Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-11 00:00:00

До Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшла позовна заява [PERSON] про встановлення факту спільного сумісного проживання однією сім`єю з спадкодавцем понад п`яти років та визнання права власності у порядку спадкування за законом на квартиру [ADDRESS] . Подану заяву [PERSON] обґрунтовує тим, що в березні 2015 року [PERSON] познайомилась з [PERSON] яка на той час була літньою особою, та потребувала догляду. Родичів у [PERSON] на момент знайомства не було тому [PERSON] запропонувала [PERSON] доглядати за нею, допомагати у господарстві, піклуватись про її здоров`я та сплачувати комунальні витрати та витрати на її утримання, а натомість [PERSON] успадкує належну [PERSON] квартиру [ADDRESS] . З того часу позивачка доглядала [PERSON] , готувала їй, прасувала, купляла ліки, прибиралась у квартирі, а коли [PERSON] померла [INFO] то поховала її за власні кошти. Чоловік [PERSON] [PERSON] помер [INFO] , а її син [PERSON] , помер [INFO] . Під час сумісного проживання [PERSON] віддала [PERSON] усі документи на право власності на квартиру [ADDRESS] . За життя [PERSON] заповіт на ім`я позивачки не складала. Відтак [PERSON] є спадкоємцем четвертої черги за законом, відповідно до ст.. 1264 ЦК України, в якій передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 10.11.2020 року провадження по справі відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 16.12.2020 року до канцелярії суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву. Ухвалою суду від 27.01.2021 року розгляд справи було відкладено. 10.03.2021 року судове засідання не відбулось у зв`язку з знаходженням головуючого судді Боярського О.О. у відрядженні. 06.04.2021 року сторони у судове засідання не з`явились. Представник Білгород-Дністровської міської ради надіслав до канцелярії суду клопотання з проханням судове засідання провести без участі представника відповідача. Ухвалою суду від 07.04.2021 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. У судове засідання 12.04.2021 року сторони не з`явились. Позивачка надіслала на адресу суду заяву з проханням справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. [INFO] в місті Білгород-Дністровському померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , актовий запис № 698 складений Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). За життя померлій належала квартира [ADDRESS] , що підтверджується даними з Реєстру прав власності на нерухоме майно, реєстровий номер майна 31415764, зокрема Ѕ частка квартири належала померлій [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 21.08.1993 року видане згідно з розпорядженням від 21.08.1993 року № 507 виконкому Білгород-Дністровської міської ради, інша Ѕ частка на підставі свідоцтва про право на спадщину ВРВ № 345727 від 23.09.2010 року видане державним нотаріусом Кушнір І.В., яку вона успадкувала після смерті [INFO] чоловіка [PERSON] . [INFO] в місті Казань Республіки Татарстан, РФ, помер син [PERSON] [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] видане Управлінням ЗАЦС виконавчого комітету муніципалітету м. Казань Республіки Татарстан. [PERSON] зазначає, що з 2015 року і по самої смерті [PERSON] вони проживали разом з останньою, мали спільний побут, бюджет. [PERSON] доглядала [PERSON] та за власні кошти організувала її поховання, що підтверджується копією свідоцтва про поховання Міського центру «Благоустрій» від 01.07.2020 року. Згідно з п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п. 1 постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно з п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Пункт 21:\~при \~вирішенні спору\~про право\~на спадщину\~осіб,\~які проживали\~зі спадкодавцем\~однією сім`єю\~не менш\~як п`ять\~років до\~часу відкриття\~спадщини (четверта\~черга спадкоємців\~за законом),\~судам необхідно\~враховувати правила\~частини другої\~ статті\~3\~СК про\~те,\~що сім`ю\~складають особи,\~які спільно\~проживають,\~пов`язані\~спільним побутом,\~мають взаємні\~права та\~обов`язки.\~Зазначений п`ятирічний\~строк повинен\~виповнитися на\~момент відкриття\~спадщини і\~його необхідно\~обчислювати з\~урахуванням часу\~спільного проживання\~зі спадкодавцем\~однією сім`єю\~до набрання\~чинності цим\~Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Підсумовуючи викладене, суд вважає встановленим факт проживання заявниці з померлою [PERSON] з 2014 року та до самої смерті останньої, тобто до [INFO] . Таким чином, вимога [PERSON] про встановлення факту сумісного проживання. У відповідності\~до частин\~1-3\~ст.\~12\~ЦК України,\~особа здійснює\~свої цивільні\~права вільно,\~на власний\~розсуд. Нездійснення\~особою своїх\~цивільних прав\~не є\~підставою для\~їх припинення,\~крім випадків,\~встановлених законом. Особа може відмовитися від свого майнового права. Статтею 1216\~ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1218\~ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Стаття 1264 ЦК України: у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною першою статті 1296 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України). Отже, позивачка є такою, що прийняла спадщину після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Відомості про наявність інших спадкоємців, які прийняли спадщину та заявили про намір отримати речове право на спадкове майно, у суду відсутні. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» засіб юридичного захисту має бути ефективним як на практиці, так і за законом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії», було зазначено що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припинення порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. На підставі викладеного, суд вважає, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки заявлені вимоги є обґрунтованими, правомірними та спрямовані на захист прав позивачки.

Outcome: approved