Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-26 00:00:00

В січні 2020 року [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Мальцева Тетяна Володимирівна, звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, у якій зазначив, що згідно державного акта на право постійного користування землею від 01 березня 1994 року серії ХС-І, виданого на підставі рішення сесії Максимо-Горьківської сільської ради від 02 квітня 1993 року №42р, йому передано у постійне користування земельну ділянку площею 1,4 га., що розташована на території Максимо-Горьківської сільської ради. Разом з тим, при заповненні державного акту мала місце описка в написанні імені, замість « [PERSON] » було зазначено « [PERSON] ». Просить суд встановити факт належності [PERSON] , [INFO] державного акта на право постійного користування землею серії ХС-І, що зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №504 від 01 березня 1994 року. Встановлення факту належності правовстановлюючого документу тягне для заявника юридичні наслідки, а саме, дає змогу користуватися земельною ділянкою. Ухвалою від 09.01.2020 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. У судове засідання від представника заявника Мальцевої Т.В. надійшла заява про розгляд справи у відсутність заявника та представника, на задоволенні заяви наполягають. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, згідно якої визнав заявлені вимоги. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав: У відповідності з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по- батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Проте, сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджений документом. Таким чином, для заявника важливо, не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту, це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Судом встановлено, що згідно паспорту громадянина України серія [NUMBER] виданого 11.11.1996 року [PERSON] народився [INFO] (а.с. 4). [PERSON] передано у постійне користування земельну ділянку площею 1,4 га., що розташована на території Максимо-Горьківської сільської ради, що підтверджується державним актом на право постійного користування землею від 01 березня 1994 року серії ХС-І, виданого на підставі рішення сесії Максимо-Горьківської сільської ради від 02 квітня 1993 року №42р. В державному акті допущено граматичну помилку та зазначено, що акт виданий [PERSON] (а.с. 12). Заявник не має можливості одержати новий акт чи внести зміни в наявний правовстановлюючий документ через те, що законодавством не передбачена така можливість. Таким чином, суд приходить до висновку, що державний акт на право постійного користування землею від 01 березня 1994 року серії ХС-І належить [PERSON] , [INFO] . Підстави для відмови в задоволенні заяви відсуті.

Outcome: approved