overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-14 00:00:00

В січні 2018 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 23.02.2003 року сторони зареєстрували шлюб у міському відділі реєстрації актів громадянського стану управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 325. Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя сторін не склалось, оскільки вони мають несумісні характери, різні погляди на життя, життєві принципи та цілі, внаслідок чого постійно виникали конфліктні ситуації. Сторони припинили подружні відносини 6,5 років тому, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, пославшись на обставини, викладені в позовній заяві, просила розглянути справу по суті в підготовчому судовому засіданні. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, просив розглянути справу по суті у підготовчому судовому засіданні та надв відповідну письмову заяву. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про задоволення позову. Судом встановлено, що 23.02.2003 року сторони зареєстрували шлюб у міському відділі реєстрації актів громадянського стану управління юстиції Вінницької області, актовий запис №325 (а.с. 4). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). Зі змісту позовної заяви та пояснень сторін суд встановив, що сімейне життя у них не склалось, оскільки вони мають несумісні характери, різні погляди на життя, життєві принципи та цілі, внаслідок чого постійно виникали конфліктні ситуації. Сторони припинили подружні відносини 6,5 років тому, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням обставин справи суд прийшов до висновку, що сім`я сторін розпалася і зберегти її неможливо, сторони примиритися не погодилися, тому шлюб необхідно розірвати. Після розірвання шлюбу прізвище позивача залишити « [PERSON] ». Оскільки суд дійшов до висновку про задоволення позову, то відповідно до ст. 141 ЦПК України всі судові витрати понесені позивачем по справі, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-18 00:00:00

В січні 2018 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 29.06.2016 року сторони зареєстрували шлюб у Сихівському районному у місті Львові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 141. Сторони мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя у сторін не склалось, оскільки мають різні погляди на життя, шлюб, сімю, виховання дітей. Останнім часом їх сімейне життя погіршилося через скрутне матеріальне становище та часті переїзди до інших місць служби, так як вони є військовослужбовцями. Позивачка вважає, що сімя розпалась та зберегти її неможливо, тому звернулася до суду з даним позовом. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, проте подала до суду заяву в якій зазначила, що позов підтримує в повному обсязі та просить розірвати шлюб. Справу просить розглядати у її відсутність у підготовчому судовому засіданні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав до суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі і не заперечує проти їх задоволення та просить справу розглянути у його відсутність у підготовчому судовому засіданні. Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про задоволення позову. Судом встановлено, що 29.06.2016 року сторони зареєстрували шлюб у Сихівському районному у місті Львові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 141 (а.с. 6). Сторони мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] (а.с.7-10). Сімейне життя у сторін не склалось, оскільки мають різні погляди на життя, шлюб, сімю, виховання дітей. Останнім часом їх сімейне життя погіршилося через скрутне матеріальне становище та часті переїзди до інших місць служби, так як вони є військовослужбовцями. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням обставин справи суд прийшов до висновку, що сім'я сторін розпалася і зберегти її неможливо, сторони примиритися не погодилися, тому шлюб необхідно розірвати. Після розірвання шлюбу прізвище позивача залишити «Побережна». За клопотанням позивача судові витрати залишити за позивачем. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-01 00:00:00

В січні 2018 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивачка вказала, що з відповідачем зареєстрували шлюб 16 червня 1994 року в Полівецькій сільській раді Чортківського району Тернопільської області, актовий запис №05. В шлюбі є повнолітні діти. Причиною розірвання шлюбу є постійні сварки, бійки, приниження, насилля в сім'ї, тому вона прийшла до висновку про необхідність розірвання шлюбу. Просить розірвати з [PERSON], після розірвання шлюбу їй залишити прізвище [PERSON]. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, від неї надійшла заява, в якій просить справу слухати за її відсутності, позов підтримує, на примирення не згідна, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Франків) [PERSON] уклали шлюб 16 червня 1994 року, який зареєстрували в Полівецькій сільській раді Чортківського району Тернопільської області, актовий запис №05. В шлюбі є повнолітні діти. За час спільного подружнього життя належної сімї не склалося, між сторонами постійно виникали сварки та скандали, бійки, насилля з боку чоловіка. Сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, вони втратили почуття любові та довіри один до одного. Сім`я фактично розпалася та існує лише формально. Згідно вимог ч. 1 ст. 24, ч. ч. 3 та 4 ст. 56 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між ними носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім'ї є неможливим і це буде суперечити інтересам позивачки, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

В січні 2018 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 08 липня 2014 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на спільне сімейне проживання та виховання дитини. Протягом тривалого часу проживають окремо, шлюбні стосунки не підтримують та не ведуть спільного господарства. Вважає, що шлюб існує формально, тому просила його розірвати. Позивачка в підготовче судове засідання не з'явилась, відповідно до заяви просила слухати справу у її відсутність, позов підтримала. Відповідач в підготовче судове засідання не з'явився, відповідно до заяви просив слухати справу у його відсутність, позов визнав. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню Судом встановлено, що сторони з 08 липня 2014 року перебувають в шлюбі, зареєстрованому виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.8). Мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.9). Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Оскільки позивачка позов підтримала, відповідач позов визнав, то суд вважає за необхідне позов задовольнити і шлюб між сторонами розірвати. Відповідно до ст. 142 ЦПК України, у зв'язку з визнанням відповідачем позову, позивачці необхідно повернути з державного бюджету 50% сплаченого нею судового збору, що становить 352,40 гривень. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути 352,40 грн. сплаченого нею судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-14 00:00:00

В січні 2018 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 22 серпня 2012 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON]. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося. На сьогоднішній день шлюбні стосунки припинені, вважала, що спільне проживання та ведення господарства неможливе, оскільки вона не бажає проживати в шлюбі з відповідачем. Оскільки шлюб існує формально просила його розірвати. Позивачка в підготовче судове засідання не з'явилась, відповідно до заяви просила слухати справу у її відсутність, позов підтримала. Відповідач в підготовче судове засідання не з'явився, відповідно до заяви просив слухати справу у його відсутність, позов визнав. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню Судом встановлено, що сторони з 22 серпня 2012 року перебувають в шлюбі, зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бородянського районного управління юстиції у Київській області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.4). Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.10). Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Оскільки позивачка позов підтримала, відповідач позов визнав, то суд вважає за необхідне позов задовольнити і шлюб між сторонами розірвати. Відповідно до ст. 142 ЦПК України, у зв'язку з визнанням відповідачем позову, позивачці необхідно повернути з державного бюджету 50% сплаченого нею судового збору, що становить 352,40 гривень. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути 352,40 грн. сплаченого нею судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

В січні 2018 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, з урахуванням уточнених позовних вимог, мотивуючи свої вимоги тим, що 23 грудня 2017 року позичила відповідачу 5500,00 гривень, які він зобов'язався повернути до 30 грудня 2017 року. Оскільки відповідач борг у вказаний строк не повернув, від повернення коштів ухиляється просила стягнути з нього заборгованість у розмірі 5500,00 гривень, втрати від інфляції у розмірі 138,33 грн., відсотки за користування коштами у розмірі 37,00 грн., пеню за несвоєчасне виконання зобов'язань у розмірі 383,95 грн., всього 6059,28 грн. та витрати на послуги адвоката в сумі 500,00 гривень. Позивачка в судове засідання не з'явилась, просила слухати справу без її участі, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 23 грудня 2017 року [PERSON] позичила [PERSON] 5500 грн., які [PERSON] зобов'язався повернути до 30 грудня 2017 року, що підтверджується копією розписки (а.с.8). Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с.21-22) внаслідок неповернення боргу в сумі 5500 грн., позивачкою станом на 15 березня 2018 року нараховано пеню у розмірі 383,95 грн., 3% річних в сумі 37 грн., інфляційні нарахування в розмірі 138,33 грн. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За таких обставин, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути понесені судові витрати в сумі 500,00 грн. та в дохід бюджету судовий збір в сумі 704,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-02 00:00:00

В січні 2018 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що з 04 грудня 2009 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося тому вони протягом останніх чотирьох років разом не проживають, спільного господарства не ведуть та не підтримують сімейно-шлюбних відносин. Вважала, що шлюб існує формально, просила його розірвати. Позивачка в судове засідання не з'явилася, відповідно до заяви просила слухати справу у її відсутність, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню Судом встановлено, що сторони з 04 грудня 2009 року перебувають в шлюбі, зареєстрованому виконкомом Загальцівської сільської ради Бородянського району Київської області, від якого мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про шлюб та копією свідоцтва про народження (а.с.4, 8) Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Оскільки позивачка позов підтримала, відповідач відзиву на позов не надіслав, клопотань про надання часу для примирення не подавав, то суд вважає за необхідне позов задовольнити і шлюб між сторонами розірвати. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути понесені судові витрати в сумі 1204,80 грн. (704,80 грн. сплачений судовий збір + 500 грн. витрати на правову допомогу).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-13 00:00:00

В січні 2018 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем по справі має двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. [PERSON] вступила на навчання до університету в 2014 році на контрактну форму навчання за яку вона (позивачка) проводила оплату в розмірі 25000 грн. за один рік навчання. Відповідач, який проживає окремо від дітей ухиляється від виконання свого батьківського обов'язку щодо їх утримання, матеріально дітям не допомагає, участі у їх вихованні не приймає та не виконує жоден із тих обов'язків, що покладені на нього законом як на батька. За таких умов їй складно належним чином самостійно, без участі батька утримувати дітей. Тому просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та повнолітньої [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі, у розмірі 2000,00 гривень, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, відповідно до заяви просила слухати справу без її участі, позов підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, відповідно до заяви просив слухати справу без його участі, позов визнав частково, згоден сплачувати аліменти в сумі 1000 грн. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони по справі мають двох дітей: повнолітню доньку [PERSON], [INFO], та малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтва про розірвання шлюбу, про народження дітей (а.с.9, 7, 8). З копії договору №2460 від 18 серпня 2014 року вбачається, що [PERSON] з 01 вересня 2014 р. по 30 червня 2018 року навчається на денній формі навчання Київського національного університету імені [PERSON] (а.с.10-11). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до її повноліття. Відповідно до ст.199 СК України якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Оскільки відповідач позов визнав частково в частині сплати аліментів в розмірі 1000 гривень, доказів про те, що він може сплачувати аліменти у розмірі визначеному позивачкою суду не надано, то суд частково задовольняючи позовні вимоги вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] в сумі 930 гривень, щомісячно (? частина прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку) до його повноліття та 70 грн., щомісячно, на час навчання [PERSON] до 30 червня 2018 року. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід бюджету необхідно\~стягнути судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-12 00:00:00

В січні 2018 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем по справі перебуває в зареєстрованому шлюбі з 12 листопада 2005 року. Дітей від шлюбу не мають. З 26 грудня 2016 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть, між ними відсутні взаємна повага та підтримка. Вважала подальше збереження сім'ї неможливим, тому просила шлюб з відповідачем розірвати. Позивачка в судове засідання не з'явилась, відповідно до заяви просила слухати справу без її участі, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, відповідно до заяви просив слухати справу без його участі, позов визнав. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 12 листопада 2005 року перебувають в шлюбі, зареєстрованому виконкомом Шибенської сільської ради Бородянського району Київської області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.10). Спільних дітей не мають. Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Оскільки позивачка позов підтримала, відповідач позов визнав, то суд вважає за необхідне позов задовольнити і шлюб між сторонами розірвати. Відповідно до ст. 142 ЦПК України, у зв'язку з визнанням відповідачем позову, позивачці необхідно повернути з державного бюджету 50% сплаченого нею судового збору, що становить 352,40 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути 352,40 грн. сплаченого нею судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

В січні 2018 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 01 вересня 2006 року знаходиться у зареєстрованому шлюбі із [PERSON], від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. На даний час фактично сімейні відносини припинені у звязку з відсутністю порозуміння між ними та різними поглядами на подальше сімейне життя. Збереження шлюбу з відповідачем та примирення вважає неможливим, спільне господарство не ведуть. У звязку з цим просить шлюб розірвати. Позивачка надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі. Просила після розірвання шлюбу прізвище залишити без змін. Відповідач повідомив, що у визначений судом строк примирення не відбулося. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у звязку із розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 01 вересня 2006 року сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спору про місце проживання дитини немає. Вказані обставини підтверджуються: - свідоцтвом про шлюб [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], Серії І-НО №053086, виданим 01 вересня 2006 року, актовий запис №846, зареєстрований 01 вересня 2006 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини «Луценко»; - свідоцтвом про народження [PERSON], [INFO], Серії 1-НО №335080, виданим 21 червня 2010 року, актовий запис №725, зареєстрований 21 червня 2010 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області. Як вбачається з наведених сторонами обставин, фактичні сімейні відносини між подружжям припинені, сторони не мають наміру відновити сімейні стосунки, у звязку із чим суд вважає, що подальше сімейне життя та збереження сімї неможливі, і шлюб підлягає розірванню. На підставі ст.ст.110, 112 СК України,

Outcome: approved