Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-23 00:00:00

В січня 2021 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог повідомила, що 22.08.2014 сторони уклали шлюб. Від шлюбу сторони мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачем. Позивач наголошувала, що на момент подання позову шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя та примирення з відповідачем не можливо. У зв`язку з чим, позивач просила шлюб розірвати. Окрім того, з метою забезпечення належного рівня життя для сина, з огляду на те, що відповідач має мінливий дохід, є здоровим та працездатним, не має на утриманні інших осіб, позивач також просила стягнути з відповідача на її користь на утримання сина аліменти в розмірі 2500,00 грн. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 23.02.2021 відкрито провадження у справі. Постановлено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін. В судовому засіданні позивач повідомила, нею було отримано копію рішення Святошинського районного суду м. Києва від 09.03.2021 про розірвання шлюбу, постановленого за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Відповідно до ухвали суду від 24.06.2021 провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, в частині вимог про розірвання шлюбу - було закрито. В частині позовних вимог про стягнення аліментів, позивач позов підтримала, просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у спосіб передбачений нормами ЦПК України, протее відзиву на позов не подав. Окрім того, до суду надійшла заява відповідача, в якій він просив проводити судове засідання без його участі. З урахуванням положень ст. 280, 281 ЦПК України та з позицією позивача викладеною в заяві, яка не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд розглянув справу в заочному порядку. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно-процесуального кодексу України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] , 22.08.2014 року уклали шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис 742. Від шлюбу сторони мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачем. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 09.03.2021 шлюб між сторонами було розірвано. Відповідно до положень ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) батька дитини визначається судом. Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ч.2 ст. 184 СК України). У відповідності до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Визначаючи вказаний розмір аліментів, суд враховує стан здоров`я позивача, матеріальне становище дитини і платника аліментів, відсутність відомостей про наявність у відповідача інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що відповідач є молодим працездатним чоловіком. Відомостей про незадовільний стан його здоров`я суду не надано. Окрім того, відповідачем не доведено, що на його утриманні знаходиться інші особи, які в силу закону потребують матеріальної допомоги з його боку. Положеннями ч. 1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на встановлені у справі обставини, що мають юридичне значення та наведені положення Закону, а також виходячи з того, що дитина проживає разом із позивачем, у зв`язку з чим цілодобовий обов`язок останньої полягає не тільки у матеріальному забезпеченні дитини, а ще й у постійному вихованні, контролі, враховуючи вік дитини, а також,, враховуючи відсутність заперечень відповідача щодо суми аліментів, суд вважає необхідним присудити стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання сина у твердій грошовій сумі у розмірі 2500,00 грн щомісячно, з їх подальшою відповідною індексацією, починаючи з 19.01.2021 року і до досягнення дитиною повноліття. В той же час, ч. 1 ст. 192 СК України гарантує право платника аліментів звернутись до суду із позовом про зміну розміру аліментів у разі істотної зміни матеріального становища, яке унеможливлює виконання ним відповідного рішення про стягнення аліментів. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позивач згідно Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору то відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 908,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved