Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-23 00:00:00

Головний лікар Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради Паталах Ф.В. звернувся до суду із заявою, в якій просив вирішити питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку [PERSON], посилаючись на те, що [PERSON], [INFO], що мешкає адресою: [ADDRESS], знаходиться на стаціонарному лікуванні з 22.03.2017. Психічно хвора з 1996 року, коли вперше знаходилась на лікуванні в Хмельницькій обласній психіатричній лікарні з клінікою гострого кататоно-параноїдного психозу, після чого була переведена до Запорізької обласної психіатричної лікарні, де знаходилась з 29.08.1996 по 12.09.1996 з діагнозом: «Реактивний пролонгований параноїд, нейролептичний синдром». Уривчато розкривала хворобливі переживання, розповідала, що під час кататонічного ступору їй здавалось, що вона знаходиться у Пеклі, бачила хрест, який світиться, в очах оселився Сатана. У подальшому до поля зору психіатрів не потрапляла. Теперішня госпіталізація пов'язана з раптовим погіршенням психічного стану-впродовж тижня не спить, неадекватна, бігає роззута по вулиці, сама з собою розмовляє, читає молитви, не дає спати дитині, хапає його за руку та примушує молитися, не тримається вдома, вмикає всюди світло, у стані психомоторного збудження зірвала ворота, викинула капці матері до зливної ями, викинула гроші, банківські картки, телефон в туалет, забрала дитину зі школи та тягала його по місту. Напередодні госпіталізації пішла на роботу, та була звільнена. Коли мати викликала таксі, щоб відвезти її до лікарні, почала стукати у вікна, кидати у водія візитними картками. Була висаджена з машини, після чого продовжувала вести себе неадекватно-оголювалась, викинула свою сумку у сміттєвий бак, збирала гілки, лягала на землю. Була затримана нарядом поліції, доставлена у Дніпровське відділення поліції, викликана психіатрична бригада швидкої медичної допомоги (лікар [PERSON]), встановлений діагноз: «Гострий поліморфний психотичний розлад», хвора транспортована в КУ ОКПЛ ЗОР. У приймальному відділенні продуктивного контакту не становила, на питання відповідала не по суті, виявляла розірванність мислення та-мх місця не трималася, зіскакувала, оголювалась. У зв'язку з неможливістю отримати згоду на госпіталізацію, була госпіталізована у примусовому порядку як страждаюча на тяжкий психічний розлад, небезпечна для себе та оточуючих, за заявою матері. У відділенні залишалась збудженою, імпульсивною, агресивною, місця не трималась, зіскакувала, намагалась бігти, викрикувала незмістовні фрази, сама з собою розмовляла, виганяла із себе злих духів, плювалась, хапала за руки лікарів та медперсонал, голосно, читала молитви. 23.03.2017 оглянута комісією лікарів-психіатрів, яка дійшла висновку, що [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного розладу у формі гострого поліморфного психотичного розладу з симптомами шизофренії. За психічним станом становить небезпеку для себе та оточуючих. Госпіталізація обгрунтована. Обстеження та лікування можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару. У судовому засіданні представник психіатричного закладу доводи заяви підтримав з підстав, викладених в ній, і просив суд задовольнити заяву. Законний представник [PERSON] - її мати [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримала і наполягала на примусовій госпіталізації [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні щодо примусової госпіталізації заперечувала. Прокурор заяву підтримала і просила суд винести рішення про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, лікаря-психіатра, особи, щодо якої вирішується питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку, її законного представника, думку прокурора, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. У своєму рішенні Європейський Суд з прав людини (справа «Анатолій Руденко проти України») від 17.04.2014 року зазначив, що особа не може вважатися «Психічно хворою» та позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов; по-перше, об'єктивна медична експертиза повинна достовірно показати, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання. Як вбачається з висновку комісії лікарів-психіатрів від 23.03.2017 оглянута комісією лікарів-психіатрів, яка дійшла висновку, що [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного розладу у формі гострого поліморфного психотичного розладу з симптомами шизофренії. За психічним станом становить небезпеку для себе та оточуючих. Госпіталізація обгрунтована. Обстеження та лікування можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару. Таким чином, зібрані у справі докази і їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви.

Outcome: approved