Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-28 00:00:00

В червні 2016 року до Овідіопольського райсуду Одеської області звернувся представник позивачки з позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, в якій зазначив, що після смерті її батька [PERSON], який помер 27 лютого 2014 року, відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями, який складає з літ. «А,а» загальна площа 75.5 кв.м., житлова 36.3 кв.м., сарай під літ. «Б» баня під літ. «В», літній душ під літ. «Д», сарай під літ. «Є», вбиральня під літ «Г», споруди під літ «№№ 1-4,1», що знаходиться за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Мізікевича, вул. Садова, буд.5 (далії по тесту житловий будинок). Інші спадкоємці першої черги після смерті померлого до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не звертались, інших спадкоємців першої черги не має, позивачка фактично прийняла спадщину, а тому вона просить визнати право власності на даний житловий будинок за нею. Представник позивачки до суду не зявився, при цьому направив заяву в якої зазначив, що на позовних вимогах наполягає, просить справу розглянути в його відсутність. Відповідачі - до суду не зявилися, при цьому направили заяву, з якої видно, що з позовом погоджуються. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1268 ч.3 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Так судом встановлено, що позивачка [PERSON], [INFO] була донькою [PERSON] який помер 27 лютого 2014 року (а.с. 9), що підтверджується Свідоцтвом про народження серія 11-ИР №419568 від 22.10.1980 року актовий запис №77 від 19.07.1960 р. та Свідоцтвом про укладення шлюбу між позивачкою та [PERSON] актовий запис № 35 від 06.06.1981 року штампом в паспорті громадянина України та свідоцтвом про шлюб (а.с.7,8). 19 травня 1989 року згідно рішення № 28 [PERSON] було наданий дозвіл на будівництво господарсько-побутових приміщень в сільської місцевості (житлового будинку) та 05 червня 1989 року був складений акт розбивки будівель та споруд, яке було належним чином зареєстровано в компетентних установах тобто у сільської ради з 1987 року. (а.с.22). У відповідності до ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», житлові будинки, які побудовані до 05.08.1992 р. не потребують введення в експлуатацію. Відповідно до ст. 19 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав власності, з подальшою видачею відповідного свідоцтва про право власності, на обєкти (індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них), що розташовані на територіях сільських рад та які закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, щодо яких раніше не здійснювалася державна реєстрація прав власності, для осіб, за якими закріплені особові рахунки в погосподарських книгах відповідних сільських рад, здійснюється на підставі поданої заяви та виписки із зазначених книг, наданої виконавчим органом сільської ради (у разі, якщо такий орган не створений, - сільським головою) або відповідною архівною установою, а також інших документів, визначених у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. У відповідності до п. 491 цього Порядку, у разі проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що розташовані на території сільських рад та закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р., заінтересованою особою може бути особа, за якою закріплені особові рахунки в погосподарських книгах відповідних сільських рад. Для проведення державної реєстрації прав з видачею свідоцтва на індивідуальні (садибні)житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що розташовані на території сільських рад та закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р., заявник подає: документ, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку; виписку з погосподарської книги, яка надається виконавчим органом сільської ради, сільським головою (у разі, коли виконавчий орган не створений) або відповідною архівною установою; технічний паспорт на обєкт нерухомого майна (у разі, коли у виписці з погосподарської книги відсутні відомості про технічні характеристики обєкта нерухомого майна). Відповідно до Інструкції «Про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу УРСР» від 31.01.1966 р., затвердженої Міністерством комунального господарства УРСР від 31.01.1966 р., яка діяла до 13.12.1995 р., реєстрації підлягають всі будинки і домоволодіння в межах міст і селищ міського типу УРСР, що належать місцевим Радам депутатів трудящих, державним, кооперативним і громадським установам підприємствам і організаціям, а також ті будинки і домоволодіння, які належать громадянам на праві особистої власності. Не підлягають реєстрації будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах. У випадках включення в міську (селищну) смугу сільських населених пунктів або у випадках їх перетворення в міста або селища міського типу: а) при наявності погосподарських книг сільської Ради депутатів трудящих бюро технічної інвентаризації складає списки будинків та домоволодінь, які належать громадянам або колгоспним дворам. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Тобто у відповідності до діючого на той час законодавства (станом на 05.08.1992 р.) записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності на будинки, які розташовані у сільській місцевості. Таким чином, за життя (станом на 05.08.1992 р.) [PERSON] набув право власності на житловий будинок, який розташований у сільській місцевості і це право підтверджено документами, які були встановлені діючим на той час законодавством. Але за життя він не оформив право власності на будинок у відповідності до законодавства, яке діяло на момент його смерті. При цьому суд вважає , що відповідно до діючого на теперішній час законодавства, а саме, відповідно до ст. 19 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та п. 491 цього Порядку, на прізвище [PERSON] оформлені всі необхідні документи, на підставі яких проводиться реєстрація права власності з видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно, а саме, наявні: правовстановлюючі документи на ділянку; відомості з погосподарської книги; технічний паспорт на обєкт нерухомого майна. Таким чином після смерті [PERSON], який помер 27 лютого 2014 року відкрилось спадщина на нерухоме майно у вигляді: житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями, який складається з літ. «А,а» загальна площа 75.5 кв.м.., житлова 36.3 кв.м., сарай під літ. «Б» баня під літ. «В», літній душ літ. «Д», сарай під літ. «Є», вбиральня під літ «Г», споруди під літ «№№ 1-4,1» що знаходиться за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Мізікевича, вул. Садова, буд.5, який перебуває на земельної ділянці площею,01699 га, яка є приватною власністю. 27 лютого 2014 року [PERSON] помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія І-ЖД № 359593, виданого Відділом ДРАЦС реєстраційної служби Овідіопольського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 134 від 28.02.2014 року. Після його смерті до нотаріальних установ звернулась донька померлого позивачка [PERSON] Спадкоємцем першої черги є донька померлого - [PERSON], [INFO], спадкоємці першої черги дружина померлого відповідачка [PERSON],; та спадкоємець іншої черги внук померлого [PERSON], які фактично відмовились від прийняття спадщини. Інших спадкоємців під час судового розгляду не було. Заборон або арештів з боку третіх осіб не встановлено, що підтверджується спадковою справою № 8/2014 від 03.07.2014 року, яка була відкрита приватним нотаріусом [PERSON] та інформаційною довідкою від 17.08.2016 року. Вартість житлового будинку на час розгляду справи була встановлена в розмірі 100\~000 грн., сторонами не оскарджується. З урахуванням того, що позивачка фактично прийняла спадкове майно, інших спадкоємців які прийняли спадкове майно не має, а тому суд вважає необхідним визнати право приватної власності на нерухоме майно за позивачкою. При поданні позову позивачка сплатила судовий збір в повному обсязі, вини відповідача в поданні позову не має, а тому відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати розподілу не підлягають.

Outcome: approved