Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-26 00:00:00

В судовому\~засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги позивача підтримала в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві, просила суд позов задоволити, розірвати шлюб, укладений між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] 01 листопада 2003 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану м.Рівне, актовий запис №1731. Дитину [PERSON] , [INFO] , залишити на проживання з батьком [PERSON] . Судові витрати понесені позивачем по сплаті судового збору просила суд покласти на відповідача [PERSON] .. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позовні вимоги позивача визнала частково, не заперечила проти розірвання шлюбу між сторонами, в задоволенні позовних вимог [PERSON] про визначення місця проживання дитини просила суд відмовити. Представник третьої особи [PERSON] в судовому засіданні не заперечила проти задоволення позову [PERSON] та залишення дитини [PERSON] , [INFO] на проживання з батьком, оскільки дитина виявила бажання проживати саме з ним. Суд, заслухавши представника позивача [PERSON] , представника відповідача [PERSON] .В., представника третьої особи Подкауру О.М., дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного: Як було встановлено в судовому засіданні, з 01 листопада 2003 року сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому у Відділі реєстрації актів громадянського стану м.Рівне, актовий запис №1731, що стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] . Від шлюбу\~мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Як зазначено у позовній заяві, подружнє життя сторін не склалося, ускладнилися взаємовідносини та зникло почуття любові один до одного. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують. Позивач [PERSON] вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно, примирення неможливе, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить його інтересам та інтересам їхньої дитини. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те,\~що подальше\~спільне життя\~подружжя суперечить\~інтересам сторін,\~суд приходить до висновку, що позов [PERSON] слід задоволити, шлюб між сторонами розірвати. Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованою постановою Верховної Ради України від\~\~27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ст.9 Конвенції держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно ч.ч.2,3 ст.11\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ч. 1 ст.\~157\~СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Згідно зі ст.\~141\~СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно ч.2 ст. 160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Згідно п.18 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~практику застосування\~законодавства при\~розгляді справ\~про право\~на шлюб,\~розірвання шлюбу,\~визнання його\~недійсним та\~поділ спільного\~майна подружжя»\~від 21\~грудня 2007\~року №\~11 , при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Судам слід враховувати також положення ст. 160 СК України, якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Із письмової заяви неповнолітньої дитини [PERSON] від 28 грудня 2018 року, вбачається, що вона проживає разом зі своїм батьком [PERSON] за адресою [ADDRESS] , де для неї створені всі необхідні та належні умови. Зазначає, що бажає залишитися проживати зі своїм батьком [PERSON] . При вирішенні питання про визначення місця проживання неповнолітньої [PERSON] , суд приймає до уваги інтереси дитини, враховує її думку та вважає за доцільне залишити [PERSON] , [INFO] на проживання з позивачем [PERSON] . Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по справі понесені позивачем по сплаті судового збору в розмірі 1409,60 грн., за позовні вимоги про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved