Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

В травні 2015 р. ПАТ «Ідея Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивували тим, що 17.04.2008 р. між ПАТ «Плюс Банк» та [PERSON] був укладений Кредитний договір, відповідно до якого остання отримала кредит для придбання транспортного засобу та оплати інших витрат в розмірі 115 733 грн. 00 коп. При цьому відповідачка зобовязалась повертати Кредит, сплачувати відсотки за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що визначені Кредитним договором. У встановлений договором строк відповідачка [PERSON] свої зобовязання за кредитним договором не виконала, в звязку з чим, станом на 13.02.2015 р., утворилась заборгованість в розмірі 422\~947 грн. 78 коп. Посилаючись на вищевикладене, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Ідея Банк» вказану суму заборгованості та судові витрати. [PERSON] звернулась до ПАТ «Ідея Банк» з зустрічним позовом про визнання кредитного договору недійсним. Посилалась на те, що кредитний договір, укладений 17.04.2008 р. з Банком від її імені, вона не підписувала та жодних дій, спрямованих на його укладання, не вчиняла. Про наявність вказаного договору їй стало відомо лише на початку 2015 р. На переконання [PERSON] кредит в ПАТ «Ідея Банк» від її імені оформив її колишній чоловік. В звязку з цим [PERSON] просить суд визнати недійсним Кредитний Договір № 827.70005 від 17.04.2008 р. та відмовити в задоволенні позовних вимог ПАТ «Ідея Банк». В судове засідання представник позивача не зявився. Від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Зустрічний позов не визнали. Відповідачка та її представник в судовому засіданні проти первісного позову заперечували та просили залишити його без задоволення. Зустрічний позов підтримали. Вислухавши пояснення , дослідивши надані докази, суд встановив наступне. 17.04.2008 р. між ПАТ «Плюс Банк», яке в подальшому перейменоване в ПАТ «Ідея Банк», та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 827.70005, відповідно до умов якого відповідачці було надано кредит в розмірі 115\~733 грн. 00 коп. для придбання транспортного засобу Skoda Fabia Classic 1,2 (легковий седан - В) 2007 року випуску, реєстраційний № ВЕ 0427АМ, у ТОВ «Нірвана-Плюс», та оплати витрат: а) комісійних за перевірку пакету документів та розгляд кредитної заявки в розмірі 1,00% від частини кредиту, яка перераховується Продавцю в оплату транспортного засобу; б) страхового платежу, вказаного в договорі страхування № 016703-02-15-01 від 17.04.2008 р. Згідно умов Договору позичальник зобовязувався повернути кредит та сплачувати Банку процентні платежі (проценти за плату за кредитне обслуговування) від суми кредиту, а також інші платежі (комісії), повязані з користуванням кредитом та обслуговуванням Позичальника у розмірах, випадках, порядку та в строки, передбачені Договором. Відповідно до п. 5.2. Кредитного Договору Позичальник у прядку та строки, визначені Договором, сплачує Банку проценти в розмірі 16,00% річних. В разі прострочення повернення кредиту Позичальник сплачує Банку проценти за підвищеною відсотковою ставкою в розмірі 25,00 % річних. Згідно п. 5.5 Кредитного Договору Позичальник сплачує Банку плату за кредитне обслуговування в розмірі 0,33 % на місяць від залишку кредиту. У відповідності до п.п. 7.2,7.3 Кредитного Договору у разі порушення Позичальником строків сплати платежів по кредиту більше ніж 60 днів, Банк має право нарахувати та стягнути з Позичальника штрафні санкції (пеню) в розмірі 0,5% від простроченої суми кредиту за кожен день прострочки. У випадку невиконання або неналежного виконання зобовязань за даним Договором винна Сторона повинна відшкодувати усі завдані цим збитки. 01.08.2008 р. між сторонами був укладений Додатковий договір, відповідно до умов якого було встановлено, що позичальник сплачує Банку проценти в розмірі 16% річних за період з 04.17.2008 р. по 14.08.2008 р., 19% річних з 15.08.2008 р. та решти періоду дії Договору. Кредитний Договір від 17.04.2008 р. та Додатковий Договір № 1 від 01.08.2008 р. були підписані від імені [PERSON] Проте в порушення умов, передбачених кредитним договором, у встановлений строк грошові зобовязання перед кредитодавцем виконано не було, внаслідок чого виникла заборгованість. Відповідно до наданого позивачем [PERSON] станом на 13.02.2015 р. заборгованість за кредитним договором № 827.70005 від 17.04.2008 р. складає 422\~947 грн. 78 коп., а саме: основний борг 7 228 грн. 95 коп., прострочений борг - 108 389 грн. 61 коп., прострочені відсотки 181\~855 грн. 20 коп., строкові відсотки 2\~444 грн. 32 грн., пеня 122\~659 грн. 70 коп., віндикаційні витрати 370 грн. 00 коп. Згідно із положеннями статей 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства, з дотриманням строку (терміну) його виконання, якщо такий встановлено зобовязанням. \~Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими\~\~коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України). Твердження відповідача про те, що кредитний договір було підписано від її імені іншою особою не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні. При цьому судом не можуть бути прийняті до уваги повідомлення та висновок Ленінського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області відносно вчинення підпису від імені відповідача її чоловіком [PERSON]О.( арк.86-88), оскільки вказані документи цієї інформації не містять. 26.11.2015 р. за клопотанням [PERSON] судом по даній справі було призначено почеркознавчу експертизу, проведення якої було доручено експертам Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру. Також за клопотанням [PERSON] з метою надання до експертної установи судом було витребувано у позивача оригінал Кредитного Договору № 827.70005 від 17.04.2008 р., укладений між ВАТ «Плюс Банк» та [PERSON], Додатковий договір № 1 від 01.08.2008 р. до кредитного договору № 827.70005 від 17.04.2008 р., Додаток від 01.08.2008 р. (графік сплати ануїтентних платежів) до кредитного договору № 827.70005 від 17.04.2008 р., Додаток № 2 від 17.04.2008 р. до кредитного договору № 827.70005 від 17.04.2008, та усі наявні документи, які слугували підставою для укладання Кредитного договору № 827.70005 від 17.04.2008 р. Крім того витребувано в Управлінні соціальних виплат і компенсацій Ленінського району м. Миколаєва документи (заяви, анкети, тощо), які містять підпис від імені [PERSON], та виконані нею особисто при оформленні соціальних виплат при народженні дитини, яка народилась 24.04.2012 р. Однак 11.03.2016 р. на адресу суду надійшло Повідомлення Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру про неможливість проведення експертизи, оскільки [PERSON] не було надано документів, вільні зразки її почерку та підпису за період 2002-2010 рр. 25.04.2016 р. за клопотанням [PERSON] судом по даній справі вдруге було призначено почеркознавчу експертизу, проведення якої було доручено експертам МВ ОНДІСЕ. Проте згідно Повідомлення експерта від 05.08.2016 р. матеріали цивільної справи 489/3223/15-ц повернуто до суду без надання висновку експерта, оскільки не надано необхідної кількості вільних зразків підписів та почерку [PERSON]та не сплачено вартість експертизи відповідачем. При цьому жодних клопотань про витребування додатково вільних зразків підпису та почерку від будь-яких підприємств, установ, організацій [PERSON] заявлено не було. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства Згідно ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 204 ЦК України встановлений принцип правомірності правочину, відповідно до якого правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Підстави для визнання правочину недійсним визначені в ч. 1 ст. 215 ЦК України, зокрема недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу. Статтею 203 ЦК України встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятись у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно вимог ч. 2 ст. 207 ЦК України\~\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Суд оцінює докази відповідно до вимог ст.ст. 58-59, 61, 212 ЦПК за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть вважатися встановленими в цивільній справі, якщо такі засоби доказування відсутні. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог і заперечень. Недоведеність обставин, на яких наполягає позивач, є підставою для відмови в позові. За таких обставин та приймаючи до уваги, що [PERSON] не надано належних та допустимих доказів того, що вона не укладала (не підписувала) Кредитний Договір № 827.70005 від 17.04.2008 р, суд вважає, що в задоволенні зустрічного позову необхідно відмовити. Натомість первісні позовні вимоги ПАТ «Ідея Банк» обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 3 654 грн. 00 коп.

Outcome: approved