Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-02 00:00:00

В травні 2021 року позивач звернувся в суд із позовом про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини, посилаючись на те, що [INFO] відповідач [PERSON] народила сина [PERSON] , батьками якого у свідоцтві про народження вказані [PERSON] та [PERSON] . Батьком дитини зазначено [PERSON] на підставі ч. 2 ст. 122 СК України, оскільки дитина народилася до сплину 10 місяців після припинення шлюбу. При цьому справжнім батьком дитини є він - позивач [PERSON] . Позивач із відповідачкою [PERSON] проживали однією сім`єю з лютого 2020 року та на час їх спільного проживання відповідачка перебувала у нерозірваному шлюбі із [PERSON] . Даний шлюб було зареєстровано 25.06.2019. Проте, після фактичного припинення шлюбних відносин між відповідачкою та [PERSON] , останній не мав намірів щодо його офіційного розірвання та не мав такої можливості, оскільки виїхав за межі України. Через таке місце проживання відповідача [PERSON] у них із [PERSON] втратилися всі зв`язки. У зв`язку із цим рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 10 серпня 2020 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Враховуючи те, що дитина народилася до сплину 10 місяців після розірвання шлюбу, органи РАГС відмовили у внесені відомостей про батька позивача. 21 квітня 2021 позивач та відповідачка зареєстрували шлюб та відповідачка змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Оскільки позивач вважає себе батьком дитини, відповідно до ст. 128 СК України звернувся до суду. Ухвалою суду від 23.07.2021 позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. 13.08.2021 відкладено підготовче судове засідання в зв`язку із неявкою відповідача [PERSON] , вирішено здійснювати його виклик шляхом розміщення відповідного оголошення на веб-сайті Судової влади України. Ухвалою суду від 02.09.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] у судове засідання для розгляду справи по суті не з`явився, подав заяву, в якій позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задоволити, а справу розглянути у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала письмову заяву, в якій позовні вимоги позивача визнає в повному обсязі, не заперечила щодо задоволення позову, просила справу розглядати у її відсутність. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав. Представник третьої особи - Кальміуського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Маріуполі Східного міжрегіонального Управління юстиції (м. Харків) в судове засідання не з`явився, начальника відділу Товарчі О.В. надіслала до суду заяву, в якій просила справу розглянути без участі представника третьої особи, при вирішенні спору покладається на розсуд суду. Підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ст. 223 ЦПК України не вбачається, нез`явлення сторін не перешкоджає вирішенню спору, а відтак судом ухвалено проводити судове засідання у відсутність сторін. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу проводиться судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши заяви сторін, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] 25.06.2019 зареєстрували шлюб, після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 9). Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 10 серпня 2020 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. (а.с. 15-16). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] є батьками дитини [PERSON] , [INFO] (а.с. 14). З копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] 21 квітня 2021 зареєстрували шлюб, після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 13). Відповідно до акту про фактичне місце мешкання [PERSON] разом з чоловіком [PERSON] та сином [PERSON] по теперішній час проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9). До вказаних правовідносин застосовуються норми права визначені Сімейним кодексом України. Відповідно до ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Згідно зі ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері. Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Згідно до ч. 1 ст. 129 СК України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання батьківства. Відповідно до ч. 1 ст. 138 СК України жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред`явивши позов про виключення запису про нього як про батька дитини з актового запису про народження дитини і така вимога матері відповідно до ч. 2 цієї статті може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved