Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

В червні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з даним позовом, який обґрунтовує тим, що вона та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу [INFO] у них народився син [PERSON] Проте, їх спільне життя не склалося та шлюбні відносини були припинені. 21 березня 2012 року шлюб між ними було розірвано. Після розірвання шлюбу малолітній син залишився проживати з позивачем та перебуває на повному її утриманні. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до сина, зокрема не цікавиться сином та матеріально його не утримує. Тому [PERSON] просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], а також стягнути з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання сина у розмірі 1000 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з даним позовом та до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивач та її представник [PERSON] підтримали позовні вимоги у повному обсязі та просили суд задовольнити позов. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про своє ставлення до пред'явленого позову не повідомив. Відповідно до ч.9 ст.74 ЦПК України, відповідач зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Як вбачається з відомостей адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України ДМС України УДМС України в Київській області та виконавчого комітету Колісниківської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області місце реєстрації та проживання [PERSON] не відомо (а.с.16,17). Тому, [PERSON] повідомлений про судове засідання через оголошення про виклик у пресі в газеті «Урядовий кур'єр» №186 (6055) від 04 жовтня 2017 року (а.с.67). Представник третьої особи Корніяка Л.Г. у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та не заперечувала проти задоволення позову. При ухваленні рішення просила врахувати висновок органу опіки і піклування щодо можливості позбавлення батьківських прав [PERSON] Представник Прилуцької районної державної адміністрації Чернігівської області у судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. На підставі ч.1 ст.224 ЦПК України суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, про що в судовому засіданні оголосив протокольну ухвалу. Заслухавши пояснення учасників цивільного процесу, допитавши свідків та дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що з 17 липня 2004 року по 21 березня 2012 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. За період перебування у шлюбі, а саме [INFO] у сторін народився син [PERSON] Ці обставини підтверджуються копією свідоцтва про одруження (а.с.6), копією свідоцтва про народження, виданого на ім'я [PERSON] (а.с.7), копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.8). На даний час [PERSON] проживає разом з матір'ю [PERSON] та перебуває на її утриманні, що підтверджується актом від 05 червня 2017 року, складеним депутатом Гірської сільської ради Новіковим М.А., та довідкою про реєстрацію місця проживання [PERSON] (а.с.9,55). Відповідач проживає окремо від них. В подальшому [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], внаслідок чого змінила своє прізвище на [PERSON] (а.с.52). Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У відповідності до п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Як вбачається з довідки №80 від 04 вересня 2017 року, наданої директором Гірської ЗОШ І-ІІІ Бориспільської районної ради Київської області, [PERSON] за період навчання сина, [PERSON], [INFO], в Гірській ЗОШ І-ІІІ ступенів не був присутній на батьківських зборах, які організовували класні керівники дитини. [PERSON] жодного разу не спілкувався з вчителями Гірської ЗОШ І-ІІІ ступенів щодо навчання сина (а.с.53). Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що вона знайома з позивачем близько 17 років. Свідку відомо проте, що [PERSON] має малолітнього сина. З відповідачем свідок також знайома, проте останній раз бачила його приблизно 2008 року. Останній прийшов до свідка та почав сваритися, був нетверезий. Після того випадку свідок більше не бачила відповідача. На дні народження до сина відповідач жодного разу не з'явився. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що вона є рідною сестрою позивача. Після розлучення відповідач не підтримує [PERSON] та їхнього спільного сина а ні морально, а ні матеріально. У квітні 2017 року відповідач з'явився в селі після 10 років відсутності. При цьому, подарував синові брелок та попросив дозволу переночувати, але свідок йому відмовила. Протягом всього часу відповідач жодного разу не телефонував синові, не писав та жодним чином не підтримував з ним відносини. Допитана у судовому засіданні [PERSON] показала, що позивача знає з дитинства та є хрещеною матір'ю її сина. Відповідач з перших днів подружнього життя з [PERSON] вживав спиртні напої. Останній раз відповідача свідок бачила в квітні 2017 року в с. Гора Бориспільського району, той пропив весь одяг та просив, щоб йому дали якийсь одяг. Дитиною відповідач зовсім не цікавиться та ніколи не доглядав. Весь час дитину утримає та доглядає позивач самостійно. Крім того, у відповідності до висновку органу опіки та піклування Бориспільської державної адміністрації Київської області від 27 жовтня 2017 року встановлено, що [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не спілкується з дитиною, не приймає участі у вихованні сина та не утримує його матеріально. [PERSON] знаходиться на повному утриманні матері [PERSON], яка займається вихованням сина, його розвитком та спільно проводить дозвілля (а.с.42-43). Оскільки, відповідач ухиляється від виконання обов'язку по вихованню сина, тому [PERSON] належить позбавити батьківських прав відносно [PERSON] У відповідності до вимог ч.2 та ч.3 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У відповідності до ч.1 ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до вимог ч.1 та ч.2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що [PERSON] має тяжке матеріальне становище, або на його утримані перебувають інші діти, непрацездатні дружина та батьки. З огляду на це, суд вважає допустимим примусово стягувати з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] З огляду на ці обставини в сукупності, суд вважає допустимим стягувати з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання малолітнього [PERSON] у розмірі 1000 гривень щомісячно, але не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду, і до досягнення сином повноліття. Згідно з ч.1 та ч.3 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Якщо сторона, на користь якої ухвалено рішення, не сплатила судові витрати, вони присуджуються судом з відповідача в дохід держави. З квитанції, що міститься в матеріалах цивільної справи (а.с.1), вбачається, що при пред'явленні позову до суду [PERSON] сплатила судовий збір у розмірі 640 гривень. Пред'явлений нею позов задоволений. Тому з [PERSON] на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 640 гривень. Водночас при пред'явленні позову [PERSON] не сплатила судовий збір за позовні вимоги щодо стягнення аліментів, оскільки вона звільнена від сплати судового збору за дану позовну вимогу. Тому з [PERSON] належить стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 640 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved