Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

В травні 2011р. позивач ПАТ «Укрсиббанк» звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до відповідачів [PERSON], ПП «Ділайт ЛТД» про стягнення заборгованості за кредитом. В подальшому позивачем було подано заяву, про зміну предмету позову, а саме звернення стягнення на предмет іпотеки, виключено зі складу відповідачів ПП «Ділайт ЛТД» (а.с. 166-169). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 27 червня 2013р., в порядку ст. ст. 114, 116 ЦПК України справа передана за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва. В останній редакції позовної заяви, позивач просив суд: звернути стягнення на предмет іпотеки по договору іпотеки № 56286 від 06 червня 2007 р. (далі по тексту - договір іпотеки), а саме: однокімнатну квартиру, загальною площею 24,0 кв. м., жилою площею - 15,4 кв.м., розташованої за адресою: [ADDRESS]., що належить відповідачці на праві приватної власності на підставі договору дарування квартири, посвідченого [PERSON] приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 03 липня 2002р., за реєстровим №3232, зареєстрованого Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 11 липня 2002 р., у реєстрову книгу № д. 537-157 за реєстровим №5044, встановити спосіб реалізації предмету іпотеки по договору іпотеки, шляхом продажу з прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження; встановити початкову ціну для реалізації предмету іпотеки по договору іпотеки, на рівні ціни, не нижчої за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчого провадження; кошти, отримані від реалізації предмету іпотеки по договору іпотеки направити на погашення: заборгованості відповідача по кредитному договору №11165479000 від 06 червня 2007 р. (далі по тексту - кредитний договір), яка станом на 15 березня 2011р. становить 521139,95 гривень. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 06 червня 2007 р. між позивачем та ПП «Ділайт ЛТД» було укладено кредитний договір, відповідно до якого ПП «Ділайт ЛТД» було надано кредит у формі поновлювальної кредитної лінії в національній валюті України в сумі ліміту кредитної лінії, що дорівнює 295800,0 грн., строком до 06 червня 2010р. зі сплатою 17,5% річних за час фактичного користування кредитом, за користування кредитними коштами понад встановлений строк процентна ставка встановлюється в розмірі 26,25% річних. В забезпечення кредитного договору між сторонами був укладений договір іпотеки, згідно якого предметом іпотеки є однокімнатна квартира [ADDRESS], що належить останній на праві приватної власності. Оскільки зобов'язання за кредитним договором не виконуються, наявна заборгованість у сумі 521139,95 грн., позивач вимушений був звернутися до суду з вказаним позовом для захисту свого права. До судового засідання представником позивача було подано заяву про розгляд справи у відсутність представника, заявлені позовні вимоги сторона позивача підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка, про час і місце судового розгляду оповіщалася у встановленому законом порядку, в судове засідання не з'явилася, поважності причин неявки суду не повідомила, заперечення на позов не подавалися. Оскільки сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що 06 червня 2007 р. між позивачем та ПП «Ділайт ЛТД» було укладено кредитний договір, відповідно до якого ПП «Ділайт ЛТД» було надано кредит у формі поновлювальної кредитної лінії в національній валюті України в сумі ліміту кредитної лінії, що дорівнює 295800,0 грн., строком до 06 червня 2010р. зі сплатою 17,5% річних за час фактичного користування кредитом, за користування кредитними коштами понад встановлений строк процентна ставка встановлюється в розмірі 26,25% річних. В забезпечення кредитного договору між сторонами був укладений договір іпотеки, згідно якого предметом іпотеки є однокімнатна квартира загальною площею 24,0 кв. м., жилою площею - 15,4 кв.м., розташованої за адресою: [ADDRESS], що належить відповідачці на праві приватної власності на підставі договору дарування квартири, посвідченого [PERSON] приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 03 липня 2002 року, за реєстровим №3232, зареєстрованого Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 11 липня 2002 р. у реєстрову книгу № д. 537-157 за реєстровим №5044. Згідно із розрахунком заборгованості за кредитним договором станом на 15 березня 2011р. загальна сума заборгованості за кредитним договором становить 521139,95 грн. яка складається, із: заборгованості за кредитом - 295000,0 грн.; заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 225163,25 грн.; пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом - 593,28 грн. та пені за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам - 383,42 грн. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Згідно з п. 9.1., 11.1 кредитного договору у разі неналежного виконання позичальниками умов договору та договору застави Відповідач зобов'язаний достроково повернути всю суму кредиту, відсотків та інших платежів протягом 14 днів з моменту надіслання банком на адресу позичальника відповідної письмової вимоги. Кредитор має право достроково стягувати заборгованість за кредитами, нараховані відсотки за користування кредитом, комісії та штрафні санкції, у випадку невиконання позичальниками умов договору, зокрема, у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань передбачених кредитним договором. Судом перевірено, що позивачем було направлено відповідачці вимогу про дострокове виконання зобов'язань за кредитним договором. Таким чином, в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що боржник свої зобов'язання за кредитним договором не виконує. Також в судовому засіданні, встановлено, що позивачем було виконано вимоги п. 5.2 договору іпотеки, і направлено відповідачці письмову вимогу про усунення порушень у встановлений строк. Відповідно до ч. 2 ст. 591 ЦК України початкова ціна предмета застави для його продажу з публічних торгів визначається в порядку, встановленому договором або законом. Якщо звернення стягнення здійснюється за рішенням суду, суд у своєму рішенні може визначити початкову ціну предмета застави. Частиною 2 ст. 43 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що початкова ціна продажу предмета іпотеки встановлюється рішенням суду або за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем, а якщо вони не досягли згоди, - на підставі оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну оціночну діяльність, при цьому початкова ціна продажу майна не може бути нижчою за 90 відсотків його вартості, визначеної шляхом його оцінки. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 1700,0 грн. та 120,0 грн. - збір на інформаційно - технічне забезпечення розгляду цивільної справи.

Outcome: approved