Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

До Богунського районного суду м. Житомира звернулася Житомирська міська рада з позовом до [PERSON] про знесення самочинного будівництва. В обґрунтування позовних вимог представники позивача вказали, що кoміciєю у складі представників управління містобудування, архітектури та дизайну мicькoгo середовища Житомирської міської ради, юридичного департаменту Житомирської міської ради, управління регулювання земельних відносин Житомирської міської ради, КП «Інспекція з благоустрою м. Житомира» Житомирської міської ради та управління державної служби охорони при УМВС України у Житомирській області було проведено обстеження з виходом на місце земельної ділянки прилеглої до житлового будинку по пров. Корбутівському, 2 у м. Житомирі. За результатами проведения обстеження було встановлено, що згідно з договором оренди землі від 20.01.2015 р., земельна ділянка за адресою: м. Житомир пров. Корбутівський, 2 площею 0,0168 га, кадастровий номер - 810136300:11:011:0006, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 31.01.2015 р., індексний № 32977130, належить [PERSON] Вiктоpiвні на пpaвi оренди земелі терміном на 10 років. Згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 30.06.2010 р. № 26556969 [PERSON] є власником 1/2 частини квартири № 3 у житловому будинку по пров. Корбутівському, 2. Згідно з свідоцтвом про право власності від 17.10.2009 р. серія САС № 140936 [PERSON] є власником квартири № 4 (76/100 ідеальних частки) у житловому будинку по пров. Корбутівському, 2. Право власності або користування земельною ділянкою по пров. Корбутівському, 2 [PERSON] не посвідчено. Проектно-дозвільна документація щодо будівництва гаражу [PERSON] по пров. Корбутівському, 2 в apxiтeктурному управлінні містобудування, архітектури та дизайну міського середовища міської ради відсутня. Також, за інформацією Управління Державної архітектурно-будівельної iнcпeкцiї у Житомирській області від 06.04.2015 р. № 1006-6-15/947/15, документа дозвільного характеру щодо виконання будівельних робіт та документів про готовність об'єкта будівництва до експлуатації за адресою: м. Житомир, пров. Корбутівський, 2 від громадянина [PERSON] до даного управління не надходило. Рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 04.03.2013 р. по cпpaвi 296/2604/12, яке залишено в силі Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України розгляду цивільних i кримінальних справ від 13.06.2013 р., відмовлено у позові [PERSON] до КП «Житомирське міжміське бюро технічної інвентаризації» про зобов'язання вчинення певних дій, а саме, внесення змін до технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 2 по пров. Корбутівському, 2 в м. Житомирі в якому вказано підсобне приміщення та зазначено, що воно є самочинним будівництвом. Кpiм того, [PERSON] звернувся до Корольовського районного суду м. Житомира з позовом до Житомирської міської ради про визнання нечинним скасування рішення Житомирської міської ради від 09.12.2014 р. № 807 в частині надання дозволу на укладення договору оренди землі. Корольовським районним суд м. Житомира було відкрито провадження по cправі № 296/299/15-а. Зокрема, в даному адміністративному позові [PERSON] просив скасувати (рішення мicкої ради в частині надання дозволу на укладення договору с земельної ділянки по пров. Корбутівському, 2 у м. Житомирі посилаючись на те, що данній земельній ділянці розташоване його підсобне приміщення. Разом з тим з позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається про те, що в [PERSON] відсутні будь-які правовстановлюючі документи, які підтверджують право власності або право користування на вказане підсобне приміщення, а також відсутні будь-які правовстановлюючі документи на земельну ділянку, на якій розташований даний об'єкт нерухомості. Вказана земельна ділянка не надавалась [PERSON] на праві власності, або на пpaвi користування. Судом встановлено. Комісією у складі представників управління містобудування, архітектури та дизайну міського середовища Житомирської міської ради, юридичного департаменту Житомирської міської ради, управління регулювання земельних відносин Житомирської міської ради, КП Інспекція з благоустрою м. Житомира Житомирської міської ради та управління державної служби охорони при УМВС України у Житомирській області було проведено обстеження з виходом на місце земельної ділянки прилеглої до житлового будинку по пров. Корбутівському, 2 у м. Житомирі. За результатами проведення обстеження було встановлено, що згідно з договором оренди землі від 20.01.2015 р. земельної ділянки площею 0,0168 га, кадастровий номер - 1810136300:11:011:0006, термін 10 років та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 31.01.2015, індексний № 32977130, [PERSON] належить на праві оренди земельна ділянка по пров. Корбутівському, 2. Згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 30.06.2010 р. № 26556969 [PERSON] є власником 1/2 частини квартири № 3 у житловому будинку по пров. Корбутівському, 2. Згідно з свідоцтвом про право власності від 17.10.2009 серія САС № 140936 [PERSON] є власником квартири № 4 (76/100 ід. ч) у житловому будинку по пров. Корбутівському, 2. Право власності або користування земельною ділянкою по пров. Корбутівському, 2 [PERSON] не посвідчено. Будь яка проектно-дозвільна документація щодо будівництва гаражу [PERSON] по пров. Корбутівському, 2 не виготовлялася. Згідно посвідчення серії Є № 015000 [PERSON] є інвалідом та ветераном війни безстроково. (а. с. 29). Зі змісту Свідоцтва про смерть серія І-ТП № 283112 від 22.02.2016 р. [PERSON] помер 21 лютого 2016 р. у віці 90 років. (а. с. 154). Згідно заповіту, посвідченого нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] 12.03.2010 р., [PERSON], на випадок його смерті заповідав, належні йому 76/100 частини, у праві спільної часткової власності на квартиру [ADDRESS] своїй онуці [PERSON], 30.06.1981 р. н. (а. с. 194-196). На підставі заяви, посвідченої приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу [PERSON], 18.08.2016 р. [PERSON] прийняла у спадщину квартиру [ADDRESS]. (а. с. 186). На підставі ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 23.01.2017 р. було замінено відповідача [PERSON] на [PERSON]. (а. с. 227) Зі змісту акту обстеження земельної ділянки прилеглої до житлового будинку по пров. Корбутівському, 2 у м. Житомирі від 06.08.2015 р. свідчить, що згідно з договором оренди землі від 20.01.2015 р., земельна ділянка за адресою: м. Житомир пров. Корбутівський, 2 площею 0,0168 га, кадастровий номер - 810136300:11:011:0006, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 31.01.2015 р., індексний № 32977130, належить [PERSON] Вiктоpiвні на пpaвi оренди земелі терміном на 10 років. Згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 30.06.2010 р. № 26556969 [PERSON] є власником 1/2 частини квартири № 3 у житловому будинку по пров. Корбутівському, 2. Згідно з свідоцтвом про право власності від 17.10.2009 р. серія САС № 140936 [PERSON] є власником квартири № 4 (76/100 ідеальних частки) у житловому будинку по пров. Корбутівському, 2. Право власності або користування земельною ділянкою по пров. Корбутівському, 2 [PERSON] не посвідчено. Проектно-дозвільна документація щодо будівництва гаражу [PERSON] по пров. Корбутівському, 2 в apxiтeктурному управлінні містобудування, архітектури та дизайну міського середовища міської ради відсутня. (а. с. 5-7). Таким чином судом встановлено, що [PERSON] без будь-яких правових підстав та без погодження міської ради та [PERSON] збудовано гараж на земельній ділянці, яка перебуває у власності міської ради та на праві оренди у [PERSON]. Крім того судом встановлено, що [PERSON] не набув права власності на гараж, як те передбачено ст. 331 ЦК України. Під час слухання справи у суді представники відповідача не надали суду жодного доказу про перебування майна у власності [PERSON] або його наслідниці, не надали дозвільних документів на будівництво, на введення споруди у експлуатацію. Таким чином суд приходить до висновку, що спірний гараж збудований у незаконний спосіб та є самочинним будівництвом. Про те, що споруда самовільно збудована відомо відповідачу, що підтверджується рішенням апеляційного суду Житомирської області від 04.03.2013 р. у справі 296/2604/12. Так, даним рішенням у позові [PERSON] про внесення змін до технічного паспорту на квартиру № 4 (76/100 ідеальних частин) у житловому будинку по пров. Корбутівському, 2 шляхом анулювання відмітки про самочинне будівництво судом відмовлено, а також встановлена обставина щодо наявності у вказаному технічному паспорті відмітки про самочинне будівництво гаражу. Оскільки вказане рішення набрало законної сили, тому відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини щодо самочинності будівництва гаражу [PERSON] не доказується. Відповідно до вимог ст.ст.11, 59, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд критично відноситься до позиції відповідача в тій частині, що внаслідок розміщення спірного гаражу за адресою пров. Корбутівський, 2 у м. Житомирі, права Житомирської міської ради не порушені. Згідно вимог чинного законодавства Житомирська міська рада вправі від імені територіальної громади міста як власника земельної ділянки на підставі ч.4 ст. 376 ЦК України може заперечувати проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці комунальної власності та вимагати його знесення. Диспозиція ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють їх від імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Територіальна громада - це жителі, об'єднані постійним проживанням у межах, зокрема, міста, що є самостійною адміністративно-територіальною одиницею. Таким чином суд вважає, що Житомирська міська рада виступає в суспільних інтересах та захищає своє право власності на земельну ділянку. Відповідно до ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Суд критично відноситься до позиції представників відповідача які наголошували на тому, що міська рада намагається позбавити [PERSON] його права на гараж і, задовольнивши позов, суд порушить право [PERSON] та його спадкоємців на володіння та розпорядження спірним гаражем. З цього приводу суд звертає увагу на практику Європейського суду з прав людини та його тлумачення поняття захисту права власності. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до статті 1 Першого протоколу Конвенції, який ратифікований Законом України від 17 липня 1997 р.№ 475/97-ВР і з огляду на приписи частини 1 статті 9 Конституції України», суд не захищає незаконно набуте право власності або право власності, яке не набуте у встановленому законом порядку. Так, Європейський суд з прав людини, оцінюючи можливість захисту права особи за статтею 1 Першого протоколу, загалом перевіряє доводи держави про те, що втручання в право власності відбулося в зв'язку з обґрунтованими сумнівами щодо законності набуття особою права власності на відповідне майно, зазначаючи, що існують відмінності між тією справою, в якій законне походження майна особи не оспорюється, і справами стосовно позбавлення особи власності на майно, яке набуте злочинним шляхом або стосовно якого припускається, що воно було придбане незаконно (наприклад, рішення та ухвали ЄСПЛ у справах «Раймондо проти Італії» від 22 лютого 1994 р., «Філліпс проти Сполученого Королівства» від 5 липня 2001 р., «Аркурі та інші проти Італії» від 5 липня 2001 р., «Ріела та інші проти Італії» від 4 вересня 2001 р., «Ісмаїлов проти Російської Федерації» від 6 листопада 2008 р.). Таким чином, стаття 1 Першого протоколу гарантує захист права на мирне володіння майном особи, яка лише законним шляхом, добросовісно набула майно у власність. Натомість її гарантії не поширюються на випадки незаконного набуття особою права власності на майно вперше та на його подальше відчуження іншим особам, у тому числі не захищає права спадкоємців щодо даного майна. Таким чином суд вважає, що [PERSON], як і його спадкоємці, не мають права на самочинно збудований гараж у звязку з чим не мають правових підстав вимагати захисту не набутих прав. З урахуванням викладеного суд вважає, що вимоги Житомирської міської ради до [PERSON], треті особи Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області та [PERSON] про знесення самочинного будівництва підлягають задоволенню.

Outcome: approved