Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

До Богунського районного суду м. Житомира 03.10.2017 р. звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позовних вимог вказала, що шлюб з відповідачем [PERSON] зареєструвала 24.04.2010 р. Від шлюбу мають доньку: [PERSON], 11 березня 2011 р. н. З серпня 2016 р. стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. 25.10.2017 р. від [PERSON] надійшла уточнена позовна заява в якій вона додатково просить залишити проживати з нею її малолітню доньку. (а. с. 27-28). 21.11.2017 р. до Богунського районного суду м. Житомира надійшов зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини. В обгрунтуваня позовних вимог позивач за зустрічним позовом вказав, що він любить свою доньку і має змогу забезпечити її всім необхідним. У нього вільний робочий графік, тому він має час відводити та забирати дитину з начального закладу, займатися з нею вечорами, гуляти та іншим чином піклуватися про дитину. Має стабільний самостійний дохід, яким може у повному обсязі створити всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини, задовольнити гармонійний розвиток її особистості в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно з актом обстеження спеціалістів служби у справах дітей Житомирської міської ради для виховання, розвитку проживання та утримання доньки він забезпечив всі необхідні умови. Він постійно слідкує за станом здоров'я [PERSON], її розвитком, виховує та піклується про неї. Щодо описової частини позовних вимог позивачки за первісним позовом звернув увагу, що позивчка, як підстави для розірвання шлюбу вказує, що «…в сім'і відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що ми стали зовсім чужими людьми…». На що [PERSON] вказує, що конфліктні ситуації виникали коли дружина, [PERSON] вживала алкогольні напої. Будучи в нетверезому стані допускала протиправні дії, що виражалося у фізичному насильстві щодо нього, [PERSON], навіть в присутності їх доньки. Саме тому з червня 2017 р він з дитиною проживаємо за адресою: [INFO], що підтверджується довідкою КП «ВЖРЕП №1». На грунті постійних сімейних сварок донька стала знервованою, тому за його зверненням дитині було надано первинну психологічну допомогу, під час якої використовувались психодіагностичні методи. [PERSON] вважає, що він зможе забезпечити інтереси дитини, збереження її звязків з сімєю, крім випадків, коли сімя виявляється особливо непридатною або неблагонадійною. Його матеріальний стан та психологічне оточення достатне і відповідає тому, щоб забезпечити необхідний розвиток дитини її безпеку, спокійне психологічне середовище. (а. с. 42-44). В судовому засіданні позивач за первісним позовом наполягала на задоволені позовних вимог в частині розірвання шлюбу а також наполягала на тому, щоб малолітня дитина мешкала разом з нею. Позивач за зустрісним позовом наполягав на задоволені позовних вимог крім того звернув увагу, що підставою для розірвання шлюбу стала саме поведінка дружини, так як вона зловживає спиртними напоями та вчиняє сварки у присутності їхньої дитини. Свідок [PERSON] мати позивача за зустрічним позовом, [PERSON] пояснила, що її син спиртними напоями не зловживає протягом останніх трьох років разом з тим цого дружина, невістка [PERSON] зловживає спиртними напоями. Онучка, [PERSON] вже декілька років проживає з батьком, її сином а вона йому в цьому допомагає. (а. с. 76). Свідки [PERSON] суду пояснила, що працює з [PERSON] на одному підприємстві. Може охарактеризувати [PERSON] тільки з позитивної сторони. Ніколи не помічала, щоб [PERSON] була випивша на роботі але декілька років назад вона звертала увагу, ща на тілі [PERSON] були синці. Зі слів [PERSON] вона дізнавалася, що був конфлікт з чоловіком. (а. с. 76). Свідок [PERSON] суду пояснила, що знає сім'ю [PERSON] з дитинства. Залежності від алкоголю у неї не помічала, конфліктів в сім'ї не чула. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона брала участь у складанні висновку щодо психологічної діагностики та визначення психоемоційного стану дитини, [PERSON], 11.03.2011 р. н. Вона особисто спілкувалася з дитиною. Дитина звертала увагу, що мати вживає алкогольні напої, часто свариться з батьком. На її [PERSON] думку, з пояснень дитині, їй краще з батьком. (а. с. 102-103) Судом встановлено. За змістом свідоцтва про шлюб [PERSON], 16.05.1980 р. н. та [PERSON], 31.03.1986 р. н. зареєстрували шлюб 24.04.2010 р., актовий запис № 409. (а. с. 4). Згідно свідоцтва про народження [PERSON], 11.03.2011 р. н. батьками дитини вказані [PERSON] та [PERSON]. (а. с. 9). Зі змісту виробничої характеристики на імя [PERSON], 31.03.1986 р. н. за місцем роботи характеризується позитивно. (а. с. 12). Зі змісту заяви [PERSON] на імя начальника Служби у справах дітей Житомирської міської ради свідчить, що заявниця просить вирішити її питання щодо місця проживання її дитини та порядку її спілкування з дитиною у звязку з тим, що її малолітня донька мешкає зі своїм батьком окремо. У відповідь на вказаний лист заявниці розяснено, що вона, як мати має рівні права з батьком дитини і пропоновано вирішувати вказаний спір з урахуванням інтересів дитини. (а. с. 13-19). З інформації Житомирського міського центру соціальних служб для сім'ї та молоді щодо психологічної діагностики та визначення психоемоційного стану дитини, [PERSON], 11.03.2011 р. н. від 31.10.2017 р. № 1541 свідчить, що «…під час проведення психологічних консультацій [PERSON] спілкувалася відверто та щиро, легко йшла на контакт, чітко та впевнено відповідала на поставлені запитання. Дівчинка з цікавістю та захопленням виконувала запропоновані завдання, також виявляла ініціативу та активність, проявляючи свої пізнавальні і практичні навички та здібності. Самооцінка дівчинки адекватна. Вона впевнена у собі, комунікативна, схильна займати домінуючу позицію у родині. При спілкуванні з дівчинкою під час інтервю було зясовано, що вона перебуває у тривожно-пригніченому стані, про що свідчать вислови дитини щодо сімейних обставин, а саме: «Мама била тата, а я швидко збирала речі, щоб йти на Мальованку», «Дуже плачу, коли мама кричить», «Хочеться матері ротика затулить, коли вона кричить», «Мама багато пє», «'Гаго теж колись був пяний, а зараз ні» «Коли мати спить, нам легко дихається», «Я б могла жити з мамою на Корбутівці, якщо там буде тихо». За результатами діагностики у [PERSON] спостерігається відчуття внутрішнього дискомфорту, високий рівень психоемоційної напруги та тривожності. Після проведених психологічних методів діагностики психоемоційного стану особистості в системі внутрішньо сімейних стосунків було зясовано, що [PERSON] добре висловлюється про батька та неохоче розповідає про матір, намагається уникати прямих запитань про неї, хоча потребує її уваги, тепла та турботи. Зі слів дівчинки зрозуміло, що вона підтримує позицію батька щодо їх спільного проживання. За результатами методики «Два будиночки» виявлено, що в червоному будиночку живуть люди, яким дитина симпатизує (Я, котик, сестрички), а «мешканців чорного будиночка» дитина цурається і психологічно відмежовується (друг Леонід, друг Женя), щодо розселення близьких родичів дитині було складно прийняти рішення, що вказує на присутність конфліктних взаємостосунків, повязаних зі складною життєвою ситуацією у сімейному оточенні, яких дитина прагне уникнути. Дана ситуація є стресовою для дитини…» (а. с. 47-49). Зі змісту акту обстеження умов проживання малолітньої [PERSON], 11 березня 2011 р. н. від 02.11.2017 р. за адресою: [ADDRESS] свідчить, що для дитини утворені всі необхідні умови для проживання і розвитку. (а. с. 50). Згідно копії витягу кримінального провадження № 12017060020005160 свідчить, що 27.09.2017 р. у період з 18.00 по 18.30 у житловому будинку за адресою: м. Житомир вул. Старочуднівська на грунті неприязних відносин сталася сімейна сварка між членами сімї [PERSON], [PERSON] з одного боку та [PERSON] з іншого боку, внаслідок чого останьому були нанесені тілесні ушкодження. (а. с. 45). Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. За частинами першою, другою статті 161 цього Кодексу якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. У принципі 6 Декларації прав дитини проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. У данній справі суд встановив, що мати дитини, [PERSON] має постійне місце проживання, постійне місце роботи та джерело існування. Разом з тим, суд встановив виняткові обставин у розумінні положень статті 161 СК України та принципу 6 Декларації прав дитини, які б свідчили про неможливість проживання дітей разом з матір'ю. А саме, з червня місяця 2017 року малолітня [PERSON] проживає разом з батьком [PERSON], за адресою: вул. Героїв Пожежних, 95, що підтверджується довідкою КП «ВЖРЕП №1». (а. с. 49-50). На грунті постійних сімейних сварок дитина стала знервованою, тому за звернення батька дитини, [PERSON] дитині було надано первинну психологічну допомогу, під час якої використовувались психодіагностичні методи. За результатами діагностики у [PERSON] спостерігається відчуття внутрішнього дискомфорту, високий рівень психоемоційної напруги та тривожності. Після проведених психологічних методів діагностики психоемоційного стану особистості в системі внутрішньо сімейних стосунків було зясовано, що [PERSON] добре висловлюється про батька та неохоче розповідає про матір, намагається уникати прямих запитань про неї, хоча потребує її уваги, тепла та турботи. Зі слів дівчинки зрозуміло, що вона підтримує позицію батька щодо їх спільного проживання. (а. с. 47-49) Суд критично відноситься до пояснень свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] так як вказані особи є родичами, співробітниками, сусідами сторін. Диспозиція ст. 141 СК України зазначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно зі ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Статтею 51 Конституції України зазначено, що кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Схожа норма міститься також у ч. 6 ст. 7 СК України, відповідно до якої рівність прав і обов'язків жінки та чоловіка у сімейних відносинах, шлюбі та сімї є однією із загальних засад регулювання сімейних відносин. Це узгоджується з практикою ЄСПЛ, який неодноразово наголошував, що батьки повинні мати рівні права у спорах про опіку над дітьми, і жодні презумпції, які грунтуються на ознаці статі, не повинні братись до уваги. При визначенні місця проживання дитини у разі окремого проживання батьків застосовується принцип забезпечення якнайкращих інтересів дитини. Європейський суд з прав людини неодноразово аналізував позитивні зобовязання держави щодо забезпечення вказаних інтересів в аспекті дотримання ст. 8 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод та вказував, що при визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови. По-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її звязків з сімєю, крім випадків, коли сімя виявляється особливо непридатною або неблагонадійною. По-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. Суд,

Outcome: approved