Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

В травні 2017 року [PERSON] ([PERSON]) (далі по тексту - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON], третя особа, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Шевченківський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в м.Києві, про визнання батьківства та виключення запису про особу як батька з актового запису про народження дитини - [PERSON], [INFO]. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що сторони перебували в фактичних шлюбних відносинах з грудня 2012 по січень 2013 року у Франції та в подальшому у відповідачки по поверненню в м.Київ народилась дитина - [PERSON], [INFO]. Дитину було записано за прізвищем матері та батьком було записано дитину за вказівкою матері. Між тим, відповідачка ухилялась від звернення в органи РАГС про визнання батьківства, а він як батько всіляко підтримував дитину та її матір. Відмова відповідачки на реєстрацію його як батька дитини зумовлює необхідність його звернення із цим позовом до суду для захисту свого порушеного права. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Києва Малинникова О.Ф. від 23.05.2017 року у вказаній справі було відкрито провадження та призначено її розгляд по суті за участю сторін. Після проведення повторного автоматичного розподілу вказаної справи на підставі розпорядження керівника апарату 05.06.2018 року вказану справу було передано в провадження судді Осаулова А.А., який ухвалою від 07.06.2018 року призначив її до проведення підготовчого судового засідання за участю сторін. Протокольною ухвалою судді від 20.11.2018 року у вказаній справі було долучено висновок експертизи від 11.06.2018 року Лабораторії Медичного діагностичного інституту Др.Рьодгера про проведення генетичної експертизи та свідоцтво про народження дитини від 20.09.2018 року. В судове засідання позивач та його представник не з»явились, але у направленій до суду 01.09.2017 року просив проводити попереднє судове засідання у його відсутність. Відповідач та її представник в судовому засіданні пояснили, що позовні вимоги визнають в повному обсязі, зважаючи на те, що позивач є батьком дитини, а запис про це у її свідоцтві про народження вже зроблений, а тому позовні вимоги в ч.2 позовних вимог розгляду та задоволенню не підлягає. Треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Шевченківський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в м.Києві свого представника в судове засідання не направив, але направили до суду листи про розгляд справи у їх відсутність та її вирішення згідно вимог законодавства та про те, що відповідачці було видано нове свідоцтво про народження дитини із зазначення відповідача її батьком. У відповідності до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого судового засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З огляду на викладене та на визнання позову відповідачем у цьому судовому засіданні, суд приходить до висновку про можливість закінчення розгляду із винесенням рішення у цій справі у підготовчому судовому засіданні. Суд, заслухавши пояснення відповідачки та її представника, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Положеннями ст. 16 ЦК України передбачено право кожної особи звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Так, за приписами ч.ч 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Перевіряючи обставини у справі, судом встановлено, що на час подання позову до суду батьком дитини - [PERSON], [INFO], було записано [PERSON] та матір»ю - позивачку - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження від 11.10.2013 року (а.с.12) За умовами ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнала та пояснила, що після народження дитини батьком з її слів було записано [PERSON], а не позивач, який насправді є батьком дитини. Згідно вимог ст..134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Саме у зв»язку з цим позивач просив суду внести зміни до актового запису про народження дитини позивач. Між тим, у відповідності до поданого до суду свідоцтва про народження від 20.09.2018 року за [NUMBER], то батьком дитини вже записаний позивач по справі - [PERSON], а дитина записана на його прізвище - [PERSON]. У відповідності до положень ст.ст. 1, 3, 15 ЦПК України завданням цивільного судочинства є захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають, зокрема, з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. При цьому, як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.11 своєї постанови «Про судове рішення у цивільних справах», оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (ч.ч.1, 2 ст. 3 ЦПК України), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. Отже, з урахуванням вищенаведеного, відсутність у позивача станом на даний час порушених цивільних прав в частині внесення змін до актового запису про народження дитини сторін та обов'язку суду дублювати відповідну обставину у рішенні з врахуванням наявного свідоцтва про народження від 20.09.2018 року із записом позивача як батька дитини, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Між тим, як вбачається з висновку експертизи від 11.06.2018 року Лабораторії Медичного діагностичного інституту Др.Рьодгера про проведення генетичної експертизи, то саме позивач [PERSON], [INFO] є біологічним батьком обстежуваної дитини - [PERSON], [INFO] (коєфіціент вірогідності значення складає 99,999 %) Згідно ч.2 ст.136 СК у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Суд оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання батьківства знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, та є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому підлягають задоволенню. Згідно ст.141 ЦПК України суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача сплачений ним при подачі вказаного позову судовий збір в сумі - 640 грн. 00 коп. Згідно п.п.15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.134, 135, 136 Сімейного кодексу України та

Outcome: partial