Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-21 00:00:00

В січні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: закрите акціонерне товариство «Турбо Ексим Нафто-Газ Обладнання» про звернення стягнення на предмет іпотеки, посилаючись на те, що 10 грудня 2008 року між ним та ЗАТ «Турбо Ексим Нафто-Газ Обладнання» був укладений договір № 095/2008 про відкриття кредитної лінії. Згідно зазначеного договору та додаткових угод до нього, ЗАТ «Турбо Ексим Нафто-Газ Обладнання» було відкрито відновлювальну відкличну кредитну лінію з максимальним лімітом в розмірі 2 000 000,00 грн., строком до 29 грудня 2015 року. Поточний ліміт кредитної лінії складав 1 689 540,00 грн., зі строком погашення до 27 грудня 2013 року. Забезпеченням кредитного договору є договір іпотеки № 095/2008-03 від 10 грудня 2008 року, укладений між [PERSON] та позивачем, предметом якого є нерухоме майно. Однак позичальник не виконує належним чином зобов'язання за договором, не сплачує відсотки у розмірах і у строки, передбачені договором. На підставі викладеного позивач просить в рахунок погашення заборгованості ЗАТ «Турбо Ексім Нафто-Газ Обладнання» за договором про відкриття кредитної лінії № 095/2008 від 10 грудня 2008 року в загальному розмірі 2 175 938,89 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 095/2008-03 від 10 грудня 2008 року, укладеного між позивачем та [PERSON], а саме: на земельну ділянку загальною площею 0,2400 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер 3221889001:21:0840151, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка належить [PERSON] на праві приватної власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 396458; на земельну ділянку загальною площею 0,0551 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] кадастровий номер 3221889001:21:0840152, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка належить [PERSON] на праві приватної власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 235325; на земельну ділянку загальною площею 0,0544 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] кадастровий номер 3221889001:21:0840153, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка належить [PERSON] на праві приватної власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 235326; на земельну ділянку загальною площею 0,0544 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] кадастровий номер 3221889001:21:0840154, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка належить [PERSON] на праві приватної власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 235323; на будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS], який належить [PERSON] на праві приватної власності на підставі рішення Вишгородського районного суду Київської області від 23.09.2008 року , встановивши спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом продажу предмету іпотеки на публічних торгах в межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною, що встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки , проведеної суб'єктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. У судовому засіданні представник позивача Брагінський П.О. позов підтримав та просить його задовольнити у повному обсязі з викладених підстав. Відповідач у судове засідання не з»явився, надіслав до суду телеграму про відкладення розгляду справи, у зв'язку з неможливістю присутності його представника, у зв'язку з тим, що вона приймає участь в іншому судовому процесі. З урахуванням того, що ні відповідачем, ні його представником до суду не надано доказів причини перенесення розгляду справи, суд визнає їх неповажними. Разом з тим, суд позбавлений можливості відкласти розгляд справи на підставі ст. 169 ЦПК України в межах строку встановленого ст. 157 ЦПК України, дану справу слід розглянути у відсутності відповідача на підставі наявних доказів у загальному порядку. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом установлено, що 10 грудня 2008 року між ПАТ Банк «Контракт» та ЗАТ «Турбо Ексим Нафто-Газ Обладнання» було укладено договір № 095/2008 про відкриття кредитної лінії, із подальшими змінами та доповненнями, внесеними додатковими договорами, за умовами якого позичальнику надавалися в користування грошові кошти у вигляді відновлювальної відкличної кредитної лінії х максимальним лімітом 168540,00 грн., із остаточним поверненням кредиту 27 грудня 2013 року ( в редакції додаткової угоди № 14 від 27 червня 2013 року), та зі сплатою 15 % річних за користування коштами понад встановлений договором строк ( в редакції додаткової угоди № 13 від 29 грудня 2012 року). Відповідно до п. 4.2.5. договору кредиту, незалежно від настання кінцевого строку погашення кредиту боржник зобов'язується повернути всю суму кредиту, плату за кредит та неустойку за умови настання обставин, зазначених в п. 4.3.3. цього договору. Відповідно до п. 4.3.3. договору, банк має право припинити надання кредиту, визнати всю заборгованість за цим договором простроченою у повному обсязі кредиту та /або плати за кредит та/або неустойки, передбачених цим договором, у випадках, коли: позичальник не виконав у строк свої обов'язки, по поверненню кредиту та/або плати за кредит та/або інших обов'язків по сплаті грошових коштів, передбачені цим договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В забезпечення усіх грошових зобов'язань за договором № 095/2008 про відкриття кредитної лінії від 10 грудня 2008 року між ПАТ Банк «Контракт» та [PERSON], 10 грудня 2008 року було укладено договір іпотеки № 095/2008-03, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 8239, предметом якого є: земельна ділянка загальною площею 0,2400 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер 3221889001:21:0840151, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка належить [PERSON] на праві приватної власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 396458; земельна ділянка загальною площею 0,0551 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] кадастровий номер 3221889001:21:0840152, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка належить [PERSON] на праві приватної власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 235325; земельна ділянка загальною площею 0,0544 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] кадастровий номер 3221889001:21:0840153, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка належить [PERSON] на праві приватної власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 235326; земельна ділянка загальною площею 0,0544 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] кадастровий номер 3221889001:21:0840154, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка належить [PERSON] на праві приватної власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 235323; будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS], який належить [PERSON] на праві приватної власності на підставі рішення Вишгородського районного суду Київської області від 23.09.2008 року та просить стягнути судові витрати з відповідача. Відповідно до висновку про експертну грошову оцінку ринкової вартості земельних ділянок та будинку зі звіту про експертну грошову оцінку, експертна грошова оцінка предмету іпотеки становить 2 710 000,00 грн. Відповідно до п. 5.1. Договору іпотеки, іпотеко держатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки та його реалізацію у наступних випадках: якщо у момент настання строку виконання боржником зобов'язань за кредитним договором вони не будуть виконані, а саме: при повному або частковому неповерненні у встановлені відповідно до п. 2.2. кредитного договору строки суми кредиту; та/або при несплаті або частковій несплаті сум процентів та/або сум неустойки. Внаслідок порушення виконання зобов'язань у боржника утворилась заборгованість у загальному розмірі 2 175 938,89 грн., з яких: - 1 689 540,00 - сума основного боргу; - 478 785,99 грн. - сума не сплачених процентів; - 7 612.90 грн. - сума нарахованої пені. На підставі ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. В даному випадку сторони бажали укласти правочин і що зовнішній вираз волі відповідає внутрішньому. Згідно ст. 589 ЦК України, в разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно ч. 2 ст. 590 ЦК України, заставодержатель набуває право на звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов»язання не буде виконано у встановлений строк, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини 6 Закону України Про іпотеку у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Крім того, відповідно до статей 33 та 35 Закону України про іпотеку у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленою ч. 1 ст. 38 цього Закону, яка передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві. Названі та інші повноваження наданні іпотекодержателю іпотекодавцем на здійснення дій з продажу предмету іпотеки від імені іпотекодавця будь-якій особі-покупцеві у разі порушення основного зобов'язання містяться у договорі іпотеки, укладеному між відповідачем та позивачем, у розділі, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя. На момент укладання договору іпотеки сторони прийшли до взаєморозуміння, що перелік зазначених у договорі іпотеки повноважень з продажу предмету іпотеки іпотекодержателем не є вичерпним. У разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Відповідно до вимоги про усунення порушення № 021/07-6913 від 03 грудня 2013 року, ЗАТ «Турьо Ексим Нафто-Газ Обладнання», [PERSON] було надіслано вимогу про усунення порушень. Проте в установлений строк заборгованість за кредитом повернута не була. Відповідно до статті 39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки, опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя, заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні, спосіб реалізації предмета іпотеки, пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Відповідно до статей 525, 526 ЦК України, зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. За таких обставин, оцінивши зібрані по справі і досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що позовні вимоги позивача є такими, що знайшли своє підтвердження. Відповідно до частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином з відповідача по справі підлягає до стягнення сума витрат понесених позивачем по справі по сплаті судового збору, а саме 3654 грн. 00 коп.

Outcome: approved