Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-21 00:00:00

До Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська звернувся [PERSON] із вищезазначеною заявою, в якій просив суд встановити факт належності йому правовстановлюючого документу, а саме - договору дарування домоволодіння [ADDRESS] , що був посвідчений державним нотаріусом Сьомої державної нотаріальної контори м.Дніпропетровська 15.04.1993 за реєстровим №1-2379. В обґрунтування заявлених вимог, заявник посилався на те, що він є власником вищезазначеного домоволодіння, однак з огляду на те, що його ідентифікаційні дані в договорі дарування зазначено з помилкою, а саме: прізвище зазначено « [PERSON] » в той час як, відповідно до паспорта громадянина України, він є « [PERSON] ». З огляду на те, що вказані неточності унеможливлюють реалізацію заявником права на розпорядження належним йому майном, вважав за необхідне звернутися до суду з даною заявою. Від представника заявника та заінтересованої особи надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. Суд, дослідивши й оцінивши докази в справі в їхній сукупності, вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , його власником є «українською» [PERSON] , [INFO] . Адреса реєстрації: [ADDRESS] , з 19 червня 1992 року. Згідно з копією договору від 15.04.1993 за реєстровим № 1-2379, його було укладено між [PERSON] та [PERSON] , що мешкає в [ADDRESS] . Статтею 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по-батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Виходячи з вищевикладеного вбачається, що договір дарування домоволодіння [ADDRESS] , що був посвідчений державним нотаріусом Сьомої державної нотаріальної контори м.Дніпропетровська 15.04.1993 за реєстровим №1-2379, де обдарованим зазначено [PERSON] , належить [PERSON] , іпн: [NUMBER] . Враховуючи, що вищезазначені неточності у написанні прізвища особи у документі, що посвідчує право власності не може бути усунуто іншим ніж судовим шляхом та від встановлення зазначеного факту залежить можливість реалізації права на вільне розпорядження власністю, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved