виданого 27.01.2014 року відділом ДРАЦС реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, [PERSON] померла 26.01.2014 року в м. Вінниці, актовий запис № 275. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. В судовому засіданні оглянуто та досліджено копії матеріалів спадкової справи №04/2014 до майна померлої 26.01.2014 року [PERSON]. Згідно матеріалів даної спадкової справи вбачається, що до приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] звернулись [PERSON], [PERSON] та [PERSON] із заявою про прийняття спадщини. Згідно договору про поділ спадкового майна, посвідченого 13.09.2016 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 1040, в наслідок поділу у власність, зокрема, [PERSON] перейшла 1/2 частка житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель під номером 37, що знаходиться по 2-му пров. Юності в м. Вінниці та земельна ділянка площею 0,1000 га, кадастровий номер 0510136600:02:070:0047, яка розташована за адресою: 2-й провулок Юності, 37 в м. Вінниці, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка 08.09.2009 року була зареєстрована в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010906800647. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 26.10.2016 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №1187 (спадкова справа № 04/2014 року), спадкоємцем зазначеного у свідоцтві майна [PERSON], яка померла 26.01.2014 року, є [PERSON], на яке видане це свідоцтво, яке складається з 1/2 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель під №37, що знаходиться по 2-му пров. Юності в м. Вінниці. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] належить на праві власності по 1/2 частини житлового будинку, що знаходиться по 2-ому провулку Юності, буд. 37 в м. Вінниці. 08.10.2016 року [PERSON] приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], померлої 26.01.2014 року, на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: м. Вінниця, 2-й пров. Юності, 37, в зв'язку із відсутністю визначення часток співвласників в об'єкті права спільної сумісної власності. Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Оскільки нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Згідно із ч. 1 та ч. 2 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. У відповідності до ч. 1 - ч. 3 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Згідно із ч. 1 ст. 86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Відповідно до ч. 4 та ч. 5 ст. 89 ЗК України співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неїокремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Судом встановлено, що згоди щодо поділу майна, що є спільною сумісною власністю між співвласниками [PERSON] та [PERSON] досягнуто не було. Статтею 1225 ЦК України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Згідно із ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. За змістом ст. 357 ЦК України вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Отже, враховуючи вище зазначене, суд приходить до висновку, що частки співвласників померлої 26.01.2014 року [PERSON] та померлого 19.06.2010 року [PERSON], земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий № 0510136600:02:070:0047, що розташована за адресою: м. Вінниця, 2-й пров. Юності, буд. 37, були рівними, тобто кожному із співвласників належало по 1/2 частці земельної ділянки. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи визнання представником відповідача, дії якого не суперечать інтересам особи, яку вона представляє, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню. Враховуючи вище викладене, а також ст. 16 ЦК України, згідно якої суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, суд приходить до висновку, що в даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача шляхом визначення, що частка померлого 19.06.2010 року [PERSON] та частка померлої 26.01.2014 року [PERSON] в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий №0510136600:02:070:0047, що розташована за адресою: м. Вінниця, 2-й пров. Юності, буд. 37, становила по 1/2 частці. Враховуючи клопотання [PERSON] та [PERSON], суд вважає за можливе залишити судові витрати за сторонами. На підставі наведеного та

Outcome: approved