Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-11 00:00:00

в травні 2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом в якому просив: визнати висловлювання, які зафіксовані в листі Київського міського центру соціальних служб для сімей, дітей та молоді від 09.08.2018 року №96/0720, наданою фізичною особою [PERSON] , недостовірною та такою, що порушує немайнові права [PERSON] на повагу до його гідності, честі та недоторканість ділової репутації: « з приводу ситуації домашнього насильства, яке вчинялось щодо неї та її доньки [PERSON] [INFO] - [PERSON] скаржиться на стан тривоги у відповідь на стрес, пов`язаний з фізичним та психологічним насильством з боку її колишнього чоловіка, яке включає нанесення побоїв, словесні образи і погрози, залякування, переслідування. - Відчуття необхідності пошуку виходу із ситуації домашнього насильства. - Зі слів клієнтки, по відношенню до неповнолітньої доньки її колишній чоловік (батько дитини) дозволяє собі дії, які можуть бути розцінені як дії сексуального характеру. -Так, її колишній чоловік наполягав на відвідування з ним малолітньої доньки чоловічого туалету. - Колишній чоловік постійно вимагав та здійснював тиск задля того, щоби брати на ніч до себе та купати доньку без присутності матері та няні. -Зі слів матері її чоловік ходив оголеним в присутності доньки та фотографував оголеною. У зв`язку з чим [PERSON] хвилюється щодо впливу домашнього насильства на емоційний-психологічний стан доньки, яка до того ж, є свідком нанесення колишнім чоловіком побоїв [PERSON] та її матері (бабусі дівчинки). Донька [PERSON] не висловлює бажання зустрічі з батьком, тому що була налякана сценою його нападу на матір та бабусю. -Тому що існує висока вірогідність продовження повторного вчинення домашнього насильства»; Просить зобов`язати Київський міський центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді спростувати поширену недостовірну інформацію щодо листа Інформація за результатами роботи від 09.08.2018 року №06/0720 відносно [PERSON] , шляхом відкликання даного листа, з повідомленням сторін про це: [PERSON] , [PERSON] , яке відбудуться після набрання судовим рішенням законної сили в даній справі на протязі 10 днів. Позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані тим, що 18.01.2020 року він отримав через Укрпошту копію позовної заяви з додатками та ухвалою про відкриття провадження в іншій справі. В додатках був присутній документ під назвою - Інформація за результатами роботи від Київського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді виконавчого органу Київської міської ради від 09.08.2018 року №06/0720 за підписом [PERSON] та [PERSON] . Вказав на те, що в листі відображена недостовірна інформація стосовно нього, яка поширена Київським міським центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді виконавчого органу Київської міської ради (далі Відповідач-1), а саме: «з приводу ситуації домашнього насильства, яке вчинялось щодо неї та її доньки [PERSON] [INFO] [PERSON] скаржиться на стан тривоги у відповідь на стрес, пов`язаний з фізичним та психологічним насильством з боку її колишнього чоловіка, яке включає нанесення побоїв, словесні образи і погрози, залякування, переслідування. Відчуття необхідності пошуку виходу із ситуації домашнього насильства. Зі слів клієнтки, по відношенню до неповнолітньої доньки її колишній чоловік (батько дитини) дозволяє собі дії, які можуть бути розцінені як дії сексуального характеру. Так, її колишній чоловік наполягав на відвідування з ним малолітньої доньки чоловічого туалету. Колишній чоловік постійно вимагав та здійснював тиск задля того, щоби брати на ніч до себе та купати доньку без присутності матері та няні. Зі слів матері її чоловік ходив оголеним в присутності доньки та фотографував оголеною. У зв`язку з чим [PERSON] хвилюється щодо впливу домашнього насильства на емоційний-психологічний стан доньки, яка до того ж, є свідком нанесення колишнім чоловіком побоїв [PERSON] та її матері (бабусі дівчинки). Донька [PERSON] не висловлює бажання зустрічі з батьком, тому що була налякана сценою його нападу на матір та бабусю. Тому що існує висока вірогідність продовження повторного вчинення домашнього насильства». Позивач зазначив у позові, що ці дописи є образливими для нього та створюють негативне сприйняття довколишнім оточуванням законослухняного громадянина. Крім цього, він довів, що Відповідач-1 поширює недостовірну інформацію іншим особам письмово, а [PERSON] (далі Відповідач-2) висловлює неправдиві твердження, які зазначені у вказаному вище листі. Жодного рішення суду, яке б вступило в законну силу на той час або наразі не існує і не існувало щодо вчинення ним будь-яких дій, які можливо було б кваліфікувати, як домашнє насильство або інший адміністративний, кримінальний злочин. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 12.05.2020 року відкрито провадження у даній справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 14.07.2020 року на адресу суду від Відповідача-1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти позовних вимог [PERSON] , зазначивши, що в листі від 09.08.2018 року №06/0720 відсутнє жодне зазначення прізвища, ім`я та по батькові, дата народження та інших персональних даних, що допускає ідентифікацію фізичної особи, якої вони стосуються, а саме позивача. Зазначений лист, що є в розпорядженні [PERSON] , надавався виключно їй на підставі усного звернення за результатами надання послуг соціально-психологічного характеру [PERSON] та дитині [PERSON] залученим спеціалістом-психологом [PERSON] та є суто інформаційним. Відповідач-1 у відзиві звертає увагу, що окремі факти/події описані в листі записані зі слів матері дитини [PERSON] та висловлені дитиною [PERSON] . Також Відповідач -1 припускає, що [PERSON] за власним бажанням розповсюдила лист від 09.08.2018 року №06/0720, зробила його зміст публічним для певного кола сторін у справі під час судового засідання, додала до заяв/клопотань, матеріалів справи тощо. Окремі події описані у зазначеному листі не стверджуються саме Відповідачем-1. 20.07.2020 року від Відповідача-2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначила, що інформаційний лист від 09.08.2018 року №06/0720 складено спеціальним закладом, що проводить спеціальну роботу з сім`ями, дітьми та молоддю, які перебувають у складних життєвих обставинах та потребують сторонньої допомоги за результатами проведеної Київським міським центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, внаслідок отримання соціально-психологічних консультацій особами. Відтак, даний документ є конфіденційним та таким, що містить інформацію з обмеженим доступом відповідно до ч. 2 ст. 21 Закону України «По інформацію». Окрім того, у відзиві позивач зазначила, що інформація про вчинення домашнього насильства є однією з підстав позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, а тому оцінка такої інформації та відповідних доказів може бути зроблена лише судом за результатами комплексного аналізу всіх доказів в сукупності за результатами розгляду справи про позбавлення батьківських прав, яка на даний час знаходиться в провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області. Відповідач-2 вважає, що інформація, викладена у вказаному вище листі не є підставою для захисту гідності, честі та ділової репутації. Даний лист не є нормативно-правовим актом, має рекомендаційний, роз`яснювальний характер. В судовому засіданні позивач позовні вимог підтримав, просив їх задовольнити, представники відповідачів заперечували проти позову, просили відмовити в його задоволенні. Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Статтею 3 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. У відповідності до ст. 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростувати недостовірну інформацію про себе і членів сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. В свою чергу, ст. 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Згідно ст. 5 Закону України «Про інформацію» кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законі інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб. Згідно із абз. 2 п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27.02.2009 року № 1 (далі - Постанова) під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Одним із принципів інформаційних відносин згідно зі статтею 2 Закону України «Про інформацію» є достовірність і повнота інформації. За визначенням абз. 5, 6 п.15 Постанови поширена інформація є недостовірною, тобто такою, що не відповідає дійсності, оскільки, недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку цієї особи, порушує її право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Судом встановлено, що Київський міський центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді відповідно до Положення, затвердженого розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 27.04.2016 року №280 «Про внесення змін до Положення про Київський міський центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)» є спеціальним закладом, що проводить соціальну роботуз сім`ями та молоддю, які перебувають у складних життєвих обставинах та потребують сторонньої допомоги. Так, Відповідач-2 зверталася до психолога Київського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді [PERSON] для отримання соціально-психологічних консультацій з приводу ситуації домашнього насильства щодо неї та її доньки - [PERSON] , [INFO] , що проживає з нею. Після бесіди із спеціалістом - психологом [PERSON] , директором [PERSON] та психологом [PERSON] складено та підписано лист - Інформація за результатами роботи від 09.08.2017 року №06/0720, який є результатом надання послуг соціально-психологічного характеру [PERSON] та дитині [PERSON] . При цьому, допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що її підпис на вказаному листі лише підтверджує, що послуга з отримання консультації була надана. Сам свідок ніколи не бачила ні саму [PERSON] , ні доньку сторін. Як встановлено судом, і про це не заперечують відповідачі, даний лист був виданий відповідачем - Київським міським центром соціальних служб - відповідачу [PERSON] на підставі її усного звернення. В подальшому, як зазначено у позовній заяві, даний лист Відповідач-2 приєднала до позовної заяви за її позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, яка була подана до суду та в подальшому, копія якого разом з копією позовної заяви, був отриманий відповідачем через Укрпошту. З досліджуваного в судовому засіданні копії листа від 09.08.2017 року №06/0720 вбачається, що в ньому відображена інформація, яку позивач вважає недостовірною та неправдивою відносно нього, а саме: « з приводу ситуації домашнього насильства, яке вчинялось щодо неї та її доньки [PERSON] [INFO] - [PERSON] скаржиться на стан тривоги у відповідь на стрес, пов`язаний з фізичним та психологічним насильством з боку її колишнього чоловіка, яке включає нанесення побоїв, словесні образи і погрози, залякування, переслідування. - Відчуття необхідності пошуку виходу із ситуації домашнього насильства. -Зі слів клієнтки, по відношенню до неповнолітньої доньки її колишній чоловік (батько дитини) дозволяє собі дії, які можуть бути розцінені як дії сексуального характеру. -Так, її колишній чоловік наполягав на відвідування з ним малолітньої доньки чоловічого туалету. - Колишній чоловік постійно вимагав та здійснював тиск задля того, щоби брати на ніч до себе та купати доньку без присутності матері та няні. -Зі слів матері її чоловік ходив оголеним в присутності доньки та фотографував оголеною. У зв`язку з чим [PERSON] хвилюється щодо впливу домашнього насильства на емоційний-психологічний стан доньки, яка до того ж, є свідком нанесення колишнім чоловіком побоїв [PERSON] та її матері (бабусі дівчинки). Донька [PERSON] не висловлює бажання зустрічі з батьком, тому що була налякана сценою його нападу на матір та бабусю. -Тому що існує висока вірогідність продовження повторного вчинення домашнього насильства». Із змісту досліджуваного листа вбачається, що в ньому не зазначені персональні дані про позивача (прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, місце проживання тощо), які допускають ідентифікацію фізичної особи та стосуються саме його. Відповідно до роз`яснень в п. 19 Постанови, вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначити характер такої інформації та з`ясувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Судом встановлено, що інформація, викладена у листі, не стверджує про вчинення позивачем будь-яких неправомірних дій по відношенню до Відповідача-2 та їхньої дитини, оскільки інформація викладена у формі фіксації висловлювання Відповідачем-2 з приводу ситуації, яку вона вважає та пов`язує з домашнім насильством. Даний лист має рекомендаційний характер для Відповідача-2 (рекомендована програма - психотерапія, комплекс заходів, спрямованих на підтримку, нормалізацію (корекцію) психологічного стану, позбавлення емоційної залежності, невпевненості у собі та формування здатності активно захищати свої права у приватних стосунках). Відповідно до абз. 3 п. 17 Постанови інформація, зазначена у позовній заяві чи іншій заяві, адресованій суду, а також в процесуальних документах (запереченнях на позов, апеляційних чи інших скаргах тощо), може бути підставою для захисту гідності, честі чи ділової репутації, за винятком випадків, коли ця інформація була визначена підставою пред`явленого позову і стосувалася його предмета, була доказом у справі, а так само предметом апеляційного чи іншого перегляду в порядку, встановленому процесуальним законом. Позивач під час розгляду справи стверджував, що інформація, викладена у вказаному вище листі була розповсюджена Відповідачем-2 шляхом приєднання цього листа до її позовної заяви. Суд вважає, що, оскільки інформація про вчинення домашнього насильства стала підставою для пред`явлення відповідного позову, а тому оцінка такої інформації може бути зроблена судом в провадженні якого знаходиться позовна заява, до якої долучений лист від 09.08.2017 року №06/0720. А відтак, дії Відповідача-2, які полягають у долучені до позовної заяви листа від 09.08.2017 року №06/0720, не є поширенням недостовірної інформації стосовно позивача, оскільки по суті є наміром Відповідача-2 реалізувати свої конституційні права на звернення до суду за захистом своїх прав. Відповідно до абз. 1 п. 15 Постанови при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Таким чином, для задоволення позовних вимог має бути встановлено наявність всіх вказаних вище чотирьох обставин. Отже, виходячи із фактичних обставин справи, суд вважає, що відсутня наявність всіх чотирьох складових, які вказують на склад цивільного правопорушення з боку відповідачів щодо розповсюдження ними недостовірної інформації про позивача у листі від 09.08.2017 року №06/0720, оскільки така інформація не містить персональних даних про позивача, зміст листа викладений у формі фіксації висловлювання Відповідачем-2 з приводу консультації з психологом, в свою чергу, Відповідач-2 приєднала даний лист до відповідної позовної заяви з метою надання йому оцінки в сукупності з усіма іншими доказами, які стосуються предмета позову в іншій справі, тому в розумінні абз. 3 п. 17 Постанови, оспорювана інформація, викладена у листі від 09.08.2017 року №06/0720, не є підставою для захисту, гідності, честі чи ділової репутації. Твердження позивача, що обов`язок довести, що поширена інформація є достовірною покладається на відповідача, суд вважає необґрунтованими, оскільки у зв`язку з внесенням з 27.03.2014 року змін до Цивільного кодексу України, зокрема до статті 277, частину 3 було виключено, а тому доказування позивачем обґрунтованості свого позову, а саме поширення інформації відповідачем її недостовірності, має відбуватися у загальному порядку. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовим і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. У зв`язку з недоведеністю факту неправомірного поширення відповідачами недостовірної інформації стосовно позивача, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позову [PERSON] про захист честі, гідності та ділової репутації. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed