Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

В червні 2015 року позивач ПСП «ПОНОМАР» звернувся до Канівського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] та Фермерського господарства «Русичі» за участю третіх осіб: реєстраційної служби Канівського міськрайонного управління юстиції Черкаської області та Управління Держземагентства у Канівському районі Черкаської області про визнання недійсним договору оренди землі від 24.11.2014р., усунення перешкод у користуванні майном та зобовязання вчинення дій. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що відповідно до договору оренди землі від 15 травня 2011 року укладеного між [PERSON], тобто - відповідачем -1 та ПСП «ПОНОМАР», останнє являється орендарем чотирьох земельних ділянок, що знаходяться на території Межиріцької сільської ради Канівського району Черкаської області. Відповідно до п.8 договору оренди землі від 15.05.2011р. строк оренди земельних ділянок становить 10 (десять) років, тобто договір оренди припиняє свою дію лише у 2021 році. На даний час договір не розірвано і використовується позивачем - ПСП «ПОНОМАР». 19 березня 2015 року до ПСП «ПОНОМАР» звернулось Фермерське господарство «Русичі» відповідач-2, з клопотанням не обробляти вказані земельні ділянки, оскільки вони з 2014 року знаходяться в оренді відповідача-2 на підставі договорів оренди землі від 24.11.2014р., по яким також проведена державна реєстрація права оренди земельних ділянок. Позивач вважає, що договір оренди землі від 15 травня 2011 року укладений між ним та [PERSON] цілком законний та чинний так як: Згідно з ст. 126 ЗК України (в редакції, що діяла на момент укладення договору оренди землі від 15.05.2011р.) право оренди земельної ділянки було посвідчено договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону. На договорі оренди земельної ділянки орган державної реєстрації речових прав на нерухоме майно 16.06.2011р., зробив відмітку про перехід права оренди земельної ділянки. Відповідно до ст. 18 ЗУ «Про оренду землі» (в редакції, що діяла на момент укладення договору оренди землі від 15.05.2011р.) договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Згідно із наказом Держкомзему України від 23.05.2003 року № 135, до створення єдиної системи органів реєстрації прав, а також до формування Державного реєстру прав у складі державного земельного кадастру, ведення реєстру земель та реєстрація державних актів на право власності на землю проводиться Державним підприємством «Центр державного земельного кадастру», його філіями та відділеннями на місцях. Тому, на виконання вимог чинного законодавства, позивачем було зареєстровано договір оренди землі від 15.05.2011р. у Канівському районному відділі ЧРФ Центру ДЗК, про що в даному договорі здійснено запис від 16.06.2011р. № 712208514001550. Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до п. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» - права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. З врахуванням зазначеного, укладені позивачем договори оренди землі є належними та такими, що підтверджують правомірне використання земель позивачем. Відповідно до ст. 9 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обмеженнями. Проте, з невідомих позивачу причин, в порушення норм законодавства, реєстраційною службою Канівського міськрайонного управління юстиції Черкаської області у 2014 році, на користь відповідача-2 (ФГ «Русичі») було зареєстровано речові права на земельні ділянки, які з 2011 року вже перебували в оренді позивача - ПСП «ПОНОМАР». Відповідно до ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Згідно із ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ст. 203 ЦК України. Таким чином, позивач вважає, укладеним неправомірно договір оренди спірних земельних ділянок між відповідачем-1 та відповідачем-2, так як він порушує публічний порядок укладення та державної реєстрації правочинів оренди нерухомого майна. Були відсутні підстави, як для укладення такого правочину так і для його державної реєстрації. Зважаючи на вищевикладене, позивач вважає, що реєстрація речових прав на оренду спірних земельних ділянок на користь відповідача-2 (ФГ «Русичі») є незаконною, так як наявність одночасно на одну й ту саму земельну ділянку права оренди у двох різних орендарів є не припустимим. З врахуванням зазначених обставин та доповнивши позовні вимоги позивач просив суд визнати недійсним договори оренди землі від 24.11.2014р., укладені між [PERSON] та ФГ «Русичі», на підставі яких були прийняті рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, просив усунути перешкоди у користуванні позивачем земельними ділянками з кадастровими номерами 7122085100:01:001:0689, 