overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

В червні 2014 року позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 01 березня 1997 року уклала шлюб з [PERSON] в Маріупольському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Донецької області, актовий запис № 147. Від шлюбу народились діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сторони з листопада 2013 року однією сім'єю не проживають, оскільки відповідач ніде не працює, матеріально родину не забезпечує, зловживає алкогольними напоями, через що в родині виникають скандали, які негативно впливають на виховування дітей. Вважає, що за таких обставин продовжувати сімейне життя неможливо та просить шлюб розірвати. Позивачка в судове засідання не з'явилась, направила заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище « [PERSON]». Відповідач судове засідання не з`явився, направив суду заяву з проханням розглянути справу в його відсутність, проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який уклали 01 березня 1997 року в Маріупольському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Донецької області, актовий запис № 147. Від шлюбу народились діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні відносини сторони припинили в листопаді 2013 року. На теперішній час сторони не примирились, спільного господарства не ведуть. Таким чином, судом встановлено, що вимога підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, оскільки підстави для збереження родини відсутні, сторони не проживають однією сімєю, втратили почуття любові та поваги один до одного.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

В червні 2014 року позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що їх сім'я розпалася і поновлена бути не може. Під час розгляду справи по суті позивачка заявлений позов підтримала, просила задовольнити його, пояснивши, що сімейні відносини з відповідачем припинені і на примирення вона не погоджується. Просила залишити їй післяшлюбне прізвище. Відповідач [PERSON] заявлений позов визнав, не заперечував проти його задоволення, зазначивши у своїх поясненнях про те, що їх шлюб дійсно припинено і на примирення він не погоджується. Судом встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 17 листопада 1991 року у виконавчому комітеті Хомутецької сільської ради Миргородського району Полтавської області, актовий запис № 23, що підтверджується свідоцтвом про шлюб / а.с. 3 /. Для обох із сторін це перший шлюб, від якого вони мають неповнолітнього сина, [INFO] / а.с. 5 /. Спільно, однією сім'єю, як вбачається з пояснень сторін, вони не проживають з січня 2014 року. В даний час сімейних відносин не підтримують. На примирення вони не погоджуються. При встановлених обставинах суд приходить до висновку про те, що між сторонами по справі склалися і існують такі взаємини, які виключають їх подальше спільне проживання і ця сім'я поновлена бути не може. Позивачка не бажає відновити своє дошлюбне прізвище, право на що передбачене ст. 113 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

В червні 2014 року позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на малолітнього сина, посилаючись на те, що відповідач ухиляється від його належного утримання. Свої вимоги в судовому засіданні позивачка зменшила, просила стягувати з відповідача щомісячно по 1/4 частині його доходів, пояснивши, що відповідач є батьком їхнього сина [PERSON], [INFO], який утримується нею, а відповідач допомоги на утримання дитини не надає, хоча є працездатним і має певні доходи,інших утриманців не має. Відповідач [PERSON] заявлений позов визнав частково, не заперечував проти його задоволення шляхом стягнення з нього на утримання сина 1/4 частини його доходів. Судом встановлено, що між сторонами по справі склалися і існують правовідносини, які визначають права та обов'язки матері, батька і дитини, оскільки відповідач є батьком малолітнього [PERSON], [INFO], який перебуває на утриманні позивачки / а.с. 2, 3 /. Відповідно до ст. ст. 180, 181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини / аліменти / присуджуються у частці від доходу її матері, батька і / або / у твердій грошовій сумі. Суд вважає, що відповідач є працездатним, має задовільний стан здоров'я, а тому спроможний утримувати свою малолітню дитину. З цих підстав уточнений позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

В червні 2014 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 25 липня 2003 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON]. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося через різні характери, та відсутності взаєморозуміння та довір'я, тому вони припинили шлюбні стосунки і з листопада 2011 року не ведуть спільного господарства. Вважає, що шлюб між ними існує формально тому просила його розірвати. Позивачка в судове засідання не з'явилась, відповідно до заяви просила слухати справу в її відсутність, позов підтримала, проти примирення заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 25 липня 2003 року перебувають в шлюбі зареєстрованому Чернігівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Чернігівського обласного управління юстиції, від якого мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про шлюб (а.с.4), про народження (а.с.5). Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Оскільки позивачка позов підтримує, проти примирення заперечує, та враховуючи, що сторони з листопада 2011 року не підтримують сімейно-шлюбних відносин, суд вважає за необхідне позов задовольнити і шлюб між сторонами розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

В червні 2014 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої ви-моги тим, що її рідна сестра [PERSON] маючи на утриманні малолітнього сина [PERSON], [INFO] самоусунулася від виконання своїх батьківських обов'язків, не приймає участі у вихованні дитини, матеріально не забезпечує дитину, створила умови, небезпечні для життя малолітнього сина. Службою у справах дітей та сім'ї Ружинської райдержадміністрації виданий висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її сина [PERSON], 13 лип- ня [INFO]. Просила позбавити відповідачку батьківських прав відносно [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, викладене підтвердила, пояснивши, що відповідачка систематично зловживає спиртними напоями, не займається вихованням дитини, не цікавиться долею дитини, батьківських обов'язків не виконує. В судовому засіданні відповідачка визнала позовні вимоги повністю, не заперечувала проти позбавлення її батьківських прав. Прокурор Лизогуб А.В. висловила думку про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON]. Представники третьої особи - служби у справах дітей та сім'ї Ружинської районної дер-жавної адміністрації [PERSON], [PERSON] позов підтримали, просили позбавити бать-ківських прав відповідачку [PERSON] відносно її сина [PERSON], [INFO], оскільки вона не приймає участі у вихованні дитини та ухи-ляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Вислухавши пояснення сторін, думку прокурора, представників третьої особи, дослідив-ши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] являється сином [PERSON] та [PERSON], що підтверд-жується копією свідоцтва про народження [PERSON] (а.с. 8). Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов [PERSON] проживає разом зі співмешканцем в с.Білилівка Ружинського району (а.с.9-10). Відповідно до висновку органу опіки і піклування Ружинської районної державної адмі-ністрації [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO] (а.с.12), так як вона само-усунулася від виконання батьківських обов'язків та свідомо нехтує ними. З нотаріально посвідченої заяви [PERSON] вбачається, що вона не за-перечує проти позбавлення її батьківських прав відносно сина [PERSON] Сергійови-ча, 13.07.2008 ироку народження ( а.с.11).. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути по-збавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Оскільки відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихо-ванню дитини, суд вважає за необхідне позбавити її батьківських прав відносно цієї дитини. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачки в дохід бюджету необхідно стягнути удовий збір в сумі 243,60 грн.. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

В червні 2014 року позивачка звернулася до суду з заявою про ухвалу додаткового рішення у справі № 202/6059/14-ц. 16.06.14 Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська виніс рішення у с цивільній справі за позовом до [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], про поділ майна та визнання права власності. Однак, при винесенні рішення судом не визначено питання щодо вводу в експлуатацію об'єктів самочинного будівництва на які визнано право власності. З урахуванням викладеного в заяві про ухвалу додаткового рішення позивач просить визнати за ним право власності на прибудови в [ADDRESS] , а саме на прибудови - а 3 -1 , а 4 - 1 , загальною площею 10,4 кв.м., без ведення в експлуатацію. Відповідно до ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалене рішення. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

В червні 2014 року позивачка звернулася до суду з заявою про ухвалу додаткового рішення у справі № 2/0417/7856/2012. 22 жовтня 2012 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська вніс заочне рішення у цивільній справі за позовом [PERSON] до Управління держкомзему у м. Дніпропетровськ Дніпропетровської області, третя особа : [PERSON], про визнання права власності на земельну ділянку. Однак, судом при винесені рішення не було врахованорішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01 червня 2009 року у справі № 2-1566/09 у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], про визначення порядку користування земельною ділянкою. Відповідно до цього рішення [PERSON] та [PERSON] виділено в користування земельну ділянку за адресою [ADDRESS], площею 239 кв.м. у відповідності до частки домоволодіння (56/100). З урахуванням викладеного в заяві про ухвалу додаткового рішення позивачка просила суд винести додаткове рішення, яким визначити за нею [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 0,0239 га., кадастровий номер 1210100000:04:188:0012, для обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, розташованої за адресою [ADDRESS]. Суд, вивчивши надані позивачкою докази, вважає, що заява про ухвалу додаткового рішення підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01 червня 2009 року у справі № 2-1566/09 у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], про визначення порядку користування земельною ділянкою, [PERSON] та [PERSON] виділено в користування земельну ділянку за адресою [ADDRESS], площею 239 кв.м. у відповідності до частки домоволодіння (56/100). Судом, при вирішенні справи, помилково не було враховане дане рішення суду. Відповідно до ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалене рішення. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

В червні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою про стягнення боргу, в якій просила постановити рішення, яким стягнути з відповідачки на її користь суму боргу у розмірі 7300 грн., а також судовий збір. В обґрунтування своїх вимог позивачка вказала на те, що 17 листопада 2013 року [PERSON] взяв у неї в борг грошову суму у розмірі 7300 грн., яку зобов'язалася повернути до 01 січня 2014 року. Однак, відповідачкою не було повернуто борг. Тому вона вважає, що за порушення зобов'язань відповідачка повинна виконати грошове зобов'язання. Представник позивачки за довіреністю [PERSON] надав суду заяву в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі. Не заперечував проти постановлення заочного рішення. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином у встановленому законом порядку, що підтверджується поштовим повідомленням (а.с.17), а тому зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі та на підтвердження укладення договору та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Як встановлено в судовому засіданні, 17 листопада 2013 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, підтверджений розпискою, за яким відповідачка взяла у позивачки 7300 грн. та зобов'язалася їх повернути до 01 січня 2013 року (а.с.5). До теперішнього часу [PERSON] гроші позивачці не повернула. Таким чином, борг відповідачки на день розгляду справи складає суму 7300 грн., яку необхідно стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] Згідно ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача повинно бути стягнено сплачений судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-18 00:00:00

