Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-02 00:00:00

В травні 2020 позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2 500,00 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 21.05.2020 і до повноліття дитини. В обґрунтування позову позивач зазначала, що протягом спільного проживання без укладання шлюбу з відповідачем, у них народився син [PERSON] , [INFO] . На даний час дитина проживає разом із позивачем та перебуває на її утриманні. Протягом шести років (з 04.12.2012 по 01.01.2019) відповідач приймав участь у забезпеченні та вихованні дитини, частково надавав кошти або здійснював придбання для дитини необхідного. Однак починаючи з 01.01.2019 від [PERSON] не надходить ні коштів ні допомоги, що змушує позивача звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів. Крім того, стан здоров`я відповідача задовільний, він працездатний, отримує дохід, має нерухоме майно, транспортний засіб, а тому позивач вважає, що він спроможний сплачувати аліменти у визначеній нею сумі. Ухвалою суду від 03.06.2020 провадження у даній справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, у якій просила суд розглянути справу за її відсутності та задовольнити позовні вимоги повністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання теж не з`явився, подав до суду заяву, у якій зазначав, що позов він визнає, проти стягнення з нього на користь позивача аліментів на дитину в розмірі 2 500,00 грн. не заперечує, просив суд розглянути справу за його відсутності. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод чи інтересів інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] у місті Запоріжжі народився [PERSON] , про що 11.12.2012 складено відповідний актовий запис № 847. Батьками [PERSON] є мати - [PERSON] , а батьком - [PERSON] , тобто сторони у справі, що підвереджується копією свідоцтва про народження, виданого Орджонікідзеським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції 05.02.2013, серія [NUMBER] . Відповідач [PERSON] належним чином своїх батьківських обов`язків не виконує. Матеріальної допомоги на утримання сина позивачу [PERSON] добровільно він не надає. Домовленості щодо утримання дитини батьком, який проживає окремо, між сторонами не досягнуто. За змістом ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 ч. 3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частині від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошової сумі. Згідно зі ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів в твердій грошовій сумі визначається судом за заявою платника або отримувача аліментів. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» визначено, що прожитковий мінімум у 2020 році на місяць на одну дитину становить: дітей віком до 6 років: з 1 січня - 1779 грн., з 1 липня - 1859 грн., з 1 грудня - 1921 грн.; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2218 грн., з 1 липня - 2318 грн., з 1 грудня - 2395 грн. Сторонами не оскаржується, що відповідач на теперішній час аліменти на іншу дитину або непрацездатних осіб, які перебувають на його утриманні не сплачує. Оскільки відповідач, як батько дитини, не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, заявлені позовні вимоги визнав, зазначив, що в змозі сплачувати аліменти у розмірі 2 500,00 грн., суд задовольняє позов у повному обсязі. При визначенні розміру аліментів суд враховує вік, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, а також матеріальне становище відповідача. Згідно ст. 191 Сімейного Кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. У зв`язку з наведеним, оскільки позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про стягнення аліментів 28.05.2020, необхідно стягувати аліменти починаючи стягнення з 28.05.2020 і до повноліття дитини. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць. За змістом п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» у справах про стягнення аліментів позивачі від сплати судового збору звільняються. Виходячи з наведеного, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України із відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved