Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

В травні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати недійсним та скасувати рішення Прилуцької міської ради № 9 від 27 січня 2011 року «Про передачу земельних ділянок у власність», яким [PERSON] передано у власність земельну ділянку площею 1000 кв.м., за адресою: м. Прилуки, [ADDRESS], для будівництва і обслуговування жилого будинку; визнати недійсним та скасувати рішення Прилуцької міської ради № 8 від 28 липня 2011 року про передачу [PERSON] у власність земельної ділянки площею 148 кв.м. для ведення особистого селянського господарства по [ADDRESS]; визнати недійсним та скасувати Державний акт на право власності на земельну ділянку розміром 1000 кв.м. серії [NUMBER], виданий Прилуцькою міською радою Чернігівської області 03 серпня 2011 року та Державний акт на право власності на земельну ділянку розміром 148 кв.м. серії [NUMBER], виданий Прилуцькою міською радою 13 грудня 2011 року на ім'я [PERSON] Позовні вимоги мотивовані тим, що з ним, як суміжним землекористувачем земельної ділянки, розташованої за адресою: м. Прилуки, [ADDRESS], не було погоджено межі земельних ділянок, а в акті від 02 грудня 2007 року вказано не його номер паспорта та стоїть не його підпис, що свідчить про підробку цього документа, який був використаний для отримання [PERSON] Державного акта на право власності на земельну ділянку. Рішенням Прилуцької міської ради № 9 від 27 січня 2011 року [PERSON] передано у власність земельну ділянку площею 1000 кв.м. за адресою: м. Прилуки [ADDRESS] для будівництва і обслуговування жилого будинку без врахування рішення Прилуцького міськрайонного суду від 09 липня 2009 року, яким усунуто перешкоди в користуванні ним, позивачем, присадибною земельною ділянкою за адресою : м. Прилуки [ADDRESS] шляхом відновлення меж користування з присадибною земельною ділянкою, яка належить [PERSON] Після приватизації земельної ділянки [PERSON] розмір його земельної ділянки зменшився, оскільки до приватизації становив 311 кв.м. 30 травня 2011 року він звернувся до Прилуцької міської ради про виділення йому у власність земельної ділянки розміром 148 кв.м. для обслуговування свого житлового будинку за адресою : м. Прилуки [ADDRESS], оскільки у нього для обслуговування будинку лише 311 кв.м., а [PERSON] мав у користуванні земельну ділянку понад 1000 кв.м., але йому було відмовлено, оскільки земельна ділянка площею 148 кв.м. вже була передана у приватну власність [PERSON] [INFO] [PERSON] помер, спадкоємцем після його смерті є [PERSON] Рішенням Прилуцького міськрайонного суду від 02 грудня 2015 року у задоволенні позовних вимог відмовлено. Рішення Прилуцького міськрайонного суду від 02 грудня 2015 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] та Прилуцької міської ради про визнання недійсним та скасування рішення Прилуцької міської ради № 8 від 28 липня 2011 року про передачу [PERSON] у власність земельної ділянки площею 148 кв.м. для ведення особистого селянського господарства по [ADDRESS]; визнання недійсним та скасування Державного акту на право власності на земельну ділянку розміром 148 кв.м. серії [NUMBER], виданого Прилуцькою міською радою 13 грудня 2011 року на ім'я [PERSON], не оскаржується. В апеляційній скарзі [PERSON] просить рішення суду скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання недійсним та скасування рішення Прилуцької міської ради № 9 від 27 січня 2011 року про передачу у власність [PERSON] земельної ділянки площею 1000 кв.м., за адресою: м. Прилуки, [ADDRESS] ( для будівництва і обслуговування жилого будинку) та визнання недійсним та скасування Державного акту на право власності на земельну ділянку розміром 1000 кв.м. серії [NUMBER], виданого Прилуцькою міською радою Чернігівської області 03 серпня 2011 року, та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення цих позовних вимог. Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що рішення суду в оскаржуваній частині є незаконним. Особа, яка подала апеляційну скаргу посилається на те, що висновок судової земельно-технічної експертизи є необґрунтованим, оскільки довжина суміжної земельної ділянки становить 24.33 м, а у висновку зазначається 24.86 м і 24.69 м, довжина його земельної ділянки уздовж прохідної доріжки становить 8.7 м, а у висновку зазначається 9.08 м, межа перед вікнами кв. [ADDRESS] проходить ламаною лінією і складається із 2-х відрізків довжиною 3.50 м. + 5.00 м., а експерт провела лінію майже прямо і в результаті чого межа між будинками [ADDRESS] та [ADDRESS] проходить по сараю, який збудований на 5 років раніше, фактична межа між спірними будинками не відповідає рішенню Прилуцького міськрайонного суду від 20 грудня 1990 року, що є підставою для призначення по справі повторної судової земельно-технічної експертизи. Особа, яка подала апеляційну скаргу вказує на те, що рішення Прилуцької міської ради № 9 від 27 січня 2011 року про передачу у власність [PERSON] земельної ділянки площею 1000 кв. м. було прийняте без урахування рішення Прилуцького міськрайонного суду від 09 липня 2009 року. Особа, яка подала апеляційну скаргу, зазначає, що в акті погодження меж від 02 грудня 2007 року стоїть не його підпис, вказаний акт є невід»ємною частиною технічної документації, яка стала підставою для видачі [PERSON] Державного акту на право власності на земельну ділянку площею 1000 кв.м. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що рішенням Прилуцького міського суду від 20 грудня 1990 року встановлено порядок користування присадибною земельною ділянкою за адресою : м. Прилуки [ADDRESS] між [PERSON] і [PERSON]: виділено у користування [PERSON] земельну ділянку площею 311 кв.м., [PERSON] - 315 кв.м. з відрізком для влаштування під»їзду до земельної ділянки [PERSON] від усієї садиби 0.7 м увздовж довжини проходу площею 14 кв.м. Рішенням Прилуцької міської ради народних депутатів від 23 січня 1992 року для кращого обслуговування будинку [ADDRESS] визначено рахувати за ним земельну ділянку площею 1000 кв.м. і передати в тимчасове користування земельну ділянку площею 145 кв.м., без права забудови. Рішенням Прилуцької міської ради від 28 грудня 2007 року надано дозвіл [PERSON] на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських споруд по [ADDRESS]. Рішенням Прилуцького міськрайонного суду від 09 липня 2009 року, яке набрало законної сили 23 липня 2010 року, усунено перешкоди в користуванні присадибною земельною ділянкою власнику садиби [ADDRESS] [PERSON] шляхом відновлення межі користування з іншою присадибною земельною ділянкою власника садиби [ADDRESS] [PERSON] : по червоній лінії садиби по [ADDRESS] зі зменшенням її довжини з 23.44 м. до 23.15 м, з довжиною суміжної земельної ділянки 24.69 м. Постановою державного виконавця органу державної виконавчої служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції від 31 травня 2011 року було відкрите виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-630, виданого 07 квітня 2011 року на виконання вищезазначеного судового рішення. Постановою головного державного виконавця органу державної виконавчої служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції від 20 жовтня 2011 року було закінчене виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-630, виданого 07 квітня 2011 року в зв'язку фактичним повним виконанням рішення. Рішенням Прилуцької міської ради № 9 від 27 січня 2011 року передана у власність [PERSON] земельна ділянка площею 1000 кв.м. по [ADDRESS], для будівництва і обслуговування жилих будинків та господарських будівель. 03 серпня 2011 року [PERSON] отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 1000 кв.м. серії [NUMBER] для будівництва і обслуговування жилого будинку за адресою: м. Прилуки [ADDRESS]. Рішенням Прилуцької міської ради № 8 від 01 квітня 2011 року дозволено [PERSON] розробку проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства по [ADDRESS]. Рішенням Прилуцької міської ради № 8 від 28 липня 2011 року затверджений проект землеустрою щодо відведення та надана у власність [PERSON] земельна ділянка площею 148 кв.м. по [ADDRESS], для ведення особистого селянського господарства. 13 грудня 2011 року [PERSON] отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0.0148 га серії [NUMBER] для ведення особистого селянського господарства за адресою: м. Прилуки [ADDRESS]. Рішенням Прилуцької міської ради № 20 від 11 липня 2011 року відмовлено [PERSON] у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства по [ADDRESS] за рахунок земельної ділянки [PERSON] по [ADDRESS], у зв'язку з відсутністю вільної земельної ділянки. [INFO] [PERSON] помер. 16 серпня 2012 року приватний нотаріус Прилуцького міського нотаріального округу видав на ім»я [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за заповітом; спадщина складається з земельних ділянок площею 1000 кв.м. ( для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських споруд) та 148 кв.м. ( для ведення особистого селянського господарства), які розташовані за адресою: м. Прилуки, [ADDRESS]. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що фактична межа між земельними ділянками [PERSON] за адресою: м. Прилуки, [ADDRESS] та [PERSON] за адресою: м. Прилуки, [ADDRESS] і довжина межі відповідають рішенню Прилуцького міського суду від 20 грудня 1990 року, рішенню Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 09 липня 2009 року та технічним даним , зазначеним в державному акті на право власності на земельну ділянку (Чайківського, 29), що підтверджується додатком до висновку судової земельно-технічної експертизи № С - 256 від 25 вересня 2015 року; та обставина, що [PERSON] не підписував акт погодження меж не є підставою для скасування рішення органу місцевого самоврядування та Державного акту на право власності на земельну ділянку, оскільки приватизація земельної ділянки проведена з урахуванням меж, встановлених рішенням Прилуцького міськрайонного суду від 09 липня 2009 року; до повноважень Прилуцької міської ради належить розпорядження землями комунальної власності, [PERSON] було правомірно відмовлено в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства за рахунок земельної ділянки [PERSON], оскільки зазначена земельна ділянка вже була надана в користування останньому і підстав для її вилучення у землекористувача відсутні. Проте, з рішенням суду першої інстанції в оскаржуваній частині не в повній мірі погоджується апеляційний суд, виходячи з наступного. Згідно з висновком судової земельно-технічної експертизи № С- 256 від 25 вересня 2015 року фактична межа між земельними ділянками [PERSON] за адресою: м. Прилуки, [ADDRESS] та [PERSON] за адресою: м. Прилуки, [ADDRESS] не відповідає рішенню Прилуцького міського суду від 20 грудня 1990 року. Довжина межі на час проведення обстеження складає 24,86 м., а згідно рішення Прилуцького міського суду від 20 грудня 1990 року - 24,47 м. що більше на 0,39 кв.м. Межа між земельними ділянками [PERSON] за адресою: м. Прилуки, [ADDRESS] та [PERSON] за адресою: м. Прилуки, [ADDRESS], встановлена рішенням Прилуцького міськрайонного суду від 09 липня 2009 року, майже відповідає фактичній межі між зазначеними земельними ділянками, (різниця у розмірі складає 0,03 м.) а межа, яка встановлена в державному акті на право власності на земельну ділянку ([ADDRESS]) серії [NUMBER] від 03 серпня 2011 року не відповідає встановленій рішенням Прилуцького міськрайонного суду від 09 липня 2009 року ( різниця складає 0,13 м.). Згідно з додатком до цього ж висновку експертизи фактична межа між земельними ділянками [PERSON] за адресою: м. Прилуки, [ADDRESS] та [PERSON] за адресою: м. Прилуки, [ADDRESS] відповідає рішенню Прилуцького міського суду від 20 грудня 1990 року. Довжина межі на час обстеження складає 24,69 м., що відповідає рішенню Прилуцького міського суду від 20 грудня 1990 року. Межа між земельними ділянками [PERSON] за адресою: м. Прилуки, [ADDRESS] та [PERSON] за адресою: м. Прилуки, [ADDRESS], встановлена рішенням Прилуцького міськрайонного суду від 09 липня 2009 року, відповідає фактичній межі між зазначеними земельними ділянками та межі, яка встановлена в державному акті на право власності на земельну ділянку ([ADDRESS]) серії [NUMBER] від 03 серпня 2011 року. Враховуючи, що висновок експертизи та додаток до цього ж висновку містять протилежні дані щодо довжини межі між земельними ділянками та відповідності цієї межі постановленим судовим рішенням, апеляційний суд вважає, що висновок експертизи в цілому не є обґрунтованим. Згідно з висновком повторної судової земельно-технічної експертизи № 10-16 від 25 жовтня 2016 року, складеним судовим експертом Солдатовою В.С., фактична площа земельної ділянки [ADDRESS], яка знаходиться в користуванні [PERSON], не співпадає з площею, яка виділена в користування рішенням Прилуцького міського суду від 20 грудня 1990 року, фактична площа більше на 43 кв.м. При проведенні накладання конфігурації земельної ділянки [ADDRESS], яка складена в схемі 1990 року, з конфігурацією плану фактичного користування встановлено, що вони фактична співпадають; фактична площа земельної ділянки, яка перебуває у користуванні [PERSON], збільшилась за рахунок частини земельної ділянки з боку [ADDRESS], за рахунок частини земельної ділянки відповідача та за рахунок того, що обмір земельної ділянки при проведенні даного дослідження проводився високоточним приладом. Згідно проведеного обміру земельної ділянки довжина межі між земельними ділянками [ADDRESS], що перебуває в користуванні [PERSON], та [ADDRESS], що у власності [PERSON], становить 24.4 м,, і менше ніж зазначено у рішенні суду на 0.29 м. Невідповідність фактичної довжини межі між земельними ділянками [ADDRESS] та [ADDRESS] має місце за рахунок того, що фактична межа БВ земельної ділянки [ADDRESS] розташована нижче на 0.29 м ніж ця межа вказана в Державному акті на право власності на земельну ділянку площею серії [NUMBER] від 03 серпня 2011 року. Довжина межі між земельними ділянками [ADDRESS] та [ADDRESS], згідно рішенню Прилуцького міськрайонного суду від 09 липня 2009 року відповідає межі, зазначеній у Державному акті на право власності на земельну ділянку площею серії [NUMBER] від 03 серпня 2011 року. За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що передача у власність відповідачу земельної ділянки площею 1000 кв.м. проведена з дотриманням приписів законодавства та будь-яким чином прав позивача не порушує. Доводи апеляційної скарги про те, що рішення Прилуцької міської ради № 9 від 27 січня 2011 року про передачу у власність [PERSON] земельної ділянки площею 1000 кв. м. було прийняте без урахування рішення Прилуцького міськрайонного суду від 09 липня 2009 року, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки такі доводи спростовуються висновком повторної судової земельно-технічної експертизи № 10-16 від 25 жовтня 2016 року, складеним судовим експертом Солдатовою В.С. Доводи апеляційної скарги про те, що в акті погодження меж від 02 грудня 2007 року стоїть не його підпис, вказаний акт є невід»ємною частиною технічної документації, яка стала підставою для видачі [PERSON] Державного акту на право власності на земельну ділянку площею 1000 кв.м., апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки приватизація земельної ділянки проведена з урахуванням меж, встановлених рішенням Прилуцького міськрайонного суду від 09 липня 2009 року. Посилання особи, яка подала апеляційну скаргу на те, що після приватизації земельної ділянки [PERSON] розмір його земельної ділянки зменшився, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки такі посилання спростовуються висновком повторної судової земельно-технічної експертизи № 10-16 від 25 жовтня 2016 року, складеним судовим експертом Солдатовою В.С.

Outcome: partial