Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

В січні 2014 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання свідоцтва про право на спадщину за законом частково недійсним та визнання права власності на ? частину будинку та земельної ділянки в с.Волудринці Ярмолинецького р-ну, посилаючись на те, що [INFO]. померла її бабуся [PERSON] і після її смерті відкрилася спадщина на будинок та земельну ділянку розміром 0,30 га в с.Волудринці Ярмолинецького р-ну Хмельницької області, що її мати та відповідач були спадкоємцями першої черги, однак, мати [INFO] померла, не оформивши спадщини. Позивач вважає несправедливим, що все спадкове майно дісталося її дядькові - відповідачу по справі. Позивач також у позовній заяві як на підставу своїх вимог посилається на ч.1 ст.1266 ЦК України. До участі у справі як третю особу залучено нотаріуса [PERSON] В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просить суд позов задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач та його представник в судовому засіданні проти позовних вимог заперечили, вважають позов необґрунтованим, оскільки мати позивачки після смерті своєї матері - [PERSON] не прийняла спадщину, крім того, свідоцтво про право на спадщину за законом відповідачу не видавалось. Просять суд відмовити у задоволені позовних вимог. Третя особа - нотаріус [PERSON] проти позову заперечила, вказала, що свідоцтва про право на спадщину видані нею відповідачу на підставі закону і що нею не видавалося відповідачу свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок та земельну ділянку 0,30га в с.Волудринці Ярмолинецького р-ну Хмельницької області. Представник третьої особи - Головного управління юстиції у Хмельницькій області до суду не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заслухавши сторін, третю особу - нотаріуса, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO]. [PERSON] померла (свідоцтво про смерть серія [NUMBER] від 17.03.2005р., актовий запис №5 від 17.03.2005р.). Згідно довідки, виданої виконкомом Кадиївської сільської ради від 17.03.2005р. №268 [PERSON] на день смерті своєї матері [INFO]. проживав разом з нею в її господарстві. 11.11.2005р. відповідач [PERSON] звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. 11.11.2005 року державним нотаріусом Ярмолинецької державної нотаріальної контори [PERSON] (на теперішній час - приватний нотаріус) [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на: - право на земельну частку (пай), розташовану на території КСП «Ранок» с.Волудринці Ярмолинецького р-ну Хмельницької області розміром 2,19 в умовних кадастрових гектарах; - грошові внески, що знаходяться в філії Ярмолинецького відділення Ощадбанку України. Згідно витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №2158436 від 11.11.2005р. зареєстровано видачу [PERSON] свідоцтва про право на спадщину на право на земельну частку (пай) та грошові внески в Ощадбанку. 22.06.2012р. відповідач [PERSON] звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини щодо майнового паю. 22.06.2012р року державним нотаріусом Ярмолинецької державної нотаріальної контори [PERSON] [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на право на майновий пай члена КСП СФГ «Ранок» с.Волудринці Ярмолинецького р-ну Хмельницької області. Згідно витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №30861637 від 22.06.2012р. зареєстровано видачу [PERSON] свідоцтва про право на спадщину на майновий пай. Дані обставини підтверджуються спадковою справою, оглянутою в судовому засіданні і сторонами не оспорюються. Позивачем в судовому засіданні не надано належних та допустимих доказів, що підтверджують незаконність свідоцтв про право на спадщину, виданих нотаріусом відповідачу. Так, згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч.3 ст.1272 ЦК України). Як вбачається з пояснень позивача у судовому засіданні, її мати на час смерті бабусі [PERSON] була зареєстрована та проживала в м.Києві, що підтверджується і поясненнями відповідача. Крім того, позивач вказала, що її мати не зверталася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері [PERSON], що сторонами визнається та підтверджується спадковою справою. Позивачем в судовому засіданні не надано також доказів того, що її мати - [PERSON] зверталася до суду з заявою про продовження строку прийняття спадщини. Сторонами вказані обставини не оспорюються. Згідно зі ст.ст. 11 та 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Як вбачається з спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] та зареєстрованої в спадковому реєстрі за №2158268, свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок та земельну ділянку 0,30га в с.Волудринці Ярмолинецького р-ну Хмельницької області відповідачу не видавалося. Посилання позивача у позовній заяві на ч.1 ст.1266 ЦК України суд також визнає необґрунтованим з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частину спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. З наведеної норми вбачається, що вказані у ній правовідносини стосуються спадкування за законом, а відповідач по справі - [PERSON] спадкував за заповітом, копія якого міститься в спадковій справі оглянутій судом; крім того, норми спадкування за правом представлення (ст.1266 ЦК України) не підлягають застосуванню у спірних правовідносинах, оскільки на час відкриття спадщини після смерті баби [PERSON] станом на [INFO]., мати позивачки [PERSON] була живою, що підтверджується свідоцтвом про смерть останньої серії [NUMBER] від 13.07.2013р., з якого вбачається, що [PERSON] померла [INFO] Крім того, суд вважає необґрунтованим і визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину з тієї підстави, що мати позивачки мала право на обов»язкову частку у спадщині. Згідно абз.4 п.19 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» той зі спадкоємців, який має право на обов»язкову частку у спадщині та проживав разом із спадкодавцем на день його смерті, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо у визначеному законом порядку не відмовився від неї. Якщо той зі спадкоємців, хто має право на обов'язкову частку та не проживав зі спадкодавцем на день його смерті, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що мати позивачки [PERSON] не прийняла спадщину після смерті своєї матері [PERSON], тому вона не мала права права на обов»язкову частку згідно ст.1241 ЦК України. За таких обставин суд вважає, що в позові слід відмовити повністю.

Outcome: dismissed