Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-12 00:00:00

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області звернулась [PERSON] із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, свої вимоги мотивувала тим, що при видачі їй посвідчення громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю серія В-І № 226735 (категорія 4) було допущено помилку у її прізвищі, а саме «Кузніцова» замість правильного «Кузнєцова». Заявниця просила суд встановити факт, що посвідчення громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю серії В-І № 226735 (категорія 4) із записом «Кузніцова» належить [PERSON]. В судове засідання заявниця не зявилась, подала до суду заяву в якій просить провести судовий розгляд у її відсутність, заявлені вимоги підтримує. Заінтересована особа не направила до суду свого представника, про розгляд справи повідомлена належним чином, причини неявки суду невідомила. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів осіб, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям по-батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Судом встановлено, що 17 липня 1994 року [PERSON] отримала посвідчення громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю Серії В-І № 226735 /а.с. 11/. У вказаному посвідченні було допущено помилку, а саме прізвище громадянки [PERSON] було записано як «Кузніцова». Як вбачається з матеріалів справи, у паспорті громадянина України серії СК № 247037 виданого заявниці міським відділом № 2 Білоцерківського МУГУ МВС України в Київській області 14 червня 1996 року, її прізвище прописано «Кузнєцова» /а.с. 9-10/. Правильне прізвище заявниці «Кузнєцова» також зазначене і у довідці про присвоєння ідентифікаційного номера /а.с.7/. У своїй заяві [PERSON] зазначила, що з метою усунення помилки у вказаному документі вона зверталася до Управління соціального захисту населення, однак їй було відмовлено. Встановлення даного факту заявниці необхідно для оформлення пенсійного посвідчення за віком зі зниженням пенсійного віку, відповідно до ст.. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Вирішуючи по суті заяву суд виходить з наступного. Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Цивільним процесуальним Кодексом. Як вказано в розясненнях наданих в п.12 ППВСУ «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Пунктом 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає заяви про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Та обставина, що посвідчення громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю серії В-І № 226735 (категорія 4), належить [PERSON], підтверджується: - копією паспорта громадянина України серії СК № 247037 виданого Білоцерківським МВМ № 2 ГУ МВС України в Київській області 31.08.2006 р. /а.с. 9-10/; - копією довідки про присвоєння ідентифікаційного номера від 07.04.1998 р. /а.с. 7/; Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що у спірному документі допущено описку в написанні прізвища [PERSON], яке зазначено як «Кузніцова» замість вірного прізвища «Кузнєцова», тому заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Заявницею доведено викладені в заяві обставини, а тому заяву слід задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved