Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

Головний лікар Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просив вирішити питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку [PERSON], [INFO]. В обґрунтування заяви зазначено наступне. [PERSON], 28.07.1956р.н., що мешкає за адресою: [ADDRESS], є інвалідом І групи по психічному захворюванню безстроково. Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15.03.2006 р. визнаний недієздатним, опікуном призначена племінниця [PERSON]. Із анамнезу відомо, що [PERSON] спостерігається у лікаря-психіатра з 1978 року. У клінічній картині захворювання домінує галюцинаторно-маячна симптоматика, агресивна поведінка. Сформований емоційно-вольовий дефект у вигляді аутичності, емоційної вихолощенності, апатії. Госпіталізації часті, до 2-3 раз на рік. Після виписки підтримуюче амбулаторне лікування приймає нерегулярно через відсутність критики до хвороби. Остання виписка із стаціонару 06.04.2017 р. Зі слів опікуна, психічний стан змінився протягом 2-х тижнів, коли з'явилися жіночі і чоловічі «голоси» у голові, які його лають, наказують робити різні дії, порушився сон, з'явилася агресивність до опікуна. Сексуально розгальмований, пристає до жінок на вулиці з непристойними пропозиціями. Став підозрілим, на зауваження ще більше озлобляється. 14.05.2017 о 08.55 год. доставлений бригадою спеціалізованої медичної допомоги в приймальне відділення КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР у зв'язку з погіршенням психічного стану. Оглянутий черговим лікарем приймального відділення, який кваліфікував стан, як загострення хронічного психічного розладу. 15.05.2017 о 12.00 год. оглянутий комісією лікарів-психіатрів. Під час огляду: орієнтований всебічно вірно, афективно заряджений, легко дратується на запитання співрозмовника. Місця не тримається, інструкції виконує неохоче, то сідає, то встає, розгойдується зі сторони убік, обхопивши плечі руками. Уникає візуального спілкування. Без дистанції, у грубій формі говорить про опікуна, виказує погрози на її адресу, свариться. Неохоче говорить: «Так, були і є голоси, зовні, усяку нісенітницю мені говорять - що я придуманий ними, голосами, я ніколи не народжений був... мені хочеться жінок, вони самі до мене пристають на вулиці й натякають, що прагнуть мене, а що в цьому поганого?., голоси і у голові чоловічі, наказують мені вдарити, погане зробити комусь...». Також заявляє: «Я [PERSON] /опікунові/ не вибачу, що викликала бригаду й привезла в лікарню». Критика до хвороби відсутня. У звязку з погіршенням психічного стану, відсутність критики до хвороби, високу вірогідність здійснення суспільно-небезпечного діяння по відношенню до оточуючих (агресія на адресу опікуна), лікування можливо в умовах психіатричного стаціонару. У судовому засіданні представник психіатричного закладу доводи заяви підтримав з підстав, викладених в ній, і просив суд задовольнити заяву. Законний представник [PERSON] не заперечувала відносно задоволення даної заяви. [PERSON] у судовому засіданні заперечував відносно задоволення даної заяви. Прокурор заяву підтримала і просила суд винести рішення про госпіталізацію [PERSON]до психіатричного закладу у примусовому порядку. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, лікаря-психіатра, особи, щодо якої вирішується питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку, її законного представника, думку прокурора, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. У своєму рішенні Європейський Суд з прав людини (справа «[PERSON] проти України») від 17.04.2014 року зазначив, що особа не може вважатися «Психічно хворою» та позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов; по-перше, об'єктивна медична експертиза повинна достовірно показати, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання. Як вбачається з висновку комісії лікарів-психіатрів від 15.05.2017 року, [PERSON], [INFO], страждає на тяжкий психічний розлад у вигляді шизофренії, параноїдної форми, безперервний тип перебігу, галюцинаторно-параноїдний синдром, з високою вірогідністю вчинення соціально-небезпечного діяння відносно оточуючих та опікуна. Госпіталізація обґрунтована. Обстеження та лікування можливі лише в умовах психіатричного стаціонару. Надані суду пояснення лікаря-психіатра, зокрема, про те, що [PERSON] з 1978 р. страждає на вищезазначений психічний розлад, на даний час психічний стан останнього погіршився, внаслідок чого є висока вірогідність вчинення соціально-небезпечного діяння відносно оточуючих та опікуна, в звязку з чим потребує примусової госпіталізації до психіатричної лікарні для обстеження та лікування, суд вважає доказами по справі, підтверджуючими необхідність госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку. Таким чином, зібрані у справі докази і їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення даної заяви.

Outcome: approved