Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

В червні 2012 р. позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди заподіяної злочином. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 02.11.2007 року Шевченківським РУ ГУ МВС України в м. Києві була порушена кримінальна справа по факту ДТП, по обвинуваченню [PERSON] за ознаками злочину передбаченого ч.1 ст. 286 КК України. В даному ДТП він одержав значні травми та перебував тривалий час в Київській обласній клінічній лікарні обласного травматологічного центру для оперативного лікування з діагнозом уламковий внутрішньо суглобний перелом апіметафізу лівої великогомілкової кістки, проходив курс стаціонарного лікування. За час лікування зазнав значних матеріальних втрат на придбання ліків, продуктів харчування і інших додаткових витрат. В сімї він був єдиним годувальником, а тому перебуваючи в лікарні через травми, його сімя тимчасово втратила єдиного годувальника. Крім цього, був пошкоджений його автомобіль, який був придбаний в кредит, а через аварію було припинено виплату кредиту та утворилась перед банком заборгованість. Також він зазнав значних моральних страждань, через одержану травму та тривале лікування, погіршились стосунки з родичами та оточуючими знайомими. 29.10.2010 року Шевченківським районним судом м. Києва було прийнято постанову, якою було закрито кримінальну справу по обвинуваченні [PERSON] за скоєння злочину передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та зазначено, що цивільний позов підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства. Вважає, що з вини відповідача він зазнав значних матеріальних та моральних збитків, а тому просив суд стягнути з [PERSON], як винуватця ДТП на його користь матеріальну шкоду в розмірі 340262,28 грн., моральну шкоду в розмірі 340262,28 грн. та судові витрати у справі. В процесі розгляду справи представник позивача [PERSON] - [PERSON] подала заяву про зменшення розміру позовних вимог та просила суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача вартість пристосування для лікування переломів в розмірі 6044 грн., не отриманий дохід за шість місяців, який складається з розміру мінімальної заробітної плати в сумі 2990 грн. та моральну шкоду в розмірі 25000 грн. За клопотанням сторони позивача [PERSON] до участі у справі було залучено в якості співвідповідача ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» та залучено до участі у справі в якості третьої особи із самостійними вимогами [PERSON] як власника транспортного засобу автомобіля «Шевроле», державний номерний знак [NUMBER]. Третя особа із самостійними вимогами [PERSON] через свого представника звернулась до суду з позовом до [PERSON], ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної злочином. Свої вимоги обґрунтовує тим, що нею у кредит в АКІБ «УкрСиббанк» 07.08.2007 р. був придбаний автомобіль «Шевроле», державний номерний знак [NUMBER] на суму 108800грн.00 коп. Даний автомобіль був застрахований в ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування». В момент ДТП даним автомобілем керував її чоловік позивач [PERSON] Протоколом огляду автомобіля після ДТП було встановлено, що автомобіль не підлягає ремонту. Одразу після ДТП автомобіль був оцінений страховою компанією. Фактичний розмір страхового відшкодування отриманий нею від страхової компанії складає 57020 грн., а вартість деталей придатних до використання пошкодженого транспортного засобу складає 12193,14 грн. Просила суд стягнути солідарно з ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» та [PERSON] на її користь матеріальну шкоду в розмірі 39586,50 грн.; стягнути з [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі франшизи за договором страхування 1262,50 грн. В процесі розгляду справи третя особа [PERSON] збільшила позовні вимоги та просила суд стягнути солідарно з відповідачів ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» та [PERSON] суму несплаченого страхового відшкодування в розмірі 39586 грн. індекс інфляції 22644,52 грн., три проценти річних в розмірі 7125,48 грн., а всього 69356 грн.; стягнути з відповідача [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі франшизи за договором страхування 1262,50 грн. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги та заяву про зменшення позовних вимог підтримала та просив їх задовольнити з підстав зазначених у них. Відповідач [PERSON] позовні вимоги позивача [PERSON] не визнав просив у позові відмовити. У письмових запереченнях зазначив, що розмір понесених позивачем збитків на відновлення стану здоров'я є необґрунтованим та таким, що не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами про понесені витрати. Спричинені збитки автомобілю позивача через ДТП були відшкодовані страховою компанією на підставі договору страхування від 07.08.2007 року. Крім цього зазначив, що на підставі ст. 28 КПК України, позивач має право на відшкодування матеріальної шкоди завданої злочином, разом з тим невиконання ним умов договору кредиту укладеного після події ДТП, не має відношення, а ні до події злочину, а ні до їх наслідків, а тому вимога є незаконною. Також зазначив, що після ДТП у 2008 році він зазнав тяжких тілесних ушкоджень, внаслідок чого йому встановлено другу групу інвалідності та є непрацездатним. Просив у позову відмовити. В подальшому відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, заяви про розгляд справи в його відсутності до суду не направив, а тому суд вважає за можливе провести розгляд справи у його відсутності. Представник третьої особи з самостійними вимогами [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги та заяву про збільшення позовних вимог третьої особи підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» представника до суду не направив. Надав письмовий відгук на позовні вимоги третьої особи з самостійними вимогами, в яких зазначив, що між [PERSON] та ЗАТ «СК «Український Страховий Альянс», правонаступником якого є АТ «СК «АХА Страхування» було укладено договір страхування наземного транспорту серії № 2007492/05АК від 07.08.2007 року, відповідно до умов якого було застраховано майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Шевроле», державний номерний знак [NUMBER]. Вигодонабувачем за даним договором був ПАТ «УкрСиббанк». Умовами договору передбачено, що право на отримання страхового відшкодування має саме вигодонабувач. За страховою подією, яка сталась 24.10.2007 року з застрахованим транспортним засобом страховиком у відповідності до укладеного Договору страхування було розраховано та виплачено страхове відшкодування в розмірі 57020,36 грн. на реквізити вказані у листі вигодо набувача. Вважає, що страховиком було у повному обсязі виконано свої зобов'язання передбачені Договором страхування по відношенні до [PERSON]. Просив у позові відмовити у повному обсязі. Третя особа представник ПАТ «УкрСиббанк» в судовому засіданні при вирішення даного спору покладається на розсуд суду. Суд, вислухавши пояснення представника позивача [PERSON] та представника третьої особи із самостійними вимогами [PERSON], представника третьої особи ПАТ «УкрСиббанк», дослідивши матеріали справи, матеріали кримінальної справи № 1-280/10, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних сімейних, трудових відносин. У відповідності з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 57 ЦПК України). Частиною 2 ст. 59 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. За змістом ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Стосовно вимог позивача [PERSON], слід зазначити таке. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 24 жовтня 2007 року позивачу [PERSON] були заподіяні тілесні ушкодження в результаті ДТП, що підтверджується випискою з медичної карти (а.с.11). За фактом ДТП було порушено кримінальну справу по обвинуваченню відповідача [PERSON] за ч. 1 ст. 286 КК України. Згідно постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2010 року відповідача звільнено від кримінальної відповідальності, а провадження по справі закрито у зв'язку з застосуванням до останньої Закону України «Про амністію». Цивільний позов був залишений без розгляду та роз'яснено позивачу, як потерпілому про його право на відшкодування заподіяної шкоди при подачі позову в порядку цивільного судочинства. Відповідно до Висновку судово-медичного експерта № 500/К від 19.02.2008 року тілесні ушкодження завдані позивачу, а саме консолідований перелом дистального епіметафіза лівої великогомілкової кістки відносяться до середніх та легких тілесних ушкоджень. У заяві про зменшення розміру позовних вимог позивач [PERSON] просив стягнути з відповідача [PERSON] лише понесені витрати на придбання пристосування для лікування переломів вартістю 6044 грн., не отриманий дохід за шість місяців, який складається з розміру мінімальної заробітної плати у 2007-2008рр. та моральну шкоду в розмірі 25000 грн. Понесені позивачем [PERSON] витрати у зв'язку з придбанням пристосування для лікування переломів, підтверджується рахунком-фактурою № ОУ 00000046 від 01.11.2007 року на суму 6044,00 грн. (а.с.173). Разом з тим, судом встановлено, що відповідачем [PERSON] було відшкодовано матеріальну шкоду в розмірі 5000,00 грн., що підтверджується розписками ( а.с.37-38) і не оспорюється стороною позивача, а отже відшкодуванню на користь позивача підлягає лише різниця в сумі 1044,00 грн. = (6044,00 грн. - 5000.00грн.) Відповідно до ч.1 ст. 1195 ЦК України особа, яка завдала шкоди ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо і розмір втраченого заробітку (доходу) потерпілого обов'язково визначається з урахуванням втрати чи зменшення його професійної або загальної працездатності. З урахуванням того, що позивач [PERSON] з 24.10.2007 року по 13.05.2008 року перебував на тривалому лікуванні та підтверджується виписками з медичної карти стаціонарного хворого (а.с.10-11) до стягнення з відповідача підлягає не отриманий дохід за шість місяців з часу аварії, який складається з розміру мінімальної заробітної плати в сумі 2990 грн. (а.с.169). Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій основі володіє транспортним засобом. Відповідно суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині відшкодування майнової шкоди в розмірі 4034 грн.00коп. =(1044,00грн. +2990,00 грн.), яка підлягає до стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 р.- під морально шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних страждань, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно п. 9 згаданої вище Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Суд при визначенні розміру завданої моральної шкоди враховує, що позивач внаслідок скоєного відносно нього злочину зазнав тілесних ушкоджень легкої та середньої тяжкості, внаслідок чого переніс нервовий стрес, був змінений його звичайний спосіб життя, в подальшому він потребував постійного лікування, яке потребувало значних коштів. Разом з тим, заявлений позивачем розмір компенсації завданої моральної шкоди, суд вважає завищеним і виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, оскільки значних вимушених змін в його життєвих стосунках не наступило. Компенсацію моральної шкоди позивачу в сумі 3000 грн. 00 коп. суд вважає достатньою для відновлення його нормальних життєвих зв'язків та організації свого життя. Враховуючи докази, які були дослідженні в судовому засіданні в їх сукупності, суд, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача [PERSON] Стосовно позовних вимог третьої особи з самостійними вимогами [PERSON] слід зазначити таке. Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України, страховик зобов'язаний, зокрема, у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Згідно ч. 1 ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифікату). Відповідно до ст. 991 ЦК України, страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі: 1) навмисних дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, якщо вони були спрямовані на настання страхового випадку, крім дій, повґязаних із виконанням ними громадського чи службового обов'язку, вчинених у стані необхідної оборони (без перевищення її меж), або щодо захисту майна, життя, здоров'я, честі, гідності та ділової репутації; 2) вчинення страхувальником або особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного злочину, що призвів до страхового випадку; 3) подання страхувальником завідомо неправдивих відомостей про об'єкт страхування або про факт настання страхового випадку; 4) одержання страхувальником повного відшкодування збитків за договором майнового страхування від особи, яка їх завдала; 5) несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків; 6) наявності інших підстав, встановлених законом. Договором страхування можуть бути передбачені також інші підстави для відмови здійснити страхову виплату, якщо це не суперечить закону. Рішення страховика про відмову здійснити страхову виплату повідомляється страхувальникові у письмовій формі з обґрунтуванням причини відмови. Судом встановлено, що 07.08.2007 року між [PERSON] та ЗАТ «СК Український Страховий Альянс», правонаступником прав та обов'язків якого є ПрАТ «СК «АХА Страхування» було укладено договір страхування наземного транспорту серії № 2007492/05 АК. (а.с.184-188). Строк дії Договору з 08.08.2007р. по 07.08.2008р.(а.с.39). Відповідно до умов договору об'єктом страхування є майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Шеврове», державний номерний знак [NUMBER], який був придбаний [PERSON] 07 серпня 2007 року в кредит за 108800.00 грн. 24.10.2007 року сталася дорожньо-транспортна пригода, в якій через порушення відповідачем [PERSON] правил дорожнього руху було пошкоджено застрахований автомобіль «Шеврове», державний номерний знак [NUMBER]. 26.10.2007 року за вх. №12277/07 до ЗАТ «СК Український Страховий Альянс» [PERSON] подано заяву (повідомлення) про дорожньо-транспортну пригоду.(а.с.189). Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2010 року відповідача звільнено від кримінальної відповідальності, а провадження по справі закрито у зв'язку з застосуванням до останнього Закону України «Про амністію». Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль «Шеврове», державний номерний знак [NUMBER]. Розмір страхової суми за договором складає 108800,00 грн., що становить розмір дійсної вартості автомобіля на момент укладення договору страхування. Відповідно до Звіту № 2183А від 09.11.2007 року, вартість відновлювального ремонту склала 62303,99 грн., що є знищенням - фактичною, конструктивною загибеллю ТЗ, відповідно до п. 7.12 Умов страхування до Договору. Відповідно до положень Постанови № 4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» - відшкодування шкоди транспортного засобу, який визнано фізично знищеним, виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Суд не приймає до уваги Звіт від 9.11.2007 року ПП «Аттіка Плюс», як належний доказ, оскільки такий проведено оцінювачем [PERSON], який під час складання Звіту щодо вартості відновлювального ремонту ТЗ не попереджений про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку і не врахував, що вартість автомобіля за два місяці до аварії становила 108800,00 грн., а тому при розрахунку по виплаті страхового відшкодування слід виходити з вартості придбаного автомобіля в розмірі 108800,00 грн. Разом з тим судом встановлено, що третій особі [PERSON] було виплачено ЗАТ «СК Український Страховий Альянс» страхове відшкодування лише в розмірі 57020,36 грн. Отже, вимоги третьої особи щодо виплати різниці між виплаченим страховим відшкодуванням та вартістю придбаного автомобіля в розмірі 39586,50= (108800,00 грн.(вартість придбаного ТЗ) - 57020,36 грн. (страхове відшкодування) підлягають задоволенню. Згідно вищезазначеної Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу страхувальника зобов'язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК). Відповідно до розрахунків наданих третьою особою індекси інфляції складали: 39 586 грн. х 122,3% = 48 413,67 грн. - 2008р.; 48 413,67 грн. х 112,3% =54 368,55 грн. - 2009р.; 54 368,55 грн. х 109,1% =59 316,08 грн. - 2010 р.; 59 316,08 грн. х 104,6% = 62 044,61 грн. - 2011р.; 62 044,61 грн. х 99,8 55 = 61 920, 52 грн. - 2012 р.; 61 920, 52 грн. х 100,5%= 62230,12 грн. - 2013р.; 62 230,52 грн. - 39 586 грн. = 22 644,52 грн. - індекс інфляції 2008 - 2013 рік = 6 років х 3% річних = 18% річних. 39 586 грн. х 18% = 7 125,48 грн. - становить три проценти річних не сплаченого страхового відшкодування, що підлягає до стягнення з відповідачів на користь третьої особи з самостійними вимогами [PERSON] Крім того, абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Франшиза згідно п. 5 полісу встановлена в розмірі 1262,50 грн., яка підлягає до стягнення з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку що вимоги третьої особи [PERSON] підлягають до задоволення в повному обсязі.

Outcome: partial