Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-21 00:00:00

В травні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування\~позовних вимог\~позивачка зазначила,\~що 15\~червня 2013\~року вона\~уклала шлюб\~з відповідачем,\~який зареєстрований\~Відділом державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~по місту\~Красноармійську реєстраційної\~служби Красноармійського\~міськрайонного управління\~юстиції у\~Донецькій області, актовий запис № 203. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем по справі не склалися у звязку з непорозумінням з питання ведення сумісного господарства та мети сімейного життя. З грудня 2017 року перестали проживати як подружжя. Вони фактично не приділяють один одному належну увагу як подружжю. З вказаного часу вони з відповідачем живуть кожен своїм життям. В них немає спільних інтересів, не вирішують спільних сімейних проблем. Вважає, що їх сім'я розпаслася і зберегти її неможливо. Їх шлюбні відносини припинені, спільного господарства не ведуть. Відновлювати належні сімейні стосунки не бажають. Подальше збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. Позивач у підготовче судове засідання не зявилась, надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила справу розглянути за її відсутності. Відповідач у підготовче судове засідання не зявився, надав заяву, в якій позовні вимоги визнав, просив справу розглянути за його відсутність. Визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у звязку з чим судом ухвалено рішення про задоволення позову відповідно до ч.4 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України. Судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносини. Сторони перебувають\~у шлюбі,\~зареєстрованому 15\~червня 2013\~року Відділом\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану по\~місту Красноармійську\~реєстраційної служби\~Красноармійського міськрайонного\~управління юстиції\~у Донецькій\~області, актовий запис № 203. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинені з грудня 2017 року у звязку з непорозумінням у питанні ведення сумісного господарства та мети сімейного життя. Сторони мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Примирення між сторонами суд вважає недоцільним. За таких обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. У звязку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, згідно ч.1 ст.142 ЦПК України підлягає поверненню позивачці з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. ст.24, 104, 105, 110-112, 114 СК України,

Outcome: approved