overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

В травні 2017 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що 29.06.2013 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коростеню реєстраційної служби Коростенського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 201. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спір про поділ майна відсутній. Посилаючись на те, що шлюбні відносини між сторонами припинені з 2016 року, спільне господарство сторони не ведуть, між ними було втрачено почуття любові та взаємоповаги, збереження сім'ї неможливе, позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Позивачка та її представник адвокат Коломієць І.В. в судове засідання не з*явилися. Представником подано заяву про розгляд справи без участі позивача та її представника, на задоволенні позовних вимог наполягають в повному обсязі, просять розірвати укладений між позивачкою та відповідачем шлюб. На виконання ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06.07.2017 року, Коростенським міськрайонним судом Житомирської області направлено заяву відповідача [PERSON], відповідно до якої відповідач просив розглядати справу без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує, позов визнав в повному обсязі. Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Як передбачено ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в Постанові № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення в цивільній справі» за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Таким чином, зважаючи на повне визнання позову відповідачем та той факт, що визнання відповідачем позову, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд доходить висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

В травні 2017 р. [PERSON] Угли звернувся з позовною заявою до [PERSON] Вказував, що перебуває з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі з 2012 р., подружжя дітей не має, відносини припинились в зв'язку зі втратою поваги, взаєморозуміння, різних поглядів на життя. Тривалий час подружжя проживає окремо, спільного господарства сторони не ведуть. Посилаючись на вищевикладене, позивач просить шлюб з відповідачкою розірвати. Відповідно до заяви позивач просив про розгляд справи без його участі, підтримав вимоги та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка, згідно заяви, позов визнала. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. [PERSON] Фозілжон [PERSON] Угли та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12.10.2012 р. Від спільного проживання подружжя дітей не має. Подружні відносини між сторонами припинені, спільного господарства вони не ведуть. Сім'я припинила своє існування остаточно, подальше її збереження неможливе. Майновий спір не заявлявся. Відповідно до ч. 1\~ст. 21 Сімейного кодексу України\~шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З'ясувавши фактичні взаємини між подружжям, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами потрібно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

В травні 2017 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що їх сімейне життя не склалося, шлюбні відносини між подружжям припинені, сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Сторони в судове засідання не зявились. Представник позивача [PERSON] подав суду заяву, в якій підтримав вимоги позивача та просив справу слухати у його та позивача відсутності. Відповідач подала суду заяву, в якій позов визнала та просила справу слухати у її відсутності. За таких обставин, суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін. Судом встановлено, що сторони з 11 січня 2014 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають одну дитину сина [PERSON], [INFO]. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що сімя сторін розпалась і зберегти її неможливо. На підставі ст. ст. 104, 105 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

В травні 2017 року [PERSON] звернувся до районного суду з вказаною заявою, обґрунтовуючиїї тим, що йому було видано посвідчення громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю, в якому при написанні було невірно зазначено його прізвище замість [PERSON] записано [PERSON]. Просив встановити факт, що посвідчення громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю (категорії 4), серії В-I №183109, видане 02 вересня 1993 року на імя [PERSON], належить йому - [PERSON]. В судовому засіданні заявник [PERSON] свою заяву підтримав і викладене підтвердив. Представники заінтересованих осіб Ірпінського обєднаного управління Пенсійного фонду України Київської області і управління соціального захисту населення Бородянської районної державної адміністрації Київської області в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Вислухавши показання заявника [PERSON], допитаного як свідок під присягою, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно з паспортом серії СК 601271, заявник [PERSON] народився 02 травня 1962 року в селищі Бабинці Бородянського району Київської області, що також підтверджується копією свідоцтва про його народження. Відповідно до довідок виконавчого комітету Бабинецької селищної ради Бородянського району Київської області від 12 квітня 2017 року за №459 та від 11 травня 2017 року за № 560, [PERSON], [INFO], зареєстрований і проживає в [INFO] з 25 жовтня 1972 року по теперішній час. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 106 від 23 липня 1991 року, смт.Бабинці Бородянського району Київської області відноситься до 4-ї зони посиленого радіоекологічного контролю. Як убачається з копії посвідчення громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю (категорії 4), серії В-I №183109, виданого Київською облдержадміністрацією 02 вересня 1993 року, посвідчення оформлене на імя [PERSON]. З копії відповіді управління соціального захисту населення Бородянської районної державної адміністрації №1901/08 від 15 травня 2017 року вбачається, що заявник [PERSON] звертався до управління із заявою про видачу дубліката посвідчення потерпілого від наслідків Чорнобильської катастрофи, але йому було відмовлено з підстав, що департаментом соціального захисту населення не приймаються подання райдержадміністрацій та виконкомів на оформлення громадянам первинних та дублікатів посвідчень постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 4. Оцінюючи досліджені докази, суд вважає підтвердженим факт, що посвідчення громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю у 1986-1993 р. (категорії 4), серії В-I №183109, видане 02 вересня 1993 року Київською облдержадміністрацією на ім'я [PERSON], належить [PERSON]. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне йому для оформлення пенсії.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-01 00:00:00

В травні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, вимоги якого обґрунтовує тим, що 05 вересня 2008 року виконкомом Гірської сільської ради Бориспільського району Київської області між ним та [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від цього шлюбу дітей вони не мають. Спільне життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння. Позивач переконаний, що подальше подружнє життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить його інтересам, а тому просить розірвати шлюб. Сторони у судове засідання не зявилися, вони подали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності. При цьому, [PERSON] вказав, що позов підтримує та просить суд його задовольнити, а [PERSON] позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 05 вересня 2008 року виконкомом Гірської сільської ради Бориспільського району Київської області між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб (а.с.5). Від цього шлюбу дітей вони не мають. Відповідно до ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд задовольняє його і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не можуть жити однією сімєю. Відновлювати відносини не бажають, мають намір в подальшому створити окремі сімї. Викладене свідчить про те, що подальше існування шлюбу порушуватиме права та інтереси сторін. Ці обставини є самостійною та достатньою підставою для розірвання шлюбу. Докази, які б спростовували обґрунтованість цього висновку, в матеріалах справи відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-12 00:00:00

В травні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 18 липня 1992 року сторони уклали шлюб. Позивач не бажає жити однією сім'єю з [PERSON], збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Тому [PERSON] просить суд розірвати шлюб. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позов та просить суд задовольнити його. [PERSON] не з'явилась у судове засідання. Вона завчасно у встановленому порядку повідомлена про час та місце розгляду цивільної справи. Ця обставина підтвер-джується довідкою про доставку смс-повідомлення (а.с.20). На підставі ч.1 ст.224 ЦПК України суд постановив протокольну ухвалу про прове-дення заочного розгляду цивільної справи у відсутності відповідача. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 18 липня 1992 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у відділом ЗАГС Бориспільського міського виконавчого комітету Київської області. Ця обставина підтверджується копією паспорту серії [NUMBER], виданого на ім'я [PERSON] (а.с.5). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них. Як роз'яснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН. Встановлено, що [PERSON] не бажає жити однією сім`єю з відповідачем. Збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Примушування позивача до шлюбу з [PERSON] не допускається. З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між ними, допустимо розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-15 00:00:00

В травні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 5 травня 2012 року сторони уклали шлюб. Позивач не бажає жити однією сім'єю з [PERSON], збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Тому [PERSON] просить суд розірвати шлюб. У судовому засіданні позивач підтримав позов та просить суд задовольнити його. [PERSON] визнає позов та не заперечує проти його задоволення. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 5 травня 2012 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у ВДРАЦС Бориспільського МРУЮ у Київській області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №135. Ця обставина підтвержується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 5 травня 2012 року (а.с.4). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу супере-чило б інтересам хоча б одного з них. Як роз'яснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допуска-ється. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН. Встановлено, що [PERSON] не бажає жити однією сім`єю з відповідачем. Збере-ження шлюбу буде суперечити його інтересам. Примушування позивача до шлюбу з [PERSON] не допускається. З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, допустимо розірвати. Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Встановлено, що [PERSON] сплатив судовий збір в розмірі 640 гривень. Ця обста-вина підтверджується квитанцією (а.с.1). Пред'явлений ним позов задоволений в повному обсязі. З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 640 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-13 00:00:00

В травні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та обґрунто-вує його тим, що 9 жовтня 1992 року сторони уклали шлюб. Під час шлюбу у них народи-лись дочка [PERSON] та син [PERSON]. Позивач не бажає жити однією сім'єю з [PERSON], збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Тому [PERSON] просить суд розірвати шлюб. У судовому засіданні позивач підтримав позов та просить суд задовольнити його. [PERSON] не з'явилась у судове засідання. Відповідач завчасно у встановленому порядку повідомлена про час та місце розгляду цивільної справи. Ця обставина підтверджу-ється довідкою (а.с.16). Вислухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 9 жовтня 1992 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у Старокиївському відділі ЗАГС м. Києва, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за №309. Ця обставина підтвержується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 9 жовтня 1992 року (а.с.7). [INFO] у них народився син [PERSON] та дочка [PERSON] Ці обставини підтверджуються копіями свідоцтв про народження від 21 грудня 2007 року (а.с.5-6). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу супере-чило б інтересам хоча б одного з них. Як роз'яснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допуска-ється. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН. Встановлено, що [PERSON] не бажає жити однією сім`єю з відповідачем. Збере-ження шлюбу буде суперечити його інтересам. Примушування позивача до шлюбу з [PERSON] не допускається. З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, допустимо розірвати. Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Встановлено, що [PERSON] сплатив судовий збір в розмірі 640 гривень. Ця обставина підтверджується квитанцією (а.с.1). Пред'явлений ним позов задоволений в повному обсязі. З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 640 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

В травні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності правовстановлюючих документів. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що в квітні 2017 року йому була встановлена ІІ група інвалідності за загальним захворюванням. Для оформлення пенсії по інвалідності заявником до ІОПФУ у Харківській області надана трудова книжка в якій виявлена помилка, а саме рік народження зазначено «[INFO]», а в паспорті заявника дата народження « [INFO]. Просить суд встановити факт належності [PERSON], [INFO] трудової книжки виданої на ім'я [PERSON],[INFO]. Заявник, [PERSON], надав суду письмову заяву, в якій просить суд слухати справу без його участі на підставі наявних у справі доказів. Заяву підтримує в повному обсязі. Представник зацікавленої особи, Ізюмського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Харківській області, надав суду письмову заяву про розгляд справи без участі їх представника, проти заяви не заперечують Суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. В судовому засіданні встановлено, що згідно копії паспорту та свідоцтва про народження заявник, [PERSON], народився [INFO] ( а.с.3-4,6). Трудова книжка серії [NUMBER] видана на ім'я [PERSON],[INFO] ( а.с.7). Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 256 ЦПК України суд встановлює факти належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Встановлення факту носить для заявника юридичне значення. Таким чином, зібрані в справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення факту належності правовстановлюючих документів заявнику.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

В травні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про визнання недієздатним батька [PERSON], [INFO] та призначення його опікуном. На обґрунтування своїх вимог заявник зазначив, що [PERSON] хворіє на стійке хронічне психічне захворювання та перебуває на обліку в Хмельницькому обласному психоневрологічному диспансері з 2017 року. Про нього піклується заявник, який створив йому належні умови для проживання та матеріальне забезпечення, в звязку з чим просить визнати [PERSON] недієздатним та призначити його опікуном. В судовому засіданні заявник вимоги заяви підтримав. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради в судове засідання не зявився, однак подав заяву про слухання справи у його відсутності та проти задоволення заяви не заперечує, крім того надав суду подання з клопотанням про встановлення опіки над [PERSON] та призначити [PERSON] піклувальником. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд знаходить заяву такою, що підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільно-процесуальним кодексом України. Судом об'єктивно встановлено, що [PERSON], [INFO], дійсно з 2017 року перебуває під диспансерним наглядом Хмельницького обласного психоневрологічного диспансеру, хворіє хронічним психічним захворюванням та потребує постійного стороннього догляду та допомоги. Крім того, згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 472 від 13 серпня 2017 року [PERSON] хворіє психічним захворюванням, у вигляді органічного розладу особистості судинного ґенезу (ГПМК 1995, 2003 роки) з помірно вираженими змінами, внаслідок чого не в повній мірі розуміє значення своїх дій та не в повній мірі може керувати ними. Таким чином, [PERSON] слід визнати обмежено дієздатним та встановити над ним піклувальника. Разом з тим, умови проживання [PERSON] та його характеристика дають підстави вважати можливим виконувати ним обов'язки піклувальника щодо його батька [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

В травні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про визнання недієздатним вітчима [PERSON], [INFO] та призначення його опікуном. На обґрунтування своїх вимог заявником зазначено, що [PERSON] хворіє на стійке хронічне психічне захворювання та перебуває на обліку в Хмельницькому обласному психоневрологічному диспансері з червня 2015 року. Про нього піклується заявник, який створив йому належні умови для проживання та матеріальне забезпечення, в звязку з чим просить визнати [PERSON] недієздатним та призначити його опікуном. В судовому засіданні заявник вимоги заяви підтримав. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради проти задоволення заяви не заперечує, крім того надав суду подання з клопотанням про встановлення опіки над [PERSON] та призначити [PERSON] опікуном над його вітчимом. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд знаходить заяву такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільно-процесуальним кодексом України. Судом об'єктивно встановлено, що [PERSON], [INFO], дійсно з червня 2015 року перебуває на обліку та диспансерному нагляді Хмельницького обласного психоневрологічного диспансеру, хворіє хронічним психічним захворюванням, внаслідок чого не може розуміти значення своїх дій, керувати ними, у звязку з чим, потребує постійного стороннього догляду та допомоги. Крім того, згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 121 від 26 лютого 2018 року [PERSON] хворіє стійким хронічним психічним захворюванням, у вигляді змішаної коркової та підкоркової судинної деменції, внаслідок чого не розуміє значення своїх дій та не може керувати ними. Таким чином, [PERSON] слід визнати недієздатним та встановити над ним опіку. Разом з тим, умови проживання [PERSON] та його характеристика дають підстави вважати можливим виконувати ним опікунські обов'язки щодо його вітчима [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved