Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась із позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Позов аргументовано тим, що з 1996 року по 2000 рік позивач перебувала у шлюбі з [PERSON], від якого мають сина [PERSON], [INFO], який згідно з довідкою №271 від 27.04.2015 року є студентом Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут» м. Київ, група Т8-41 теплоенергетичного факультету денної форми навчання за державним замовленням. У зв'язку із тим, що позивач не має можливості в повному обсязі забезпечувати сина самостійно, просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] до досягнення ним двадцяти трьох років. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав, викладених в ньому, просив суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина на період навчання до досягнення 23-х років. Відповідач в судове засідання не зявився, надіславши засобами електронного звязку письмові заперечення. Зокрема, в обґрунтування поданого заперечення зазначив, що він справно сплачував аліменти до досягнення сином повноліття, на його утриманні знаходяться непрацездатні батьки. Крім того, він не працює. Відтак просив в задоволенні позову відмовити. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження серії ІІ-БК № 262450, виданого 03.07.1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінградського району м. Києва, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Згідно з свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-АМ № 043116 від 20.03.2000 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний, прізвище дружини після розірвання шлюбу [PERSON]. Згідно з довідкою №271 від 27.04.2015 року [PERSON] є студентом Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут» м. Київ, група Т8-41 теплоенергетичного факультету денної форми навчання за державним замовленням. Відповідно до ч.1 ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей,непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. 2 цієї статті право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до положень частини 1 статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуюються за рішенням суду від дня предявлення позову до суду. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов до переконання про задоволення позову з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони від спільного проживання мають сина [PERSON], [INFO], який є студентом Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут» м. Київ, група Т8-41 теплоенергетичного факультету денної форми навчання за державним замовленням. Відповідач сплачував аліменти на користь позивача на утримання сина до досягнення ним повноліття. Однак в добровільному порядку надавати кошти на навчання відповідач відмовляється, оскільки на його утриманні перебувають батьки, а він не працює. В той же час, відповідач [PERSON] не надав суду жодних доказів втрати ним працездатності. Крім того, посилання відповідача щодо утримання своїх батьків не аргументовано, оскільки не надано жодних письмових доказів про фінансове утримання хоча б одного із батьків. Беручи до уваги наведені обставини, суд дійшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі в межах заявлених вимог. Питання судових витрат суд вирішує в порядку ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved