Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-29 00:00:00

В серпні 2018 року Моторне (транспорте) страхове бюро України (02154, м. Київ, Русанівський бульвар, буд. 8 ) звернулось з позовом до [PERSON] ( [ADDRESS] ), про відшкодування в порядку регресу витрат. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 23.06.2016 року близько 18 год. 15 хв. трапилась дорожньо-транспортна пригода, а саме [PERSON] , керуючи транспортним засобом «ВАЗ 2101», реєстраційний номер [NUMBER] , в м. Запоріжжя по вул. Іванова, 20 допустив зіткнення з автомобілем «ДЕО Сенс» д.н.з, [NUMBER] . Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. На момент настання страхового випадку цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Постановою Ленінського районного суду в м. Запоріжжя від 27.07.2016 року відповідача було визнано винним у вчиненні даного ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Розмір завданих збитків за пошкоджений транспортний засіб становить 12423,07 грн. Шкода особисто винуватцем ДТП відшкодована не була, в зв`язку із чим власник пошкодженого автомобіля звернувся до позивача з метою отримання відшкодування. Позивач відшкодував завдані відповідачем збитки внаслідок ДТП у розмірі 11969,32 грн. Таким чином, МТСБУ виконало покладений на нього Законом обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Позивач просить стягнути з відповідача суму сплаченого відшкодування в розмірі 11969,32 грн., суму витрат встановлення розміру збитку та збір документів в розмірі 583,36 грн. та сплачений судовий збір в розмірі 1762,00 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, згідно з заявою просить справу розглядати без його участі, що суд вважає за можливе. Не заперечував щодо заочного розгляду. Відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву не надав, повідомлений належним чином, тому суд, враховуючи згоду позивача, вважає, що позовну заяву слід розглянути без участі відповідача та постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наступне. Постановою Ленінського районного суду в м. Запоріжжя від 27.07.2016 року відповідача було визнано винним у вчиненні даного ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Зі змісту вказаної вище постанови вбачається, що 23 червня 2016 року о 18:15 год. громадянин [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ 2101», д.н.з. [NUMBER] , по вул. Іванова, 20, не врахував дорожню обстановку, не витримав безпечну дистанцію, внаслідок чого скоїв зіткнення на автомобілі «ДЕО Сенс», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п. 13.1 ПДВ України Потерпілий своєчасно звернувся до позивача із повідомленням про ДТП від 23.06.2016 року із заявою про виплату страхового відшкодування. Згідно до рахунку на оплату по замовленню № 14614 від 11.11.2016 року, ТОВ «Асистуюча компанія «Укравтоекспертиза» надала послуги МТСБУ щодо огляду транспортного засобу «ДЕО Сенс», д.н.з. [NUMBER] , власником якого є [PERSON] , встановлення розміру збитку та збору документів, вартість яких у сукупності склала суму в розмірі 583,36 грн. Відповідно до довідки №1 від 24.11.2016 року, розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих склала 11969,32 грн., що водночас підтверджується наказом МТСБУ від 30.11.2018 року за № 9415. На дату скоєння ДТП відповідач не мав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Позивач відшкодував завдані відповідачем збитки [PERSON] внаслідок ДТП у розмірі 11969,32 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 9415рв від 30.11.2016 року, та витрати на послуги аварійного комісара відповідно до платіжного доручення №14614рв від 02.12.2016 року. Відповідачу було направлено претензію від 11.04.2018 року за вих. № 36299 щодо добровільного відшкодування шкоди в порядку регресу, проте відповіді так і не було отримано. Згідно з ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно зі ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з пп. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язковестрахуванняцивільно-правовоївідповідальностівласниківназемнихтранспортнихзасобів`Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до п.п. 38.2.1. п. 38.2. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Станом на день розгляду справи, доказів відшкодування відповідачем шкоди в порядку регресу позивачу, або доказів на спростування розрахунку матеріальної шкоди чи обов`язку щодо її відшкодування відповідачем до суду не надано. Враховуючи вказане вище, суд приходить до висновку, що позивач має право регресної вимоги сплаченого страхового відшкодування до відповідача, тому позов слід задовольнити. Крім цього з відповідача в користь позивача слід стягнути 1762 грн. 00 копійок судового збору, що були сплачені при поданні позову. На підставі наведеного,

Outcome: approved