Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

В січні 2016 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 14 серпня 2008 року ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] уклали кредитний договір №244433-CRED, згідно якого позивач зобовязався надати [PERSON] кредит у розмірі 5000 доларів США зі строком повернення до 12 серпня 2010 року, а [PERSON], в свою чергу, зобовязалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. В забезпечення виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір поруки, відповідно до яких боржник та поручитель несуть солідарну відповідальність. В порушення умов договору, [PERSON] свої зобовязання не виконує та не здійснює погашення заборгованості за кредитом. У звязку з чим, станом на 11 жовтня 2015 року [PERSON] має заборгованість у розмірі 12231 доларів США 90 центів. Тому позивач просить суд примусово стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 12231 доларів США 90 центів. Від цієї суми заборгованості віднімається сума заборгованості, яка була стягнута з відповідачів відповідно до рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24 листопада 2010 року. Тому ПАТ КБ «ПриватБанк» просить суд стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором у розмірі 4200 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом 11 жовтня 2015 року становить 89418 гривень. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав та просив суд його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не зявилися та про своє ставлення до предявленого позову суд не повідомили. Про час та місце розгляду справи вони у встановленому порядку повідомлені. Тому на підставі ч.1 ст.224 ЦПК України суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, про що в судовому засіданні оголосив протокольну ухвалу. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 14 серпня 2008 року ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] уклали кредитний договір №244433-CRED, згідно якого ПАТ КБ «Приватбанк» зобовязався надати [PERSON] кредит у розмірі 5000 доларів США строком до 12 серпня 2010 року, а [PERSON], в свою чергу, зобовязалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 24% річних в строк та в порядку, встановлених кредитним договором. У випадку порушення зобовязань за кредитним договором [PERSON] зобовязалась сплачувати відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Крім того, у випадку порушення позичальником зобовязань, передбачених ст.2.2.8 договору, щодо сплати винагород та процентів, позичальник сплачує пеню в розмірі 0,2% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення (а.с.4-12). В той же день ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] уклали договір поруки №244433cred, за яким [PERSON] зобовязалася відповідати за невиконання [PERSON] усіх зобовязань перед ПАТ КБ «Приватбанк», що виникли з кредитного договору. Відповідальність поручителя та боржника є солідарною (а.с.14). ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання виконав в повному обсязі, а саме перерахував [PERSON] кредит в розмірі 5000 доларів США. У відповідності до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України позичальник зобовязується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно з ч.1 ст.549, ч.2 ст.551 цього ж Кодексу у разі порушення зобовязання боржник повинен передати кредиторові пеню (грошові кошти) у розмірі, передбаченому в договорі. За правилом ч.1 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Встановлено, що [PERSON] неналежним чином виконує грошові зобовязання. Тому у ПАТ КБ «Приватбанк» виникло право вимагати від відповідачів повернення боргу за кредитним договором у розмірі 12231 доларів США 90 центів, що складається з заборгованості за кредитом 3163 доларів США 25 центів, заборгованості по процентам 9068 доларів США 65 центів. Однак, від цієї суми заборгованості віднімається сума, яка була стягнута з відповідачів рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24 листопада 2010 року у розмірі 4882 доларів США 17 центів, з яких 3168 доларів США 25 центів заборгованість за кредитом, 1426 доларів США 23 центів заборгованість за процентами за користування кредитом, 63 гривень 21 копійок штраф (фіксована частина), 229 доларів США 47 центів штраф (процентна складова). Тому різниця становить - 7642 доларів США 42 центи (а.с.4-5). Заборгованість до стягнення становить 4200 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом 11 жовтня 2015 року становить 89418 гривень (а.с.6-7). ПАТ КБ «Приватбанк» звертався до відповідачів з письмовими вимогами від 13 грудня 2015 року про погашення заборгованості за кредитним договором (а.с.8), що підтверджується копіями реєстрів згуртованих поштових відправлень рекомендованих листів (а.с.9-10). Незважаючи на це, в матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідачі добровільно сплатили заборгованість за кредитним договором. Тому суд вважає, що солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» належить стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 4200 доларів США 00 центів, що еквівалентно 89418 гривень. Крім того, у відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. З платіжного доручення №ВОТМ9В13Н1 від 29 грудня 2015 року (а.с.1) вбачається, що при предявленні позову ПАТ КБ «Приватбанк» сплатив судовий збір у розмірі 1378 гривень. Позов ПАТ КБ «Приватбанк» задоволений повністю. З огляду на це, солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь позивача слід примусово стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 1378 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved