Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-26 00:00:00

В червні 2020 року заступник керівника Стрийської місцевої прокуратури Львівської області Тимоцко А.В. звернувся в суд в інтересах держави в особі Управління соціального захисту населення Сколівської районної державної адміністрації з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 03.07.2020 року було прийнято заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Розгляд справи відбувся 27.10.2020 року без учасників справи. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що вироком Сколівського районного суду Львівської області від 06.04.2020 року у справі № 453/405/20 відповідача [PERSON] визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1,2 ст. 190, ч.ч. 3, 4 ст. 358 ККУкраїни. Внаслідок вчинення відповідачем вказаного кримінального правопорушеня державі в особі Управління соціального захисту населення Сколівської районної державної адміністрації заподіяно майнову шкоду у сумі 43 510 грн. 60 коп. У зв`язку із наведеним позивач просить суд задовольнити позовні вимоги та стягнути з [PERSON] на користь держави в особі Управління соціального захисту населення Сколівської районної державної адміністрації заподіяно майнову шкоду у сумі 43 510 грн.60 коп. шкоди, завданої вказаним кримінальним правопорушенням. 11.09.2020 року на адресу суду надійшло клопотання (вх. №4415) від прокурора Стрийської місцевої прокуратури Капало А.І. про розгляд справи без його участі. Позов підтримує у повному обсязі та просить його задоволити. Відповідач [PERSON] до початку судового засідання подала до суду заяву (вх. № 5198 від 27.10.2020 року), в якій просить слухати справу без її участі. Позов визнає не заперечує, на його задоволенні. На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Згідно з ч. 1 і ч. 2 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. За положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частинами 3 і 4 статті 56 ЦПК України встановлено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами. При цьому прокурор обґрунтовує, у чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Згідно вимог ч. 1 і ч. 3 ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру», представництво прокурором інтересів громадян або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадян або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або не належним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Відповідно до ст. 128 КПК України цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором. Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Виходячи із наведених вище процесуальних норм суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Загальні підстави відшкодування майнової шкоди визначені ч. 1 та ч. 2 ст. 1166 ЦК України, за змістом котрої майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної абр юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. При цьому особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. Як вбачається з матеріалів справи, 06.04.2020 року вироком Сколівського районного суду Львівської області, [PERSON] визнано виною у вчиненні кримінального правопорушеня, передбаченого ч.1,2 ст. 190, ч.ч. 3, 4 ст. 358 КК України та на підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначено їй остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. Згідно вироку [PERSON] заподіяла майнову шкоду кримінальним правопорушенням Управлінню соціального захисту населення Сколівської РДА. у сумі 43 510 грн. 60 коп. Як встановлено в судовому засіданні, вирок Сколівського районного суду Львівської області від 06.04.2020 року відповідачем в апеляційному порядку не оскаржувався та набрав законної сили. Цивільний позов в кримінальному провадженні прокурором в інтересах держави не пред`являвся. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до п.7 постанови Пленуму ВСУ №14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі», розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснив, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Отже, враховуючи фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні, зміст спірних правовідносин, а також досліджені докази і зокрема вирок суду, який набрав законної сили, суд приходить до висновку, що між неправомірними діями відповідача та шкодою завданою Управлінню соціального захисту населення Сколівської районної державної адміністрації, яка на даний час є невідшкодованою, є безпосередній причинний зв`язок, а тому вважає, що даний позов підлягає задоволенню. Позивач (юридична особа) звільнений від сплати судового збору відповідно до п. 6 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а отже, з огляду на вимоги ст. ст. 133, 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави 2 102 грн. судового збору.

Outcome: approved