Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

В січні місяці 2017 року [PERSON] звернулася із позовом до суду, який обґрунтовує тим, що з березня 1979 року є споживачем електроенергії як власник квартири № 10, що вулиці Свободи, буд. 9-б у м. Хмельницькому. Означену послугу надає публічне акціонерне товариство «Хмельницькобленерго» за договором від 16.02.2013 року № 811574 про користування електричною енергією. У поданому позові зазначає, що 12 жовтня 2016 року звернулася до відповідача зі скаргою щодо умисного фабрикування показів лічильника електроенергії для утворення обсягів споживання понад 100 квт./год за окремими календарними місяцями та просила надати їй роздруківку про спожиту нею електроенергію у розрізі місяців за період з жовтня місяця 2013 року по жовтень 2016 року та нараховані суми до оплати за зазначений період за даними надавача послуг. При цьому вимагала, аби ПАТ «Хмельницькобленерго» усі суми, що нараховані за обсяги понад 100 квт. за один місяць, перерахувало за тарифом до 100 квт/год., позаяк у жодному місяці обсяг спожитої електроенергії за показами приладу обліку електроенергії не перевищував спожитих нею 100 квт./год. Стверджує, що з отриманого листа без підпису на її електронну адресу відповіді по суті її звернення не було. Лише зазначалось, що публічне акціонерне товариство обчислює обсяги спожитої електроенергії згідно з Правилами користування електричною енергією для населення (постанова Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 № 1357 із змінами) за середньодобовим споживанням, виходячи з даних про покази засобу обліку, зафіксовані між двома послідовними зняттями та кількості днів між цими зняттями показів. Оскільки запитувану нею інформацію відповідач не надав, вона 01.11.2016 року повторно звернулася зі скаргою в електронному режимі на імя керівника ПАТ «Хмельницькобленерго» з вимогою надати роздруківку про спожиту електроенергію у розрізі місяців за період з жовтня 2013 р. по жовтень 2016 р. та нараховані суми до оплати за зазначений період за даними надавача послуг з урахуванням сум субсидії.. Вимагала поновити її права споживача шляхом перерахування усіх сум, що нараховані за тарифом споживання за обсяги понад 100 квт./год. за один місяць, за тарифом до 100 квт./год. у розрізі місяців за період з жовтня 2013 р. по жовтень 2016 р., стверджуючи, що у жодному місяці обсяг спожитої нею електроенергії не перевищував 100 квт./год. Проте, 17.11.2016 р. отримала лист-відповідь ПАТ від 09.11.16 р. № 04-101136 за підписом комерційного директора, у якому повідомлялось, що «ПАТ «Хмельницькобленерго» не надає інформацію стосовно розрахунків за послуги електричної енергії без підтверджуючого документа споживача (заяви), оскільки це порушення вимог ч. 2 ст. 14 ЗУ «Про захист персональних даних» від 01.06.2010 р.. і що для отримання розгорнутої виписки за особовим рахунком їй необхідно написати відповідну заяву завірену її підписом. Не погоджуючись з такою відповіддю надавача послуги, [PERSON] звернулася з позовом до суду, стверджуючи, що ПАТ«Хмельницькобленерго» двічі проігноровано предмет її звернень від 12.10.2016 р. та від 01.11.2016 р. (скарги) щодо надання їй інформації з її рахунку про спожиту нею електроенергію та нараховані суми до оплати. Акцентує, що ПАТ «Хмельницькобленерго» з невідомих їй причин знехтувало обсягами спожитої електроенергії, що повідомлялись нею і оплачувались за зазначені періоди як правило не пізніше 10-го числа наступного за розрахунковим місяцем, тоді як загальна вимога (і таке не потребує доказування) щодо сплати за комунальні послуги та послуги електропостачання - не пізніше 20-го числа наступного за розрахунковим місяцем. Ці покази наведені у квитанціях і споживання в обсязі понад 100 квт./год. на місяць не було, як і не було в обсязі 61, 50 квт./год., за місяць, як нараховувало ПАТ за окремі місяці. Стверджує, що ПАТ упродовж попередніх трьох років жодного разу не перевіряло показів лічильника, не було складено акту, що вона передає недостовірні покази лічильника, а тому підстав не довіряти тим показам, що нею передавались та щомісячно оплачувались, у ПАТ «Хмельницькобленерго» відповідно не було. Вважає, що сума боргу сформована Публічним акціонерним товариством «Хмельницькобленерго» шляхом неврахування усіх сум субсидії та із застосуванням тарифів за обсягами місячної спожитої електроенергії понад 100 квт/год, який не відповідає дійсним обсягам до 100 квт/год., що повідомлялись нею ПАТ і оплачувались згідно з показами приладу обліку електроенергії у розрізі місяців. Позивач позовні вимоги в судовому засіданні підтримала у повному обсязі, просить їх задовольнити з підстав, викладених у позові та заяві про збільшення та уточнення позовних вимог. Суду пояснила, що відсутність у нею боргу перед ПАТ «Хмельницькобленерго» підтверджується не тільки квитанціями банку про оплату за спожиту нею електроенергію за період з жовтня 2015 р. по березень 2017 р., а й наданим представником ПАТ у судовому засіданні розрахунком без дати. За цей період нею спожито 1670 квт./год. електроенергії Разом підлягало до оплати за повним тарифом (з урахуванням змін тарифу) за 1670 квт/год. - 1077,80 грн. На рахунок в ПАТ коштами за цей період вона сплатила 770,36 грн. та оплачено субсидією - 311,65 грн., а разом 1082,01 грн.(770,36 + 311,65 грн.). Отже, на 01.04.2017 р. нею переплачено 4,21 грн. (1082,01 грн. -1077,80 грн.). Представники відповідача в судовому засіданні заявлених вимог не визнали та просили у задоволенні позову відмовити. Суду пояснили, що ПАТ «Хмельницькобленерго» обґрунтовано відмовив у наданні запитуваної [PERSON] інформації, оскільки вона не предявила документ, що посвідчує особу. Вказав, що ПАТ при заповненні рахунків за спожиту електроенергію керується Правилами користування електричною енергією для населення (постанова Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 № 1357 із змінами), а обсяги місячного споживання понад 100 квт./год., як і в обсязі 61, 50 квт./год., сформовані як розрахунковий показ на підставі попереднього середньодобового споживання. Заслухавши доводи сторін, перевіривши обставини справи доказами у їх сукупності, встановивши відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно установлено в судовому засіданні, що згідно з договором від 16.02.2013 року № 811574 про користування електричною енергією послугу [PERSON] з постачання електроенергією надає публічне акціонерне товариство «Хмельницькобленерго». 12 жовтня 2016 р. позивач звернулася до відповідача зі скаргою, стверджуючи, що публічне акціонерне товариство «Хмельницьколбенерго» умисно спотворює покази приладу обліку електроенергії для утворення обсягів споживання понад 100 квт./год. При цьому за окремими календарними місяцями ПАТ необґрунтовано довільно зменшує обсяги споживання до 50 квт./год. У поданій скарзі просила надати їй роздруківку про спожиту нею електроенергію у розрізі місяців за період з жовтня 2013 р. по жовтень 2016 р. та нараховані суми до оплати за зазначений період за даними ПАТ«Хмельницькобленерго». Наполягала, аби ПАТ «Хмельницькобленерго» усі суми, що нараховані за обсяги за тарифом понад 100 квт. за один місяць, перерахувало за тарифом до 100 квт/год., позаяк у жодному місяці обсяг спожитої нею електроенергії за показами приладу обліку електроенергії не перевищував 100 квт./год. Подану скаргу мотивувала тим, що згідно з Правилами користування електричною енергією для населення (затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 № 1357 із змінами) відповідач обчислює обсяги спожитої електроенергії за середньодобовим споживанням, виходячи з даних про покази засобу обліку, зафіксовані між двома послідовними зняттями та кількості днів між цими зняттями показів. Суд погоджується з твердженнями позивача, що запитувану нею інформацію відповідач не надав. Тому [PERSON] 01.11.2016 року повторно звернулася зі скаргою в електронному режимі на імя керівника ПАТ «Хмельницькобленерго» з вимогою надати роздруківку про спожиту електроенергію у розрізі місяців за період з жовтня 2013 р. по жовтень 2016 р. та нараховані суми до оплати за зазначений період за даними надавача послуг з урахуванням сум субсидії. Вимагала поновити її права споживача шляхом перерахування усіх сум, що нараховані за тарифом споживання за обсяги понад 100 квт./год. за один місяць, за тарифом до 100 квт./год. у розрізі місяців за період з жовтня 2013 р. по жовтень 2016 р., стверджуючи, що у жодному місяці обсяг спожитої нею електроенергії не перевищував 100 квт./год. З листа-відповіді ПАТ «Хмельницькобленерго» від 09.11.16 р. № 04-101136 за підписом комерційного директора убачається, що «ПАТ «Хмельницькобленерго» відмовило у наданні [PERSON] інформації стосовно розрахунків за послуги електричної енергії з посиланням, що без підтверджуючого документа споживача (заяви) така інформація не надається, оскільки це порушення вимог ч. 2 ст. 14 ЗУ «Про захист персональних даних» від 01.06.2010 р., і що для отримання розгорнутої виписки за особовим рахунком [PERSON] необхідно написати відповідну заяву завірену її підписом. Задовольняючи позовну вимогу про визнання протиправною відмову ПАТ «Хмельницькобленерго» надати [PERSON]З, інформацію про обсяги спожитої нею електроенергії у розрізі місяців за період з жовтня 2013 р. по жовтень 2016 р. та нараховані суми до оплати з урахуванням сум субсидій за зазначений період за даними ПАТ«Хмельницькобленерго», суд виходить з наступного. Стаття 5 Закону України «Про звернення громадян» встановлює, що письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного звязку (електронне звернення). У зверненні має бути зазначено прізвище, ім'я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги,прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби звязку з ним. Застосування електронного цифрового підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається. За змістом ст. 19 Закону України «Про звернення громадян», органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані: об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв'язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення. Аналіз предмету звернень [PERSON] та відповіді на них ПАТ «Хмельницькобленерго» від 09.11.16 р. № 04-101136 дає підстави вважати, що відмова ПАТ надати [PERSON] запитувану нею інформацію суперечить вищенаведеним нормам закону «Про звернення громадян» та порушує її права на інформацію, оскільки чинним законодавством закріплений прямий обов'язок органів державної влади, місцевого самоврядування та їх посадових осіб, керівників та посадових особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян надати належну обґрунтовану відповідь на звернення громадян на всі поставлені у зверненні питання. Звернення [PERSON] за формою і змістом відповідає законодавчим вимогам, запитувана нею інформація стосується її особисто. Також відповідно до ст. 43 Закону «Про інформацію» кожен громадянин для забезпечення його прав , свобод і законних інтересів має право на одержання інформації, що стосується його особисто. Тому відмову ПАТ «Хмельницькобленерго» надати згадану інформацію слід визнати протиправною, а отже, як наслідок, підлягає задоволенню вимога позивача про зобовязання ПАТ «Хмельницькобленерго надати [PERSON] інформацію за її зверненням від 01.11. 2016 р. про спожиту нею електроенергію у розрізі місяців за період з жовтня 2013 р. по жовтень 2016 р. та нараховані суми до оплати за зазначений період за даними ПАТ з урахуванням сум субсидій. Вирішуючи позовні вимоги щодо визнання недійсним боргу в сумі 122, 98 грн., що сформований публічним акціонерним товариством «Хмельницькобленерго» шляхом неврахування усіх сум субсидії та із застосуванням тарифів за обсягами місячної спожитої електроенергії понад 100 квт/год, який не відповідає дійсним обсягам до 100 квт/год., що повідомлялись [PERSON] ПАТ і оплачувались згідно з показами приладу обліку електроенергії у розрізі місяців, та зобовязання ПАТ «Хмельницькобленерго» поновити права споживача [PERSON] шляхом перерахування за період з жовтня 2015 р.. по березень 2017 р. суми оплати за спожиту нею електроенергію за тарифом, що відповідає місячним обсягам спожитої електроенергії до 100 квт./год, згідно з наданими нею обсягами, зафіксованими приладом обліку електроенергії у розрізі місяців і оплаченими у належні строки, та анулювати суми сформованого боргу, - суд вважає обєктивно встановленими такі обставини. Згідно з договором від 16.02.2013 року № 811574 про користування електричною енергією (далі - Договір), укладеним між [PERSON] і енергопостачальником, п. 12 передбачено, що енергопостачальник зобов»язаний надавати інформацію про послуги, повязані з електропостачанням, а також проводити не менше як один раз на 6 місяців контрольне знімання показань приладів обліку у споживача до затверджених графіків, а п. 15 передбачено, що оплата за електричну енергію здійснюється відповідно до показань приладу обліку. Пункт 19 договору передбачає, що споживач несе відповідальність за прострочення внесення платежів за електричну енергію. Строки сплати за спожиту електроенергію Договором не обумовлено. Пунктом 6 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 № 1357 із змінами передбачено, що , відповідно до показів засобу обліку, отриманих під час контрольного огляду вузла обліку, електропостачальник разом із побутовим споживачем проводять звірку обсягів фактично спожитої та оплаченої електричної енергії і оформляють у двох примірниках акт звірки розрахунків, в якому зазначаються період, за який проводиться звірка розрахунків, тарифи, які діяли в кожному розрахунковому періоді, пільги та житловоі субсидії на оплату електричної енергії. Пункт 21. Правил визначає, що знімання показів засобів обліку провадиться електропостачальником (електророзподільним підприємством) та/або побутовим споживачем щомісяця відповідно до умов договору. Побутовий споживач, як правило, знімає покази засобу обліку на перше число місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем). Якщо знімання показів проводиться побутовим споживачем, електропостачальник (електророзподільне підприємство) має право контролювати правильність знімання показів засобів обліку побутовим споживачем. Платіжний документ, який виписується енергоспостачальником, формується ним за обсяг електричної енергії, спожитий протягом календарного місяця (з першого числа розрахункового місяця, по перше число місяця, наступного за розрахунковим). Як убачається з наданих позивачем квитанцій Ощадбанку з жовтня 2015 року по грудень 2016 року, а з січня по березень 2017 року квитанцій Приватбанку, [PERSON] щомісячно повідомляла і сплачувала за спожиту електроенергію у строки в межах від 2-го до 15-го числа місяця наступного за розрахунковим місяцем, крім за липень 2016 року 20.08.2016 р. та за серпень 2016 року 01 жовтня 2016 року, а за грудень 2016 року сплачено достроково 31.12.2016 року. Показів, повідомлених [PERSON], що наведені у квитанціях, в обсязі понад 100 квт./год. на місяць не було, як і не було в обсязі 61 та 50 квт./год. за місяць, як нараховувало згідно з рахунками ПАТ, зокрема, за червень 2016 року 61 квт./год. та за лютий 2017 року 50 квт./год. Загалом, обсяги спожитої електроенергії за даними споживача у розрізі місяців є стабільними, з незначними коливаннями від 87 до 100 квт./год. на місяць, а середньоденне споживання за зазначений період становить близько 3-х квт./год. Водночас, надані у судовому засіданні представником відповідача розрахунок, у якому наведені інші місячні обсяги спожитої [PERSON] електроенергії від 61; 73 і навіть 50 квт./год. до 110; 128 і 153 квт./год. на місяць значно відрізняються від повідомлених споживачем. Суд ураховує, що відповідачем за цей період не було складено акту, що споживач передає недостовірні покази лічильника, а тому суд погоджується з обґрунтуваннями позивача, що підстав не довіряти тим показам, що нею передавались та щомісячно оплачувались, у ПАТ «Хмельницькобленерго» не було. Наданий представником відповідача у судовому засіданні розрахунок без дати згідно з показами, що надавались [PERSON] енергопостачальнику за спірний період, повністю збігається з обсягами, за які сплачено споживачем згідно з квитанціями банку і вони є такими: з 01.10.2015 р. по 31.03.2017 року позивачем спожито 1670 квт./год. електроенергії Разом підлягало до оплати за повним тарифом (з урахуванням змін тарифу) за 1670 квт/год. - 1077,80 грн. На рахунок в ПАТ коштами за цей період вона сплатила 770,36 грн. та субсидією - 311,65 грн., а разом 1082,01 грн.(770,36 + 311,65 грн.). Отже, на 01.04.2017 р. нею переплачено 4,21 грн. (1082,01 грн. -1077,80 грн.). Суд зауважує, що невизнання позову представником відповідача спростовується показаннями свідка [PERSON], інженера ПАТ «Хмельницькообленерго», якого за клопотанням відповідача було допитано у судовому засіданні. Він засвідчив, що обсяги місячного споживання електроенергії позивачем понад 100 квт./год. сформовані ПАТ «Хмельницькобленерго» помилково, унаслідок проведення споживачем у жовтні 2016 році двох платежів за серпень та вересень 2016 року. Однак, суд не вважає, що наведене могло вплинути на формування ПАТ місячних обсягів понад 100 квт./год., оскільки у квитанціях Ощадбанку від 01.10.2016 року та від 11.10.2016 року чітко зазначено, за які обсяги і за який період сплачено відповідні суми. Судом також встановлено, що згідно з інформацією, наданою за запитом [PERSON] листом від 06.04.2017 року № 2948 управлінням праці та соцзахиту Хмельницької міської ради суми перерахованої на рахунок [PERSON] в ПАТ«Хмельницькобленерго» субсидії за період з жовтня 2015 року по березень 2017 року включно становить: 311,65 грн. (25,65 грн. + 148,54 грн. + 137,46 грн.), де: 25,65 грн. - за період з жовтня 2015 року (8,55грн.жов. + 8,55 грн.лист.+ 8,55 грн. груд. ) 148,54 грн. - за період з січня 2016 року по грудень 2016 року ( 8,55 грн.січ.. + 8,55 грн.лют.. + 18,81 грн.бер.. + 32,15 грн. жовт..+ 40,24 лист.. + 40,24 грн. груд.) 137,46 грн. - за період з січня по березень 2017 року (40,24 грн.січ.. + 40,24 грн.лют.. + 56,98 грн.бер..) Таким чином, суд критично оцінює надану відповідачем у судовому засіданні інформацію про суми субсидій 218,71 грн. що надійшли на рахунок [PERSON] у ПАТ, оскільки ці сума не збігається з даними органу виконавчої влади - управління соцзахисту, яке наділено повноваженнями адмініструвати надання субсидій населенню. Суд також ураховує, що позивачем надано квитанції Приватбанку про оплату за спожиту електроенергію за січень березень 2017 року відповідно 06.02.2017 р., 02.03.2017 р. та 03.04.2017 р. в обсягах відповідно 97 квт./год.; 94 квт./год., 97 квт./год., проте навіть після звернення [PERSON]З з позовом публічне акціонерне товариство продовжує нехтувати повідомленими обсягами спожитої електроенергії і у рахунку, зокрема, за лютий 2017 року нараховує оплату за спожиту електроенергію в обсязі 50 квт./год., що провокує надалі у березні 2017 р. у рахунку зробити нарахування за обсяг понад 100 квт./год. за підвищеним тарифом, що знову призведе до формування заборгованості, адже [PERSON] уже сплатила за ці місяці за обсягами, що відповідають тарифу місячного споживання до 100 квт./год. Усі вищенаведені обсяги і суми оплати підтверджується квитанціями Ощадбанку, а з 01.01 2017 року - квитанціями Приватбанку, субсидіями згідно з листом управління соцзахисту Хмельницької міської ради від 06.04.2017 р. а також даними ПАТ. Наведений аналіз спожитої та оплаченої споживачем електроенергії з урахуванням сум субсидії та оцінка судом наданих сторонами усіх доказів дає підстави суду зробити висновок, що сформований борг публічним акціонерним товариством «Хмельницькобленерго» є наслідком неврахування усіх сум субсидії, а також застосування тарифів за обсягами місячної спожитої електроенергії понад 100 квт/год, який не відповідає дійсним обсягам до 100 квт/год., що повідомлялись [PERSON] постачальнику електроенергії і оплачувались нею згідно з показами приладу обліку електроенергії та діючими тарифами у розрізі місяців, Жодних доказів, що споживачем не дотримано діючих тарифів, як і будь-яких доказів, зокрема, акту перевірки за участі споживача, яким зафіксовано недостовірні покази, що подавались позивачем, і за які оплачено коштами та субсидією, а також підтверджених розрахунками обсягів місячного споживання понад 100 квт./год. чи в обсязі 61; 50 квт./год. на підставі середньодобового споживання за попередні періоди, відповідачем суду не надано, і судом відповідно не здобуто. Згідно з частиною 1 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Таким чином, суд задовольняє позовні вимоги про визнання недійсним боргу в сумі 122, 98 грн., що сформований публічним акціонерним товариством «Хмельницькобленерго» шляхом неврахування усіх сум субсидії та із застосуванням тарифів за обсягами місячної спожитої електроенергії понад 100 квт/год, який не відповідає дійсним обсягам до 100 квт/год., що повідомлялись [PERSON] ПАТ і оплачувались згідно з показами приладу обліку електроенергії у розрізі місяців, та зобовязує ПАТ «Хмельницькобленерго» поновити права споживача [PERSON] шляхом перерахування за період з жовтня 2015 р.. по березень 2017 р. суми оплати