Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

В травні 2019 року позивач в особі представника - Адвоката Гончарова А.М., звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до відповідачки - [PERSON] , про розірвання шлюбу, посилаючись на ті обставини, що 11.04.2018 року сторони зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу спільних неповнолітніх дітей сторони не мають. Подружнє життя з відповідачкою не склалось, оскільки у сторін відсутнє взаєморозуміння та наявні несумісні характери, на сьогодні сторони проживають окремо та не ведуть спільного господарства, а тому позивач вимушений звернутись до суду із вищевказаною позовною заявою. Ухвалою судді від 13.05.2019 було призначено по вищевказаній справі підготовче засідання. Ухвалою суду від 25.09.2019 було закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду по суті у судовому засіданні. Під час підготовчого засідання представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позові. Просив позов задовольнити, шлюб укладений між сторонами розірвати. Пояснив, що з лютого 2019 року сторони проживають окремо та не ведуть спільного господарства. В судове засідання відповідачка не з`явилась, про розгляд справи повідомлена судом належним чином. На поштову адресу суду направила заяву відповідно до якої зазначила, що не заперечує щодо задоволення позовних вимог та просила розглянути справу без її участі. Враховуючи те, що у справі достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважав за можливе розглянути справу без участі відповідачки на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи та враховуючи ту обставину, що від відповідачки надійшла заява про визнання позовних вимог та розгляд справи без її участі. Заслухавши вступне слово представника позивача, дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача з огляду на наступне. Судом встановлено, що між сторонами 11.04.2018 року було укладено шлюб, який зареєстрований Шевченківським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 458, що підтверджується відповідною копією свідоцтва про шлюб (а.с. 8). Згідно пояснень викладених в позовній заяві спільних неповнолітніх дітей сторони не мають. Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. З наданих пояснень представника позивача вбачається, що на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберігати шлюб, позивач на розірванні шлюбу наполягає. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім`ї призведе до порушення інтересів сторін по справі, тому є всі наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved