Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

В серпні місяці 2014 року, позивач звернувся до суду з даними позовними вимогами зазначивши ,що від попереднього з відповідачем шлюбу. має двох дочок :-[PERSON] [INFO] та [PERSON] -[INFO] на утримання яких , з нього стягуються аліменти за рішенням Чорнобаївського районного суду від жовтня місяця 2009 року. Старша дочка після закінчення школи продовує своє навчання в одному з вузів за межами області ,а менша перебуває в матері відповідача ,тобто в с.Тимченки Чорнобаївського р-ну де відвідує місцевий дитсадок. Позивач вважає ,що відповідач навмисне переховує у матері дитину-[PERSON] , перешкоджаючи, йому таким чином , приймати участь у її вихованні .Пояснив суду , що має власне ,належним чином облаштоване житло та батьків ,з якими б спільно міг доглянути дитину в разі зайнятості відповідача на роботі,але відповідач погрожує йому ,що взагалі не буде давати спілкуватись з дитиною та перешкоджає бачитися з нею , брати її до себе додому та займатися її вихованням.Просить суд зобов»язати відповідача укласти з ним письмовий договір ,щодо виховання дитини з встановленням годин зустрічі з останньою щоденно з 17.00 до 20.00 годин ,а у вихідні дні -з 12.00 годин суботи по 19.00 годин неділлі,а також у святкові дні ,забирати до себе дитину на час відпустки з метою здійснення можливості її оздоровлення у санаторіях та та інших оздоровчих закладах,а також визначити порядок зукстрічей з дитиною під час канікул.Зобов»язати відповідача погоджувати з ним всі дії ,щодо виховання малолітньої дитини та її місця перебування і заборонити відповідачу вивозити дитину за межі районного центру ,тобто смт.Чорнобай (де сторони проживають) в інші населенні пунти р-ну та дотримуватись відповідача графіка зустрічей з дитиною який буде встановлено судом. Відповідач в судове засідання з»явилась, заперечує стосовно заявленого позову так ,як вважає ,що право позивача не порушено так,як вже мається розроблений комісією у справа дітей порядок з зазначенням днів для зустрічі з малолітньою дитиною і він нею майже повністю виконується.Не перешкоджає бачитись останньому з дитиною ,але заперечує ,щодо надання дитини в вечірній час - до ранку так ,як відповідач негативно висловлюється про неї дитині та заявляє їй ,що взагалі забере її від неї.Щодо перебування дитини за межами районного центру у її матері, в с.Тимченки Чорнобаївського р-ну, пояснила ,що дитину тимчасово віддала матері так,як інколи допізна приходиться працювати /медсестра ЦРЛ /,а дитина якій виповнилось п»ять років ,в цей час ,перебуває в бабусі та відвідує дитячий садочок.Позов не визнає та просить відмовити в його задоволенні . Суд заслухавши пояснення сторін,пояснення представника служби у справах дітей,допитавши свідків та дослідивши матеріали справи вважає ,що позов підлягає до часткового задоволення знаступних під став . Судом встановлено фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Сторони ,від попереднього шлюбу мають двох дітей ,які після розірвання в жовтні місяці 2009 року шлюбу ,залишились проживати з відповідачем. За зверненням в 2014 році позивача до служби у справах сім»ї при Чорнобаївській районній державній адміністрації ,даним органом приймались доповнення за № 103 від 29.05.2014 року ,№ 116 від 17 липня 2014 року до раніше виданого розпорядження № 165 від 31липня 2009 року ,щодо внесення змін у вже визначені години зустрічі позивача з дітьми.Позивач не погоджуючись з визначеним наявними розпорядженнями порядком проведення зустрічей з найменшою дитиною:-[PERSON] , та отримавши відмову від матері відповідача ,надати йому дитину ,яка на час її відвідин позивачем , знаходилась у її будинковолодінні в [ADDRESS]-звернувся до суду з даними позовними вимогами. Дані вимоги обґрунтовує тим, що відповідач по справі та її мати, не надають йому можливості бачитись та спілкуватись з дочкою [PERSON], чим не виконують розпорядження Чорнобаївсьої РДА ,яким був встановлений порядок спосіб участі батька у спілкуванні та вихованні дитини.В підтвердження своїх слів надав комісійні акти/а.с.-17-19/.Допитані в якості свідків в судовому засіданні особи зазначені в даних документах ,зокрема-[PERSON] та [PERSON] підтвердили факт неоднаразового ненадання позивачу спілкування з дитиною в встановлений розпорядженням РДА -час,як матірью відповідача де в даний час перебуває дитина так і самим відповідачем. Суд критично ставиться до заяв відповідача щодо негативного впливу позивача на дитину шляхом завірянь про те,що взагалі забере її до себе так,як ці дані нічим не підтверджені в судовому засіданні .Суд також не приймає тверджень відповідача , щодо обмеження у зустрічах батька з дочкою так,як на час розгляду справи судом, дитині виповнилось 5 років, а враховуючі зібрані по справі докази ,останні дають підстави вважати ,що при спілкуванні батька з дочкою дане спілкування не може негативно впливати на її емоційно-психічний стан .Відповідач має твердий намір продовжувати спілкування з дочкою, домагається цього, тому суд не бачить підстав для встановлення відповідних обмеженнь з цих питань. Вивчивши надані до матеріалів справи докази, вислухавши пояснення свідків суд, враховуючи і те, що шкільні канікули -це час, який надається дитині для відпочинку та оздоровлення, дійшов висновку про можливість батька спілкуватись з нею і в цей час. Відповідно до вимог ст. 141 Сімейного Кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. У відповідності до ст.153 Сімейного Кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою незалежно від проживання або перебування кожного із них. Згідно ст.157 Сімейного Кодексу України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому із батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно зі ст.159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод і тоді суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини шляхом встановлення періодичності чи систематичності побачень, можливості спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання, місця та часу їхнього спілкування. Відповідач в свою чергу вважає, що достатньо для позивача того часу, який було визначено для попередніми розпорядженнями районної державної адміністраці.Проти задоволення позову заперечує в повному обсязі,що являється підставою для задоволення позову в частині усунення перешкод у спілкуванні батька з дитиною та задоволення позовних вимог в частині зустрічейпід часканікул та в часи вказані ним в позовній заяві під час вихідних та святкових днів. Позовні вимоги стосовно зобов»язання відповідача заборонити перебування дитини в бабусі за межами смт.Чорнобай де проживають сторони ,не підлягають задоволенню так ,як остання до положень сімейного законодавства тоже має право на спілкування з внучкою ,а позивач не залучав останню до участі по справі хоча остання також не має права чинити перешкод у спілкуванні батька з дитиною та повинна дотримуватись в подальшому визначеного порядку у спілкуванні сторін з дитиною. При прийнятті рішення в частині відмови позивачу в забороні перебувати дитині в бабусі суд враховує, що з дня народження бабуся постійно спілкувалась з внучкою, яка в даний час проживає з нею та відвідує місцевий дитсадочок,яка займається її вихованням ,а тому позбавлення осьтанню права на спілкування з внучкою також позбавляє саму дитину на спілкування з бабусею, що не є позитивним фактором та , що впливає на емоційний стан дитини. В судовому засіданні не знайшли свого підтвердження посилання відповідача, що позивач налаштовують дитину проти неї та її родини, навпаки наявні в матеріалах справи докази та показання свідків свідчать про зворотне,тобто про те ,що позивач являється хорошим батьком та має належні умови за місцем проживання для тимчасового перебування дитини не тільки в денний ,а й вечірній та нічний час.Тобто має відповідне житло ,обладнане необхідними зручностями ,санвузол і т.д ,що тако ж впливає на задоволення позову в частині можливості більш тривалого часу перебування дитини з батьком. При постановленні судового рішення по справі суд вважає ,що понесені позивачем при зверненні до суду судові витрати відшкодуванню -не підлягають так,як такі вимоги в позовній заяві відсутні і під час розгляду справи ,позивачем не заявлялись.

Outcome: partial