Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-23 00:00:00

В серпні 2019 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до Радковецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області і просить встановити факт родинних відносин між [PERSON] , яка померла [INFO] , та [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме те, що [PERSON] була матір`ю [PERSON] ; встановити факт родинних відносин між ним та [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме те, що [PERSON] була його рідною тіткою; визнати за ним право власності в порядку спадкування на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що [INFO] померла його тітка [PERSON] , яка на день смерті проживала в [ADDRESS] . Після її смерті залишилась спадщина, в склад входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , на який вона мала право в порядку спадкування після смерті своєї матері - [PERSON] , яка померла [INFO] , якій зазначений будинок належав на підставі Свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого 05.02.1990 року Старокостянтинівською районною радою. Зазначає, що він є єдиним спадкоємцем за законом [PERSON] , так як являється її племінником, оскільки покійна [PERSON] була рідною сестрою його матері [PERSON] , і у встановленому законом порядку прийняв спадщину, оскільки спільно проживав за одним місцем із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Однак, приватним нотаріусом Старокостянтинівського районного нотаріального округу йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність документального підтвердження родинних відносин між [PERSON] та її матір`ю [PERSON] , а також між позивачем та [PERSON] . Зокрема у свідоцтві про народження [PERSON] , виданого 16.12.1977 року, відомості про матір записано російською мовою « [PERSON] », а у свідоцтві про її смерть записано « [PERSON] ». Крім того, у свідоцтві про народження матері позивача [PERSON] її прізвище записано російською мовою « [PERSON] », а в свідоцтві про одруження - « [PERSON] ». Крім того, перешкодою в оформленні спадкового права є те, що у свідоцтві про право власності на житловий будинок, виданого 05.02.1990 року, відомості про власника записано російською мовою « [PERSON] », а у свідоцтві про її смерть записано « [PERSON] ». В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - адвокат Віхерко Н.О. підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просить їх задоволити. Відповідач Радковецька сільська рада Старокостянтинівського району Хмельницької області, яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, свого представника до суду не направила. Заслухавши позивача, допитавши свідка, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 2 статті 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Згідно чинного на час відкриття спадщини законодавства, спадкоємцем, що прийняв спадщину, вважається особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, ця особа не заявила про відмову від спадщини, а також спадкоємцем, що прийняв спадщину, є особа, яка на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем, однак у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України). Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , яка була для позивача рідною тіткою. На день своєї смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] і в склад її сім`ї входили: племінник [PERSON] , [INFO] ; дружина племінника [PERSON] , [INFO] . Спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] не заводилась. Крім того, судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , яка була для померлої [INFO] [PERSON] та [PERSON] - рідною матір`ю. На день своєї смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] і в склад її сім`ї входила: дочка [PERSON] , [INFO] . Спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] , не заводилась. Вказані обставини підтверджуються: паспортними даними [PERSON] ; свідоцтвом про смерть [PERSON] серії [NUMBER] від 25.01.2013 року; свідоцтвом про народження [PERSON] ; свідоцтвом про народження [PERSON] ; свідоцтвом про народження [PERSON] , згідного якого в графі мати записана [PERSON] ; свідоцтвом про одруження [PERSON] та [PERSON] ; довідками Радковецької сільської ради Старокостянтинівського району від 09.07.2019 року; довідкою про ринкову вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами від 17.07.2019 року; технічним паспортом від 05.02.1990 року; свідоцтвом про право особистої власності на житловий будинок, виданого 05.02.1990 року Старокостянтинівською районною радою; свідоцтвом про смерть [PERSON] серія [NUMBER] , видане повторно 17.07.2019 року. Таким чином, досліджені судом докази вказують на те що, померла [INFO] [PERSON] була матір`ю для [PERSON] , яка померла [INFO] та для [PERSON] - матері позивача [PERSON] , що в свою чергу встановлює факт, що померла [PERSON] була рідною тіткою для позивача [PERSON] , а тому позивач є єдиним спадкоємцем п`ятої черги за законом, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину. Відповідно до роз`яснень, даних в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до ст.524 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) спадкування здійснюється за законом і за заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого (ч.1 ст.529 ЦК УРСР в редакції 1963 року). Згідно ч.1 та ч.2 ст.549 цього Кодексу спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Судом також встановлено, що померлій [INFO] [PERSON] належав на праві особистої власності житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , згідно свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, видане 05.02.1990 року Старокостянтинівською районною радою. [PERSON] мала право на спадщину після смерті своєї матері [PERSON] , так як прийняла спадщину шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, оскільки спільно проживала із спадкодавицею. Відповідно до ч. 1 ст. 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). А отже позивач має право в порядку спадкової трансмісії на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , який належав [PERSON] , і на який мала право в порядку спадкування [PERSON] . Таким чином, позивач є єдиним спадкоємцем за законом до майна померлої [INFO] [PERSON] . Відповідно до роз`яснень, даних в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. 25 липня 2019 року приватним нотаріусом Старокостянтинівського районного нотаріального округу відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом до майна померлої [INFO] [PERSON] , через неможливість встановити родинні відносини, а також належність житлового будинку під [ADDRESS] , померлій [INFO] [PERSON] . Крім того, допитана судом свідок [PERSON] , підтвердила, вищевказані обставини та вказала, що померла [INFO] [PERSON] була рідною тіткою позивача [PERSON] . З огляду на викладене, за позивачем слід визнати в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] право на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , який належав на праві особистої власності померлій [INFO] [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого 05.02.1990 року Старокостянтинівською районною радою.

Outcome: approved