overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

В травні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа в якій вказував, що [INFO] року померла його мати - [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді частки в квартирі [ADDRESS] Проте в правовстановлюючому документі на майно неправильно зазначено її прізвище, а саме «[PERSON]» замість «[PERSON]», що перешкоджає заявнику належним чином оформити спадщину. Оскільки внесення змін або виправлень до вказаного документа в адміністративному чи іншому порядку неможливе, а тому [PERSON] просив встановити факт належності спадкодавцю правовстановлюючого документа в судовому порядку. В судовому засіданні заявник [PERSON] та його представник [PERSON] заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа підтримали. Представник заінтересованої особи - Вознесенської міської ради в судове засідання не з'явився, проте надав суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення заяви [PERSON] не заперечує. Оскільки матеріали містять всі необхідні відомості про обставини справи, а тому суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі представника заінтересованої особи. Заслухавши пояснення заявника [PERSON], його представника [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Зокрема судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді частки в квартирі [ADDRESS] Проте в правовстановлюючому документі на майно неправильно зазначено її прізвище, а саме «[PERSON]» замість «[PERSON]», що стало підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії (видачі свідоцтва про право на спадщину) на користь заявника. Однак факт належності спадкодавцю правовстановлюючого документа - свідоцтва на право власності на житло підтверджується: -копією паспорта [PERSON], згідно якого остання з червня 1979 року була зареєстрована та постійно проживала за місцем знаходження нерухомого майна, право власності щодо якого підтверджується свідоцтвом, а саме в квартирі [ADDRESS] -копією будинкової книги на житло, згідно якої остання з червня 1979 року була зареєстрована та постійно проживала за місцем знаходження нерухомого майна, право власності щодо якого підтверджується свідоцтвом, а саме в квартирі [ADDRESS] -наявністю в неї оригіналу правовстановлюючого документа; -іншими доказами в своїй сукупності. Судом встановлено неможливість на час розгляду справи внесення змін (виправлень) до правовстановлюючого документа в адміністративному чи іншому порядку. За такого, приймаючи до уваги обставини справи, суд вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

В травні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування пред'явленого позову позивач вказав, що з 21 червня 2013 року вони з відповідачкою перебувають у шлюбі, зареєстрованому Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 208. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з відповідачкою. Сімейне життя з відповідачкою не склалося. Мешкають окремо, спільне господарство не ведуть, фактично припинили сімейні відносини. Причиною розпаду сім'ї стали: різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Вважає, що сім'я розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору про поділ майна немає. Після розірвання шлюбу дитина залишається проживати та виховуватись відповідачкою. Просить позов задовольнити. Позивач у судове засідання не з'явився. Подав суду заяву, у якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не з'явилась. Подала суду заяву, у якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги визнала. Згідно зі ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. У судовому засіданні було встановлено, що сторони сімейні стосунки припинили. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з відповідачкою. Сімейне життя з відповідачкою не склалося. Мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сім'ї стали: різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Позивач вважає, що сім'я розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору про поділ майна немає. Після розірвання шлюбу дитина залишається проживати та виховуватись відповідачкою. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

В травні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просить розірвати шлюб з [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що шлюбні стосунки припинились з 10 травня 2015 року, спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилася. Надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги визнає у повному обсязі. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18 серпня 2007 року, актовий запис № 935, Міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції. Відповідно до позовної заяви сторони припинили шлюбні відносини з 10 травня 2015 року, спільне господарство не ведуть, подальше збереження сім'ї є неможливим та марним. При даних обставинах суд вважає, що подальше збереження сім'ї неможливе, шлюб сторін носить формальний характер і підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-05 00:00:00

В травні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просить розірвати шлюб з [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що шлюбні стосунки припинились з грудня 2014 р., спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер. В судове засідання позивач не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявилася. Надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги визнає у повному обсязі. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26 грудня 1997 року, актовий запис № 518, Центрального відділу реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського міськвиконкому. Відповідно до позовної заяви сторони припинили шлюбні відносини з грудня 2014 р., спільне господарство не ведуть, подальше збереження сімї є неможливим та марним. При даних обставинах суд вважає, що подальше збереження сімї неможливе, шлюб сторін носить формальний характер і підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

В травні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просить розірвати шлюб з [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що шлюбні стосунки припинились з грудня 2015 р., спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер. В судове засідання позивач не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявилася. Надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги визнає у повному обсязі. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08 серпня 2012 року, актовий запис № 55, Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по місту Знам»янка Знам»янського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області. Відповідно до позовної заяви сторони припинили шлюбні відносини з грудня 2015 р., спільне господарство не ведуть, подальше збереження сімї є неможливим та марним. При даних обставинах суд вважає, що подальше збереження сімї неможливе, шлюб сторін носить формальний характер і підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

В травні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просить розірвати шлюб з [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що шлюбні стосунки припинились, спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер. В судове засідання позивач не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявилася. Надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги визнає у повному обсязі. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 березня 2009 року, актовий запис № 139, Кіровського відділу реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції. Відповідно до позовної заяви сторони припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, подальше збереження сімї є неможливим та марним. При даних обставинах суд вважає, що подальше збереження сімї неможливе, шлюб сторін носить формальний характер і підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

В травні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просить розірвати шлюб з [PERSON]»єю Олександрівною. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що шлюбні стосунки припинились, спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер. В судове засідання позивач не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявилася. Про час та місце слухання справи була повідомлена в установленому законом порядку. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25 березня 2008 року, актовий запис № 167, Кіровського відділу реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції. Відповідно до позовної заяви сторони припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, подальше збереження сімї є неможливим та марним. При даних обставинах суд вважає, що подальше збереження сімї неможливе, шлюб сторін носить формальний характер і підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

В травні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування квартирою під № 3 у будинку № 3 по вул. Старобазарний сквер в м.Одесі, із зняття відповідача з реєстрації місця проживання за вказаною адресою, вказуючи, що відповідач понад 23 років не проживає у згаданій квартирі та не сплачує житлово-комунальні платежі без поважних причин. Позивач просив розглянути справу без його участі та задовольнити позов, про що подав адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи. Направлена судом судова повістка відповідачу [PERSON], за останньою відомою судові адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, була повернута судові з поміткою начальника дільниці № 4 КП «ЖКС «Порто-Франківський» про те, що відповідач за такою адресою не проживає. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] та [PERSON] і [PERSON] є власниками 270/1000 ч. квартири спільного заселення під № 5, що розташована у будинку № 3 по вул. Старобазарний сквер (колишня площа Старобазарна) в м. Одесі, на підставі свідоцтва про право власності на житло від 02.1998 р. за р. № 11-11580, виданого на підставі розпорядження органу приватизації від 02.12.1998 р. за № 131076. Відповідно до довідки (виписки з будинкової книги про склад сімї та реєстрацію) від 16.05.2016 р. № 791, з 07.05.1993 року за вищевказаною адресою також зареєстрований відповідач [PERSON] у якості піднаймача. Проте за цією адресою відповідач ніколи не проживав та не проживає, що підтверджується довідкою начальника дільниці № 4 КП «ЖКС «Порто-Франківський» від 07.07.2014 р. № 599 та актом [PERSON], [PERSON] і [PERSON], які є мешканцями квартири під № 3 будинку № 3 по Старобазарному скверу в м. Одесі. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Пунктами 1-7 статі 71 ЖК України встановлені випадки, які передбачають, що право користування жилим приміщенням зберігається за відсутніми наймачами або членами його сімї понад шести місяців. Судом не установлено обставин, які б свідчили, що позивач коли-небудь перешкоджала відповідачу у користуванні квартирою згаданою квартирою, а так само не встановлено обставин, які б дозволяли вважати, що право користування цим жилим приміщенням зберігається на законних підставах за відсутнім понад встановленого законом строку відповідачем. З огляду на наведене, суд доходить висновку, що оскільки відповідач не проживає у вищевказаній квартирі понад встановленого законом строку без поважних причин, тому він втратив право користування цим жилим приміщенням. За приписами ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

В травні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що сімейне життя між ним і відповідачем не склалося через несумісність характерів, а на даний час між ними існує повне непорозуміння, кожен із них живе своїм життям і не намагаються перейнятися проблемами іншого та подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки це буде суперечити як його інтересам, та і інтересам відповідача. Позивач [PERSON] просив розглянути справу за його відсутністю, про що надав адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи. Відповідач [PERSON] просила розглянути справу без її участі, про що подала адресовану суду свою письмову заяву, в тексті якої зазначила, що проти розірвання шлюбу з позивачем не заперечує. Ця заява відповідача приєднана судом до матеріалів справи. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 11 грудня 2008 року у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 1812; від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Як зазначає позивач, сімейне життя між ним і відповідачем не склалося через несумісність характерів, а на даний час між ними існує повне непорозуміння, з 06.08.2013 року кожен із них живе своїм життям і не намагається перейнятися проблемами іншого та подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки це буде суперечити як його інтересам, та і інтересам відповідача. В свою чергу відповідач, в своїй адресованій суду письмовій заяві, вказує, що шлюбно-сімейні відносини між нею і позивачем припинені з 06 серпня 2013 року, й строки для примирення не потрібні. З огляду на наведене та враховуючи положення ч. 1 ст. 24 СК України, яка встановлює, що шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд доходить висновку, що подальше спільне життя сторін та збереження їх шлюбу суперечило б їх інтересам. Вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя сторони у даній справі не заявляли. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-02 00:00:00

В травні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те що перебуває у шлюбі зі [PERSON], зареєстрованому 10 серпня 2012 року Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 667. Від даного шлюбу дітей не мають. Відповідачка добровільно розірвати шлюб через органи РАЦС відмовляється, оскільки проживає в тимчасово окупованому м. Донецьку. Спільне життя з відповідачкою не склалося зв'язку з тим, що між ними постійно виникають суперечки внаслідок того, що кожен з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. За час спільного проживання він зрозумів, що вони з дружиною психологічно несумісні. У зв'язку з вищевикладеним вони припинили мі собою шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство, і він вирішив розірвати шлюб. На теперішній час вони проживають окремо. Подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам. Примирення між ними неможливо. На підставі наведеного позивач просить розірвати шлюб з відповідачкою в судовому порядку. Позивач в судове зсідання не з'явився, надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив справу розглянути за його відсутності. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій позовні вимоги визнала повністю, просила справу розглянути за її відсутності. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 10 серпня 2012 року Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 667. Від шлюбу сторони дітей не мають. Шлюбно-сімені відносини сторін припинено у зв'язку з виникненням суперечок внаслідок того, що кожен з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Сторони проживають окремо, не пов'язані спільним побутом, взаємними права та обов'язками, мають різні бюджети. Примирення між сторонами неможливе та недоречне. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст.88 ЦПК України підлягають присудженню з відповідачки на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати, що складаються з судового збору в сумі 551,20 грн. Відповідно до ст. ст.24, 104, 105, 110-112, 114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

В травні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати договір № 1359 купівлі-продажу цілої домобудівлі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] укладений між [PERSON] та [PERSON] 08 грудня 2000 року на Миколаївській Універсальній Товарно-сировинній біржі, дійсним. Сторони в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Позивач, згідно наданої заяви, просив розглядати справу без його участі, позов підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Про причини неявки в судове засідання відповідача суду не відомо. Суд ухвалив про заочний розгляд справи в порядку ст. 224, 225 ЦПК України на підставі наявних в ній даних та доказів. Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 08 грудня 2000 року на Миколаївській Універсальній Товарно-сировинній біржі між [PERSON] та [PERSON] укладено договір № 1359 купівлі-продажу цілої домобудівлі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] Раніше спірна домобудівля належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на домоволодіння від 06 грудня 2000 року та зареєстрованого в Миколаївському бюро технічної інвентаризації 06 грудня 2000 року під реєстровим № 5470. Сторони за угодою повністю виконали умови договору, продавець передав зазначену домобудівлю покупцю у власність, а покупець передав продавцю обумовлену договором суму. До теперішнього часу договір ніким із сторін не оспорений. Відповідно до частини 2 статті 47 ЦК Української РСР за такого вказаний договір слід визнати дійсним, а поданий позов - задовольнити. В силу ст. 88 ЦПК України судові витрати сплачені при зверненні до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

В травні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Куньєвської сільської ради Ізюмського району Харківської області, третя особа: Управління Держземагенства України в Ізюмському районі Харківської, про визнання права власності на земельну ділянку (пай). Вказує, що оригінал сертифікату на право на земельну ділянку позивачем було втрачено. [PERSON] надав уточнену позовну заяву, в якій просить визнати за ним право власності на земельну частку (пай) , згідно сертифікату серії [NUMBER] розміром 7,91 умовних кадастрових гектар земель колективної власності реформованого КСП «Жовтень» на території Куньєвської сільської ради Ізюмського району Харківської області. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, на позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити. Відповідач та третя особа надали до суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, заперечень не мають. На підставі розпорядження Ізюмської районної державної адміністрації № 493 від 18.09.2000 року [PERSON], сертифікат серії [NUMBER], належало право на земельну ділянку (пай) площею 7,91 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки (паю) в натурі (на місцевості), розташовану на території Куньєвської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. (а.с.9). Державний акт на земельну ділянку [PERSON] не оформив, сертифікат про право на земельну ділянку було ним втрачено, в зв'язку з чим він звернувся з позовом до суду про визнання за ним права власності на вищевказану земельну ділянку (пай). В зв'язку з втратою сертифікату серії [NUMBER] про право на земельну частку (пай), [PERSON] 4 березня 2016 року в газеті «Обрії Ізюмщини» давав оголошення про визнання його недійсним. (а.с.8). Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. 05 квітня 2016 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Ізюмського нотаріального округу Стрельцовою О. О. за реєстром № 742, яким приналежну йому земельну частку (пай) заповідав [PERSON] (а.с.24). [INFO] року позивач [PERSON]помер. (а.с.25). 21 лютого 2017 року ухвалою судді залучено [PERSON] правонаступником померлого [PERSON]. (а.с.57). Згідно ст. 1269 ч. 1 ЦК України спадкоємець, що бажає прийняти спадщину, повинен подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини протягом встановленого законом строку, що передбачено нормами ст. 1270 ЦК України. Після смерті [PERSON] позивач звернувся до Ізюмської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власником земельних часток (паїв), основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною адміністрацією. Таким чином, суд вважає, що позовна заява [PERSON], правонаступником якого є [PERSON],підлягає задоволенню.

Outcome: approved