Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

В червні 2015 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила визначити їй, [PERSON] додатковий строк достатній для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлого 03 листопада 2007 року. В обґрунтування своїх вимог позивачка вказала на те, що її мати [PERSON] з 1995 по 2007 роки проживала спільно з [PERSON] в с. Новомиколаївка Дніпропетровського району Дніпропетровської області по вул. Польовій, буд. 46. 03 листопада 2007 року [PERSON] помер. 25 грудня 2008 року померла її мати [PERSON], після смерті якої вона спадщину не оформляла. Так в будинку залишився проживати її брат [PERSON], який помер в 2011 році. Після смерті брата, вона по особистим причинам не займалася оформленням спадщини. У 2013 році вона вирішила зайнятися оформленням своїх спадкових прав і коли розбирала документи, які залишалися після смерті матері в її будинку, виявила заповіт, яким [PERSON] заповідав їй належну йому земельну ділянку, призначену для ведення сільськогосподарського товарного виробництва. Так як вона не знала про існування заповіту від імені [PERSON], з яким у неї немає ніяких родинних відносин, вважає, що шести місячний строк для прийняття спадщини вона пропустила з поважних причин. З огляду на вищевикладене позивачка вважає, що має необхідність у судовому порядку поновити пропущений строк для прийняття спадщини, таким чином, звернулася до суду. Представник позивача за договором про надання правової допомоги [PERSON] надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив розглядати справу без його участі. Представник Новомиколаївської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області у судове засідання не зявився, але надав суду заяву, в якій просив цивільну справу розглянути у відсутності їх представника. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Отже, суд вважає, що достатнім буде додатковий строк для прийняття спадщини в три місяці. Статтями 1216, 1217 ЦК України, визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1270 ЦК України визначено шестимісячний строк для прийняття спадщини, який починається з часу відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Встановлено, що в період з 16 березня 1995 року по 26 липня 2007 року мати позивачки [PERSON] та [PERSON], спільно проживали в [INFO] (а.с.13). 03 листопада 2007 року [PERSON] помер, що підтверджується актовим записом № 18 від 05 листопада 2007 року Виконкому Терешківської сільської ради Шполянського району Черкаської області в свідоцтві про смерть серії 1-СР № 102382 від 24 жовтня 2008 року (а.с.10). 25 грудня 2008 року померла мати позивачки [PERSON], що підтверджується актовим записом № 36 від 25 грудня 2008 року Виконавчого комітету Новомиколаївської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області в свідоцтві про смерть серії 1-КИ № 254431 від 25 грудня 2008 року (а.с.9). 18 червня 2011 року помер брат позивачки [PERSON], що підтверджується актовим записом № 22 від 23 червня 2011 року Виконавчого комітету Новомиколаївської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області в свідоцтві про смерть серії 1-КИ № 407040 від 23 червня 2011 року (а.с.11). У 2013 році [PERSON] зайнялася оформленням своїх спадкових прав і коли розбирала документи, які залишалися після смерті матері в її будинку, виявила заповіт від імені [PERSON] Згідно з заповітом від 25 липня 2007 року, посвідченим секретарем виконкому Новомиколаївської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області [PERSON], [PERSON] на випадок своєї смерті зробив заповідальне розпорядження, а саме: належну йому земельну ділянку площею 9,110 га в межах згідно з планом, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Новомиколаївської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія ІІІ-ДП № 089157, виданого виконкомом Новомиколаївської сільської ради 14 травня 2003 року, згідно рішення XV сесії ХХІІІ скликання від 15 березня 2001 року і зареєстрованого в Книзі записів державних актів за № 381, заповідав [PERSON] (а.с.12). Заповіт на день смерті спадкодавця не змінювався і не скасовувався, що підтверджується відміткою Новомиколаївської сільської ради від 27 січня 2014 року на копією заповіту. З питанням про реєстрацію спадкових прав позивачка звернулася до державного нотаріуса, яка відмовила у оформленні спадщини та рекомендувала звернутися до суду. Позивачка не знала про існування заповіту від імені [PERSON] на момент його смерті, тому вона не могла передбачати, що після смерті [PERSON] вона може отримати спадщину, а тому приводу для звернення раніше до нотаріуса у позивачки не було. У відповідності до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року вирішуючи питання про визначенні особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Вирішуючи питання про визначення позивачу додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, виходить з того, що поважними причинами можуть бути причини, пов'язані з об'єктивними обставинами, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами можуть бути визнаними: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов'язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.\~\~ Відповідно до статті 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цивільно-процесуальним кодексом України. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачка пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважної причини, тому суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити, призначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини в нотаріальну контору після смерті [PERSON], померлого 03 листопада 2007 року - три місяці, починаючи з дня вступу рішення в законну силу. На підставі викладеного,

Outcome: approved