Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

В січні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що 10 серпня 1996 року вона з відповідачем зареєструвала шлюб, від якого народився син [PERSON], [INFO]. Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 31 травня 2013 року їх шлюб було розірвано. Дитина проживає разом з позивачкою, та знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, мотивуючи це тим, що має на утриманні іншу дружину та її доньку, а тому з його слів витрачає всі кошти на задоволення потреб нової родини. [PERSON] не піклується про здоров'я, фізичний та моральний розвиток дитини. Дитина хворіє, потребує додаткових витрат, а відповідач є здоровою працездатною особою, працює та має стабільний заробіток, а тому позивачка просила суд стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частини його доходів щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] та її представник за довіреністю [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини його доходів щомісячно. Вислухавши сторони, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.11), який проживає разом з позивачкою. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 10 серпня 1996 року (а.с.10), який на підставі рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 31 травня 2013 року був розірваний (а.с.12). Відповідач проживає окремо від дитини, але добровільно надає матеріальну допомогу. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст. 181 СК України аліменти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів та те, що розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму відповідно до віку дитини, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України. [PERSON] не погодився з розміром аліментів, суду пояснив, що після того як він пішов із сім'ї, продовжував утримувати сина та надавати йому матеріальну допомогу, на підтвердження чого надав суду квитанції, що підтверджують факт відправлення грошових коштів на картковий рахунок позивачки, оплати комунальних послуг за квартиру, оплати за телефон, інтернет, супутникове телебачення, оплати за електроенергію та газ, квитанції за оплату медичних препаратів та за відвідування дитиною дитячого садка, послуги розвиваючого дитячого центру «Індіго», де дитина проходить пісочну терапію, творчість, та розвиваючого дитячого центру «Маленьке чудо» (а.с.28-64). Загальний розмір фінансової допомоги за період з червня 2012 року по березень 2014 року складає 37341 грн. 20 коп. Встановлено, що після того як шлюбні відносини між сторонами було припинено, відповідач залишив квартиру позивачці із сином, а сам почав орендувати квартиру (а.с.65). Відповідач працездатний, офіційно працює та має стабільний заробіток, а тому ,враховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає за необхідне частково задовольнити вимоги позивачки, стягнувши аліменти з відповідача на утримання дитини у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 21 січня 2014 року. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 243 грн. 60 коп., оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду.

Outcome: approved