Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

В червні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 17 лютого 2006 року її дочка [PERSON] уклала шлюб із [PERSON], який був зареєстрований у встановленому законом порядку. Від даного шлюбу у них народився син, онук позивача, [PERSON], [INFO]. 19 червня 2012 року [PERSON] померла. Після смерті [PERSON] її син став проживати разом з [PERSON] та його новою дружиною. Через деякий час після смерті [PERSON] у позивача та [PERSON] виникли непорозуміння щодо участі [PERSON] у вихованні онука, його відвідуванні, почали створюватись штучні перешкоди зі сторони [PERSON] стосовно нормального спілкування з онуком. Саме тому [PERSON] просить зобовязати [PERSON] не чинити їй перешкоди у вихованні та вільному спілкування з онуком [PERSON], [INFO], а також визначити наступний спосіб участі у вихованні онука, особисте спілкування, а саме: побачення пять разів на тиждень: з понеділка по пятницю з 15.00 години до 18.00 години за місцем навчання онука або за місцем його проживання, перебування; спільний відпочинок: першу половину літніх канікул онук проводить з позивачем; необмежене спілкування з онуком особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу звязку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між бабою та онуком; в день побачення з онуком, позивач має право забрати його з дому/школи особисто; встановити дні, в які позивач буде забирати онука до себе додому, а саме: у вихідні дні, оскільки позивач працює по-змінно два дні працює, два дні вихідні. Зобовязати [PERSON] надавати позивачу точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування онука, а у разі настання таких змін, повідомляти про це особисто на наступний день з дня настання таких обставин. У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] позов визнав частково, зокрема не заперечував проти спілкування його сина з бабусею, проте вказав, що вважає, що порядок спілкування з онуком, який [PERSON] визначила у позовній заяві є завищеним. Зокрема, відповідач погодився з тим порядком спілкування бабусі з онуком, який визначив орган опіки та піклування. Представник третьої особи [PERSON] вказала, що при розгляді справи покладається на розсуд суду та просить ухвалити рішення з урахуванням висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Бориспільської міської ради. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є матірю [PERSON], яка померла 19 червня 2012 року. Дана обставина підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого на імя [PERSON] (а.с.7), копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, відповідно до якого [PERSON], яка згодом змінила своє прізвище на [PERSON] зазначена в графі відомості про матір (а.с.11) та копією свідоцтва про одруження (а.с.8). Таким чином, [PERSON] є бабою [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого на його імя (а.с.34). У відповідності до ч.1 та ч.2 ст.257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватись зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Як пояснив у судовому засіданні відповідач він дійсно обмежував спілкування онука з його бабою [PERSON], оскільки вважає, що остання негативно впливає на його виховання. Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що [PERSON] чинить перешкоди [PERSON] у спілкуванні з онуком [PERSON] Зважаючи на це, [PERSON] належить зобовязати не чинити [PERSON] перешкоди у спілкуванні з онуком. Згідно з ч.1 ст.263 СК України спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом за правилами, передбаченими статтею 159 цього Кодексу. За правилами ч.2 ст.159 СК України під час вирішення спору щодо участі баби та діда у вихованні дитини береться до уваги їх ставлення до виконання своїх обовязків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоровя баби та діда, зловживання ними алкогольними напоями або наркотичними засобами. Судом встановлено, що сторони не можуть дійти згоди щодо способу участі позивача у спілкуванні з онуком та її участі у його вихованні. Як вбачається з висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Бориспільської міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Бориспільської міської ради від 22 серпня 2016 року №529, рекомендовано такий спосіб участі [PERSON] у спілкуванні з онуком та в його вихованні: перша, третя субота та друга, четверта неділя з 10.00 до 19.00 години на території бабусі; по три дні під час осінніх та весняних канікул; один тиждень під час зимових канікул або в ніші дні за домовленістю сторін; місяць під час літніх канікул за домовленістю сторін. Крім цього, батька [PERSON] зобовязано не чинити перешкод бабусі [PERSON] у вихованні її онука [PERSON], [INFO]. Саме тому, суд приходить до висновку, що належить встановити порядок участі позивача у вихованні онука, який встановлений висновком органу опіки та піклування. Оскільки сторонами не надано будь-яких доказів необхідності встановлення іншого порядку участі [PERSON] у вихованні онука. Крім того, відповідно до ч.1ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Позивач просить зобовязати [PERSON] повідомляти їй точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування онука [PERSON], [INFO], а у разі настання таких змін, повідомляти її про це особисто на наступний день з дня настання таких обставин. В той же час, чим викликана дана позовна вимога, позивач не пояснила, вказавши, що даною вимогою вона має намір запобігти можливому порушенню її прав. Будь-яких доказів того, що відповідач змінював місце проживання чи навчання дитини чи має намір це зробити, позивач у судовому засіданні не надала. За таких обставин суд вважає дану позовну вимогу безпідставною та передчасною. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. З платіжного доручення від 06 червня 2016 року (а.с.1) вбачається, що при предявленні позову до суду [PERSON] сплатила судовий збір у розмірі 551 гривень 20 копійок. Предявлений нею позов задоволений частково. З огляду на це, з [PERSON] на користь позивача слід примусово стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 551 гривень 20 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: partial