Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

В червні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обгрунтування заявлених вимог позивач вказав, що 15.12.2012 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», та [PERSON] було укладено кредитну угоду відповідно до умов заяви № 004-20062151212. Згідно вказаного договору позивач відкрив відповідачеві рахунок для погашення заборгованості в національній валюті. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання, надавши відповідачеві споживчий кредит у сумі 2640,00 грн.. Однак, відповідач порушив взяті на себе зобов'язання по кредитному договору і станом на 08.04.2014 року має прострочену заборгованість в сумі 1975,27 грн.. Добровільно погасити заборгованість відповідач відмовляється, на неодноразові попередження про необхідність повернення кредитних коштів не реагує, що змусило позивача звернутися до суду. Позивач прохав стягнути з відповідача сплачений судовий збір в розмірі 243,60 грн. та вказану заборгованість по кредитному договору. У відкрите судове засідання представник позивача не з'явився, однак надав до суду заяву, згідно якої підтримав заявлені позовні вимоги та прохав суд їх задовольнити. Крім того, прохав суд слухати справу у його відсутність. Відповідач у судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, повідомлявся належним чином та в установлений законом строк, про що свідчать розписки про отримання судових повісток. У відповідності до ст.ст. 224, 169 ч. 4 ЦПК України, враховуючи те, що відповідач про слухання справи повідомлений належним чином, однак в судове засідання повторно не з'явився, про причину неявки суд не повідомив, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків. Матеріалами справи встановлено, що 15.12.2012 року між сторонами укладена кредитна угода № 004-20062-151212, відповідно до якого позивач надав відповідачеві споживчий кредит у сумі 2640,00 грн. для придбання товарів. Таким чином, між сторонами склалися договірні відносини, врегульовані ЦК України, а саме: ст. 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, визначених договором, а позичальник зов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Меморіальним ордером № 58591101 від 17.12.2012 року, підтверджується, що кредитні кошти були перераховані відповідачу відповідно до рахунку-фактури від 155.12.2012 року. Розрахунком ПАТ «Дельта Банк» підтверджується, що заборгованість по кредитному договору складає 1975,27 грн., з них: заборгованість за сумою кредиту - 1917,66 грн., заборгованість за відсотками - 0,06 грн., заборгованість за комісіями - 57,55 грн.. В силу ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно до п.1 ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає справи на підставі наданих сторонами доказів, в межах заявлених позовних вимог. Кожна сторона зобов'язана довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що факт порушення відповідачем договірних зобов'язань знайшов своє підтвердження в судовому засіданні. На цих підставах суд визнає, що вимоги ПАТ «Дельта Банк» законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір в розмірі 243,60 грн., що підтверджено квитанцією про сплату. В силу ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved