Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області звернулись [PERSON], [PERSON] з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, свої вимоги мотивували тим, що після смерті [INFO] року їхньої матері [PERSON] залишились у спадщину земельні ділянки. Так, [PERSON] заповіла первак Н.О. земельну ділянку площею 3,4550 га. Надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Берестівецької сільської ради Уманського району Черкаської області, право власності якої посвідчується Державним актом на право власності на землю серії [NUMBER]. В той же час, [PERSON] заповіла [PERSON] земельну ділянку площею 0,4902 га. надану для особистого підсобного господарства, що розташована на території Берестівецької сільської ради Уманського району Черкаської області, право власності якої посвідчується Державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 25 грудня 2000 року. Заявники звертались до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, однак отримали постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Відмови мотивовані тим, що в Державних актах на право власності на землю виданих на ім'я [PERSON] закреслене кульковою ручкою чорного кольору ім'я «[PERSON]» та дописане таким же способом «[PERSON]» і що дане виправлення зроблене сільським головою [PERSON] В зв'язку з цим, заявники просять суд встановити факт, що Державний акт на право власності на землю серії [NUMBER] виданий на ім'я [PERSON] від 10 серпня 2001 року Берестівецькою сільською радою Уманського району Черкаської області, належить [PERSON]; встановити факт, що Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданий 25 грудня 2000 року Берестівецькою сільською радою Уманського району Черкаської області виданий на ім'я [PERSON], належить [PERSON]. В судове засідання заявники не з'явились, від заявника [PERSON], яка одночасно представляє інтереси заявника [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі. В судове засідання заінтересована особа свого представника не направила, заяв чи клопотань до суду не надсилала, ставлення до заяви не висловила. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.256 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч.1ст.257 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Судом встановлено, що [INFO] року у віці 91 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть останньої серії [NUMBER]. Остання мала на праві приватної власності земельну ділянку площею 3,4550 га. з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Берестівецької сільської ради Уманського району Черкаської області, право власності якої посвідчується Державним актом на право власності на землю серії [NUMBER] та земельну ділянку площею 0,4902 га. надану для особистого підсобного господарства, що розташована на території Берестівецької сільської ради Уманського району Черкаської області, право власності якої посвідчується Державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 25 грудня 2000 року, що підтверджується копіями названих державних актів. Як вбачається з матеріалів спадкової справи заведеної Уманською районною державною нотаріальною конторою Головного територіального управління юстиції у Черкаській області щодо майна померлої [INFO] року [PERSON], остання 03 березня 2012 року залишила заповіт посвідчений Козак Л.С. секретарем Берестівецької сільської ради Уманського району Черкаської області, за змістом якого розподілила належне їй майно між заявниками [PERSON] та [PERSON] Постановами про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07 березня 2014 року заявникам відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину у зв'язку з виправленнями в державних актах про право власності на землю імені власника з «[PERSON]» на «[PERSON]», що не допускається. Вирішуючи по суті заяву суд виходить з такого. Відповідно до ст.10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Цивільним процесуальним Кодексом. Як вказано в роз'ясненнях наданих в п.12 ППВСУ «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Пунктом 6 ч.1 ст.256 ЦПК України передбачено, що суд розглядає заяви про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Та обставина, що спадкодавець [PERSON] має дійсне ім'я «[PERSON]» а не «[PERSON]» підтверджується належними доказами, зокрема копією свідоцтва про смерть останньої, копією її посвідчення ветерана війни та копією свідоцтва про право власності на житловий будинок, які містяться в матеріалах справи. Враховуючи наведені обставини, суд дійшов висновку про те, що у Державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER] та Державному акті на право приватної власності на землю Серії [NUMBER] допущено описки в написанні імені [PERSON], яке зазначено як «[PERSON]» замість вірного імені «[PERSON]», тому заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Встановлення факту належності правовстановлюючих документів має юридичне значення для заявників, оскільки від них залежить можливість реалізації заявниками своїх спадкових справ щодо вказаних вище земельних ділянок. Таким чином, заявниками доведено викладені в заяві обставини, та доведено, що встановлення вказаного факту має для них юридичне значення, а тому заяву слід задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved