Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

До Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області звернулася [PERSON] з позовом до Першотравенської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що 18 березня 2011 року померла бабуся позивача [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно земельна ділянка площею 7,750 га на території Першотравенської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області (кадастровий номер 1221087500:01:041:0429). Спадщину після смерті бабусі прийняли в рівних частках її діти: [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину на 1/3 частину вищевказаної земельної ділянки. Проте право власності на це майно вона не зареєструвала. [PERSON] померла 2 січня 2013 року. Після її смерті до нотаріуса звернулася [PERSON], проте у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмолено у звязку з тим, що право власності на спадкове майно не було зареєстровано за спадкодавцем. На підставі вищевикладеного [PERSON] просила суд визнати за нею право власності на 1/3 частину земельної ділянки загальною площею 7,750 га на території Першотравенської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області (кадастровий номер 1221087500:01:041:0429) в порядку спадкування після смерті [PERSON], яка померла 2 січня 2013 року. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали та просили суд задовольнити заявлені вимоги. Представник позивача суду пояснив, що [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину проте не оформила право власності на це майно та померла. Інших спадкоємців, окрім позивача, після смерті [PERSON] не має. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмет спору, державний нотаріус Верхньодніпровської державної нотаріальної контори, в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд справи без її участі. Суд, вислухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ДП № 042658 належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 7,750 га на території Першотравенської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області (кадастровий номер 1221087500:01:041:0429) (а.с.15). [PERSON] померла 18 березня 2011 року та після її смерті її дітям, [PERSON], [PERSON] та [PERSON], було видано свідоцтво про право на спадщину, а саме по 1/3 частки вищевказаної земельної ділянки (а.с. 18-19). Відповідно до ст. ст.\~1216,\~1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 ст. 1267 ЦК України передбачено, що частки у спадщини кожного із спадкоємців за законом є рівними. Таким чином, судом встановлено, що до [PERSON] перейшло право власності на 1/3 частку земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 7,750 га на території Першотравенської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області (кадастровий номер 1221087500:01:041:0429) в порядку спадкування. Проте право власності на це майно не було оформлено, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових право на нерухоме майно від 5 жовтня 2016 року (а.с.20). [PERSON] померла 2 січня 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.8). Після її смерті з метою оформлення спадкових прав звернулася її донька [PERSON] Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] підтверджується матеріалами справи, а саме свідоцтвом про шлюб [PERSON] та [PERSON] (а.с.10), витягом з Державного реєстру актів цивільного стану про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] (а.с.9), свідоцтвом про народження [PERSON] (а.с.13) та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). За повідомленням Верхньодніпровської державної нотаріальної контори від 25 жовтня 2016 року спадщину після смерті [PERSON] прийняла [PERSON] (а.с.32). Отже інших спадкоємців за законом або заповітом після смерті [PERSON], окрім позивача, не встановлено. У видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] [PERSON] було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, про що було винесено відповідну постанову 13 вересня 2016 року (а.с.14). Відповідно до ст. ст.\~1216,\~1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином судом встановлено, що на день смерті [PERSON] фактично набула право власності на 1/3 частку земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 7,750 га на території Першотравенської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області (кадастровий номер 1221087500:01:041:0429) в порядку спадкування після смерті матері, проте не встигла оформити право власності на це спадкове майно та померла, що не є підставою для припинення права власності. [PERSON] прийняла спадщину, а тому до неї перейшло право власності на це нерухоме майно, проте її право не визнається, у звязку з чим, суд вважає заявлені позовні вимоги законними та обґрунтованими та позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved