Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-12 00:00:00

Державне агентство рибного господарства (Держрибагентство) в особі завідувача сектору юридичної роботи Азовського басейнового управління Державного агентства рибного господарства (Азовський рибоохоронний патруль) Степченкова Віталія Дмитровича в інтересах держави звернулось до суду з позовом до [PERSON] , в якому просило стягнути з відповідача майнову шкоду у розмірі 90100 грн., та понесені судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 27 квітня 2020р., відповідач знаходячись в Азовському морі, в районі с. Щасливцеве Генічеського району Херсонської області, займався незаконним виловом риби, в наслідок чого виловив 106 особин риби калкан, чим спричинив матеріальні збитки на суму 90100 грн. Постановою суду від 01 вересня 2020 року по справі №653/1272/20 провадження було закрито, у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, однак це, на думку позивача, не звільняє відповідача від обов`язку відшкодувати спричинену матеріальну шкоду. Вважає, що оскільки вчиненим правопорушенням було заподіяно шкоду рибному господарству України та питання про відшкодування збитків не було вирішене судом одночасно з ухваленням постанови, у зв`язку з чим виникла необхідність вирішення цього питання в порядку цивільного судочинства. У судове засідання представник позивача не з`явився, направив клопотання про розгляд справи у його відсутність, просив позовні вимоги задовольнити, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] був повідомлений про день, час та місце розгляду справи належним чином (шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада України»), проте до судового засідання двічі не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав, тому суд ухвалив слухати справу на підставі наявних у справі доказів, у відсутність відповідача, згідно ст. 280 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що 27 квітня 2020р. відносно [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення, за те, що він цього дня о 04 год. здійснював незаконний лов риби в Азовському морі в районі с. Щасливцеве Генічеського району Херсонської області, забороненими для любительського рибальства знаряддями лову, внаслідок чого виловив 106 особин риби калкан, чим спричинив шкоди рибним ресурсам на суму 90100 грн. За наслідком розгляду вказаного протоколу, Генічеським районним судом Херсонської області у справі №653/1272/20 було ухвалено постанову, якою провадження у справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 85 КУпАП було закрито, у зв`язку з закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП. Зазначена постанова суду набрала законної сили, та в частині конфіскації знарядь лову та риби була звернута до виконання. Питання про відшкодування спричиненої шкоди згідно ст. 40 КУпАП, постановою суду не вирішувалось, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Надаючи оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне. Відповідно до ст.13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону. Крім цього, згідно із ст. 66 Конституції України кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Положеннями п. п. «а», «б» абз. 1 ст. 40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлено, що використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов`язкових екологічних вимог: раціонального і економного використання природних ресурсів на основі широкого застосування новітніх технологій; здійснення заходів щодо запобігання псуванню, забрудненню, виснаженню природних ресурсів, негативному впливу на стан навколишнього природного середовища. Стаття 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» надає повноваження посадовим особам органів рибоохорони, зокрема, визначати розмір збитків, завданих рибному господарству, за затвердженими таксами та методиками, подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. Згідно із ст. 20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» - шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення, такої діяльності. З матеріалів справи вбачається та не спростовано відповідачем, що останнім було незаконно виловлено рибу калкан у кількості 106 особин. Вказана обставина підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення за №019418/220 від 27 квітня 2020р., в якому [PERSON] визнав факт незаконного вилову риби у кількості 106 особин калкану, описом живих ресурсів від 27 квітня 2020р., а також розрахунком спричиненого матеріального збитку, який становить 90100 грн. Стаття 63 Закону України «Про тваринний світ», передбачає, що підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, у порядку та розмірах, встановлених законодавством. Пунктом 6.3 «Правил любительського та спортивного рибальства», затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15.02.1999 передбачено, що застосування заходів адміністративної або кримінальної відповідальні не звільняє винних осіб від відшкодування у повному обсязі збитків, заподіяних рибному господарству внаслідок порушення цих Правил рибальства. Разом з тим, відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю. Загальне положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди втілено у статті 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. Підставою деліктної відповідальності є протиправне шкідливе винне діяння особи, яка завдала шкоду. Для відшкодування завданої шкоди необхідно довести такі факти як неправомірність поведінки особи; вина завдавача шкоди; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою. Наявність всіх вищезазначених умов є обов`язковим для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. У деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Постановою Генічеського районного суду Херсонської області від 01 вересня 2020 року, встановлено факт вчинення адміністративного правопорушення, проте провадження по справі було закрито, у зв`язку з закінченням строків, притягнення до адміністративної відповідальності. Однак, докази, які були долучені позивачем до свого позову, дають суду підстави стверджувати, що [PERSON] порушив правила рибальства, у зв`язку з чим своїми діями спричинив рибному господарству збитки, які в силу ст. 1166 ЦК України мають бути ним відшкодовані у повному обсязі. За встановлених судом обставин, відшкодування матеріальної шкоди заподіяної рибному господарству України у розмірі 90100 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За статтею 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. Відповідно до платіжного доручення №586 від 07 жовтня 2020 року позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 2102 грн., який підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved