Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

В травні 2015 року позивач звернувся до суду з вище вказаним позовом та посилався на те, що він є основним квартиронаймачем однокімнатної квартири по вул. Руській. 24/5 в м. Чернівці. Окрім нього у вказаній квартирі також зареєстровані відповідачі, які у ній не проживають з 2004 року, не зберігають особистих речей, не беруть участі в утриманні майна, поточному ремонті та не несуть витрат на оплату комунальних послуг, у звязку з чим за ним на даний момент рахується заборгованість за послуги по водопостачанню та водовідведенню. Вказував на те, що він не чинив відповідачам жодних перешкод у користуванні житловим приміщенням та вони добровільно обрали для себе інше місце проживання. Реєстрація відповідачів за адресою його місця проживання створює йому перешкоди у користуванні квартирою, оскільки він зобовязаний самостійно нести витрати по утриманню майна, а комунальні послуги сплачувати з розрахунку кількості зареєстрованих осіб. На підставі наведеного, посилаючись на норми матеріального права, просив визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №5 в будинку №24 по вул. Руській в м. Чернівці. В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити з підстав викладених у позовній заяві, крім того пояснив, що відповідачі по справі - його колишня дружина та син, з часу його вселення у житлове приміщення з ним проживають. Щодо розгляду справи без участі відповідачів та винесення заочного рішення не заперечував. Від представника третьої особи Першотравневого РВ у м. Чернівці УДМС України в Чернівецькій області до суду надійшло клопотання про розгляд справи без його участі. Згідно ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Будучи допитаним в якості свідка громадянин [PERSON] в судовому засіданні показав, що він на протязі тривалого часу перебуває у дружніх стосунках з позивачем та часто приходить до нього у гості за адресою м. Чернівці, вул. Руська, 24/5, проте жодного разу не бачив відповідачів або їх речей у вказаній квартирі. Вважає, що реєстрація відповідачів у квартирі в якій проживає позивач утруднює останньому можливість оформити субсидію на сплату комунальних послуг. Свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні показали, що вони товаришують з позивачем та часто бувають у нього вдома. У квартирі відповідача вони не бачили ні відповідачів ні їх речей. Будучи допитаним в якості свідка громадянин [PERSON] показав, що він проживає по сусідству з позивачем і часто приходить до нього в гості, відповідачів він жодного разу не бачив та навіть не знає як вони виглядають. Відповідачі в судове засідання не зявилися, хоча належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення в засобах масової інформації, про причини своєї неявки суд не повідомили та не подали відповідної заяви про відкладення розгляду справи. У відповідності до вимог ч.4 ст. 169 ЦПК у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки позивач не заперечував проти розгляду даної цивільної справи за відсутності відповідача та винесення заочного рішення, суд вважає, що по справі слід ухвалити заочне рішення. Суд, заслухавши пояснення позивача, покази свідків, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень окрім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Так, судом встановлено, що відповідно до довідки КЖРЕП №9 форми №16, позивач на підставі ордеру на житлове приміщення №245 від 14.03.1988 року є основним квартиронаймачем житлового приміщення за адресою м. Чернівці, вул. Руська, 24/5 (а/с 23). Згідно довідки КЖРЕП №9 від 27.04.2015 року за вказаною адресою зареєстровані позивач та відповідачі, які по відношенню до основного квартиронаймача є дружиною та сином (а/с 22). За чинним житловим законодавством, зокрема відповідно до ч. 2 ст. 64 ЖК України до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Таким чином, необхідною умовою виникнення сервітутного права на користування житлом є спільне проживання членів сімї з наймачем житла та ведення спільного господарства. Судом встановлено, що відповідачі понад шість місяців були відсутніми за місцем своєї реєстрації, що підтверджується показами свідків, допитаних в судовому засіданні. Оскільки справа розглядається за відсутності відповідачів на підставі наявних у ній доказів, в матеріалах справи відсутні дані щодо поважності причин їх відсутності у житловому приміщенні. Так, відповідно до ст. 45 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. У відповідності до вимог ст.ст. 71,72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачів слід визнати такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою м. Чернівці, вул. Руська, 24/5 у звязку з їх відсутністю за вказаною адресою понад шість місяців. Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved