Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-05 00:00:00

В травні 2019 року [PERSON] звернулася із позовом до суду, про визначення по 1/3 частки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку. На обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що 10.08.2011 року рішенням дев`ятої сесії Хмельницької міської ради № 25 [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , передано у спільну сумісну власність земельну ділянку, яка розташована в [ADDRESS] , площею 600 кв.м. 04.09.2012 року Хмельницькою міською радою видано державний акт на право власності на землю серії ЯК № 669070 про що в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності здійснено відповідний запис № 681010001003639, кадастровий номер 6810100000:07:001:0206. Цільове призначення земельної ділянки площею 0,0600 га, яка розташована в [ADDRESS] - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Відповідно до державного акту дана земельна ділянка належить на праві спільної сумісної власності позивачу, [PERSON] та [PERSON] без визначення часток співвласників. Мати позивача [PERSON] , померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] . Відповідно до довідки приватного нотаріуса Лавришиної А.О. №159/01-16 від 02.10.2018 року після померлої [PERSON] спадщини прийняли її донька [PERSON] , [INFO] , та її син [PERSON] , [INFO] . Інших спадкоємців, які прийняли спадщину не має. Тобто, позивач та її брат є спадкоємцями частки у спільній сумісній власності на вище вказану земельну ділянку, яка належала померлій [PERSON] . При цьому, нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку після смерті матері у зв`язку з тим, що частка спадкодавця на вказану земельну ділянку є невизначеною. Відтак, позивач позбавлена можливості належним чином оформити свої спадкові права на земельну ділянку, а тому єдиним належним способом захисту порушеного права є звернення до суду з позовом про визначення частки із земельної ділянки, що є спільній сумісній власності. В судове засідання позивач та її представник не з`явились, про час та місце розгляду повідомлені у встановлено законом порядку. Представник позивача подав до суду заяву в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує та просить про їх задоволення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, до суду подав заяву в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення. Оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ухвалою суду від 21.05.2019 року відкрито провадження по цивільній справі та призначено її до підготовчого засідання. 19 червня 2019 року відповідачем направлено до суду відзив на позов, в якому він вказує, що проти заявленого позову не заперечує. 15.08.2019 року на запит суду, приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Лавришиною А.О. направлено копію спадкової справи № 20-2019 після [PERSON] , яка померла [INFO] та інформаційна довідка зі Спадкового реєстру. 27.08.2019 року позивачем до суду надано заяву про зменшення позовних вимог, в якій вона просить визначити за [PERSON] , померлою [INFO] , 1/3 частки в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0600 га, що була надана для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у [ADDRESS] згідно Державного акта на право власності на землю серії ЯК № 669070, виданого 04.09.2012 року Хмельницькою міською радою. 30.10.2019 року ухвалою суду підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. 06 листопада 2019 року справу розглянуто по суті із ухваленням рішення суду. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 10.08.2011 року рішенням дев`ятої сесії Хмельницької міської ради № 25 [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , передано у спільну сумісну власність земельну ділянку, яка розташована в [ADDRESS] , площею 600 кв.м. 04.09.2012 року Хмельницькою міською радою видано державний акт на право власності на землю серії ЯК № 669070 про що в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності здійснено відповідний запис № 681010001003639, кадастровий номер 6810100000:07:001:0206. Цільове призначення земельної ділянки площею 0,0600 га, яка розташована в [ADDRESS] - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Відповідно до державного акту дана земельна ділянка належить на праві спільної сумісної власності позивачу, [PERSON] та [PERSON] без визначення часток співвласників. Мати позивача [PERSON] , померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] . Відповідно до довідки приватного нотаріуса Лавришиної А.О. №159/01-16 від 02.10.2018 року після померлої [PERSON] спадщини прийняли її донька [PERSON] , [INFO] , та її син [PERSON] , [INFO] . Інших спадкоємців, які прийняли спадщину не має. Приватним нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку після смерті матері у зв`язку з тим, що частка спадкодавця на вказану земельну ділянку є невизначеною. Дані обставини підтверджуються: витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 13.06.2018 року; державними актами на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №669070 від 04.09.2012, виданим на підставі рішення дев`ятої сесії Хмельницької міської ради від 10.08.2011 року № 25; свідоцтвом про смерть [PERSON] серії [NUMBER] від 12.05.2018 року; копією спадкової справи № 20-2019 від 07.06.2018. Згідно ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). У відповідності до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Частиною першою ст. 369 ЦК України передбачено, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Статтею 89 Земельного кодексу України передбачено, що земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам, якщо інше не встановлено законом. У спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки, в тому числі, співвласників жилого будинку. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Відповідно до п.5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що [PERSON] , яка померла [INFO] , [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить земельна ділянки, підстав для відхилення від рівності часток сторін у праві спільної сумісної власності судом не встановлено, а тому їх частки є рівними і складають по 1/3 кожному. З огляду на викладене, позов обгрунтований і підлягає задоволенню. Судові витрати, які понесені позивачем, в сумі 768,40 грн. сплаченого судового збору слід стягнути із відповідача на підставі ст. 141 ЦПК України. На підставі ст. 355, 368, 369, 370 ЦК України, ст. 89 ЗК України,

Outcome: approved