Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-07 00:00:00

В червні 2019 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому зазначила, що від шлюбу з відповідачем мають дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що діти перебувають на її утримання при цьому відповідач не надає на утримання дитини матеріальної допомоги, тому зважаючи на вказані обставини була змушена звернутися до суду з вказаним позовом про стягнення аліментів на утриманні дитини у твердій грошовій сумі у розмір 1 000 грн. на кожні дитину, щомісяця, до досягнення дітьми повноліття. При цьому, в зв`язку з тим, що остання перебуває у відпустці по догляду за дитиною [PERSON] , [INFO] , до досягнення нею трирічного віку, в свою чергу відповідача не надає будь-яких коштів на її утримання, а вона в свою чергу не має джерел доходу, тому була змушена звернутися до суду з вимогою про стягнення аліментів на її утримання, до досягнення дитиною трирічного віку у твердій грошовій сумі у сумі 500,00 грн.. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилась, але надала на адресу суду заяву в якій прохала проводити судовий розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, але надав на адресу суджу заяву, в якій вказував про те, що заявлені вимоги визнає в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що позов [PERSON] підлягає до задоволення за наступних обставин. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК Україхни, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Частиною 8 статті 279 ЦПК України визначено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Судом встановлено, що 26 квітня 2014 року , сторони зареєстрували шлюб у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, актовий запис - 340 (а.с.5). Судом встановлено, що неповнолітні діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , проживають з матір`ю та перебувають на її утриманні. У відповідності до свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 12 грудня 2014 року, серії [NUMBER] від 19 січня 2019 року, виданих Октябрським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, Київським районним у м. Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, сторони від спільного шлюбу мають дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ( а.с.6,7). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 ст. 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 2 статті 183 Сімейного кодексу України визначено, що якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Таким чином, зважаючи на вище вказані обставини та факти, суд приходить до висновку, що оскільки [PERSON] являється батьком неповнолітніх доньок - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , він зобов`язаний утримувати дитину до досягнення ними повноліття. Частиною 1 статті 182 Сімейного кодексу України визначаючи розмір аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Крім того, відповідно до п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів, але не більше ніж за один місяць. При цьому, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] ніде не працює, оскільки доглядає за малолітньою [PERSON] , [INFO] , тому у відповідності до ст. 84 СК України має право на утримання до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідно до ч.2 ст. 84 СК України визначено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення нею трьох років. Право на утримання має вагітна дружина , а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, зважаючи на вище вказані обставини та факти, суд приходить до висновку, що оскільки позивачка здійснює догляд та піклування за малолітньою дитиною, яка перебуває на її утримання та проживає разом з нею та приймаючи до уваги то факт, що відповідач [PERSON] має джерело доходу та відповідно у розумінні положення ст. 84 СК України має можливість надавати таку допомогу, та дані факти визнавались останнім, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість та законність позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved