Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-21 00:00:00

В серпні 2020 року позивач звернулася до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до Петриківськоїсільської ради про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права на земельну частку (пай). Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , після смерті якого до успадкування залишилось спадкове майно у вигляді права на земельну частку (пай) розміром 3,71 умовних кадастрових гектарів, що розташований на території Петриківської сільської ради. 11.04.2000 року [PERSON] склав заповіт відповідно до якого сертифікат на право на земельну частку (пай) у КСП «Прогрес» в с. Петриківці Хмільницького району Вінницької області заповів позивачу. На момент смерті спадкодавця разом із ним була зареєстрована та постійно проживала позивач, та після його смерті здійснила поховання і вступила в управління та володіння спадковим майном. Разом із тим прийняти спадщину нотаріальному порядку, позивач позбавлена можливості, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів. У зв`язку із викладеним позивач вимушена звернутися із вказаним позовом до суду. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовну заяву підтримує та просить суд її задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності щодо задоволення позовних вимог покладається на розсуд суду. Треті особи [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися суду надали заяву про розгляд справи у їх відсутність, щодо задоволення позовних вимог не заперечують. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 11.10.2017 року. (а.с.5) Після смерті [PERSON] до успадкування залишилось спадкове майно у вигляді права на земельну частку (пай) розміром 3,71 умовних кадастрових гектарів, що розташований на території Петриківської сільської ради у відповідності до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0327372, який зареєстровано за № 3263 від 10.01.1997 року згідно до розпорядження Хмільницької районної державної адміністрації № 260 від 23.10.1996 року, що підтверджується листом відділу у Хмільницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 20.02.2020 року № 0-2-0.25-68/119-20. (а.с.10) Відповідно до заповіту від 11.04.2000 року [PERSON] заповів сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0327372 [PERSON] (а.с.6) Згідно довідки Петриківської сільської ради № 317 від 13.07.2020 року, [PERSON] - дочка померлого [PERSON] на день його смерті проживала без реєстрації разом із своїм батьком по [ADDRESS] , здійснювала за ним догляд та допомагала вести особисте господарство. (а.с.7) Після смерті [INFO] [PERSON] у Хмільницькій державній нотаріальній конторі не заводилась, що підтверджується листом від 18.08.2020 року № 512/01-16 Хмільницькій державній нотаріальній конторі. Дані правовідносини регулюються наступним: Згідно ст. 548 Цивільного кодексу Української РСР (надалі - ЦК УРСР), чинної на час відкриття спадщини, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, чинної на час виникнення спірних правовідносин, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах незаборонених законом. Відповідно до ст. 22 Земельного кодексу України в редакції, що діяла на час розпаювання земель колективної власності, право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникало після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі на місцевості і одержання документа, що посвідчує це право. Указом Президента України «Про порядок паювання земель, переданих в колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року передбачено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства відповідно до списку, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю. Згідно роз`яснень викладених в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» спадкоємець який позбавлений умов для одержання свідоцтва про право на спадщину у нотаріуса, має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності у порядку спадкування. Враховуючи, що позивач будучи спадкоємцем першої черги після смерті свого батька [PERSON] , вступила в управління та володіння спадковим майном, а тому вона є такою, що прийняла у спадщину належне спадкодавцю право на земельну частку (пай). Іншим способом, крім як в судовому порядку, визнати своє право на земельну частку (пай) позивач не може, представник відповідача відзиву та будь-яких заперечень проти задоволення позовних вимог не подав, а тому суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved