Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

В червні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 80912,00 грн. (з яких : вартість відновлювального ремонту автомобіля Toyota Camri, 2008 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER], - 80360,05 грн.; витрати, повязані з перевезенням автомобіля після ДТП, - 500,00 грн. ; витрати, повязані з повідомленням відповідача телеграмою про час і дату проведення огляду автомобіля, - 51,95 грн.) та моральної шкоди в розмірі 40000,00 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що 19.05.2012 р. приблизно в 14 год. 45 хв. відповідач [PERSON], керуючи автомобілем BMW 316, державний номерний знак [NUMBER] , та рухаючись по вул. Мала Арнаутська в м. Одесі, в напрямку вул. Пушкінської, не впорався з керуванням, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем Toyota Camri, державний номерний знак [NUMBER], під його керуванням, та що належить йому на праві власності. Крім того, позивач вказує, що в результаті цього ДТП належний йому автомобіль отримав механічні пошкодження, чим в свою чергу йому завдано матеріальної шкоди в розмірі 80912,00 грн., а також моральної шкоди, яка полягає в його сильних душевних стражданнях через пошкодження його автомобіля та порушення його звичайного життя в звязку з неможливість використання автомобіля, внаслідок чого він зазнавав великі незручності, не міг займатися своїми звичайними справами та тривалий час був змушений займатися питаннями, повязаними з наслідками ДТП, на що витрачав багато особистого часу та душевних сил. Позивач просив розглянути дану справу без його участі та задовольнити позов, про що подав адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи. Направлена судом судова повістка відповідачу [PERSON], за останньою відомою судові адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, в черговий раз була повернута судові з поміткою пошти про те, що відповідач не зявляється на пошту для одержання судової повістки за залишеним для нього повідомленням пошти. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 19 травня 2012 року близько 14 год. 45 хв. відповідач [PERSON], керуючи автомобілем BMW 316, державний номерний знак [NUMBER], та рухаючись по вул. Мала Арнаутська в м. Одесі, в напрямку вул. Пушкінської, в звязку з тим, що йому стало погано, не впорався з керуванням, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем Toyota Camri, державний номерний знак [NUMBER], під керуванням позивача [PERSON], автомобілем Тойота Хіглендер, державний номерний знак СМВА888, під керуванням водія [PERSON], автомобілем [PERSON], державний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], автомобілем [PERSON], державний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], автомобілем «ВАЗ 2101, державний номерний знак У1439ОД, під керуванням водія [PERSON], та автомобілем [PERSON] Фе, державний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], в звязку з чим ці транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Згідно постанови Приморського районного суду м. Одеси від 13.08.2012 р. у справі про адміністративні правопорушення № 1522/19397/12 09.09.2013 р., яка набрала законної сили 24.08.2012 р., винним у вчиненні згаданого ДТП був визнаний відповідач [PERSON] У відповідності до частини 4 статті 61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Автомобіль Toyota Camri, державний номерний знак [NUMBER], належить позивачу [PERSON] на праві приватної власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ВНС 205305, виданого РЕВ-1 при УДАЇ ГУМВС України в Одеській області 04.03.2009 р. Як вбачається із звіту № 411, складеного 25.06.2012 р. субєктом підприємницької діяльності оцінювачем автотоварознавцем [PERSON], вартість матеріальної шкоди завданої володільцеві автомобіля Toyota Camri, державний номерний знак [NUMBER], внаслідок його пошкодження при ДТП, з урахуванням вартості його відновлювального ремонту, коефіцієнту фізичного зносу та втрати товарної вартості, складає 80360,05 грн. Крім того, в результаті даного ДТП позивач також поніс документально підтверджені витрати в сумі 500,00 грн., повязані з транспортировкою його автомобіля з місця ДТП, та витрати в сумі 51,95 грн., повязані з повідомленням відповідача телеграмою про час і дату проведення огляду оцінювачем автотовароведом автомобіля позивача. Також суд погоджується з доводами позивача стосовно того, що в результаті даного ДТП йому завдана моральна шкода, яка полягає у його моральних стражданнях, пов'язаних з порушенням його права власності у звязку з пошкодженням його автомобіля, що в свою чергу призвело до порушення звичного для нього способу життя через неможливість користування автомобілем. Враховуючи тяжкість і тривалість моральних страждань, які зазнав позивач, ступінь вини відповідача у спричиненні позивачу моральної шкоди, на думку суду, відшкодування моральної шкоди позивачу у розмірі 15000,00 грн. буде цілком відповідати засадам розумності, виваженості й справедливості та вимогам ч. 3 ст. 23 ЦК України. Відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обовязок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Як зазначає позивач, на момент даного ДТП відповідач мав поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який був виданий страховою компанією ПрАТ «НФСК «Добробут», але його неодноразові звернення із заявою про страхове відшкодування до цієї страхової компанії залишені без відповіді. Згідно розяснень, які містяться в п. 11, 16 Постанови № 4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішення спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», за вибором потерпілого вимога про відшкодування шкоди може бути предявлена безпосередньо до винної особи. Відповідно до статті 21 Закону № 1961-IV на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, тобто володільці транспортних засобів, за винятком осіб, звільнених від обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно з пунктом 13.1 статті 13 цього Закону, зобовязані застрахувати ризик своєї цивільної відповідальності, яка може настати внаслідок завдання шкоди життю, здоровю або майну інших осіб при використанні транспортних засобів. Непредявлення вимог до страховика за наявності підстав для стягнення завданої шкоди саме зі страховика є підставою для відмови в позові до завдавача шкоди у відповідному розмірі. Оскільки відповідно до статті 3 Закону № 1961-IV обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється як з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоровю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, так і захисту майнових інтересів страхувальників, враховуючи положення статті 1194 ЦК, питання про відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована, вирішується залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування та виконання чи невиконання нею передбаченого статтею 33 Закону № 1961-IV обовязку щодо письмового надання страховику, з яким укладено відповідний договір (у передбачених випадках Моторному (транспортному) страховому бюро України, далі МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого зразка. У разі відсутності такої згоди завдана потерпілому шкода підлягає відшкодуванню страховиком у межах передбаченого договором страхування страхового відшкодування. У разі невиконання особою, відповідальність якої застрахована, обовязку письмового надання страховику, з яким укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності (у передбачених випадках МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, шкода відшкодовується завдавачем шкоди. Матеріали справи не містять доказів щодо виконання або невиконання відповідачем передбаченого статтею 33 Закону № 1961-IV обовязку щодо письмового надання страховику, з яким ним було укладено відповідний договір, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого зразка. Задовольняючи позовні вимоги позивача та враховуючи, що позивач є інвалідом 2-ї групи, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1052,72 грн. (809,12грн.+243,60грн.). На підставі викладеного і

Outcome: partial