Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-19 00:00:00

В січні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначила, що 29.09.2006 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу мають сина [PERSON]. Посилалась на те, що на початку 2017 року стосунки погіршились, зникло взаєморозуміння та взаємоповага. З квітня 2017 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Син проживає з позивачкою. Посилаючись на те, що між сторонами сім`я фактично припинилися, подальше спільне проживання та примирення між ними є неможливими, звернулася до суду з даним позовом, в якому просила розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] В судове засідання позивачка не з`явилася, надала суду заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила шлюб розірвати, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся відповідно до ч.7 ст. 128 ЦПК України за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Заяв про розгляд справи за його відсутності, про причини неявки, відзив на позовну заяву від відповідача не надходили. Зважаючи на відсутність заперечень позивача, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у відсутності відповідача, який вважається належним чином повідомленим про розгляд справи відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України, з можливістю постановлення заочного рішення по справі (ч. 4 ст. 223 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов доведений та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 29.09.2006 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис за № 1625, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER] (а.с.4). Від спільного життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.5). В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили сімейно-шлюбні відносини в 2017 році, майнового спору на час розгляду даної немає. Строк на примирення надавати сторонам є недоцільним, оскільки вони втратили почуття любові один до одного, шлюб існує лише формально. Після розлучення дитина залишилася проживати з матір'ю. Суд, вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу сторін суперечило б їх інтересам. Сім'я сторін розпалась і не може бути поновлена. Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки сторони не підтримують шлюбні стосунки, проживають окремо, між подружжям втрачено почуття любові, примирення не можливе, подальше спільне життя суперечило б інтересам сторін, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки підлягають задоволенню, а шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного, ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved