Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-15 00:00:00

В червні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначає, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано 29.09.2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Радехівського районного управління юстиції Львівської області, а/з №88. За час спільного життя у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] . Із часу одруження, відносини між сторонами поступово почали погіршуватись. Однак, Позивачка з метою збереження сім`ї увесь цей час терпіла, та пробачала Відповідачу його відношення до себе. Протягом останніх двох років Відповідач перебував за кордоном, уваги та піклування сім`ї не приділяв. Із 01.09.2018 року сторони повністю припинили сімейні відносини, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Спільного майна не мають, їхня сім`я існує лише формально, так як подружніх стосунків сторони не підтримують, проживають порізно. У Позивача та Відповідача різні погляди на сімейне життя та сімейні цінності, що унеможливлює подальше перебування сторін у даному шлюбі. Між ними втрачені усі почуття, примирення та збереження сім`ї неможливе, оскільки така існує лише формально. Подальше перебування у шлюбі буде суперечити інтересам Позивачки . Враховуючи вказані обставини, просить шлюб між ними розірвати та вирішити питання судових витрат. Позивач у судове засідання не з`явилася. Проте надала суду клопотання про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує в повному обсязі, просить шлюб розірвати, на чому наполягає. Також просить не надавати строків для примирення, оскільки їхня сім`я розпалася остаточно і збереження шлюбу неможливе (а.с.35,45). Відповідач в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає не заперечує щодо задоволення позову (а.с.55). Перевіривши матеріали справи, дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов необхідно задовольнити з таких підстав. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до положень, викладених у ст.ст.13,81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 29 вересня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Радехівського районного управління юстиції Львівської області, актовий запис №88, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] від 29 вересня 2007 року (а.с.4). За час спільного життя у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Сторони подружніх стосунків не підтримують, їх сім`я фактично розпалася й подальше подружнє життя є неможливим. Причинами розпаду сім`ї є відчуження один від одного, відсутність взаєморозуміння. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя, який виявив прояв з власної ініціативи, з поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернуласася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Узагальнюючи наведене, суд вважає, що причини, що спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов про розірвання шлюбу підлягає до задоволення. Відповідно до ст.141 ЦПК України із відповідача в користь позивача необхідно стягнути понесені нею судові витрати.

Outcome: approved