Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позов мотивований тим, що від фактичних шлюбних відносин сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Як зазначено в позовній заяві, позивач з відповідачем не знаходять спільної згоди щодо форми та розміру утримання дитини, відповідач ухиляється від надання необхідного матеріального забезпечення своєї доньки, в силу чого позивач змушена звернутись до суду та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], в розмірі 25% від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні представник позивача уточнив позовні вимоги, та просив стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], в розмірі 1/4 від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні представник позивача уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач у запереченнях на позовну заяву та представник відповідача в судовому засіданні з позовними вимогами щодо стягнення з відповідача аліментів в розмірі 25 % (1/4) від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, не погодилися та просили суд відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки відповідач в добровільному порядку належним чином виконує свої обов'язки щодо утримання дитини. Разом з тим, відповідач у запереченнях на позовну заяву та представник відповідача в судовому засіданні зазначили, що у разі якщо суд вважатиме, що відповідач недостатньо надає допомогу на доньку, з урахуванням стану здоров'я відповідача, того що він являється інвалідом 2 групи та має другу доньку [PERSON], просили суд стягнути з відповідача аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/6 його заробітку. В судовому засіданні 06.05.2015р. (в судових дебатах) представник відповідача просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/6 його заробітку. Таким чином, відповідач визнав позовні вимоги частково з урахуванням обставин викладених у запереченнях. В судовому засіданні 06.05.2015р. оголошувалась перерва для надання можливості представнику відповідача ознайомитись з матеріалами справи. Заслухавши представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову виходячи з наступного. Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER], виданого 15.04.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, [PERSON] являється батьком [PERSON], [INFO] (а. с. 8). Вказана обставина визнається сторонами, та в силу ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню. З акту обстеження матеріально-побутових умов від 10.03.2015 року вбачається, що [PERSON] та її неповнолітня донька [PERSON] зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS].(а. с. 9). З довідки № 01-43а/225 від 26.03.2015 року, виданої Ленінським РЦЗ м. Вінниці вбачається, що [PERSON] з 08 жовтня 2014 року зареєстрована як безробітна в Ленінському РЦЗ м. Вінниці та її дохід за період з 08 жовтня 2014 року по 28 лютого 2015 року становить 2474,30 грн. (а. с. 10). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. (ч. 1 ст. 181 СК України) Згідно з ч. 2 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом в судовому засіданні позивач та відповідач не знаходять спільної згоди щодо форми та розміру утримання дитини. Пленум Верховного Суду у п. 17 постанови №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», роз'яснив, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України визначено перелік обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, зокрема відповідно до ч. 1 вказаної статті при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, а саме довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА № 008990 від 18.11.2014 року [PERSON], [INFO] являється інвалідом другої групи загального захворювання, інвалідність встановлена до грудня 2017 року. Крім того, як вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 29.12.2000р., [PERSON] являється батьком [PERSON], [INFO], яка на даний час також неповнолітня. Як вбачається з копій квитанцій ВД УДППЗ «Укрпошта», оригінали яких оглянуто судом в судовому засіданні, [PERSON] на постійній основі здійснює грошові перекази матері [PERSON] - [PERSON] та матері [PERSON] - [PERSON] (а.с. 30-48, 53-80). Як пояснила представник відповідача в судовому засіданні вказані грошові перекази здійснюються відповідачем саме на утримання дітей [PERSON] та [PERSON]. Представник позивача в судовому засіданні не заперечував факту отримання позивачем від відповідача грошових переказів, однак зазначив, що вказані кошти надавались відповідачем на оплату комунальних послуг за квартиру, в якій проживає [PERSON] та її неповнолітня донька [PERSON] за адресою: [ADDRESS] Разом з тим, представник позивача в судовому засіданні заперечував щодо долучення до матеріалів справи копій квитанцій ВД УДППЗ «Укрпошта», посилаючись на те, що це не є належними та допустимими доказами у даній справі, оскільки вони не підтверджують факт надання утримання відповідачем на користь своєї доньки [PERSON]. Однак, вказані заперечення судом до уваги не приймаються, оскільки предметом розгляду у даній справі є стягнення аліментів на утримання дитини - [PERSON] не за попередній період, а з моменту звернення позивача до суду та до досягнення дитиною повноліття. Суд не встановлює розміру грошових переказів, які відповідач здійснював позивачу, та не з'ясовує призначення платежів. Відповідно до ст. 182 СК України суд враховує цю обставину при визначенні розміру аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. (ч. 2 ст. 182 СК України). При визначенні суми стягнення аліментів суд враховує вікову категорію неповнолітньої дитини та звичайні потреби дитини. Окрім того, суд враховує, що відповідач є інвалідом ІІ групи, а також те, що у відповідача є донька від першого шлюбу - [PERSON] в утриманні якої він також приймає участь. Разом з тим, відповідач має постійну роботу і стабільний заробіток, а відтак має можливість надавати матеріальну допомогу неповнолітній дитині. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, з огляду на вищевикладене та беручи до уваги часткове визнання відповідачем позову, суд вважає за можливе позов задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], в розмірі 1/5 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже, з відповідача слід стягнути на користь держави 243,60 грн. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: partial