Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

в серпні 2019 року акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» звернулось до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявлених вимог представник позивача посилається на те, що 01 липня 2014 року між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] був укладений договір № 2053674 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки. 24 липня 2014 року, на підставі заяви на встановлення кредиту по рахунку фізичної особи з відповідачем був укладений додатковий договір № 1 до договору, відповідно до умов якого [PERSON] було відкрито кредитну лінію з лімітом кредиту у сумі 15000 гривень зі сплатою 24% річних за користування кредитом із зобов`язанням щомісячно сплачувати за кредитом всі платежі, не пізніше 25 числа місяця, наступного за звітним. Позивачем всі зобов`язання за договором були виконані належним чином, кредит відповідачу був виданий. Проте відповідач [PERSON] належним чином свої зобов`язання за вказаним кредитним договором не виконує, у зв`язку з чим станом на 16 липня 2019 року у нього виникла заборгованість, загальна сума якої становить 42 246,34 гривень, та включає в себе заборгованість за тілом кредиту 14 991,99 гривні; заборгованість по процентам 19 798,80 гривні; комісію - 6,00 гривень; інфляційне збільшення заборгованості 5 217,71 гривень; три проценти річних від суми заборгованості 2 231,84 гривень. Враховуючи викладене позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 42 246,34 гривень та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1921 гривень. Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 13 вересня 2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. Представник позивача акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» в відкрите судове засідання не з`явився, в позовній заяві зазначив про розгляд справи у його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в відкрите судове засідання повторно не з`явився без поважних причин, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом розміщення інформації про дату, час та місце судового засідання на сторінці Добропільського міськрайонного суду Донецької області офіційного веб - порталу «Судова влада України» в мережі Інтернет. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі частини 3 ст. 131 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає, що відповідач не з`явився без поважних причин. Відповідно до ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, причини неявки не повідомив, не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з викладеним, враховуючи заяву представника позивача, який не заперечував проти такого вирішення справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів і ухвалити заочне рішення, направивши за місцем мешкання відповідача копію рішення суду для відома. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, судом встановлено, що 01 липня 2014 року між публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», в особі заступника керуючого ТВБВ [PERSON] , та [PERSON] , було укладено кредитний договір № 2053674 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки. Договір набув\~чинності з\~моменту його\~підписання і\~діє до\~моменту повного\~виконання сторонами\~своїх обов`язків,\~встановлених договором,\~правилами,\~тарифами та\~закриття рахунку\~(а.с.13). В подальшому, між юридичною особою за законодавством України АТ Ощадбанк в особі керуючого ТВБВ № 10004/0169 [PERSON] та громадянинм [PERSON] було укладено додатковий договір № 1 до договору про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки № [NUMBER] від 01 липня 2014 року (а.с.16). Згідно п. 1.1 цього додаткового договору банк на підставі наданих клієнтом відповідно до вимог чинного законодавства України документів відкрив клієнту рахунок за тарифним пакетом «Зарплатний». Відповідно до п. 1.1.4 додаткового договору банк встановив клієнту кредит у сумі 15000 гривень. Строк дії кредиту встановлюється на відповідний період дії платіжної картки. При випуску платіжної картки на новий термін кредит подовжується на строк дії платіжної картки. Процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 24,00 проценти річних і сплачується щомісячно. Процентна ставка за несанкціонованим овердрафтом складає 35,00 процентів річних. Щомісячна плата за обслуговування невикористаної частини встановленого кредиту складає 0,00 процентів. За умов безготівкового розрахунку платіжною карткою за товари та послуги, процентна ставка за користування кредитом протягом Грейс-періоду складає 0,00 процентів річних. Згідно п. 1.1.5 додаткового договору № 1 у разі відсутності на рахунку клієнта власних коштів щомісячна плата за обслуговування невикористаної частини встановленого кредиту списується за рахунок кредиту. Кредит стає доступним клієнтові з дати першого зарахування заробітної плати (п.1.1.6 зазначеного додаткового договору). Відповідно до п. 4.4 додаткового договору клієнт зобов`язався щомісячно отримувати звіт (виписку) по рахунку та сплачувати за кредитом всі платежі на підставі цього звіту (виписки) по рахунку, не пізніше 25 числа місяця наступного за звітним або на початку операційного дня, наступного за вихідним, святковим днем чи неробочим згідно з договором. В разі порушення строку сплати платежів за договором клієнт зобов`язаний сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно п. 4.6 зазначеного додаткового договору у разі виникнення простроченої заборгованості за рахунком та кредитом, її непогашення у строки, визначені правилами, клієнт гарантує повернення сум такої заборгованості банку всіма належними йому коштами, майном, майновими правами, тощо. Відповідно п. 4.9 додаткового договору № 1 банк має право вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування ним та інших платежів за цим договором та застосувати процедуру звернення стягнення на майно клієнта згідно чинного законодавства України (в тому числі звернути стягнення на грошові кошти, що розміщені на будь-якому рахунку клієнта), у випадку невиконання або неналежного виконання клієнтом зобов`язань щодо вчасного повернення кредиту, сплати процентів за користування ним та інших платежів за цим договором. Проте як вказано позивачем та не спростовано відповідачем, останній належним чином зобов`язання за вказаним договором не виконує, порушив умови договору та норми чинного законодавства, у зв`язку із чим відповідно до наданих позивачем виписок по картковому рахунку клієнта [PERSON] (а.с.9-11) та розрахунку заборгованості (а.с.5-8) відповідач має заборгованість в загальному розмірі 42246,34 гривні, яка складається із заборгованості за основним боргом (кредитом) 14991,99 гривень; процентам за користування кредитом 19798,80 гривень; комісії 6,00 гривень; 3 процентів річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 872,41 гривень; 3 процентів річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 1359,43 гривень; втрат від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 1336,13 гривень та втрат від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 3881,58 гривень. Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного. За кредитним договором (ст. 1054 ЦК України) банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ст.\~629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. ст. 525, 526\~ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Станом на момент розгляду даної справи докази виконання відповідачем зобов`язань з повернення заборгованості за основним боргом та заборгованості за нарахованими відсотками по кредиту, а також суми інфляційного збільшення заборгованості і 3 % річних від простроченої суми в матеріалах справи відсутні. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). На підставі ст.\~625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлені договором або законом. Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012 року, за змістом ст. 552, ч. 2 ст. 625\~ЦК інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Позивач просить стягнути з відповідача інфляційні нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання та три проценти річних від простроченої суми, надавши відповідний розрахунок (а.с.5-8). Наданий розрахунок суд вважає правильним. Зважаючи на викладене, вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі в сумі 42246,34 грн, яка складається з: 14991,99 грн основного боргу (тіло кредиту); 19798,80 грн - заборгованості за нарахованими відсотками по кредиту; 6,00 грн комісії; 5217,71 грн - інфляційного збільшення заборгованості; 2231,84 грн 3% річних від суми заборгованості. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд,

Outcome: approved