Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-04 00:00:00

В травні 2016 року [PERSON] звернулася в Рівненський міський суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 13 серпня 2004 року відділом РАЦС Рівненського міського управління юстиції за актовим записом № 978, від шлюбу мають неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], та про стягнення на її користь аліментів на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи із 10 травня 2016 року до досягнення повноліття дітьми. Зазначала, що спільне життя погіршилось та відносини припинились по причині втрати почуття поваги та любові і довіри. Сім'я розпалась остаточно, кожний живе своїм життям, шлюб існує формально, збереження сім'ї неможливе і суперечить їх інтересам та інтересам дітей. Враховуючи, що вихованням і утриманням дітей займається вона, відповідач не є хворою людиною чи інвалідом, стягнень по виконавчим документам не має, інших дітей не має, офіційно не працює, вважає доцільним стягнення аліментів на утримання дітей в твердій грошовій сумі в зазначеному позовом розмірі. Позивачка підтримала позовні вимоги в суді. Додатково уточнила, що перспективи збереження сім'ї не вбачає, приблизно з вересня 2011 року між ними припинені сімейні відносини, вона має іншого чоловіка, наполягає на розірванні шлюбу та стягненні аліментів. Відповідач добровільно приймає недостатню участь в утриманні дітей, лише частково забезпечує дітей продуктами харчування, тому вона вимушена ставити питання про стягнення аліментів із відповідача, що є працездатним, доходи якого є не стабільними. Просить шлюб розірвати, дітей залишити з нею, стягнути аліменти в зазначеному позовом розмірі на утримання дітей. Відповідач позовні вимоги визнав повністю, згідний на розлучення, оскільки перспективи примирення та збереження сім'ї він не вбачає. Не заперечує проти стягнення з нього аліментів у визначеному позивачкою розмірі. Згідний на задоволення позовних вимог за винятком стягнення з нього коштів на відшкодування судових витрат позивача, враховуючи вину позивача в розпаді сім»ї. Оцінюючи пояснення сторін, дослідженні надані в справі докази, встановленні обставини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, за винятком відшкодування судових витрат, з наступних підстав. Сукупністю досліджених доказів встановлено, що сторони перебувають в шлюбі із 13 серпня 2004 року відділом РАЦС Рівненського міського управління юстиції за актовим записом № 978, неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], які фактично проживають із позивачкою, на утримання яких відповідач не надає достатньої матеріальної допомоги в добровільному порядку. У відповідності до положень ст.ст. 180, 181, 184 СК України, позивачкою правомірно заявлений позов про стягнення коштів на утримання дитини в твердій грошовій сумі із непрацюючого відповідача, маючого не регулярні, не стабільні прибутки від випадкових заробітків, які важко встановити при виконанні судового рішення. Враховуючи встановлені обставини, відповідно до положень ст.182 СК України, зокрема відсутність інших утриманців, стягнень по виконавчих листах, мінімальні доходи позивачки, суд прийшов до висновку про доцільність, з урахуванням майнового і сімейного стану, стану здоров'я дітей та сторін, думки сторін в судовому засіданні, стягнення аліментів в твердій грошовій сумі - в розмірі 700 грн. на кожну дитину, щомісячно. Заперечень та доказів поважних причин неможливості забезпечення сплати аліментів в зазначеному позовом розмірі відповідачем не надано. Вважається, що із задоволенням позовних вимог про стягнення аліментів у вказаному розмірі не будуть порушені права та інтереси дитини, стягувача та платника аліментів. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, рішення суду підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Сукупністю досліджених в справі доказів встановлено, що на ґрунті розладу внаслідок непорозуміння, неналежного відношення сторін один до одного, із вересня 2011 року сім'я остаточного розпалась, сторони проживають окремо. Позивачка прийшла до переконання про неможливість і небажання збереження сім'ї. Відповідач позовні вимоги підтримує, вказуючи, що перебування в шлюбі суперечить його інтересам. За таких обставин, примирення вважається неможливим, а конфліктні відносини суперечать інтересам сторін та неповнолітніх дітей, що, у відповідності до положень ст. 112 СК України, є підставами для розірвання шлюбу. Вимоги в частині залишення дітей на проживанні матері не заявлені, питання вирішене батьками в добровільному порядку. У відповідності до ст.88 ЦПК України, судові витрати за позовом про стягнення аліментів покладаються повністю на відповідача. Суд погоджується із доводами відповідача в частині безпідставності стягнення коштів на відшкодування судових витрат позивача. На підставі викладеного, ст.ст. 104, 105, 110, 112, 180, 181, 182, 184, 191 СК України,

Outcome: partial