Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-03 00:00:00

В червні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, визначення частки в майні колишнього колгоспного двору та встановлення юридичних фактів родинних відносин, посилаючись на те, що [INFO] помер його батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на 1/3 частку домоволодіння, яке розташовано по [ADDRESS]. Як спадкоємець за заповітом, спадщину після смерті спадкодавця він прийняв своєчасно. Обов'язкову долю у спадщині прийняла його мати - дружина спадкодавця [PERSON]. [INFO] [PERSON] померла, після смерті якої відкрилася спадщина на 9/24 частку вищевказаного домоволодіння. Спадщину після її смерті, він прийняв своєчасно як спадкоємець за заповітом. Але оскільки спадкодавці не отримали при житті свідоцтва про право власності на нерухоме майно, він не може оформити на себе право власності на вказане домоволодіння. Крім цього, в його свідоцтві про народження та свідоцтві про одруження батьків, ім'я його батька записано на російській мові «[PERSON]» замість «[PERSON]». Визнання юридичних фактів родинних відносин між ним та батьком, а також між його батьками, необхідно йому для оформлення спадщини після смерті спадкодавців. Просив суд встановити юридичні факти, що померлий [PERSON] був його батьком та чоловіком померлої [PERSON], визначити його частку в майні колишнього колгоспного двору, що збереглося по теперішній час в розмірі 1/3 частки домоволодіння та визнати за ним право власності на 2/3 частки домоволодіння в порядку спадкування за заповітом після смерті батьків. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив задовольнити позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився, направивши на адресу суду заяву, в якій позов визнав та просив розглянути справу у його відсутності. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до довідки Рокитнянської сільської ради Новоселицького району № 578 від 26 травня 2014 року станом на 1990-1991 роки домоволодіння, яке розташовано по [ADDRESS] відносилося до дворів колгоспного типу та в ньому були зареєстровані та проживали троє осіб: [PERSON], [PERSON] та [PERSON], в силу чого виходячи з положень ст. 123 ЦК УРСР в редакції 1963 року діючої на час виникнення вказаних правовідносин, кожен з них мав рівні долі у колгоспному дворі по 1/3 частці. Житловий будинок та господарські споруди вказаного домоволодіння побудовані в 1950 році на відведеній для вказаної мети земельній ділянці та зареєстровані в Рокитнянської сільській раді Новоселицького району в погосподарській книзі із наданням відповідної адресної частини, що підтверджується технічним паспортом домоволодіння. Дані обставини у своїй сукупності свідчать про те, що житловий будинок та господарські споруди побудовані відповідно до діючого на час їх будівництва законодавства, належним чином були зареєстровані органом місцевого самоврядування і належали зареєстрованим та проживаючим в ньому станом на 1990-1991 роки особам на праві спільної сумісної власності. Після смерті [INFO] [PERSON] відкрилася спадщина на 1/3 частку вказаного домоволодіння. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У відповідності до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно заповіту, який був складений 20 листопада 2002 року та посвідчений секретарем Рокитнянської сільської ради Новоселицького району, спадкодавець [PERSON] заповів все своє майно позивачу [PERSON]. Разом з тим, із спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] вбачається, що позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом 03 грудня 2004 року, тобто після спливу шестимісячного терміну для прийняття спадщини. Таким чином, позивач не прийняв спадщину за заповітом після смерті свого батька [PERSON], а тому його посилання в позові про прийняття спадщини є безпідставними (помилковими), оскільки на час відкриття спадщини він не проживав постійно разом із спадкодавцем [PERSON] та не звернувся протягом шестимісячного терміну з часу відкриття спадщини до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу № 00013345403 від 22 січня 2014 року вбачається, що спадкодавець [PERSON] був чоловіком [PERSON]. Відповідно до довідки Рокитнянської сільської ради Новоселицького району № 31 від 13 січня 2014 року на час відкриття спадщини [PERSON] постійно проживала разом із спадкодавцем [PERSON], а тому своєчасно прийняла спадщину як спадкоємець за законом 1 черги після смерті свого чоловіка на 1/3 частку домоволодіння. [INFO] померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на 2/3 частки вказаного домоволодіння, які складаються з її власної 1/3 частки в майні колишнього колгоспного двору та на 1/3 частки, яку вона успадкувала після смерті свого чоловіка [PERSON]. Відповідно до заповіту, який був складений 14 травня 2004 року та посвідчений секретарем Рокитнянської сільської ради Новоселицького району, спадкодавець [PERSON] все своє майно заповіла позивачу [PERSON]. Позивач як спадкоємець за заповітом, спадщину після смерті своєї матері прийняв своєчасно, оскільки на підставі рішення Новоселицького районного суду від 24 квітня 2014 року про надання додаткового строку для прийняття спадщини, звернувся із відповідною заявою до нотаріальної контори у встановлений судом строк, що підтверджується матеріалами спадкової справи. Однак, у зв'язку із смертю спадкодавці та відсутністю за нею правовстановлюючого документу на домоволодіння, нотаріальна контора відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину. Крім цього, в свідоцтві про народження позивача та свідоцтві про одруження його батьків, ім'я його батька записано на російській мові «[PERSON]» замість «[PERSON]». Той факт, що померлий [INFO] [PERSON] був чоловіком померлої [PERSON] та батьком позивача [PERSON] підтверджується свідоцтвами про їх смерть, копією свідоцтва про народження позивача, копією заповіту, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу № 00013345403 від 22 січня 2014 року та довідкою Рокитнянської сільської ради № 578 від 26 травня 2014 року. Задоволення вимоги про встановлення юридичних фактів має юридичне значення для позивача. У суду немає підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених ним та підтверджених документами. Враховуючи, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті своєї матері, спадщину після смерті матері прийняв своєчасно, то право власності на спадкове майно у виді 2/3 часток домоволодіння слід визнати за ним. На підставі ст.ст. 328, 1223, 1261, 1267, 1268, 1270 ЦК України, суд

Outcome: approved