Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

В січні 2017 року ПАТ «Вінницяобленерго» в особі СО «Тульчинські електричні мережі» звернулося в суд з вказаним вище позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що є ліцензованим постачальником електроенергії на території Вінницької області згідно укладених договорів про користування електричною енергією. Між позивачем та відповідачем [PERSON], яка проживає у [ADDRESS] 11.08.2016 року укладено договір про користування електроенергією № 260520022. До серпня 2016 року електропостачальник постачав електричну енергію відповідачу, а остання проводила розрахунки за спожиту електроенергію без договору. Починаючи з травня 2016 року у відповідача виникла та почала зростати заборгованість за спожиту електроенергію. У [PERSON] виникли сумніви щодо справності засобу обліку електричної енергії, на предмет чого була проведена експертиза та встановлено, що лічильник електроенергії ЛОЕ-5010 Ш № 015920 відповідав вимогам ГОСТу. Тому позивач вважає, що з боку відповідача має місце порушення зобов'язання та невиконання умов укладеного договору щодо оплати спожитої електроенергії. Саме це змусило позивача звернутися до суду з позовом за захистом свого права, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь 77359 грн. 80 коп. заборгованості за спожиту електроенергію та 1600 грн. судового збору. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Додатково пояснила, що в травні 2016 року контролером СО «Тульчинські електромережі» були зафіксовані показники електролічильника за місцем проживання [PERSON] по [ADDRESS]. Відповідно до даних показників був здійсненний розрахунок вартості використаної електроенергії, що становить 77359 грн. 80 коп. Розрахунок даної заборгованості проведений в межах позовної давності. Заборгованість виникла станом на травень 2016 року, за який період сказати не може. Як фіксувалися показники електролічильника за місцем проживання відповідача, сказати може. Їй відомо, що раніше контролер давав пояснення про те, що відповідач його до лічильника не допускала, а сама надавала йому показники електроенергії по телефону. Тому саме відповідач повинна була контролювати достовірність цих показників і в разі виникнення якогось недоліків в роботі лічильника, чи сумнівів у правильності здійснення ним обліку використаної електроенергії повідомити позивача. Також пояснила, що раз у півроку контролер зобов'язаний був перевірити показники електролічильника за місцем проживання споживача та обліку електроенергії. Однак, як їй відомо, до лічильника електроенергії за місцем поживання відповідача контролер не потрапляв, так як його відповідач ніколи не допускала. Жодних документів, які б засвідчили факт того, що [PERSON] перешкоджала доступу контролера до лічильника для контролю, не складалося, це ніяк документально не фіксувалося, тому даний факт підтвердити не може. Вважає, що саме через це та через те, що відповідач повідомляла контролеру показники на власний розсуд і виникли ці розбіжності у показниках електролічильника, що призвело до заборгованості. Зазначила, що оплата за електроенергією відповідачем здійснювалися на підставі рахунків-квитанцій, які розраховувались позивачем з поданих контролером показників лічильника про використану електроенергію. До травня 2016 року всі рахунки відповідачем оплачувались, заборгованість виникла з травня 2016 року. Також пояснила, що електролічильник, який був установлений за місцем проживання відповідача, має проходити повірку один раз в шість років. Останній раз даний лічильник проходив повірку в другому кварталі 2013 року. Повірка повинна здійснюватись постачальником електроенергії. Вважає, що оскільки експертиза лічильника показала, що він відповідав ГОСТу, втручань у його роботу не було, то зафіксовані ним показники в травні 2016 року є достовірними і відповідач зобов'язана сплатити заборгованість на користь позивача у сумі 77 359 грн. 80 коп. Просила позов задовольнити у повному обсязі, а також стягнути з відповідача судові витрати. Відповідач та її представник в судовому засіданні позову не визнали у повному обсязі. Суду пояснили, що в кінці квітня на початку травня 2016 року контролером «Тульчинські електромережі» були виявлені показники електролічильна за місцем поживання відповідача, які дуже різко відрізнялися від тих, що були зафіксовані перед цим за місяць. Різниця між ними становила 78120 кВт, що вказувало на неможливість використання такої кількості електроенергії за місяць та свідчило про те, що в роботі лічильника відбувся збій. Контролер сказав відповідачу, що повідомить своє керівництво, бо з лічильником щось не те. За місцем проживання відповідача прибула рейдова бригада, яка і зафіксувала показники лічильника. З даними показниками відповідач категорично не погоджувалась, оскільки ніяким чином не втручалася в роботу лічильника, не використовувала електроенергію поза обліком. Крім того вона не могла з огляду на потужність вказаного лічильника використати таку кількість електроенергії. Тому 06.06.2016 року вона звернулася з заявою до позивача про те, щоб обстежили лічильник, однак її заява була розглянута лише в серпні 2016 року. Експертиза лічильника була проведена за її кошти, вона замінила лічильник, оскільки вважала, що попередній не може використовуватись, так як він дав збій у роботі. Зазначили, що відповідач не створювала ніяких перешкод доступу контролера до лічильника, інколи вона відлучалась із місця проживання, коли на кілька місяців їздила до родичів у м. Луганськ. Контролер сам фіксував показники, інколи вона давали дані лічильника йому по телефону. До того як їй була нарахована заборгованість, вона здійснювала розрахунок за спожиту електроенергію відповідно до виставленого їй позивачем рахунку, ніякої заборгованості в неї до того не було. Крім того, після нарахування їй заборгованості оплата за електроенергію нею здійснюється лише за спожиту електроенергію, а борг не визнається. Також зазначили, що електролічильник, за показниками якого нарахована заборгованість останній раз проходив повірку ще в 2013 році, а тому його дані не можуть бути визнані достовірними та використовуватись для розрахунку заборгованості. Вказана обставина не може також свідчити і про те, що він не міг дати збою в роботі. Просили в задоволенні позову відмовити, оскільки заборгованість, яка нарахована відповідачу виникла не з її вини, а вона фізично не могла використати таку кількість електроенергії. Також просили стягнути на користь [PERSON] з позивача здійсненні нею витрати на правову допомогу. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він є провідним інженером ДП «Вінницястандартметрологія», входив до складу комісії, яка здійснювала 12.09.2016 року експертизу лічильника ЛОЕ-5010Ш № 01920, належного відповідачу. На момент експертної повірки лічильника він відповідав нормативам, однак у нього був прострочений строк повірки, який закінчився ще у другому кварталі 2013 року. Тому комісія дала висновок про те, що лічильник відповідав ГОСТу, однак не придатний до подальшого використання. Експертизою було встановлено, що втручання в роботу лічильника не було, на момент повірки він показував достовірні дані. Однак через прострочену повірку не може з достовірністю сказати, як цей лічильник поводив себе з 2013 року по 2016 року, а також того, що в його роботі не міг статися збій внаслідок замикання, блискавки. Зазначив, що відповідно до Закону України «Про метрологічну діяльність» суб'єкти господарювання зобов'язані своєчасно з дотриманням встановлених міжперевірочних інтервалів подавати засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, на періодичну повірку. Тому лічильник, який не пройшов періодичної повірки не міг використовуватися в роботі, як не можуть використовуватись і покази такого лічильника. Свідок [PERSON] пояснив, що він є директором з енергозбутової роботи СО «Тульчинські електромережі». В травні 2016 року він був у складі рейдової бригади, коли зафіксували показники електролічильника у [PERSON] Звіривши їх з квитанціями на оплату та базою, з'ясувалось що є використані кіловати, які не зафіксовані. Була проведена експертиза даного лічильника та встановлено, що втручань у його роботу не було, він дає правильні показники. Розрахунок заборгованості виставлений відповідачу є тим, який відповідає дійсності. Вважає, що такі значні розбіжності у показнику електролічильника виникли через те, що контролер не потрапляв до лічильника відповідача та подавав їх зі слів відповідача, яка сама їх йому повідомляла. Про це йому відомо зі слів контролера, який на даний час вже звільнений. Вважає, що контролер потрапив вперше до електролічильника відповідача лише в травні 2016 року. Зазначив, що не менше як один раз на півроку контролер зобов'язаний провести контроль лічильника. Жодними документами факт перешкоджання [PERSON] доступу контролера до лічильника не зафіксовано. Вважає, що контролер не потрапляв до електролічильника відповідача протягом трьох останніх років. Йому відомо, що вказаний лічильник працював без повірки. Вважає, що він міг використовуватися без повірки, якщо він дає правильні розрахунки. Також пояснив, що в довідці про споживання за період з 01.2014 по 01.2017 року операція «обхід» свідчить про те, що контролером здійснювався вихід за місцем проживання відповідача та саме ним знімалися показники лічильника. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що працює інженером з технічного аудиту СО «Тульчинські електричні мережі». Він був при обстеженні лічильника та знятті показників у травні 2016 року у складі рейдової бригади разом із [PERSON], [PERSON] Вони зафіксували показники лічильника за місцем проживання [PERSON], сфотографували їх. Достовірно сказати про те, що у контролера не було доступу до даного лічильника та що [PERSON] перешкоджала такому доступу не може. Зазначив, що дані лічильника фіксуються контролером, інколи самі споживачі можуть надавати такі дані. Раз у півроку контролер зобов'язаний здійснити контроль лічильника з тим, щоб перевірити його показники. Операція «обхід» у довідці про споживання означає, що контролер здійснив вихід до лічильника та його дані знімалися ним. Також зазначив, що електролічильники повинні проходи повірку для того, щоб пересвідчитись, чи правильно лічильник веде облік електроенергії. Не може сказати, що лічильник не може дати збою, оскільки з технікою може статися все. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є споживачем електричної енергії за адресою: [ADDRESS], яка надається їй ПАТ Вінницяобленерго» в особі СО «Тульчинські електромережі». 11.08.2016 року між позивачем та відповідачем укладено договір № 260520022 про користування електричною енергією, згідно якого енергопостачальник взяв на себе зобов'язання надійно постачати споживачеві електроенергію у необхідних йому обсягах відповідно до потужності 3,0 кВт електроустановок споживача, а споживач зобов'язалась оплачувати одержувати електричну енергію за обумовленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені цим договором (а.с. 4-6). Встановлено судом та не заперечено сторонами і те, що постачання електроенергії позивачем відповідачу здійснювалось до укладення вказаного вище договору на підставі заяви наймача і відкриття особового рахунку, що є фактичним укладенням договору. З довідки про споживання за період з 01.2014 рік по 01.2017 року встановлено, що 15.04.2016 року здійснено обхід електролічильника за місцем проживання [PERSON] та виявлено показник лічильника-11672, спожито 70 кВт, а вже 16.05.2016 року при обході здійснено коригування, згідно якого за показниками лічильника - 089792 спожито 78120 кВт електроенергії (а.с. 7-8). Згідно акту № 30-118 від 12.09.2016 року за результатами проведеної експертизи лічильника № 015920 типу ЛОЕ-5010Ш, дата повірки 2007 року, його визнано не придатним для подальшої експлуатації в зв'язку з закінченням терміну держповірки. Лічильник відповідає вимогам ГОСТ 30207-94 по метрологічним характеристикам. Зовнішніх ознак втручання в лічильник не виявлено (а.с. 9). Відповідно до протоколу № 30-118 від 12.09.2016 р. експертної повірки електронного лічильника однофазного типу ЛОЕ-5010Ш, 2007 р. випуску, на момент експертної повірки лічильник відповідає вимогам ГОСТ 30207-94, але до подальшої експлуатації не допускається в зв'язку з закінченням терміном повірки, який закінчився в 2-му кварталі 2013 року (а.с. 10). Згідно листка обходу абонентів від 16.05.2016 року зафіксовані показники лічильника електроенергії за адресою [ADDRESS] - 089793. Зафіксовані показники підтверджуються фотографією даних лічильника (а.с. 19-21). З протоколу засідання комісії ІКЦ ПАТ «Вінницяобленерго» від 14.02.2017 року, вбачається, що комісією прийнято рішення: так як експертиза лічильника електроенергії типу ЛОЕ-5010Ш № 015920 підтвердила правильність роботи засобу обліку, то його показники вважаються достовірними, а питання стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію слід вирішувати у судовому порядку. Порядок надання та користування електроенергією, права та обов'язки енергопостачальника та споживача визначено у Правилах користування електричною енергією для населення. Відповідно до п. 19 Правил користування електричною енергією для населення (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) - (далі Правила) розрахунок населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку. Згідно п. 21 Правил знімання показань приладів обліку провадиться споживачем щомісяця. Енергопостачальник має право контролювати правильність знімання показань приладів обліку та оформлення платіжних документів споживачем. За власним рішенням енергопостачальник має право самостійно знімати показання приладів обліку у споживача. У пункті 38 Правил визначено, що енергопостачальник зобов'язується проводити не менш як один раз на 6 місяців контрольне знімання показань приладів обліку у споживачів відповідно до затверджених графіків; проводити планову повірку, ремонт і заміну приладів обліку в терміни, встановлені нормативно-технічними документами та договором. Відповідно до пункту 42 Правил споживач електроенергії зобов'язаний забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів; невідкладно повідомляти енергоспостачальника про недоліки в роботі приладу обліку забезпечувати доступ представникам енергоспостачальника після пред'явлення ними службових посвідчень до квартири або іншого об'єкта для обстеження приладу обліку, електроустановок та електропроводки. Пунктом 48 Правил передбачено, що споживач несе відповідальність згідно із законодавством за порушення правил користування електричною енергією; розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електроенергії без приладів обліку; пошкодження приладів обліку. Пунктом 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про метрологічну діяльність» визначено, що періодична повірка засобів вимірювальної техніки - повірка, що проводиться протягом експлуатації засобів вимірювальної техніки через встановлений проміжок часу (міжповірочний інтервал). Згідно п. 3 ст. 17 вказаного вище закону суб'єкти господарювання зобов'язані своєчасно з дотриманням встановлених міжповірочних інтервалів подавати законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, на періодичну повірку. Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у томі числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну енергію, газ і воду), що є власністю фізичних осіб, здійснюється за рахунок суб'єктів господарювання, що надають послуг з електро-, тепло-, газо- і водопостачання. Аналізуючи досліджені в ході судового розгляду докази та законодавчі норми, що підлягають застосуванню до виниклих між сторонами правовідносин, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог з огляду на наступне. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Так, виходячи із Правил, в редакція, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, дозволяється знімання показань приладів обліку споживачем щомісяця, а також передбачена можливість знімання показань за рішенням електропостачальника контролером. В будь-якому випадку один раз на шість місяців контролер зобов'язаний здійснити контрольну перевірку лічильника. Тобто, контроль обліку використаної електроенергії споживачем покладається на суб'єкта надання послуги. Разом з тим, в судовому засіданні представником позивача не доведено того факту, що саме відповідачем [PERSON] надавались недостовірні дані показника лічильника з заниженими даними, які не відповідали фактично спожитій нею електричній енергії, що в результаті призведо до виникнення в неї заборгованості. Як не доведено і того факту, що відповідачем чинилися перешкоди в доступі контролера до лічильника, а таккож того, що не контролер знімав ці показники, так як в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] надали пояснення, що операція «обхід», яка відображена в довідці про споживання, свідчить про те, що дані лічильника знімалися саме контролером. Крім того, суд звертає увагу на те, що лічильник, який здійснював облік електроенергії за місцем проживання відповідача, визнаний не придатним до експлуатації через те, що термін його повірки закінчився ще в другому кварталі 2013 року і жоден зі свідків, які є спеціалістами в галузі електроенергетики, не виключили можливості збоїв в його роботі. А також того, що дані такого лічильника можуть використовуватись як достовірні. Вказане викликає сумніви щодо достосвірності показників такого лічильника та використання їх для розрвахунку заборгованості, яку просить стягнути позивач. Отже, позивачем не доведено факту споживання відповідачем такої кількості електроенергії, на яку нараховано заборгованість в сумі 77359 грн. 80 коп. Як не доведено того, за який період виникла така заборгованість та що її розмір розраховано в межах позовної давності, як стверджувала представник позивача. З огляду на викладене та на те, що представником позивача в судовому засіданні не доведено, що сума заборгованості, яку просить стягнути позивач із відповідача, розрахована відповідно до достовірних показників електролічильника, не доведено неправомірності використання відповідачем електроенергії, її втручання в роботу електролічильника, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог. Відмовляючи в задоволенні позову, відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає, що з позивача на користь відповідача слід стягнути документально підтверджені здійснені останньою судові витрати на правову допомогу, які згідно квитанції № 25/04 від 25.04.2017 року становлять 6 400 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved