Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-25 00:00:00

В судовому засіданні під час розгляду вищенаведеної цивільної справи, позивач [PERSON] звернувся до суду із заявою про відвід головуючому судді О.В. Дибі посилаючись на те, що суд під час розгляду справи діє упереджено, про що свідчить долучення до матеріалів справи доказів, які на його думку не стосуються предмету позову, не розгляд заяви про забезпечення доказів, відсутність в матеріалах справи доказів, які зобов'язано було подати представника відповідача. Також позивач [PERSON] в судовому засіданні звернувся до суду із заявою про відвід секретаря судових засідань І.О. Шпак посилаючись на те, що в журнал судового засідання не повністю внесені відомості, які відбувалися. На підставі викладеного у нього є сумнів щодо неупередженого та об'єктивного розгляду справи в цьому складі суду, тому головуючий суддя О.В. Диба та секретар судового засідання І.О. Шпак підлягають відводу. Представник відповідача заперечував проти задоволення заяви про відвід головуючого та секретаря судового засідання посилаючись на те, що в діях суду не вбачається жодних порушень норм чинного законодавства, а процесуальні питання не можуть бути підставою для відводу головуючого та секретаря судового засідання, тому відсутні обставини, що передбачені ст. 20 ЦПК України. Третя особа в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи судом повідомлялася належним чином. Вислухавши думку учасників, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до п.4 ч.1 ст. 20 ЦПК України суддя не може брати участь в розгляді справи і підлягає відводу якщо є інші обставини які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді. В своїй заяві [PERSON] вказує на те, що суд під час розгляду справи суд діє упереджено про що свідчить долучення до матеріалів справи доказів, які на його думку не стосуються предмету позову, не розгляд заяви про забезпечення доказів, відсутність в матеріалах справи доказів, які зобов'язано було подати представника відповідача, що на думку позивача є неправомірним та свідчить про необ'єктивність та упередженість судді Диби О.В. під час розгляду цивільної справи. З такими висновками позивача суд погодитися не може. З матеріалів справи убачається, що вимоги позивача про отримання від відповідача доказів було задоволено, про що свідчать матеріали справи та журнал судового засідання. На виконання вимог суду та в забезпечення вимог позивача, всі докази, які було надано відповідачем, після обговорення в судовому засіданні про доцільність їх долучення до матеріалів справи, містяться в справі. Дійсно, судом було покладено на відповідача обов'язок, з метою економії процесуального часу та забезпечення вчасного отримання доказів, про необхідність отримання яких, в судовому засіданні було поставлено питання на обговорення, в добровільному порядку зобов'язано представника відповідача подати суду такі докази. Відповідно до ч. ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (ч. 2 ст. 58 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Заяви і клопотання осіб, які беруть участь у справі розглядаються судом після того, як буде заслухана думка решти присутніх у судовому засіданні осіб, які беруть участь у справі, про що постановлюється ухвала. (ст. 168 ЦПК України) Суд, під час прийняття рішення про належність того чи іншого доказу, не вправі обмежувати сторону, яка заявляє клопотання про долучення до матеріалів справи певних доказів, які вона вважає належними, обмежити будь - якого учасника процесу висловити свою думку стосовно належності та допустимості доказі. Остаточну оцінку доказів, які були долучені до матеріалів справи, суд робить з урахування точки зору всіх учасників справи, у нарадчій кімнаті під час ухвалення рішення. Інші обставини, про які в своїй заяві вказував не знайшли свого підтвердження під час розгляду заяви про відвід головуючого, тому не можуть слугувати підставами для відводу. Отже, суд вважає заяву позивача про відвід головуючого судді О.В. Диби такою, що направлена на свідоме зловживання своїми процесуальними правами, розцінює це як спосіб затягування розгляду справи та тиск на суд, що не допускається, а відомості, на які він посилається, не знайшли свого підтвердження. За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для відводу судді О.В. Диби передбачених ст. 20 ЦПК України оскільки виконання судом процесуальних дій, не можуть бути підставою для його відводу, а суд діє об'єктивно та неупереджено. Щодо відводу секретаря судових засідань І.О. Шпак, то суд вважає за необхідне відмітити наступне. Із заяви позивача убачається, що єдиною підставою для його відводу є неточності, які на його думку були допущені секретарем під час фіксування судового засідання та містяться в журналі судових засідань. Відомості які заносяться до журналу судових засідань визначені положеннями ст. 198 ЦПК України. Підстави для відводу секретаря судового засідання визначені ч. 1 ст. 22 ЦПК України, яка носить відсильний характер до ст. 20 ЦПК України. Стаття 20 ЦПК України не містить підставі для відводу секретаря судового засідання, на які посилається позивач. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed