Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-04 00:00:00

До Березанського міського суду Київської області звернулась кредитна спілка «Суперкредит» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовну заяву обґрунтовано тим, що відповідно до укладеного кредитного договору № СК-15/0045/16/15/04 від 22.07.2016 року відповідач по справі - [PERSON] отримав кредит у розмірі 5 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 66 % на рік. У зв'язку із порушеннями відповідачем зобов'язань за договором виникла прострочена заборгованість у сумі 1 377,46 грн., з яких 322,50 грн. - заборгованість за кредитом; 787,28 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом за період з 11.10.2016 року по 25.04.2018 року 267,68 грн. - заборгованість за пенею за період з 02.02.2018 року по 25.04.2018 року. В добровільному порядку відповідач заборгованість не сплачує, тому позивач просить стягнути з відповідача на свою користь вказану вище суму заборгованості, витрати на листування в сумі 19 грн., а також стягнути з відповідача судові витрати. В позовній заяві представник позивача вказував на малозначність справи та просив розглянути її в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 01.10.2018 року відкрито провадження у справі та ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач в судове засідання не з'явився, в позовній заяві просив розглядати справу за відсутності їхнього представника, вказував, що на позовних вимогах наполягають та не заперечують щодо заочного розгляду справи. Крім того, 17.10.2018 року та 31.10.2018 року на адресу суду направили заяви про розгляд справи за відсутності позивача (а.с.25,28). Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, а саме поштою рекомендованим листом з повідомленням, повістки надсилались за місцем реєстрації відповідача, яке співпадає з адресою, вказаною позивачем у позовній заяві. Причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило (а.с.31,32). Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. За таких обставин, суд прийняв рішення про заочний розгляд за наявними матеріалами відповідно до ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, оскільки позивач проти такого порядку не заперечував, а належним чином повідомлений відповідач в судове засідання повторно не з'явився, не повідомив причини своєї неявки та не подав відзив. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши і оцінивши матеріали справи у сукупності, докази по справі, встановив наступне. Як вбачається з матеріалів справи, 22.07.2016 року між позивачем та відповідачем - членом кредитної спілки «СуперКредит» [PERSON] було укладено кредитний договір № СК-15/0045/16/15/04 (а.с.5). За умовами договору відповідач отримав фінансовий кредит у розмірі 5 000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності та забезпеченості у відповідності до умов цього Договору зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 66 % на рік на суми кредиту за фактичну кількість днів користування кредитом. Як встановлено, позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав, надавши відповідачу [PERSON] кредит в сумі 5 000,00 грн., що підтверджується його заявою від 22.07.2016 року, платіжним дорученням № 8044 від 22.07.2016 року, а також розрахунком заборгованості за договором станом на 25.04.2018 року (а.с.4,6,7). Однак відповідач порушив взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, не надавав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. З метою досудового врегулювання спору позивач звернувся до боржника з листом від 21.02.2018 року за вих. № 416/18 з вимогою погасити прострочену заборгованість; вказаний лист вручено [PERSON] 03.03.2018 року, що підтверджується списком № 542 згрупованих поштових відправлень листів, а також рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.9,10,11). Як встановлено, відповідач в добровільному порядку погасити заборгованість відмовляється. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про кредитні спілки» кредитна спілка - це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об'єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та надання фінансових послуг за рахунок об'єднаних грошових внесків членів кредитної спілки. Частиною 1 статті 21 Закону України «Про кредитні спілки» передбачено право кредитної спілки відповідно до статуту надавати кредити своїм членам на умовах їх платності, строковості та забезпеченості в готівковій та безготівковій формі. Кредитна спілка має право самостійно встановлювати розмір плати (процентів), яка розподіляється на пайові членські внески та нараховується на внески (вклади), що знаходяться на депозитних рахунках членів кредитної спілки; розмір плати (процентів) за користування кредитами, наданими кредитною спілкою; ціни (тарифи) на послуги, що надаються кредитною спілкою; види кредитів, що надаються кредитною спілкою, умови надання та строки повернення кредитів; способи забезпечення кредитних зобов'язань, вимоги щодо забезпечення погашення кредитів (ч. 2 ст. 21 Закону України «Про кредитні спілки»). Так, за приписами ч. 2 ст. 509 ЦК України, зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема, з договорів та інших правочинів. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ч. 3 цієї ж статті, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Положеннями ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Так, відповідно до п. 2.4.2 кредитного договору № СК-15/0045/16/15/04 від 22.07.2016 року - позичальник зобов'язується погашати кредит та сплачувати нараховані проценти в порядку, визначеному розділом 3 цього договору. Згідно підпунктом «а» п. 2.1.3 кредитного договору № СК-15/0045/16/15/04 від 22.07.2016 року - у разі затримання позичальником сплати частини кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, кредитодавець має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів. Пунктом 3.4 кредитного договору № СК-15/0045/16/15/04 від 22.07.2016 року передбачено, що у випадку прострочення позичальником термінів платежів, зазначених в Таблиці 1, кредитодавець має право стягувати з позичальника пеню за кожен день прострочення в розмірі 1 % від простроченої заборгованості по сплаті кредиту. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. В силу ст. 526 ЦК України, відповідач повинен виконувати зобов'язання належним чином відповідно до умов Договору та вимог ЦК України. Відповідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова відповідача від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускаються. В частині 2 ст. 1050 ЦК України зазначено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокове повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Статтею 610 ЦК України під порушенням зобов'язання передбачено його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За змістом ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Таким чином, станом на 25.04.2018 року відповідач [PERSON] має невиконані зобов'язання перед кредитною спілкою «Суперкредит» за кредитним договором № СК-15/0045/16/15/04 від 22.07.2016 року, заборгованість склала: 322,50 грн. - заборгованість за кредитом; 787,28 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом за період з 11.10.2016 року по 25.04.2018 року 267,68 грн. - заборгованість за пенею за період з 02.02.2018 року по 25.04.2018 року. Окрім того, внаслідок неналежного виконання [PERSON] умов договору, позивачем було понесено додаткові витрати на листування з метою повідомлення боржника про наявність простроченої заборгованості та вимоги її сплатити, розмір яких згідно наданого суду списку № 542 згрупованих поштових відправлень листів становить 19 грн., які позичальник зобов'язаний сплатити на виконання п. 2.4.5 вказаного кредитного договору № СК-15/0045/16/15/04 від 22.07.2016 року. Будь-яких спростувань вимог позивача відповідачем суду надано не було та в судовому засіданні їх не встановлено. Таким чином суд вважає, що з [PERSON] на користь КС «Суперкредит» належить стягнути борг за кредитним договором у розмірі 1 396,46 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, а саме судовий збір в сумі 1 762 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved