Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

В травні 2013 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся до суду з позовом про стягнення боргу за кредитним договором, в якому просив стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] Володимировича, [PERSON] та Товариства з обмеженою відповідальністю «Механіка» на їх користь заборгованість за Кредитним договором № 014/128249/3101/74 від 12.04.2007 року в сумі 2924105 грн. 26 коп. та судовий збір в сумі 3441 грн. В обґрунтування позову вказав, що 12 квітня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/128249/3101/74 відповідно до якого позичальнику було надано кредитні кошти в розмірі 9056 доларів США строком до 12 квітня 2015 року із процентною ставкою за користування кредитом 14,1% річних. З метою зменшення фінансового навантаження на позичальника в умовах кризових явищ в ці України сторони уклали Додаткову угоду № 1 від 15.05.2009 року, відповідно до якої сторони домовилися тимчасово, на період з 30.05.2009 року до 30.04.2010 року зменшити розмір щомісячного платежу. Крім того, в забезпечення виконання умов Кредитного договору № 014/128249/3101/74 від 12.04.2007 року між Банком та [PERSON] укладено Договір поруки № 014/3101/П від 12.04.2007 року. Також, в забезпечення виконання умов Кредитного договору між Банком та [PERSON] було укладено Договір поруки № 014/3101/128249П1 від 16.04.2007 року. Також, в забезпечення виконання умов Кредитного договору №014/014/128249/3101/74 від 16 квітня 2007 року між Банком та Товариством з обмеженою відповідальністю «Механіка» було укладено Договір поруки № 014/3101/128249П2 від 16.04.2007 року. Відповідно до вищевказаних Договорів поруки [PERSON] та TOB «Механіка» на добровільних засадах взяли на себе зобов'язання перед Банком відповідати по зобов'язанням [PERSON], які виникають з умов Кредитного договору № 014/128249/3101/74 від 12.04.2007 року та несуть солідарну відповідальність перед Банком у тому ж обсязі, що і [PERSON] включаючи сплату основного боргу за кредитним договором, нарахованих відсотків за користування кредитним договором та неустойки. В порушення умов укладеного Кредитного договору №014/128249/3101/74 від 12.04.2007 року позичальник не здійснює погашення заборгованості відповідно до Графіку, у зв'язку із чим Банком на адресу Відповідачів були направлені вимоги про дострокове повне виконання грошових зобов'язань, які були залишені позичальником та поручителями без відповіді та задоволення. Таким чином, станом на 19.04.2013 року сума заборгованості відповідачів перед банком складає 365833,26 доларів США, де: 283 417,63 доларів США - непогашена сума кредиту, 28753,52 доларів США - несплачені проценти, 53662,11 доларів США - нарахована пеня за прострочку кредиту та відсотків, що по курсу НБУ станом на 19.04.2013 року (1 дол. США = 7,9930 грн.) складає 2 924 105 грн. 26 коп., з яких 2 265 357,12 грн. - заборгованість за кредитом, 229 826,89 грн. - заборгованість за відсотками, 428 921,25 грн. - нарахована пеня за прострочку кредиту та відсотків. Тому ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» вимушений звернутися до суду для стягнення вказаної вище суми заборгованості. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 липня 2013 року цивільну справу за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Дніпропетровської обласної дирекції про визнання недійсним кредитного договору про надання споживчого кредиту та цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Дніпропетровської обласної дирекції до [PERSON], [PERSON], [PERSON], Товариства з обмеженої відповідальністю «Механіка» про стягнення заборгованості було об'єднано в одне провадження та присвоєно справі єдиний номер 2-175/2438/13-ц (а.с.57). В липні 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання недійсним кредитного договору про надання споживчого кредиту, в якому просив ухвалити рішення, яким визнати недійсним Кредитний договір № 014/128249/3101/74 від 12.04.2007 року та всі додатки до нього, укладені між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» в особі Дніпропетровської обласної дирекції. В обґрунтування позову вказав, що 12 квітня 2007 року між ним, [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» в особі Дніпропетровської обласної дирекції було укладено договір про надання споживчого кредиту № 014/128249/3101/74. Він вважає, що Кредитний договір має бути визнаний недійсним у зв'язку з тим, що він суперечить чинному законодавству та укладений під впливом обману (помилки), виходячи з наступного. Зазначений Кредитний договір укладений сторонами із визначенням його змісту на основі стандартної форми, запропонованої Банком для будь-яких клієнтів - фізичних осіб, що унеможливлювало Позивача запропонувати будь-які зміни до нього. Зі змісту Кредитного договору Банк зобов'язаний надати позичальнику, а позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредитні кошти в сумі 529056,00 доларів США та сплатити плату за кредит в порядку і на умовах, зазначених Договором. Таким чином, єдиним законним засобом платежу, який застосовується при проведенні розрахунків між резидентами на території України є гривня. Режим здійснення валютних операцій на території України, загальні принципи валютного регулювання, повноваження державних органів і функції банків та інших фінансових установ України в регулюванні валютних операцій, права та обов'язки суб'єктів валютних відносин, порядок здійснення валютного контролю, відповідальність за порушення валютного законодавства передбачені Декретом Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», який з урахуванням припису ст. 4 Цивільного кодексу України є одним із джерел регулювання правовідносин у валютній сфері. Несправедливістю є, зокрема, умови кредитного Договору в частині надання кредиту в доларах США, що передбачає згідно умов кредитного договору у випадку погашення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом у доларах США, що є способом зловживання правом, коли всі ризики знецінення національної валюти України шляхом порушення вимог закону Банк покладає, як € суб'єкт підприємницької (господарської) діяльності, виключно на позичальника за кредитним Договором та споживача кредитних послуг, що є грубим порушенням ч. 3 ст. 13 Цивільного кодексу України. Таким чином, використання Банком долара США, як предмету кредитування за споживчим кредитом, є внесення в кредитний Договір пункту, що значно погіршує становища позичальника. До того ж, Кредитним договором не передбачено право Позичальника на зменшення в односторонньому порядку процентної ставки у випадку порушення Банком умов Кредитного договору, а також у разі зміни «кредитної політики» Позичальника чи інших незалежних від Банку обставин, не кажучи про те, що умова про зміну процентної ставки за кредитом у зв'язку з волевиявленням однієї із сторін, в тому числі у разі зміни кредитної політики - забороняється. При укладанні Кредитного договору він виходив з того, що курс долару США не буде змінюватись, та крім того, з умов Кредитного договору не вбачається, що визначення валютного курсу під час погашення заборгованості за кредитом та процентів за користування ним відбувається по курсу Банку чи НБУ на день погашення, та розраховував на те, що погашення кредиту буде відбуватись по курсу на день укладення Кредитного договору. Вважає, що Кредитний договір суперечить вимогам чинного законодавства, укладено сторонами без достатньої цивільної дієздатності (за відсутності індивідуальної ліцензії НБУ), на невигідних для нього умовах на запропонованих стандартних умовах, що обмежувало його волю при укладені договору, що відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України є підставою для визнання його недійсним. Тому він, [PERSON] звернувся до суду з даним позовом. Представник Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» за довіреністю Данильченко М.С. позовні вимоги банку підтримав та просив задовольнити в повному обсязі, позовні вимоги [PERSON] не визнав в повному обсязі та просив відмовити в їх задоволенні. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, його представник за довіреністю [PERSON] у судовому засіданні від 08.08.2013 року позовні вимоги за зустрічним позовом підтримала, однак позовні вимоги банку не визнала, та просила відмовити в їх задоволені. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, його представник за довіреністю [PERSON] у судовому засіданні від 08.08.2013 року позовні вимоги банку не визнав та просив відмовити в їх задоволені. Представник відповідача [PERSON] за довіреністю [PERSON] позовні вимоги не визнала, та просила відмовити в їх задоволенні в повному обсязі. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Механіка» за довіреністю Лавринович О.В. позовні вимоги не визнала та просила відмовити в їх задоволенні в повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участи у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимогам ЦК України. Частина перша ст. 203 ЦК України, встановлює, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. У судовому засіданні встановлено, що 12 квітня 2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» правонаступником всіх прав та зобов'язань якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON], був укладений кредитний договір № 014/128249/3101/74, згідно із умовами якого позичальнику було надано кредит у розмірі 529056,00 доларів США з процентною ставкою 14,10% річних. Відповідно до умов кредитного договору Банк надав [PERSON]. кредит, а останній взяв на себе зобов'язання прийняти, використати його за цільовим призначенням, сплатити плату та повернути Банку кредит у строк не пізніше 12 квітня 2015 року (а.с.6-8). З метою зменшення фінансового навантаження на позичальника [PERSON] в умовах кризових явищ в України сторони уклали Додаткову угоду № 1 від 15.05.2009 року, відповідно до якої сторони домовилися тимчасово, на період з 30.05.2009 року до 30.04.2010 року зменшити розмір щомісячного платежу (а.с.12-13). Крім того, в забезпечення виконання умов Кредитного договору № 014/128249/3101/74 від 12.04.2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» правонаступником всіх прав та зобов'язань якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено Договір поруки № 014/3101/П від 12.04.2007 року (а.с.14-15). Також, в забезпечення виконання умов Кредитного договору між Банком та [PERSON] було укладено Договір поруки № 014/3101/128249П1 від 16.04.2007 року (а.с.16). Також, в забезпечення виконання умов Кредитного договору №014/014/128249/3101/74 від 16 квітня 2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» правонаступником всіх прав та зобов'язань якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Механіка» було укладено Договір поруки № 014/3101/128249П2 від 16.04.2007 року (а.с.17-18). Відповідно до вищевказаних Договорів поруки [PERSON] та TOB «Механіка» на добровільних засадах взяли на себе зобов'язання перед ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» правонаступником всіх прав та зобов'язань якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» відповідати по зобов'язанням [PERSON], які виникають з умов Кредитного договору № 014/128249/3101/74 від 12.04.2007 року та несуть солідарну відповідальність перед Банком у тому ж обсязі, що і [PERSON] включаючи сплату основного боргу за кредитним договором, нарахованих відсотків за користування кредитним договором та неустойки. Відповідно до п. 3 ст. 3 та ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договорів та визначенні умов з урахуванням вимог цього кодексу та інших актів цивільного законодавства, вимог розумності та справедливості. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 230 ЦК України правочин визнається судом недійсним, якщо одна сторона навмисно замовчує існування обставин, які мають істотне значення і можуть перешкодити вчиненню правочину. Істотними умовами кредитного договору відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 та ст. 1054 ЦК України є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі і погашення, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 215 ЦК України та згідно роз'яснень п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсним» від 06.11.2009 року, правочин може бути визнаний недійсним лише на підставах, визначених законом, та з застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. Підставами недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 ЦК України, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Відповідно до п.п. 8, 14, 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30 березня 2012 року кредитний договір може бути визнаний недійсним в зв'язку з тим, що він не відповідає вимогам законодавства України. Суд дійшов висновку, що вказаний правочин, тобто Кредитний договір, вчинено у письмовій формі, з дотриманням вимог, передбачених чинним законодавством (скріплений підписами працівника Банку та печаткою з однієї сторони і підписами [PERSON] з іншої сторони). Погодження умов договору відповідають положенням ч. 1 ст. 628 ЦК України про те, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Таким, чином можна стверджувати, що Кредитний договір підписано сторонами на добровільних засадах та відповідає їх намірам сторін по безумовному виконанню взятих на себе зобов'язань. Таким чином, [PERSON] при укладенні кредитного договору, був ознайомлений з його умовами, не заперечував проти них, та проти наданого йому кредиту в обумовленій договором сумі. Окрім цього, при укладенні спірного договору волевиявлення [PERSON] було вільним та відповідало його внутрішній волі. З огляду на зазначене вище, в момент вчинення правочину (підписання кредитного договору) було дотримано вимоги, які встановлені ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 ЦК України. Крім того згідно з п. 20 постанови Пленуму ВСУ від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Наявність умислу в діях ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» правонаступником всіх прав та зобов'язань якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення. Враховуючи