Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

В травні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1010 грн. щомісячно на період його навчання з 01 вересня 2014 року по червень 2018 року включно. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було розірвано між ними 09 червня 2005 року. Від спільного проживання мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею і знаходиться на її утриманні, з відповідача стягувалися аліменти до його повноліття. З 01 вересня 2014 року син [PERSON] навчається і є студентом денної форми навчання групи ВР141 Хмельницького політехнічного коледжу Національного університету «Львівська політехніка» м. Хмельницький. Він не працює, не отримує стипендію, інших доходів не має. Їй важко одній забезпечувати сина всім необхідним, оскільки постійної роботи та доходу не має. Вказує, що щомісячно витрачає на утримання сина 2020 грн., в цю суму входять: проживання в гуртожитку - 270 грн.; харчування - 700 грн.; канцелярські товари, речі особистої гігієни - 350 грн.; одяг, взуття - 400 грн.; вартість проїзду від дому до м. Хмельницького і назад 60 грн., в місяць 300 грн. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання сина [PERSON] не надає, хоча здоровий, працездатний та має можливість надавати таку допомогу. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав. Відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи здійснювався без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновків про наступне. Судом встановлено, що шлюб між сторонами розірвано, від спільного сумісного проживання мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується даними його свідоцтва про народження серії І-БВ № 292464, виданого Григорівською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області 06 травня 1999 року. На даний час [PERSON] являється студентом групи ВР141 Хмельницького політехнічного коледжу (ІІІ курс денного відділення), термін навчання з 01 вересня 2014 року по 30 червня 2018 року, зареєстрований та проживає в гуртожитку за адресою: м. Хмельницький вул. Зарічанська, 10/4, плата за проживання в гуртожитку з 01.09.2016 року по 30.06.2017 року складає 2660 грн., що підтверджується довідками Хмельницького політехнічного коледжу Національного університету «Львівська політехніка» від 21 квітня 2017 року № 13846 та від 05 травня 2017 року № 26. В звязку з навчанням [PERSON] потребує матеріальної допомоги на оплату проживання, на придбання підручників та канцтоварів, на проїзд, харчування та інші життєві потреби. Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Положеннями ст. 200 Сімейного кодексу України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182\~цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. У відповідності до розяснень, викладених в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18,\~ але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Сукупність цих юридичних фактів утворює юридичний склад, необхідний і достатній для виникнення зазначеного аліментного зобовязання. У разі відсутності, або недоведеності в судовому засіданні хоча б одного з наведених вище фактів, вищезазначене аліментне зобовязання, повязане з утриманням батьками своїх повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, не виникає. Згідно ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у звязку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Оскільки повнолітній син сторін, який продовжує навчання, потребує матеріальної допомоги на період навчання, відповідач позов визнав, позовні вимоги слід задовольнити частково та стягнути аліменти з відповідача на утримання сина на період навчання в розмірі 1010 грн. щомісячно, починаючи з дня предявлення позову - 10 травня 2017 року по 30 червня 2018 року включно. Хоча позивачка просила стягнути аліменти, починаючи з 01 вересня 2014 року, вона не надала суду докази того, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у звязку з ухиленням останнього від їх сплати. Згідно із\~ст. 3 ЦПК України,\~ст. 199 СК України\~право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на повнолітню дитину має той з батьків, з ким вона проживає. За змістом зазначених статей позивачка мала право звернутися з позовом. Однак, такий позов міг бути поданий в інтересах повнолітнього сина, а з огляду на те, що останій є дієздатним, аліменти мали бути стягнуті на його, а не інших осіб, користь, і тоді, коли такі особи наділені правом звернення до суду з позовом в їх інтересах. Право на звернення до суду з позовом не наділяє таку особу правом матеріально-правової вимоги до відповідача в своїх інтересах, в тому числі і щодо стягнення аліментів на свою користь. У відповідності до\~ст. 88 ЦПК України\~ суд присуджує стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів.

Outcome: partial