Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В позові позивач зазначила про те, що 25.06.1996 року зареєструвала шлюб з відповідачем, який згодом було розірвано. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] До березня 2015 року відповідач належним чином виконував свій батьківський обовязок по утриманню [PERSON] шляхом сплати відповідної суми аліментів згідно рішення суду. Однак, у звязку з досягненням сином повноліття, дія рішення суду по стягненню аліментів з відповідача припинена. Син навчається на третьому курсі ленної форми навчання у Вінницькому коледжі університету «Україна» на контрактній основі. [PERSON] є здоровою та розвиненою дитиною і має намір і в подальшому продовжувати навчання з метою отримання вищої освіти. Відповідач є здоровою, працездатною людиною і має можливість надавати матеріальну підтримку сину. Вище викладене й стало підставою для звернення до суду із вимогами про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання [PERSON], [INFO], як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частки від усіх видів доходів відповідача, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дати подання позову і до закінчення дитиною навчання. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги, просила їх задовольнити, аргументуючи мотивами, викладеними в позовній заяві. В судове засідання відповідач не зявився повторно, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином. Про причини неявки суду не повідомлено. Суд, заслухавши думку позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач з відповідачем з 25.06.1996 року по 11.09.1998 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується довідкою № 3040-67, виданою відділом РАЦС ВМУЮ 04.07.2008 року та свідоцтвом про розірвання шлюбу. (а.с. 2, 4) Згідно свідоцтва про народження серії І-AM № 028334, виданого Вінницьким міським відділом РАГС, батьками [PERSON], [INFO], записані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 3) Згідно довідки № 1/27-23 від 23.04.2015 року, [PERSON] навчається на третьому курсі денної форми навчання напряму підготовки «Правознавство» Вінницького коледжу Університету «Україна» на контрактній основі. (а.с. 5) Згідно ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ч. 1 ч. 2 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язанні утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Права на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який є студентом 3 курсу Вінницького коледжу Університету «Україна» та проживає разом з матірю. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину, яка продовжує навчання і в зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги. Враховуючи неявку в судове засідання відповідача і не повідомлення суду про обставини, що мають істотне значення при визначенні можливості надання утримання відповідачем сина, судом у відповідності до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів враховано стан здоровя та матеріальне становище дитини та інші обставини, що мають істотне значення, повідомлені позивачем. Оцінивши в сукупності наявні в матеріалах справи докази та врахувавши обставини справи, вимоги чинного законодавства, суд дійшов до переконання в тому, що відповідач зобовязаний та може надавати щомісячне утримання своєму повнолітньому сину до закінчення ним навчання, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. Тому, суд прийшов до висновку про задоволення вимог позивача і вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) [PERSON], щомісячно, до закінчення навчання [PERSON], але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи те, що позивач була звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», його згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача в дохід держави в сумі 243, 60гривень. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved