Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

Директор Товариства з обмеженою відповідальністю\~ВЕНДОР-ФІНАНС\~звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON]\~ про стягнення 14137,88 грн. заборгованості за договором №ГО01-00075/Д+ про надання фінансового кредиту від 29.08.2016 року, стягнення судових витрат в розмірі 1 762,00 грн., посилаючись на те, що відповідач отримав в позивача кредит в розмірі 3900,00 грн. Згідно із договором відповідач зобовязувався повернути наданий кредит у розмірі 3900,00 грн.; здійснювати погашення кредиту та процентів єдиним платежем в розмірі 465,19 грн. відповідно до Графіку внесків за кредитним договором, в тому числі сплачувати проценти за користування кредтому розмірі 144 % річних. Кінцевим терміном повернення кредитних коштів є 13.02.2017 року. Одержання коштів позичальником підтверджується видатковим касовим ордером від 29.08.2016 року. Натомість позичальником не виконано умови договору, не сплачувались проценти та не погашався кредит. Востаннє тіло кредиту погашалось ще в вересні 2016 року. Сума неповерненого тіла кредиту складає 3 634,00 грн. Заборгованість по процентах, нарахованитх на фактичний залишок заборгованості за кредитом, станом на 01.08.2018 року, складає 14137,88 грн. Також за порушення зобовязань згідно п.4.1 договору нараховано штрафні санкції у вигляді 100,00 грн. штрафу за кожен випадок порушення умов договору. Заборговність по штрафним санкціям складає 1100,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з»явився, попередньо подав до суду заяву, відповідно до якої просив розгляд справи здійснювати без його участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причину неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. З урахуванням думки представника позивача та положень\~ст. 280 ЦПК України\~суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору внаслідок чого банк позивається про його відновлення шляхом стягнення з боржника заборгованості за кредитним договором. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України\~визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. Судом встановлено, що 29.08.2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕНДОР-ФІНАНС» та [PERSON] було укладено договір №ГО01-00075/Д+ про надання фінансового кредиту. Відповідно до п.п.1.1-1.5 даного договору кредитодавець зобовязується надати позичальнику, а позичальник зобовязується прийняти, належним чином використати та повернути кредитодавцю кредитні кошти; кредитні кошти надаються в сумі 3900,00 грн.; за користування кредитними коштами позичальник сплачує кредитодавцю плату в розмірі 3% в тиждень від суми наданого кредиту; кредитні кошти надаються строком на 6 місяців (а.с.3-4). З видаткового касового ордеру від 29.08.2016 року вбачається, що на підставі договору №ГО01-00075/Д+про надання фінансового кредиту відповідачка отримала кредит у розмірі 3900,00 грн. (а.с.5). П.2.2 договору про надання фінансового кредиту передбачено, що кредитні кошти та проценти за користування кредитом повертаються позичальником у касу або на рахунок кредитодавця в строки відповідно до графіку внесків за кредитним договором єдиним платежем, що становить суму не менше 465,19 грн., яка включає в себе розмір отриманих коштів та проценти за відповідний період. Відповідно до п.4.1 договору в разі несвоєчасної сплати позичальником «єдиного платежу» більше, ніж 1 дня від дати , визначеної в п.2.2 цього догоовру, позичальник сплачує кредитодавцю штраф у розмірі 100 гривень за кожен факт порушення умов договору. Згідно ч. 1\~ст. 527 ЦК України\~боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст. 530 ЦК України\~якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно\~ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. Позивачем станом на 01.08.2018 року проведено розрахунок заборгованості за договором №ГО01-00075/Д+ про надання фінансового кредиту від 29.08.2016 року, відповідно до якого нараховано суму заборгованості відповідача за кредитними зобов'язаннями в розмірі\~ 14137,88 грн., з яких: заборгованість за кредитом в розмірі\~ 3 634,00 грн., заборгованість по процентах за користування кредитом в розмірі\~9403 грн. 88 коп., штраф\~1100 грн. 00 коп. (а.с. 10). Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором відповідачкою не представлено суду. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволенихпозовнихвимог. Оскільки, позовні вимоги підлягають до повного задоволення, то з відповідачки також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст.\~10,\~20,\~527,\~530,\~611,\~612,\~1054 Цивільного Кодексу України, ст. ст.\~4,\~5,\~12,\~13,\~81,\~141 ЦПК України,

Outcome: approved