Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

В січні 2015 року позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій посилаючись на порушення відповідачкою умов кредитного договору укладеного з нею 26.07.2007 року, просив стягнути з [PERSON] заборгованість по виплаті кредитних коштів за вказаним договором в розмірі 6448,58 грн. та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не зявився, надав суду письмову заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] у судове засідання також не зявилася, надала суду письмову заяву про можливість розгляду справи без її участі, предявлений до неї позов визнала повністю і не заперечувала проти його задоволення. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходе наступного висновку. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. У відповідності до ст.ст.\~1050,\~1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Порушення вищевказаних умов тягне за собою встановлені наслідки порушення договору позичальником. Як вбачається з матеріалів справи, згідно заяви\~\~від 26.07.2007 року [PERSON] отримала від ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого виступає ПАТ КБ «ПриватБанк», кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 28,80 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. За умовами договору позичальник зобов'язався сплачувати заборгованість за кредитним договором щомісяця. Згідно з довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, у відповідності до Умов та правил надання банківських послуг, зі змістом яких відповідачка було ознайомлена, 06.12.2011 року встановлено кредитний ліміт у розмірі 300 грн., який цього ж дня збільшено до 500 грн., 16.12.2011 року до 2000 грн., 06.06.2012 року до 3000 грн., 12.10.2012 року до 4000 грн., 26.12.2012 року до 7100 грн., та 09.10.2013 року до 8500 грн. Умови договору [PERSON] належним чином не виконувалися, унаслідок чого утворилась заборгованість, яка за розрахунком банку станом на 31.12.2014 року склала 16 903 грн 55 коп., що включає в себе заборгованість за тілом кредиту у розмірі 6827,50 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 10 026,05 грн., заборгованість по комісії - 50 грн., а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг у розмірі 500 грн. (фіксована частина) та 283,27 грн. (процентна складова). Згідно рішення Новобузького районного суду Миколаївської області від 20.10.2011 року, яке набрало законної сили, внаслідок порушення зобовязання за вказаним кредитним договором, станом на 30.06.2011 року, з відповідача вже було стягнено заборгованість за кредитом (тіло кредиту) у розмірі 6827 грн. 50 грн., відсотки за користування кредитом у розмірі 3399 грн. 40 коп., а також штрафи 500 грн. (фіксована частина) та 283,27 грн. (процентна складова), що в сумі склало 11238 грн. 24 коп. Як встановлено при судовому розгляді справи, позивач, заявляючи відповідні позовні вимоги врахував вказане рішення суду і заявив позов про стягнення боргу за відповідним кредитним договором за вирахуванням вже стягненої суми боргу за цим судовим рішенням, зокрема, ПАТ КБ «ПриватБанк» просив стягнути з відповідачки [PERSON] заборгованість у розмірі 5665,31 грн., а також штрафи у розмірі 500 грн. (фіксована частина) та 283,27 грн. його процентна складова. Дострокове присудження до виконання основного зобовязання в натурі не тягне його припинення з дня набрання законної сили зазначеного рішення суду і не виключає стягнення процентів, пені і збитків та інших штрафних санкцій, передбачених договором, до дня фактичного задоволення. Відповідач не надав доказів, які свідчать про відсутність заборгованості по відсотках за користування кредитом. Згідно вимог ст. 526 та ч. 2 ст. 615 ЦК України боржник зобовязаний виконати зобовязання належним чином в установлений строк, одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. В силу вимог ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Що стосується заявлених вимог про стягнення штрафу у розмірі 500 грн. фіксована частина і 283,27 грн. процентна складова), то суд приходить висновку про відсутність підстав для їх задоволення виходячи з наступного. Як вбачається з п. 8.6. Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Підстави для застосування такого виду відповідальності за порушення строків виконання зобовязань позивач мав станом на 30.06.2011 року, яке останнім реалізовано при подачі відповідного позову до Новобузького районного суду у 2011 році. При цьому, при розгляді вказаного позову, за відповідним рішенням цього суду від 20.10.2011 року вже було стягнуто з відповідача штраф з вказаних підстав (п. 8.6. Умов) у розмірі 500 грн. фіксованої частини та 511,34 грн. його процентної складової. Відповідно до ст. 549 ЦК Українинеустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України).\~ \~ Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання\~ (ч. 3 ст. 549 ЦК України). За змістом вказаної правової норми вбачається, що на відміну від пені, штраф - одноразовий платіж, який сплачується боржником у випадку порушення терміну внесення чергового платежу (порушення графіку платежу). Згідно з положеннями ст. 61 Конституції Україниніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. А тому, зважаючи на те, що за вищевказаним судовим рішення вже присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача штрафу за порушення строків платежів, повторне застосування позивачем відносно відповідача такої міри відповідальності з тих самих підстав є безпідставним. Таким чином, позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача понесені останнім та документально підтверджені судові витрати, судовий збір, у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial