Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. Позов мотивований тим, що 04.08.2000 між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб, який було розірвано, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу видане 09.11.2004 Відділом реєстрації актів цивільного стану Літинського районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 118. Від шлюбу подружжя має доньку - [PERSON] [INFO]. Донька проживає з матір'ю, знаходиться на її утриманні, є студенткою третього курсу денної контрактної форми навчання факультету обліку та аудиту Вінницького національного аграрного університету (IV рівень акредитації), освітньо-кваліфікаційний рівень «Бакалавр». Навчання відбувається за кошти фізичних осіб, термін навчання з 01.09.2018 до 30.06.2020. Позивачу важко самостійно утримувати дочку, оскільки з досягненням нею повноліття, стягнення аліментів на її утримання було припинено з вересня 2018 року. Вищевикладене й стало підставою для звернення позивача до суду із вимогами про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, у розмірі ? частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позову до суду на весь період навчання, але не більше, ніж до досягнення нею 23- річного віку. Ухвалою суду від 22.10.2018 вищевказану заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Також, даною ухвалою до участі у справі залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самстійних вимог щодо предмета спору [PERSON] і запропоновано учасникам справи надати суду заяви по суті справи та докази у строк, встановлений судом. З матеріалів справи вбачається, що відповідачем 29.10.2018 було отримано копію ухвали суду від 22.10.2018 та копію позовної заяви із доданими до неї документами. Позивачем ухвалу суду від 22.10.2018 було отримано 31.10.2018, а третьою особою - 26.10.2018. У строк, визначений судом ухвалою суду від 22.10.2018, від відповідача на адресу суду надійшов відзив 15.11.2018 (направлено до суду 13.11.2018). У відзиві відповідач посилається на свою неспроможність сплачувати аліменти на утримання своєї повнолітньої доньки, оскільки має на утриманні трьох малолітніх дітей, а також дружину, яка не працює і здійснює догляд за дитиною. Відзив на позов позивачем та третьою особою було отримано 15.11.2018, що вбачається із офіційного сайту Укрпошти в мережі Інтернет. У строк, встановлений судом в ухвалі суду від 22.10.2018, позивачем відповідь на відзив не надано. Третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, письмові пояснення на позов та/або відзив, у строк встановлений судом ухвалою суду від 22.10.2018, суду також не надано. Ухвалою суду від 16.11.2018 клопотання [PERSON] про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін залишено без задоволення. Враховуючи вищенаведене та положення ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивач із відповідачем розірвали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданим 09.11.2004 Відділом реєстрації актів цивільного стану Літинського районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 118. (а.с.3) Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Вербівською сільською радою Літинського району Вінницької області 26.09.2000, батьками [PERSON], [INFO], записані [PERSON] та [PERSON]. (а.с. 4) Згідно з довідкою від 20.09.2018 № 907/2-28, виданою виконавчим комітетом Бруслинівської сільської ради Літинського району Вінницької області, разом з позивачем - [PERSON] проживає її донька - [PERSON], [INFO] (а.с. 5) 09.08.2018 між [PERSON] та Вінницьким національним аграрним університетом укладено договір про навчання № 008.18д-ОіП. (а.с. 6) Згідно із довідкою № 55, виданою Вінницьким національним аграрним університетом 05.09.2018, [PERSON] дійсно є студенткою третього курсу денної контрактної форми навчання факультету обліку та аудиту Вінницького національного аграрного університету (IV рівень акредитації), освітньо-кваліфікаційний рівень «Бакалавр», термін навчання з 01.09.2018 до 30.06.2020. (а.с. 9) Між відповідачем та [PERSON] 14.06.2016 зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області 14.06.2016, актовий запис № 1089. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON]. (а.с. 29) Із свідоцтв про народження вбачається, що відповідач є батьком двох малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. (а.с. 30-31) Згідно із довідкою про склад сім'ї № 02-20-434 від 02.11.2018, виданою Людавською сільською радою Жмеринського району Вінницької області, до складу сім'ї відповідача входять: [PERSON] (дружина), [PERSON], [INFO] (дочка), та [PERSON], [INFO] (дочка). [PERSON] ніде не працює, оскільки здійснює догляд за досягненням дитиною трьох років, двоє дітей знаходяться на утриманні [PERSON] (а.с. 32) Згідно із постановою про відкриття виконавчого провадження від 28.01.2014 та довідкою, виданою 01.11.2018 Замостянським відділом ДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області № 39602/15.24-25, з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] з 24.09.2012 і до її повноліття. (а.с. 33-34) Станом на 31.10.2018 заборгованість [PERSON] по аліментах, які стягуються на утримання доньки [PERSON], складає 1 376, 00 гривень, що підтверджується розрахунком заборгованості, здійсненим державним виконавцем. (а.