7122085100:01:001:0688, 7122085100:01:001:0738 та 7122085100:01:001:0737, що знаходяться на території Межиріцької сільської ради Канівського району Черкаської області та зобовязати Реєстраційну службу Канівського міськрайонного управління юстиції Черкаської області внести запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про скасування державної реєстрації іншого речового права (права оренди земельної ділянки) здійсненого на підставі рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на чотири спірних земельних ділянки на користь ФГ «Русичі», скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на чотири спірних земельних ділянки, стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати. Відповідач [PERSON] вважаючи позовні вимоги не законними та не обґрунтованими, такими що утискають її законні права, звернулася до суду із зустрічною позовною заявою про визнання правочину недійсним. [PERSON] в зустрічному позові зазначила про те, що твердження ПСП «ПОНОМАР», що між цим підприємством та нею було укладено договір оренди землі 16.06.2011 року, який нібито був зареєстрований у встановленому законом порядку і укладений у відповідності до земельного законодавства України, - не відповідає дійсності. Договір оренди землі, на який посилається ПСП «ПОНОМАР», як на підставу своїх вимог у первісному позові, укладений з порушенням ст.15 Закону України «Про оренду землі», тому може бути визнаний недійсним у відповідності до закону. Реєстрація договору оренди землі 17.02.2012 року не була проведена у відповідності до встановленої на той час процедури і тому в автоматизованій системі Державного земельного кадастру (АС ДЗК) відсутні відповідні дані про існуючі зареєстровані обмеження (обтяження) щодо цього договору. Невід'ємною частиною договору оренди землі має бути: план або схема земельної ділянки, яка передається в оренду; кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів; акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); акт приймання-передачі об'єкта оренди (ст.15 ч.4 Закону України «Про оренду землі»), однак цього не було додержано ПСП «ПОНОМАР» при укладанні договору оренди земельних ділянок. У відповідності до Прикінцевих положень договору оренди землі на який посилається ПСП «ПОНОМАР», як на підставу своїх вимог у первісному позові укладався в трьох екземплярах один з яких повинен був знаходитися у орендодавця, тобто у неї - [PERSON], як власника землі, а про його існування та його державну реєстрацію 16.06.2011 року у державному реєстрі земель за № 712208514001550 строком на 10 років вона дізналася з позовних вимог ПСП «ПОНОМАР», чим були порушені її права передбачені п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України серед загальних засад цивільного законодавства є свобода договору, яка означає, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору, тощо (ст. ст. 6,627 ЦК України). При її звернені до ПСП «ПОНОМАР» у 2011 році представником ПСП було повідомлено, що договір не зареєстрований та надано [PERSON] її екземпляр договору з визначеними умовами договору та як це передбачено законодавством та невід'ємними частинами: планом або схема земельної ділянки, яка передається в оренду; кадастровим планом земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів; актом визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); актом приймання-передачі об'єкта оренди. [PERSON] стверджує, що екземпляр договору оренди з невід'ємними частинами, їй не наданий і по даний час, а всі чотири державних акти на право власності на земельні ділянки вона втратила. [PERSON] та Фермерське господарство «Русичі» уклали між собою договори оренди землі чотирьох земельних ділянок, строком на 15 років, що було зареєстровано у встановленому порядку. : згідно свідоцтва на нерухоме майно від 18.11.2014 № 29657854, земельна ділянка загальною площею 0,3018 га кадастровий № 7122085100:01:001:0738 договір зареєстровано 24.11.2014 за № 7796434; згідно свідоцтва на нерухоме майно від 17.11.2014 № 29587351, земельна ділянка загальною площею 1,6376 га кадастровий № 7122085100:01:001:0688 договір зареєстровано 24.11.2014 за № 7806528; згідно свідоцтва на нерухоме майно від 18.11.2014 № 29663496 земельна ділянка загальною площею 0,301 га кадастровий № 7122085100:01:001:0737 договір зареєстровано 24.11.2014 за № 7806414; згідно свідоцтва на нерухоме майно від 17.11.2014 № 29584696 земельна ділянка загальною площею 2,8103 га кадастровий № 7122085100:01:001:0689 договір зареєстровано 24.11.2014 за № 7798079). Відповідно до ч.2 ст. 15 Закону України «Про оренду землі», відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови, зокрема якісний стан земельних угідь, порядок виконання зобов'язань сторін, порядок страхування об'єкта оренди, порядок відшкодування витрат на здійснення заходів щодо охорони і поліпшення об'єкта оренди, проведення меліоративних робіт, а також обставини, що можуть вплинути на зміну або припинення дії договору оренди, тощо. Невід'ємними частинами договору оренди землі є: план або схема земельної ділянки, яка передається в оренду; кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів; акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); акт приймання-передачі об'єкта оренди; проект відведення земельної ділянки у разі його розроблення згідно із законом. З врахуванням зазначеного [PERSON] вважає, що порушено її право на розпорядження своєю власністю і створюються перешкоди у користуванні земельними ділянками третій особі, яка є законним користувачем на підставі договору. Вважає, що обставини, на які посилається ПСП «ПОНОМАР», як на підставу своїх вимог у первісному позові, а саме договір оренди землі, може бути визнаний судом недійсним у відповідності до закону у судовому порядку, оскільки він укладений без врахування всіх істотних умов з яких сторони мають дійти згоди у відповідності до ст.15 Закону України «Про оренду землі». Тому, просить суд визнати недійсними договір оренди землі від 16.06.2011 року, укладений між ПСП «ПОНОМАР» та нею у відповідності до закону. Судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покласти на ПСП «ПОНОМАР». В судовому засіданні представник позивача ПСП «ПОНОМАР» подав клопотання про доповнення позовних вимог, в якому просив скасувати чотири рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 24.11.2014р., відносно спірних земельних ділянок. Представник позивача ПСП «ПОНОМАР» підтвердив позовні вимоги в цілому та просив суд задовольнити позов в повному обсязі. На підтвердження своїх вимог позивачем було долучено до матеріалів справи додаткові документи в копіях: Акт прийому передачі земельних ділянок від 05.05.2011р., - один акт на чотири земельних ділянки; викопіювання з кадастрової карти (плану) 4 примірники, по кожній ділянці окремо; кадастрові плани земельних ділянок з експлікацією угідь 4 примірники, по кожній ділянці окремо; Акти винесення в натуру земельної частки (паю) від 05.05.2011р. 4 примірники, по кожній ділянці окремо, копія відомості на видачу зерна за майнові паї за 2011 рік; копія видаткового касового ордера № 209 від 04.09.2012р.із платіжною відомістю; копія видаткового касового ордера № 26 від 29.07.2013р.; копія видаткового касового ордера № 65 від 11.08.2014р. [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона не знала про існування укладеного договору оренди землі між нею та ПСП «ПОНОМАР», дізналася про це тільки із позову. Вказала, що у неї немає її примірника договору, що даний договір укладений з порушенням норм чинного законодавства та просила визнати цей договір недійсним. Вказала, що вона втратила свої Державні акти про право власності на спірні земельні ділянки, тому в 2014 році відновила документи на землю шляхом виготовлення Свідоцтв про право власності на нерухоме майно, після чого, 24.11.2014р., передала чотири своїх земельних ділянки в оренду ФГ «Русичі» і наполягала, що цей договір має залишитися чинним. Представник відповідача ФГ «Русичі» в судовому засіданні пояснив, що він разом із [PERSON] до укладення договору оренди на спірні земельні ділянки, зверталися з усною бесідою до керівника ПСП «ПОНОМАР», щоб той дозволив [PERSON] переукласти договір оренди спірних земельних ділянок із ФГ «Русичі». Представник Реєстраційної служби Канівського міськрайонного управління юстиції Черкаської області в судовому засіданні пояснив, що спірні договори оренди землі від 24.11.2014р., укладені між [PERSON] та ФГ «Русичі» були зареєстровані на підставі поданих Витягів з Державного земельного кадастру про земельні ділянки, в яких не вказувалося про обтяження цих земельних ділянок раніше укладеним договором оренди землі. Представник Управління Держземагентства у Канівському районі Черкаської області в судовому засіданні вказав, що договір оренди землі від 15.05.2011 року між [PERSON] та ПСП «ПОНОМАР» укладений та проведена його державна реєстрація належним чином в порядку який діяв на час його державної реєстрації, також пояснив, що повторна державна реєстрація договорів оренди землі на одні і ті ж самі земельні ділянки стала можливою в звязку із зміною нормативних документів про порядок реєстрації таких договорів та відсутністю механізму автоматичного перенесення в новий державний реєстр договорів, які були укладені до створення такого реєстру. Суд встановив, що 05.05.2011р. [PERSON] передала свої чотири земельні ділянки ПСП «ПОНОМАР» в оренду на 10 років, про що був укладений та підписаний договір оренди землі та належним чином зареєстрований. Право власності на чотири земельні ділянки на момент укладення договору оренди підтверджувалося Державними актами на право власності на землю. В подальшому [PERSON] втратила ці Державні акти та взамін втрачених виготовила на спірні земельні ділянки нові свідоцтва про право власності на нерухоме майно: № 29657854 від 18.11.2014; № 29587351 від 17.11.2014, № 29663496 від 18.11.2014; № 29584696 від 17.11.2014. Земельні ділянки загальною площею 5,0507 га, розташовані на території Межиріцької сільської ради Канівського району Черкаської області. Вказаним ділянкам присвоєні кадастрові номери 7122085100:01:001:0689, 7122085100:01:001:0688, 7122085100:01:001:0738 та 7122085100:01:001:0737. 24.11.2014р. [PERSON] достовірно знаючи про раніше укладений договір оренди землі із ПСП «ПОНОМАР» та не розриваючи його, уклала чотири нових договори оренди тих самих земельних ділянок із новим орендарем ФГ «Русичі», строком оренди на 15 років і також провела державну реєстрацію цих договорів. Дослідивши матеріали справи заслухавши пояснення сторін, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного: Згідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оренду землі», відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про оренду землі», орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Згідно ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Як вбачається із матеріалів справи позивачем ПСП «ПОНОМАР» 05 травня 2011 року було укладено договір оренди чотирьох земельних ділянок із їх власником [PERSON], договір підписаний сторонами та 16.06.2011р., проведено його державну реєстрацію у Канівському районному відділі ЧРФ Центру ДЗК, міськрайонному управлінні Держкомзему, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис № 712208514001550. Між сторонами договору 05.05.2011р., було підписано Акт прийому-передачі земельних ділянок. В тексті договору оренди землі в наявності всі істотні умови договору та в наявності невідємні частини договору, що повністю відповідає вимогам ст.15 Закону України «Про оренду землі» в редакції, яка була чиною на момент укладення договору оренди землі. Згідно з ст. 126 ЗК України (в редакції, що діяла на момент укладення договору оренди землі від 05.05.2011р.) право оренди земельної ділянки було посвідчено договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону. На договорі оренди земельної ділянки орган державної реєстрації речових прав на нерухоме майно 16.06.2011р., зробив відмітку про перехід права оренди земельної ділянки. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, що діяла на момент укладення договору оренди землі від 05.05.2011р.) договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Згідно із наказом Держкомзему України від 23.05.2003 року № 135, до створення єдиної системи органів реєстрації прав, а також до формування Державного реєстру прав у складі державного земельного кадастру, ведення реєстру земель та реєстрація державних актів на право власності на землю проводиться Державним підприємством «Центр державного земельного кадастру», його філіями та відділеннями на місцях. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 19.02.2014 у справі № 6-162цс13, за змістом ст.ст.18, 20 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі підлягає державній реєстрації, якщо такий договір укладений. Після державної реєстрації укладеного договору оренди землі він набирає чинності. Частиною першою ст.638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Отже, сторони договору, дійшовши згоди щодо істотних умов договору оренди землі, скріплюють його своїми підписами, що і є моментом укладення договору. Разом із тим цивільні права та обов'язки, на досягнення яких спрямоване волевиявлення сторін договору оренди, набуваються після відповідної державної реєстрації. У момент державної реєстрації набирає чинності (набуває юридичної сили) договір, укладення якого вже відбулося, і така реєстрація не може змінювати моменту укладання договору. У аспекті викладеного вище, суд оцінює критично доводи [PERSON], про те, що спірний договір оренди землі вона не укладала, оскільки його сторони, скріпивши договір підписами, засвідчили про наявність згоди щодо істотних умов договору оренди землі та, фактично, його уклали. При цьому суд бере до уваги, що спірний договір оренди зареєстровано 16.06.2011р. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що договір оренди земельних ділянок з кадастровими номерами 7122085100:01:001:0689, 7122085100:01:001:0688, 7122085100:01:001:0738 та 7122085100:01:001:0737, який був укладений між орендодавцем - [PERSON] та орендарем - ПСП «ПОНОМАР», та зареєстрований в Державному реєстрі земель 16.06.2011р., повністю відповідає вимогам чинного законодавства, щодо порядку його укладення та державної реєстрації. Вказаний договір не був припинений чи розірваний у порядку, встановленому законодавством та умовами договору. За весь період чинності договору оренди землі [PERSON], особисто отримувала орендну плату від ПСП «ПОНОМАР», про що свідчить відомість на видачу зерна за 2011 рік, підписана [PERSON]; видатковий касовий ордер № 209 від 04.09.2012р., та платіжна відомість № 2 підписана [PERSON]; видатковий касовий ордер № 26 від 29.07.2013р., підписаний [PERSON]; видатковий касовий ордер № 65 від 11.08.2014р., підписаний [PERSON], що вказує про відсутність заборгованості по сплаті орендної плати за оренду землі. Ці ж обставини вказують що [PERSON], знала про укладений договір оренди землі, не заперечувала проти нього та погоджувалася з його умовами. Твердження [PERSON], про те що вона не знала про існування укладеного між нею та ПСП «ПОНОМАР» договору оренди землі чотирьох земельних ділянок, суд оцінює критично, оскільки в судовому засіданні [PERSON] не заперечувала, що протягом чотирьох років отримувала плату за оренду землі від орендаря - ПСП «ПОНОМАР», не висловлювала скарг щодо повноти розрахунків за період користування орендарем земельними ділянками. Також, вона не висловлювала претензій щодо виконання зобовязань по договору оренди землі орендарем - ПСП «ПОНОМАР». Враховуючи втрату [PERSON], Державних актів про право власності на спірні земельні ділянки, які вона передала в оренду, суд не вважає заяву про відсутність у неї примірника договору оренди землі укладеного із ПСП «ПОНИМАР», як обставину, яка може бути підставою для визнання договору недійсним. Відповідно до ч.2 ст. 24 Закону України «Про оренду землі» Орендодавець зобовязаний не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою. Відповідно до п.29 укладеного договору оренди землі орендодавець зобовязаний не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою. Тому суд вважає недобросовісною поведінку [PERSON] по відношенню до ПСП «ПОНОМАР», щодо її дій відносно укладення нових договорів оренди по спірним земельним ділянкам, попередньо не розірвавши раніше укладений договір оренди землі на ті ж самі земельні ділянки та не виконавши дій по поверненню переданих в оренду земельних ділянок. У період чинності першого договору оренди землі, [PERSON], 24 листопада 2014 року уклала нові договори оренди на ці ж земельні ділянки з ФГ «Русичі». За даними договорами передбачалася передача [PERSON] у володіння і користування ФГ «Русичі» спірних земельних ділянок, така передача не могла бути виконана без попереднього повернення земельних ділянок від орендаря ПСП «ПОНОМАР», тобто нові договори оренди не були спрямований на реальне настання правових наслідків, обумовлених ними. Відповідно до частини 5 статті 203 ЦК України, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків обумовлених ним. Також, державним реєстратором на момент реєстрації договорів оренди землі 24.11.2014 р., не зясовувалась інформація про наявність або відсутність зареєстрованих договорів оренди землі у органів, що здійснювали таку реєстрацію до 01.01.2013р., чим порушено вимоги Листа Державної реєстраційної служби України №2951/05-15-13 від 06.08.2013 р., Щодо запобігання випадкам подвійної реєстрації прав оренди на земельну ділянку за різними право набувачами. Відповідно до останнього абзацу вказаного Листа, «…з метою недопущення одночасного існування державної реєстрації декількох прав оренди на одну земельну ділянку, у випадку проведення державної реєстрації права оренди на земельну ділянку, сформовану у результаті виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв), державному реєстратору слід запитувати інформацію про наявність або відсутність зареєстрованих договорів у органів, що здійснювали таку реєстрацію до 01.01.2013, зокрема виконавчих комітетів сільської, селищної, міської ради за місцем розташування земельної частки (паю)» Разом з тим, позивачем ПСП «ПОНОМАР» не надано доказів існування перешкод у користуванні спірними земельними ділянками, судом також не встановлено існування таких перешкод. Суд також вважає, що позивачем за зустрічним позовом [PERSON], пропущений строк позовної давності, хоча у даному випадку це не є підставою для відмови у задоволенні зустрічного позову. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги ПСП «ПОНОМАР», підтверджені належними доказами, ґрунтуються на законі, тому підлягають до часткового задоволення, позовні вимоги [PERSON]І за зустрічним позовом не підтверджені належними доказами, не обґрунтовані належним чином, тому не підлягають до задоволення.

Outcome: partial