Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-25 00:00:00

В червні 2017 року представник позивача звернулася до суду із позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу таким, що відбувся, та визнання права власності на нерухоме майно. Свої вимоги звернення до суду мотивувала тим, що позивач [PERSON] купив у відповідача [PERSON] земельну ділянку площею 0,38 га, що розташована за адресою: с. Драбинівка, вул. Сонячна, 60, Новосанжарського району Полтавської області і призначена для будівництва та обслуговування будинку і господарських будівель 0,13 га, для ведення особистого селянського господарства 0,25 га. За вказану земельну ділянку позивач [PERSON] повністю сплатив кошти відповідачу [PERSON] В даний час позивачу [PERSON] потрібний правовстановлюючий документ на земельну ділянку, але оскільки договір купівлі-продажу в нотаріальній конторі вони не оформили, тому він змушений звернутись до суду з вказаним позовом. Позивач та його представник в судове засідання не зявилися, в матеріалах справи є заява представника позивача, в якій вона просить позов задовольнити повністю, справу розглянути без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов визнає повністю. Давши оцінку матеріалам справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 657 ЦК України договори купівлі-продажу нерухомого майна підлягають обовязковому нотаріальному посвідченню, але враховуючи, що даний договір вже повністю виконаний, є підстави вважати його таким, що відбувся. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Судом встановлено, що у власності [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 619961, виданого Драбинівською сільською радою Новосанжарського району Полтавської області 11.11.2003 року, перебуває земельна ділянка площею 0,38 га в межах згідно з планом, що розташована на території с. Драбинівка Драбинівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області і призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства (а.с. 5). З інвентаризації належної [PERSON] земельної ділянки, що розташована на території Драбинівської сільської радиНовосанжарського району Полтавської області, вбачається, що площа земельної ділянки, призначеної для будівництва та обслуговування будинку і господарських будівель, становить 0,13 га, для ведення особистого підсобного господарства 0,25 га (а.с. 6). Згідно довідки Драбинівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області № 779 від 05.05.2017 року, на земельній ділянці площею 0,13 га (для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель), яка належить [PERSON] та розташована за адресою: с. Драбинівка, вул. Сонячна, 60, Новосанжарського району Полтавської області, відсутні будь-які капітальні будівлі та споруди (а.с. 7). [PERSON] купив у [PERSON] земельну ділянку площею 0,38 га, що розташована за адресою: с. Драбинівка, вул. Кірова, 60, Новосанжарського району Полтавської області і призначена для будівництва та обслуговування будинку і господарських будівель 0,13 га, для ведення особистого селянського господарства 0,25 га. Даний факт підтверджується відповідною розпискою від 14.04.2012 року, наявною в матеріалах справи, згідно якої [PERSON] отримала від [PERSON] обговорену суму за зазначену земельну ділянку (а.с. 9). Відповідно до рішення четвертої сесії Драбинівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області сьомого скликання від 19.02.2016 року «Про перейменування назв вулиць в населених пунктах Драбинівської сільської ради», вулиця Кірова перейменована на вулицю Сонячну (а.с. 8). Згідно ст. 220 ЦК України, договір, укладений із порушеннями нотаріальної форми є нікчемним. Однак, в ч. 2 вищевказаної статті зазначено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Така можливість передбачена законом як одна із форм захисту інтересів добросовісного учасника цивільних правовідносин. Стаття 392 ЦК України передбачає, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи, що між сторонами договір купівлі-продажу було укладено 14 квітня 2012 року, позивач вказує на відсутність правовстановлюючого документа, у звязку з чим у нього виникають складнощі щодо реєстрації його права власності нотаріально,суд приходить до висновку про необхідність захисту його прав та задоволення позову.

Outcome: approved