Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

В червні 2015 року позивач звернулася до суду із даним позовом, в якому просила вселити її до житлового будинку № 18 по вулиці Радянської Армії в м. Миколаєві, та зобов'язати відповідачку не чинити їй перешкод у користуванні житловим будинком і передати їй ключі від будинку. В обґрунтування позову позивач зазначила, що вона і відповідачка є рідними сестрами та співвласниками житлового будинку № 18 по вул. Радянської Армії у м. Миколаєві, на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом. Їх частки у праві спільної часткової власності на спірний будинок є рівними, ? частині за кожною. Відповідачка різними способами перешкоджає позивачці у користуванні будинком, зокрема, самовільно замінила вхідні двері та поставила новий замок до будинку, ключі від якого навмисно не надає позивачці. Між сторонами постійно виникають сварки та суперечки з приводу користування будинком. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, була належним чином та своєчасно повідомлена про час та місце судового засідання, заяв від неї не надходило, причина її неявки суду не відома. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі письмових доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи із наступного. Стаття 47 Конституції України проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно положень ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Судом встановлено, що позивачка та відповідачка є рідними сестрами. В порядку спадкування за законом після смерті свого батька [PERSON] вони успадкували спірний житловий будинок, що розташований по вул. Радянської Армії 18 у м. Миколаєві. Житловий будинок належить їм на праві спільної часткової власності, по 1/2 частині за кожною. Вказане підтвержується наявними у матеріалах даної справи копією свідоцтва про право на спадщину від 26.12.2005 р., виданого державним нотаріусом П'ятої Миколаївської державної нотаріальної контори (а.с. 10), витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 12). Із листа Корабельного РВ Миколаївського міського управління УМВС України в Миколаївській області № 59/5004 від 21.03.2015 р. вбачається, що за результатами проведеної перевірки було встановлено, що у 2013 році відповідачка одноособово змінила замки у вхідних дверях спірного будинку та не надала позивачці ключів. З урахуванням викладеного, судовим розглядом встановлено факт вчинення відповідачкою перешкод позивачці у користуванні будинком, що знаходиться у їх спільній частковій власності, тому права позивачки підлягають захисту у визначений нею спосіб. Доказів, які б спростовували висновки суду, матеріали справи не містять. На підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь позивачки сплачений при подачі даного позову судовий збір у розмірі - 487,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved