Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-28 00:00:00

Директор Товариства з обмеженою відповідальністю Регіональний центр сервісного обслуговування «Арко» Копейка Т.Я. 20.02.2020 р. звернувся в суд із позовом до відповідача [PERSON] в якому, просить спонукати відповідача до виконання мирової угоди, укладеної між ТОВ «Арко» та затвердженої ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 06.04.2010 року шляхом стягнення з [PERSON] суми за договором позики. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідно до визнаної судом мирової угоди, укладеної ТОВ РЦСО «АРКО» в особі Директора [PERSON] та [PERSON] : Відповідач [PERSON] визнає позовні вимоги позивача у сумі 32000 грн 00 коп.; Відповідач не відшкодовує Позивачу судові витрати; Відповідач зобов`язується сплатити Позивачу суму, вказану у п.1, згідно з таким графіком: 4800 грн до 01.07.2010 р.; Починаючи з 01.07.2010 р. підлягає виплаті 200 грн, до 30 числа кожного місяця протягом 136 місяців; Позивач та Відповідач ознайомлені з наслідками, а також з правами та обов`язками, що випливають із затвердження цієї мирової угоди; Мирова угода набуває чинності з моменту її затвердження Київським районним судом м. Харкова. На виконання вказаної мирової угоди протягом 2010 року [PERSON] було сплачено в касу ТОВ РЦСО «АРКО» зафіксовані у доданій до позовної заяві «Картці рахунку: [NUMBER] : сотрудника: [PERSON] за 2010 р. ТОВ РЦСО «АРКО» суми боргу, а саме: 4800 грн від 30.06.2010 року; 200 грн від 27.07.2010 року; 200 грн від 10.08.2010 року; 200 грн від 30.09.2010 року. Після цього відповідачем було припинено виконання умов мирової угоди. Ухвалою від 27.03.2020 р. відкрито провадження у даній цивільній справі. У визначений відповідачу строк в ухвалі від 27.03.2020 р. про відкриття провадження у справі, останній не надав суду відзив на позовну заяву. Представник позивача ТОВ РЦСО «АРКО» в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у відсутності представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить такі задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Оскільки представник позивача не заперечив проти розгляду справи за його відсутності та ухвалення заочного рішення по справі, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положеннямст.280 ЦПК України. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 06.04.2010 року затверджено мирову угоду у справі № 2-163/10/09 за позовом ТОВ РЦСО «АРКО» до [PERSON] про стягнення суми за договором позики. Відповідно до визнаної судом мирової угоди, укладеної ТОВ РЦСО «АРКО» в особі Директора [PERSON] та [PERSON] : 1. Відповідач [PERSON] визнає позовні вимоги Позивача у сумі 32000 грн 00 коп. 2. Відповідач не відшкодовує Позивачу судові витрати. 3. Відповідач зобов`язується сплатити Позивачу суму, вказану у п.1, згідно з таким графіком: 4800 грн до 01.07.2010 р.; Починаючи з 01.07.2010 р. підлягає виплаті 200 грн, до 30 числа кожного місяця протягом 136 місяців. 4. Позивач та Відповідач ознайомлені з наслідками, а також з правами та обов`язками, що випливають із затвердження цієї мирової угоди. 5. Мирова угода складена у трьох примірниках, по одному кожній зі сторін та для суду. 6. Мирова угода набуває чинності з моменту її затвердження Київським районним судом м. Харкова. На виконання вказаної мирової угоди протягом 2010 року [PERSON] було сплачено в касу ТОВ РЦСО «АРКО» зафіксовані у доданій до позовної заяві «Картці рахунку: [NUMBER] : сотрудника: [PERSON] за 2010 р. ТОВ РЦСО «АРКО» суми боргу, а саме: 4800 грн від 30.06.2010 року; 200 грн від 27.07.2010 року; 200 грн від 10.08.2010 року; 200 грн від 30.09.2010 року. Після цього відповідачем було припинено виконання умов мирової угоди. У зв`язку з цим, у грудні 2019 року представником ТОВ РЦСО «АРКО» було направлено письмові вимоги листом, та запропоновано у добровільному порядку виконати умови мирової угоди у будь-який зручний для відповідача спосіб протягом 10 днів з моменту отримання цієї вимоги. ( а.с.12) Зазначений лист та документи були вручені [PERSON] особисто 31.01.2019 року, що підтверджується відповідними документами про вручення рекомендованого листа з описом вкладення. ( а.с.18) Проте, станом на день розгляду справи мирова угода відповідачем не виконана, заборгованість за кредитним договором не погашена. Згідно з ст. 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу. До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії. Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі. А відповідно до ч.1 ст. 208 ЦК України виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і в строки, передбачені цією угодою. Мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов`язків сторін та предмета позову (ст. 175 ЦПК України в редакції, що була чинною на час укладання сторонами та визнання судом мирової угоди). Мирова угода за своєю правовою природою у відповідності з нормами ЦК України є правочином про зміну одного зобов`язання іншим. Після затвердження ухвалою суду, мирова угода направлена на обов`язок виконання судового рішення боржником на умовах затвердженої мирової угоди та добровільним поверненням решти боргу. Отже, після підписання сторонами мирової угоди та затвердження її судом, припинились первісні зобов`язання позивача та відповідача щодо повернення суми заборгованості за договором позики, а виникли нові зобов`язання щодо сплати грошових коштів за мировою угодою. Аналогічна позиція викладена у Постановах ВСУ від 10.11.2009 р. по справі N 11-5-09 (6/50-08/33/83-08)) та від 30.03.2010 року. У відповідності до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов`язана вчинити на користь другої сторони певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, також з дій осіб, що за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. У випадках встановленими актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. В даному випадку таким рішенням є ухвала з затвердженням мирової угоди між сторонами. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною першою статті 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Стаття 625 ЦК України зазначає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У аналізі Верховного Суду України про застосування судами ст. 16 ЦК України зазначено, що мирова угода є своєрідною згодою сторін на зміну договору (ст. 651 ЦК) у частині його виконання зобов`язань і способу захисту цивільних прав та інтересів у них. Відповідно такі справи повинні слухатись в загальному порядку, оскільки це є один з способів захисту права, передбачений п. 5 ч. 2 ст. 16 ЦК. На даний час, не зважаючи на досягненні домовленості за мировою угодою, відповідачем порушені зобов`язання по сплаті заборгованості та не сплачено грошові кошти в порядку та строки передбачені мировою угодою. Так, згідно з п. 1 мирової угоди від 30.09.2010 року [PERSON] визнав наявність боргу у сумі 32000 (тридцять дві тисячі) грн. 00 коп. На часткове виконання умов мирової угоди до 30.09.2010 року [PERSON] виплатив ТОВ РЦСО «АРКО» кошти в сумі 5400 (п`ять тисяч чотириста) грн. 00 коп. Згідно викладеною у Постанові Верховного Суду України від 23.09.2015 у справі N 6-274цс15 правовою позицією, у разі невиконання однією зі сторін зобов`язань за умовами мирової угоди інша сторона угоди не позбавлена можливості звернутися до суду з позовом про спонукання до виконання мирової угоди та стягнення заборгованості. При цьому звернення заінтересованої особи до суду із зазначеним позовом без попереднього отримання постанови державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження не є підставою для відмови у задоволенні указаного позову. Так, відповідно до умов мирової угоди від 30.09.2010 року, яка визнана судом, відповідач взяв на себе зобов`язання сплачувати грошові кошти на користь позивача у розмірі 200 грн, до 30 числа кожного місяця протягом 136 місяців. Однак, з жовтня 2010 року дане зобов`язання відповідачем не виконується. У цьому контексті слід зазначити, що згідно зі ст. 55 Конституції України та ст. ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист судом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при вирішенні спору щодо його цивільних прав і обов`язків. Враховуючи викладене, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підставні та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача в користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 2102,00 грн.

Outcome: approved