Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-02 00:00:00

В травні 2016 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивачка вказала, що 17 вересня 2005 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Чортківського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 165. Від подружнього життя в них є двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Протягом останніх пяти років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, і в результаті привело до фактичного припинення шлюбних відносин. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, зловживає спиртними напоями, з його ініціативи часто виникають сварки. Позивачка просить шлюб розірвати та стягнути на її користь судові витрати по сплаті судового збору. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивачки визнає. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Судом встановлено, що 17 вересня 2005 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Чортківського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 165. Від подружнього життя в них є двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Протягом останніх років сімейні стосунки між сторонами погіршилися, внаслідок зловживання відповідачем спиртних напоїв, із-за чого між ними часто виникали сварки. В результаті це привело до фактичного припинення шлюбних відносин. Сторони не ведуть спільного господарства та проживають окремо. Згідно вимог ч. 1 ст. 24, ч.ч. 3 та 4 ст. 56 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім'ї є неможливим і це буде суперечити інтересам позивачки та малолітніх дітей, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивачки 551 гривню 20 копійок витрат по сплаті судового збору.

Outcome: approved