Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-26 00:00:00

Директор Комунальної установи «Михайлівський психоневрологічний інтернат» Запорізької обласної ради звернувся до Михайлівського районного суду Запорізької області із заявою про поновлення [PERSON] в дієздатності. Заява обґрунтована тим що, рішенням Оріхівського районного суду від 14 липня 2003 року [PERSON] внаслідок душевної хвороби визнано недієздатною та встановлено над нею опіку. В КУ «Михайлівський психоневрологічний інтернат» [PERSON] перебуває з 26 лютого 2014 року. На даний час її стан здоров'я значно покращився, вона може розуміти значення своїх дій і керувати ними. Заявника в судове засідання не з'вився, але надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи за відсутності представника, просить задовольнити заявлені вимоги. Представник заінтересованої особи Плодородненської сільської ради Михайлівського району Запорізької області до суду не з'явився, однак надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти задоволення заяви. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви заявника про слухання справи за його відсутності та неявки представників заінтересованих осіб, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав. Так, рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 14 липня 2003 року [PERSON], [INFO], визнано недієздатною (а.с.10), в звязку з чим над нею була встановлена опіка. З 26 лютого 2014 року [PERSON] перебуває в КУ «Михайлівський психоневрологічний інтернат» ЗОР та знаходиться на повному державному забезпеченні, що підтверджується копією наказу про зарахування на державне забезпечення та характеристикою підопічної (а.с. 6, 7 ). Частиною 1 ст. 42 ЦК України встановлено, що за заявою опікуна або органу опіки та піклування суд поновлює цивільну дієздатність фізичної особи, яка була визнана недієздатною, і припиняє опіку, якщо буде встановлено, що внаслідок видужання або значного поліпшення її психічного стану у неї поновилися здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно з ч.4 ст. 241 ЦПК України поновлення цивільної дієздатності фізичної особи, яка була визнана недієздатною, можливе в разі її видужання або значного поліпшення її психічного стану та здійснюється за рішенням суду на підставі відповідного висновку судово-психіатричної експертизи за заявою опікуна, органу опіки та піклування. Директор КУ «Михайлівський психоневрологічний інтернат» ЗОР наділений повноваженнями опікуна над [PERSON] у відповідності до ст. 66 ЦК України, тому він правомірно звернувся до суду із заявою про поновлення її цивільної дієздатності. Однак, згідно з ч. 4 ст. 241 ЦПК України суд скасовує рішення про визнання фізичної особи недієздатною на підставі висновку судово-психіатричної експертизи, з якого має випливати видужання особи або значне поліпшення її психічного стану, внаслідок чого у особи поновилася здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Крім того, згідно п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 28 березня 1972 року №3 «Про судову практику в справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним» із змінами та доповненнями, в справах про поновлення дієздатності є обов'язковим проведення судово-психіатричної експертизи, яка призначається за ухвалою судді. Громадянина може бути поновлено в дієздатності лише при наявності висновку судово-психіатричної експертизи про значне поліпшення його стану здоров'я або видужання. Тобто, в справах про поновлення дієздатності є обовязковим проведення судово-психіатричної експертизи. Громадянина може бути поновлено в дієздатності лише при наявності висновку судово-психіатричної експертизи про значне поліпшення його стану здоровя або видужання. Згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 625, складеного стаціонарною судово-психіатричною експертною комісією КЗ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР від 07 грудня 2016 року, [PERSON] виявляє ознаки психічного розладу у вигляді легкої розумової відсталості (помірно вираженої дебільності), ступінь наявних порушень така, що вона істотно впливає (обмежує) на її здатність розуміти значення своїх дій та керувати ними (а.с. 71-76). Таким чином, з висновку судово-психіатричної експертизи вбачається, що [PERSON] не видужала, здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними не поновилася, що є підставою відповідно до ч. 1 ст. 42 ЦПК України, для відмови в поновленні її цивільної дієздатності.

Outcome: dismissed