Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

В січні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом (який уточнював) до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики від 12. 02. 2010, укладеним між [PERSON] та [PERSON], яка станом на 10. 06. 2014 становила 195938, 45 грн. (що складається з основної суми боргу - 118035, 21 грн., відсотків - 77903, 24 грн.) та накладення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 12. 02. 2010, укладеним між [PERSON] та [PERSON], - однокімнатну квартиру [ADDRESS], загальною площею 14, 0 кв. м., житловою площею 11, 7 кв. м., зі всіма її при належностями (та коридорами І та ІІ площею 2,5 та 4,6 кв. м. відповідно, що знаходяться у спільному користуванні з квартирою № 1), належну на праві приватної власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 04. 07. 2006, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON]. 04. 07. 2006 за реєстровим № 1062, шляхом продажу предмета іпотеки з прилюдних торгів з початковою ціною для його подальшої реалізації на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Ухвалою суду від 27. 10. 2014 до участі у спраі у якості третіх осіб було залучено [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], а також службу у справах дітей адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради. Свої позовні вимоги позивач обгрунтовував тим, що відповідач порушує умови договору позики від 12. 02. 2010, за яким позивач надав відповідачу у користування грошові кошти, на загальну суму 80100, 00 грн. (що було еквівалентно 10 000 дол. США). Виконання зобов'язань за договором позики забезпечено іпотекою - за іпотечним договором від 12. 02. 2010, укладеним між [PERSON] та [PERSON], - однокімнатну квартиру [ADDRESS]. Відповідач не виконує свої зобов'язання щодо своєчасного та повного погашення заборгованості. В добровільному порядку боржник суму заборгованості не сплачує, що і стало підставою для звернення позивача до суду. Позивач просить суд у рахунок погашення заборгованості відповідача за договором позики звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, обставини, викладені в позові підтвердив, просив позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, проти задоволення позовних вимог заперечував. Відповідач [PERSON] та треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] до судового засідання не з'явилися, про час та місце судового розгляду повідомлялися вчасно належним чином. Відповідач [PERSON] надав суду заперечення проти позову. Представник адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради в судове засідання в день оголошення рішення у справі не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся завчасно, належним чином. В раніше наданих суду поясненнях в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечував, вирішення спору віддав на розсуд суду. Суд заслухавши пояснення представників сторін, беручи до уваги раніше надані третьою особою пояснення, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12. 02. 2010 за укладеним між [PERSON] та [PERSON] відповідач [PERSON] отримав від [PERSON]. грошову суму у розмірі 80100, 00 грн., що на момент укладання договору було еквівалентно 10 000 дол. США, яку останній передав відповідачеві на умовах повернення до 12. 02. 2012 зі щомісячною сплатою відсотків у розмірі 6 %, а також штрафу за затримку сплати відсотків у розмірі 5 %. Вказаний договір посвідчено приватним нотаріусом Миколаївського нотаріального округу [PERSON]. за реєстровим № 121, копія якого додана до матеріалів справи. 12. 02. 2010 в якості забезпечення виконання зобов'язання, що виникло у [PERSON]. за договором позики від 10. 02. 2010, між позивачем та відповідачем укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського нотаріального округу [PERSON]. за реєстровим № 123/1. Відповідно до п. 1.6 укладеного договору позики та п. 1.2 договору іпотеки, відповідач передав позивачу в іпотеку нерухоме майно, а саме: однокімнатну квартиру [ADDRESS], загальною площею 14, 0 кв. м., житловою площею 11, 7 кв. м., зі всіма її при належностями (та коридорами І та ІІ площею 2,5 та 4,6 кв. м. відповідно, що знаходяться у спільному користуванні з квартирою № 1), належну на праві приватної власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 04. 07. 2006, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON]. 04. 07. 2006 за реєстровим № 1062. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до п. 1. ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, в результаті настають правові наслідки, передбачені ст. 611 ЦК України. Передані позивачем грошові кошти відповідач у строк, визначений сторонами в договорі позики, не повернув. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Загальна заборгованість відповідача перед позивачем за договором позики від 10. 02. 2010 станом на 10. 06. 2014 становила 195938, 45 грн. (що складається з основної суми боргу - 118035, 21 грн., відсотків - 77903, 24 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Відповідно до ч. 1 ст. 590 ЦК України заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до укладеного між сторонами договору іпотеки від 10. 02. 2010, у разі невиконання позичальником зобов'язань за основним договором іпотекодержатель має право одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмету іпотеки. Згідно із статтею 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Розділом 6 укладеного договору іпотеки, сторони обумовили порядок звернення стягнення на предмет іпотеки, у разі порушення зобов'язання. На виконання умов договору та частини 1 статті 35 Закону України «Про іпотеку», попередженням від 22. 03. 2013 (отриманим відповідачем особисто, про що свідчить вчинений ним підпис на вказаному попередженні) позивач звернувся до відповідача [PERSON]. з письмовою вимогою про усунення порушень з повернення заборгованості за договором позики та можливістю накладення стягнення на предмет іпотеки. В подальшому позивач неодноразово надсилав поштою на адресу відповідача такі попередження. Відповідно до частини 1 статті 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотеко-держатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до частини 1 статті 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. На теперішній час заборгованість не ліквідована, у зв'язку з чим позовні вимоги в частині звернення стягнення на предмет іпотеки підлягають задоволенню. Окрім того, відповідно до вимог статті 39 Закону України «Про іпотеку», положення пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК суд визначає спосіб реалізації предмета іпотеки із застосуванням процедури продажу шляхом надання права позивачу як іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки з початковою ціною предмета іпотеки для його подальшої реалізації на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Таким чином, судом було встановлено порушення відповідачем зобов'язання з повернення грошових коштів позивачу, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесений судовий збір у розмірі 1973, 89 грн.

Outcome: approved