Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернувся [PERSON], що діє в інтересах [PERSON], з позовом до ПАТ «Дельта Банк» про повернення банківського вкладу. Позовні мотивовані тим, що 03.11.2014 року між [PERSON] та відповідачем був укладений договір банківського вкладу в сумі 5 000, 07 доларів США на строк до 01.02.2015 року включно із процентною ставкою 5,5 % річних. 01.02.2015 року [PERSON] звернулась до відділення ПАТ «Дельта Банк» із усною заявою про повернення грошових коштів та нарахованих на них відсотків у зв'язку із закінченням строку дії депозитного договору. Однак, ПАТ «Дельта Банк» було відмовлено позивачу у поверненні належної їй на праві власності грошової суми, у зв'язку із відсутністю у Вінницькому відділені ПАТ «Дельта Банк» зазначених грошових коштів. Вказана відмова є неправомірною з огляду на чинне законодавство України, та нею порушені права [PERSON] як споживача. Вище викладене й стало підставою для звернення до суду із вимогою про стягнення з ПАТ «Дельта Банк» на користь [PERSON] заборгованості за договором банківського вкладу № 10009009083533 від 03.11.2014 року у розмірі 5 000, 07 доларів США та відсотків в розмірі 116, 00 доларів США. Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, аргументуючи їх мотивами, викладеними в позовній заяві, та просив суд вимоги задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Представником відповідача суду надана заява про розгляд справи у його відсутність та письмові заперечення щодо задоволення даного позову. По справі встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 03.11.2014 року між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір банківського вкладу (депозиту) «Найкраща пропозиція on-line» у доларах США № 10009009083533 на суму 5 000, 07 доларів США строком до 01.02.2015 року (включно) під процентну ставку 5, 5 % річних. (а.с. 5) На виконання умов п. 1.2. та п. 1.8 вище зазначеного договору позивачем було перераховано безготівково на депозитний рахунок № [NUMBER] грошові кошти у сумі 5 000, 07 доларів США, що підтверджується платіжним дорученням № 6489238 від 03.11.2014 року та випискою по особовому рахунку, відкритому на ім'я [PERSON] (а.с. 6, 60) Згідно п. 1.9. договору банківського вкладу (депозиту) «Найкраща пропозиція on-line» у доларах США № 10009009083533 від 03.11.2014 року, нараховані проценти за вкладом виплачуються одночасно з поверненням суми вкладу по закінченні строку розміщення вкладу або в іншій термін дострокового припинення дії цього договору у випадках, передбачених цим Договором та Правилами, шляхом зарахування на поточний рахунок Вкладника, операції за яким можуть здійснюватись з використанням електронних платіжних засобів № [NUMBER], відкритий в установі Банку. Відповідно до п. 1.10. вказаного договору, вклад виплачується по закінченню строку розміщення Вкладу, зазначеного в п. 1.3. даного договору, шляхом зарахування на поточний рахунок Вкладника, операції за яким можуть здійснюватись з використанням електронних платіжних засобів № [NUMBER], відкритий в установі Банку. Строк дії договору банківського вкладу (депозиту) «Найкраща пропозиція on-line» у доларах США № 10009009083533 від 03.11.2014 року закінчився 01.02.2015 року (п. 1.3.). Судом встановлено, що 01.02.2015 року [PERSON] звернулась до відділення ПАТ «Дельта Банк» із проханням видати їх готівкою грошові кошти залучені як депозит та нараховані на них відсотки у зв'язку із закінченням строку дії депозитного договору «Найкраща пропозиція on-line» у доларах США № 10009009083533 від 03.11.2014 року. Згідно виписки по поточному рахунку № [NUMBER] [PERSON] за період з 03.11.2014 року по 01.02.2015 року, залишок на її картковому рахунку складає 5 116, 07 доларів США, з яких: 5 000, 07 доларів США - вклад, 116, 00 доларів США - нараховані відсотки. (а.с. 60-61) Взяте на себе зобов'язання ПАТ «Дельта Банк» не виконав, грошові кошти, отримані в депозит та нараховані на них відсотки в сумі 5 116, 07 доларів США [PERSON] не повернув. Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п. 3. ч. 1 ст. 3 ЦК України. Статтею 627 ЦК України закріплений принцип свободи договору, згідно якого сторони вільні в укладені договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості. Відповідно до положень ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 524 Цивільного кодексу України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Статтею 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня. При цьому Основний закон держави не встановлює якихось обмежень щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав. Відповідно до ст. 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Тобто відповідно до законодавства, гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, однак у той же час обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України. Частиною 3 ст. 533 ЦК України передбачено, що використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Відповідно до ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад); за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника; умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Згідно п. 3.3 Положення про порядок здійснення банками вкладних операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління НБУ від 03.12.2003 року № 516, банки повертають вклади (депозити) та сплачують нараховані проценти у строки, що визначені умовами договору банківського вкладу (депозиту) між вкладником і банком. За договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, розміщених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Статтею 1074 ЦК України визначено, що обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом. Відповідно до ст. 509 ЦПК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Договір банківського вкладу (депозиту) «Найкраща пропозиція on-line» у доларах США № 10009009083533 від 03.11.2014 року, є домовленість сторін цього договору, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України. Предметом виконання як невід'ємним елементом виконання договору є ті конкретні суб'єктивні права і конкретні юридичні обов'язки для набуття, здійснення і виконання яких конкретні суб'єкти права вступають в конкретні правовідносини і, відповідно, до вимог норми права, що реалізується, вчиняються належні правомірні дії. Згідно положень ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), відповідно до ст. 610 ЦК України. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, відповідно до ст. 611 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Суд не приймає до уваги твердження представника відповідача, викладені в письмових запереченнях, щодо поширення на спірні правовідносини обмежень встановлених п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», оскільки вони є безпідставними. Так, вище вказаною нормою Закону встановлено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку. Однак, згідно п. 1 ч. 6 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих доказів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання в тому, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Судом встановлено, що відповідачем порушено вимоги ст. 526 ЦК України, згідно якої зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а також вимоги ст. 1060 ЦК України, яка вказує, що банк зобов'язаний видати вклад вкладнику. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Добровільно відповідач не провів розрахунки за договором вкладу в строки, визначені його умовами, тому сума залишку на депозитному рахунку позивача підлягає примусовому стягненню. Враховуючи вище викладене, а також ст. 16 ЦК України, згідно якої суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, суд приходить до висновку, що в даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача шляхом стягнення з відповідача на користь на користь [PERSON] заборгованості за договором банківського вкладу (депозиту) «Найкраща пропозиція on-line» у доларах США № 10009009083533 від 03.11.2014 року, а саме: вкладу в сумі 5 000 (п'ять тисяч) доларів США 07 центів та відсотків у розмірі 116 (сто шістнадцять) доларів США 00 центів. З огляду на положення ст. 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» оформлення банківського вкладу (депозиту) відноситься до банківської (фінансової) послуги, і позивачі у спорах, які виникають із виконання таких договорів, є споживачами таких послуг. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 5» Закону України «Про судовий збір» позивачі при зверненні до суду були звільнено від сплати судового збору. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позовні вимоги заявлено в іноземній валюті, судом враховано, що в даному випадку ціна позову визначається як в іноземній валюті, так і в національній валюті України відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день подання позову. Виходячи саме з такої ціни позову (в національній валюті), визначається розмір судового збору, що підлягає сплаті. Станом на час звернення до суду, а саме станом на 16.02.2015 року, ціна позову становила 5 116, 07 доларів США, що еквівалентно 133 273, 11 гривень. Отже, враховуючи положення ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 332, 73 гривень. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved