Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

Головний лікар КУ «Обласна психіатрична лікарня» [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить госпіталізувати [PERSON], [INFO], у психіатричну лікарню у примусовому порядку. Заява обґрунтована тим, що [PERSON], який мешкає за адресою: [ADDRESS], є інвалідом II групи по психічному захворюванню. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20.07.2016 року визнаний недієздатним. На даний час матір оформляє опікунство. Із анамнезу відомо, що спостерігається у лікаря-психіатра з 2013 року. У клінічній картині захворювання домінують розлади мислення, галюцинаторно-маячні включення, стійка соціальна дезадаптація, агресивна поведінка по відношенню до матері. Сформований емоційно-вольовий дефект у вигляді аутичності, емоційної вихолощенностіапатії. Госпіталізації часті, ремісії медикаментозні. Після виписки підтримуюче амбулаторне лікування приймає нерегулярно через відсутність критики до хвороби. Остання виписка із стаціонару 13.06.2016 року. Зі слів матері, психічний стан змінився: став злобний, агресивний по відношенню до матері, ображає її, штовхає, загрожує «здати в інтернат», не спить по ночах, періодично розмовляє сам з собою,неадекватний в поведінці і висловах. 29.01.2017 року доставлений бригадою спеціалізованої медичної допомоги в приймальне відділення КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР у звязку з погіршенням психічного стану. Оглянутий черговим лікарем приймального відділення, який кваліфікував стан, як загострення хронічного психічного розладу у формі шизофренії, проста форма, безперервний тип течії, галюцинаторно-маячний синдром з агресивними тенденціями. 30. 01.2017 року оглянутий комісією лікарів-психіатрів. Під час огляду: контакт малопродуктивний, не на всі питання відповідає по суті, озирається по сторонах, щось бурмотить. Розмовляє відволікаючись, злобно говорить про матір, висловлює погрози в її адресу, заявляє, що «це не мати... це не зрозумій яка людина... я вже давно її не сприймаю... між нами нічого не було…це безвідповідальна людина». У бесіді легко гарячиться, стає напруженим. Мислення маячне, непослідовне. Інструкції виконує після багатократних повторень. Критики до хвороби немає. Приймаючи до уваги погіршення психічного стану, відсутність критики до хвороби, а також високу вірогідність здійснення суспільно-небезпечного діяння по відношенню до матері (агресивні дії в її адресу) лікування можливо тільки в умовах психіатричного стаціонару. У суді представник заявника та лікар-психіатр підтримали заяву, надавши пояснення що хворий потребує обовязкової госпіталізації. Прокурор не заперечує проти задоволення заяви. Законний представник хворого не заперечує проти задоволення заяви. Суд, заслухавши представника лікарні, лікаря-психіатра, висновки прокурора, законного представника хворого, вивчивши матеріали справи, висновок лікарів-психіатрів від 30.01.2017 року вважає, що заява, підлягає задоволенню з наступних підстав. Законом України «Про психіатричну допомогу» визначено, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів від 30.01.2017 року, встановлено, що [PERSON] страждає на тяжкий хронічний психічний розладу у вигляді шизофренії, простої форми, безперервний тип перебігу з наростаючим дефектом та галюцинаторно-маячними включеннями, з агресивними тенденціями по відношенню до матері. Внаслідок хвороби являє високу потенційну соціальну небезпеку для себе та оточуючих.

Outcome: approved