Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

В червні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Покровської міської ради Донецької області про визначення частки майна, належної спадкодавцю на праві спільної сумісної власності. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, 3 жовтня 2014 року померла його мати [PERSON], яка постійно проживала за адресою: [INFO]. Після смерті матері відкрилась спадщина, яка складається з 1/2 частини квартири № 2, яка становить 1/4 частину житлового будинку № 54 по вулиці Дніпропетровській (зараз Захисників України) м. Красноармійська Донецької області, яка належала померлій на підставі свідоцтва про право власності на житло № 6435, виданого 5 листопада 1998 року Службою по приватизації житла Красноармійської міської ради, яке зареєстровано в БТІ м. Красноармійська в реєстровій книзі № 57, реєстр 10647 від 9 листопада 1998 року. Інша 1/2 частина вищевказаної квартири належить йому на підставі цього ж самого правовстановлюючого документа, а друга частина вищевказаного будинку (квартира № 1) належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Красноармійського міського нотаріального округу Донецької області від 14 червня 2002 року за реєстровим № 2887. Квартира належить йому та його матері на праві спільної сумісної власності. Він є спадкоємцем за законом першої черги спадкування після смерті матері [PERSON], який у встановлений законом строк звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, у звязку з чим була заведена спадкова справа, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом йому було відмовлено у звязку з тим, що свідоцтві про право власності на житло від 5 листопада 1998 року, виданого Службою по приватизації житла Красноармійської міської ради не було визначено частку майна та нотаріусу незрозуміло, чим є це майно квартирою чи будинком, про що йому було видане нотаріусом постанову про відмову у вчинення нотаріальної дії. На підставі наведеного він звертається до суду з позовом про визначення в судовому порядку частку квартири, яка належала померлій [PERSON] на праві власності. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив справу розглянути за його відсутності. Відповідач надав заяву, в якій просив справу розглянути за відсутності свого представника на розсуд суду. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлені наступні обставини та відповідно до них правовідносини. Квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло № 6435, виданого 5 листопада 1998 року службою по приватизації житла Красноармійської міської ради згідно з розпорядженням від 5 листопада 1998 року № 6435. Право власності на зазначену квартиру зареєстровано в державному комунальному підприємстві «Красноармійське бюро технічної інвентаризації» 9 листопада 1998 року в реєстровій книзі за № 57. 3 жовтня 2014 року [PERSON] померла, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську реєстраційної служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області 3 жовтня 2014 року складений відповідний актовий запис за № 722. Позивач є спадкоємцем за законом першої черги спадкування частки в праві спільної сумісної власності на спадкову квартиру, яка належить [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про його народження, в якому [PERSON] зазначена в якості його матері; у встановленому законом порядку прийняв спадщину шляхом звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Згідно ч.2 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19 червня 1992 року № 2482-ХП (з наступними змінами та доповненнями) передача займаних квартир (будинків) здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сімї, які постійно мешкають в даній квартирі (будинку), в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обовязковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку). Відповідно до ч.1 ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Під спільною сумісною власністю ч.1 ст.368 ЦК України розуміє власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності. Відповідно до положень ч.2 ст.372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Судом встановлено, що між співвласниками не встановлено домовленості щодо розмірів часток, а також інше не встановлено Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», отже частки співвласників у праві спільної сумісної власності на нерухоме майно є рівними. Укласти договір про поділ нерухомого майна спадкової квартири, що є спільній сумісній власності, та нотаріально його засвідчити неможливо у звязку із смертю [PERSON] Суд приходить до висновку про те, що померлій [PERSON] належала саме частка квартири, так як у правовстановлюючому документі на неї вказано, що у власність [PERSON] та [PERSON] переходить саме квартира [ADDRESS], а також оскільки в Красноармійському БТІ відбулась реєстрація права власності також саме на квартиру. На підставі викладеного, відповідно до ч.2 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», ст. ст.355, 368, 372 ЦК України,

Outcome: approved