Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

В червні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив надати йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлого [INFO]. В обґрунтування своїх вимог [PERSON] вказав на те, що [INFO] помер його дід [PERSON], упродовж строку, який наданий законом для прийняття спадщини він хворів та довгий час знаходився на амбулаторному лікванні, а також вважав, що прийняв спадщину, оскільки вважав, що для прийнятя спадщини досить наявності заповіта на його ім'я. З цієї причини ним не подано заяву до державної нотаріальної контори про прийняття спадщини. В травні 2016 року позивач звернулася до Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але з підстав пропущення строку на прийняття спадщини в видачі свідоцтва йому було відмовлено (а.с.9). У судове засідання позивач не з'явився, але надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просив задовольнити, посилаючись на обставини зазначені в позові. Відповідач у судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій просив цивільну справу розглянути у відсутності представника Любимівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області. Інші відповідачі будучи належним чином повідомлені про розгляд справи у судове засідання не з'явилися, про причини неявки не повідомили. Третя особа у судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву, в якій просила цивільну справу розглянути у відсутності представника Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Отже, суд вважає, що достатнім буде додатковий строк для прийняття спадщини в шість місяців. Статтями 1216, 1217 ЦК України, визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1270 ЦК України, визначено шестимісячний строк для прийняття спадщини, який починається з часу відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим виконавчим комітетом Любимівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області 17 вересня 2015 року (а.с.6), після його смерті відкрилася спадщина за заповітом посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Криворотько В. та зареєстровано в реєстрі за № 890 від 19 серпня 2009 року (а.с.7). У відповідності до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року вирішуючи питання про визначенні особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Вирішуючи питання про визначення позивачу додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, виходить з того, що поважними причинами можуть бути причини, пов'язані з об'єктивними обставинами, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами можуть бути визнаними: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов'язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Відповідно до статті 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цивільно-процесуальним кодексом України. Як зазначено вище, внаслідок збігу обставин, що не залежать від волі позивача, а саме позивач довгий час перебував на амбулаторному лікуванні за місцем мешнання, що підтверджується довідками виданими КЗ ЦПМСД Дніпропетровського району Любимівська амбулаторія загальної практики сімейної медицини від 27.05.2016 року, та відповідно до довідки № 316 від 26.05.2016 року згідно з наказом ДДУВС «Про направлення студентів денної форми навчатя факультету № 4 на практику» від 15.01.2016 року № 8 [PERSON] з 18.01.2016 року по 18.03.2016 року був направлений на переддипломну практику в ТОВ «Любимівка», також вважав, що не треба нікуди звертатися, з огляду на те, що на його ім'я померлий зробив заповіт. Про наявність шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини він дізнався лише з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26 травня 2016 року виданої державним нотаріусом Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори, отже строк на прийняття спадщини, передбачений ст. 1270 ЦК України був пропущений з поважних причин. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивач пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважної причини, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити, призначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини в нотаріальну контору після смерті [PERSON], померлого [INFO] - чотири місяці, починаючи з дня вступу рішення в законну силу. На підставі викладеного,

Outcome: approved