Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

В серпні 2017 року позивачка [PERSON] звернувся до суду з позовом до Базарської сільської ради Чортківського району Тернопільської області, третьої особи в. о. державного нотаріуса Чортківської районної державної нотаріальної контори [PERSON] про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом. В позовній заяві вона вказала, що станом на 1 липня 1990 року була членом колгоспного двору по вул. Зарічна, 68 в с. Базар Чортківського району Тернопільської області і згідно чинного на той час законодавства її частка у власності становила 1/4. Іншими членами колгоспного двору були: баба [PERSON], яка померла 2 квітня 1996 року, мати [PERSON], яка померла 25 лютого 1992 року та батько [PERSON], який помер 28 липня 1993 року. У свідоцтві про народження позивачки вона значиться як [PERSON], її батьки - [PERSON] та [PERSON]. Таким чином, існують розбіжності у написанні прізвищ позивачки та її батьків у різних документах. Тому є необхідність встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та померлими бабою і батьками. Вона звернулась в Чортківську районну державну нотаріальну контору із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак в. о. державного нотаріуса листом № 912/02-14 від 17.08.2017 року відмовила їй в оформленні відповідних документів, так як відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. [PERSON] просить визнати за нею право власності на 3/4 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вул.. Зарічна, 68 в с. Базар Чортківського району в порядку спадкування після смерті баби, матері, батька, та з урахуванням належної їй 1/4 частки вказаного будинку, визнати за нею право власності на ціле будинковолодіння. Відповідно до листа Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності, на яке не була проведена, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника )спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку. В ході судового розгляду до справи в якості співвідповідачів судом були притягнуті рідні сестра та брат позивачки: [PERSON] та [PERSON]. Крім цього, ухвалою суду від 15 листопада 2017 року на підставі заяви представника позивачки [PERSON] з підстав, визначених п. 5 ч. 1 ст. 207 Цивільного процесуального кодексу України, були залишені без розгляду позовні вимоги позивачки про визнання за нею права власності на 1/4 частину будинку з господарськими будівлями та спорудами № 68 по вулиці Зарічній в селі Базар Чортківського району Тернопільської області та визнання за нею права власності на цілий будинок. Представник позивачки [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити з мотивів, викладених у позовній заяві. Представник відповідача Базарської сільської ради Чортківського району в судове засідання не зявився, від відповідача надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника, сільська рада позов визнає, не заперечує щодо його задоволення. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, від них також до суду надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги позивачки вони визнають. Третя особа в. о. державного нотаріуса Чортківської районної державної нотаріальної контори [PERSON] в судове засідання не зявилася, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, при ухваленні рішення третя особа покладається на розсуд суду. Суд, вислухавши пояснення представника позивачки, свідків, дослідивши письмові докази в справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких мотивів. Згідно з ч. 4 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що визнання відповідачами позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть у справі, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON] народилася 23 березня 1971 року в с. Базар Чортківського району Тернопільської області, що підтверджується її паспортними даними та свідоцтвом про народження серії І-ЯК № 534207, у свідоцтві про народження її батьками вказані [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00017704405 від 23.02.2017 року вбачається, що 10 листопада 1990 року зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON], прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON]. 25 лютого 1992 року в с. Базар Чортківського району померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД № 123502. 28 липня 1993 року в с. Базар Чортківського району помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД № 123503. 2 квітня 1996 року в с. Базар Чортківського району померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД № 000536. Після смерті [PERSON], [PERSON] та [PERSON] відкрилась спадщина на 3/4 частини (1/4 частина кожного спадкодавця) житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд по вулиці Зарічній, 68 в селі Базар Чортківського району Тернопільської області. Згідно довідки № 485 від 15.08.2017 року, виданої виконкомом Базарської сільської ради Чортківського району, згідно запису в по господарській книзі № 1 особовий рахунок № 20 станом на 1 липня 1990 року за [PERSON] в с. Базар по вул. Зарічній, 68 рахується власний житловий будинок. До даного будинку були прописані: [PERSON] голова двору, яка померла 2 квітня 1996 року, [PERSON] невістка, яка померла 25 лютого 1992 року, [PERSON] син, який помер 28 липня 1993 року, [PERSON] внучка, [INFO]. Листом № 912/02-14 від 17.08.2017 року в. о. державного нотаріуса Чортківської районної державної нотаріальної контори, державний нотаріус Бучацької державної нотаріальної контори [PERSON] надала позивачці [PERSON] відмову у видачі свідоцтва про спадщину і розяснила про необхідність звернутися до суду для вирішення питання визнання права власності, оскільки відсутні документи, що посвідчують право власності на будинок. У разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, визначення належності цього майна за спадкоємцем повинно вирішуватись у судовому порядку. Дослідження всіх наявних документів, покази свідків [PERSON], [PERSON] вказують на те, що позивачка є дочкою [PERSON] та [PERSON], внучкою [PERSON]. Суд вважає, що відсутність документів, які б підтверджували родинні відносини між вказаними особами, позбавляє [PERSON] права на отримання спадщини, чим порушуються її спадкові права. Відповідно до вимог ст. 548 Цивільного кодексу України (1963 року) позивачка є спадкоємцем після смерті батьків та баби і спадщина належить їй з часу її відкриття. Згідно ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що досліджені у судовому засіданні докази вказують на те, що заявниця є дочкою померлих [PERSON] та [PERSON] та внучкою [PERSON]. Розбіжністю в написанні прізвища спадкодавців та позивачки порушуються спадкові права останньої які підлягають поновленню шляхом задоволення позову. Враховуючи наведене, з метою захисту порушеного права суд вважає за необхідне встановити факт родинних відносин позивачки та спадкодавців та визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно у розмірі 3/4 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд.

Outcome: approved