Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-07 00:00:00

В червні 2018 р. позивач [PERSON] , інтереси якого представлені адвокатом Конюшком Д.Б., звернувся до Подільського районного суду міста Києва з позовом до ПрАТ «УПСК» (відповідач-1) та [PERSON] (відповідач-2), в якому просить: 1) стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на свою користь страхове відшкодування у розмірі 100 000 грн. 00 коп., витрати на проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 2 500 грн. 00 коп.; 2) стягнути з [PERSON] на свою користь різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою у розмірі 25 492 грн. 93 коп. Свій позов мотивує тим, що 17.01.2018 року приблизно 21:39 годині [PERSON] , керуючи автомобілем «Nissan» р/н [NUMBER] , рухаючись біля будинку №24 по вул. Вербицького в м. Києві, в порушення вимог п.п. 12.1, 12.3 ПДР України, не обрав безпечної швидкості руху, при виникненні перешкоди не вжив заходів для безпечного її об`їзду або повної зупинки транспортного засобу, у зв`язку з чим здійснив зіткнення з автомобілем «Opel» р/н [NUMBER] під керуванням та належного на праві приватної власності [PERSON] . Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 02.04.2018 року у справі № 753/3101/18 винним у вчиненні правопорушення, внаслідок якого настала означена дорожньо-транспортна пригода визнано [PERSON] . Цивільно-правова відповідальність [PERSON] , як водія «Nissan» р/н [NUMBER] на виконання вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року №1961-IV, була забезпечена за Полісом ОСЦПВВНТЗ АК/2726715 виданого Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія». Позивач, у встановленому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку звернулась до Відповідача, з метою отримання страхового відшкодування. Листом від 21.03.2018 року Відповідач-1 повідомив Позивача про відсутність підстав для визнання події страховим випадком та виплати страхового відшкодування, посилаючись на лист Волинської митниці ДФС, Страховик зазначив, що «Nissan» р/н [NUMBER] ввезений на митну територію України у митному режимі «Тимчасове ввезення на строк до одного року» з метою особистого користування громадянином Республіки Білорусь [PERSON] , а тому водій [PERSON] на час настання ДТП не був законним володільцем та правомірним користувачем транспортного засобу «Nissan» р/н [NUMBER] , у зв`язку з чим не є особою, відповідальність якої застраховано за Полісом ОСЦПВВНТЗ № АК/2726715. Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 06.11.2018 року відкрито провадження у справі з призначенням розгляду в порядку загального позовного провадження. Представником відповідач-1 був поданий відзив, в якому сторона відповідача просить відмовити в позові в частині вимог до ПрАТ «УПСК», посилаючись на те, що водій [PERSON] на час ДТП не був законним володільцем та правомірним користувачем транспортного засобу «Nissan» р/н [NUMBER] , в зв`язку з чим не є особою, відповідальність якої застрахована згідно полісу № АК/2726715, а тому у страхової компанії відсутні підстави для виплати страхового відшкодування. Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 12.11.2019 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. До початку судового засідання представник позивача подав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності та задовольнити позов в повному обсязі. Представник відповідача-1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце повідомлений належним чином, у відзиві мітиться клопотання про розгляд справи без його участі. Відповідач-2, будучи у встановленому законом порядку повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв по суті справи та з процесуальних питань не подавав. Стороною Позивача було подано заяву про розгляд справи за їх відсутності. Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що 17.01.2018 року приблизно 21:39 годині відбулась ДТП за участю автомобіля «Nissan» р/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Opel» р/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] . В результаті зазначеної ДТП було пошкоджено ТЗ «Opel» р/н [NUMBER] , який на праві власності належить Позивачу [PERSON] . Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 02.04.2018 року у справі № 753/3101/18 винним у вчиненні правопорушення, внаслідок якого настала означена дорожньо-транспортна пригода, визнано [PERSON] . Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] , як водія «Nissan» р/н [NUMBER] на виконання вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року №1961-IV, була забезпечена за Полісом ОСЦПВВНТЗ АК/2726715 виданого Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія». Відповідно до Звіту автотоварознавчого дослідження №1232 від 21.05.2018 року вартість матеріального збитку, завданого власнику ТЗ «Opel» р/н [NUMBER] становить 121 442 грн. 93 коп. Відповідно до п. 34.2 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Відповідно до п. 34.3 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Листом від 21.03.2018 року Відповідач-1 відмовив у виплаті страхового відшкодування Позивачеві, оскільки водій [PERSON] на час настання ДТП не був законним володільцем та правомірним користувачем транспортного засобу «Nissan» р/н [NUMBER] , у зв`язку з чим не є особою, відповідальність якої застрахована згідно Полісу ОСЦПВВНТЗ № АК/2726715 Звертаючись до суду за захистом свої прав із вказаним позовом, Позивач наголошує на тому, що рішення Відповідача-1 про відмову у виплаті страхового відшкодування не відповідає вимогам законодавства України. Відмовляючи у виплаті страхового відшкодування, Відповідач посилається на лист на лист Волинської митниці ДФС, Страховик зазначив, що «Nissan» р/н [NUMBER] ввезений на митну територію України у митному режимі «Тимчасове ввезення на строк до одного року» з метою особистого користування громадянином Республіки Білорусь [PERSON] , а тому, водій [PERSON] на час настання ДТП не був законним володільцем та правомірним користувачем транспортного засобу «Nissan» р/н [NUMBER] , у зв`язку з чим не є особою, відповідальність якої застрахована згідно Полісу ОСЦПВВНТЗ № АК/2726715 Відповідно до п. 1.4 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду. Відповідно до пункту 2.2. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Крім того, власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб. Таким чином, у випадку наявності у водія транспортного засобу реєстраційного документу на цей транспортний засіб, законність його володіння таким транспортним засобом презюмується. Крім того, відповідачем-1 не додано суду доказів того, що відповідач-2 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.126 КУпАП (керування транспортним засобом особою, яка не відповідних документів на право керуванням таким транспортним засобом). А відтак, суд не приймає до уваги заперечення відповідача-1 про те, що водій [PERSON] на час вчинення ДТП не був законним володільцем (правомірним користувачем) вищевказаного автомобіля, оскільки вони є безпідставними. Виходячи з наведеного суд приходить до висновку, що [PERSON] є особою, цивільно-правова відповідальність якої є застрахована за Полісом ОСЦПВВНТЗ № АК/2726715. В свою чергу, Відповідачем-1 не надано належних і допустимих, в розрізі ст.ст. 77 - 80 ЦПК України, доказів того, що володіння транспортним засобом «Nissan» р/н [NUMBER] було незаконним. Посилання Відповідача-1 на ч. 4 ст. 380 МК України суд вважає необґрунтованим та зазначає, що порушення митних правил ввезення автомобілів на територію України може бути предметом адміністративної відповідальності особи, яка ввезла такий транспортний засіб. Зазначені обставини не є підставою звільнення від цивільної відповідальності учасників страхових відносин. До відповідного висновку дійшов і Верховний Суд у своїй Постанові від 08.04.2019 року у справі № 910/14693/17. Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки Таким чином, враховуючи те, що транспортний засіб Позивача було пошкоджено в дорожньо-транспортній пригоді, яка відбулась з вини Відповідча-2, цивільно-правова відповідальність якого було застрахована у Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», суд вважає що з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» підлягає стягненню на користь Позивача страхове відшкодування у розмірі 100 000,00 грн. Відповідно до п. 34.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Таким чином, з Відповідача-1, на користь Позивача підлягають стягненню витрати на проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 2 500, 00 грн. Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч. 3 ст. 22 ЦК України, збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Так, Відповідно до Звіту автотоварознавчого дослідження №1232 від 21.05.2018 року вартість матеріального збитку, завданого власнику ТЗ «Opel» р/н [NUMBER] становить 121 442, 93 грн.. Ліміт відповідальності Відповідача-1 за Полісом ОСЦПВВНТЗ № АК/2726715 встановлено у розмірі 100 000, 00 грн. Таким чином, з Відповідача-2 підлягає стягненню різниця між фактичним розміром заподіяної шкоди та розміром страхового відшкодування у розмірі 21 442,93 грн., витрати на евакуацію та зберігання ТЗ «Opel» р/н [NUMBER] у розмірі 2 050,00 грн. і 2 000,00 грн. відповідно, а всього - 25 492,93 грн. На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки є обгрунтованими, заснованими на законі та знайшли своє повне підтвердження в ході судового розгляду. Крім того, відповідно до вимог ст.ст. 133, 141 ЦПК України на користь Позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору пропорційно задоволених вимог, а саме: з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» у розмірі 1025,00 грн. та з [PERSON] у розмірі 254,93 грн. На підставі викладеного, ст.ст.22, 1166, 1187 ЦК України, ст.ст.6, 22, 29, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.20 Закону України «Про страхування»,

Outcome: approved