В червні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача в якому просила стягнути з нього аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на користь їх спільного сина, [PERSON], [INFO]. Матеріальної допомоги відповідач на утримання дитини не надає. Син проживає разом з позивачкою, знаходиться на її вихованні та утриманні. Тому вона вимушена звернутися до суду. У судове засідання позивачка не з'явилася, але надала суду заяву, де просила справу розглядати без її участі, позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, де вказав, що позовні вимоги визнає у повному обсязі та просив справу розглядати без його участі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СУ України - батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. У судовому засіданні встановлено, що відповідач доводиться батьком [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивачки, добровільно допомоги на його утримання відповідач не надає, тому з нього слід стягнути аліменти в судовому порядку у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку щомісячно. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 243 грн. 60 коп., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-14 00:00:00

В червні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача і просила стягнути з нього аліменти в твердій грошовій сумі на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи стягувати від дня подання позовної заяви до суду, до досягнення дитини повноліття. Матеріальної допомоги на утримання доньки відповідач не надає. Дитина проживає разом з позивачкою, знаходяться на її вихованні та утриманні. Тому вона вимушена звернутися до суду. У судове засідання позивачка не з'явилася, але від неї надійшла заява, де вона підтримала свої вимоги та просила справу розглядати без її участі. Відповідач у судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, де вказав, що позовні вимоги визнає та просить суд справу розглядати без його участі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СК України - батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. У судовому засіданні встановлено, що відповідач доводиться батьком [PERSON], [INFO] (а.с.3), яка знаходиться на утриманні позивачки, добровільно допомоги на її утримання відповідач не надає, тому з урахуванням можливості відповідача та потрібності позивачки з нього слід стягнути аліменти в судовому порядку в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 243 грн. 60 коп., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

В червні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивачка посилалася на те, що 11 вересня 2012 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. В шлюбі народилася донька [PERSON], [INFO]. Разом з відповідачем проживали однією сім'єю до вересня 2013 року, після чого подружні відносини між ними припинилися. Основна причина розпаду сім'ї це різниця характерів, відсутність між нею та відповідачем взаєморозуміння і довіри, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дітей, втрата почуттів взаємної любові та поваги. Спір про місце проживання доньки відсутній, дочка проживає з позивачкою. Спору про поділ майна не має. Просила шлюб розірвати. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 червня 2014 року подружжю надано термін для примирення три місяців. При новому розгляді справи позивачка у судовому засіданні наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач в судовому засіданні з'явився. Позовні вимоги визнав, не заперечував обставини, викладені у позовній заяві, вказав, що дійсно сім'я розпалася у вересня 2013 року, спір про місце проживання доньки відсутній, дочка проживає з позивачкою, спору про поділ майна не має. Просив шлюб розірвати. Суд, заслухавши сторони, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що між сторонами 11 вересня 2012 року в Індустріальному відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління у Дніпропетровській області 11 вересня 2012 року, актовий запис № 560, був зареєстрований шлюб. В шлюбі народилася донька: [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що сторони з вересня 2013 року проживають окремо, спільне господарство не ведеться, примирення не можливе. Спори щодо місця проживання доньки та розділ майна відсутні. Причиною розпаду сім'ї є різниця характерів, відсутність між позивачкою та відповідачем взаєморозуміння і довіри, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дітей, втрата почуттів взаємної любові та поваги. При постановленні рішення, суд враховує те, що сторони наполягали на розірванні шлюбу, сімейно-шлюбні відносини припинені, а тому приходить до висновку про те, що сім'я сторін розпалася остаточно та відновлена бути не може.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-04 00:00:00

В червні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дружини, посилаючись на те, що з 04 червня 2011 року вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу якого вони мають дитину [PERSON], [INFO], який проживає з нею та перебуває на її матеріальному забезпеченні. Матеріальну допомогу їй як дружині відповідач не надає, а вона її потребує, так як не працює у зв'язку з доглядом за дитиною до досягнення дитиною трьохрічного віку, а тому позивачка просила суд стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частини від всіх отриманих ним доходів щомісячно і до досягнення дитиною трьох років. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх у повному обсязі. Представник відповідача надав суду заяву в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення аліментів на утримання дружини в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно. Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Встановлено, що сторони є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO] (а.с.7), який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її повному матеріальному забезпеченні (а.с.14). Відповідач не надає матеріальної допомоги позивачці, яка не працює у зв'язку з доглядом за дитиною [PERSON], [INFO]. На підставі рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 06 серпня 2014 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу щомісячно. Відповідно до ч. 2, 4 ст. 84 СК України - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 80 СК України - розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Відповідач працездатний, офіційно працює та має стабільний щомісячний дохід. Однак, суд вважає, що позивачка потребує матеріальної допомоги, та враховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивачки частково, стягнувши аліменти з відповідача на її утримання у розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 16 червня 2014 року і до досягнення їх малолітнім сином [PERSON], [INFO] трьох років, тобто до [INFO] Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 243 грн. 60 коп., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду.

Outcome: approved