Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

До Бабушкінського районного суду звернулася [PERSON] з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокія Юріївна, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька Оксана Олександрівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягають виконанню. У позовній заяві зазначено, що позивачем 13 січня 2021 року було отримано поштове відправлення із пакетом документів від приватного виконавця Русецької О.О., з якого стало відомо про наявність виконавчого провадження № 64279957 та виконавчого напису № 5805 від 03 грудня 2020 року, винесеного приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю., про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості, у розмірі 148 749 грн. 95 коп. Одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження, внесені відомості про позивача як про боржника за цим виконавчим провадженням до Єдиного реєстру боржників. Позивач вважає виконавчий напис незаконним, протиправним і таким, що не підлягає виконанню, оскільки він вчинений з порушеннями порядку вчинення виконавчих написів та Закону України «Про нотаріат». Так, нотаріусом не перевірено, чи була заборгованість на момент вчинення виконавчого напису безспірною, чи була вона саме такого розміру, чи не пропущено стягувачем строку позовної давності та чи не було невирішених спорів на час вчинення напису. Крім того, позивачу не надсилались письмові вимоги про усунення порушень умов кредитного договору, що є передумовою вчинення виконавчого напису. З цих підстав позивач прохає визнати виконавчий напис, який вчинено 03.12.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. за № 5805, таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22.02.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, витребувано від приватного нотаріуса Буждиганчук Є.Ю. докази. Ухвалою суду від 22.02.2021 року вжито заходи забезпечення позову та зупинено стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого № 5805 від 03.12.2020 року. 15 вересня 2021 року приватним нотаріусом Буждиганчук Є.Ю. надано копії документів на підставі яких було видано виконавчий напис. Позивач - [PERSON] у судове засідання не з`явилася. Представник позивача - Полтавець Тетяна Олександрівна через загальну канцелярію суду надала заяву у якій просить розглядати справу без її участі та без участі [PERSON] . Представник відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час та дату судового засідання був повідомлений належним чином, клопотань та відзивів до суду не надав. Треті особи в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили, про час та дату судового засідання були повідомлені належним чином, клопотань та відзивів до суду не надавали. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення. Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 07 грудня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11265199000, відповідно до умов якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 78 390,00 гривень, та взяла на себе зобов`язання повернути наданий кредит у повному обсязі в строк до 08 грудня 2014 року зі сплатою 13,00% річних за користування кредитом. З метою забезпечення виконання грошових зобов`язань за даним договором 07.12.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» і [PERSON] було укладено договір поруки № 11265199000/П. 20 квітня 2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кредекс Фінанс» укладено договір факторингу № 05/12, відповідно до умов якого банк відступив на користь ТОВ «Кредекс Фінанс» право вимоги заборгованості за договором кредиту № 11265199000 від 07.12.2007 року. Таким чином, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» перейшло право вимоги, що виникло з договору про надання кредиту, договору поруки, які укладені з [PERSON] . На час укладення договору факторингу загальна сума заборгованості перед новим кредитором - ТОВ «Кредекс Фінанс» становила 111 333,73 грн. Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська по справі № 200/22080/17 від 27 квітня 2018 року у задоволенні позову ТОВ «Кредекс Фінанс» (правонаступником всіх прав та обов`язків якого є ТОВ «Вердикт Капітал») до [PERSON] про стягнення заборгованості - відмовлено у зв`язку зі спливом строку позовної давності. 03 грудня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокією Юріївною було вчинено виконавчий напис № 5805, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості у розмірі 148 749,95 гривень. Приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою Оксаною Олександрівною 25 січня 2021 року було винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди. Відповідно до ст. 89 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис повинен містити дату його вчинення (рік, місяць, число), найменування посади, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Відповідно до пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» (далі - Перелік), для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Спірний виконавчий напис вчинено на підставі п. 2 Переліку. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, було визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п. 4 ст. 254 КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення, з 22 лютого 2017 року, а отже з цієї дати законодавство не передбачає можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. Крім того, станом на момент вчинення оскаржуваного виконавчого напису редакція Переліку не передбачала можливості стягнення заборгованості в безспірному порядку на підставі угоди, яка укладена в письмовій формі. Так, згідно п. 1 Переліку для одержання виконавчого напису подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди. Як вбачається з матеріалів справи, договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11265199000 укладено 07.12.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] в письмовій формі. Згідно з позицією Верховного Суду, яка викладена у справі № 826/20084 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Таким чином, на думку суду, в момент вчинення спірного виконавчого напису були відсутні правові підстави для його одержання, у зв`язку із недотриманням вимог щодо форми правочину з якого виникла заборгованість. Це є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі № 6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справі на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Отже, процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: - перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; - другий етап - вчинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). На адресу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська 15 вересня 2021 року від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. надійшли докази, а саме копія виконавчого напису та документи, на підставі яких було видано виконавчий напис. Проте в цих матеріалах відсутні відомості про спір, за яким рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 квітня 2018 року у задоволенні позову ТОВ «Кредекс Фінанс» (правонаступником всіх прав та обов`язків якого є ТОВ «Вердикт Капітал») до [PERSON] про стягнення заборгованості - відмовлено у зв`язку зі спливом строку позовної давності. А отже спір, що виник між позивачем та відповідачем було вирішено у судовому порядку, існує рішення суду, що набрало законної сили, а тому нотаріус під час вчинення виконавчого напису не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості. У частині першій статті 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Нотаріусом при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису не було перевірено, коли саме виникло право вимоги кредитної заборгованості. В матеріалах справи нотаріуса відсутній будь-який розрахунок заборгованості, з якого можна було б встановити, коли кредитор набув право вимагати повернення всієї суми позики, що має значення для обчислення строків позовної давності. Але нотаріус навіть не досліджував це питання та належним чином не перевірив, що заборгованість є простроченою і проблемною, а отже на момент її стягнення міг сплинути строк позовної давності, що унеможливлювало вчинення цієї нотаріальної дії. Тому суд приходять до висновку, що нотаріус не дотримався вимог ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та вчинив спірний виконавчий напис поза межами трирічного строку, передбаченого для стягнення боргу. Виходячи з того, що спірний виконавчий напис вчинено з численними порушеннями вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та Постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а спірний виконавчий напис має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. За змістом ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 908,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved