Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-29 00:00:00

В серпні 2019 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Чортківської районної державної нотаріальної контори про визнання права власності на спадкове майно. В\~позовній заяві\~зазначається,\~що він є сином [PERSON] , який помер [INFO] . Тому звернувся до Чортківської державної нотаріальної контори для оформлення спадщини на 1/6 частини по [ADDRESS] , що належало спадкодавцю, подавши необхідні документи. Однак орган нотаріату своїм листом № 712/02-14 від 16.07.2019 відмовив позивачу в оформленні спадщини, оскільки є відсутнім правовстановлюючий документ на спадкове майно та рекомендував вирішити дане питання у судовому порядку. Представник позивача [PERSON] [PERSON] в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідачка [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, в суд поступила заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Чортківської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, в суд надійшла заява про слухання справи за їх відсутності, при ухваленні рішення покладаються на розсуд суду. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно паспорта громадянина України серія [NUMBER] , виданого 28.01.1999 Чортківським РВ УМВС України в Тернопільській області стверджується належність документа [PERSON] , [INFO] , село Сосулівка Чортківського району Тернопільської області. Згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 28.11.2011 вбачається факт реєстрації смерті [PERSON] , який помер [INFO] у віці 71 рік, актовий запис № 16. Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 09.04.1964 Улашківською сільською радою Чортківського району Тернопільської області, вбачається реєстрація народження [INFO] [PERSON] , батьками якого записано: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Як слідує з довідки Сосулівської сільської ради Чортківського району № 425 від 23.12.2014 на день смерті [PERSON] , [INFO] який помер [INFO] з ним проживали та були зареєстрованими: [PERSON] , 1964 р. н., - син, [PERSON] , 1935 р.н., -дружина, та інші члени сім`ї (зять, внуки і правнуки). Як слідує з відповіді третьої особи [PERSON] згідно поданої заяви №346 від 03.03.2012 відмовилась від успадкування майна померлого, а позивач прийняв та частково оформив свої спадкові права, оскільки 07.12.2012 видано свідоцтва про право на спадщину за законом на грошові вклади (р.№ 1661) та земельну ділянку за кадастровим номером [NUMBER] ( р.№ 1659), після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Крім того, за життя спадкодавець [PERSON] набув право власності на 1/6 частки житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що випливає з технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] , виготовленого 11.10.2018 Чортківським ОК МБТІ. Однак, право власності спадкодавця не було зареєстроване у визначеному законом порядку. Оскільки за життя спадкодавцю належало згадане майно, тому не позбавляє спадкоємця права на спадкування майна померлого. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Видача свідоцтва про право на спадщину, яка підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. Згідно ст. 25 Цивільного кодексу України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає з моменту її народження і припиняється у момент її смерті. Відповідно до ст. 30 Цивільного кодексу України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Враховуючи наведене та відповідно до листа Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності, на яке не була проведена, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку. Відповідно до ст. 182 ЦК України право власності на нерухомі речі підлягають державній реєстрації. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до абзацу 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на нерухоме майно виникає з моменту його державної реєстрації. Виходячи з ст. ст. 25, 30 ЦК України мати та набути цивільне право (право власності на нерухоме майно) може лише жива та дієздатна особа. Із змісту ст. ст. 391, 392 ЦК України вбачається, що у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватись у судовому порядку. За положеннями статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із частиною 1 статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову в даній справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ч. 3 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З огляду на викладене, суд має підстави дійти до висновку про законність і обґрунтованість вимоги щодо спадкування майна спадкодавця за законом, яке складається із 1/6 частини житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд по [ADDRESS] та задовольнити позовні вимоги, визнавши право власності на вказане майно. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання позивача і повернення йому з державного бюджету 50 відсотків від сплаченого судового збору.

Outcome: approved