Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-04 00:00:00

До Ананьївського районного суду Одеської області звернулася із позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, третя особа - [PERSON] . Позовні вимоги позивача мотивовані тим, що вона народилася [INFO] та її батьками у свідоцтві про народження серії [NUMBER] , виданого 12 травня 1998 року Ананьївською Другою сільською радою Ананьївського району Одеської області, батьком зазначений [PERSON] , а матір`ю зазначена [PERSON] . Як зазначає позивач, що шлюб між її батьками був укладений 16 вересня 1997 року, у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ананьївського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №46 та 30 жовтня 2013 року він був розірваний. Позивач вказує, що згідно довідки №1411 від 03.09.2019 року Одеського державного університету внутрішніх справ вона навчається на 4 курсі денної форми навчання Херсонського факультету з підготовки фахівців освітнього ступеня «бакалавр» за напрямом «Право» за контрактом (наказ ОДУВС про переведення від 06.07.2019 року №335) Одеського державного університету внутрішніх справ, ІV рівня акредитації. Стипендію не отримує. Орієнтований термін закінчення навчання червень 2020 року. Крім того, позивач зазначає, що батько на її утримання матеріальної допомоги не надає, незважаючи на те, що згідно законодавства зобов`язаний це робити З метою досудового врегулювання вказаного спору позивач неодноразово зверталася до відповідача з вимогою добровільної сплати відповідної суми коштів на її утримання, але останній на них ніяк не реагував. Як зазначається в позовній заяві, що три роки навчання на Херсонському факультеті ОДУВС мати позивача самостійно її утримувала, надавала кошти на проїзд до м.Херсона, проживання, одяг, харчування. Проте, матеріальне становище матері позивача погіршилось, що й зумовило необхідність її звернення до суду. Необхідність отримання належної освіти позбавляє позивача можливості працевлаштування та заробляти кошти на власне утримання. 02 грудня 2019 року було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Крім того, в ухвалі про відкриття провадження у справі було встановлено відповідачеві строк для подачі відзиву на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам статті 178 ЦПК України. В установлений судом термін відповідач подав 24 грудня 2019 року через канцелярію суду відзив на позовну заяву позивача. В відзиві на позовну заву від 24 грудня 2019 року відповідач зазначив, що він не заперечує проти самого стягнення з нього аліментів та просить задовольнити позовні вимоги позивача [PERSON] частково та стягувати з нього аліменти в твердій грошовій сумі по 1200,00 грн., щомісячно, починаючи з часу її звернення до суду з цим позовом та до червня 2020 року (а.с.35-36). В судове засідання, що призначене на 05 березня 2020 року позивач [PERSON] не з`явилася. На зазначену адресу в позовній заяві позиивачу [PERSON] рекомендованим відправленням за вихідним номером 491/1100/19/88/2020 було направлено судову повістку про виклик до суду. Однак, до суду вищевказане відправлення повернулося з відміткою центру поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання» (а.с.43). При цьому, в матеріалах справи міститься заява позивача, котра була подана через канцелярію суду 19 листопада 2019 року, про розгляд справи у її відсутність в зв`язку з денною формою навчання, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.11). Відповідач [PERSON] у судове засідання, яке призначене на 05 березня 2020 року не з`явився, про дату, час та місце проведення якого був сповіщений належним чином. При цьому, 05 березня 2020 року відповідач подав через канцелярію суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги позивача визнає частково, свою позицію щодо позову викладену у відзиві підтримує повністю (а.с.45). Третя особа [PERSON] у судове засідання призначене на 05 березня 2020 року не з`явилася. На зареєстроване місце проживання [PERSON] рекомендованим відправленням за вихідним номером 491/1100/19/90/2020 було направлено судову повістку про виклик до суду. Однак, вищевказане відправлення повернулося до суду з відміткою центру поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання» (а.с.44). При цьому, враховуючи наявність відомостей про належне сповіщення всіх учасників справи та беручи до уваги заяву позивача та заяву відповідача, відсутність, передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи, з урахуванням положень ч.ч.1, 3 ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності позивачки та відповідача. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши і оцінивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] , уродженка [ADDRESS] та зареєстрованої в [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого Ананьївським РС ГУ ДМС України в Одеській області (а.с.4). Згідно довідки №3552, виданої 05 листопада 2019 року Ананьївською міською радою позивач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). Відповідно до довідки Ананьївського РС ГУ ДМС України в Одеській області, котра надійшла до суду 02 грудня 2019 року, відповідач [PERSON] , [INFO] , уродженець Любашівського району Одеської області та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] Другий (а.с.23). Відповідно до довідки №773, виданої 25 листопада 2019 року Ананьївською міською радою, третя особа [PERSON] , [INFO] , уродженка та зареєстрована в [ADDRESS] (а.с.20). З копії свідоцтва про народження позивача [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , виданого 12 травня 1998 року Ананьївською Другою сільською радою Ананьївського району Одеської області, вбачається, що в відомостях про батьків, матір`ю зазначена [PERSON] , а батьком зазначений - [PERSON] (а.с.7). Згідно копії рішення Ананьївського районного суду Одеської області від 07 жовтня 2013 року, зареєстрований шлюб між батьками позивача, а саме [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.9). З довідки №1411 виданої 03 вересня 2019 року Херсонським факультетом Одеського державного університету внутрішніх справ вбачається, що позивач [PERSON] навчається на денній формі навчання за контрактом, стипендію не отримує, орієнтований термін навчання червень 2020 року (а.с.10). З довідки виданої 13 грудня 2019 року Ананьївською загальноосвітньою школою-інтернат І-ІІІ ступенів вбачається, що згідно виконавчого листа №491/1130/15-ц від 13.01.2016 року з [PERSON] було стягнено заборгованість та поточні аліменти в загальній сумі 34923,77 грн. (а.с.33). Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до частини 1 статті 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до частини 3 статті 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до частини 1 статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст.18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно статті 27 Конвенції про захист прав дитини батько(ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя , необхідних для розвитку дитини. У відповідності до частини 8 статті 7 Сімейного Кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до статті 198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку допомогу надавати. Згідно статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно статті 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. Постановою Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (п.20) роз`яснено судам, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Частина 1 статті 182 СК України зазначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно зі статтею 183 СК України Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно з частиною 8 статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Частиною 1 статті 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У зв`язку з досягненням сином повноліття відповідач припинив виплачувати аліменти. Враховуючи звернення позивачки до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, беручи до уваги відзив відповідача на позовну заяву, суд вважає можливим стягнути з відповідача [PERSON] , аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову, а саме з 19 листопада 2019 року по день закінчення нею навчання, але не більше ніж до досягнення 23 років. Частиною 1 статті 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 19 листопада 2019 року. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільняються від судового збору позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Оскільки позивачка у справах звільнена від сплати судового збору та враховуючи вимоги статті 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 768 гривень 40 копійок.

Outcome: approved