Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-08 00:00:00

В травні 2018 року, заявник звернувся до суду з заявою про оголошення [PERSON], який є його батьком - померлим, зазначивши, що його батько [PERSON] поїхав на тимчасові заробітки в м. Київ у 2010 році. З тих пір його ніхто не бачив та не знає місце його проживання, з ним припинився будь-який зв'язок, як рідних йому людей так і його знайомих. З 2010 року, [PERSON], жодного разу не з'являвся за зареєстрованим та фактичним місцем проживання по [ADDRESS]. З приводу розшуку [PERSON] Христинівським відділенням Уманського відділу поліції в Черкаській області ГУНП НП України, заведено оперативно розшукову справу та оголошено його у державний розшук. Проте, згідно відповіді зазначеного вище відділу поліції, на даний час місцезнаходження [PERSON] не встановлено. В судовому засіданні заявник [PERSON] та його представник [PERSON], який діє на підставі довіреності від 30.05.2018 року, заявлені вимоги підтримали, посилаючись на обставини, що зазначені в заяві. В судовому засіданні заінтересована особа: [PERSON] не заперечувала проти заявлених вимог [PERSON] Представник заінтересованої особи: Христинівської міської ради Черкаської області Шевчук О.В. що діє на підставі довіреності від 25.06.2018 року до суду не з'явився, надіслав до суду заяву, в якій просить розглянути справу у відсутності представника Христинівської міської ради, проти задоволення заяви не заперечує. В судовому засіданні свідок: [PERSON] пояснила, що [PERSON] являвся її чоловіком, їй достовірно відомо, що він за зареєстрованим і постійним місцем проживання, по [ADDRESS] з 2010 року не проживає, і з того часу як він поїхав в м.Київ на заробітки не бачила та де перебуває невідомо. В судовому засіданні свідок: [PERSON] пояснив, що він є рідним братом [PERSON], йому достовірно відомо, що він в 2010 році поїхав в м.Київ на заробітки, з того часу він його жодного разу не бачив та не знає де він перебуває. За зареєстрованим і постійним місцем проживання по [ADDRESS] з 2010 року не з'являється. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення свідків, находить, що заява підлягає задоволенню із наступних підстав. Відповідно до ч.1ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців. Стаття 47 ЦК України передбачає, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Оголошення громадянина померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Рішення про оголошення фізичної особи померлої приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців. Виняток встановлений у ч.2 ст.46 ЦК України, де зазначено, що фізична особа, яка пропала безвісти, у зв'язку з воєнними діями, може бути оголошена судом померлою після сплину двох років від дня закінчення воєнних дій; неможливість одержання відомостей про місце перебування особи, незаважаючи на вжиті заходи. Особливістю цієї категорії справ, є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. Пункт 13постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» звертає увагу суду на необхідність відрізняти оголошення особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті. Як вбачається з довідки Христинівського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області № 2300 від 11.05.2018 року перебуває в державному розшуку як «особа безвісно зникла» (оперативно розшукова справа № 218016010 від 30.04.2015 року). Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок, [PERSON] на праві приватної власності належить частка у житловому будинку по [ADDRESS], отже посилання заявника, що оголошення його померлим необхідне йому та його сестрі для прийняття спадщини відповідає дійсності. Оскільки у місці постійного проживання [PERSON] вже як вісім років немає відомостей про місце його перебування та встановити місце його знаходження не представляється можливим, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для оголошення останнього померлим. Відповідно до ч.3 ст.46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це.

Outcome: approved