Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

В червні 2015 року позивачка [PERSON] звернулась до Дзержинського районного суду м.Харкова з позовною заявою до [PERSON] та ТОВ «Оргтехбуд» про визнання недійсним договору № 12.01/7-1 на пайову участь у будівництві від 12.01.2006 року укладеного між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Оргтехбуд». 21.12.2015 року представником Позивача було подано заяву про зміну предмета позову, у відповідності до якої Позивач просить суд визнати недійсним правочин, вчинений [PERSON] 14.05.2007 року по оплаті згідно квитанції № 1645 АСУБ «ГРАНТ» від 14.05.2007 року та квитанції № 8 ХОФ АКБ «Укрсоцбанк» від 14.05.2007 року. Позивач просить задовольнити позовні вимоги з наступних підставах. 23 березня 2012 року між [PERSON] - ПОКУПЕЦЬ та ТОВ «Ортехбуд» - ПРОДАВЕЦЬ був укладений договір купівлі-продажу майнових прав № 23/03 на об'єкт нерухомості - однокімнатну квартиру [ADDRESS]. У відповідності до Рішення Харківської міської ради № 798 від 12.12.2012 року 17-ти поверховому житловому будинку по вул. Клочківській ріг вул. Самарської присвоєно поштову адресу [ADDRESS]. Між ТОВ «Ортехбуд» та [PERSON] було укладено Договір № 12.01/7-1 від 12.01.2006 року на пайову участь у будівництві. Предметом цього договору є дольова участь [PERSON] в будівництві 17-ти етажного будинку, розміщеного за адресою [ADDRESS]. Позивач вважає, що зазначеним договором порушуються його права на квартиру [ADDRESS]. На виконання зазначеного договору [PERSON], згідно квитанції № 1645 АСУБ «ГРАНТ» від 14.05.2007 року та квитанції № 8 ХОФ АКБ «Укрсоцбанк» від 14.05.2007 року здійснив оплату. Позивач обґрунтовує недійсність правочину по оплаті Договору № 12.01/7-1 від 12.01.2006 року, тим що правочин в момент його вчинення суперечив Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» від 19.06.2003 року та Закону України «Про інвестиційну діяльність» від 18.09.1991, що відповідно до ст. 203 ЦК України та ст. 215 ЦК України є підставою недійсності правочину. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов та просив його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] проти позовних вимог заперечував, з підстав їх невідповідності законодавству, діючому на час укладання Договору № 12.01/7-1 від 12.01.2006 року. Й вважає що на момент вчинення договору, він відповідав всім вимогам законодавства, й його виконання [PERSON] здійснювалось у відповідності до умов договору. Су, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи ,оцінивши надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням , прийшов до висновку про неможливість задоволення позовної заяви з огляду на наступне. Згідно ст.6 ЦК України сторони мають право укласти договір , який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це , а також у разі , якщо обов*язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Частинами 1,2 ст.11 ЦК України визначено , що цивільні права та обов*язки виникають із дій осіб , що передбачені актами цивільного законодавства , а також із дій осіб , що не передбачені цими актами , але за аналогією породжують цивільні права та обов*язки . Підставами виникнення цивільних прав та обов*язків, зокрема , є договори та інші правочини. Відповідно до вимог ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення , невизнання або оспорювання. Судом встановлено, що предметом договору купівлі-продажу майнових прав № 23/03 укладеного 23.03.2012 року між [PERSON] та ТОВ «Ортехбуд» є майонові права на об'єкт нерухомості - однокімнатну квартиру [ADDRESS]. У відповідності до Рішення Харківської міської ради № 798 від 12.12.2012 року 17-ти поверховому житловому будинку по вул. Клочківській ріг вул. Самарської присвоєно поштову адресу [ADDRESS]. Предметом оскаржуваного Договору № 12.01/7-1 від 12.01.2006 року укладеного між ТОВ «Ортехбуд» та [PERSON] є дольова участь [PERSON] в будівництві 17-ти етажного будинку, розміщеного за адресою [ADDRESS]. Згідно статті 360-7 ЦПК України Висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом . Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 25 грудня 2013 року розглянув справу № 6-94 цс 13, предметом якої був спір про визнання договорів оренди земельних ділянок недійсними. При розгляді цієї справи Верховний Суд України зробив правовий висновок, відповідно до якого однією з обов'язкових умов визнання договору недійсним є порушення у зв'язку з його укладенням прав та охоронюваних законом інтересів позивача. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, а позивач посилається на формальне порушення закону у суду немає правових підстав для задоволення позову. Судом не встановлено порушення прав позивача пред'явленням [PERSON] позовної заяви, котра розглядається Дзержинським районним судом м. Харкова про визнання права власності на квартиру [ADDRESS] та про визнання недійсним договору купівлі-продажу майнових прав № 23/03 від 23 березня 2012 року укладеного між [PERSON] та ТОВ «Оргтехбуд». Оскільки у відповідності до вимог ЦПК України, а саме ст. 10, 11, 27, 31, Сторона цивільного провадження не позбавлена процесуальних прав здійснити захист свого права. Окрім того, питання щодо відсутності факту порушення прав [PERSON] не встановлено й ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова по справі № 638/18280/13-ц від 24.06.2015 року, котрою [PERSON] було відмовлено у прийнятті зустрічної позовної заяви по справі за позовом [PERSON] до [PERSON], ТОВ «Оргтехбуд», Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції про визнання права власності на квартиру [ADDRESS], визнання недійсним договору купівлі-продажу майнових прав № 23/03 від 23.03.2012 року між [PERSON] та ТОВ «Ортехбуд». Відповідно до ст203 ЦК України загальні вимоги , додержання яких є необхідним для чинності правочину: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу,іншим актам цивільного законодавства , а також моральним засадам суспільства. Згідно зі ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою- третьою,п*ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом , але одна із сторін або інша заінтересована особо заперечує його дійсність на підставах , встановлених законом , такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки укладені між [PERSON] та ТОВ «Ортехбуд» договір купівлі-продажу майнових прав № 23/03 від 23.03.2012 року та Договір № 12.01/7-1 від 12.01.2006 року укладений між ТОВ «Ортехбуд» та [PERSON] стосуються різних предметів, й жодним чином непов'язані між собою, у відповідності до висновку Верховного судуУкраїни викладеного у постанові від 25 грудня 2013 року по справі № 6-94 цс 13 у суду немає правових підстав для задоволення позову [PERSON], з одних лише формальнихпорушень закону та в задоволенні позову відмовляє.

Outcome: dismissed