Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-12 00:00:00

Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради Харківської області звернувся до суду в інтересах малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] та [PERSON] перебувають на обліку в Службі у справах дітей по Шевченківському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, як діти, що опинились в складних життєвих обставинах. З 02 жовтня 2018 малолітні [PERSON] та [PERSON] перебувають в Комунальному закладі «Харківський обласний Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» за адресою: місто Харків, вулиця Краснодарська, будинок 102-а. Підставою для влаштування дітей до закладу соціального захисту став акт залишення їх без батьківського піклування. Діти були виявлені в комунальному закладі «Харківська загальноосвітня школа-інтернат І-ІІ ступенів № 14 Харківської міської ради». Даний заклад діє на підставі статуту, всі вихованці знаходяться на п`ятиденній формі навчання. У вихідні, святкові та канікулярні дні всіх вихованців закладу батьки або особи що їх замінюють забирають по домівках. Малолітніх [PERSON] та [PERSON] 14.09.2018 року батько не забрав з навчального закладу, на телефонні дзвінки вихователів не відповідав. Згідно Акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про покинуту чи знайдену дитину та їх доставку, малолітні [PERSON] та [PERSON] були госпіталізовані до комунального некомерційного підприємства «Міська дитяча клінічна лікарня № 19» Харківської міської ради. Відповідач за доньками не з`явився, не виявив ніякого занепокоєння щодо місця їх знаходження, інтересу до подальшої долі дітей не проявляв. У ході вивчення ситуації щодо малолітніх [PERSON] та [PERSON] з`ясовано, що мати дітей, [PERSON] , померла [INFO] . [PERSON] та [PERSON] проживали разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Після смерті матері, [PERSON] та [PERSON] , навчались в комунальному закладі «Харківська загальноосвітня школа-інтернат І-ІІ ступенів № 14 Харківської міської ради», в родині батька перебували тільки у вихідні, святкові та канікулярні дні. За інформацією адміністрації навчального закладу, діти приходили до школи неохайні, мали брудні речі, у них були відсутні засоби гігієни. Батько дітей самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, з боку останнього відсутній контроль за поведінкою та навчанням дітей. [PERSON] не підтримував зв`язок із навчальним закладом, не турбувався про стан здоров`я доньок. Також адміністрація навчального закладу констатує, що має місце факт з боку [PERSON] спроби вчинення суїциду (дитина порізала зап`ястя руки мотивуючи свій вчинок тим, що вона нікому не потрібна і їй набридло таке життя). Відповідач тривалий час ніде не працює, веде асоціальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, умови проживання дітей вкрай незадовільні. Батько з доньками проживає в однокімнатній квартирі загальною площею 24 кв.м. В квартирі антисанітарні умови: дуже брудно, по кімнатах розкидані речі і сміття, поламані меблі, в приміщенні стоїть неприємний сморід. У дітей відсутні спальні місця, одяг, продукти харчування і засоби гігієни, окрім того, в квартирі постійно збираються особи асоціальної поведінки, розпивають спиртні напої, влаштовують сварки і дебоші. Діти змушені, під час перебування у батька, довго знаходитись на вулиці та жебракувати. Із бесіди з сусідами з`ясовано, що в родині [PERSON] кризова ситуація, діти безконтрольні, голодні часто залишаються на вулиці вночі, оскільки в квартирі п`яний батько та його друзі. Після смерті [PERSON] , батько дітей [PERSON] , як законний представник своїх малолітніх дітей, не звернувся до управління Пенсійного зонду України та не оформив [PERSON] та [PERSON] пенсію за втратою годувальника, чим позбавив дітей матеріальної підтримки з боку держави. [PERSON] попереджений про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків. За час перебування [PERSON] та [PERSON] в дитячому закладі, відповідач не виправив кризову ситуацію. Батько дітей не відвідує, зв`язок з адміністрацією дитячого закладу соціального захисту не підтримує, не звернувся із заявою до органів опіки і піклування про повернення йому дітей на виховання. [PERSON] нехтує своїми батьківськими обов`язками щодо виховання та матеріального утримання доньок, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] . [INFO] . Діти фактично перебувають поза сімейним оточенням, перебувають на державному утриманні в закладі соціального захисту для дітей. [PERSON] не змінив свого ставлення до виховання дітей та виконання своїх батьківських обов`язків, не змінив свій спосіб життя, не вирішив питання працевлаштування та створення належних умов для проживання. Дані обставини свідчать про нехтування батьком потреб дітей на сімейне виховання та на батьківську турботу та любов. Сторони у судове засідання не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлялись вчасно та належним чином, представник позивача надав суду заяву про слухання справи за їх відсутності та підтримав позовні вимоги, відповідач причин неявки не повідомив, відзиву або клопотань з процесуальних питань до суду не надходило. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Згідно свідоцтва про народження батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] , актовий запис № 8690 (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] ) Актами органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинути чи знайдену дитину від 14.09.2018 року встановлено, що 14.09.2018 року о 18 год. у [ADDRESS] знайдено дітей - [PERSON] та [PERSON] . Повідомленням від 25.09.2018 року за №199 комунальний заклад «Харківська загальноосвітня школа-інтернат І-ІІ ступенів №14 Харківської міської ради» просить вжити заходів начальника служби у справах дітей та вирішити їх подальшу долю, оскільки проживання останніх разом з батьком становить загрозу їх життю та здоров`ю. Відповідно до актів прийму дитини від 02.10.2018 року [PERSON] та [PERSON] направлено до ССД ХОДА через складні життєві обставини. Актом обстеження умов проживання від 01.10.2018 року, 06.09.2018 року встановлено вкрай незадовільні умови проживання, наявність брудних старих меблів, безлад, присутність сторонніх осіб в нетверезому стані, стійкий неприємний запах нечистот. У власноруч написаній заяві від 01.10.2018 року відповідач повідомив, що попереджений про наслідки зловживання алкогольними напоями. З письмових пояснень сусідки - [PERSON] вбачається, що відповідач зловживає алкогольними напоями, не переймається за дітей, виганяє їх з дому, висловлюється на їх адресу нецензурною лайкою. За повідомленням Шевченківського об`єднаного управління пенсійного фонду України м.Харкова [PERSON] не перебуває як одержувач пенсії відносно дітей. Відповідно до ст. 165 Сімейного Кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей У Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30 березня 2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Частиною першою статті 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Згідно зі статтею 166 СК України позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. В Постанові Верховного Суді від 26.12.2018 року по справі №404/6391/16-ц зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Тобто, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Таким чином, дослідженими матеріалами справи достовірно встановлено факт ухилення та свідомого нехтування відповідачем виконання обов`язків батька, а відтак, враховуючи права і інтереси дітей, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Враховуючи наведене та

Outcome: approved