Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

В судовому засіданні представник позивача підтримав свої вимоги, висловлені в позовній заяві та просить суд стягнути солідарно з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором № 229589-CRED від 23 травня 2008 року у розмірі 92.751 (дев'яносто дві тисячі сімсот п'ятдесят одну) грн. 20 коп., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 927 грн. 51 коп.. З зустрічними позовними вимогами позивач не згоден. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнала та зазначила про те, що [PERSON] ніякого відношення до вказаного кредитного договору не має. В останнє судове засідання [PERSON] повторно не з'явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена, про важливість своєї відсутності суд не повідомила. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні проти позову позивача заперечували, пояснили суду, що ніякого договору поруки не складала та надали до суду зустрічну позовну заяву про визнання правочину недійсним, яку підтримали та уточнили в судовому засіданні і просять суд визнати недійсним договір поруки № 229589-CRED-2 від 23 травня 2008 року, укладений між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та сторонньою особою від імені [PERSON] та застосувати до нього наслідки його недійсності, а також стягнути з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на користь [PERSON] витрати за проведення судової експертизи у розмірі 2.350 грн. 08 коп. та витрати по сплаті судового збору. В останнє судове засідання [PERSON] не з'явилася, але надала до суду письмову заяву про розгляд справи в її відсутність. Суд, вислухав пояснення сторін, свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають частковому задоволенню, а зустрічні позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 23 травня 2008 року між позивачем по справі - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] був укладений кредитний договір № 229589-CRED. Згідно договору ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» зобов'язався надати Відповідачу кредит у розмірі 30000.00 грн. на термін до 21.05.2010 р., а [PERSON] зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строк в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступи порядку: щомісяця в період сплати, [PERSON] повинна надавати Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати за кредитним договором. Згідно договору у випадку порушення зобов'язань за кредитним договором [PERSON] сплачує Банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит у розмірі 30000.00 грн.. В порушення умов кредитного Договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України [PERSON] свої зобов'язання не виконала, а саме не здійснювала погашення заборгованості за кредитом у встановленому Договором порядку та строки. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором [PERSON] станом на 21.04.2013 року має заборгованість - 92751.20 грн., яка складається з наступного: - 25704.62 грн. - заборгованість за кредитом; - 62391.76 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; а також штрафи відповідно до Договору: - 250.00 грн. - штраф (фіксована частина). - 4404.82 грн. - штраф (процентна складова). Розрахунок суми заборгованості додається. В забезпечення виконання зобов'язання за Договором 229589- CRED між ПА «ПРИВАТБАНК» та нижчевказаними фізичними особами було укладено: - Договором поруки, укладеним з поручителем [PERSON] в забезпечення виконання зобов'язань за кредитними договором [PERSON]. - Договором поруки, укладеним з поручителем [PERSON] в забезпечення виконання зобов'язань за кредитними договором [PERSON]. Відповідно до вимог ст.ст. 610, 554 Цивільного кодексу України, боржник та поручитель несуть відповідальність як солідарні боржники. Відповідно до умов Договору поруки, а саме п.5, Позивачем було направлено на адресу Відповідачів письмову вимогу із зазначенням невиконаних зобов'язань за Договором 229589- CRED. Згідно з п.6 Договору поруки, поручитель зобов'язаний виконати зобов'язання, зазначені в письмовій вимозі кредитора протягом п'яти календарних днів з моменту її отримання. Вимога, що була пред'явлена до поручителів щодо виконання забезпеченого зобов'язання, залишена без задоволення. Згідно зі ст.32 ЦПК України позов може бути пред'явлений до кількох осіб. Участь у справі кількох відповідачів допускається, якщо предметом спору є спільні права та обов'язки кількох відповідачів; предметом спору є однорідні права та обов'язки. Приймаючи до уваги, що відповідачі у кредитних правовідносинах діють як солідарні боржники; предметом спору є однорідні права та обов'язки, що випливають з кредитного договору та договору поруки, з метою здійснення принципу процесуальної економії, вважаємо за доцільне об'єднати позовні вимоги Позивача до кількох Відповідачів в одній позовній заяві. Згідно ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання. Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підстави своїх вимог. Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З доводами позивача - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», викладених в позовній заяві та в судовому засіданні суд погоджується частково лише в частині солідарного стягнення з відповідачів [PERSON] та [PERSON] заборгованості за кредитним договором, оскільки в частині солідарного стягнення кредитної заборгованості з [PERSON] вони є голослівними, безпідставними та нічим не підтвердженими і спростовуються поясненнями самої [PERSON] та її представником, наданими ними письмовими доказами, матеріалами справи в їх сукупності. Позивач [PERSON] в своїй зустрічній позовній заяві зазначає, що оспорювальний правочин, а саме Договір поруки № 129589-CRED-2 від 23 травня 2008 року, який нібито укладений між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON], згідно якого на неї була покладена відповідальність перед Кредитором за виконання обов'язків за Кредитним договором, в тому ж розмірі, що і Боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків - є нікчемним і підлягає визнанню недійсним з наступних підстав. [PERSON] ніякого договору поруки, в тому числі і сам кредитний договір від 23.05.2008 року з «Приватбанком» не вкладала і його не підписувала і про його існування нічого не знала. Копія договору мені не вручалась. В наданій банком копії цього договору не її підпис, а підпис сторонньої особи, так само як і в її копії паспорту та коду. Позивач зазначає, що з [PERSON] ніяких відносин не мала, [PERSON], а також її цивільного чоловіка [PERSON] знає приблизно з 2007 року, з якими знаходилась в нормальних відносинах, оскільки працювали в магазині «Універмаг» м. Орджонікідзе. Копія паспорту і коду вона надавала [PERSON], оскільки не неї раніше був оформлений кредит в іншому банку, але в подальшому [PERSON] та [PERSON] без її дозволу та згоди і використали незаконно ці копії для отримання кредиту в ПАТ «Приватбанку» у 2008 році. 03.09.2010 року [PERSON] та [PERSON] надали [PERSON] розписки про її непричетність до оформлення кредитного договору з «Приватбанком». З цього приводу 20.09.2010 року вона звернулась з відповідною заявою до Орджонікідзевського MB ГУМВС України в області. Згідно ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами 1,2, 3, 5, 6 ст. 203 цього кодексу. Згідно ч. З цієї статті, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Згідно ст. 207 ч. 2 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною. Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідач [PERSON] та свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердили доводи [PERSON], висловлені нею в зустрічній позовній заяві та в судовому засіданні. Ухвалою Орджонікідзевського міського суду від 9 вересня 2013 року була призначена судова почеркознавча експертиза, згідно до висновків якої № 2245-13від 24 лютого 2014 року підписи від імені [PERSON] в графі «Поручитель» договору поруки № 229589-CRED від 23 травня 2008 року та графі «Подпись» анкети поручителя від 23 травня 2008 року ймовірно виконані не [PERSON], а іншою особою. Літери та цифрові рукописні записи, якими заповнені графи анкети поручителя від 23 травня 2008 року виконані не [PERSON], а іншою особою. Таким чином позивач [PERSON] за своїм зустрічним позовом довела свої позовні вимоги відповідно до діючого законодавства України, що є підставою для задоволення зустрічних позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до ст.. 88 ч. 1 ЦПК України стороні, на користь якої хвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] понесла затрати на оплату та проведення судової товарознавчої експертизи у розмірі 2350,08 грн., що підтверджено відповідним документом, які відповідно до ст.. 79 ч. 3 п. 4 ЦПК України відносяться до судових витрат та які підлягають стягненню з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» разом з витратами [PERSON] по сплаті судового збору у розмірі 115 грн.. Суд дає критичну оцінку доводам представника позивача - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», висловлені ним в судовому засіданні стосовно невизнання зустрічних позовних вимог [PERSON] зокрема в частині стягнення судових витрат, оскільки вони не відповідають вимогам ст.. 79, 88 ЦПК України. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» не визнавав зустрічні позовні вимоги [PERSON] без проведення по справі судової експертизи, хоч і було очевидним той факт, що підписи у банківських документів були виконані не [PERSON], а іншою особою, що також було підтверджено поясненнями [PERSON] та свідка [PERSON]. Суд вважає, що понесені позивачем [PERSON] судові витрати повинні бути стягненні саме з відповідача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», а не з [PERSON] та [PERSON], як про це зазначає представник банку, оскільки позов було пред'явлено саме до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Outcome: partial