с. 35) Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Оскільки повнолітня дочка - [PERSON] проживає разом із матір'ю - [PERSON], остання правомірно звернулася до суду із даним позовом. Згідно із ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно ч. 1 - ч. 3 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви, а відповідач і третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Сторонами по справі у відповідності до ч. 4 ст. 83 ЦПК України не було повідомлено про неможливість подання доказів у встановлений законом строк. Крім того, будь-які інші докази, ніж ті, що були надані позивачем разом із позовом, а відповідачем - разом із відзивом, до суду сторонами по справі подані не були. Заяви про те, що доданий до справи або поданий до суду учасником справи для ознайомлення документ викликає сумнів з приводу його достовірності або є підробленим, до суду не надходили. Будь-які клопотання про витребування доказів по справі в зв'язку з неможливістю їх самостійного надання та заяви про забезпечення доказів до суду сторонами по справі не подавалися. Суд вважає, що кожна із сторін по даній справі була належним чином поінформована про право надати суду будь-які докази для встановлення наявності або відсутності обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, а також прокоментувати їх. Крім того, сторони по справі не були позбавлені можливості повідомити суду й інші обставини, що мають значення для справи. Також, судом в ухвалі суду від 22.10.2018 року було роз'яснено сторонам по справі наслідки ненадання суду доказів по справі, дії в разі неможливості надання доказів, а також право і порядок звернення до суду із заявами та клопотаннями. Отже, кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦК України особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд. Відповідно до ч. 2 і ч. 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з п. 2, п. 4, п. 6 - п. 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов'язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об'єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов'язки, визначені законом або судом. Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Згідно із ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Таким чином, враховуючи вищевикладене та положення ч. 8 ст. 279 ЦПК України, судом досліджуються письмові пояснення, викладені позивачем в позовній заяві, та відповідачем у відзиві і докази, надані разом із ними. Суд, дослідивши письмові пояснення, викладені позивачем в позовній заяві і відповідачем у відзиві, та оцінивши, відповідно до ст. 89 ЦПК України, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, враховуючи вищевикладене, прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. Судом встановлено, що [PERSON], батьками якого є [PERSON] та [PERSON], є повнолітньою особою, навчається на третьому курсі денної контрактної форми навчання факультету обліку та аудиту Вінницького національного аграрного університету, термін навчання з 01.09.2018 до 30.06.2020. При визначені розміру аліментів та матеріальних можливостей відповідача судом враховано наступне. Судом встановлено, що відповідач перебуває у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] з 14.06.2016. Подружжя має двох малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Крім того, з відповідача на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO]. Таким чином, на утриманні відповідача перебуває троє малолітніх дітей та його дружина, яка має право на таке утримання до досягнення дитиною трьох років. Разом з тим, на час ухвалення судового рішення суду не повідомлено ні позивачем, ні відповідачем відомостей щодо: наявності на праві власності, володіння та/або користування у відповідача майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, а також інші обставини, що мають істотне значення. Позивачем не надано доказів здійснення витрат відповідачем, у тому числі, на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи. Належних та допустимих доказів того, що відповідач має можливість надавати повнолітній дочці матеріальну допомогу, що є необхідною умовою для застосування положень ст. 199 СК України, суду не надано. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до переконання у відсутності підстав для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання повнолітньої дочки у зв'язку із продовженням нею навчання і потребою у зв'язку з цим матеріальної допомоги. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд прийшов до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно із ч. 7 ст. 141 ЦПК України якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову позивача звільненого від сплати судових витрат без задоволення, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Інші судові втрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача, згідно п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України. Судом встановлено, що позивач на момент звернення до суду була звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, повязаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на правничу допомогу. Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Судом встановлено, що у зв'язку із зверненням до суду з даним позовом, позивачем сплачено адвокату Павловій В.Є. «за надання правової допомоги по оформленню позовної заяви про стягнення аліментів на повнолітню дитину» 650, 00 гривень, що підтверджується договором-квитанцією № 443 від 27.09.2018, наданим разом із позовами. (а.с. 7) Таким чином, враховуючи вищевикладене та положення п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, витрати на правничу допомогу покладаються на позивача. Доказів понесення сторонами по справі інших судових витрат суду не надано. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed