Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

В січні 2018 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що знаходиться в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 18 травня 1996 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дзержинського міського управління юстиції у Донецькій області, за актовим записом № 69. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Вказує, що під час спільного життя однією сімєю з відповідачкою між ними виникали взаємні непорозуміння, причиною яких є різний погляд на побутові та особисті справи. Сторони не ведуть подружнє життя та спільне господарство з 2012 року. На сьогоднішній день порозуміння не знайдено між сторонами та сімейні відносини не відновлені. Вважає, що подальше збереження шлюбу неможливе, відносини через органи РАЦСа він розірвати не має можливості, оскільки відповідачка відмовляється зявитися до РАЦСу для виконання позасудової процедури, у звязку з чим він змушений звернутися до суду із зазначеним позовом. Спору про поділ майна не мають. Позивач у судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутністю, наполягає на розірванні шлюбу між ним та відповідачем. Відповідач в судове засідання не прибула з невідомої суду причини, про день та час слухання справи була повідомлена належним чином. Справа розглядається на підставі ст. 280 ЦПК України заочно. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. В судовому засіданні було встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі зареєстрованому 18 травня 1996 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дзержинського міського управління юстиції у Донецькій області, за актовим записом № 69 (а.с.8). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.10). Судом встановлено, що подружжя припинило шлюбні відносини, не підтримує їх, збереження шлюбу та примирення сторін неможливе. Спір про поділ майна відсутній. Враховуючи діючі положення законодавства щодо шлюбу та сімї, фактичні обставини справи, а також, той факт, що судом не встановлено обставин, які б свідчили про спільне бажання сторін зберегти сімю, відновити шлюбні відносини, в основі яких би полягали почуття взаємної любові та поваги, спільні інтереси, суд дійшов до висновку, що за таких умов можливо розірвати шлюб між сторонами по справі. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пунктом 1 ч.2 ст.141 ЦПК України передбачено, що у разі задоволення позову, інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду з позовом було сплачено судовий збір в розмірі 704,80 грн.(а.с.2), тому суд вважає необхідним стягнути на користь позивача вказану суму судового збору з відповідача.

Outcome: approved