Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

В травні 2017 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третьої особи без самостійних вимог приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Усик Г.Я. про визнання права власності на спадкове майно. В позовній заяві вона вказала, що [INFO] померла [PERSON]. З цього приводу звернулася до приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Усик Г.Я. щодо оформлення спадкових прав за законом, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] Однак, приватний нотаріус своїм листом № 330/01-16 від 17 березня 2017 року роз'яснила вирішення даного питання в судовому порядку, зазначивши, що у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності, на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна і попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця), тому [PERSON] звернулася в суд за захистом свого права. Позивачка [PERSON] та представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримують повністю. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнає. Приватний нотаріус Чортківського районного нотаріального округу Усик Г.Я. в судове засідання не з'явилася, від третьої особи надійшла заява про розгляд справи без участі представника, при ухваленні рішення покладаються на розсуд суду. Суд, вислухавши сторін та дослідивши письмові докази в справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких мотивів. Згідно ч. 4 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть у справі, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис №14, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER]. Після її смерті позивачка [PERSON] відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу України є спадкоємцем її майна за законом і спадщина належить їй з часу відкриття. Відповідно до ст. 46 Закону України «Про нотаріат», п.4.15 Глави 10 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця не таке майно. Згідно ст. 9 ЦК України (1963) здатність мати цивільні права і обов'язки (цивільна правоздатність) визнається в однаковій мірі за всіма громадянами. Правоздатність громадянина виникає в момент його народження і припиняється з смертю. Згідно ст. 10 цього Кодексу громадяни можуть мати майно у особистій власності. Згідно ст. 11 ЦК України (1963) здатність громадянина своїми діями набувати цивільних прав і створювати для себе цивільні обов'язки (цивільна дієздатність) виникає в повному обсязі з настанням повноліття. Відповідно до ст. 548 ЦК України (1963) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 346 ЦК України (2003) однією з підстав припинення права власності є смерть власника. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне визнати за позивачкою право власності на спадкове майно, задовольнивши позов.

Outcome: approved