Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

В травні 2017 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що [INFO] року помер [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на 1/5 частку домоволодіння, яке розташоване по [ADDRESS]. Вона як спадкоємець по заповіту своєчасно прийняла спадщину. Однак, оскільки при житті спадкодавець не отримав правовстановлюючих документів на домоволодіння, вона не може оформити на себе право власності на вказане спадкове майно. Просила суд визнати за нею право власності на 1/5 частку домоволодіння в порядку спадкування. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав та просив задовольнити позовні вимоги. Представник Мамалигівської сільської об'єднаної територіальної громади Новоселицького району Чернівецької області в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про те, що позов визнає та просить розглянути справу в його відсутності. Суд, вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до довідки виконавчого комітету с. Драниця Новоселицького району № 682 від 20 квітня 2017 року станом на 1990-1991 роки домоволодіння, яке розташовано по вул. [ADDRESS] відносилося до дворів колгоспного типу, в якому були зареєстровані та проживали п'ятеро осіб, в силу чого виходячи з положень ст. 123 ЦК УРСР в редакції 1963 року кожен з них мав рівні долі у колгоспному дворі, тобто по 1/5 частці домоволодіння. Житловий будинок літера «А» вказаного домоволодіння побудований в 1976 році на відведеній для вказаної мети земельній ділянці та зареєстрований в виконавчому комітеті с. Драниця Новоселицького району в погосподарській книзі із наданням відповідної адресної частини, що підтверджується технічним паспортом домоволодіння. Дані обставини у своїй сукупності свідчать про те, що житловий будинок та господарські споруди вказаного домоволодіння побудовані відповідно до діючого на час їх будівництва законодавства, належним чином були зареєстровані органом місцевого самоврядування і належали зареєстрованому та проживаючому в ньому станом на 1991 рік особам на праві власності. Після смерті [PERSON] [INFO] року відкрилася спадщина на 1/5 частку вказаного домоволодіння. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Статтею 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини встановлений у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до заповіту, який був складений 22 грудня 2016 року та посвідчений секретарем Драницької сільської ради Новоселицького району, спадкодавець [PERSON] заповів позивачці [PERSON] все своє майно. Спадщину після смерті [PERSON] позивачка прийняла своєчасно, а дружина спадкодавця [PERSON] від прийняття спадщини відмовилась, звернувшись із відповідною заявою до нотаріальної контори в межах шестимісячного терміну з часу відкриття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи. Однак, у зв'язку із смертю спадкодавця та відсутністю за ним правовстановлюючих документів на домоволодіння, нотаріальна контора відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину на домоволодіння. Враховуючи, що позивачка є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] та своєчасно прийняла спадщину, інших спадкоємців не має, то суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, у зв'язку із чим позов слід задовольнити. На підставі ст.ст. 328, 1218, 1223, 1273, 1268, 1269, 1270 ЦК України, суд

Outcome: approved