Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

В червні 2013 року [PERSON] (надалі також - позивач) звернулася до суду із позовом до [PERSON] (надалі також - відповідач) про розірвання спадкового договору, в якому зазначила, що 25.07.2009 року між позивачем та відповідачем був укладений спадковий договір, який був посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу [PERSON], відповідно до умов якого відповідач взяла на себе зобов'язання повністю утримувати позивача, забезпечувати її харчуванням, одягом та взуттям, належними лікувальними засобами, амбулаторним лікуванням, побутовими послугами та відпочинку. У разі смерті позивача [PERSON] набувала права власності на належне майно [PERSON], а саме квартиру [ADDRESS]. Посилаючись на те, що з серпня 2009 року відповідач умови цього договору не виконує просила суд розірвати спадковий договір, укладений 25.07.2009 року між [PERSON] та [PERSON] Представник позивача в судовому засіданні поданий позов підтримав в повному обсязі із підстав, викладених у позовній заяві, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча неодноразово повідомлявся про дату та час розгляду справи, про що є докази в матеріалах справи, причини неявки суду не повідомив, будь-яких заяв чи клопотань до суду не направляв. З урахуванням викладеного суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів в порядку заочного розгляду справи на підставі ст.ст. 224-226 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача та її представника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків та відповідних ним правовідносин. Судом встановлено, що 25.07.2009 року між [PERSON] та [PERSON] укладено спадковий договір, посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу [PERSON], відповідно до п.4 якого відповідач взяв на себе зобов'язання, зокрема: забезпечення придатним для носіння одягом та взуттям, які відповідають сезону; забезпечення необхідними лікувальними засобами; надання побутових потреб; забезпечення потреби у відпочинку, забезпечення необхідним для поховання, а також догляду за місцем поховання та інші зобов'язання. Згідно копії технічного паспорту квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 23.03.2006р №370. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] посвідчили факт невиконання відповідачем умов спадкового договору. Відповідно до ст.1302 ЦК України за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов'язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача. Згідно зі ст.1305 ЦК України набувач у спадковому договорі може бути зобов'язаний вчинити певну дію майнового або немайнового характеру до відкриття спадщини або після її відкриття. Відповідно до пункту 5 спадкового договору від 25.07.2009 року передбачено право позивача вимагати розірвання цього договору у разі невиконання або неналежного виконання набувачем розпоряджень відчужувача. Відповідно до ч.1 ст.1308 ЦК України спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень. Судом достовірно встановлено, що відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання щодо забезпечення позивача придатним для носіння одягом та взуттям, які відповідають сезону; забезпечення необхідними лікувальними засобами; надання побутових потреб; забезпечення потреби у відпочинку, що передбачені умовами спадкового договору від 25.07.2009 року. У зв'язку з вищенаведеним, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved