Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-22 00:00:00

В січні 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила змінити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на підставі наказу судді Полонського районного суду Хмельницької області від 05 жовтня 2018 року на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , збільшивши їх розмір з 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 2000 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування вимог вказувала, що добровільно батько дитини не надає матеріальну допомогу на утримання дочки, хоч має таку можливість, оскільки працює за кордоном водієм-далекобійником та має постійний дохід, а тому просила змінити розмір аліментів, що стягуються. Відповідач, у встановлений в ухвалі суду про відкриття провадження від 20 січня 2021 року строк, подав відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечив, вказавши про безпідставність вимог [PERSON] , оскільки він після припинення спільного проживання з позивачкою продовжує надавати матеріальну допомогу дочці шляхом здійснення переказів на банківську картку, але через відсутність постійного заробітку він не має змоги сплачувати аліменти у заявленому розмірі. [PERSON] відповідь на відзив не подала. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. Встановлено, що під час перебування в шлюбі, у сторін [INFO] народилася дочка [PERSON] , яка на даний час проживає разом із матір`ю. Згідно судового наказу судді Полонського районного суду Хмельницької області Дідек М.Б. від 05 жовтня 2018 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 26 вересня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно зі\~ст.180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 статті 192 цього Кодексу передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до ч.1 ст.192\~СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. На підставі ст.81 ЦПК України\~на позивача покладається обов`язок надати докази змін в особистому житті боржника, в даному конкретному випадку, виходячи з обгрунтування позовних вимог, зокрема матеріального становища або вказати інші, передбачені законом обставини, що виникли після винесення судового рішення про стягнення аліментів на утримання дитини, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7, 8\~ст.7 СК України, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини При розгляді справи встановлено, що будь-яких доказів на підтвердження змін матеріального становища відповідача, після видачі судового наказу суддею Полонського районного суду від 05 жовтня 2018 року, позивачка не надала. З урахуванням фактичних обставин справи та виходячи із закріплених ч.9\~ст.7 СК України\~принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, суд вважає, що розмір стягуваних з [PERSON] на користь позивачки аліментів за судовим рішенням відповідає розміру, передбаченому нормами діючого\~Сімейного кодексу України, а тому на даний час відсутні підстави для зміни розміру аліментів \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed