Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-03 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернувся позивач з вимогами стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] вартість безпідставно набутого майна - належного йому автомобіля марки OPEL OMEGA, 1996 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , у розмірі 70154 грн. 50 коп. Стягнути з відповідача на користь [PERSON] документально підтверджені судові витрати. Позовні вимоги аргументовані тим, що на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 25.05.2016 [PERSON] надав позивачу право користуватися, розпоряджатися, обміняти, здати в оренду або продати за ціною та на умовах на розсуд позивача автомобіль марки OPEL OMEGA, 1996 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . Для цього позивачу надано, зокрема, право підписувати правочини цивільно-правого характеру щодо розпорядження та користування транспортним засобом, визнаючи при цьому ціну та інші їх умови, отримувати належні від продажу, здачі в оренду грошові суми. Позивач вказує, що в подальшому, 09.09.2016 між позивачем та [PERSON] усно був укладений договір про те, що відповідач бере в позивача на виплату автомобіль марки OPEL OMEGA, 1996 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , - терміном на 1 рік 6 місяців і зобов`язується за цей період виплатити 2500 доларів США. На виконання цього договору позивач передав [PERSON] вказаний автомобіль, а [PERSON] написав розписку про отримання автомобіля та зобов`язання виплатити суму 2500 доларів США до 09.03.2018 р. Остаточний рахунок за даним договором мав відбутися не пізніше 09.03.2018, однак і відповідач до теперішнього часу з позивачем не розрахувався та кошти в сумі 2500 -доларів США не сплатив. Сума боргу за цим договором станом на час звернення до суду щодо стягнення з відповідача боргу на користь позивача становила 70154 грн. 50 коп., що еквівалентно 2500 доларів США за курсом НБУ станом на 21.09.2018 р. (100 доларів США - 2806,18 грн). Позивач зазначає, що постановою Вінницького апеляційного суду від 12.06.2019 у справі №127/1620/19 встановлено, що 09.09.2016 р. між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір про те, що відповідач бере у позивача на виплату автомобіль марки OPEL OMEGA, 1996 року випуску, номерний знак [NUMBER] , терміном на рік 6 місяців і зобов`язується за цей період виплатити 2500 доларів США. На виконання цього договору [PERSON] передав [PERSON] вищезазначений автомобіль, а [PERSON] написав розписку про отримання автомобіля та зобов`язання виплатити суму 2500 доларів США протягом 1,5 року, тобто до 09.03.2018 р. Остаточний розрахунок за цим договором мав відбутися не пізніше 09.03.2018 p., однак за цей період час відповідач сплатив позивачу лише 1000 грн. Отже Вінницький апеляційний суд у своїй постанові встановив, що у відповідача без відповідної правової підстави перебуває майно - автомобіль марки OPEL OMEGA, 1996 року випуску, номерний знак [NUMBER] , право на володіння, користування та розпоряджання яким надано позивачу відповідно до довіреності [PERSON] від 25.05.2016. Вищевказане і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Позивач в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні проти визнання позову заперечував в повному обсязі, вказав, про неналежність позивача та відсутінсть права на звернення до суду з даним позовом. Третя особа в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі. Судом по справі встановлені наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини: Судом встановлено, що відповідно до нотаріально посвідченої довіреності від 25.05.2016 [PERSON] надав позивачу право користуватися, розпоряджатис, обміняти, здати в оренду або продати за ціною та на умовах на розсуд позивача автомобіль марки OPEL OMEGA, 1996 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . Для цього позивачу надано, зокрема, право підписувати правочини цивільно-правого характеру щодо розпорядження та користування транспортним засобом, визнаючи при цьому ціну та інші їх умови, отримувати належні від продажу, здачі в оренду грошові суми. ( а.с.10) Позивач вказує, що між ним та [PERSON] було усно укладено договір про те, що відповідач бере в позивача на виплату автомобіль марки OPEL OMEGA, 1996 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , - терміном на 1 рік 6 місяців і зобов`язується за цей період виплатити 2500 доларів США. На виконання цього договору позивач передав [PERSON] вказаний автомобіль. 09.09.2016 [PERSON] написав розписку про отримання автомобіля OPEL OMEGA, 1996 року випуску на виплату та зобов`язання виплатити суму 2500 доларів США до 09.03.2018 р. Остаточний рахунок за даним договором мав відбутися не пізніше 09.03.2018 (а.с.12) Рішенням Вінницького міського суду від 02.04.2019р по справі №127/1620/19 позов [PERSON] до [PERSON] про відшкодування майнової та моральної шкоди задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] борг в розмірі 66426 грн. ( а.с. 13-15) Дане рішення переглядалось в апеляційному порядку за результатами розгляду рішення суду скасовано, в задоволенні позову відмовлено. ( а.с. 17-18) Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих доказів. Стосовно твердження представника відповідача про те, що позивач не має права на звернення до суду з даним позовом суд враховує положення ст. 15 Цивільного кодексу України, якою встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Ч.1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно із частиною першою статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Суд звертає увагу, що в процесі розгляду даної справи сторонам роз`яснювалось положення ст.77 ЦПК України якою передбачено, що сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Суд вирішуючи даний спір враховує, що позивач просить суд стягнути кошти з відповідача як вартість за безпідставно набуте майно, а саме за автомобіль OPEL OMEGA, 1996 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , оскільки саме майно неможливо повернути так як воно відсутнє, що встановлено рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 02.04.2019 ( а.с. 13-15) на підставі ст. 1213 ЦК України. Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, враховуючи вказані вище факти суд дійшов наступних висновків. ч1 ст. 316 ЦК України встановлено, що - правом власності є право особи на річ ( майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. ч1 ст.317 ЦК України встановлено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. ч1 ст. 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Визначаючись щодо підстав для задоволення позову суд враховує, що ст. 34 ЗУ «Про дорожній рух» визначено, що державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків. Суд враховує, що відповідно до п.1 постанови КМУ від 18.11.2015р. №941 з урахуванням норм ЦК України документами, що підтверджують право власності на транспортний засіб є договори купівлі-продажу, міни чи дарування, разом із технічними паспортами, технічними талонами, реєстраційним свідоцтвом та інші документи на ТЗ, видані вповноваженими органами, відтак, довіреність надана позивачем не є документом, що підтверджує право власності позивача на вказаний автомобіль. Ст. 387 ЦК України визначено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Ст. 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Частиною 2 статті 328 ЦК передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом встановлено, що відповідно до нотаріально посвідченої довіреності від 25.05.2016 [PERSON] , який є власником автомобіля на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САЕ 786726 виданим Ніжинським ВРЕР УДАЇ УМВС України у Вінницькій області 25.06.2011року, надав позивачу право користуватися, розпоряджатися, обміняти, здати в оренду або продати за ціною та на умовах на розсуд позивача автомобіль марки OPEL OMEGA, 1996 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . Для цього позивачу надано, зокрема, право підписувати правочини цивільно-правого характеру щодо розпорядження та користування транспортним засобом, визнаючи при цьому ціну та інші їх умови, отримувати залежні від продажу, здачі в оренду грошові суми. ( а.с.10) Таким чином звертючись до суду з даним позовом позивач вважає, що порушено його права як власника автомобіля, проте, відповідно до нотаріально посвідченої довіреності від 25.05.2016 власником автомобіля згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу САЕ 786726 виданим Ніжинським ВРЕР УДАЇ УМВС України у Вінницькій області 25.06.2011року є [PERSON] . Крім того, як вбачається з нотаріально посвідченої довіреності від 25.05.2016 згідно з якою [PERSON] надав позивачу право користуватися, розпоряджатись, обміняти, здати в оренду або продати за ціною та на умовах на розсуд позивача автомобіль марки OPEL OMEGA, 1996 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] дана довіреність дійсна до 25.05.2019р. ( а.с.10) тобто на момент звернення до суду з даним позовом а саме 30.09.2019р. строк даної довірості сплив, а відтак у позивача відсутнє право на користування, розпорядження, обмін, здати в оренду або продати за ціною та на умовах на розсуд позивача автомобіль марки OPEL OMEGA, 1996 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . Згідно з положеннями статей 330, 387, 388 ЦК України лише власник майна може витребувати належне йому майно від будь якої особи, яка є останнім набувачем майна та яка набула майно з незаконних підстав. Разом з тим суд враховує, що позивачем не надано жодного доказу, в обгрунтування своїх доводів, зокрема доказів щодо того, чи набуто майно з відповідних правових підстав, чи є підстави набуття майна законними, відповідно до ст. 387 та 388 ЦК України. Крім того, суд звертає увагу, що в даному позові позивач просить суд стягнути кошти з відповідача як вартість за безпідставно набуте майно, а саме за автомобіль OPEL OMEGA, 1996 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , оскільки саме майно неможливо повернути так як воно відсутнє, проте ст. 387 ЦК України передбачено витребування безпосередньо незаконно набутого майна, а не коштів. Отже, суд дійшов висновку, про те, що позов необгрунтований, не підтверджений жодними доказами, відтак в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння слід відмовити. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України та вважає залишити їх за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed