Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

В травні 2018 р.[PERSON]звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що 14.01.2014 р.між ним та відповідачами [PERSON] та його дружиною [PERSON] було укладено договір позики,за яким останні в день укладання договору отримали грошові кошти в сумі 17000 доларів США, про що відповідачі склали розписку, повернення суми боргу сторони договору обумовили строком до 01.09.2016 року. Посилаючись на те,що укладання з відповідачами договору позики та отримання ними грошей у вказаному вище розмірі підтверджується розпискою,в добровільному порядку відповідачі суму боргу у визначений договором строк не повернули,позивач просить суд стягнути з [PERSON], [PERSON]на його користь загальну суму боргу 450110 гривень 36 коп.,витрати по оплаті судового збору. Провадження у справі відкрито ухвалою від 13.09.2018 р. Ухвалою від 11.10.2018 року розгляд справи відкладено в зв*язку із відсутністю відомостей про отримання відповідача ухвали про відкриття провадження, позову з додатками. Відповідно до ст.274 ч.1 п.2 ЦПК України,справа розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачі відзив на позовну заяву не подали. Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами,за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. Клопотань від учасників справи не надходило. Всебічно вивчивши обставини справи,дослідивши надані письмові докази у сукупності,суд дійшов висновку,що позов заявлений обгрунтовано і підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Як передбачено ст.11 ЦК України, підставою виникнення цивільних правовідносин є, зокрема, правочини. Відповідно до п.3 ч.1 ст.208,ст.1046,ч.2 ст.1047 ЦК України,договір між фізичними особами на суму,яка в 20 і більше разів перевищує розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян,може бути укладений в письмовій формі,шляхом видачі розписки або іншого документу,внаслідок чого між сторонами виникає грошове зобов*язання. За змістом ст.525,526,629 ЦК України зобов*язання має виконуватись належним чином з забороною односторонньої відмови від виконання умов договору. З матеріалів справи суд встановив,що 14.01.2014 р.між позивачем [PERSON] та відповідачами [PERSON], [PERSON] був укладений договір позики,оформлений у письмовій формі та розпискою,в якому вказано,що [PERSON] з відома та зі згоди своєї дружини [PERSON], отримав у борг 17000 доларів США, для особистих цілей та в інтересах своєї сім*ї та зобов*язується у строк до 01.09.2016 року повернути борг [PERSON] в сумі 17000 доларів США. Відповідно до ч. 4 ст. 65 СК України договір укладений одним із подружжя в інтересах сім*ї створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використано в інтересах сім*ї. Зважаючи, що [PERSON]достовірно було відомо про укладення договору позики оформленого розпискою, про що є її підпис,вона, як дружина несе обов*язок нарівні із своїм чоловіком за взяті зобов*язання. Надана позивачем на підтвердження факту укладання з відповідачами договору позики розписка є письмовим доказом, що відповідає положенням ст.95 ЦПК України,учасники справи не ставили під сумнів відповідність поданої копії оригіналу. Відповідно до ст.12,13 ЦПК України ,до основних засад судочинства віднесено змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.Про необхідність урахування зазначених конституційних положень судам роз*яснено в п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 «Про підготовку цивільних справ до судового розгляду». На час розгляду справи достовірність вказаної вище розписки та договору позики не спростована відповідачем. З наведеного суд встановив, що між позивачем та відповідачем виникли правовідносини,які регулюються нормами Цивільного Кодексу України про грошові зобов*язання. Як передбачено ст.1049 ЦК України, позичальник зобов*язаний повернути позикодавцю позику в строк і в порядку, встановленому договором. Строк повернення грошових коштів відповідачами [PERSON], [PERSON] позикодавцю [PERSON].в розписці встановлений у строк до 01.09.2016 року. На час розгляду справи відповідачами не надано доказів про те, що гроші ними повернуті. Відповідачами у спростування наданих позивачем доказів про укладання договору позики ,суми боргу,строків повернення суми боргу,її розрахунку, жодного доказу суду не надано. Судом встановлено, що станом на час подання позивачем позову до суду 17000 доларів США по офіційному курсу НБУ становить 450110 грн. 36 коп. Аналізуючи наведене суд встановив передбачені законом підстави для стягнення з відповідачів суми боргу за договором позики в повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України, на користь позивача підлягають стягненню витрати на оплату судового збору 4051 гр.,що підтверджено квитанцією. На підставі ст.11,208,525,526,533 ч.2,629,ст.1046,ч.2 ст.1047,1049 ЦК України,ст.12,13,95,141,279 ЦПК України,суд-

Outcome: approved