Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-28 00:00:00

До Високопільського районного суду Херсонської області звернувся [PERSON] із позовною заявою до [PERSON] , про стягнення боргу, зазначивши, що у 2017 році [PERSON] надав [PERSON] позику у розмірі 13000,00 грн., відповідно до умов якої, останній зобов`язався повернути борг до 03.03.2019 року. На підтвердження отримання позики [PERSON] написав розписку про отримання зазначених грошей. Умови договору відповідач не виконав, грошові кошти не повернув. Просить суд, стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість в розмірі 13172, 00 грн., а саме: 13000,00 грн. - сума боргу за договором позики та 172,00 грн. - 3% річних від простроченої суми. Також просить суд, стягнути з відповідача на його користь судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 768,80 грн. Позивач [PERSON] надав до суду заяву в якій наполягає на задоволенні позову з підстав викладених у позовній заяві та просить суд провести розгляд справи у його відсутності, а також не заперечує у постановленні заочного рішення у разі неявки відповідача в судове засідання (а.с.20). Відповідач [PERSON] , в судове засідання не з`явився, двічі, 04.10.2019 року та 29.10.2019 року, будучи своєчасно та належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, судовими повістками, відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, про що свідчать поштові повідомлення про вручення відповідачу судових повісток (а.с.11, 17, 19), заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не надано, як не надано і відзиву на позовні вимоги, а тому суд розглядає справу за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. За таких обставин, суд вважає причину неявки в судове засідання відповідача, не поважною та за можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст.ст.280-282 ЦПК України, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст.211 ЦПК України, ч.3. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до вимог ст.247 ЦПК України, ч.2… У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, судом встановлено: - Із копії паспорту громадянина України (а.с.4) вбачається, що [PERSON] народився [INFO] в селі Зарічне Високопільського району Херсонської області, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Та має ідентифікаційний номер - [NUMBER] (а.с.5). - Із копії розписки (а.с.6), вбачається, що 03.12.2018 року [PERSON] позичив у [PERSON] гроші в сумі 13000,00 грн., які зобов`язався віддати до 03 березня 2019 року. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає другій стороні (позичальникові) у власність грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) у строк та порядку, що встановлені договором. Частиною другою ст.1047 ЦК України, передбачено, що на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. У відповідності до частини першої та третьої ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передавання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківські рахунки. Як убачається із матеріалів справи, що відповідно до письмової розписки від 03.12.2018 року [PERSON] отримав від [PERSON] у борг грошові кошти в розмірі 13000 грн., які зобов`язався повернути в строк до 03 березня 2019 року. Станом на день пред`явлення позову грошові кошти відповідачем не повернуто. Відповідно до частини першої та другої ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінювалися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною( сторонами). За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. (Правова позиція Верховного Суду України, викладена в постанові №6-50цс 16 від 24.02.2016 року). Отже, дослідивши в судовому засіданні оригінал боргової розписки про отримання в борг грошових коштів, які видавалися відповідачу (боржнику) позивачам (позикодавцем), копія якої долучена до справи, суд приходить до висновку, що між сторонами укладено письмовий договір позики, який в силу його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику, тому невиконання відповідачем грошових зобов`язань у встановлені строки, свідчить про порушення ним права позивача, яке підлягає судовому захисту. Приписами частини першої ст.1050 ЦК України, передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи, що відповідач своєчасно не повернув позикодавцю грошові кошти, тому позовні вимоги про стягнення 3% річних також підлягають задоволенню, при цьому суд погоджуючись із розрахунком, який наведений позивачем та вважає, що із [PERSON] , за договором позики від 03.12.2018 року, підлягають стягненню на користь [PERSON] - 3% річних в розмірі 172,00 грн. Крім того, згідно ст.141 ЦПК України, із відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються із 768,80 гривень сплаченого судового збору, що підтверджується квитанцією №63 від 12.08.2019 року (а.с.1). На підставі викладеного, ст.ст. 207, 625, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України,

Outcome: approved