Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-19 00:00:00

В червні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Територіальної громади селища Чемерівці у особі Чемеровецької селищної ради про витребування земельної ділянки з незаконного володіння, мотивуючи тим, що на праві приватної власності [PERSON] належить земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 2.0000 га, кадастровий номер 6825286400:04:001:0021, яка розташована за межами населених пунктів на території Почапинецької сільської ради Чемеровецького району. Рішенням Чемеровецького районного суду від 03.02.2017 року визнано незаконним та скасовано розпорядження голови Чемеровецької РДА №707/2011-р від 24.10.2011 «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства», в частині надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки: землі сільськогосподарського призначення, по передачі у власність для ведення особистого селянського господарства, за рахунок земель резервного фонду Почапинецької сільської ради, які розташовані за межами населеного пункту с. Почапинці Чемеровецького району, Хмельницької області [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Визнано незаконним та скасовано розпорядження голови Чемеровецької РДА №711/2012-р від 28.12.2012 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення - земельних ділянок у власність громадянам України для ведення особистого селянського господарства на території Почапинецької сільської ради Чемеровецького району, Хмельницької області» в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі у власність для ведення особистого селянського господарства із земель резервного фонду Почапинецької сільської ради, що знаходяться за межами населеного пункту с. Почапинці Чемеровецького району Хмельницької області [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . До Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 29.03.2017 року було внесено відомості про скасування права власності [PERSON] на зазначену земельну ділянку. Дане рішення Чемеровецького районного суду від 03.02.2017 року, що було залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 09.03.2017 року, позивач оскаржив в касаційному порядку до Верховного Суду. Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 20.11.2019 року касаційну скаргу було задоволено, оскаржені в касаційному порядку рішення судів першої та апеляційної інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову керівника Городоцької місцевої прокуратури в інтересах держави до Чемеровецької РДА, [PERSON] про скасування розпоряджень голови Чемеровецької РДА відмовлено. Проте, під час розгляду касаційної скарги Верховним Судом зазначену земельну ділянку на підставі акту приймання передачі Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області було передано у комунальну власність Територіальної громади селища Чемерівці у особі Чемеровецької селищної ради. Право комунальної власності Територіальної громади селища Чемерівці зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 19.03.2019 року на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 46063587 від 21.03.2019 року державним реєстратором речових прав Чемеровецької селищної ради Хмельницької області Коруняк А.В. Вказує, що оскільки Верховним Судом було відновлено його право власності на земельну ділянку, тому відповідач незаконно нею заволодів, в зв`язку з чим вимушений звернутися до суду з даним позов. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява в якій позов підтримав та просить його задовольнити, справу слухати у його відсутності. Представник територіальної громади селища Чемерівці у особі Чемеровецької селищної ради в судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява, в якій просить справу слухати у його відсутності, щодо задоволення позову поклався на погляд суду. Дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що на праві приватної власності [PERSON] належить земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 2.0000 га, кадастровий номер 6825286400:04:001:0021, яка розташована за межами населених пунктів на території Почапинецької сільської ради Чемеровецького району, що підтверджується свідоцтвом про право власності на земельну ділянку № [NUMBER] , виданого 15.09.2014 року реєстраційною службою Чемеровецького районного управління юстиції Хмельницької області. Згідно рішення Чемеровецького районного суду від 03.02.2017 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 29.03.2017 року було внесено відомості про скасування [PERSON] права власності на зазначену земельну ділянку, що доводиться доданою копією інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 21.05.2021 року. Згідно постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 20.11.2019 року касаційну скаргу [PERSON] було задоволено, оскаржені в касаційному порядку рішення судів першої та апеляційної інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову керівника Городоцької місцевої прокуратури в інтересах держави до Чемеровецької районної державної адміністрації, [PERSON] про скасування розпоряджень голови Чемеровецької РДА відмовлено. Під час розгляду касаційної скарги Верховним Судом зазначену земельну ділянку на підставі акту приймання передачі Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області було передано у комунальну власність Територіальної громади селища Чемерівці у особі Чемеровецької селищної ради. Право комунальної власності Територіальної громади селища Чемерівці зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 19.03.2019 року на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 46063587 від 21.03.2019 року державним реєстратором речових прав Чемеровецької селищної ради Хмельницької області Коруняк А.В. Тому Територіальна громада селища Чемерівці у особі Чемеровецької селищної ради є належним відповідачем у справі. Згідно п. 5 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», визначено, що підставою для відмови в державній реєстрації прав: наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Статтею 152 Земельного Кодексу України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян і юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; д) застосування інших, передбачених законом способів. Частиною 1 ст. 37 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду. Статтею 387 ЦК України визначено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Щодо ефективного способу захисту порушеного права власності позивача на земельну ділянку у даному випадку слід зазначити наступне. Верховний Суд у складі касаційного цивільного суду в постанові від 27.11.2019 року у справі № 1519/2-345/11, провадження № 16-17813св18 дійшов наступних правових висновків: Пунктом першим частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. У випадку коли позивач стверджує про порушення свого права власника нерухомого майна особою, яка володіє ним шляхом державної реєстрації за собою права власності (права користування) цього спірного майна, право позивача може бути захищено шляхом подання позову про витребування нерухомості з володіння, усунення перешкод у користуванні майном (статті 387, 388, 391, 396 ЦК України) чи іншим способом відповідно до закону. При цьому вказані вимоги мають бути заявлені до осіб, на ім`я яких було зареєстровано право власності (постійного користування), оскільки предмет спору безпосередньо стосується їх прав та обов`язків. Частиною 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у редакції на час ухвалення судових рішень, встановлено, що у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Належним способом захисту права або інтересу позивача у такому разі є скасування запису про проведену державну реєстрацію права власності (користування), що визначено частиною другою статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року № 12-158гс18 № 925/1265/16 ст. 5.17). Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 12.02.2020 року у справі № П/811/1640/17 з приводу обрання позивачем ефективного способу захисту порушеного речового права у подібних правовідносинах, дійшла наступних правових висновків: 41. Ефективним способом захисту права власника, який не є фактичним володільцем індивідуально-визначеного майна, є звернення до суду з віндикаційним позовом до особи, яка незаконно фактично володіє цим майном, тобто з позовом про повернення майна із чужого незаконного володіння. 42. Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно (див. принцип реєстраційного підтвердження володіння нерухомістю у пункті 89 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц). 43. З огляду на вказане в разі задоволення позовної вимоги про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння суд витребує таке майно на користь позивача,а не зобов`язує відповідача повернути це майно власникові. Таке рішення суду є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване в цьому реєстрі за відповідачем. 44. Беручи до уваги наведене, а також ураховуючи, що спірні правовідносини пов`язані із захистом порушеного речового права позивачки, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що цей спір стосується приватноправових відносин і не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а має вирішуватися судами за правилами ЦПК України. 45. При цьому належному способу захисту відповідає позовна вимога про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння, а належним відповідачем є особа, за якою зареєстроване право власності на нерухоме майно. Постанова Верховного Суду набирає законної сили з моменту її прийняття, відповідно до приписів ст. 19 ЦПК України. Відтак, право власності на спірну земельну ділянку 20.11.2019 року було відновлено постановою Верховного Суду з моменту скасування цього права та внесення відомостей про його скасування до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 29.03.2017 року. За цих підстав державна реєстрація права комунальної власності відповідача на земельну ділянку з кадастровим номером 6825286400:04:001:0021, що постійно перебуває у приватній власності [PERSON] з 15.09.2014 року, є незаконною, оскільки не може бути зареєстровано право власності на одну земельну ділянку за різними власниками. Відповідно до ст. 81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі викладеного позов [PERSON] підлягає до задоволення. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» суд рахує за необхідне звільнити позивача від сплати судового збору, оскільки [PERSON] є інвалідом другої групи, що підтверджується копією пенсійного посвідчення № [NUMBER] серії [NUMBER] від 25.01.2016 року. Відповідно до ст. 141 ЦПК України по справі наявні судові витрати, що складаються з судового збору в сумі 908 грн. 00 коп., які підлягають стягненню на користь держави з відповідача та витрат на професійну правничу допомогу (детальний опис робіт та розрахунок витрат викладений у квитанції № 695924 від 02.06.2021 року) - 6000 грн. 00 коп., які підлягають стягненню на користь позивача з відповідача.

Outcome: approved