Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-22 00:00:00

В серпні 2020 року адвокат Бігунець І.М., в інтересах [PERSON] , звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів за розпискою. В обґрунтування позовних вимог вказала, що 02.02.2017 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір процентної позики, відповідно до якого [PERSON] передав [PERSON] 8000 доларів США з умовою їх повернення до 03.09.2017. Також було визначено щомісячний розмір відсотків, що складає 350 доларів США, сплата яких здійснюється до третього числа кожного місяця. На підтвердження отримання коштів [PERSON] було надано особисту письмову розписку від 02.02.2017 з зазначенням умов їх повернення. Однак відповідачем умови вказаного договору позики не виконані в результаті чого позивач звернувся до суду. Просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за позикою - 8000 доларів США, проценти за користування позикою - 2450 доларів США та суму 3 % річних - 952,18 доларів США, а також понесені судові витрати. Відповідач у визначений ухвалою суду строк ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи в судовому засіданні у його відсутність не подав. Враховуючи вищевикладене та положення ст.ст. 178, 279 ЦПК України суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся завчасно, належним чином, в установленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, а тому суд ухвалив (без винесення окремого процесуального документа) провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, оскільки позивач не заперечував проти такого порядку розгляду справи. За відсутності учасників процесу, розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані у справі докази, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення вимог позивача, з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно з розпискою від 02.02.2017 року [PERSON] отримав від [PERSON] позику в розмірі 8000 доларів США, з виплатою відсотків у розмірі 350 доларів США кожного місяця до третього числа місяця. Термін повернення коштів до 03.09.2017 (а.с. 18). Позивач взяті на себе зобов`язання виконав в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивильного кодексу та інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. У відповідності до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч. 1, 2 ст. 1047 ЦК України Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлений факт отримання відповідачем [PERSON] від позивача [PERSON] в борг грошових коштів в розмірі 8000 доларів США. На підтвердження вказаного факту позивачем представлена розписка. Даний правочин не є оспорюваним і відповідає вимогам ЦК України. Таким чином вимоги позивача в частині стягнення суми позики в розмірі 8000 доларів США є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 533 ЦК України - використання іноземної валюти, також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених Законом. Відповідно до статті 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 1048 ЦК України - позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до розписки від 02.02.2017 було визначено розмір процентів, що складає 350 доларів США, сплата яких здійснюється до третього числа кожного місяця. А тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню проценти за договором позики за період з 02.02.2017 до 03.09.2017, які становлять 2450 доларів США (350 х 7 = 2450). Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. При обрахунку 3 % річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні, а не її еквівалент у національній валюті України. Тому, як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству. 3 % річних розраховуються з урахуванням простроченої суми, визначеної у відповідній валюті, помноженої на кількість днів прострочення, які вираховуються з дня, наступного за днем, передбаченим у договорі для його виконання до дня ухвалення рішення, помноженого на 3, поділеного на 100 та поділеного на 365 (днів у році). Отже, 3 % річних розраховуються з урахуванням боргу у розмірі 8000 доларів США, помноженого на кількість днів прострочення, які вираховуються з дня, наступного за днем, передбаченим у договорі для його виконання, а саме з 04.09.2017 до дня ухвалення судового рішення, а саме 23.09.2021, що становить 1480 днів, помноженого на 3, поділеного на 100 та поділеного на 365 (днів у році). Тобто 8000 доларів США х 1480 днів х 3 : 100 : 365 = 973,15 доларів США. Також відповідно до розписки від 02.02.2017, щомісячно, до третього числа кожного місяця, тобто до 03.03.2017, 03.04.2017, 03.05.2017, 03.06.2017, 03.07.2017, 03.08.2017 та 03.09.2017 [PERSON] мав сплачувати нараховані проценти у сумі 350 доларів США, дане зобов`язання ним виконано не було, а тому 3 % річних підлягають нарахуванню і на проценти, та обраховуються наступним чином: 350 доларів США х 1664 дня (за період з 04.03.2017) х 3 : 100 : 365 = 47,87 доларів США; 350 доларів США х 1633 дня (за період з 04.04.2017) х 3 : 100 : 365 = 46,98 доларів США; 350 доларів США х 1603 дня (за період з 04.05.2017) х 3 : 100 : 365 = 46,11 доларів США; 350 доларів США х 1572 дня (за період з 04.06.2017) х 3 : 100 : 365 = 45,22 доларів США; 350 доларів США х 1542 дня (за період з 04.07.2017) х 3 : 100 : 365 = 44,36 доларів США; 350 доларів США х 1511 дня (за період з 04.08.2017) х 3 : 100 : 365 = 43,47 доларів США; 350 доларів США х 1480 дня (за період з 04.09.2017) х 3 : 100 : 365 = 42,57 доларів США. Таким чином загальна кількість 3 % річних становить 1289,73 доларів США (973,15 + 47,87 + 46,98 + 46,11 + 45,22 + 44,36 + 43,47 + 42,57 = 1289,73). Оскільки на день винесення рішення боргове зобов`язання не виконане, суд здійснив розрахунок 3 % річних з урахуванням належного тлумачення частини другої статті 625 ЦК України. Тому у цій частині позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Ця правова позиція викладена у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 373/2054/16-ц. Враховуючи вищенаведене, суд вважає за можливе стягнути з відповідача крім основного боргу за договором позики в розмірі 8000 доларів США, також проценти за користування грошовими коштами в розмірі 2450 доларів США та 3 % річних від простроченої суми за весь час прострочення боргу в розмірі 1289,73 доларів США. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір за звернення з позовною заявою у розмірі 3123,54 грн. та сплачений судовий збір за звернення з заявою про забезпечення позову у розмірі 420,40 грн., що разом становить 3543,94 грн.

Outcome: partial