Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-17 00:00:00

В січні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій просила усунути їй перешкоди у користуванні 28/100 частин квартири [ADDRESS], шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням і зняти його з реєстраційного обліку постійного місця проживання за вказаною адресою. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала на те, що вона є власником вищевказаного нерухомого майна, в якому зареєстрований відповідач. Фактично відповідач не проживає у вказаній квартирі останні десять років. З позивачем жодним чином будь-які стосунки відповідач не підтримує, веде асоціальний спосіб життя, в витратах на утримання вказаного помешкання участі не приймає. В добровільному порядку знятися з реєстрації за вказаною адресою відмовився. Майже пять років взагалі жодного разу не зявлявся за вказаним місцем реєстрації. Наявність реєстрації відповідача у частині квартири, що належить позивачу на праві власності створює перешкоду у користуванні і розпорядженні належним позивачеві майном, а саме впливає на неможливість оформлення субсидії на сплату комунальних платежів, а також унеможливлює розпорядження зазначеним майном. Тому, у звязку з цими обставинами, вона була змушена звернутися до суду. В судовому засіданні позивач і її представник підтримали позовні вимоги і просили задовольнити їх в повному обсязі. При цьому, посилалися на обставини, які викладені в позовній заяві і зазначили, що не заперечують проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив. Відзиву на позов не подав. Представник третьої особи в судовому засіданні покладався на розсуд суду. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, допитавши свідків, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі по наступним підставам. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] є власником 28/100 частин квартири [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу від 24.05.1996 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] і зареєстрованого в реєстрі за № 2354 (а.с.4). В належних [PERSON] 28/100 частин квартири [ADDRESS] з 12.09.1996 року зареєстрований [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою № 16900 від 08.10.2018 року, виданою Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (а.с.6), і відповіддю адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 05.02.2019 року за № 420/2 (а.с.17). Проте, [PERSON] вже понад десять років не проживає за місцем своєї реєстрації, що підтвердили допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], яка є сусідкою, а також [PERSON] і сама [PERSON], які є братом і матірю відповідача, і які вказали, що відповідач вже більше десяти років не проживає в спірній квартирі і його речі там відсутні. При цьому, відповідно до ч. ч. 1, 2, 7 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. З огляду на вищевказані положення чинного законодавства позивач, як власник домоволодіння, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права власності і розпоряджання своїм майном. За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, з урахуванням того, що відповідач без поважних причин не проживає за місцем своєї реєстрації вже понад десять років, а його реєстрація чинить власникові перешкоди у користуванні власним майном, суд вважає можливим задовольнити даний позов і усунути перешкоди [PERSON] у користуванні 28/100 частин квартири [ADDRESS], шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням і зняти його з реєстраційного обліку постійного місця проживання за вказаною адресою. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved