Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

Департамент соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації звернувся до суду з позовом до [PERSON] про вилучення та повернення транспортного засобу забезпеченого на пільгових умовах, мотивуючи свої вимоги тим, що інвалід війни 1 групи [PERSON] за рахунок коштів державного бюджету був забезпечений через Головне управління праці та соціального захисту населення обласної державної адміністрації транспортним засобом М1 ЗАЗ 110206, 2003 року випуску, відповідно до Порядку забезпечення інвалідів автомобілями затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 19.07.2006 р № 999. Постановою колегії Головного управління від 09.03.2004 № 3-10, право керування автомобілем ЗАЗ -110206 передано [PERSON], відповідно до заяви [PERSON] 26.11.2008 року [PERSON] помер, після його смерті листами-повідомленнями від 16.04.2013 року № 253-05, 20.01.2014 № 210/01-12, 29.10.2015 № 321/11-15, 01.02.2016 № 80-05 позивачем було розяснено відповідачу його право як члена сімї померлого інваліда залишити автомобіль за умови сплати розрахункової суми для викупу автомобіля, в іншому випадку добровільно повернути транспортний засіб. Враховуючи те, що відповідач не повернула автомобіль добровільно та не виконала дій щодо перереєстрації транспортного засобу, просить суд вилучити у відповідача вказаний автомобіль на користь позивача та стягнути з неї сплачений судовий збір. До судового засідання представник позивача не зявився звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявилася, причини неявки суду не повідомила. Про час та місце слухання справи повідомлялася належним чином. Дослідивши матеріали справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами цивільного законодавства. Судом встановлено, що 12.03.2004 року [PERSON] звернувся до Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації з заявою про видачу транспортного засобу забезпеченого на пільгових умовах. [PERSON] було розяснено вимоги Порядку надання автомобіля, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.07.2006 № 999, що підтверджується відповідним зобовязанням. Відповідно до п.6 Порядку, інвалід, законний представник недієздатного інваліда, дитини-інваліда отримує автомобіль на десятирічний строк без права продажу, дарування, передачі ( в тому числі за довіреністю) інших осіб. Датою забезпечення автомобілем вважається день отримання його інвалідом, законним представником недієздатного інваліда, дитини-інваліда на підставі акта приймання-передачі виданого дилером підприємства постачальника автомобілів для інвалідів. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії РКС № 331887 [PERSON] був забезпечений автомобілем М1 ЗАЗ 110206, колір синій, номер кузову Y6D11020640389832 марка 09746МТ виготовлений у 2003 році вартістю 12600,30 грн., що підтверджується накладною АТ «Черкаси-авто» № 1075 від 12.03.2004 року. 12.03.2004 № 99/05 інваліду війни [PERSON] видано довідку про видачу автомобіля Постановою колегії Головного управління від 09.03.2004 № 3-10, за заявою самого [PERSON] право керування автомобілем ЗАЗ -110206 передано його дочці [PERSON]. Відповідно до довідки Хутірської сільської ради від 2004 року № 51/01-20 [PERSON] проживав та був зареєстрований за адресою: [INFO], разом з ним проживала та зареєстрована його дочка [PERSON], [INFO] 26.11.2008 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 10.12.2008 видане відділом реєстрації актів цивільного стану Черкаського районного управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 26. Відповідно до розпорядження облдержадміністрації від 11.04.2013 року № 99 змінилась назва установи з Головного управління праці та соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації на Департамент соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації. Пунктом 16 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 липня 2006 року № 999, передбачено, що після смерті інваліда автомобіль, яким він був забезпечений головним управлінням соціального захисту або управлінням виконавчої дирекції, строк експлуатації якого більше ніж 10 років, залишається безоплатно члену сім'ї, який на час смерті інваліда проживав та був зареєстрований за місцем постійного проживання і реєстрації інваліда. Автомобіль, строк експлуатації якого від 5 до 10 років, залишається безоплатно члену сімї, який на час смерті інваліда був зареєстрований за місцем реєстрації інваліда і середньомісячний сукупний дохід сімї якого шість місяців, що передують дню смерті інваліда, не перевищує прожиткового мінімуму для сім'ї. Автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, після смерті інваліда залишається члену сім'ї, якщо в ній є інвалід, який: мав підстави для забезпечення автомобілем на час стерті інваліда або протягом шести місяців з дня його смерті; був зареєстрований на час смерті інваліда за місцем його реєстрації; не має іншого автомобіля, у тому числі отриманого через головне управління соціального захисту або управління виконавчої дирекції. Перереєстрація автомобіля на ім'я інваліда з числа членів сім'ї, законного представника недієздатного інваліда, дитини-інваліда проводиться підрозділом МВС протягом 10 діб з моменту визначення особи, що буде експлуатувати автомобіль на законних підставах, шляхом видачі письмової довідки, форма якої затверджується Мінсоцполітики. До визначення такої особи автомобіль перебуває на зберіганні у членів сім'ї померлого інваліда, а у разі їх відсутності повертається головному управлінню соціального захисту або управлінню виконавчої дирекції. Довідка видається інваліду, законному представнику недієздатного інваліда, дитини-інваліда головним управлінням соціального захисту, в якому інвалід перебував на обліку, а інваліду внаслідок трудового каліцтва - відповідним управлінням виконавчої дирекції. Член сім'ї померлого інваліда, який є також інвалідом, має право повторно стати на облік, але не раніше закінчення строку експлуатації автомобіля, отриманого за життя інвалідом чи законним представником недієздатного інваліда, дитини-інваліда. Іншому члену сім'ї померлого інваліда, який зареєстрований за місцем реєстрації інваліда, автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, залишається у разі сплати ним протягом шести місяців з дня смерті інваліда до державного бюджету на рахунки, відкриті в органах Казначейства, а членом сім'ї померлого інваліда внаслідок трудового каліцтва - на рахунки відповідних управлінь виконавчої дирекції вартості автомобіля з урахуванням розрахункової суми для викупу автомобіля та уми, сплаченої за нього інвалідом. Розрахункова сума для викупу автомобіля визначається головним управлінням соціального захисту або управлінням виконавчої дирекції з урахуванням зносу автомобіля 0,84 відсотка за кожний повний місяць або 10 відсотків за кожний повний рік. Під час розрахунку неповний місяць користування автомобілем (незалежно від кількості днів) зараховується як повний місяць. За результатами розрахунку складається довідка-рахунок за формою, що затверджується Мінсоцполітики. В іншому разі автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, повертається (вилучається) головному, районному управлінню соціального захисту або управлінню виконавчої дирекції у повному комплекті. Якщо померлий інвалід був забезпечений автомобілем на пільгових умовах (за 7 або 30 відсотків вартості), його спадкоємцю за заявою повертається сума, що була сплачена інвалідом за автомобіль, згідно з оціночною вартістю автомобіля на день подання заяви, визначеною за рахунок коштів спадкоємця. У разі коли інвалід, що був забезпечений автомобілем на пільгових умовах (за 7 або 30 відсотків вартості), на день смерті не зареєстрував його в установленому порядку, сума, сплачена ним за автомобіль, повертається його спадкоємцю згідно з оціночною вартістю автомобіля. Автомобіль, отриманий інвалідом, законним представником недієздатного інваліда, дитини-інваліда, вилучається відповідними органами державної виконавчої служби за рішенням суду за поданням головного управління соціального захисту або управління виконавчої дирекції. 29.10.2015 року Департаментом соціального захисту населення ЧОДА направлено лист на адресу [PERSON] з проханням з'явитись до Департаменту для вирішення питання щодо добровільного повернення автомобіля. 01.02.2016 року Департаментом соціального захисту населення направлено ще один лист відповідачу - члену сім'ї померлого інваліда з повідомленням в добровільному порядку повернути легковий автомобіль ЗАЗ «11020632», яким був забезпечений інвалід. Судом встановлено, що відповідачем не вчинено дій для оформлення свого права користування спірного автомобіля відповідно до Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.07.2006 р. № 999. [PERSON] не зверталася до позивача з заявою про залишення їй автомобіля, яким був забезпечений її батько на пільгових умовах, тому суд вважає обґрунтованими доводи позивача щодо вилучення транспортного засобу забезпеченого на пільгових умовах, що є підставою для задоволення позову. Також до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають понесені ним судові витрати по оплаті судового збору \~в сумі 1378,00 грн., відповідно до ст.88 ЦПК України, якою передбачено, що стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені судові витрати по справі.

Outcome: approved