Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-16 00:00:00

В січні 2017 року Кредитна спілка «Всеукраїнське народне кредитне товариство» звернулась до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості, в якій просила стягнути солідарно з відповідачів на користь Кредитної спілки «Всеукраїнське народне кредитне товариство» заборгованість за Кредитним договором № КТ044-063-08 від 25.11.2008 року у розмірі 109 295 грн. 70 коп. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25.11.2008 року між Кредитною спілкою «Всеукраїнське народне кредитне товариство» та [PERSON] укладено Кредитний договір № КТ044-063-08, відповідно до умов якого [PERSON] отримала у позивача кредит в сумі 34 700 грн. строком до 25.11.2013 року зі сплатою 60% річних за користування кредитом. Позивач виконав свої зобов`язання у повному обсязі, і в порядку передбаченому Кредитним договором, 25.11.2008 року надав [PERSON] кредитні кошти в сумі 34 700 грн. З метою забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором між позивачем та [PERSON] було укладено Договір поруки № КТ044-063-08-ДП від 25.11.2008 року. З метою забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором між позивачем та [PERSON] було укладено Договір поруки № КТ044-063-08-ДП від 25.11.2008 року. Однак, в порушення умов Кредитного договору та чинного законодавства [PERSON] не виконує взяті на себе зобов`язання, не повертає суму отриманого кредиту відповідно до встановленого графіку та не сплачує відсотки за користування кредитними коштами. Так, станом на момент звернення до суду з вказаним позовом, заборгованість відповідача [PERSON] за Кредитним договором становить 109 295, 70 грн., яка складається із: 34 700 грн. - прострочена заборгованість по кредиту; 74 595, 70 грн. - сума нарахованих відсотків. На підставі викладеного, Кредитна спілка «Всеукраїнське народне кредитне товариство» змушена звернутися до суду із вказаним позовом. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вишгородського районного суду Київської області від 18.01.2017 року головуючим - суддею по справі обрано суддю Купрієнко С.І . Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 13.03.2017 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено судове засідання. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вишгородського районного суду Київської області від 12.05.2017 року головуючим - суддею обрано суддю Баличеву М.Б . Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 16.05.2017 року суддею Баличевою М.Б. прийнято до свого провадження вказану цивільну справу. Представник позивача [PERSON] , в судовому засідання позовні вимоги повністю підтримав та просив їх задовольнити з викладених у позовній заяві підстав. Раніше надав пояснення, що заборгованість відповідачів перед Кредитною спілкою «Всеукраїнське народне кредитне товариство» станом на кінець дії Кредитного договору № КТ044-063-08 від 25.11.2008 року, тобто станом на 25.11.2013 року становить 112 638, 19 грн., з яких: 29 692, 16 грн. - тіло кредиту; 82 946, 03 грн. - відсотки. Однак, Кредитна спілка «Всеукраїнське народне кредитне товариство» просить стягнути солідарно з відповідачів на її користь заборгованість за Кредитним договором № КТ044-063-08 від 25.11.2008 року у розмірі 109 295, 70 грн. Вказав, що [PERSON] надавала до Кредитної спілки «Всеукраїнське народне кредитне товариство» документи, а саме РНОКПП, паспорт та заяву про отримання кредиту. Яким чином отримувала [PERSON] грошові кошти невідомо, чи через касу або безготівково. Погашення кредитної заборгованості повинно було здійснюватись через касу або перерахунками згідно графіку. Первинні документи на отримання кредитних коштів за заявою [PERSON] у Кредитній спілці «Всеукраїнське народне кредитне товариство» не збереглися. Також зазначив, що заява про отримання кредиту від 25.11.2008 року написана не [PERSON] , однак вона містить її підпис. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що в 2007 році вона брала кредит в Кредитній спілці «Всеукраїнське народне кредитне товариство» у розмірі 34 700 грн. в якому [PERSON] та [PERSON] були поручителями. Вказала, що рік вона сплачувала за кредит, а потім їй зателефонували із Кредитної спілки «Всеукраїнське народне кредитне товариство» та повідомили, що закінчується процентна ставка. Після цього, [PERSON] під`їхала до Кредитної спілки «Всеукраїнське народне кредитне товариство» та підписала документи, [PERSON] в цей час перебував закордоном. Кредит за 2007 рік вона повністю погасила, новий кредитний договір з Кредитною спілкою «Всеукраїнське народне кредитне товариство» вона не укладала. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що у Кредитної спілки «Всеукраїнське народне кредитне товариство» відсутні первинні фінансові документи по укладеному 25.11.2008 року між Кредитною спілкою «Всеукраїнське народне кредитне товариство» та [PERSON] . Кредитному договору № КТ044-063-08. Крім того, всі обставини, на які посилається представник позивача, як на підставу своїх позовних вимог є його припущеннями, доказів ніяких до позовної заяви надано не було. Крім того, заявила клопотання про застосування до вищевказаної позовної заяви Кредитної спілки «Всеукраїнське народне кредитне товариство» строку позовної давності. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що в 2007 році нею був підписаний договір з Кредитною спілкою «Всеукраїнське народне кредитне товариство» про отримання [PERSON] грошових коштів. Потім у 2008 році вона також підписувала договір з Кредитною спілкою «Всеукраїнське народне кредитне товариство», який вона не читала. В 2008 році [PERSON] перебував закордоном. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Раніше в судових засіданнях пояснював, що позовні вимоги він не визнає, оскільки в момент укладення Кредитного договору № КТ044-063-08 та договору поруки він був відсутній на території України. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про те, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.1, ч. 2, ч. 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. В свою чергу, згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що на підставі письмової заяви [PERSON] до Кредитної спілки «Всеукраїнське народне кредитне товариство» про надання кредитних коштів у розмірі 34 700 грн., 25.11.2008 року між Кредитною спілкою «Всеукраїнське народне кредитне товариство» та [PERSON] укладено Кредитний договір № КТ044-063-08, відповідно до умов якого [PERSON] отримала у позивача кредит в сумі 34 700 грн. строком до 25.11.2013 року зі сплатою 60% річних за користування кредитом. В силу ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Згідно ч.2 ст. 554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. 25.11.2008 року між Кредитною спілкою «Всеукраїнське народне кредитне товариство» та [PERSON] було укладено договір поруки № КТ044-063-08-ДП відповідно до умов якого, [PERSON] зобов`язаний у разі порушення [PERSON] обов`язків за Кредитним договором № КТ044-063-08 від 25.11.2008 року щодо сплати заборгованості та процентів, самостійно виконати обов`язки позичальника перед кредитором на підставі письмової вимоги кредитора в строк не більше ніж 3 робочих днів, шляхом повернення суми кредиту, що залишилася, оплати нарахованих процентів і неустойки нарахованих згідно з умовами Кредитного договору № КТ044-063-08 від 25.11.2008 року. 25.11.2008 року між Кредитною спілкою «Всеукраїнське народне кредитне товариство» та [PERSON] було укладено договір поруки № КТ044-063-08-ДП відповідно до умов якого, [PERSON] зобов`язана у разі порушення [PERSON] обов`язків за Кредитним договором № КТ044-063-08 від 25.11.2008 року щодо сплати заборгованості та процентів, самостійно виконати обов`язки позичальника перед кредитором на підставі письмової вимоги кредитора в строк не більше ніж 3 робочих днів, шляхом повернення суми кредиту, що залишилася, оплати нарахованих процентів і неустойки нарахованих згідно з умовами Кредитного договору № КТ044-063-08 від 25.11.2008 року. За змістом ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів (ст. 627 ЦК України). Статтею 6 ЦК України передбачено, що сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст. 628, 629 ЦК України). За змістом ст.ст. 638, 641 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. З копії закордонного паспорта громадянина України № [NUMBER] виданого на ім`я [PERSON] вбачається, що останній в період з 18.11.2008 року до 02.12.2008 року перебував за межами території України, що підтверджується копією паспорта № [NUMBER] . Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 21.12.2018 року призначено по цивільній справі судово - почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судовик експертиз. Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. 11 червня 2019 року на адресу суду від Київського НДІСЕ надійшли матеріали цивільної справи № 363/175/17 разом із висновком експерта № 2740-2742/19-32 від 28.05.2019 року за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи. З вищевказаного висновку № 2740-2742/19-32 від 28.05.2019 року вбачається, що підпис від імені [PERSON] від імені [PERSON] , що міститься в графі «11. Реквізити сторін.» у рядку «25» листопада 2008р.», ліворуч від друкованого запису «(ПІДПИС)» на лицевій стороні п`ятого аркуша Кредитного договору № КТ044-063-08 від 25.11.2008 року, де [PERSON] зазначений поручителем за договором поруки № КТ044-063-08-ДП від 25.11.2008 року, виконано рукописним способом без попередньої технічної підготовки та застосування технічних засобів. Підпис від імені [PERSON] , що міститься в графі «11. Реквізити сторін.» у рядку «25» листопада 2008р.», ліворуч від друкованого запису «(ПІДПИС)» на лицевій стороні п`ятого аркуша Кредитного договору № КТ044-063-08 від 25.11.2008 року, де [PERSON] зазначений поручителем за договором поруки № КТ044-063-08-ДП від 25.11.2008 року, виконаний не [PERSON] , а іншою особою. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 18.09.2019 року призначено по цивільній справі судово - почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судовик експертиз. Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. 18 лютого 2020 року з Київського науково - дослідного інституту судових експертиз надійшов висновок експерта № 29111-29113/19-32 від 07.02.2020 року за результатами судової почеркознавчої експертизи та матеріали цивільної справи № 363/175/17. З вищевказаного висновку № 29111-29113/19-32 від 07.02.2020 року вбачається, що рукописні записи у документах: заяві до правління КС «ВНКТ» від 25 листопада 2008 року про надання кредиту в сумі 34700 гривень та заяві до Голови правління КС «ВНКТ» [PERSON] від 25 листопада 2008 року з питання реструктуризації з закриттям діючого Кредитного договору №КТО44-017-07 від 30.08.2007 року та відкриттям нового кредитного договору виконанні однією особою. Рукописні записи у документах: заяві до правління КС «ВНКТ» від 25 листопада 2008 року про надання кредиту в сумі 34700 гривень та заяві до Голови правління КС «ВНКТ» [PERSON] від 25 листопада 2008 року з питання реструктуризації з закриттям діючого Кредитного договору №КТО44-017-07 від 30.08.2007 року та відкриттям нового кредитного договору виконанні не [PERSON] , а іншою особою. Аналізуючи матеріали справи та враховуючи природу укладання спірного Кредитного договору № КТ044-063-08 від 25.11.2008 року та похідних від нього договорів поруки № КТ044-063-08-ДП від 25.11.2008 року, суд вважає, що доводи позивача є недоведеними та безпідставними, оскільки спростовуються висновками Київського науково - дослідного інституту судових експертиз № 29111-29113/19-32 від 07.02.2020 року та № 2740-2742/19-32 від 28.05.2019 року за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи. Статтею 77 ЦПК України встановлено, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 106 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. При цьому, порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз.У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Відповідно до вимог ст. 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Судом встановлено, що надані висновки Київського науково - дослідного інституту судових експертиз № 29111-29113/19-32 від 07.02.2020 року та № 2740-2742/19-32 від 28.05.2019 року за результатами проведення судової почеркознавчої експертизиє обґрунтованими, оскільки містить інформацію щодо предмета доказування, а тому суд вважає їх такими, що не суперечить матеріалам справи, і можуть бути взятими до уваги судом при ухваленні рішення. Крім того, суд вважає, що дані висновки є допустимим доказом у даній справі, оскільки відповідно до ч.5 ст. 106 ЦПК України експерти були обізнані про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки є необґрунтованими. Що стосується клопотання представника відповідача [PERSON] - [PERSON] про застосування позовної давності до позовних вимог, слід зазначити наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України, за загальним правилом, перебіг загальної та спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Таким чином, відповідно до вимог ст.261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявністю порушених прав особи. З урахуванням того, що суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, як необгрунтованих, а тому підстави для задоволення заяви представника відповідача [PERSON] - [PERSON] про застосування до спірних правовідносин строку позовної давності, відсутні. Згідно зі статтею 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Враховуючи, те, що у позові відмовлено повністю, судовий збір стягненню з відповідачів не підлягає.

Outcome: dismissed