Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернувся [PERSON] із позовом до повного товариства «Ломбард «Швидка допомога» Повх В.Л. і Компанія» про стягнення шкоди у розмірі 14 422,00 грн. Позов мотивований тим, що 27.12.2014 року між сторонами було укладено договори № ІІІ-10977 про надання ломбардом фінансового кредиту та № 4.14.1587 про заклад майна до ломбарду. Відповідно до умов цих договорів [PERSON] передав відповідачу золотий виріб, а саме: браслет із золота 585 проби вагою 19,32/19,23 грам оціненою сторонами вартістю 7 115,10 грн. Того ж дня позивач отримав від ломбарду фінансовий кредит у розмірі 650,00 грн. на термін користування до 14 днів. 09.01.2015 року [PERSON] сплатив відсотки за користування кредитом у розмірі 72,80 грн. за рахунок закладного майна та сторонами продовжено термін дії договору до 23.01.2015 року із зобов'язанням позичальника повернути ломбарду 803,75 грн. 19.01.2015 року позивач дізнався про те, що 17.01.2015 року приміщення ломбарду було пограбоване. Оскільки відповідач відмовляється відшкодувати позивачу шкоду, завдану втратою заставного майна, зазначені обставини і стали підставою для звернення до суду із цим позовом, в якому [PERSON] просить суд стягнути з відповідача на його користь грошові кошти у розмірі 14 422,00 грн. із розрахунку по 750,00 грн. за 1 грам виробу, вага якого складає 19,23 грам. В судовому засіданні [PERSON] підтримав позов у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Представник відповідача позов не визнала з підстав, викладених у письмових запереченнях, що долучені до матеріалів справи. Зокрема зазначила, що втрата майна відбулась не з вини відповідача, оскільки відбулось пограбування приміщення ломбарду, що підтверджується відповідною довідкою СВ ВМВ УМВС України у Вінницькій області. Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до переконання про часткове задоволення позову з таких підстав. 27.12.2014 року [PERSON] та повне товариство «Ломбард «Швидка допомога» Повх В.Л. і Компанія», в особі відокремленого підрозділу № 1, уклали договір № ІІІ-10977 про надання ломбардом фінансового кредиту. За умовами пункту 1 цього Договору, кредитодавець (ломбард) надає позичальнику фінансовий кредит готівкою за рахунок власних коштів, під заклад майна у розмірі та на строк, визначені у специфікації. Відповідно до пункту 3 Договору позичальник сплачує кредитодавцю суму процентів, розраховану згідно з умовами специфікації. Того ж дня між сторонами укладено договір закладу майна до ломбарду. Згідно з пунктом 1 Договору заставодавець передає належне йому на праві приватної власності майно, що є предметом закладу, у володіння заставодержателя. Пунктом 2 Договору передбачено, що майно, яке виступає предметом закладу за цим Договором, оцінено сторонами за згодою сторін в сумі, яка передбачена пунктом 6 специфікації. Відповідно до умов пункту 4.1. Договору заставодержатель зобов'язаний належним чином зберігати предмет застави у сейфах під замком у приміщенні, обладнаному сигналізацією, що виключає псування або втрату предмету закладу та доступ сторонніх осіб. Згідно з пунктом 6 Договору у разі втрати чи нестачі предмету застави, заставодержатель зобов'язаний компенсувати заставодавцю його збиток у розмірі оціненої вартості. Згідно з специфікацією №4.14.1587 до договору від 27.12.2014 року, укладеного між [PERSON] та ломбардом, позичальник отримав у кредит 650,00 грн. на строк 14 днів до 09.01.2015 року зі сплатою за користування кредитом 0,80 % за добу, що складає 72,80 грн. В заставу ломбарду позичальник передав золотий браслет, чистою вагою 19,23 грам, вартість якого сторонами за згодою оцінена у 7115,10 грн. 09.01.2015 року сторонами за їх згодою було продовжено термін дії договору до 23.01.2015 року, що підтверджується ордером на збільшення загальної суми до 803,75 грн. Згідно з довідкою про прийняття і реєстрацію заяви від 18.01.2015 року, виданої слідчим СВ ВМВ УМВС України у Вінницькій області Брижатим Д.С., 17.01.2015 року близько 19.00 год. невідома особа відкрито проникла в приміщення відокремленого підрозділу № 1 ПТ «Ломбард «Швидка допомога» Повх В.Л. і Компанія» за адресою : м. Вінниця, вул.. Коцюбинського, 11а, де в аудитора [PERSON] заволоділа ювелірними виробами на загальну суму 64 679,00 грн. та грошовими коштами в розмірі 8664,00 грн. Ця заява зареєстрована в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за реєстраційним № 12015020010000286 та розпочате досудове розслідування. Відповідно до довідки від 13.03.2015 року, виданої слідчим СВ ВМВ УМВС України у Вінницькій області Брижатим Д.С., по кримінальному провадженню № 12015020010000286 проводяться слідчі дії, осіб, які причетні до вчинення вказаного злочину органу досудового розслідування встановити не вдалось. Згідно з актом інвентаризації відокремленого відділення № 1 ПТ «Ломбард «Швидка допомога» Повх В.Л і Компанія», проведеної 18.01.2015 року після пограбування, предмет закладу [PERSON] за договором від 27.12.2014 року, а саме золотий браслет 585 проби, вагою 19.23 грам, рахується викраденим. Відповідно до протоколу огляду місця події, складеного 17.01.2015 року слідчим СВ ВМВ УМВС України у Вінницькій області Брижатим Д.С., частина приміщення відокремленого підрозділу № 1 ломбарду, призначена для працівників ломбарду, відокремлена від частини приміщення для клієнтів металопластиковою конструкцією. Відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 статті 617 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Статтею 48 Закону України «Про заставу» визначено, що за втрату або недостачу предмета закладу заставодержатель несе відповідальність у розмірі вартості втраченого майна. Заставодержатель зобов'язаний відшкодувати заставодавцю всі заподіяні втратою, недостачею чи пошкодженням предмета закладу збитки у повному обсязі, якщо це передбачено законом або договором. Частиною 4 цієї ж статті передбачено, що якщо заставодержателем є ломбард або інша організація, для якої надання кредитів громадянам під заклад є предметом її діяльності, звільнення від відповідальності може мати місце лише за умови, що заставодержатель має докази, що втрата, недостача чи пошкодження предмета закладу сталися внаслідок непереборної сили. Беручи до увагу правову природу такого явища як непереборна сила, можна зробити висновок, що це надзвичайна і невідворотна зовнішня подія, яка повністю звільняє від відповідальності заподіювача шкоди за умови, що останній не міг її передбачити або передбачив, але не міг її відвернути, і, здійснюючи вплив на його діяльність, спричинила настання шкоди. В юридичній літературі також містяться й інші визначення непереборної сили, згідно з якими - це подія об'єктивно невідворотна за даних умов не тільки для даного заподіювача шкоди, але й для інших осіб при осягненому рівні науки і техніки; дана подія є надзвичайною і не може бути передбаченою заподіювачем шкоди. Таким чином, для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання боржник повинен довести: 1) наявність обставин непереборної сили; 2) її надзвичайний характер; 3) неможливість попередити за даних умов завдання шкоди; 4) причинний зв'язок між даною обставиною і завданою шкодою. Враховуючи наведені обставини, суд переконаний, що пограбування приміщення ломбарду в даному випадку не є обставиною непереборної сили, оскільки власники ломбарду могли передбачити такий розвиток подій, а відтак, враховуючи наявний і доступний рівень науки та техніки, повинні були належним чином забезпечити охорону приміщення та цілісність предмета закладу. Ухвалюючи рішення про задоволення позову [PERSON] щодо стягнення на його користь грошових коштів у відшкодування шкоди, завданої втратою предмета закладу у виді золотого браслету, суд приходить до висновку про зменшення суми шкоди, заявленої у позові з 14 422,00 грн. до 7115,10 грн., оскільки саме за такою ціною за згодою обох сторін було оцінено вартість предмета закладу, а відповідно до умов пункту 6 договору від 27.12.2014 року, у разі втрати чи нестачі предмету застави, заставодержатель зобов'язаний компенсувати заставодавцю його збиток у розмірі оціненої вартості. Що стосується заперечень представника відповідача з приводу неповернення позичальником кредитних коштів, суд бере до уваги наступні обставини. До закінчення строку дії Договору про надання ломбардом фінансового кредиту від 27.12.2014 року, термін дії якого було продовжено до 23.01.2015 року, позивач дізнався про втрату відповідачем предмету закладу. Листом [PERSON] звернувся до директора ломбарду Повх В.Л. з проханням повідомити реквізити для оплати коштів з метою виконання своїх кредитних зобов'язань, який ломбард отримав 03.02.2015 року (а. с. 18). 06.02.2015 року позивач отримав письмову відповідь за підписом директора ломбарду, а 07.02.2015 року перерахував всю суму коштів по кредиту та відсотках на банківський рахунок відповідача (а. с. 15). Однак, ці кошти не були зараховані ломбардом в погашення кредиту та були повернуті [PERSON] з тих підстав, що ломбард втратив предмет закладу і триває кримінальне провадження. Дана обставина також була підтверджена поясненнями представника відповідача в судовому засіданні. Відтак, відповідач має право в загальному порядку звертатись до [PERSON] із вимогою про повернення суми кредиту. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, стягуючи їх суму з відповідача на користь позивача. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial