Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

До Високопільського районного суду Херсонської області звернувся [PERSON] із позовною заявою до Об'єднання Фермерських Господарств «Тетяна» смт Високопілля про визнання недійсним договору оренди землі, зазначивши у позові, що 03.06.2009 року він уклав договір оренди землі, згідно якого надав земельну ділянку, яка є його власністю, згідно Державного Акту серії 111-ХС №034815 від 20.03.2003 року в строкове платне користування ОФГ «Тетяна» для товарного сільгоспвиробництва, строком на 10 років. Відповідно до абзацу 13 статті 15 Закону України «Про оренду землі», відсутність у договорі оренди землі однієї із істотних умов, передбачених ст.15, а також порушення вимог ст.ст.4-6,11,17,19 Цього Закону, є підставою для відмови у державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону. Вважає, що в порушення абз.5 ст.15 ЗУ «Про оренду землі» у договорі відсутній пункт: «умови збереження стану об'єкта оренди», що є підставою для визнання укладеного договору від 03.06.2009 року недійсним. Просить суд визнати недійсним договір оренди землі від 03.06.2009 року укладений між ним та ОФГ «Тетяна» та застосувати наслідки недійсності правочину, шляхом зобов'язання ОФГ «Тетяна» повернути йому земельну ділянку площею 5,22 га, що належить йому згідно Державного Акту серії 111-ХС №034815 від 20.03.2003 року. Позивач [PERSON] та представник позивача, за довіреністю [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві, просять суд їх задовольнити та додатково посилаючись на судову практику Верховного Суду України, а саме прийнятого рішення по справі №6-104 цс11 від 06.02.2012 року, яким визнано договора оренди землі недійсними з підстав відсутності однієї із істотної умови договору, що передбачено ст.15 Закону України «Про оренду землі», вважають відсутність у договорі такої умови, як збереження стану об'єкта оренди, що передбачено чинним законодавством України, є підставою для задоволення даного позову. Представники відповідача ОФГ «Тетяна», голова Пристемська Н.І., а також за довіреністю, Березняк А.А., в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просять суд відмовити у задоволенні позову. При цьому зазначили, що умови договору оренди землі було викладено у відповідності до вимог ст.15 ЗУ «Про оренду землі» та наданим відділом земельних ресурсів Типовим договором. А також те, що при підписанні договору та його державної реєстрації ніким із сторін та реєстратором не було зауважено про істотні порушення змісту та форми договору, а саме відсутність істотних умов при укладенні даного договору. Вважають, що позивач у своєму позові безпідставно посилається на порушення його прав із-за відсутності пункту про умову збереження стану об'єкта оренди, оскільки це є формальною ознакою, яка передбачена договором і сторони при підписанні погодились укласти договір на таких умовах, що не суперечить чинному законодавству. Заслухавши позивача, представника позивача, представників відповідача, вивчивши та дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, судом встановлено: -Із копії паспорту (а.с.2) з'ясовано, що [PERSON] народився [INFO] в с.Новопетрівка Високопільського району Херсонської області та зареєстрований за адресою [ADDRESS]. - Із копії Державного акту (а.с.3) вбачається, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 5,22 гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Новопетрівської сільської ради Високопільського району Херсонської області. - Із копії договору оренди землі від 03.06.2009 року з додатками (а.с.4-7) вбачається, що між [PERSON] та ОФГ «Тетяна» в особі голови Пристемської Ніни Іванівни 03.06.2009 року укладено договір про оренду земельної ділянки загальною площею 5,22 гектарів, договір укладено на десять років, з орендною платою 1795,62 грн. грошової форми оплати, натуральної та відробіткова за згодою сторін, у термін від 01 вересня до 01 листопада кожного року, що підтверджується додатком до договору про орендну плату та Актом про прийому-передачі земельної ділянки від 03.06.2009 року. - Із копії інформаційного листа Херсонської філії ДУ «Держгрунтоохорона» від 07.10.2014 року (а.с.35) з'ясовано, що на запит керівництва ОФГ «Тетяна», повідомлено про відсутність звернення [PERSON] до установи з питань додержання орендарем (ОФГ «Тетяна») неналежного стану об'єкта оренди земельної ділянки площею 5,22 га. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб які беруть участь у справі виник спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.203 ЦК України 1. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. 2. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. 3. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. 4. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. 5. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним… Статтею 210 ЦК України передбачено, що правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Перелік органів, які здійснюють державну реєстрацію, порядок реєстрації, а також порядок ведення відповідних реєстрів встановлюються законом. Згідно ч.1, 3 ст.215 ЦК України 1. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу… 3. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно ст.216 ЦК України 1. Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Згідно ч.1 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст.792 ЦК України 1. За договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них. 2. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Статтями 13 та 14 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, що діяла на момент державної реєстрації Договору оренди землі від 03.06.2009 року), зазначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Відповідно до ст.15 цього Закону істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону. Невід'ємною частиною договору оренди землі є: план або схема земельної ділянки, яка передається в оренду; кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів; акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); акт приймання-передачі об'єкта оренди; проект відведення земельної ділянки у разі його розроблення згідно із законом. Договір оренди може передбачати надання в оренду декількох земельних ділянок, які знаходяться у власності одного орендодавця. Згідно ст.16 Закону укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. Укладення договору оренди земельної ділянки може бути здійснено на підставі цивільно-правового договору або в порядку спадкування. Статтею 17 цього Закону зазначено, що передача об'єкта оренди орендарю здійснюється орендодавцем у строки та на умовах, що визначені у договорі оренди землі, за актом приймання-передачі. Відповідно до ст.18 Закону, Договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. За таких обставин, як встановлено в ході судового розгляду справи по суті, [PERSON], позивач по справі, є власником земельної ділянки загальною площею 5,22 гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії IІІ-ХС №034815 від 20.03.2003 року (а.с.3). 03.06.2009 року між [PERSON], позивачем по справі та ОФГ «Тетяна» укладено договір оренди землі (а.с.4-6), який 23 грудня 2009 року зареєстрований у Високопільському відділі реєстрації Херсонської філії «Центр Державного земельного кадастру». Згідно п.5 даного Договору його укладено строком на 10 років. Укладений та підписаний договір сторонами свідчить про те, що сторони при укладанні та підписані договору погодились на всі істотні умови, що викладені у Договорі, як убачається зі змісту договору, передбачено: об'єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. При цьому не конкретизовано пункт, а саме: умови збереження стану об'єкта оренди, який як вважає позивач є важливим та його відсутність є підставою про визнання договору недійсним. Разом з тим, як вбачається із матеріалів справи, оспорюваний правочин укладений у письмовій формі у відповідності до вимог ст.15 Закону України «Про оренду землі», на друкованому бланку за Типовим договором, при цьому орендодавець [PERSON], на час підписання договору, мав необхідний обсяг цивільної дієздатності, а його волевиявлення було спрямоване на укладення цього договору оренди. В подальшому відповідач, ОФГ «Тетяна», своєчасно надало укладений договір оренди землі для державної реєстрації, яку було проведено та така Державна реєстрація договору оренди земельної ділянки, що належить позивачу, проведена відповідно до Порядку державної реєстрації договорів оренди землі. Позивач [PERSON], обґрунтовуючи свої вимоги, указав на відсутність у спірному договорі умов збереження стану орендованої землі. Однак, як встановлено судом, у інших пунктах договору, зокрема і в розділі «Інші права та обов'язки сторін» визначено право орендодавця вимагати від орендаря дотримання екологічної безпеки землекористування і збереження родючості ґрунтів, державних стандартів, норм і правил, місцевих правил забудови населених пунктів, дотримання режиму використання водоохоронних зон, прибережних захисних смуг, зон санітарної охорони. У цьому ж розділі передбачено і обов'язок орендаря дотримуватися відносно об'єкта оренди вимог умов договору. Тому, з огляду на вказані докази, спростовується твердження позивача про те, що відсутність зазначеного пункту у договорі, а саме: умови збереження стану об'єкта оренди є підставою для визнання договору недійсним. Такий висновок суду узгоджується із правовою позицією Верховного суду України, яку висловлено при розгляді цивільної справи у Постанові Верховного Суду України від 04 червня 2014 року (Справа №6-55цс14). Таким чином, із матеріалів справи вбачається, що договір містить всі передбачені законом істотні умови, окрім формально конкретно зазначеного пункту, як умови збереження стану об'єкта оренди», що не є суттєвим, оскільки під час розгляду справи встановлено, що з часу укладення вказаного договору оренди земельної ділянки, а саме з 03.06.2009 року, сторони виконували умови договору, яким передбачено в тому числі і права та обов'язки відповідача ОФГ «Тетяна» щодо збереження стану об'єкта, а саме: дотримання екологічної безпеки землекористування, збереження родючості ґрунтів, державних стандартів, норм і правил. Тому у задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити за необґрунтованістю, оскільки як вважає суд не доведено належними та переконливими доказами наявність підстав недійності укладеного сторонами договору. На підставі викладеного, ч.1 ст.81 ЗК України, ст.ст.203, 210, 215, 216, 638, 792 ЦК України, ст.ст.13, 14, 15, 16, 17, 18 Закону України «Про оренду землі» (із змінами та доповненнями),

Outcome: dismissed