Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

До Буського районного суду Львівської області звернулась з позовом [PERSON], від її імені діє представник [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього непрацездатного сина. Позов мотивує тим, що 12 вересня 1992 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] уклали шлюб. В шлюбі народилось троє синів, які на сьогоднішній день є повнолітніми. Однак, син [PERSON], [INFO] є непрацездатним, йому встановлено ІІ групу інвалідності. Лікарями визначено діагноз, який не дає змоги будь де працювати. Крім того, за вказівками лікарів син змушений двічі на рік лікуватись стаціонарно в спеціалізованому лікувальному закладі та постійно вживати ліки. Вартість лікування є дуже великою. Усі витрати на лікування сина та його утримання несе виключно позивач із якою проживає син. Відповідач вже тривалий час не проживає разом із дружиною та сином, матеріальної допомоги на його утримання не надає. Весь тягар забезпечення хворого сина сторін ліками, надання йому допомоги під час лікування ліг повністю на позивача. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього непрацездатного сина у частці ј від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, понесені судові витрати на правничу допомогу. Позивач [PERSON]М.в підготовче судове засідання не прибула, належно та вчасно була повідомлена про день, час, місце розгляду справи. Звернулась до суду з заявою про слухання справи у її відсутність, заявлений позов підтримує повністю, просить його задоволити. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не прибув, належно та вчасно був повідомлений про день, час, місце розгляду справи. Звернувся до суду з заявою про слухання справи у його відсутність, позов визнає повністю, просить його задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження ІІ-СГ № 468340 від 12 вересня 1992 року. В шлюбі народився син - [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження V-СГ № 421331 від 12 листопада 1993 року. Сторони зазначені батьками. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сімї від 08.10.2018 року в будинку в с. Утішків Буського району Львівської області зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] В даному будинку [PERSON] зареєстрований, однак тимчасово не проживає. Основними засобами для існування сімї є заробітна плата [PERSON] та [PERSON] Довідкою до акту огляду МСЕК серії 12 ААА № 358835 від 25.10.2016 року підтверджено, що [PERSON] інвалід ІІ групи з дитинства. Протипоказана робота з рухомими механізмами на висоті з електрострумом, психоемоційними навантаженнями. Рекомендовано стаціонарне лікування в невролога. Посвідченням серії ААГ № 000655 підтверджено, що [PERSON] є інвалідом ІІ групи з дитинства. Згідно абз. 17 ст. 1 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» непрацездатні громадяни особи, які досягли встановленого статтею 26 цього Закону пенсійного віку, або особи з інвалідністю. В силу ст. 198 СК України батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі в (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заявлений позов є підставим, відповідач визнав позов, а відтак підлягає до задоволення. В силу ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. При зверненні до суду з позовом позивач була звільнена від сплати судового збору в силу п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Таким чином, з відповідача слід стягнути в дохід держави суму судового збору, що становить 768 гривень 40 копійок. Крім того, з відповідача слід стягнути на користь позивача, понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1500 гривень, що підтверджено належним доказом -накладною № 35ц/18 від 01 листопада 2018 року.

Outcome: approved