Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

До Володарського районного суду Київської області 15.03.2017 р. подано позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, в якій Позивач просить суд: позов задовольнити; присудити кошти на утримання (аліменти) дитини [PERSON] та стягувати їх із [PERSON] в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня пред'явлення цього позову і до досягнення дитиною повноліття; допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць. На обґрунтування заявлених позовних вимог [PERSON] у позовній заяві зазначила, що перебувала у шлюбі із Відповідачем з 04.10.2003 р. до 20.02.2007 р., від цього шлюбу вони мають дитину: дочку [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу і до тепер проживає з Позивачем. Відповідач ухиляється від обов'язку утримувати свою дитину, за наявною у Позивача інформацією, Відповідач працює у секторі культури Володарської районної держаної адміністрації та має додатковий дохід із музичного озвучення різних заходів, аліментів більше нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з Відповідача не проводиться, у шлюбі не перебуває, інших дітей також не має. Ухвалою Володарського районного суду Київської області від 20.03.2017 р. відкрито провадження в справі та призначено справу до судового розгляду на 04.04.2017 р. У судовому засіданні 04.04.2017 р. Позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила позов задовольнити, ствердивши обставини, викладені в її позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення, пояснивши, що не міг належно виконувати свої батьківські обов'язки через певні перешкоди з боку Позивача щодо його спілкування з дитиною. Згідно з частиною четвертою статті 174 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За роз'ясненнями Верховного Суду України, викладеними у пункті 24 Постанови Пленуму від 12.06.2009 р. № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», пункті 11 Постанови Пленуму від 18.12.2009 р. № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом; визнання відповідачем позову має бути безумовним, не суперечити закону й не порушувати права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), у такому разі суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд, заслухавши в судовому засіданні пояснення Позивача, Відповідача, ознайомившись з позовною заявою і доданими до неї документами, оцінивши наявні в справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні, виходить з такого. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю Організації Об'єднаних Націй 20.11.1959 р., проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння; вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості (принцип 6). Батьки зобов'язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття (стаття 51 Конституції України, стаття 180 Сімейного кодексу України). Відповідно до статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Згідно з частинами першою, третьою статті 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними;за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька та/або у твердій грошовій сумі. За правилами статті 182 Сімейного кодексу України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 названого Кодексу у разі визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» установлено у 2017 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років у розмірі з 1 січня 2017 року - 1 689 грн., з 1 травня - 1 777 грн., з 1 грудня - 1 860 грн. Судом встановлено, що укладений сторонами 04.10.2003 р. шлюб було ними розірвано 20.02.2007 р., що підтверджено копією свідоцтва про розірвання шлюбу, серії [NUMBER], виданого повторно 29.01.2016 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Володарського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 10 (а.с. 6). Від шлюбу вони мають спільну дитину: дочку [PERSON], [INFO], що підтверджено копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER], виданого повторно 29.01.2016 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Володарського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 8 (а.с. 5). Дитина проживає разом із Позивачем, що підтверджено довідкою № 393 про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданою 07.03.2017 р. Володарською селищною радою Київської області за місцем реєстрації місця проживання Позивача (а.с. 7). Батько дитини, [PERSON], [INFO], є особою працездатного віку, інших стягнень з нього не проводиться, доказів про наявність медичних протипоказань, встановлених йому щодо працевлаштування та заняття певними видами діяльності, суду не надано. Тому в сукупності оцінених судом доказів є підстави вважати, що Відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини та зобов'язаний згідно із законом належним чином забезпечувати і утримувати її. У зв'язку з наведеним суд дійшов висновку про обґрунтованість позовної вимоги щодо стягнення з Відповідача аліментів на утримання дитини. Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення аліментів, суд виходить з непорушності конституційного права неповнолітньої дитини на утримання батьками до досягнення нею повноліття; обов'язок батьків утримувати свою дитину не припиняється із припиненням шлюбу між батьками та спільного проживання з дитиною. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначено статтею 181 Сімейного кодексу України. Оскільки сторони добровільно не домовилися про утримання дітей, тому кошти на утримання дітей (аліменти) присуджує суд. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню з Відповідача, суд враховує, що за відомостями, викладеними в позовній заяві, та наданими сторонами в судовому засіданні поясненнями Відповідач має постійне місце роботи: працює музичним керівником ансамблю у Володарському районному будинку культури Київської області, інших дітей на утриманні не має, стягнення з нього не здійснюється. Відповідно до частини першої статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно зі статтею 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд у порядку пункту 1 частини першої статті 367 ЦПК України допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання дитини - дочки [PERSON], [INFO], у межах суми платежу за один місяць. З огляду на викладене, суд вбачає можливим прийняти визнання позову Відповідачем, а позов [PERSON] до [PERSON] - задовольнити. Відповідно до вимог частини третьої статті 88 ЦПК України суд, зважаючи на звільнення Позивача від сплати судового збору, стягує з Відповідача на користь держави судові витрати по сплаті судового збору за подання позову про стягнення аліментів.

Outcome: approved