Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-30 00:00:00

В червні 2016 ПАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] та відповідно до уточненої редакції якого просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 04.10.2012 у розмірі 12019,78 грн, з яких 8981,26 грн прострочене тіло кредиту; 3038,52 грн відсотки за прострочений кредит згідно ст. 625. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 04.10.2012 між сторонами укладено кредитний договір № б/н, оформлений заявою позичальника, за умовами якого відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позичальник, отримавши кредитні кошти систематично порушувала договірні зобов`язання щодо строків повернення кредиту, внаслідок чого у неї утворилась заборгованість, яка в добровільному порядку не погашається, що й стало підставою звернення до суду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак в матеріалах справи наявна його заява, в якій він просив провести розгляд справи за відсутності представника позивача, підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача до судового засідання не прибув, однак подав до суду заяву відповідно до якої просив розгляд справи провести за його відсутності та відмовити в задоволенні позовних вимог. Судом встановлено, що 04.10.2012 між ПАТ КБ «Приватбанк» правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № б/н, за умовами якого остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою 2,5% на місяць (на 11-13 а.с.). Станом на 08.06.2020 за [PERSON] рахується заборгованість за кредитним договором у розмірі 12019,78 грн, з яких 8981,26 грн прострочене тіло кредиту; 3038,52 грн відсотки за прострочений кредит згідно ст. 625 (розрахунок заборгованості на 212-225 а.с.). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, далі ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Стягнення відсотків згідно ст. 625 ЦК України можливе лише за умови, якщо у договорі не передбачений інший розмір відсотків, при цьому судом встановлено, що кредитним договором укладеним між сторонами передбачено відсоткову ставку. У зв`язку з цим в вимоги про відшкодування відсотків у розмірі 3038,52 грн задоволенню не підлягають. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку та в повному обсязі АТ КБ «Приватбанк» не повернуті, позовні вимоги про стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 8981,26 грн підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягнення 1029,64 грн в рахунок компенсації сплаченого судового збору, розрахованого пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial