Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

До Валківського районного суду Харківської області звернулася з позовом [PERSON] до Валківської районної державної адміністрації Харківської області третьої особи: [PERSON] про скасування рішення районної комісії з питань захисту прав дитини від 18.03.2014 року №4, скасування розпорядження районної державної адміністрації про встановлення способу участі у вихованні малолітньої дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї від 19.03.2014 року №108. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що [INFO] у них з чоловіком - [PERSON], народилася донька - [PERSON]. 10.12.2012 року вона розірвала шлюб з [PERSON] Після розірвання шлюбу малолітня донька залишилась проживати з нею. У останніх числах березня 2014 року у Валківській районній державній адміністрації Харківської області їй надали рішення Валківської районної комісії з питань захисту прав дитини від 18.03.2014 року «Про надання дозволу [PERSON] на визначення днів та годин спілкування з малолітньою донькою [PERSON], [INFO] Відповідач повинен спілкуватися із донькою на території власного будинку, розташованого за адресою [ADDRESS], щотижня з 17 год. 00 хв. п'ятниці по 17 год. 00 хв. неділі. Забирати малолітню [PERSON] у матері протягом визначеного терміну можуть дідусь [PERSON] та бабуся [PERSON]» та розпорядження Валківської районної державної адміністрації № 108 від 19.03.2014 року про затвердження рішення районної комісії з питань захисту прав дитини від 18.03.2014 року та встановлення способу участі у вихованні малолітньої дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї, а саме відповідача по справі. Встановлено, що позивач [PERSON] не була присутньою ні на жодному засіданні комісії з питань захисту прав дитини, оскільки вона не була викликана на співбесіду, та їй, як матері, не повідомили про час та місце розгляду справи, дане рішення приймалося без врахування стану здоров'я дитини, особистої прихильності дитини до кожного із батьків та не були з'ясовані обставини, які мають істотне значення при розгляді справи. [PERSON] вважає прийняте рішення та розпорядження незаконними, у зв'язку з чим вона була вимушена звернутися до суду із позовом. У судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали у повному обсязі та надали пояснення відповідні вищенаведеному. Також у судовому засіданні представник позивачки пояснила, що [PERSON] не заперечує проти спілкування батька з донькою, але зважаючи на вік дитини, та на те, що батько дитини мешкає у іншому районі, який розташований досить далеко, вона вважає, що їздити громадським транспортом для маленької дитини буде важко, крім того ночувати дитина повинна вдома, а спілкування повинно відбуватися за місцем мешкання дитини. Представник відповідача Солоха В. В. позов не визнала, та пояснила, що дійсно [PERSON] на засіданнях комісії не була присутня, виклики на засідання комісії їй не надсилалися, але про її виклик телефонограмою було сповіщено сільську раду за місцем її проживання. Також представник відповідача пояснила, що а ні бабуся, а ні дідусь неповнолітньої [PERSON] з самостійними заявами до них не зверталися по питанню, щоб надали їм дозвіл забирати онуку у матері і доставляти її для спілкування із батьком, таке клопотання заявив батько дитини, так як у зв'язку із зайнятістю, він працює, то не може це робити сам. Третя особа [PERSON] проти задоволення позовних вимог заперечував та пояснив, що оскільки він є батьком неповнолітньої [PERSON], він та його батьки бажають спілкуватися з дитиною за своїм місцем постійного проживання, яке знаходиться в [ADDRESS] Крім того, оскільки між населеним пунктом в якому він проживає та населеним пунктом в якому проживає дитина немає прямого транспортного сполучення громадським транспортом (а користуватися автомобілем не завжди є змога), то йому буде важко їздити до дитини два дні підряд для спілкування, а та обставина, що дитину необхідно перевозити на значну відстань, це не є підставою для скасування прийнятих рішень. Суд, вислухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Відповідно до ст. 158 СК України, за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає засоби участі в вихованні дитини та спілкування з тим з батьків, який проживає окремо від дитини. Рішення про це орган опіки та піклування ухвалює на підставі вивчення умов життя батьків, їх відношення до дитини, інших обставин, які мають суттєве значення. Як вибачається з матеріалів справи, [PERSON] не була належним чином повідомлена про наявність і розгляд заяви про надання дозволу на спілкування із трирічною донькою [PERSON], [INFO]. Факт направлення повідомлення у телефонному режимі до сільської ради за місцем проживання позивача, судом не приймається до уваги, так як законом передбачений порядок направлення повідомлень особам, які повинні бути присутніми на засіданні комісії. Судом враховано ті обставини, що приймаючи рішення про визначення часу спілкування батька [PERSON] із трирічною донькою [PERSON], не було враховано, що в такому віці дитині рекомендовано уникати місць скупчення великої кількості осіб, із ціллю запобігання захворіти. Відповідач проживає в іншому населеному пункті, проїзд здійснюється значний час і міським транспортом, а як зазначала позивач, дитина ослаблена і часто хворіє. Суд вважає, що зміна місця проживання, а саме в будинку батька не є необхідністю. Відповідач працює і має змогу спілкуватися із донькою за місцем її знаходження, а саме за місцем проживання матері. При винесенні рішення не враховано думку одного із батьків, а саме матері дитини, із якою дитина проживає постійно, вона забезпечує її матеріально і займається її вихованням. Дитина є малолітньою, і доставка дитини щонеділі із її місця постійного проживання в інше, може негативно вплинути як на стан здоров'я, так і на її виховання, суд вважає що спілкування батька із дитиною в такому віці повинно проводитись в присутності матері, за місцем їх постійного проживання. Членами комісії з питань захисту прав дитини, [PERSON], 09 квітня 2011 року, вищевказані обставини не було враховано, чим порушуються як права дитини так і її матері. Крім того, комісією вирішено питання про те, що забирати дитину у матері і доставляти її за місцем проживання батька, мають право бабуся та дідусь, які не є членами сім'ї відповідача, крім того їм не роз'яснено про відповідальність, яку вони несуть при цьому в разі настання негативних наслідків відносно малолітньої дитини, і це не відображено в прийнятому рішенні, що суперечить вимогам чинного законодавства. Оскільки відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає позовні вимоги в межах заявлених позовних вимог, а ніхто зі сторін не звернувся з позовом про встановлення порядку спілкування з дитиною, суд не може самостійно вийти за межі позовних вимог. Разом з тим, суд вважає за необхідне роз'яснити сторонам, що вони не позбавлені в подальшому права на зверненні з позовом до суду про встановлення порядку спілкування з дитиною та звернення з заявою до органу опіки та піклування відносно встановлення нового порядку спілкування з дитиною.

Outcome: approved