Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-17 00:00:00

До Володарського районного суду Київської області 18.01.2019\~р. та 29.01.2019\~р. надійшли відповідно позовна заява та заява про залучення співвідповідача з новою редакцією позовної заяви [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, в якій Позивач просить суд: визнати за нею право\~власності на\~спадкове майно\~в порядку\~спадкування за\~законом після\~смерті [PERSON], яка померла 16.10.2017\~р., а саме: на земельні ділянки площею 0,25\~га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та площею 0,2193\~га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, які розташовані по вул.\~Чижика, 3, в с.\~Косівка Володарського району Київської області та належали померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.09.2001\~р. На обґрунтування заявлених позовних вимог Позивач у позовній заяві зазначила, що 16.10.2017\~р. померла її мати [PERSON], після смерті якої залишилася спадщина, до складу якої увійшли\~названі земельні\~ділянки.\~За життя\~[PERSON]\~державний акт\~на право\~власності на земельні ділянки не виготовила, тому за його відсутності нотаріус відмовив Позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Ухвалою суду від 08.02.2019\~р. відкрито провадження в справі, визначено загальний позовний порядок розгляду справи, встановлено Відповідачам строк для подання відзивів, призначено підготовче судове засідання на 18.03.2019\~р. У підготовче судове засідання 18.03.2019\~р. сторони не зявилися, про дачу, час та місце розгляду справи повідомлені, до суду ще 05.02.2019\~р. Позивач та Відповідача подали заяви про розгляд справи без їх участі, останні в своїх заявах зазначили також про визнання ними позовних вимог в повному обсязі (а.с.\~34-36). За загальним правилом частини першої статті\~223 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності; якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів (частина третя статті\~211 ЦПК України). У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом\~за відсутністю\~учасників справи,\~фіксування судового\~процесу за\~допомогою звукозаписувального\~технічного засобу\~не здійснюється (частина друга статті\~247 ЦПК України). Відповідно до частини четвертої статті\~200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі, зокрема, визнання позову проводиться в порядку статті\~206 ЦПК України. Згідно з частинами першою, четвертою статті\~206 ЦПК України відповідач може\~визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві; у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того\~законних підстав\~ухвалює рішення\~про задоволення\~позову;\~якщо визнання\~відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За розясненнями\~Верховного Суду\~України,\~викладеними у\~пункті\~24\~Постанови Пленуму від 12.06.2009\~р. №\~2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», пункті\~11 Постанови Пленуму від 18.12.2009\~р. №\~14 «Про судове\~рішення у\~цивільній справі»,\~у разі\~визнання відповідачем\~позову,\~що не\~суперечить закону,\~не порушує\~права,\~свободи чи\~інтереси інших\~осіб,\~суд у\~мотивувальній частині\~рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом; визнання відповідачем позову має\~бути безумовним,\~не суперечити\~закону й\~не порушувати\~права,\~свободи чи\~інтереси інших осіб (не відповідача), у такому разі суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у\~мотивувальній частині\~рішення посиланням\~на визнання\~позову без\~зясування і дослідження інших обставин справи. Вирішуючи питання\~щодо наявності\~підстав для\~прийняття визнання\~Відповідачами позову\~та задоволення\~позову,\~суд,\~ознайомившись з\~матеріалами справи\~і оцінивши\~наявні в\~справі докази\~за своїм\~внутрішнім переконанням,\~що ґрунтується на їх всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні, виходить з такого. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права; право власності набувається\~на підставах,\~що не\~заборонені законом\~(пункт\~1\~частини другої\~статті\~16, частина перша статті\~328 Цивільного кодексу України, далі ЦК України). За нормами статті\~328, частини другої статті\~373 ЦК України, частини другої статті\~78, пункту\~«г» частини першої статті\~81 Земельного кодексу України право власності набувається на підставах,\~що не\~заборонені законом;\~право власності\~вважається набутим\~правомірно,\~якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом; право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону;\~громадяни набувають\~право власності\~на земельні\~ділянки,\~зокрема,\~на підставі\~прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (частина перша статті\~1225 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (статті\~1217, 1220 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття\~1218 ЦК України). За наявними\~матеріалами справи\~судом встановлено,\~що спірні\~земельні ділянки,\~а саме: земельна\~ділянкаплощею 0,250\~га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та земельна ділянка площею 0,219\~га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського (підсобного) господарства, які розташовані по\~вул.\~Чижика,\~3,\~в с.\~Косівка\~Володарського району\~Київської області,\~належали на праві приватної власності [PERSON] згідно із свідоцтвом про право на спадщину за законом серії\~АЕВ №\~950105, виданого 15.09.2001\~р. Володарською державною нотаріальною конторою Київської області, що підтверджено копією цього свідоцтва (а.с.\~13). Власниця зазначених земельних ділянок [PERSON] померла 16.10.2017\~р., що підтверджено копією свідоцтва про її смерть серії І-ОК №\~409358, виданого 17.10.2017\~р. виконавчим комітетом Косівської сільської ради Володарського району Київської області, актовий запис №\~14 (а.с.\~6, 41). Позивач [PERSON], [INFO], є дочкою спадкодавиці, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-АГ №\~391156, виданого Косівською сільською радою Володарського району Київської області 07.06.1969\~р., актовий запис №\~5 (а.с.\~7), зміна прізвища у звязку із шлюбом підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ОК №\~237655, виданого повторно 14.11.2017\~р. виконавчим комітетом Косівської сільської ради Володарського району Київської області, актовий запис №\~6 (а.с.\~8). Відповідачі:\~[PERSON],\~[INFO],\~та [PERSON], [INFO], є синами померлої, що стверджується Позивачем у позовній заяві та не заперечувалося Відповідачами, які подали заяви до суду про визнання позову. Згідно з матеріалами спадкової справи померлої [PERSON] (а.с.\~37-74), витребуваної ухвалою суду\~від 08.02.2019\~р.\~у порядку\~підготовки справи\~до розгляду,\~спадкодавець за\~життя склала три заповіти про таке: \~заповітом від 10.10.2011\~р., зареєстрованим у реєстрі за №\~36, заповіла [PERSON] (Позивачу) спадкове майно, що складається із земельної ділянки розміром 3,700\~га (а.с.\~47); \~заповітом від 10.10.2011\~р., зареєстрованим у реєстрі за №\~37, заповіла [PERSON] та [PERSON] (Відповідачі) спадкове майно, що складається із земельної ділянки розміром 3,78\~га (а.с.\~48); \~заповітом від 11.04.2012\~р., зареєстрованим у реєстрі за №\~05, заповіла [PERSON] (Позивачу)\~спадкове майно,\~що складається\~із житлового\~будинку з\~господарськими будівлями та спорудами по вул.\~Чижика, 3, в с.\~Косівка Володарського району Київської області (а.с.\~49). Назване спадкове\~майно спадкоємці\~за заповітами\~прийняли,\~що підтверджується\~копіями їх заяв про прийняття спадщини від 12.01.2018\~р. (а.с.\~38-40), а також копіями відповідних свідоцтв про прийняття спадщини за заповітом від 02.05.2018\~р. (а.с.\~61, 63, 67, 73). Разом з тим стосовно спірного спадкового майна (земельні ділянки, які розташовані по вул.\~Чижика, 3, в с.\~Косівка Володарського району Київської області) спадкодавець заповіту за життя не склала. При цьому житловий будинок за цією адресою успадкувала за заповітом [PERSON] (Позивач), у свою чергу обидва Відповідачі\~на це\~спадкове майно\~не претендують, що вбачається із поданих до суду 05.02.2019\~р. заяв про визнання позову (а.с.\~35, 36), згідно з матеріалами спадкової справи заяв про прийняття цієї спадщини та/або про видачу свідоцтв про прийняття цієї спадщини до нотаріуса також не подавали. У першу чергу право на спадкування за законом мають, зокрема, діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, батьки (стаття\~1261 ЦК України). За статтею\~1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово; кожна наступна черга спадкоємців за\~законом одержує\~право на\~спадкування у\~разі відсутності\~спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею\~1259 цього Кодексу. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті\~1268 ЦК України), а також має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця (частини перша, друга статті\~1274 ЦК України). За частинами першою, третьою статті\~1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину; відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно з пунктом\~27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008\~р. №\~7 «Про судову практику у справах про спадкування» отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті\~1296 ЦК України є правом, а не обовязком спадкоємця. З матеріалів\~справи,\~зокрема відповіді\~приватного нотаріуса\~Позивачеві від\~27.11.2018\~р. №\~244 (0116) (а.с.\~12) вбачається, що після смерті спадкодавця [PERSON] залишилася спадщина у\~вигляді згаданих\~земельних ділянок\~площею 0,2500\~га\~та 0,2193\~га,\~що розташовані по вул.\~Чижика,\~3,\~в с.\~Косівка\~(Володарський\~р-н,\~Київська\~обл.),\~оформити спадщину\~шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину для Позивача виявилось неможливим через правовстановлюючих документів. У звязку з цим нотаріусом було відмовлено Позивачеві у вчиненні відповідної\~нотаріальної дії\~та видачі\~свідоцтва про\~право на\~спадщину з\~розясненням про можливість вирішення питання в судовому порядку. Крім того, зважаючи на те, що Позивач набула в порядку спадкування за заповітом право власності\~на житловий\~будинок за\~адресою:\~вул.\~Чижика,\~3,\~с.\~Косівка,\~Володарський\~р-н, Київська\~обл.,\~тобто за\~адресою розташування\~зазначених земельних\~ділянок площею\~0,2500\~га і 0,2193, суд бере до уваги положення частини першої статті\~120 Земельного кодексу України про те, що до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. За таких\~встановлених обставин\~суд вважає,\~що Позивач\~правомірно звернулася\~до суду\~за захистом\~своїх прав\~та має\~право на\~зазначене спадкове\~майно,\~а саме:\~наземельну ділянку площею 0,25\~га\~з цільовим\~призначенням для\~будівництва і\~обслуговування житлового\~будинку, господарських будівель\~і споруд,\~та земельну\~ділянку площею\~0,2193\~га\~з цільовим\~призначенням для ведення особистого селянського господарства, які розташовані по вул.\~Чижика, 3, в с.\~Косівка Володарського району Київської області та належали померлій [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.09.2001\~р. Таким чином, визнання Відповідачами\~позову не\~суперечить закону\~та не\~порушує права,\~свободи чи\~інтереси інших\~осіб, вимоги Позивача є обґрунтованими і відповідають закону, а тому суд має законні підстави для прийняття визнання Відповідачами позову та ухвалення рішення про задоволення позову. Питання щодо стягнення з Відповідачів на користь Позивача судових витрат судом не вирішується,\~оскільки таке\~питання Позивачем\~перед судом\~не порушувалося.\~Проте,\~зважаючи на визнання Відповідачами позову, суд застосовує положення частини першої статті\~142 ЦПК України, частини третьої статті\~7 Закону України «Про судовий збір» та вбачає підстави для повернення Позивачеві\~з державного\~бюджету 50\~відсотків\~сплаченого судового\~збору,\~виходячи з розміру судового збору, визначеного статтею\~4 названого Закону на день подання позову. На підставі наведеного та

Outcome: approved