Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

В червні 2014 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом до відповідача про звернення стягнення на предмет іпотеки, мотивуючи тим, що 30.12.2013 року між ним та відповідачем був укладений договір позики, за яким останньому була надана позика в сумі 68260,22 грн., з кінцевим терміном повернення 30.12.2015 р. Позивач вказує, що в забезпечення виконання зобовязань за вказаним договором позики, між ним та відповідачем був укладений іпотечний договір, який було нотаріально посвідчено 30.12.2013 р., за яким в іпотеку відповідач передав однокімнатну квартиру №96, по вул.Петренка, 85, в м.Херсоні, оціночною вартістю 68260,22 грн. Позивач зазначає, що відповідач своєчасно не погасив частину позики, в період з 30.01.2014 р. по 13.06.2014 р. на суму 8392,65 грн. Умови вищевказаних договорів належним чином не виконуються відповідачем. Як вказує позивач, станом на 13.06.2014 р. загальна заборгованість відповідача перед ним становить 96478,21 грн., яка складається з: заборгованості по поверненню позики 68260,22 грн.; пені за порушення термінів повернення позики з 31.01.2014 року по 16.06.2014 року 18631,68 грн.; інфляційні витрати 505,23 грн.; три відсотки річних за весь час прострочення повернення позики за період з 31.01.2014 р. по 16.06.2014 р. 51,05 грн. На підставі викладеного, Позивач просить звернути стягнення на предмет іпотеки відповідно до іпотечного договору посвідченого 30.12.2013 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №1370, в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за договором позики від 30.12.2013 р. у розмірі 96478,21 грн., в тому числі: 68260,22 грн. - заборгованості по поверненню позики; 18631,68 грн. - пені за несвоєчасне повернення позики; інфляційні витрати 505,23 грн.; 51,05 грн. 3 (три) проценти річних за весь час прострочення повернення позики, шляхом визнання права власності [PERSON] на однокімнатну квартиру під номером 96, загальною площею 31,2 кв.м., жилою площею 16,2 кв.м., що знаходиться в місті Херсоні по вулиці Петренка у будинку під номером 85, вартістю відповідно до домовленості сторін 68260,22 грн., яка належить відповідачу, на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 29.11.2011 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON], за реєстровим №4194, витяг з державного реєстру правочинів № 10715530 від 29.11.2011 р., номер правочину 4767028, право власності зареєстроване під реєстровим № 21116527 в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 02.12.2011 року. Позивач та його представник, за довіреністю [PERSON], в судовому засіданні уточнили розмір позовних вимог, просили звернути стягнення на предмет іпотеки відповідно до іпотечного договору, посвідченого 30.12.2013 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №1370, в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за договором позики від 30.12.2013р. у розмірі 748370,60грн., шляхом визнання права власності [PERSON] на однокімнатну квартиру під номером 96, загальною площею 31,2 кв.м., жилою площею 16,2 кв.м., що знаходиться в м.Херсоні по вул.Петренка у будинку під № 85, вартістю відповідно до домовленості сторін 68260,22 грн., яка належить відповідачу на праві власності; виселити [PERSON] з однокімнатної квартири №96, що знаходиться в м.Херсоні по вул.Петренка, буд.№85, без надання іншого житлового приміщення; судові витрати покласти на відповідача. Відповідач та його представник за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні не визнали заявлені позовні вимоги, не заперечували щодо існування заборгованості за відповідачем, однак в сумі 72072,75грн. Щодо позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення заперечували, оскільки вважали дієвим способом захисту прав позивача звернення до суду із позовом про стягнення заборгованості за договором. Дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони, суд встановив, що 30.12.2013 року відповідно до договору позики, [PERSON] позичив [PERSON] грошові кошти в сумі 68260,22 грн., а [PERSON] зобовязався повернути таку ж суму грошових коштів в строк і за графіком відповідно до пункту 3 цього Договору, з кінцевим строком погашення позики - 30.12.2015р., що вказано у п.1.1. Договору, а також підтверджується відповідною розпискою. В період з 30.01.2014 р. по 13.06.2014 р. відповідач [PERSON] своєчасно не погасив чергову частину позики, а саме в сумі 8392,65 грн. З метою забезпечення виконання зобовязань за вказаним договором позики, між [PERSON] та [PERSON] був укладений іпотечний договір, за умовами п.1.2 якого, останній передав в іпотеку однокімнатну квартиру №96, загальною площею 31,2 кв.м., жилою площею 16,2 кв.м., що знаходиться в місті Херсоні, по вул.Петренка у будинку №85, та належить останньому на праві приватної власності на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 4194, витяг з Державного реєстру правочинів №10715530 від 29.11.2011 року, номер правочину: 4767028, право власності зареєстроване під реєстраційним номером 21116527 в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 02.12.2011 р., зареєстрованого Херсонським бюро технічної інвентаризації за № 300088 в книзі 77, за реєстраційним номером 32295217. Відповідно до п.2.1. іпотечного договору, оціночна вартість предмета іпотеки, була визначена за домовленістю сторін та становила 68260,22 грн. У відповідності до зробленого позивачем розрахунку заборгованості за договором позики від 30.12.2013 року, станом на 15.03.2015р. заборгованість за договором позики становить 748370,60 грн. та складається з: заборгованості по поверненню позики 68260,22 грн.; пені за порушення термінів повернення позики з 15.03.2014 року по 15.03.2015 року 548426,11 грн.; компенсації знецінення суми позики внаслідок інфляції та девальвації гривні 130173,87 грн.; три відсотки річних за весь час прострочення повернення позики за період з 31.01.2014 р. по 15.03.2015 р. 1510,40 грн. Позивач повідомляв [PERSON] про порушення забезпеченого іпотекою зобовязання, а також відповідно до вимоги про дострокове повернення позики, повідомляв про наявність заборгованості по сплаті позики, а також про те, що у разі не виконання зобовязання на протязі 30 днів іпотекодержателем (позикодавцем) буде звернуто стягнення на предмет іпотеки, зазначені вимоги від 28.05.2014 р. [PERSON] були надіслані рекомендованою поштою на адресу: [ADDRESS], про що свідчать відповідні квитанції про відправку рекомендованих листів. Позивач виконав свої зобовязання перед [PERSON] відповідно до укладених договорів; судові витрати в сумі 3654,01 грн. сплачені позивачем. З огляду на звіт про незалежну оцінку від 08.04.2015р. проведеного ПП «Експертний центр «ПОДІЛЛЯ», ринкова вартість обєкта оцінки - однокімнатної квартири № 96, розташованої за адресою: м.Херсон, вул.Петренко, 85, станом на 08.04.2015р. становить 234859,00 грн. Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Крім того, частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить зобов'язання повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Відповідно до статей 526,533,536,610,611 ЦК України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. За користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Таким чином, позовні вимоги є такими, що ґрунтуються на законі та відповідають умовам договору позики та договору іпотеки, укладеним між сторонами. Окрім цього, згідно ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті обтяжувачу з вартості предмета забезпечувального обтяження; спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, які підлягають задоволенню з вартості предмета забезпечувального обтяження; початкова ціна предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобовязання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Стаття 39 Закону України «Про іпотеку» передбачає, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням предмету продажу, встановленого ч. 1 ст. 38 цього Закону, яка передбачає право Іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі - покупцеві. Окрім цього, з огляду на Постанову Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», резолютивна частини рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України «Про іпотеку», так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК. За пунктом 43 вказаної Постанови, згідно з частиною четвертою статті 9, статті 109 Житлового кодексу України, статей 3940 Закону України «Про іпотеку» виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом. При цьому суд за заявою іпотекодержателя одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки за наявності підстав, передбачених законом, ухвалює рішення про виселення мешканців цього житлового будинку чи житлового приміщення. Разом з тим норми ч.4 ст.551 ЦК України передбачають - розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. З дослідженого судом розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість по поверненню позики становить 68260,22грн., в той час як пеня за порушення термінів повернення позики за період з 15.03.2014р. по 15.03.2015р. складає 548246,11грн., що значно перевищує розмір збитків. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, однак вважає за необхідне зменшити розмір нарахованої пеня за порушення термінів повернення позики до розміру, що відповідає розміру суми заборгованості по поверненню позики, тобто до 68260,22грн.

Outcome: approved