Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-13 00:00:00

В травні 2020 позивач звернувся до Новопсковського районного суду Луганської області з позовною заявою до відповідача про визнання за ним права власності на домоволодіння в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що [INFO] помер його батько - [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді двох земельних ділянок та житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . За життя спадкодавець склав заповіт, яким все своє майно він заповідав позивачу - [PERSON] . У встановленому законодавством порядку спадщину після смерті [PERSON] позивач прийняв та на частину спадкового майна отримав свідоцтва про право на спадщину. Постановою приватного нотаріуса Новопсковського районного нотаріального округу Луганської області Чернявської І.В. від 25.02.2020 року позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - в видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив визнати за ним право власності на домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 08.05.2020 року відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання на 07.07.2020 року. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 07.07.2020 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду на 07.08.2020 року, витребувано у приватного нотаріуса Новопсковського районного нотаріального округу Луганської області Чернявської І.В. спадкову справу №37/2017, заведену після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . 07.08.2020 року розгляд справи відкладений до 14.09.2020 року, у зв`язку перебуванням головуючого по справі у щорічній основній відпустці. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача надав суду заяву, в якій просив суд справу розглянути без його участі та участі позивача. Представник відповідача - Новорозсошанської сільської ради Новопсковського району Луганської області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення засідання повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 17.01.2017 року виконавчим комітетом Новорозсошанської сільської ради Новопсковського району Луганської області. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 29.04.1961 року Новорозсошанським с/загс Ново-Псковського району, позивач є сином померлого [PERSON] . 05.05.2016 року [PERSON] на випадок своєї смерті зробив розпорядження, відповідно до якого усі свої права та обов`язки, які належать йому на момент складання цього заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть належать йому у майбутньому, та усе своє майно, яке на день смерті буде йому належати, він заповів своєму сину [PERSON] , що підтверджується заповітом посвідченим 05.05.2016 року секретарем Новорозсошанської сільської ради, зареєстрованим в реєстрі за №58. З довідки №270 від 28.02.2020 року, виданою Новорозсошанською сільською радою Новопсковського району Луганської області вбачається, що на час смерті [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , разом з ним проживала та була зареєстрована дружина - [PERSON] . З матеріалів спадкової справи № 37/2017 до майна померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що 07.02.2017 року з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину звернувся син померлого - [PERSON] . Спадкоємцем, який має право на обов`язкову частку в спадщині згідно ст. 1241 ЦК України є непрацездатна за віком дружина померлого - [PERSON] , яка згідно заяви від 07.02.2017 року відмовилась від прийняття спадщини. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 25.02.2020 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок [ADDRESS] , який залишився після померлого [INFO] [PERSON] , оскільки нотаріусу не надано документів, які б підтверджували набуття у власність померлим вищевказаного будинку, інформація в Державному реєстрі речових прав на нерухове майно щодо цього будинку відсутня. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду. Відповідно до положень ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з чинним нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. За даними технічного паспорту від 12.02.2020 року, житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , побудований в 1956 році. Як вбачається з інформаційної довідки №204981797 від 21.03.2020 року, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно відсутня інформація щодо вказаного вище будинку. Відповідно до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, об`єктами реєстрації є будинки та домоволодіння з окремим порядковим номером по вулиці, провулку, площі. Під будинком, як об`єктом правової реєстрації, розуміється один будинок з приналежними до нього службовими будівлями та спорудами (чи без таких), що розташовані на одній земельній ділянці, під самостійним порядковим номером по вулиці, провулку, площі. Під домоволодінням розуміється два і більш будинків з приналежними до них надвірними будівлями (чи без таких), що розташовані на одній земельній ділянці під одним порядковим номером по вулиці, провулку, площі. У період чинності вказаної Інструкції державна реєстрація нерухомого майна не проводилась в сільській місцевості. Право власності на нерухоме майно, що знаходиться в сільській місцевості, може бути підтверджено довідкою виконавчого комітету відповідної місцевої ради. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР від 31.10.1975 № 45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися у тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. Отже, записи у погосподарських книгах можуть визнаватися в якості актів органів влади, що підтверджують право приватної власності. Згідно даних погосподарського обліку Новорозсошанської сільської ради домоволодіння [ADDRESS] дійсно належало [PERSON] , який був головою цього домоволодіння з 1993 року, що підтверджується витягом з погосподарської книги №10 (2016-2020 р.р.) Новорозсошанської сільської ради Новопсковського району Луганської області №271 від 28.02.2020 року. За таких обставин, суд вважає підтвердженим, що [PERSON] був власником домоволодіння, розташованим за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст.ст.1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) і яке здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, які належали спадкодавцю на час відкриття спадщини і не припинились в наслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи визначені у заповіті. Відповідно до ст. 392 ЦПК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , інший спадкоємець, який має обов`язкову частку в спадщині згідно ст. 1241 ЦК України - [PERSON] відмовилась від спадщини, суд дійшов висновків, що вимога позивача щодо визнання за ним в порядку спадкування права власності на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] є обґрунтованою та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved