Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-28 00:00:00

В червні 2018 року [PERSON] через свого представника за довіреністю [PERSON] звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою та просить позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно його доньки [PERSON], [INFO]. В позовній заяві позивач зазначає, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем в період з 22.07.2006 року по 06.07.2010 року, та носила прізвище [PERSON], так як відповідач на той час, також носив прізвище [PERSON]. [INFO], за час перебуванні у шлюбі, у них народилася донька - [PERSON]. В 2010 році позивач вийшла заміж за [PERSON], та після укладення шлюбу змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». Відповідач в 2012 році одружився з [PERSON], та змінив прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». Тобто, батьками малолітньої [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]. Відразу після народження доньки [PERSON] ухилявся від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дитини. Після розлучення відповідач [PERSON] не проявляв жодного інтересу до доньки та свідомо ухилявся від виконання своїх батьківських обов'язків. Так, він взагалі не спілкувався з дитиною та не піклувався про її фізичний і духовний розвиток, виховання і навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечував необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не виявляв інтересу до її внутрішнього світу, не створював умов для отримання нею освіти. Малолітня проживає разом з позивачем, чоловіком якої на теперішній час є [PERSON], який виховує доньку як свою рідну дитину, виконує всі батьківські обов'язки, та бажає усиновити [PERSON]. Посилаючись на ці обставини позивач звернулася до суду з відповідним позовом. Ухвалою судді від 18.06.2018 року позовну заяву [PERSON] про позбавлення батьківських прав [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі № 520/6948/18. Справу призначено розглянути за правилами загального позовного провадження. В підготовчому провадженні відповідач надав відзив, яким повідомив про визнання позову та просив ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. В підготовчому засіданні відповідач [PERSON] особисто повторно підтвердив суду, що позов визнає та не збирається чинити перешкод у подальшій долі дитини, вихованням якої займаються її мати із новим чоловіком. В матеріалах справи наявне власноручне пояснення малолітньої [PERSON] від 30.07.2018, у якому зазначено, що батько їй не телефонує, дарунків не дарить і вона втратила цікавість у спілкуванні з ним, оскільки майже його не знає. Служба у справах дітей Одеської міської ради та Київська районна адміністрація Одеської міської ради, як орган опіки та піклування дійшли висновку про доцільність позбавлення [PERSON] в інтересах дитини. В подальшому всі учасники справи подали заяви з проханням розгляд справи проводити у їх відсутності. При цьому, представник позивача позов підтримав. Відповідач позицію щодо визнання позову не змінив, а представник органу опіки та піклування заявив про підтримку висновку про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав. Відповідно до частини третьої статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO]. Народження дитини зареєстровано Київським районним у м. Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції в Одеській області 24 червня 2008 року за актовим записом № 952. Батьками дитини вказані громадяни України [PERSON] та [PERSON]. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 06 липня 2010 року, про що в книзі реєстрації розірвання шлюбів Київського відділу реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції зроблено відповідний запис за № 430 (свідоцтво про розірвання шлюбу серія [NUMBER]). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER], 12 листопада 2010 року укладено шлюб між громадянином Росії [PERSON], [INFO], та громадянкою України [PERSON], [INFO], про що відділом ЗАГС Пушкінського району Комітету у справах ЗАГС Уряд Санкт-Петербургу зроблено запис за № 1231. Після укладення шлюбу дружині надано прізвище «[PERSON]». Відповідно до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] громадянин України [PERSON], [INFO], та громадянка України [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 15 вересня 2012 року, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі Одеського міського управління юстиції в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 1259. Прізвище чоловіка після реєстрації шлюбу змінено на «[PERSON]». Батько дитини [PERSON], [INFO], ухиляється від виконання батьківських обов'язків відносно фізичного, духовного та морального розвитку малолітньої, не проявляє до неї турботи та уваги, не цікавиться справами дитини та станом її здоров'я. Інформацію про неналежне виконання [PERSON], [INFO], батьківських обов'язків по відношенню до малолітньої дочки в письмовому вигляді підтверджуються поясненнями [PERSON], [PERSON], [PERSON] За інформаційною довідкою від 30.07.2018 р. вих. № 01-03 410 адміністрації Комунальної установи «Дитяча міська поліклініка № 6» Департаменту охорони здоров'я Одеської міської ради, встановлено, що малолітня перебуває на обліку в дитячій поліклініці з 2015 року. При проведенні профілактичних оглядів в поліклініці та відвідуванні малолітньої вдома з дитиною завжди була мати. Батька дитини лікар та медична сестра не бачили. Батько дитини, [PERSON], [INFO], письмово відмовився від батьківських прав у відношенні своєї доньки [PERSON], [INFO]. Справжність підпису засвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Одеської області Янковською О.С., нотаріальна заява зареєстрована в реєстрі за № 1284. Слід зазначити, що малолітньою [PERSON], [INFO], у присутності спеціаліста територіального відділу служби у справах дітей Одеської міської ради у Київському районі, було написано заяву, в якій дівчинка підтвердила негативне ставлення до батька та ухилення його від участі в її вихованні. Згідно зі статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. У п. 16 постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно із частиною 2 статті 164 СК України ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини є однією з підстав для позбавлення батьківських прав. Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає позов [PERSON] таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. Відомості, викладені позивачем у заяві підтвердженні письмовими доказами. Фактично відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов'язків, при цьому не заперечує проти позбавлення його батьківських прав, що неодноразово підтверджував як письмово, так і особисто. Згідно з пунктом 2 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Висновком від 22.08.2018 р. № 1570/01-11 Київської районної адміністрації Одеської міської ради, як органом опіки та піклування підтверджена доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], у відношенні малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Таким чином, враховуючи інтереси малолітньої дитини, суд вважає за необхідне позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], у відношенні малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. На підставі викладеного та

Outcome: approved