Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-26 00:00:00

До Високопільського районного суду Херсонської області звернулася Кочубеївська сільська рада об'єднаної територіальної громади Високопільського району Херсонської області в інтересах неповнолітньої дитини, [PERSON], [INFO], до [PERSON], третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору, на стороні позивача, служба у справах дітей Високопільської районної державної адміністрації Херсонської області, про відібрання дитини від матері без позбавлення батьківських правта стягнення аліментів, зазначивши у позовній заяві про те, що згідно свідоцтва про народження (повторного) [PERSON], [INFO], та її батьками є: батько [PERSON] та мати [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть виданого Високопільським РВ ДРАЦС ГТУЮ у Херсонській області від 01.09.2011 року, батько неповнолітньої дитини, помер. Згідно свідоцтва про шлюб, виданого Довгинцівським відділом ДРАЦС Криворізького МУЮ у Дніпропетровській області, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] та після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON]. Згідно довідки від 12.11.2018 року, [PERSON] та її донька [PERSON], фактично мешкають за адресою [ADDRESS]. Із пояснень сусідів: [PERSON], [PERSON] та [PERSON], - [PERSON] веде аморальний спосіб життя, систематично вживає спиртні напої, не працює. Свою доньку [PERSON], залишає на тривалий час саму, без догляду (виїжджає із села). Зарекомендувала себе виключно з негативної сторони, створює конфліктні ситуації, будинок без опалення, продукти харчування відсутні, плита розвалена, дров взагалі не має. [PERSON] запрошували на засідання опікунської ради, але остання ігнорувала запрошення і не з'являлася. Участі у житті дитини не приймає, не цікавиться навчанням та досягненням дівчинки. Рішенням виконкому від 08.11.2018 року за №119, було вилучено дитину з умов, що загрожувало її життю та здоров'ю, оскільки на момент вилучення дитина перебувала сама вдома без продуктів харчування в холодному будинку. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини районної державної адміністрації 07.12.2018 року, розглядалось питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON], відносно її неповнолітньої дитини, [PERSON], але мати на засідання не з'явилась. Просить суд, уточнивши позовні вимоги (а.с.27-29) відібрати у [PERSON], без позбавлення батьківських прав, неповнолітню дитину [PERSON]. Стягнути з [PERSON], аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повнолітнього віку. Від представника позивача, виконкому Кочубеївської сільської ради ОТГ Високопільського району Херсонської області, за довіреністю, Стасюк Т.А. (а.с.55) надано заяву, в якій просить задовольнити позов у повному обсязі та розглянути справу у відсутності представника (а.с.60). Відповідач [PERSON], в судове засідання не прибула, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, надавши письмову заяву про те, що позовні вимоги визнає та не заперечує у задоволенні позовних вимог. Просить розглянути справу у її відсутність (а.с.59). Представник служби у справах дітей Високопільської РДА Херсонської області, за довіреністю, Шведова Н.В. (а.с.22), надала письмову заяву, в якій підтримала позовні вимоги, викладені в позовній заяві, просила суд задовольнити у повному обсязі та розглянути справу у відсутності представника (а.с.61). Відповідно до ст.211 ЦПК України, ч.3. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до вимог ст.247 ЦПК України, ч.2… У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, в судовому засіданні були встановлені наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини. - Із копії паспорта громадянина України (а.с.4) з'ясовано, що [PERSON] народилася [INFO] року, в с.Пригір'я Високопільського району Херсонської області та зареєстрована за адресою [ADDRESS] та має такий склад сім'ї: донька - [PERSON] [INFO], що також підтверджується довідкою Кочубеївської сільської ради ОТГ Високопільського району Херсонської області (а.с.6, 20). Та має ІПН-[NUMBER] (а.с.53). - Із характеристики за місцем проживання від 27.12.2018 року (а.с.5) вбачається, що [PERSON], зарекомендувала себе виключно з негативного боку, створює конфліктні ситуації в соціумі, ніде не працює, зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, була засуджена умовно за крадіжку. Неодноразово залишала неповнолітню доньку [PERSON], одну вдома. На даний час дитина проживає в родичів (своєї тітки), так як [PERSON] покинула її одну в холодному будинку без продуктів харчування, що в свою чергу, життю та здоров'ю дитини загрожувала небезпека. - Із копій пояснювальних записок сусідів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.7, 8, 9) вбачається, що [PERSON], веде аморальний спосіб життя, систематично вживає алкогольні напої, не працює. Часто залишає неповнолітню доньку [PERSON] без догляду на тривалий час (виїжджаючи з села). Будинок без опалення (розвалена плита, відсутність дров), відсутні продукти харчування. Не виконує свої батьківські обов'язки щодо належного виховання своєї неповнолітньої доньки [PERSON] - Із копії повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02.08.2018 року (а.с.10) вбачається, що [PERSON], народилася [INFO] року в селі Пригір'я Високопільського району Херсонської області та її батьками зазначено: батько - [PERSON], мати - [PERSON], що також підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження (а.с.11). - Із копії рішення виконавчого комітету №119 від 08.11.2018 року «Про негайне відібрання дитини від матері з позбавлення її батьківських прав» (а.с.12) з'ясовано, що прийнято рішення про відібрання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], від матері [PERSON], [INFO], у зв'язку з виникненням безпосередньої загрози для життя та здоров'я малолітньої дитини. - Із копії Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть (а.с.13) з'ясовано, що [PERSON] [INFO], уродженець м.Кривий Ріг Дніпропетровської області, помер [INFO] року, у віці 39 років, про що складено відповідний актовий запис №16. - Із копії висновку органу опіки та піклування Високопільської районної державної адміністрації (а.с.15-16) з'ясовано, що орган опіки та піклування Високопільської РДА, встановивши, що станом на 07.12.2018 року [PERSON], не працевлаштована, вихованням доньки не займається, утримуванням дитини не займається, на засідання комісії з питань захисту прав дитини, [PERSON] не з'являється, веде аморальний спосіб життя, систематично залишає дитину без догляду, будинок не опалюється, продукти харчування відсутні. 19.11.2018 року наказом начальника служби у справах дітей районної державної адміністрації №34 дівчинка передана під тимчасове влаштування до тітки [PERSON], а тому, орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її неповнолітньої доньки [PERSON]. Витяг з протоколу №13 від 07.12.2018 року (а.с.14). - Із копії свідоцтва (повторного) про шлюб (а.с.62) з'ясовано, що [PERSON] та [PERSON], зареєстрували шлюб 27 липня 1991 року у Довгинцівському відділі ДРАЦУСМ Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №447. Після реєстрації шлюбу, дружині присвоєно прізвище «[PERSON]». Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити отримання дитиною повної загальної середньої освіти, поважати дитину. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», передбачено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст.170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім'ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Відповідно до п.п.2-5 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, між іншим ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною, є хронічними алкоголіками або наркоманами, вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. Відповідно до роз'яснень, викладених у п.16 і п.18, Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Суд має право вирішити питання про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та передати органу опіки та піклування (якщо цього потребують інтереси дитини), без визначення при цьому конкретного закладу. Так із матеріалів справи, зокрема із висновку органу опіки та піклування Високопільської районної державної адміністрації (а.с.15-16) вбачається, що малолітня [PERSON] передана під тимчасове влаштування до її тітки [PERSON], відповідно до наказу начальника служби у справах дітей №34 від 19.11.2018 року. За таких обставин, приймаючи до уваги, встановлені в судовому засіданні фактичні обставини: спосіб життя відповідача, її умови проживання, невідповідальне ставлення до неповнолітньої дитини та потреб останньої, відсутність активної участі у організації життя дитини, відсутність піклування про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, відсутність необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, її утримання, оскільки [PERSON] не працює, житла свого не має, зловживає спиртними напоями, залишає дитину без уваги на тривалий час, з 09 жовтня 2018 року з дитиною не спілкувалась, не цікавилася її долею, ніякої допомоги в утриманні та вихованні доньки не надавала, тому суд дійшов висновку, що захист прав неповнолітньої дитини шляхом відібрання її від матері без позбавлення батьківських прав є виправданим і таким, що відповідає інтересам дитини. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.4 ст.170 СК України, при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав, суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Оскільки неповнолітня [PERSON], [INFO], потребує матеріальної допомоги, а її мати за станом здоров'я може надавати матеріальну допомогу дитині, то є підстави для стягнення з відповідача в судовому порядку аліментів на утримання дитини. А тому, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь опікуна фізичних чи юридичних осіб, залежно від форми влаштування дитини, аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі даного позову - 27.12.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.1 п.1 ст.430 ЦПК України - суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно п.14 ст.3 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року, орган опіки та піклування звільнений від сплати судового збору за подання до суду даного позову. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір», передбачено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на день подачі позову - 1762 грн.); за подання до суду позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на день подачі позову - 1762 грн.). Враховуючи, що позов задоволено повністю на користь позивача, який звільнений від сплати судового збору, тому, з відповідача [PERSON] необхідно стягнути на користь держави судовий збір за позовну вимогу немайнового характеру (відібрання дитини без позбавлення батьківських прав) - 1762 грн. та за позовну вимогу майнового характеру (стягнення аліментів) -1762 грн., а всього на загальну суму 3524грн. На підставі викладеного, ст.ст.150, 170, 180 Сімейного кодексу України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», п.16, п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України, №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав»,

Outcome: approved