наведені вище обставини, твердження [PERSON] про недійсність спірного договору, який був укладений внаслідок обману є безпідставними і непідтвердженими. Відповідно до умов Кредитного договору № 014/128249/3101/74 від 12 квітня 2007 року позичальник несе усі валютні ризики під час виконання зобов'язань за цим кредитним договором. [PERSON] поставив свій підпис під Кредитним договором № 014/128249/3101/74 від 12 квітня 2007 року та Додатковою угодою № 1 до Кредитного договору № 014/128249/3101/74 від 12 квітня 2007 року, а отже, прийняв їх умови. Посилання [PERSON] та те, що він не міг передбачити зміну курсу валют, суд вважає необґрунтованими, виходячи з наступного. Діючим законодавством не передбачений стабільний курс долара США до національної валюти - гривні. Відповідно до ст. 36 Закону України «Про Національний банк України» офіційний курс гривні до іноземних валют встановлюється Національним банком. Згідно з ч. 1 ст. 8 Декрету Кабінетів Міністрів України «Про систему валютного регулювання та валютного контролю», валютні курси встановлюється Національним банком України за погодженням з Кабінетом Міністрів України. Поряд с цим, Положення про встановлення офіційного курсу гривні до іноземних валют та курсу банківських металів, затвердженого Постановою Правління Національного Банку України № 496 від 12.11.2003 pоку, визначається, що офіційний курс гривні до іноземних валют, зокрема до долара США установлюється щоденно. Для розрахунку курсу гривні до іноземних валют використовується інформація про котирування іноземних валют станом на останню дату. Таким чином, стабільність курсу гривні до іноземних валют законодавчо не закріплена. Суд не вважає зміну курсу валют істотною обставиною для внесення змін в кредитний договір. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачка інших доказів порушення її прав та несправедливості умов договору суду не надала. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, а також те, що позовні вимоги [PERSON] щодо визнання Кредитного договору недійсними, не ґрунтуються на жодній з підстав недійсності правочину, передбачених ЦК України, суд прийшов до висновку, що у їх задоволенні слід відмовити. Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону або договору, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Згідно ст. 1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього Кодексу. Відповідно до умов Кредитного договору у разі не виконання, або неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за Кредитним договором банк має право вимагати дострокового погашення кредиту позичальником у повному обсязі разом із сплатою всіх сум, належних до сплати включаючи проценти за кредитом (в тому числі, прострочені проценти), пеню та штрафи. У відповідності до ст. 554 ЦК України - у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до умов Кредитного договору у разі не виконання, або неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за Кредитним договором банк має право вимагати дострокового погашення кредиту позичальником у повному обсязі разом із сплатою всіх сум, належних до сплати включаючи проценти за кредитом (в тому числі, прострочені проценти), пеню та штрафи. Банк належним чином виконав свої зобов'язання за Кредитним договором, надавши йому обумовлені Кредитним договором грошові кошти у повному обсязі. [PERSON] в свою чергу зобов'язався використати кредит за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитом та повернути банку кредит в повному обсязі в порядку та у строки, обумовлені Кредитним договором. Однак, [PERSON] не виконує зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту, не здійснює платежів в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих процентів, чим порушує прийняті на себе договірні зобов'язання. Станом на 19 квітня 2013 року розмір заборгованості позичальника по поверненню кредитних коштів за Кредитним договором № 014/128249/3101/74 від 12 квітня 2007 року складає2 924 105 гривень 26 копійок, де: 2 265 357 грн. 12 коп. - не погашена сума кредиту, 229 826 грн. 89 коп. - заборгованість за відсотками, 428 921 грн. 25 коп. - нарахована пеня за прострочку кредиту та відсотків. Відповідно до умов Кредитного договору у разі невиконання чи неналежного виконання відповідачем будь-яких обов'язків, встановлених Договором, в тому числі у разі затримання сплати кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один календарний місяць, позивач має право вимагати дострокового виконання зобов'язання з повернення кредиту за договором. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача повинно бути стягнено сплачений судовий збір в сумі 3441 грн., тобто з кожного по 860 грн. 25 коп.

Outcome: approved