Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

В травні 2014 року Миколаївська міська рада звернулася до суду з заявою про визнання спадщини відумерлою. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що згідно відомостей КП ММБТІ від 27.11.2012 року право власності на ? частку однокімнатної квартири [ADDRESS] зареєстровано на підставі договору міни від 7 липня 1993 року за [PERSON], а інші ? частки вказаної квартири належать [PERSON] на підставі нотаріально посвідченого договору дарування від 10.04.2001 року. [PERSON] 22.05.1996 року був знятий з реєстраційного обліку у зв'язку зі смертю. За життя він перебував у шлюбі з [PERSON], яка після смерті не отримувала свідоцтво про право на спадщину на частку у даній квартирі. [PERSON] була знята з реєстраційного обліку 16.02.1999 року у зв'язку зі смертю. Спадкоємців після смерті вказаних осіб немає. Посилаючись на зазначені обставини та вважаючи спадщину відумерлою на підставі ст.1277 ЦК України, Миколаївська міська рада просила про задоволення заяви. В судове засідання заявник не з'явився. До суду подав заяву про розгляд справи у відсутність представника Миколаївської міської ради. Зявлені вимоги підтримав. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні 15.09.2014 року просила про задоволення заяви. Вивчивши матеріали справи і дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON]. За життя йому належала квартира [ADDRESS] на підставі договору міни від 07.07.1993 року. Як слідує з наявних матеріалів справи після його смерті Державним нотаріусом Другої Миколаївської державної нотаріальної контори 11.06.1998 року була заведена спадкова справа. Так, з заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріуса звернулися: його син [PERSON] та його дружина [PERSON]. 11.06.1998 року на ім'я [PERSON] було видано два свідоцтва: свідоцтво про право власності на ? частину квартири в спільному сумісному майні, придбаному подружжям за час шлюбу, а також свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частку від ? спадкового майна. Син померлого [PERSON] свідоцтво про право на спадщину на частку квартири не отримував. Згідно наявної у справі довідки сектору адресно-довідкової роботи УДМС в Миколаївській області від 25.09.2014 року [PERSON] був виписаний 21.08.2014 року у зв'язку зі смертю. В свою чергу [PERSON] заповіла належу їй частку квартири [PERSON] [INFO] [PERSON] померла. 23.03.2001 року [PERSON] отримала у Другій Миколаївській державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на ? частки квартири. 10.04.2001 року [PERSON] подарувала ? частки квартири [PERSON] Відповідно до ст..ст.548, 549 ЦК УРСР, який діяв на час відкриття спадщини, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець пройняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, ніяким строком не обмежена. Отже, враховуючи зазначене, [PERSON] є таким, що в силу ст.549 ЦК УРСР прийняв спадщину у вигляді 1/4 частки квартири [ADDRESS] після смерті [PERSON] Крім того, оскільки спадщина, яка відкрилася та була прийнята спадкоємцями до набрання чинності ЦК України 1 січня 2004 року, правила ст.1277 ЦК України до неї застосовуватися не можуть. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заява Миколаївської міської ради задоволенню не підлягає

Outcome: dismissed