Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

Головний лікар комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просив вирішити питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку [PERSON], посилаючись на те, що останній знаходиться на диспансерному обліку з 2007 року. Являється інвалідом ІІІ групи. В психіатричний стаціонар поступає повторно. За рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 28.12.2012 року [PERSON] знаходився на амбулаторній психіатричній допомозі в примусовому порядку з 28.12.2012 року по 29.07.2014 року. Остання виписка 18.11.2015 року. Після виписки відновив зловживання наркотичних засобів. Зі слів матері, стан [PERSON] погіршився впродовж тижня: постійно кричить на неї, вимагає повернути «мільйон пенсії», став вкрай агресивним, погрожує ножем, бє, приймає велику кількість кодтерпину (40-50 пігулок в день), почав палити до 3 пачок цигарок на добу, вимагає відкрити для нього магазин та аптеку. 06.01.2016 року побив матір, «бив ногами по вухах». Матірю викликана бригада швидкої медичної допомоги, 08.01.2016 року [PERSON] доставлений в кабінет приймального відділення в комунальну установу «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради в стані психомоторного збудження, був афективно зарядженим, вкрай напружений, злобно відзивався на адресу матері. 08.01.2016 року [PERSON] оглянутий черговим лікарем приймального відділення, який діагностував важкий психічний розлад у формі органічного маячного розладу з агресивними тенденціями. 09.01.2016 року [PERSON] був оглянутий комісією лікарів-психіатрів, яка дійшла висновку, що останній страждає на тяжкий психічний розлад у формі шизофреноподібного розладу внаслідок органічного ушкодження головного мозку (енцефалопатія складного ґенезу інтоксикаційного, травматичного), афективно-маячний синдром з психопатоподібним формами поведінки (агресія в адресу матері). Приймаючи до уваги наявність високої вірогідності скоїти суспільно-небезпечне діяння у відношенні конкретної особи матері, лікування можливо тільки в умовах психіатричного стаціонару. У судовому засіданні представник психіатричного закладу заяву підтримав з підстав, викладених в ній, та просив суд задовольнити заяву. Законний представник [PERSON] його мати [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримала та наполягала на примусовій госпіталізації [PERSON] [PERSON] проти задоволення заяви заперечував. Прокурор заяву підтримав та просив суд винести рішення про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, лікаря-психіатра, законного представника, думку прокурора, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Як вбачається з висновку комісії лікарів-психіатрів від 09.01.2016 року [PERSON], [INFO], який проживає за адресою: [INFO], страждає на тяжкий психічний розлад у формі шизофреноподібного розладу внаслідок органічного ушкодження головного мозку (енцефалопатія складного ґенезу інтоксикаційного, травматичного), афективно-маячний синдром з психопатоподібним формами поведінки (агресія на адресу матері). Відповідно до ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусова госпіталізація обґрунтована, лікування можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару. Надані суду пояснення лікаря-психіатра [PERSON], зокрема, про те, що [PERSON] знаходиться на диспансерному обліку в комунальній установі «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради з 2007 року, являє потенційну суспільну небезпеку для оточуючих, суд вважає доказами по справі, підтверджуючими необхідність госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved