Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

В січні 2016 р. [PERSON] звернувся з позовом до ТОВ Мостобудівельний загін № 73 . Вказував, що він працював у відповідача на посаді охоронця, згідно Наказу від 01.10.2014 р. його було звільнено. Однак, всупереч вимог діючого законодавства, йому, при звільненні, не було виплачено всі грошові кошти, що були нараховані та належали йому до сплати заборгованість по заробітній платі. Також позивач зазначав, що через неправомірні дії відповідача, в звязку з тривалою затримкою розрахунку, відсутністю грошових коштів та засобів для існування він зазнав моральних страждань, компенсацію завданої йому моральної шкоди він оцінює в 3\~000 грн. 00 коп. Крім того [PERSON] посилався на те, що через затримку розрахунку при звільненні та невиплату йому вчасно нарахованої суми заробітної плати він втратив значну частину доходу в звязку з високим рівнем інфляції. Оскільки ТОВ Мостобудівельний загін № 73 належні до виплати позивачу кошти не сплачено до теперішнього часу, [PERSON], в остаточній редакції позову, просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі за період з серпня 2013 р. по день постановлення судового рішення в розмірі 20 540 грн. 98 коп., компенсацію втрати доходів внаслідок обезцінювання національної валюти за період з серпня 2013 р. по день постановлення судового рішення в сумі 20540 грн. 98 коп., усього 41081,96 грн., середній заробіток за весь час затримки розрахунку в розмірі 23449,12 грн., моральну шкоду в сумі 3\~000 грн., а також витрати за надання юридичної допомоги в розмірі 300 грн. 00 коп. та 1 500 грн. 00 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник заявлені вимоги підтримали в повному обсязі, наполягали на їх задоволенні. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково. Не заперечував проти сплати заборгованості по заробітній платі за період з серпня 2013 р. по жовтень 2014 р. в розмірі 20 540 грн. 98 коп. та середнього заробітку за час затримки розрахунку\~ при звільненні\~ в розмірі\~ 23 938 грн. 24 коп. В іншій частини вважав позов таким, що не підлягає задоволенню. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд встановив наступне. [PERSON] з 1987 р. працював на посаді слюсаря з ремонту автомобілей в ТОВ Мостобудівельний загін № 73. В подальшому в 2009 р. був переведений на посаду охоронця. Відповідно до Наказу ТОВ Мостобудівельний загін № 73 № 98-к від 01.10.2014 р. [PERSON] було звільнено з посади за п. 1 ст. 36 КЗпП України. Відповідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Проте, при звільненні позивача, розрахунок з ним проведено не було. Згідно наданих суду доказів та розрахунків, заборгованість по заробітній платі, за період з серпня 2013 р. по жовтень 2014 р., в розмірі 20 540 грн. 98 коп. до теперішнього часу перед позивачем ТОВ Мостобудівельний загін № 73 не погашена. Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Приймаючи до уваги кількість робочих днів, на які було затримано розрахунок з позивачем, середній заробіток за час затримки розрахунку, що підлягає стягненню на користь [PERSON], складає 23 938 грн. 24 коп. Стаття 34 Закону України «Про оплату праці» передбачає, що компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати, проводиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. У випадках порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникові надається право на компенсацію відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати», за яким компенсація громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Згідно Правової позиції Верховного Суду України, висловленої у справі № 6-43цс14 відповідно до Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням термінів її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 року № 1427 (зі змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 23 квітня 1999 року № 692), компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати заробітної плати, нарахованої працівникові за період роботи, починаючи з 1 січня 1998 року, якщо індекс цін на споживчі товари і тарифів на послуги за цей період зріс більш як на один відсоток. Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованої, але не виплаченої працівникові заробітної плати за відповідний місяць (після утримання податків і платежів) на коефіцієнт приросту споживчих цін. Коефіцієнт приросту споживчих цін визначається як різниця між часткою від ділення індексу споживчих цін в останній місяць перед виплатою суми заборгованості на індекс споживчих цін у тому місяці, за який виплачується заробітна плата, та коефіцієнтом 1. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] в частині нарахування компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням термінів її виплати обґрунтовані та підлягають задоволенню. Однак розмір компенсації, розрахований позивачем, не відповідає дійсності. Так згідно Коефіцієнтів для визначення суми компенсації за затримку виплати заробітної плати належні [PERSON] до сплати суми компенсації складають: за серпень 2013 р. 1\~046 грн. 85 коп., за вересень 2013 р. 1 177 грн. 90 коп., за жовтень 2013 р. 1 028 грн. 97 коп., за листопад 2013 р. 981 грн. 54 коп., за грудень 2013 р. 1 139 грн. 97 коп., за січень 2014 р. 961 грн. 28 коп., за лютий 2014 р. 1 122 грн. 98 коп., за березень 2014 р. 1 083 грн. 39 коп., за квітень 2014 р. 842 грн. 95 коп., за травень 2014 р. 923 грн. 18 коп., за червень 2014 р. 732 грн. 65 коп., за липень 2014 р. 905 грн. 37 коп., за серпень 2014 р. 890 грн. 37 коп., за вересень 2014 р. 827 грн. 82 коп., за жовтень 2014 р. 597 грн. 73 коп., а всього 14 262 грн. 95 коп. Відповідно до\~ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Враховуючи характер завданих позивачу душевних страждань внаслідок затримки виплати заборгованості по заробітній платі, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на його користь компенсацію моральної шкоди в розмірі\~ 2 000 грн.\~\~ Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1\~138 грн.62 коп. (551 грн. 20 коп. + 587 грн. 42 коп.). Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь витрати на правову допомогу, які він поніс у звязку з предявленням даного позову до суду в розмірі 300 грн. 00 коп. + 1\~500 грн. 00 коп., проте будь-яких доказів на підтвердження того, що позивачем дійсно були понесені вказані витрати (квитанції, платіжні доручення тощо) суду не надано. За таких обставин суд вважає, що в цій частині вимог необхідно відмовити.

Outcome: partial