Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

Гр.[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В позовній заяві просила суд стягнути на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходів) відповідача, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на неповнолітню дитину: [PERSON], 26.10.2006р.н. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано, від шлюбу мають неповнолітню дитину. Відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, місце роботи невідоме. Аліменти на користь інших осіб відповідач не сплачує. Позивач у судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, направила до суду письмову заяву з клопотанням розгляду справи без її участі та проханням задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, через канцелярію суду направив письмову заяву про визнання позовних вимог. Також просив суд розглянути справу без його участі та не стягувати судовий збір, оскільки він є військовослужбовцем, про що додав до заяви копію посвідчення серії УБД №187118. Таким чином, на підставі ч.2 ст.158 та ч.2 ст.197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового засідання технічними засобами у відсутності сторін на підставі доказів, які є в матеріалах справи. Розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 09.10.2009р. відділом реєстрації актів цивільного стану по Добропільському району Добропільського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис №26 (а.с.5). Від шлюбу мають спільну малолітню дитину [PERSON], 26.10.2006р.н., що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ФП №043126, яке видане 03.11.2006р. відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Добропілля Добропільського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №298. Батьком дитини записаний [PERSON], тобто відповідач по справі та який не заперечує свого батьківства (а.с.6). Згідно зі ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Виходячи з положень ст.181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч.1 ст.183 СК України). Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Тому на підставі викладеного, беручи до уваги, що відповідач повністю визнав позовні вимоги, суд вважає можливим задовольнити позов в повному обсязі, визначивши розмір аліментів на неповнолітню дитину [PERSON], 26.10.2006р.н. в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходів) до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі, за подання позовів про стягнення аліментів. Між тим пунктом 12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі військовослужбовці, військовозобовязані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, повязаних з виконанням військового обовязку, а також під час виконання службових обовязків. Згідно ч.2 ст.88 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Тому стягнення судового збору зі сторін не передбачено законом, оскільки повинен компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного,

Outcome: approved