Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-18 00:00:00

В серпні 2018 року позивачка [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню доньку, яка продовжує навчання, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини - [PERSON], яка продовжує навчання у Полтавському національному педагогічному університеті ім.. В.Г. Короленка в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позову до закінчення навчання чи до досягнення дитиною 23-річного віку та стягнути з відповідача додаткові витрати на оплату навчання дитини - [PERSON] у розмірі 1/2 частини витрат на навчання, згідно договору про надання освітніх послуг до закінчення навчання чи до досягнення дитиною 23-річного віку, в залежності від обставин, яка з цих обставин настане першою. У жовтні 2017 року позивачка уточнила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини - [PERSON], у розмірі 1/4 частки з усіх видів доходів заробітку, але не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дати звернення до суду з позовом та до закінчення навчання чи до досягнення дитиною 23-річного віку, в залежності від обставин, яка з цих обставин настане першою. При цьому, 17 квітня 2018 року позивачкою подано заяву про відмову від позовних вимог, котра фактично за своїм змістом є фактично заявою про зімну позовних вимог, в якій остання просила стягнути з [PERSON], аліменти на її користь на утримання [PERSON], в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, на час навчання, але не більше ніж до досягнення 23 річного віку, починаючи з 08 серпня 2017 року. Ухвалою суду від 17 квітня 2018 року витребувано докази по справі, а саме інформацію про наявність рухомого та нерухомого майна у відповідача по справі та інформацію щодо офіційних доходів відповідача та сплачених податків за період з 08.08.2017 року по теперішній час. В судовому засіданні позивачка та її представник - адвокат [PERSON] змінені позовні вимоги підтримали та наполягали на їх задоволенні. Третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON] в судове засіданні не з'явилась, але надала на адресу суду заяву, в якій прохала проводити судовий розгляд справи у її відсутність. Представник відповідача за нотаріально посвідченою довірекністю - [PERSON] в судовому засіданні частково визнав позовні вимоги, а саме останній не заперчеувава наявності бов'язку у відповідача по сплаті аліментів на утримання дитини, але при цьому останнім заперечувався форма та розмір позовних вимог, оскільки станом на даний час відповідач не працює та має мінливий дохід, тому останні має можливість виконувати аліментні зобов'язання у в твердій грошовій сумі у розмірі 700,00 грн.. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але надав на адресу суду заяву, в якій прохав проводити судовий розгляду справи у його відсутність, позовні вимоги визнає частково. Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Подільський ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області в судове засідання не з'явився, але надав на адресу суду заяву, в якій прохав проводити судовий розгляд у відсутність їх представника, при вирішенні спору покладався на розсуд суду. Суд, вислухавши сторін по справі, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до часткового задоволення за наступних обставин. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, серія [NUMBER] від 30 травня 2006 року, виданого Ленінським відділом РАЦС Полтавського міського управління юстиції, шлюб між [PERSON] та [PERSON], розірвано 30 травня 2006 року, про здійснено актовий запис № 111 ( а.с.10). Від даного шлюбу сторони мають повнолітню доньку - [PERSON], [INFO] ( а.с.9). [PERSON] навчається на І курсі денного відділення комерційної форми навчання факультету філології та журналістики Полтавського національного педагогічного університету ім.. В.Г. Короленка, кінець навчання 30 червня 2020 року ( а.с.7). Судом встановлено, що відповідно до договору навчання № 02-32/03-078 від 08.08.2016 року , укладеного між Полтавським національним педагогічним університетом ім. В.Г. Короленка ( виконавцем) та [PERSON] (замовником) виконавець бере на себе зобов'язання за рахунок коштів замовника здійснити навчання [PERSON] на денній формі строком навчання з 01.09.2016 року по 30.06.2020 року за ступенем бакалавра. Загальна вартість освітньої послуги становить 32 936,90 грн.. Оплата за навчання за цим договором здійснюється щомісячно у сумі 716,00 грн. ( а.с.8). В судовому засіданні позивачка вказувала про те, що донька [PERSON] потребує матеріальної допомоги, оскільки не працює та повністю перебуває на її утриманні. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та донька - [PERSON], 1999 року народження зареєстровані та проживають у [ADDRESS], що підтверджується довідкою про склад сім'ї від 08.08.2017 року (а.с.4). При цьому, стороною позивача наголошувалось та судом встановлено, що позивачка [PERSON] на даний час не працює, оскільки перенесла тяжку хворобу та має незадовільний стан здоров'я, що потребує додаткового придбання ліків та медичних препаратів, що підтверджується копією медичної картки [PERSON] ( а.с.52-56,66). В зв'язку зі станом здоров'я позивачка не працює, тому була змушена звернутися до суду з вказаним позовом. Поряд з цим, судом встановлено, що стороною відповідача в ході судового розгляду було надано довідку з місця роботи ПП [PERSON], в якій вказувалось про те, що [PERSON], працював у ПП [PERSON] з 01.08.2017 року по вересень 2017 року, на посаді водія грузового автомобіля та його доходи за вказаний період в сукупності склали 7200,00 грн. ( а.с.100). При цьому, дана інформація підтверджена витребовуваною судом інформацією з органів ДФС ( а.с.161-162). Так, станом на день розгляду справи, судом встановлено, що відповідач [PERSON] станом на 25 квітня 2018 року, на обліку у Полтавському обласному центрі зайнятості не перебуває та статусу безробітного не має (а.с. 177).. Судом встановлено, що характер доходу відповідача по справі [PERSON] має мінливий характер, тому з огляду на дану обставину, суд визнає доводи сторони відповідача з приводу неможливості проведення стягнення аліментів з останнього у визначеній частці та при цьому, судом приймається до уваги факт визнання позову та аліментних зобов'язань в розмірі, який покриває витрати на навчання дитини, у розмірі 700,00 грн., що становить щомісячний платіж на навчання. Поряд з цим, судом встановлено, що розмір заборгованості по аліментним зобов'язанням відповідача на підставі виконавчого листа № 2-754 від 15.05.2006 року, виданого Ленінським районним судом м. Полтави про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.02.2006 року до досягнення дитиною повноліття 24.07.2017 року, заборгованість станом на 31.122017 року становить 50 165,19 грн. ( а.с.99), що також підтверджєу недостатній матераільний стан боржника. Таким чином, з огляду на встановлені вище обставини справи та приймаючи твердження представника відповідача в судовому засіданні суд приходить до висновку про обґрунтованість тверджень останніх про зміну форми аліментів з частки на тверду грошову суму, оскільки відповідач звільнений з постійного місця роботи. Статтями 18, 27 Конвенції про права дитини встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основу відповідальності за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до положення ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки, зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Частиною 1 ст. 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку ( доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. З огляду на фактичні обставини справи та матеріальне становище сторін по справі, та приймаючи до уваги той факт, що розмір суми за навчання за 1 місяць становить 716,00 грн., що підтверджується договором про навчання, який мається в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що розмір, який і підлягає стягненню з відповідача у твердій грошовій сумі у розмірі 700 грн., є реальним та таким, що повністю покриває щомісячні витрати на навчання. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач має фінансову можливість сплачувати аліменти на утримання доньки на період навчання останньої у твердій грошовій сумі у розмірі 700 грн. щомісячно. З огляду на вищевикладене, аліменти підлягають стягненню з [PERSON] на період навчання доньки [PERSON]. За таких обставин суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього доньки в даній частині є обґрунтованими і підлягають до задоволення. Крім того, відповідно до п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів, але не більше ніж за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial