Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

В січні 2014 року позивач звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до відповідачів про визнання частково недійсним розпорядження №561 від 21.11.2011 року Печерської районної в м.Києві державної адміністрації про надання житлової площі на родину з п'яти осіб: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], однокімнатної квартири, загальною площею 40,11 кв.м., розташованої [ADDRESS], та ордеру на жиле приміщення серії Б №011761 від 23.11.2011 року і ордеру за обміном на жиле приміщення №4 від 21.09.2012 року квартиру [ADDRESS]. З викладених у позові підстав (а.с. 1-8), просив задовольнити позов у повному обсязі. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, підтвердила викладені у позові обставини та просила його задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача Печерської районної в м.Києві державної адміністрації не прибув в судове засідання, завчасно надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, з викладених у письмових запереченнях підстав, просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] не визнав позов, з викладених у письмових запереченнях підстав, просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] не прибув у судове засідання, повідомлений належним чином про час і місце судового розгляду, про причини неявки завчасно суд не повідомив. Жодних клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надсилав. Треті особи [PERSON], що діє в інтересах неповнолітніх [PERSON]і [PERSON], та представник служби у справах дітей Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації категорично заперечили проти заявлених позовних вимог [PERSON], просили відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Треті особи служба у справах дітей Печерської районної в м.Києві державної адміністрації і Департамент будівництва та житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації не забезпечили явку своїх представників у судове засідання, повідомлені належним чином про час і місце судового розгляду, про причини неявки завчасно суд не повідомили. Жодних клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надсилали. Заслухавши учасників процесу, вивчивши та дослідивши докази по справі, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд, на виконання вимог ч.4 ст.10 ЦПК України, забезпечив сторонам змагальність процесу, створив їм відповідні умови для реалізації своїх процесуальних прав і виконання покладених на них процесуальних обов'язків, попередив про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, проте останні, відповідно до ч.2 ст.11 та ч.3 ст.27 ЦПК України, скористались на власний розсуд своїми правами щодо предмету спору. Положенням ч.1 ст.11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статті 10, 60 ЦПК України визначають, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З обставин, наведених у позовній заяві, які згідно з ч.1 ст.61 ЦПК не підлягають доказуванню, оскільки визнані сторонами, судом встановлено, що розпорядженням №561 від 21.11.2011 року Печерської районної в м.Києві державної адміністрації про надання житлової площі на родину з п'яти осіб: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], було надано однокімнатну квартиру [ADDRESS], та видано ордер на жиле приміщення серії Б №011761 від 23.11.2011 року. Згідно обмінного ордеру №4 від 21.09.2012 року, позивач з родиною на п'ять осіб отримав квартиру [ADDRESS]. Враховуючи беззаперечний факт не надання ані позивачем, ані його представником жодних доказів на підставі яких суд мав би змогу визнати оспорюванні розпорядження та ордери недійсними, підстав для задоволення позовних вимог судом не вбачається. На підставі п.6 ч.1 ст.3 ЦК України, а саме справедливості, добросовісності та розумності та

Outcome: dismissed