Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-10 00:00:00

В червні 2020 року заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просив встановити факт родинних відносин, зокрема того, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON] , [INFO] . В обгрунтування заяви зазначено про те, що в заявника та його дружини [INFO] народився син, однак у свідоцтві про народження серії [NUMBER] працівниками органів РАЦС було невірно записано його прізвище як « [PERSON] » та, як наслідок, також помилково вказане прізвище сина « [PERSON] ». Зазначені обставини на теперішній час перешкоджають в отриманні сином заявника паспорта громадянина України. У відділі державної реєстрації актів цивільного стану заявнику повідомили, що йому буде відмовлено у внесенні відповідних змін, а тому заявник вимушений звернутись до суду з даною заявою. Заявник в судове засідання не з`явився. В матеріалах справи міститься письмова заява про розгляд справи без його участі. Окрім того, заявник надав суду лист Чечелівського районного у м. Дніпрі відділу ДРАЦС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, як підтвердження неможливості вирішення питання в позасудовому порядку. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, але раніше надавав заяву про розгляд справи без участі заінтересованої особи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні заяви слід відмовити за наступних підстав. Судом встановлено, що у [PERSON] [INFO] народився син, [PERSON] , про що Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області (правонаступником якого є заінтересована особа) в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис №613 від 25.07.2006 року та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Заявник вказує, що у вказаному свідоцтві про народження помилково записано прізвище заявника та його сина, зокрема зазначено « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] », згідно паспорту громадянина України. Згідно п.1 Постанови Пленум Верховного Суду України N 5 від 31.03.95 року, «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Перевірюючи обґрунтування вимог заяви, суд приймає до уваги те, що фактично предметом вимог заявника є не встановлення факту родинних відносин, який ніким не заперечується, а саме невірне написання уповноваженими посадовими особами прізвища заявника та його сина під час вчинення актового запису про народження та оформлення свідоцтва про народження. В свою чергу, відносини, пов`язані з внесенням до актових записів цивільного стану змін, регулюються Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», що визначено в ч.1 ст. 1 цього Закону. На підставі ч. 5 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Міністерством юстиції України затверджуються Правила проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання. Зміни до актових записів цивільного стану згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» вносять відділи державної реєстрації актів цивільного стану, а ч. 4 ст. 22 цього Закону уточнює, що зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису. Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку. З матеріалів справи вбачається, що заявник звертався до відповідного відділу державної реєстрації актів цивільного стану з питанням про внесення змін до актового запису про шлюб, однак не отримав обґрунтований висновок органу державної реєстрації актів цивільного стану про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. Наданий суду лист лист Чечелівського районного у м. Дніпрі відділу ДРАЦС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 29.09.2020 року №1270/20.21-11 містить лише роз`яснення чинного законодавства та положень відомчих нормативно-правових актів, щодо порядку внесення змін до актових записів та строків їх здійснення, та роз`яснення права заявника на звернення до суду у випадку незгоди з вказаними строками вирішення зазначеного питання. Тобто питання заявника уповноваженим органом по суті ще не розглянуто, обґрунтованого висновку органу державної реєстрації актів цивільного стану про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому зазначений лист не містить. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 07.07.1995 р. «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення неправильності записів при реєстрації в державних органах актів народження, смерті, одруження, розірвання шлюбу, встановлення батьківства, зміни прізвища, імені та по батькові громадянина в тому разі, коли органами реєстрації актів громадянського стану відмовлено заявникові у внесенні змін до записів у актах громадянського стану або коли з цього приводу є спір між заінтересованими особами (між заявником і особами, інтереси яких може зачепити зміна запису, оскільки у них, у зв`язку з цим, виникнуть певні обов`язки). У пункті 3 вказаної постанови також зазначено, що суд розглядає заяви про встановлення неправильності запису в акті громадянського стану як у випадках невиправлення органами реєстрації актів громадянського стану помилок, допущених при складанні актового запису, так і при відмові зазначених органів внести в ці записи передбачені законодавством зміни (прізвища, імені, по батькові тощо) і доповнення (наприклад, про національність і громадянство батьків). Отже, внесення змін до актового запису про народження дитини повинне проводитись спочатку у позасудовому порядку шляхом звернення до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану, а в разі відмови цього органу внести виправлення особа має право звернутися до суду за захистом порушених прав. Відмова органу державної реєстрації актів цивільного стану повинна підтверджуватися письмовим висновком. Внесення судом змін до актового запису про народження дитини без попереднього звернення особи з вказаним питанням до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану та його розгляду, суперечило б вимогам Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Суд звертає увагу заявника, що суд не вправі перебирати на себе функції іншого державного органу. Частиною 2 статті 315 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти ніж ті, що передбачені частиною 1 ст. 315 ЦПК України, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Законодавець, визначивши за органами державної реєстрації актів цивільного стану право на внесення змін до актових записів цивільного стану, фактично визначив за вказаними органами право на встановлення факту неправильності запису в актах цивільного стану та внесення до них змін. Враховуючи викладене, беручи до уваги невірно заявлені вимоги заяви, а саме: невірно обраний спосіб захисту, а також приймаючи до уваги те, що заявником не доведено порушення прав заявника, а саме: відсутність відмови відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану у внесенні змін до актового запису про народження дитини в частині написання прізвища батька та дитини за його заявою, суд вважає, що заява є недоведеною та передчасною, а відтак в її задоволенні слід відмовити. В свою чергу, суд роз`яснює, що у випадку письмової відмови у внесенні відповідних виправлень в актовий запис уповноваженим органом реєстрації, заявник не позбавлений права на звернення до суду з заявою про встановлення неправильності записів при реєстрації в державних органах актів народження, а не з заявою про встановлення факту родинних відносин. На підставі викладенрго та

Outcome: dismissed