Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-20 00:00:00

В червні 2016 року позивач звернулась до суду з вище вказаним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що [INFO] року помер її чоловік [PERSON], якому на праві власності належав житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями і спорудами за адресою [ADDRESS]. За життя [PERSON] заповіту не складав. З метою прийняття спадщини після смерті чоловіка, вона звернулась з відповідною заявою до Першої чернівецької державної нотаріальної контори в межах встановленого ст. 1270 ЦК України шестимісячного строку, проте отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Крім неї інших спадкоємців майна [PERSON], які виявили бажання прийняти спадщину та вчасно звернулись з заявами в органи нотаріату немає. Станом на 05.05.2016 року ЧКОБТІ виготовлено паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] та видано довідку №846 від 05.05.206 року згідно якої вказаний житловий будинок та належні до нього господарські будівлі і споруди збудовані до 05.08.1992 року, а тому відповідно до вимог п. 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України №127 від 24.05.2001 року, не може вважатись самочинним. На підставі вище викладеного, посилаючись на норми матеріального права, просила визнати за нею право власності на спадкове майно - житловий будинок [ADDRESS], що складається з житлового будинку літ. А, літньої кухні-гаража літ. Е, вбиральні літ. З, погріба Пг, колодязя №1, огорожі №2-5, вигрібної ями №6. Позивач в судове засідання не з'явилась, хоча повідомлялась судом про час та місце розгляду справи, в її інтересах діяла представник [PERSON], яка в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити та надала пояснення аналогічні змісту позовної заяви. Представник відповідача в судове засідання не з'явилась, направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, вирішення спору залишила на розсуд суду. Згідно ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. виходячи з наступного. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень окрім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Судом встановлено, що відповідно до змісту договору купівлі-продажу від 03.07.1975 року, [PERSON] придбав житловий будинок з належними до нього надвірними будівлями в [ADDRESS] (а/с 8). З матеріалів справи вбачається, що придбаний у 1975 році житловий будинок знесено і на його місці до 05.08.1992 року збудовано новий житловий будинок, загальною площею 88,80 кв.м., в тому числі житловою площею 53,10 кв.м. з надвірними будівлями: літня кухня-гараж, погріб та вбиральня. Відповідно до технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок по [ADDRESS] останній складається з коридору, передпокою, комори, трьох житлових кімнат, кухні та санвузла, а на земельній ділянці за вказаною адресою розташовані господарські будівлі і споруди, а саме літня кухня-гараж літ. Е, вбиральня літ. З, погріб Пг, колодязь №1, огорожа №2-5, вигрібна яма №6 (а/с 10-17). Згідно довідки ЧКОБТІ від 05.05.2016 року, житловий будинок літ. А літня кухня-гараж літ. Е, вбиральня літ. З, погріб Пг збудовані до 05.08.1992 року. Так, 05.08.1992 року прийнято постанову Кабінету Міністрів України «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів державного замовлення» №449 від 05.08.1992 року, якою встановлено порядок введення в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів. У відповідності до вимог ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Відповідно до абз.60 п.3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України №127 від 24.05.2001 року, не належать до самочинногго будівництва індивідуальні житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, що побудовані до 05.08.1992 року. Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема, для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. З системного аналізу вище вказаних норм законодавства випливає, що громадяни, які збудували житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські будівлі і споруди до 05.08.1992 року, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримувати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самочинно. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, наявною в матеріалах спадкової справи. Відповідно до ч. ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.. 1261 ЦК України в першу чергу право на спадщину за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною ч. 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З постанови державного нотаріуса Першої Чернівецької державної нотаріальної контори [PERSON] від 16.03.2016 року вбачається, що позивач вчасно звернулась в органи нотаріату з заявою про прийняття спадщини після смерті її чоловіка [PERSON], окрім неї спадкоємцями майна померлого є його діти, які відмовились від прийняття спадщини на користь позивача, а також вчасно не подали заяву про прийняття спадщини, проте в подальшому на спадкове майно претендувати не будуть, про що надали відповідні нотаріально посвідчені заяви (а/с 7). Вказаною постановою державний нотаріус відмовив [PERSON] у вчиненні нотаріальних дій у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будиноковолодіння по [ADDRESS] а також документів які б підтверджували здачу в експлуатацію вказаного будинку. Разом з тим, з метою оформлення права власності на житлові будинки збудовані до 05.08.1992 року їх слід здати в експлуатацію, при цьому здачі в експлуатацію підлягало вже здійснене будівництво, тобто вже набуте у власність нерухоме майно та законодавством не встановлено строки, в межах яких особа повинна здійснити такі дії, а тому відсутність документів про здачу спірного житлового будинку в експлуатацію за життя спадкодавця не може свідчити про порушення ним якихось обов'язків, пов'язаних з реалізацією набутого права власності. Відсутність доказів здачі в експлуатацію спірного житлового будинку ні яким чином не скасовує вже набуте право власності. Так, згідно ст.ст. 1216, 1222, 1223 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Таким чином, судом встановлено, що спадкодавцю належав житловий будинок літ. А з належними до нього надвірними та господарськими спорудами по [ADDRESS] позивач є єдиним спадкоємцем належного померлому майна, вчасно звернулась в органи нотаріату з заявою про прийняття спадщини, проте реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину не змогла у зв'язку з відмовою нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій, а тому за нею слід визнати право власності в порядку спадкування на спірне нерухоме майно. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved