Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-21 00:00:00

В травні 2019 року позивач звернулася до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області із позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання незаконними та скасування двох свідоцтв право власності на дві земельні ділянки, визнання недійсним договору дарування земельної ділянки, визнання права власності на частину земельної ділянки та поділ в натурі присадибної земельної ділянки. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач [PERSON] є колишнім чоловіком позивача із яким в період з 08 жовтня 1988 року по 15.05.1990 року та в період з 21.04.1993 року по 11.04.2007 року перебувала в зареєстрованому шлюбі. У відповідності до рішення виконавчого комітету Хмільницької міської ради Вінницької області від 14.09.1989 року № 163 [PERSON] виділено під будівництво індивідуального житлового будинку земельну ділянку площею 600 кв.м., яка знаходиться в [ADDRESS] та на підставі вказаного рішення було оформлено паспорт на забудову садиби у населеному пункті УРСР. У відповідності до акту виносу в натуру земельної ділянки індивідуального забудовника межі переданої відповідачу [PERSON] під забудову земельної ділянки було винесено в натуру та закріплено межовими знаками. 01.04.1997 року відповідачу [PERSON] було видано свідоцтво про право власності на житловий будинок, яке зареєстроване в КП «ВООБТІ» 05.05.1997 року, про що в реєстраційній книзі зроблено запис на № 3756. Спільне подружнє життя у позивача із відповідача [PERSON] не склалось, шлюб було розірвано та у судовому порядку розподілено спільно нажитий будинок з господарськими будівлями та спорудами, а саме за відповідачем [PERSON] визнано право власності на 41/100 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , а за позивачем визнано право власності на 59/100 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Позивача та відповідача зобов`язано рішенням суду провести відповідні ремонтно-будівельні роботи для окремого користування виділеними приміщеннями. 12.11.2009 року відповідачу [PERSON] , на підставі рішення 47 сесії 5 скликання Хмільницької міської ради Вінницької області від 21.05.2009 року, було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0600 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться в [ADDRESS] . Оскільки 18 .05. 2011 року до позивача перейшло право власності на 59/100 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , то, враховуючи роз`яснення ППВСУ, до позивача перейшло і право власності на 59/100 частини присадибної земельної ділянки, яка перед цим була приватизована відповідачем [PERSON] . Присадибна земельна ділянка площею 0,0215 га в [ADDRESS] відповідач [PERSON] у відповідності договору дарування, який посвідчений 14.11.2018 року приватним нотаріусом Хмільницького районного нотаріального округу Юрчишиною О.П., подарував присадибну земельну ділянку площею 0,0215 га (кадастровий номер 0510900000:00:008:1064) своїй сестрі по матері [PERSON] . На даній земельній ділянці площею 0,0215 га знаходиться виділена позивачу у особисту приватну власність 59/100 частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] . Оскільки у позивача із відповідачем [PERSON] виник спір щодо порядку володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою площею 600 кв.м., яка перебуває у спільній частковій власності, дана присадибна земельна ділянка підлягає поділу в натурі у судовому порядку. Ухвалою суду від 11.05.2019 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 14.08.2019 року у даній справі призначено судово земельно-технічну експертизу та провадження у справі зупинено. 10.09.2019 року ухвалою суду провадження у справі відновлено та продовжено підготовче судове засідання. 10.09.2019 року ухвалою суду провадження у справі зупинено, продовжено проведення судово земельно-технічної експертизи та провадження у справі зупинено. Ухвалою суду від 07.02.2020 року провадження у справі відновлено та продовжено підготовче судове засідання. 23.03.2020 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті. Позивач та її представник адвокат Поворознюк Б.М. надали суду заяви, у яких просять розгляд справи здійснювати без їх участі, позовні вимоги підтримують та просять суд їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперчують. Також 23.03.202 року позивач [PERSON] суду надала заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до яких просить суд розподілити в натурі земельну ділянку площею 0,0600 га, яка знаходиться в [ADDRESS] (колишній кадастровий номер 0510900000:00:008:0487), у відповідності до другого варіанту висновку № 107/19 судової земельно-технічної експертизи від 27.01.2020 року, проведеної ТОВ «Експертно-юридичною фірмою «Соломон»; виділити позивачу та визнати за нею право особистої приватної власності на земельну ділянку № [NUMBER] площею 0,0234 га та земельну ділянку № [NUMBER] площею 0,0120 га, які знаходяться в [ADDRESS] та призначені для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд; виділити відповідачу [PERSON] та визнати право особистої приватної власності на земельну ділянку № [NUMBER] площею 0, 0246 га, яка знаходиться в [ADDRESS] та призначені для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області в судове засідання не з`явився, суду надав заяву в якій вказав, що щодо задоволення позовних вимог покладається на розсуд суду. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки наявних у справі доказів достатньо для вирішення справи по суті та враховуючи, що належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання відповідачі в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили та не подали відзивів, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до ст. 280 ЦПК України ухвалив здійснювати заочний розгляд справи. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою усіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] 11.04.2007 року розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 11.04.2007 року.(а.с.15) У відповідності до рішення виконавчого комітету Хмільницької міської ради Вінницької області від 14.09.1989 року № 163 [PERSON] виділено під будівництво індивідуального житлового будинку земельну ділянку площею 600 кв.м., яка знаходиться в [ADDRESS] .(а.с.18-19) Рішенням Хмільницької міської ради № 457 від 23.12.2008 року у відповідності до вимог ст.ст. 25, 55, 56 ЗУ «Про землеустрій», надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право користування на земельні ділянки, за рахунок земель громадськості та житлової забудови, із земель запасу гр. [PERSON] власнику будинковолодіння [ADDRESS] , для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд по [ADDRESS] та для ведення садівництва суміжної до присадибної (свідоцтво про право власності № 66 від 27.03.1997 року, тех. пспорт від 17.09.2008 року, заява від 24.11.2008 року). (а.с.21-24) Відповідно до рішення Хмільицької міської ради № 522 від 21 травня 2009 року вирішено затвердити технічну документацію із землеустрою, передати безкоштовно у власність та затвердтти державні акти на право на земельні ділянки для будівництва та обслуговування будинків, господарських будівель та споруд, ведення виробництва, визначених ст. 121 ЗК України та у відповідності до вимог ст. ст. 118, 186 ЗК України, гр. [PERSON] , власнику будинковолодіння [ADDRESS] , площею 600,0 кв.м. для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд по [ADDRESS] (попереднє рішення 43 сесії міської ради 5 скликання від 23.12.2008 року, заява від 18.05.2009 року).(а.с.25-28) На підставі вказаних рішень Хмільницької міської ради, [PERSON] оформлено паспорт на забудову садиби у населеному пункті та у відповідності до акту виносу в натурі земельної ділянки індивідуального забудовника межі переданої відповідачу [PERSON] під забудову земельної ділянки було винесено в натурі та закріплено межовими знаками.(а.с.29-34) Згідно рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 30 грудня 2010 року по справі № 2-51/2010 р., яке набрало законної сили 18.03.2011 року, розділено спільно нажитий житловий будинок, а саме за відповідачем [PERSON] визнано право власності на 41/100 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , а саме на: житлову кімнату 1-3 площею 22,6 кв.м., житлову кімнату 1-4 площею 14,4 кв.м., гараж V, підвал VІ, Ѕ частину огорожі № 1, 2, сходи, ворота, сарай «Г», убиральню «Б» та за [PERSON] , визнано право власності на 59/100 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , а саме на: коридор 1-1 площею 4,6 кв.м., ванну 1-7 площею 3,3 кв.м., кухню 1-6 площею 10,8 кв.м., житлову кімнату 1-2 площею 9,6 кв.м., житлову кімнату 1-5 площею 17,2 кв.м., веранду І, балкон ІІ, підвал ІІІ, підвал ІV, підвал VІІ, підвал VІІІ, Ѕ частину горожі № 1, 2, літню кухню «В», ганок.(а.с.35-36) Відповідно до рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 30 грудня 2010 року по справі № 2-51/2010 р. за [PERSON] 18.05.2011 року в Хмільницькому районному структурному підрозділі КП «ВООБТІ» зареєстровано право власності на 59/100 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , що підтверджується копією витягу про державну реєстрацію № 29995720 від 18.05.2011 року.(а.с.37) 12.11.2009 року відповідачу [PERSON] , на підставі рішення 47 сесії 5 скликання Хмільницької міської ради Вінницької області від 21 .05.2009 року, було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 766177 площею 0,0600 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться в [ADDRESS] , який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 010906600428/(а.с.46, 65) Відповідач [PERSON] без відома позивача, у 2013 році замовив у ПП «Хмільникземпроект» технічну документацію із землеустрою щодо поділу присадибної земельної ділянки площею 600 кв.м. в [ADDRESS] на дві частини. ПП «Хмільникземпроект» було виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 600 кв.м. кадастровий номер 0510900000:00:008:0487 на дві земельні ділянки, а саме на земельну ділянку площею 385 кв.м., кадастровий номер 0510900000:00:008:1063 та на земельну ділянку площею 215 кв.м., кадастровий номер 0510900000:00:008:1064.(а.с.43-63) На підставі Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єктів від 14.11.2018 року, № 1452686770 [PERSON] став власником земельних ділянок з кадастровими номерами 0510900000:00:008:1064 та 0510900000:00:008:1063, розташованих за адресою [ADDRESS] . (а.с.129-130) Після затвердження технічної документації із землеустрою Реєстраційною службою Хмільницького міськрайонного управління юстиції Вінницької області 09 квітня 2014 року відповідачу [PERSON] було видано два свідоцтва про право власності на нерухоме майно - дві земельні ділянки площею 385 кв.м., кадастровий номер 0510900000:00:008:1063 та площею 215 кв.м., кадастровий номер 0510900000:00:008:1064. При цьому, згідно відмітки на титульному аркуші цієї технічної документації, після поділу кадастровий номер 0510900000:00:008:0487 скасовано. (а.с.123, 156) У відповідності до договору дарування, який посвідчений 14.11.2018 року приватним нотаріусом Хмільницького районного нотаріального округу Юрчишиною О.П., відповідач [PERSON] подарував присадибну земельну ділянку площею 0,0215 га в [ADDRESS] (кадастровий номер 0510900000:00:008:1064) [PERSON] (а.с.122, 147) У відповідності до висновку судово земельно-технічної експертизи № 107-19 від 27.01.2020 року, встановлено, що на підставі проведеного дослідження надано № 1, 2, 3 варіанти розподілу земельної ділянки площею 600 кв.м., яка знаходиться в [ADDRESS] та призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, на дві частини у відповідності до ідеальних часток співвласників на 59/100 частини та 41/100 частини. Встановлено, що 41/100 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами (житловою кімнатою 1-3 площею 22,6 кв.м., житловою кімнатою 1-4 площею 14,4 кв.м., гаражем V, підвалом VІ, Ѕ огорожею № 1,2, сходами, воротами, сараєм «Г», убиральнею «Б»), які знаходяться в [ADDRESS] та були виділені [PERSON] згідно рішення Хмільницької міської ради від 30.12.2010 року по справі №2-51/210, не знаходяться в межах земельної ділянки кадастровий номер 0510900000:00:008:1064 площею 0,0215 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, яка була подарована [PERSON] , згідно договору дарування, посвідченого 14.11.2018 року приватним нотаріусом Юрчишеною О.П.(а.с.201-218) Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, ч. 3 ст.\~24\~Закону України\~«Про місцеве\~самоврядування в\~Україні» від\~21.05.1997 в редакції, діючій на момент виникнення спірних правовідносин, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст. 393 ЦК України, правовий акт органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта. Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Згідно приписів ст. 88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. У відповідності до п. 18-2 ППВСУ від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» (із подальшими змінами та доповненнями) окрема земельна ділянка, одержана громадянином у період шлюбу в приватну власність шляхом приватизації, є його особистою приватною власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя, оскільки йдеться не про майно, нажите подружжям у шлюбі, а про одержану громадянином частку із земельного фонду. Якщо на такій земельній ділянці знаходиться будинок, будівля, споруда, що є спільною сумісною власністю подружжя, то у разі поділу будинку, будівлі, споруди між подружжям та виділу конкретної частини будинку, будівлі, споруди до особи, яка не мала права власності чи користування земельною ділянкою переходить це право у розмірі частки права власності у спільному майні будинку, будівлі, споруди у відповідності до статей 120 ЗК України, 377 ЦК України. Аналогічні правові висновки викладені у постановах ВСУ від 11.02.2015 року по справі № 6-2цс15 та від 13.03.2016 року по справі № 6-253цс16. У даних правових позиціях ВСУ вказав, що за загальним правилом, закріпленим у частині четвертій статті 120 ЗК України, особа, яка набула права власності на частину будівлі чи споруди стає власником відповідної частини земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості. Згідно ч. 1 ст.\~377\~ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Відповідно ч. 1, 4 ст.\~120\~ЗК України до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Таким чином, з огляду на встановлені в судовому засіданні обставини на підставі наданих позивачем доказів, наведені норми закону, беручи до уваги уточнюючі позовні вимоги позивача та висновок судово земельно-технічної\~експертизи №\~107-19\~від 27.01.2020\~року, суд вважає, за необхідне\~нотаріально \~посвідчений \~договір \~дарування \~земельної \~ділянки \~площею \~0,0215\~га \~від \~14.11.2018\~ року\~визнати \~нікчемним,\~ оскільки\~ наявність\~даного договору\~ в першу чергу порушує конституційні права на належну позивачу частину присадибної земельної ділянки, право на яку до позивача перейшло у зв`язку із переходом права власності на 59/100 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, а тому даний договір дарування підлягає скасуванню. Та з метою захисту права власності позивача на земельну ділянку, підлягають скасуваню свідоцтва про право власності на земельні ділянки кадастрові номера 0510900000:00:008:1063 та 0510900000:00:008:1064, які розташовані в [ADDRESS] і належать відповідачу [PERSON] , розподіливши при цьому в натурі земельну ділянку площею 0,0600 га, яка знаходиться в [ADDRESS] (колишній кадастровий номер 0510900000:00:008:0487), виділивши позивачу[PERSON] відповіднло до частки належного їй на праві власності житловго будинку в розмірі 59/100 частини, а відповідачу [PERSON] виділити земельну ділянку, відповідно до частки належного йому на праві власності житловго будинку, яка становить 41/100 частини, при цьому визнати за позивачемправо особистої приватної власності на земельну ділянку № [NUMBER] площею 0,0234 га та земельну ділянку № [NUMBER] площею 0,0120 га, які знаходяться в [ADDRESS] та призначені для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, а за відповідачем [PERSON] право особистої приватної власності на земельну ділянку № [NUMBER] площею 0, 0246 га, яка знаходиться в [ADDRESS] та призначені для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, відповідно до додатку 5 другого варіанту висновку судової земельно-технічної експертизи № 107/19від 27.01.2020 року, проведеної ТОВ «Експертно-юридичною фірмою «Соломон». Аналізуючи викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог (уточнюючих позовних вимог) позивача в заявлених нею межах та про існування правових підстав для їх задоволення. Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути в рівних частках з відповідачів на користь позивача витрати по оплаті судового збору, витрати за проведення судово земельно-технічної експертизи. На підставі ч. 2 ст. 19, ст. 41 Конституції України, ст. ст. 88, 120, 152, 153 ЗК України, п. 18-2 ППВСУ від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», п. 18 ППВСУ від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»,

Outcome: approved