Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулось із цивільним позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ТОВ «Вінекспо», [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки. Позовні вимоги мотивовані тим, що 25.07.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ТОВ «Вінекспо» було укладено кредитний договір № 11188650000, згідно умов якого позичальник отримав у банку кредит у розмірі 1 200 000,00 грн. на термін користування до 24.07.2018 року, зобов'язавшись при цьому сплачувати кредитору проценти за користування кредитом у наступних розмірах: з 25.07.2007 року по 23.10.2007 року по 17,50 % річних, а після 23.07.2007 року по 19,50 % річних. З метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором, між банком та [PERSON] 25.07.2007 року було укладено договір поруки, відповідно до умов якого поручитель поручився за повне та своєчасне виконання кредитних зобов'язань ТОВ «Вінекспо». Крім того, з метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором, між банком та [PERSON] 25.07.2007 року було укладено договір іпотеки, згідно умов якого [PERSON] передав в іпотеку банку нерухоме майно, а саме: цілий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS]. В ході судового розгляду до участі у справі залучено в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору [PERSON], яка є співвласником будинку, що є предметом іпотеки. Оскільки відповідачі не виконують взяті на себе зобов'язання з повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами, утворилась заборгованість, яка з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 30.04.2014 року, станом на 29.04.2014 року складає 1 028 990,51 грн. Зазначені обставини і стали підставою для звернення банку до суду із даним позовом, в якому позивач просить стягнути на свою користь заборгованість за кредитом, заборгованість по процентах за користування кредитом, пеню за прострочення виконання кредитних зобов'язань, а також звернути стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором шляхом проведення прилюдних торгів. Представник позивача за довіреністю Марусич М.С. в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності. В ході судового розгляду позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві та заяві про уточнення позовних вимог. Представник відповідача [PERSON] та третьої особи [PERSON] за договором про надання правової допомоги адвокат [PERSON], згідно наданої ним заяви, просив проводити розгляд справи за його відсутності та повідомив про повне невизнання позову з підстав, викладених у письмових запереченнях, які долучені до матеріалів справи. Зокрема, згідно даних заперечень вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки не визнали, оскільки позивачем не було дотримано обов'язку про надіслання на адресу іпотекодавця письмової вимоги про усунення порушень основного зобов'язання, сума заборгованості позивачем нарахована необґрунтовано. Також просив суд застосувати наслідки спливу строків позовної давності в частині нарахованих до 01.08.2010 року процентів, а також відмовити у стягненні додатково нарахованих в розмірі 3% річних і 2% річних процентів, як таких, що не передбачені умовами кредитного договору. Крім того, на думку представника, одночасне звернення стягнення на предмет іпотеки та стягнення заборгованості за кредитним договором є взаємовиключними вимогами, які не можуть бути задоволені одночасно. Представник відповідача ТОВ «Вінекспо» та відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явились, не повідомивши суду про причини своєї неявки. Суд ухвалив проводити розгляд справи за їх відсутності. В ході судового розгляду по справі встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 25 липня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого з 21.12.2009 року є ПАТ «УкрСиббанк», та ТОВ «Вінекспо» було укладено кредитний договір № 11188650000. Відповідно до умов пункту 1.1. кредитного договору, ПАТ «УкрСиббанк» надало ТОВ «Вінекспо» кредит (грошові кошти) у національній валюті України в сумі 1 200 000 (один мільйон двісті тисяч) гривень, а ТОВ «Вінекспо», згідно пункту 1.2.1. договору, зобов'язалось повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 24 липня 2018 року. Згідно п. 1.3.1. кредитного договору, ТОВ «Вінекспо» зобов'язалось сплачувати проценти за користування кредитом у наступних розмірах: · в період з 25 липня 2007 року по 23 жовтня 2007 року в розмірі 17,50 % річних; · в період після 23 жовтня 2007 року в розмірі 19,50% річних. Відповідно до додатку № 1 до кредитного договору, погашення кредиту повинно відбуватися щомісячно, не пізніше визначеного числа кожного календарного місяця протягом всього строку дії договору. Погашення нарахованих процентів згідно з п. 1.3.5. кредитного договору відбувається з 01 по 10 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані проценти. Згідно умов п. 7.1. кредитного договору, за порушення позичальником термінів повернення кредиту та/або процентів за кредит та/або комісій, встановлених договором, банк має право вимагати від позичальника, а позичальник при цьому зобов'язаний сплатити банку, додатково до плати за кредит пеню із розрахунку 16% річних від суми зазначеної простроченої заборгованості, розрахованої за кожен день прострочення платежу, включаючи день сплати платежу. З метою забезпечення виконання зобов'язань ТОВ «Вінекспо» за кредитним договором від 25.07.2007 року, між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір поруки № 129474 від 25 липня 2007 року. Згідно пунктів 1.2. та 1.3. договору поруки, поручитель підтвердив свою обізнаність із умовами кредитного договору та обсягами своєї відповідальності, а саме у таких же межах, що і позичальник. Відповідно до п. 2.2. договору поруки, у випадку невиконання позичальником його зобов'язань за кредитним договором, банк має право пред'явити свої вимоги безпосередньо до поручителя. Також з метою забезпечення виконання зобов'язань ТОВ «Вінекспо» за кредитним договором від 25.07.2007 року, між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір іпотеки від 25 липня 2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] Відповідно до п. 1.1. договору іпотеки, [PERSON] передав в іпотеку банку нерухоме майно, а саме: цілий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS]. Пунктом 1.2. договору передбачено, що іпотекою забезпечується у повному обсязі виконання усіх зобов'язань позичальника за кредитним договором № 11188650000 від 25.07.2007 року. Умовами пунктів 2.1.1., 2.1.2. договору іпотеки передбачено право іпотекодержателя у разі неналежного виконання боржником зобов'язань за кредитним договором, задовольнити свої вимог за рахунок предмету іпотеки, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно наданого позивачем розрахунку, заборгованість ТОВ «Вінекспо» за кредитним договором № 11188650000 від 25.07.2007 року станом на 29.04.2014 року складає 1 028 990,51 грн., з яких 500 000,00 грн. - заборгованість за кредитом, 514 266,74 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 589,87 грн. пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, 14 133,90 грн. пені за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання за договором має виконуватись належним чином у відповідності до умов договору. Згідно ст. 530 ЦК України зобов'язання підлягає виконанню у строк встановлений договором. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч.1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цивільно-процесуального законодавства України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Факт неналежного виконання відповідачем ТОВ «Вінекспо» умов кредитного договору знайшов своє підтвердження в ході розгляду справи і є підставою, відповідно до змісту договору, наданого позивачем розрахунку боргу та вимог чинного законодавства, для задоволення позову та стягнення з відповідача боргу за кредитним договором № 11188650000 від 25.07.2007 року. Водночас, як вбачається із наданого позивачем розрахунку, загальний залишок заборгованості по процентах за користування кредитом за період з 25.07.2007 року по 30.07.2010 року складає 206 881,27 грн. При цьому з позовом до суду позивач звернувся 13.08.2013 року. Представник відповідача [PERSON] та третьої особи [PERSON] адвокат [PERSON] з даного приводу заявив про застосування наслідків пропуску строків позовної давності до позовної вимоги банку про стягнення процентів за вказаний період, посилаючись на правову позицію Верховного суду України, висловлену по справі №6-116цс13, предметом якої був спір щодо стягнення заборгованості за кредитним договором. Згідно даного правового висновку, початок перебігу строку позовної давності відповідно до ст. 261 ЦК України співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов. Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу. Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів. Однак, на переконання суду, вказана правова позиція не підлягає до застосування у даному випадку з тих підстав, що банком не було пропущено позовної давності по вимогам про стягнення процентів у даній справі, враховуючи наступні обставини. Частиною 1 статті 264 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Згідно частини 3 цієї ж статті, після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Згідно довідки-розрахунку заборгованості по процентам за користування кредитом, позичальник ТОВ «Вінекспо» 25.07.2011 року вчинив дії, які свідчать про визнання ним свого обов'язку по сплаті процентів, а саме сплатив кошти у розмірі 61 922,96 грн. в якості процентів за користування кредитом. Зазначена сума коштів була розподілена банком як погашення простроченої заборгованості по процентам за минулий період (т. 1, а. с. 23). Крім того, дана обставина підтверджується меморіальним ордером № 0622884827 від 25.07.2011 року про сплату ТОВ «Вінекспо» зазначеної суми в якості прострочених процентів по кредиту (т. 2, а. с. 174), а також наступними меморіальними ордерами за 25.07.2011 року про зарахування даних сплачених коштів в рахунок погашення простроченої заборгованості по процентам окремо по місяцям (т. 2, а. с. 174 - 186). Таким чином, позивачем не було пропущено строків позовної давності по вимозі про стягнення процентів, оскільки строки були перервані 25.07.2011 року, а до дати звернення із позовом до суду пройшло лише два роки. Збільшена процентна ставка на 2 % та 3 % відсотки по даному кредиту банком не застосовувалась, що вбачається із заяви про уточнення позовних вимог та доданого до неї розрахунку, згідно яких банк провів сторнування раніше нарахованих процентів та фактично зменшив позовні вимоги в даній частині. Підлягає до задоволення також позовна вимога про звернення стягнення на предмет іпотеки, за рахунок чого задовольнити позовні вимоги банку по кредитному договору від 25.07.2007 року. Представник відповідача та третьої особи адвокат [PERSON] заперечував проти задоволення даної вимоги, посилаючись на положення пункту 42 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012 року. Зокрема, представник зазначає, що суд не може одночасно звернути стягнення на предмет іпотеки та стягнути суму заборгованості за кредитним договором. Однак, цим же пунктом постанови визначено виняток, коли особа позичальника є відмінною від особи іпотекодавця з урахуванням положень статті 11 Закону України «Про іпотеку». В даному випадку, позичальником є ТОВ «Вінекспо», а іпотекодавцем є [PERSON] 07.08.2013 року і [PERSON], як іпотекодавець, і відповідачі ТОВ «Вінекспо», [PERSON] письмово повідомлялись банком про необхідність погашення простроченої заборгованості (т. 1., а с. 138). Таким чином, доводи представника відповідача та третьої особи щодо неможливості звернення стягнення на предмет іпотеки є безпідставними та не підлягають до застосування. Відповідно до вимог статті 39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України. Враховуючи наведене,

Outcome: approved