Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-19 00:00:00

До Василівського районного суду Запорізької області звернулась [PERSON] з позовною заявою, в якій зазначає, що вона виховує свого онука - [PERSON], [INFO], з трьох місяців його народження, так як її донька - [PERSON], [INFO], після народження сина, припинила шлюбні відносини з батьком дитини - [PERSON], який зловживав наркотичними засобами, та повернулась в її квартиру разом із сином [PERSON], а з 2005 року вона самостійно утримувала та виховувала свого онука, так як її донька виїхала на заробітки за кордон. [INFO] року [PERSON] померла, а онук залишився проживати разом з нею в квартирі [ADDRESS]. 25 серпня 2009 року Василівський районний суд по справі №2-1515/09 прийняв рішення про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON]. Згідно довідки про склад сім'ї, в квартирі [ADDRESS], вона зареєстрована одна, так як її онук [PERSON] зареєстрований в квартирі [ADDRESS] але актом перевірки реєстрації та проживання від 16 листопада 2017 року підтверджується, що він фактично проживає в квартирі [ADDRESS], тобто, разом з нею. [PERSON] навчається в Дніпрорудненському індустріальному технікумі на 1- му курсі денного відділення за спеціальністю «Підземна розробка корисних копалин». За весь час окремого проживання, [PERSON] уваги сину не приділяв, не спілкувався з ним, не займався його вихованням, не надавав йому можливостей доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяв засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі, не виявляв інтересу до його внутрішнього світу, що є підставами для позбавлення його батьківських прав. При цьому, [PERSON] мав реальну можливість, але умисно ухилявся від виконання батьківських обов'язків по вихованню дитини. Вказані обставини, що [PERSON] самоусунувся від виховання дитини, підтверджуються наступними доказами: -характеристикою зі школи «Світоч», де вказано, що учень [PERSON] позитивно характеризується, врівноважений, спокійний, працьовитий, відповідальний, мав хороший фізичний та розумовий розвиток, завжди - - емоційно реагував на будь-які життєві явища, був наполегливим та прагнув до успіху. Він проживав з бабусею [PERSON], яка його утримувала та сплачувала за харчування, одяг, залучала його на всі культурно-масові заходи, відвідувала батьківські збори. Батько дитини з 5 по 9 клас не відвідував школу, не цікавився життям та успіхами сина; - характеристикою з Дніпрорудненського індустріального технікуму від 13.11.2017 року, де вказано, що [PERSON] навчається на першому курсі і приділяє увагу навчанню, не має пропусків, спокійний, вразливий, товариський, його вихованням займається бабуся, яка цікавиться навчанням та поведінкою хлопця; - Актом обстеження житлово-побутових умов проживання [PERSON] від 22.11.2017 року, складеного провідним спеціалістом апарату міської ради та її виконавчого комітету з гуманітарних питань та охорони дитинства [PERSON]., в якому вказано, що [PERSON] проживає в квартирі [ADDRESS] разом з онуком - [PERSON], який навчається на першому курсі Дніпрорудненського індустріального технікуму. Його мати - [PERSON] померла в жовтні 2017 року, яка з батьком дитини розірвала шлюб в 2010 році. Після розірвання шлюбу батько дитини не цікавився життям свого сина, не займався його вихованням і не сплачував на його утримання аліменти. У зв'язку з тим, що мати дитини працювала в Німеччині, бабуся одна виховувала онука та створювала всі умови для його розвитку. У дитини є окрема кімната, свій комп'ютер; - Актом перевірки реєстрації та проживання від 16.11.2017 року, складеного депутатом Дніпрорудненської міської ради [PERSON], в якому вказано, що [PERSON] проживає в квартирі [ADDRESS] разом з бабусею [PERSON], без реєстрації місця проживання. [PERSON] виховувала свого онука з трьох місяців, її донька - мати дитини, з 2005 року виїжджала на роботу за кордон, залишаючи на неї [PERSON]. Після того, як [PERSON] померла [INFO] року, її онук залишився проживати з нею. В акті вказано, що [PERSON] у вихованні сина участі не приймав; - згідно письмових пояснень свідків [PERSON] та [PERSON], підтверджено той факт, що [PERSON] проживав разом зі своєю бабусею [PERSON], яка займається його вихованням. Батько дитини - [PERSON] вихованням сина не займався, був засуджений за наркотики, кошти на утримання сина не надавав. При вирішені питання про позбавлення батьківських прав необхідно врахувати те, що батько дитини був засуджений за зберігання та збут наркотичних засобів. 15 жовтня 2007 року Василівський районний суд прийняв рішення про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. Позивачка просить суд: - позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]; - призначити її піклувальником неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Ухвалою судді від 27.12.2017 року позовну заяву було залишено без розгляду та надано позивачці строк для усунення недоліків. Ухвалою судді від 21.01.2018 року відкрито провадження в справі. Ухвалою суду від 20.03.2018 року справу призначено до судового розгляду. В судове засідання позивачка не з'явилася, але надав заяву, в якій просить суд розглянути справу в її відсутності та задовольнити позовні вимоги. В судове засідання відповідач не з'явився, але надав заяви, в яких просить суд розглянути справу у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. В підготовче судове засідання представник Служби у справах дітей Василівської районної державної адміністрації Запорізької області не з'явилася, але надала заяву, в якій просить суд розглянути справу в її відсутності та задовольнити позовні вимоги. Крім того, 20.04.2018 року представник Служби надала суду письмові заперечення проти позову в частині позовних вимог щодо - призначення позивачки ї піклувальником неповнолітнього [PERSON], [INFO], посилаючись на їх передчасність. Суд, оглянувши матеріали справи, вважає можливим розглянути справу та ухвалити рішення у відсутності зазначених осіб, на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, розглянувши надані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у сукупності, виходячи з принципів законності, об'єктивності, справедливості та розумності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Як було встановлено в судовому засіданні та як вбачається із матеріалів справи, батьками [PERSON], [INFO], є: [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, копія якого є у справі. 15.09.2001 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження, копія якого є в справі. 15 жовтня 2007 року Василівський районний суд Запорізької області прийняв рішення, копія якого є в справі, про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. На виконання зазначеного судового рішення Василівським районним судом Запорізької області було видано виконавчий лист, копія якого є в справі. 25 серпня 2009 року рішенням Василівського районного суду Запорізької області, копія якого є в справі, було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. [INFO] року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, копія якого є у справі. [PERSON] - є матір'ю померлої [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, свідоцтвами про одруження, копії яких є в справі, а отже - й бабусею [PERSON], [INFO]. Згідно довідок Дніпрорудненської міської ради від 09.11.2017 року, Акту обстеження житлово-побутових умов проживання, Акту перевірки реєстрації та проживання, копії яких є в справі, позивачка зареєстрована та проживає в квартирі [ADDRESS], а її онук - [PERSON], зареєстрований в квартирі [ADDRESS] але фактично, з трьохмісячного віку, проживає в квартирі [ADDRESS], разом з позивачкою. Цей факт також підтверджується поясненнями позивачки, викладеними в позові, та не заперечуються відповідачем. [PERSON] навчається в Дніпрорудненському індустріальному технікумі на 1- му курсі денного відділення за спеціальністю «Підземна розробка корисних копалин», що підтверджується довідкою, копія якої є в справі. Як вбачається з характеристики зі школи «Світоч», копія якої є в справі, [PERSON] за час навчання позитивно характеризувався. Він проживав з бабусею [PERSON], яка його утримувала та сплачувала за харчування, одяг, залучала його до всіх культурно-масових заходів, відвідувала батьківські збори. Батько дитини з 5 -го по 9-й клас не відвідував школу, не цікавився життям та успіхами сина. Як вбачається з характеристики з Дніпрорудненського індустріального технікуму, копія якої є в справі, [PERSON] навчається на першому курсі, приділяє увагу навчанню, не має пропусків, спокійний, вразливий, товариський, його вихованням займається бабуся, яка цікавиться навчанням та поведінкою хлопця. Як вбачається з Акту обстеження житлово-побутових умов проживання [PERSON], копія якої є в справі, позивачка проживає в квартирі [ADDRESS] разом з онуком - [PERSON]. Його мати - [PERSON] померла в жовтні 2017 року, яка з батьком дитини розірвала шлюб в 2010 році. Після розірвання шлюбу батько дитини не цікавився життям свого сина, не займався його вихованням, не сплачував на його утримання аліменти. У зв'язку з тим, що мати дитини працювала в Німеччині, бабуся одна виховували онука та створювала всі умови для його розвитку. У дитини є своя кімната, свій комп'ютер. Як вбачається з Акту перевірки реєстрації та проживання, копія якої є в справі, [PERSON] проживає в квартирі [ADDRESS] разом з бабусею [PERSON], без реєстрації місця проживання. [PERSON] виховувала свого онука з трьох місяців, її донька - мати дитини, з 2005 року виїжджала на роботу за кордон, залишаючи на неї [PERSON]. Після того, як [PERSON] померла [INFO] року, її онук залишився проживати з нею. В акті вказано, що [PERSON] у вихованні сина участі не приймав. Як вбачається з Акту обстеження умов проживання [PERSON], який є в справі, позивачка проживає в квартирі [ADDRESS] разом з онуком - [PERSON]. Умови проживання -задовільні, для виховання та розвитку дитини створені належні умови, стосунки в родині доброзичливі. Позивачка - [PERSON], [INFO], пенсіонерка, що підтверджується її паспортом, пенсійним посвідченням, довідкою ПФ, копії яких є в справі. Як вбачається з Висновку про стан здоров'я, копія якого є в справі, позивачка - [PERSON] має задовільний стан здоров'я. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] притягувався до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.309, ч.2 ст.307 КК України, що підтверджується постановою та вироком Василівського районного суду Запорізької області, копії яких є в справі. Позивачка стверджує, що відповідач за весь час окремого проживання, уваги сину не приділяв, не спілкувався з ним, не займався його вихованням, не надавав йому можливостей доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяв засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі, не виявляв інтересу до його внутрішнього світу. Відповідач дані факти не заперечує. Василівська районна державна адміністрація Запорізької області вважає за доцільне позбавлення відповідачки батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується Висновком від 16.03.2018 року, який є в справі. Таким чином, судом встановлено, що відповідач ухиляється від належного виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню сина - [PERSON], [INFO], не цікавиться його життям, не спілкується з ним на протязі тривалого часу, не піклується про здоров'я сина, його фізичний, духовний та моральний розвиток. Факт не виконання відповідачем своїх батьківських обов'язків відносно сина підтверджується дослідженими судом доказами. Крім того, зазначені факти не заперечуються й самим відповідачем, який визнав позовні вимоги у повному обсязі, подавши відповідні заяви до суду. Ст. 150 СК України передбачає перелік обов'язків батьків по вихованню та розвитку своїх дітей, а саме: батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов'язані поважати дитину. При цьому, передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до ст.180 СК України, відповідач зобов'язаний утримувати свого сина до досягнення ним повноліття. Згідно ст.ст. 9, 18 Конвенції «Про права дитини», ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27 лютого 1991 року, № 780-Х11, батьки несуть основну відповідальність за виховання дітей. Найважливіший обов'язок матері і батька це обов'язок виховувати, ростити дитину; батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя, забезпечити здобуття повної загальної освіти, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. За загальним правилом позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Відповідно до ч. ч 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Відповідно до ч.4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом; ст. 164 СК України передбачає перелік підстав позбавлення батьківських прав, однією з яких являється ухиляння батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зі змінами, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. Таким чином, відповідне рішення про позбавленням батьків батьківських прав має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини. Зокрема, якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов'язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з'ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці (рішення від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»). Суд також враховує, що таке судове рішення повинно відповідати й принципу Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у якій проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Належні, достатні, достовірні та допустимі докази, відповідно до вимог ст.ст.76-80 ЦПК України, на підтвердження своїх позовних вимог, позивач суду надав. Проаналізувавши надані докази, а також вищевказані законодавчі норми, виходячи з принципів об'єктивності, законності, справедливості та розумності, суд приходить до висновку, що відповідач тривалий час ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню сина; перебування сина поруч з батьком - є небезпечним; на даний час є всі належні підстави для позбавлення відповідача батьківських прав, які є доречними і достатніми; рішення суду про позбавлення батьківських прав забезпечить належний захист дитини; висновок органу опіки про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав ухвалений на достатній доказовій базі; перебування дитини поряд з відповідачем є недоцільним, це тільки негативно вплине на його стан (психологічний та фізичний) та може призвести до тяжких негативних наслідків для дитини, тому, діючи саме в інтересах дитини та піклуючись про неї, суд вважає необхідним задовольнити позов. Отже, суд вважає необхідним позбавити [PERSON], [INFO] батьківських прав відносно неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.59 ЦК України та ст.243 СК України, піклування встановлюється, у тому числі, над неповнолітніми особами, які позбавлені батьківського піклування. Відповідно до ч.4 ст.60 ЦК України, суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ст.61 ЦК України, орган опіки та піклування встановлює опіку над малолітньою особою та піклування над неповнолітньою особою, крім випадків, встановлених частинами першою та другою статті 60 цього Кодексу. Відповідно до ст.244 СК України, опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Не можуть бути опікунами, піклувальниками дитини особи, зазначені в статті 212 цього Кодексу. Подання органу опіки та піклування суду не надано, [PERSON], [INFO], на даний час не отримав статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Отже, суд вважає, що належні та достатні підстави для задоволення позовних вимог в частині - призначення позивачки піклувальником неповнолітнього [PERSON], [INFO], відсутні, а отже, в задоволенні цих позовних вимог суд вважає необхідним відмовити. Письмові пояснення [PERSON] та [PERSON] суд не приймає в якості належних, достатніх та допустимих доказів, відповідно до ст.76-81, 90, 230 ЦПК України, оскільки вони не були дані в судовому засіданні. Згідно ст.141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», судові витрати зі сплати судового збору в сумі 704,80 грн. суд вважає необхідним стягнути з відповідача. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial