Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

В травні 2012 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, посилаючись на те, що відповідач є батьком їх неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які перебувають на її утриманні. В даний час сторони спільно не проживають, відповідач не приймає участь у вихованні дітей та в добровільному порядку ніякої матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Просила суд стягнути з відповідача щомісяця аліменти на утримання дітей в розмірі 400 грн. на кожну дитину. В судовому засіданні представник позивачки підтримав позовні вимоги, додатково пояснивши, що діти перебувають на утримання позивачки, яка в даний час знаходиться на заробітках за кордоном. Проте, у зв'язку з нерегулярними доходами не має можливості самостійно утримувати дітей без допомоги їх батька - відповідача по справі. Просив задовольнити позов. Відповідач позов визнав частково, пояснивши суду, що готовий сплачувати аліменти на утримання своїх дітей в розмірі 250 грн. щомісяця на кожну дитину, посилаючись на те, що близько п'яти років перебував разом із позивачкою на заробітках за кордоном. Однак, на даний час не має постійного заробітку, підробляє по найму в селі та місячний його сукупний дохід складає близько 800 гривень. Просив частково задовольнити позов. Вислухавши пояснення представника позивачки, відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що дійсно відповідач є батьком неповнолітніх [PERSON] та [PERSON], які перебувають на утриманні позивачки, що підтверджується довідкою Котелівської сільської ради Новоселицького району № 688 від 11 квітня 2012 року. Діти не перебувають на диспансерному обліку в лікарні. Сторони проживають окремо, що підтверджується поясненнями сторін. Відповідач як батько зобов'язаний приймати участь в утриманні своїх неповнолітніх дітей на рівні із матір'ю. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи, що не має даних про чіткий встановлений дохід відповідача, суд із урахуванням положень ст. 184 СК України вважає доцільним визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню з нього на утримання неповнолітніх дітей, в твердій грошовій сумі. Приймаючи до уваги, що відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає недоведеними посилання позивачки про те, що неповнолітні діти потребують, а відповідач має можливість сплати аліменти на одну дитину саме в розмірі 400 грн. щомісяця. При визначенні розміру аліментів, який підлягає стягненню з відповідача на утримання його неповнолітніх дітей, суд враховує матеріальне становище сторін та їх дітей, встановлений ст. 12 Закону України «Про державний бюджет України на 2012 рік» розмір мінімального прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку та положення ч. 2 ст. 182 СК України, відповідно до якої присуджений до сплати розмір аліментів не може бути менший ніж 30 відсотків встановленого прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Тому, приймаючи до уваги, що відповідач є працездатною особою, виходячи з принципу справедливості та розумності і обов'язку обох батьків приймати участь в утриманні своїх дітей, суд вважає за необхідне присудити відповідачу аліменти на утримання своїх дітей в розмірі 350 грн. щомісяця на кожну дитину. Суд, визначаючи час з якого слід присудити аліменти на дітей, приймає до уваги, що позовна заява подана до суду 22 травня 2012 року. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судові витрати по справі. На підставі ст.ст. 180-184 Сімейного кодексу України, ст. 12 Закону України «Про державний бюджет України на 2012 рік», ст. 88 ЦПК України,

Outcome: partial