Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-25 00:00:00

До Володарського районного суду Київської області 15.12.2020р. надійшов зазначений позов Кредитної спілки «УКРАЇНСЬКА ПРОВІДНА» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу, в якому Позивач просить суд: стягнути солідарно з Відповідачів на його користь заборгованість за кредитним договором від 29.12.2017 р. № 247 КВ у загальному розмірі 46 812,90 грн. На обґрунтування заявлених позовних вимог представник Позивача Кузьменко О.І. (довіреність від 02.01.2020 р. № 01-М-2020, а.с. 29) у позовній заяві зазначила, що 29.12.2017 р. Позивачем Відповідачеві [PERSON] було надано кредит в сумі 50 000,00 грн. зі сплатою відсотків відповідно до умов договору; кошти названа Відповідач отримала того ж дня у касі Кредитодавця за видатковим касовим ордером. Інші Відповідачі ( [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ) виступили поручителями Відповідача [PERSON] перед Позивачем. За умовами зазначеного кредитного договору Позичальник (Відповідач [PERSON] ) зобов`язувалась здійснювати погашення кредиту та процентів за користування кредитом рівними долями за графіком платежів; кредит надавався на 36 місяці до 29.12.2020 р. за станом на день подання позову цей термін дії договору закінчується, але Відповідач не виконала умови договору, не сплатила кредит та проценти за його користування. Також редитним комітетом та правлінням Кредитної спілки (Позивачем) приймались заходи щодо досудового врегулювання спору, а саме: спілкування з Позичальником і Поручителями особисто та по телефону, направлення письмових попереджень, але ці заходи не призвели до виконання Відповідачем зобов`язань, тому в останньої виникла заборгованість, яка за станом на дату подачі позову становить 46 812,90 грн. і складається з такого (а.с. 1-3): - 43 445,31 грн. - заборгованість за основною сумою; - 3 367,59 грн. - заборгованість за процентами. Після виконання вимог частин шостої, сьомої статті 187 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) ухвалою суду від 29.12.2020 р. відкрито провадження у справі за зазначеним позовом, визначено здійснення розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, встановлено Відповідачам строк для подання відзиву, призначено судове засідання на 29.01.2021 р. (а.с. 35-37), відкладене на 26.02.2021 р. через неявку учасників справи. У судовому засідання 26.02.2021 р. представник Позивача Бєлова З.М. позов підтримала, просила задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідача [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні усно (без подання письмової заяви) позов визнали, заявлений до стягнення розмір заборгованості не заперечували. Відповідач [PERSON] у судове засідання 26.02.2021 р. не з`явилася, телефоном повідомила клопотання про розгляд справи без її участі (а.с. 55). За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд, розглянувши матеріали справи й оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні (стаття 89 ЦПК України), вирішуючи справу, виходить з такого. З наявних письмових матеріалів справи судом встановлено, що між Позивачем та Відповідачем [PERSON] 29.12.2017 р. було укладено договір № 247 КВ про споживчий кредит, копію якого додано до позовної заяви (а.с. 5-7), згідно з яким [PERSON] отримала кредит у розмірі 50 000,00 грн. (видача коштів підтверджена копією видаткового касового ордеру від 29.12.2017 р., а.с.10). За умовами зазначеного кредитного договору строк надання кредиту становить 36 місяців від дати отримання кредиту (пункт 2.1 Договору), плата за користування кредитом (проценти) є фіксованою і становить 58 % (пункт 3.1 Договору), погашення кредиту та процентів здійснюватиметься за згідно з графіком платежів (пункт 3.5 Договору). Згаданий графік платежів також доданий до позовної заяви (а.с. 7), з якого вбачається щомісячне внесення коштів Відповідачем на погашення заборгованості у розмірі 2 956,60 грн. - 2 956,62 грн., останній строк погашення (термін останнього платежу) - 29.12.2020 р. Також у цьому графіку, що є додатком до кредитного договору від 29.12.2017 р., визначено загальну суму кредиту (50 000,00 грн.), загальну за весь строк дії договору суму процентів (56 437,99 грн.) та, відповідно, загальну суму, що підлягала поверненню (106 437,99 грн.). На забезпечення зазначеного кредитного зобов`язання між Позивачем та Відповідачами [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] було укладено 29.12.2017 р. договори поруки відповідно за № 124-ПВ, №125-ПВ і № 126-ПВ (а.с. 11-12, 15-16,19-20). У зв`язку з невиконанням [PERSON] укладеного кредитного договору у неї виникла заборгованість перед Позивачем у названому вище розмірі, тому Позивачем вживалися заходи на погашення цієї заборгованості, зокрема 19.11.2020 р. направлялося попередження чотирьом Відповідачам (а.с. 22), проте заборгованість залишилася не погашеною. Як вбачається з карточки позики, доданої до позовної заяви (а.с. 23) Відповідач вносила платежі на погашення зазначеної заборгованості, проте вкрай нерегулярно, зі значими перервами у кілька місяців. Наведені обставини визнані в суді присутніми в судовому засіданні Відповідачами та ними не заперечувалися, в тому числі наявність згаданих договірних зобов`язань, розмір заборгованості, а тому є обставинами, що не підлягають доказуванню як такі, що визнаються учасниками справи (частина перша статті 82 ЦПК України). Відповідно до частини першої статті 509, частини першої статті 525 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За визначеннями частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статей 1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави Кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Частинами першою, другою статті 10561 ЦК України встановлено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною; тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Згідно з вимогами статті 526, частини першої статті 527, частини першої статті 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За частиною першою статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, порукою. Згідно з положеннями статей 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку; поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником; поручителем може бути одна особа або кілька осіб. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання (частина друга статті 615 ЦК України). За таких наведених вище, встановлених судом і визнаних усіма учасниками справи обставин суд вважає, що Позивач правомірно звернувся до суду за захистом своїх прав та має право на стягнення солідарно з Відповідачів заборгованості за зазначеним кредитним договором. Крім того, на підставі імперативних приписів частини першої, пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України з Відповідачів стягуються солідарно на користь Позивача судові витрати за сплачений судовий збір. Відповідно до статей 3, 15, 16, 509, 526, 530, 541, 543, 553, 554, 610-612, 626, 629, 651, 1054, 1056-1 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved