overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

Головний лікар КУ «Обласна психіатрична лікарня» [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить госпіталізувати [PERSON], [INFO] у психіатричну лікарню у примусовому порядку. Заява обґрунтована тим, що [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: [ADDRESS], страждає на психічне захворювання у формі параноїчної шизофренії. З 2002 р. знаходиться під наглядом лікарів-психіатрів. З тих пір неодноразово (більше 30 разів) лікувалася стаціонарно в КУ «ОКПЛ» ЗОР. Є інвалідом II групи по психічному захворюванню. Захворювання протікає безперервно. У клініці маячні ідеї переслідування, помилкові пізнавання, розлади поведінки, які виявляються відмовами від їжі, конфліктністю, неадекватною поведінкою. Госпіталізації тривалі, часті, удома утримується незначний час. Підтримуючу терапію не приймає. Остання виписка 01.03.2016 р. Із слів матері, [PERSON], психічний стан погіршився протягом 3-х діб після виписки: почала відмовлятися від їжі та рідини, псувала речі, різала одяг небезпечною бритвою, була агресивною, билася з матірю, у зв'язку з чим в супроводі матері була приведена в приймальне відділення КУ «ОКПЛ» ЗОР. Госпіталізована в примусовому порядку. 14.03.2016 р. [PERSON] була оглянута комісією лікарів-психіатрів, яка дійшла висновку, що хвора страждає на тяжкий психічний розлад у формі шизофренії, параноїчної форми, безперервного перебігу, галюцинаторно-параноїдний синдром з агресивними та аутоагресивними тенденціями, у звязку з чим являє потенційну небезпеку для себе та оточуючих, у звязку з чим примусова госпіталізація є доцільною. Лікування можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару. У суді представник заявника та лікар-психіатр підтримали заяву, надавши пояснення що хвора потребує обовязкової госпіталізації. Прокурор не заперечує проти задоволення заяви. Законний представник хворої не заперечує проти задоволення заяви. Суд, заслухавши представника лікарні, лікаря-психіатра, висновки прокурора, законного представника хворої, вивчивши матеріали справи, висновок лікарів-психіатрів від 14.03.2016 р. вважає, що заява, підлягає задоволенню з наступних підстав. Законом України «Про психіатричну допомогу» визначено, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів від 14.03.2016 р., встановлено, що [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад у формі шизофренії, параноїчної форми, безперервного перебігу, галюцинаторно-параноїдний синдром з агресивними та аутоагресивними тенденціями. Внаслідок хвороби являє високу потенційну соціальну небезпеку для себе та оточуючих.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

Головний лікар КУ «Обласна психіатрична лікарня» [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить госпіталізувати [PERSON], [INFO], у психіатричну лікарню у примусовому порядку. Заява обґрунтована тим, що [PERSON] з 07.02.2017 р. знаходиться на стаціонарному лікуванні. З раннього дитинства відставав у фізичному і психічному розвитку. З 1976 року багато разів лікувався психіатричних стаціонарах з приводу розумової відсталості з порушеннями поведінки. Є інвалідом 2 групи безстроково. Згідно рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22.01.1997 р. визнаний недієздатним. Згідно розпорядження Комунарської районної адміністрації м. Запоріжжя від 04.03.1997 р. №253/2/г опікуном призначений брат [PERSON]. Остання госпіталізація з 15.04.2014 р. по 06.05.2014 р. з діагнозом: «Легка розумова відсталість (виражена дебільність) зі значними порушеннями поведінки». Поточна госпіталізація пов'язана з погіршенням психічного стану протягом останнього місяця: став агресивний, розгальмований, б'є тітку. Доставлений опікуном за направленням дільничного психіатра. Госпіталізований в порядку примусової госпіталізації, як страждаючий на тяжкий психічний розлад, небезпечний для себе і оточуючих, за заявою опікуна. Дав згоду на госпіталізацію. 08.02.2017 року [PERSON] оглянутий комісією лікарів-психіатрів, яка дійшла висновку, що хворий страждає на тяжкий психічний розлад у формі легкої розумової відсталості (виражена дебільність) з порушеннями поведінки. За психічним станом виявляє небезпеку для себе та оточуючих, а також не спроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує життєдіяльність. Госпіталізація обґрунтована. Обстеження та лікування можливі тільки в умовах психіатричного стаціонару. У суді представник заявника та лікар-психіатр підтримали заяву, надавши пояснення що хворий потребує обов'язкової госпіталізації. Прокурор не заперечує проти задоволення заяви. Законний представник хворого не заперечує проти задоволення заяви. Суд, заслухавши представника лікарні, лікаря-психіатра, висновки прокурора, законного представника хворого, вивчивши матеріали справи, висновок лікарів-психіатрів від 08.02.2017 року вважає, що заява, підлягає задоволенню з наступних підстав. Законом України «Про психіатричну допомогу» визначено, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів від 08.02.2017 року, встановлено, що [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад у формі легкої розумової відсталості (виражена дебільність) з порушеннями поведінки. Внаслідок хвороби являє високу потенційну соціальну небезпеку для себе та оточуючих.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

Головний лікар КУ «Обласна психіатрична лікарня» [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить госпіталізувати [PERSON], [INFO] у психіатричну лікарню у примусовому порядку. Заява обґрунтована тим, що [PERSON], що мешкає за адресою: [ADDRESS], інвалід ІІІ групи, страждає на гебефренічну шизофренію. Сім разів лікувалась в стаціонарі КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР з неадекватною, безглуздою поведінкою, схильністю до деліквентних, асоціальних, дромоманічних тенденцій. З 2005 року по 2008 рік систематично вживала алкоголь у формі запійного пияцтва. Остання виписка 08.01.2015 року. Дома підтримуючу терапію приймає несистематично. Продовжує вживати алкоголь. Згідно заяви матері [PERSON], хвора в дома агресивна, ламає навколишні предмети, загрожує їй фізичною розправою, завдає ударів. 14.01.2016 року у зв'язку із збудженою, агресивною поведінкою, мати викликала бригаду швидкої медичної допомоги. [PERSON] була доставлена в приймальне відділення в стані вираженого психомоторного збудження, мова гучна, кричить, загрожує матери фізичною розправою, нецензурно висловлюється в адресу оточуючих. Порвала бланк згоди на госпіталізацію. Черговим лікарем приймального відділення було діагностовано тяжке психічне захворювання у вигляді шизофренії, гебефренїчної форми, обтяжена вживанням алкоголю з агресивними формами поведінки і була госпіталізована у примусовому порядку. 15.01.2016 року [PERSON] оглянута комісією лікарів-психіатрів, яка дійшла висновку, що хвора страждає тяжким психічнім захворюванням: «Шизофренія, гебефренічна форма, обтяжена вживанням алкоголю з агресивними формами поведінки». Внаслідок хвороби являє високу потенційну соціальну небезпеку для оточуючих, у звязку з чим примусова госпіталізація є доцільною. У суді представник заявника та лікар-психіатр підтримали заяву, надавши пояснення що хвора потребує обовязкової госпіталізації. Прокурор не заперечує проти задоволення заяви. Законний представник хворої не заперечує проти задоволення заяви. Суд, заслухавши представника лікарні, лікаря-психіатра, висновки прокурора, законного представника хворої, вивчивши матеріали справи, висновок лікарів-психіатрів від 15.01.2016 р. вважає, що заява, підлягає задоволенню з наступних підстав. Законом України «Про психіатричну допомогу» визначено, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів від 15.01.2016 р., встановлено, що [PERSON] страждає тяжким психічнім захворюванням: «Шизофренія, гебефренічна форма, обтяжена вживанням алкоголю з агресивними формами поведінки». Внаслідок хвороби являє високу потенційну соціальну небезпеку для себе та оточуючих.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

Головний лікар КУ «Обласна психіатрична лікарня» [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить госпіталізувати [PERSON], [INFO] у психіатричну лікарню у примусовому порядку. Заява обґрунтована тим, що [PERSON], яка мешкає за адресою: [ADDRESS], знаходиться на диспансерному обліку в КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» з 1993 року з приводу шизоафективного розладу змішаного типу. Неодноразово лікувалася в психіатричній клініці. Інвалід III групи безстроково. В клінічний картині домінує маніакально-маячна симптоматика з ідеями відношення і матеріального збитку. Останнє лікування на денному стаціонарі 05.06.2009 року. Від спостереження у лікаря-психіатра відмовлялась, підтримуюче лікування не приймала. Зі слів сестри стан погіршився протягом останнього місяця: стала злобною, активно звинувачувала сестру та співробітників КУ «ОКПЛ» в тому, що вони крадуть у неї гроші, речі, постійно міняла замки у дверях, загрожувала фізичною розправою, засадити всіх у вязницю. 06.06.2015 року хвора була госпіталізована у примусовому порядку в стані психомоторного збудження. 07.06.2015 року [PERSON] була оглянута комісією лікарів-психіатрів, яка дійшла висновку, що хвора страждає на тяжкий психічний розлад у формі шизоафективного розладу, змішаного типу з маячними ідеями відношення матеріального збитку. Приймаючи до уваги наявність в клінічний картині захворювання актуальних маячних ідей проти конкретних осіб, являє потенційну соціальну небезпеку для оточуючих, тому примусова госпіталізація доцільна. Лікування можливо тільки в умовах психіатричного стаціонару. У суді представник заявника та лікар-психіатр підтримали заяву, надавши пояснення що хвора потребує обовязкової госпіталізації. Прокурор не заперечує проти задоволення заяви. Законний представник хворої [PERSON] до судового засідання не зявилась, повідомлення причин неявки суду не надавала, про день та час слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином. Суд, заслухавши представника лікарні, лікаря-психіатра, висновки прокурора, вивчивши матеріали справи, висновок лікарів-психіатрів від 07.06.2015 р. вважає, що заява, підлягає задоволенню з наступних підстав. Законом України «Про психіатричну допомогу» визначено, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів від 07.06.2015 р., встановлено діагноз [PERSON], шизоафективний розлад, змішаний тип, маніакально-маячний синдром, психомоторне збудження. Внаслідок хвороби вона представляє потенційну небезпеку для оточуючих.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

Головний лікар КУ «Обласна психіатрична лікарня» [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить госпіталізувати [PERSON], [INFO] у психіатричну лікарню у примусовому порядку. Заява обґрунтована тим, що [PERSON], яка мешкає за адресою: м. Запоріжжя, вул. Красноградська, буд. 12, знаходиться на стаціонарному лікуванні з 28.02.2017 року. З дитинства страждає на розумову відсталість, є інвалідом 2 групи. Згідно рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 08.11.2012 року визнана недієздатною. Згідно рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20.02.2013 року опікуном призначена сестра хворої [PERSON] JI.M. Кожні 6 місяців оглядалась на ЛКК в КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР для отримання медичного висновку про необхідність постійного стороннього догляду, з діагнозом: «Тяжка розумова відсталість». Теперішня госпіталізація пов'язана з неможливістю опікуном здійснювати догляд за хворою з причин хвороби та вирішенням питання про її оформлення до психоневрологічного інтернату. Госпіталізована за заявою опікуна, як страждаюча на тяжкий психічний розлад, нездатна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечує її життєдіяльність. Дала добровільну згоду на госпіталізацію. 01.03.2017 року оглянута комісією лікарів-психіатрів, яка дійшла висновку, що [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад у формі помірної розумової відсталості (неглибока імбецільність). За психічним станом нездатна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечує її життєдіяльність. Госпіталізація обґрунтована. Обстеження та лікування можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару. У суді представник заявника та лікар-психіатр підтримали заяву, надавши пояснення що хвора потребує обовязкової госпіталізації. Прокурор не заперечує проти задоволення заяви. Законний представник хворої не заперечує проти задоволення заяви. Суд, заслухавши представника лікарні, лікаря-психіатра, висновки прокурора, законного представника хворої, вивчивши матеріали справи, висновок лікарів-психіатрів від01.03.2017 року вважає, що заява, підлягає задоволенню з наступних підстав. Законом України «Про психіатричну допомогу» визначено, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів від 01.03.2017 року, встановлено, що [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад у формі помірної розумової відсталості (неглибока імбецільність). Внаслідок хвороби являє високу потенційну соціальну небезпеку для себе.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

Головний лікар КУ «Обласна психіатрична лікарня» [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить госпіталізувати [PERSON], [INFO] у психіатричну лікарню у примусовому порядку. Заява обґрунтована тим, що [PERSON], який мешкає за адресою: м Запоріжжя, [ADDRESS], страждає хронічним психічним розладом у формі резидуальної шизофренії та є інвалідом II групи безтерміново. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13.06.2012 року [PERSON] визнаний недієздатним. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29.10.2012 року його опікуном була призначена мати - [PERSON], яка померла 04.12.2015 року. [PERSON] неодноразово знаходився на лікуванні в психіатричній лікарні у зв'язку із загостренням психічного розладу. У клінічній картині домінувала кататонічна і параноїдна симптоматика. Останні роки на перший план виступають явища вираженого емоційно-вольового зниження з уривчатими маячними висловлюваннями парафренного змісту. Остання виписка з КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР - 01.12.2015р. Підтримуюче амбулаторне лікування завжди приймав під контролем опікуна. Теперішня госпіталізація обумовлена тим, що після смерті матери-опікуна самостійно проживати не може: пенсію не отримує, не має коштів для існування, збирає пляшки, риється в сміттєвих баках, не може приготувати собі їсти. 11.01.2016р. оглянутий комісією лікарів-психіатрів, за висновком якої страждає хронічним психічним розладом у формі резідуальної шизофренії. Враховуючи, що хворий не може самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність, примусова госпіталізація є обґрунтованою. У суді представник заявника та лікар-психіатр підтримали заяву, надавши пояснення що хвора потребує обовязкової госпіталізації. Прокурор не заперечує проти задоволення заяви. Суд, заслухавши представника лікарні, лікаря-психіатра, висновки прокурора, вивчивши матеріали справи, висновок лікарів-психіатрів від 11.01.2016 р. вважає, що заява, підлягає задоволенню з наступних підстав. Законом України «Про психіатричну допомогу» визначено, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів від 11.01.2016 р., встановлено, що [PERSON] страждає на хронічний психічний розлад у формі резідуальної шизофренії у звязку з чим не може самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-29 00:00:00

Головний лікар КУ «Обласна психіатрична лікарня» [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить госпіталізувати [PERSON], [INFO] у психіатричну лікарню у примусовому порядку. Заява обґрунтована тим, що [PERSON], який мешкає за адресою: м: м. Запоріжжя, вул. Яценко, буд. 1 «а», 70, з 1985 року знаходиться під наглядом психіатрів. Є інвалідом II групи по психічному-захворюванню. Термін перекомісії по хворобливим мотивах не пройшов. Раніше проживав з матір'ю, яка померла в 2014 році. Мешкає самостійно. У розлученні, з дружиною і дочкою не спілкується. Більше 10 госпіталізацій в стаціонар з галюцинаторно-параноїдною симптоматикою. Маячні ідеї систематизовані, стійкі впродовж багатьох років, мають одну і ту ж фабулу і стійку афектну насиченість. Стверджує, що в наркологічному диспансері стоїть «нульовий генератор», який впливає на його здоров'ї, «сусід весь час знущається, труїть цілодобово через вентиляційні отвори... мою мати в труну загнали». Остання виписка 24.04.2014. Теперішня госпіталізація пов'язана з погіршенням стану, самостійно викликав бригаду швидкої медичної допомоги, заявляє, що на нього діють лазером з наркології, хочуть його вбита, «мені вже набридло таке життя, і краще померти... мою матір знищили, тепер хочуть мене знищите», «сусід труїть через вентиляційні отвори». Доставлений бригадою швидкої медичної допомоги в приймальне відділення КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР, де був оглянутий черговим лікарем, який діагностував важкий психічний розлад у формі параноїдної шизофренії, безперервна течія, галюцинаторно-параноїдний синдром з суїцидальними висловами. Госпіталізований в примусовому порядку. У суді представник заявника та лікар-психіатр підтримали заяву, надавши пояснення що хвора потребує обовязкової госпіталізації. Прокурор не заперечує проти задоволення заяви. Законний представник хворого не заперечує проти задоволення заяви. Суд, заслухавши представника лікарні, лікаря-психіатра, висновки прокурора, законного представника хворого, вивчивши матеріали справи, висновок лікарів-психіатрів від 29.12.2016 р. вважає, що заява, підлягає задоволенню з наступних підстав. Законом України «Про психіатричну допомогу» визначено, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів від 29.11.2016 р., встановлено, що [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад у вигляді параноїдної шизофренії, безперервна течія, галюцинаторно-параноїдний синдром з суїцидальними висловами. Внаслідок хвороби являє високу потенційну соціальну небезпеку для себе та оточуючих.

Outcome: approved