Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

В січні 2015 року ПАТ «КБ «Хрещатик» звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 20 листопада 2006 року ВАТ КБ «Хрещатик» уклав з [PERSON] кредитний договір №355-пп. За цим договором ВАТ КБ «Хрещатик» зобовязався надати [PERSON] кредит у розмірі 700000 гривень, а [PERSON] зобовязався щомісячно до 19 листопада 2009 року повертати кредит по частинам та сплачувати відсотки за користування ним у розмірі 18% річних. У випадку прострочення погашення кредиту та/або сплати відсотків за користування кредитом, комісій, встановлених договором, [PERSON] зобовязався сплачувати пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми невиконаних зобовязань за кожен день прострочення виконання зобовязань. У разі прострочення погашення основної суми кредиту [PERSON] зобовязався повернути прострочену суму кредиту з урахуванням індексу інфляції, що мав місце у період прострочення, та з урахуванням 18% річних та пеню за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми невиконаних зобовязань за кожен день прострочення виконання зобовязань. Крім цього, для забезпечення належного виконання грошових зобовязань за кредитним договором 20 листопада 2006 року ВАТ КБ «Хрещатик» уклав з [PERSON] іпотечний договір №1058/355-пп, за яким [PERSON] передав в іпотеку ВАТ КБ «Хрещатик» нерухоме майно, а саме: земельну ділянку площею 0,0972 га з кадастровим номером 3220881301:01:009:0494, яка розташовується в Київській області, Бориспільський район, Вишеньківська сільська рада, с. Вишеньки, та земельну ділянку площею 0,1274 га з кадастровим номером 3220881301:01:009:0474, яка розташовується в Київській області, Бориспільський район, с. Вишеньки, вул. Жертв Революції, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. ВАТ КБ «Хрещатик» виконав свої зобовязання за кредитним договором та видав [PERSON] кредит у розмірі 700000 гривень. [PERSON] неналежним чином виконував грошові зобовязання за кредитним договором, тому у нього виникла заборгованість за кредитом та пені за прострочення погашення кредиту станом на 05 грудня 2014 року у загальному розмірі 54685 гривень 49 копійок. Оскільки по вказаному кредитному договору періодично здійснювалось часткове погашення заборгованості, а саме: останній платіж по кредитному договору на погашення відсотків за користування кредитом здійснено 28 лютого 2014 року у розмірі 687 гривень 95 копійок. У звязку цим, ПАТ «КБ «Хрещатик» вважає, що ним не пропущено строк позовної давності. 13 листопада 2013 року до канцелярії ПАТ «КБ «Хрещатик» було подано заяву [PERSON] про те, що [PERSON] 30 листопада 2010 року помер та відповідно його спадкоємцями за законом є: [PERSON] та [PERSON] Таким чином, про відкриття спадщини позивач дізнався лише 13 листопада 2013 року. 05 травня 2014 року ПАТ «КБ «Хрещатик» звернувся з кредиторськими вимогами до спадкоємців [PERSON] через Пяту Київську державну нотаріальну контору. Нотаріальна контора повідомила позивача, що 14 липня 2011 року були видані свідоцтва про право на спадщину батьку спадкодавця [PERSON] та дочці спадкодавця [PERSON] На підставі отриманої інформації від Пятої Київської державної нотаріальної контори позивач направив листи відповідачам від 10 квітня 2014 року з вимогою погасити заборгованість за кредитним договором або надання відповідних документів для переоформлення зобовязань позичальника на спадкоємців після прийняття спадщини. Незважаючи на це, відповідачі ухиляються від погашення заборгованості за кредитним договором. Тому ПАТ «КБ «Хрещатик» просить суд звернути стягнення на земельну ділянку площею 0,0972 га з кадастровим номером 3220881301:01:009:0494, яка розташовується в Київській області, Бориспільський район, Вишеньківська сільська рада, с. Вишеньки, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, та земельну ділянку площею 0,1274 га з кадастровим номером 3220881301:01:009:0474, яка розташовується в Київській області, Бориспільський район, с. Вишеньки, вул. Жертв Революції, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, шляхом продажу на прилюдних торгах та за рахунок коштів, отриманих від реалізації майна, задовольнити вимоги позивача у розмірі 54685 гривень 49 копійок. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні предявлений позов підтримав у повному обсязі та просив суд його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась. Направила до суду клопотання, яким просила розглянути справу у її відсутності та проти позову заперечувала у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] заперечував проти задоволення позову. В обґрунтування своїх заперечень вказав на те, що ПАТ «КБ «Хрещатик» порушив строки позовної давності звернення до суду, оскільки з моменту закінчення строку дії договору 19 листопада 2009 року до подачі позовної заяви 06 січня 2015 року пройшло більше пяти років. Представник відповідача вказав на ту обставину, що платіж від 28 лютого 2014 року, на який посилається ПАТ «КБ «Хрещатик» [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не здійснювався. Дослідивши детально вказану квитанцію, представник відповідача звернув увагу суду на наступні обставини: сплата відсотків за користування кредитом здійснювалась на рахунок №22082180117129 в Київській регіональній філії ВАТ КБ «Хрещатик» МФО 300830, проте у наданій позивачем виписці вказано інший номер рахунку №22009.003.034024, тобто не той, який повинен використовуватися для сплати відсотків. У цій виписці вказано іншу дату договору 20 січня 2006 року, тоді як насправді договір був укладений 20 листопада 2006 року. У виписці вказано код ЄДРПОУ юридичної особи. При цьому кредит отримувався фізичною особою і повернення кредиту та сплата відсотків здійснювалася також фізичною особою. Оскільки, [PERSON] помер 30 листопада 2010 року, тому він не міг проводити вказаний платіж, що спростовує посилання позивача на не пропущення строку позовної давності. Представник відповідача [PERSON] зазначив, що про відкриття спадщини після смерті [PERSON] стало відомо 13 листопада 2013 року із заяви [PERSON], тобто через чотири роки після закінчення дії кредитного договору. Відповідно до вказаного часу кредитні кошти та відсотки не повертались, а позивач, в свою чергу, не звертався до суду, внаслідок чого і пропустив строк позовної давності. Відповідно до копії платіжного документу №102 від 28 лютого 2014 року [PERSON] надав свій паспорт та сплатив грошові кошти у розмірі 687 гривень 95 копійок. Проте, [PERSON], чиї паспортні дані, місце проживання, вказані у платіжному документі не міг проводити цей платіж, оскільки помер у 2010 році. Враховуючи викладене представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позову. Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідка та дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з таких підстав. Судом встановлено, що позивач є правонаступником ВАТ «КБ «Хрещатик»». Це підтверджується копією статуту ПАТ «КБ «Хрещатик» (а.с.33-34). 20 листопада 2006 року ВАТ КБ «Хрещатик» уклав з [PERSON] кредитний договір №355-пп. За цим договором ВАТ КБ «Хрещатик» зобовязався надати [PERSON] кредит у розмірі 700000 гривень, а [PERSON] зобовязався щомісячно до 19 листопада 2009 року повертати кредит по частинам та сплачувати відсотки за користування ним у розмірі 18% річних. У випадку прострочення погашення кредиту та/або сплати відсотків за користування кредитом, комісій, встановлених договором, [PERSON] зобовязався сплачувати пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми невиконаних зобовязань за кожен день прострочення виконання зобовязань. У разі прострочення погашення основної суми кредиту [PERSON] зобовязався повернути прострочену суму кредиту з урахуванням індексу інфляції, що мав місце у період прострочення, та з урахуванням 18% річних та пеню за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми невиконаних зобовязань за кожен день прострочення виконання зобовязань (а.с.8-12). З метою забезпечення належного виконання [PERSON] зобовязань, що випливають з кредитного договору №355-п від 20 листопада 2006 року, ВАТ «КБ «Хрещатик» укладав з [PERSON] іпотечний договір. Так, іпотечним договором №1058/355-п від 20 листопада 2006 року [PERSON] передав в іпотеку ВАТ «КБ «Хрещатик» земельну ділянку площею 0,0972 га з кадастровим номером 3220881301:01:009:0494, яка розташовується в Київській області, Бориспільський район, Вишеньківська сільська рада, с. Вишеньки, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, та земельну ділянку площею 0,1274 га з кадастровим номером 3220881301:01:009:0474, яка розташовується на території в Київській області, Бориспільський район, с. Вишеньки, вул. Жертв Революції, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства (а.с.13-16). Вищевказані земельні ділянки належали [PERSON] на підставі відповідних державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯД №659570, виданого 04 вересня 2006 року Бориспільським районним відділом земельних ресурсів Київської області (а.с.16), державного акту серії ЯГ №240457, виданого 18 травня 2006 року Бориспільським районним відділом земельних ресурсів Київської області (а.с.17). ВАТ «КБ «Хрещатик» належним чином виконав свої зобовязання за кредитним договором та надав [PERSON] кредит у розмірі 700000 гривень, що підтверджується копією заяви на видачу готівки №1 від 20 листопада 2006 року (а.с.25) та випискою по особовому рахунку за період з 17 листопада 2006 року по 06 грудня 2010 року (а.с.63-80). В свою чергу, [PERSON] неналежним чином виконував свої зобовязання за кредитним договором, тому станом на 05 грудня 2014 року у нього виникла прострочена заборгованість по кредиту у розмірі 45000 гривень, а також пеня за прострочення погашення кредиту у розмірі 9685 гривень 49 копійок, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.26). 30 листопада 2010 року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-БК №192248 (а.с.19). У відповідності до ч.2 ст.1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Згідно з ч.4 ст.1281 ЦК України кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Зі змісту позовної заяви вбачається, що ПАТ «КБ «Хрещатик» дізнався про відкриття спадщини лише 13 листопада 2013 року у звязку з отриманням від [PERSON] заяви, про те що [PERSON] помер. Дійсно, на імя начальника управління кредитування фізичних осіб ПАТ «КБ «Хрещатик» [PERSON] була подана заява [PERSON] вказаного змісту датована 13 листопада 2014 року (а.с.24). 10 квітня 2014 року позивач направив спадкоємцям [PERSON] [PERSON] та [PERSON] листи про необхідність після оформлення спадщини зявитись до банку та погасити залишок заборгованості по кредитному договору (а.с.22,23). 05 травня 2014 року ПАТ «КБ «Хрещатик» направив до Пятої київської державної нотаріальної контори заяву з вимогами до спадкоємців [PERSON] (а.с.20). На вказану заяву Пята київська державна нотаріальна контора повідомила, що 14 липня 2011 року були видані свідоцтва про право на спадщину батьку померлого [PERSON] та донці померлого [PERSON] (а.с.21). Водночас за правилами ст.256 та ст.257 ЦК України особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу у межах строку тривалістю у три роки. Згідно з ч.1 ст.261 цього Кодексу перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За правилом ч.4, ч.5 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. З виписок по особовому рахунку [PERSON] за період з 29 травня 2009 року по 06 грудня 2010 року вбачається, що він здійснив останній платіж з погашення прострочених відсотків згідно з кредитним договором 26 жовтня 2010 року (а.с.86-92). Саме з цієї дати почався перебіг строку позовної давності щодо предявлення вимог ПАТ «КБ «Хрещатик» про погашення заборгованості за кредитним договором та відповідно закінчився через три роки, тоді як позов подано до суду лише 12 січня 2015 року, про що свідчить відмітка на поштовому конверті, в якому позовна заява надійшла до суду (а.с.36). Вищезазначене підтверджується правовою позицією Верховного Суду України висловленою в постанові №6-160цс14 від 19 листопада 2014 року та постанові №6-116цс13 від 06 листопада 2013 року, у разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобовязання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами стаття 1048 ЦК України ), що підлягає сплаті. Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів. При цьому, перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу. За правилами ч.1 та ч.4 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд критично оцінює вказівку представника позивача на те, що строк позовної давності для звернення до суду з вказаним позовом не пропущено, оскільки останній платіж по кредитному договору на погашення відсотків за користування кредитом здійснено 28 лютого 2014 року у розмірі 687 гривень 95 копійок. Дійсно, в матеріалах цивільної справи міститься заява на переказ готівки №102 від 28 лютого 2014 року у розмірі 687 гривень 95 копійок (а.с.136). Проте, вказану заяву на переказ готівки суд не може прийняти як допустимий доказ, оскільки станом на момент внесення даної грошової суми на рахунок ПАТ «КБ «Хрещатик» [PERSON] помер, тобто не міг здійснити вказаний платіж. Незважаючи на це, у зазначеній заяві вказано його прізвище, імя, по батькові та паспортні дані. За вказаним фактом відкрито кримінальне провадження, про що внесено відомості до ЄРДР від 02 жовтня 2015 року щодо складання службовими особами ПАТ «КБ «Хрещатик» завідомо підробленого документа, а саме заяви на переказ готівки №102 від 28 лютого 2014 року від імені померлого на той час [PERSON] (а.с.191). Крім цього, дослідивши детально зміст заяв на переказ готівки від 24 березня 2011 року, від 31 серпня 2011 року, від 28 квітня 2011 року та від 31 травня 2012 року, 23 березня 2012 року (147-151) встановлено, що в них визначені інші реквізити для погашення заборгованості за кредитним договором, зокрема номер рахунку та номер МФО банку, ніж ті що визначені кредитним договором. При цьому в графі платник зазначено прізвище [PERSON], а призначення платежу сплата «простроченої заборгованості за кредитом». Водночас, допитаний у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] повідомив суду, що він був знайомий з [PERSON], підтримував з ним дружні відносини. Проте, він ніколи не сплачував замість [PERSON] грошових коштів за кредитом. Пояснив суду, що він користувався послугами ПАТ «КБ «Хрещатик», оскільки брав кредит для купівлі автомобіля, проте підписи на заявах на переказ готівки, які були йому предявлені у судовому засіданні, де в графі платник зазначено його прізвище, не є його підписами, він їх не ставив, оскільки не здійснював вказаних платежів. Таким чином, суд вважає, що платіж на погашення відсотків за користування кредитом у розмірі 687 гривень 95 копійок від 28 лютого 2014 року, а також платежі від імені [PERSON], в яких платником зазначено [PERSON], не є тією обставиною, що свідчить про переривання строку позовної давності. Оскільки, вказані платежі було здійснено невідомою особою ([PERSON] помер 30 листопада 2010 року), що не може вважатися вчиненням особою дії, що свідчить про визнання свого боргу та тягне за собою перериванням строку позовної давності. Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що ПАТ «КБ «Хрещатик» пропущено строк позовної давності, а тому у задоволенні предявленого позову належить відмовити. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. З платіжного доручення №2909 від 29 грудня 2014 року (а.с.7) вбачається, що при предявленні позову ПАТ «КБ «Хрещатик» сплатив судовий збір у розмірі 547 гривень. Зважаючи на те, що у задоволенні позову відмовлено, тому підстави для відшкодування позивачу судових витрат відсутні, тому сплачений ПАТ «КБ «Хрещатик» судовий збір у розмірі 547 гривень, слід звернути в дохід держави. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed