Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

В січні 2015р. позивач Товариства з обмеженою відповідальністю «Лан-Україна» (далі - ТОВ «Лан-Україна») звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім «Едельвейс», [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 21.11.2012 року між позивачем та Товариствим з обмеженою відповідальністю Торговий дім «Едельвейс» (далі ТОВ ТД «Едельвейс») було укладено договір поставки № 377/12-П, відповідно до умов якого позивач зобов'язувався передати ТОВ ТД «Едельвейс» у власність товар на загальну суму 28807,20 грн. Оплата товару покупцем здійснюється протягом 30 днів з дня поставки на суму, що вказана в накладній. Станом на 26.12.2014 року прострочена заборгованість товариства перед позивачем складає 28219,25 грн. Виконання зобов'язання ТОВ ТД «Едельвейс» було забезпечено порукою [PERSON] відповідно до укладеного 21.11.2012 року договору поруки № 550. Відповідно до умов якого [PERSON] поручилась перед ТОВ «Лан-Україна» за виконання обов'язку ТОВ ТД «Едельвейс» щодо належного виконання зобов'язань за договором поставки № 377/12-П від 21.11.2012 року. У зв'язку з невиконаннями взятих на себе зобов'язань по сплаті грошових коштів за договором поставки № 377/12-П у ТОВ ТД «Едельвейс» виникла заборгованість перед позивачем, зокрема основна заборгованість - 28219,25 грн., сума 24% в розмірі - 1595,74 грн., пеня в сумі - 1657,59 грн., інфляційні втрати в розмірі 1044,10 грн., а всього 32516,68 грн. Просив стягнути солідарно з відповідачів ТОВ ТД «Едельвейс» та [PERSON] на користь ТОВ «Лан-Україна» 200,00 грн. заборгованість за договором; стягнути з ТОВ ТД «Едельвейс» на користь ТОВ «Лан-Україна» 32516,68 грн. за Договором поставки № 377/12-П від 21.11.2012 року та понесені судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву в якій просить розглядати справу у його відсутність, позов підтримує у повному обсязі та просив його задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі ТОВ ТД «Едельвейс» та [PERSON] в судове засідання не з'явились, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд за згоди представника позивача, вважає за можливе слухати справу у відсутність відповідача та третіх осіб, провівши заочний розгляд справи на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Сторони в судове засідання не з'явились тому, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. Перевіряючи обставини у справі, судом встановлено, що 21.11.2012 року між ТОВ «Лан- Україна» та ТОВ ТД «Едельвейс» було укладено договір поставки № 377/12-П, відповідно до умов якого ТОВ «Лан-Україна» зобов'язується поставляти ТОВ ТД «Едельвейс» товари, а останній зобов'язується приймати їх та оплатити. (а.с.5-6). Згідно п. 2.1. товари поставляються по накладним на підставі замовлень покупця на поставку. Відповідно до п. 3.2. за поставлені товари покупець зобов'язаний сплатити постачальнику протягом 30 календарних днів з дня поставки (п.2.4. Договору) суму, що вказана в накладній. По якій поставляється Товар. Як вбачається з видаткової накладної № 80321323 від 16.06.2014р., товар за договором поставки № 377/12-П від 21.11.2012 року було поставлено ТОВ ТД «Едельвейс» 16 червня 2014 року (а.с.7), за який відповідач ТОВ ТД «Едельвейс» мав розрахуватись протягом 30 календарних днів, а саме 11.07.2014р. Однак розрахунок за даним договором відповідачем ТОВ ТД «Едельвейс» проведено не було. 21.11.2014 року між ТОВ «Лан-Україна» та відповідачкою [PERSON] було укладено договір поруки № 550, відповідно до умов якого [PERSON] поручилась перед ТОВ «Лан-Україна» за виконання зобов'язань ТОВ ТД «Едельвейс» за договором № 377/12-П від 21.11.2014 року в розмірі 200,00 грн. У разі порушення покупцем обов'язку за основним договором, покупець і поручитель відповідають перед продавцем як солідарні боржники (а.с.8). Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Судом встановлено та підтверджується видатковою накладною № 80321323 від 16.06.2014р. (а.с.7), що позивачем в повному обсязі виконано умови договору поставки № 377/12-П від 21.11.2014 року. Однак, зобов'язання, взяті за договорами відповідачами у строк не виконано. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено законом чи договором. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання (ч. 2 ст. 615 ЦК України). Статтею 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з положенням п. 4.3 Договору поставки, за прострочення оплати поставлених товарів, покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення, від несплаченої в строк суми - за кожен день прострочення платежу. Сторони відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України встановили, що за порушення грошового зобов'язання покупець на вимогу постачальника зобов'язаний сплатити 24% річних. У зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань за Договором поставки, згідно з розрахунком (а.с. 3), у відповідача ТОВ ТД «Едельвейс» виникла заборгованість перед позивачем, а саме основна заборгованість - 28219,25 грн., сума 24% в розмірі - 1595,74 грн., пеня в сумі - 1657,59 грн., інфляційні втрати в розмірі 1044,10 грн., а всього 32516,68 грн., яка підлягає до стягнення на користь позивача. Також, у відповідача [PERSON] виникла заборгованість перед позивачем за договором поруки в розмірі 200,00 грн., яка підлягає до стягнення на користь позивача. Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані та доведені, а тому підлягають до задоволення в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів судовий збір пропорційно до розміру задоволених вимог.

Outcome: approved