за спожиту нею електроенергію за тарифом, що відповідає місячним обсягам спожитої електроенергії до 100 квт./год, згідно з наданими нею обсягами, зафіксованими приладом обліку електроенергії у розрізі місяців і оплаченими у належні строки, та анулювати суми сформованого боргу. Стосовно вимоги позивача у частині відшкодування моральної шкоди суд враховує наступне. Стаття 25 Закону «Про електроенергетику» встановлює права споживачів електричної енергії. Споживачі електричної енергії у тому числі мають право на: отримання інформації щодо якості електричної енергії, цін, порядку оплати, умов та режимів її споживання; відшкодування збитків, заподіяних внаслідок порушення його прав, згідно з законодавством. Захист прав споживачів електричної енергії, а також механізм реалізації захисту цих прав регулюються цим Законом, а також Законом України «Про захист прав споживачів». Позивач стверджує, що протиправними діями відповідача їй заподіяно моральну шкоду, яка полягає в моральних стражданнях через порушення її законних конституційних прав, у тому числі на отримання інформації, що стосується її особисто і необхідна їй для захисту прав споживача. Вважає, що така поведінка ПАТ «Хмельницькобленерго» призвела до зміни її звичайного способу життя. Їй довелося кілька разів усно та двічі письмово звертатися до відповідача, втрачаючи час і сили, але на її звернення не отримала відповіді по суті, а у наданні інформації було відмовлено.. Стаття 47 ЗУ «Про інформацію» встановлює відповідальність, а саме: порушення законодавства України про інформацію тягне за собою дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративну або кримінальну відповідальність згідно з законодавством України. Згідно зі статтею 49 Закону «Про Інформацію» у випадках, коли правопорушення завдають громадянам, підприємствам, установам, організаціям та державним органам матеріальної або моральної шкоди, особи, винні в цьому, відшкодовують її на підставі рішення суду. Розмір відшкодування визначається судом. Стаття 25 Закону «Про звернення громадян» передбачає, що громадянину на його вимогу і в порядку , встановленому чинним законодавством, можуть бути відшкодовані моральні збитки, завдані неправомірними діями або рішеннями органу чи посадової особи при розгляді скарги. Розмір відшкодування моральних (немайнових) збитків у грошовому виразі визначається судом. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань…ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення Ст. 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відшкодування, як у випадку спірних правовідносин у цій справі, передбачене вищенаведеними відповідними окремими законами. Про таке застосування ст. 23 ЦК йдеться у постанові ПВСУ від 31.03.1995 р. Саме закони «Про інформацію», «Про звернення громадян» є відповідним законом, про що зазначається у згаданій Постанові, якими безпосередньо передбачено як наслідок протиправної поведінки (ненадання інформації на запит особі) - відшкодування моральної шкоди. Згідно зі ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Положеннями п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розяснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, з урахуванням характеру, обсягу і глибини страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалість, можливість відновлення тощо) і з урахувань інших обставин - стану його здоров'я, істотності вимушених змін в його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому судом враховуються вимоги розумності і справедливості. З огляду на встановлені судом обставини, суд вважає, що права позивача на інформацію та на отримання відповіді по суті за її запитом було порушено, а їй спричинено моральні страждання, оскільки вона була позбавлена права на інформацію за її запитом, була вимушена неодноразово звертатися до ПАТ«Хмельницькобленерго» Це викликало зміни звичайного життєвого стану, потребувало додаткових зусиль для відновлення попереднього стану. а тому суд вирішує, що вимога щодо стягнення моральної шкоди підлягає частковому задоволенню у межах розумності та справедливості в розмірі 1 500 грн. Такий розмір на думку суду є необхідним і достатнім для покриття завданої шкоди. На підставі наведеного та

Outcome: partial