Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-28 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позов мотивований тим, що позивач перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах з 2008 року по 2011 рік. Від сумісного проживання мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], батьківство щодо якого відповідач визнав у передбаченому законом порядку. Дитина проживає разом із позивачем і перебуває на повному її утриманні, відповідач матеріально не допомагає. Відповідач фізично здорова, працездатна людина, житлом забезпечений, інших аліментних зобов'язань у нього не має. Він працює обвалювальником м'яса за кордоном в Білорусії і отримує достатньо високого рівня дохід. Будучи реально обізнаною про рівень доходів відповідача, враховуючи потреби дитини, позивач вважає, що розмір аліментів, які в змозі сплачувати відповідач на утримання дитини, може становити тверду грошову суму в розмірі 2 500, 00 гривень. Вище викладене й стало підставою для звернення до суду із вимогами про стягнення з відповідача на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], щомісячно, в твердій грошовій сумі в розмірі 2 500, 00 гривень, починаючи стягнення з дня подачі даної позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з'явилась, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялась завчасно та належним чином. До суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність із зазначенням, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Суд, враховуючи думку позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 16.01.2009 року відділом РАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, батьками [PERSON], [INFO], записані [PERSON] та [PERSON]. (а.с. 3) Відповідно до довідки № 617, виданої 22.06.2017 року КК «Малі Хутори-Центр», за адресою: [ADDRESS] проживають: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (син). (а.с. 4) Згідно зі ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України суд при визначенні аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони не перебували у зареєстрованому шлюбі, мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO] Частиною 1 ст. 180 СК України передбачено обов'язок обох батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів судом враховано стан здоров'я та матеріальне становище дитини, інші обставини, що мають істотне значення. Вирішуючи питання про стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини суд виходить з того, що стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно зі становищем одержувача аліментів. Разом з тим, на час прийняття рішення суду невідомі відомості щодо відповідача, його дійсне матеріальне становище, стан його здоров'я, відсутність (наявність) у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення. Оцінивши в сукупності наявні в матеріалах справи докази та врахувавши обставини справи, вимоги чинного законодавства, зокрема, обов'язок обох батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття, суд дійшов до переконання в тому, що відповідач зобов'язаний та може надавати щомісячне утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1 500, 00 гривень щомісячно. Згідно із ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Встановлений даним рішенням суду розмір аліментів на утримання дитини, є гарантією прав дитини, встановлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини. Проживання одного з батьків окремо від дитини не повинно впливати на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Суд звертає увагу, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, на що, в тому числі, необхідні й фінансові витрати. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, відповідно до ч. 1 ст. 155 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно із ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України, до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на правову допомогу. Згідно квитанції № 196 від 10.07.2017 року позивачем було сплачено адвокату Павловій В.Є. 350, 00 гривень за оформлення позовної заяви про стягнення аліментів. (а.с. 5) Враховуючи те, що позивач була звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», його згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, слід стягнути з відповідача в дохід держави в сумі 640, 00 гривень. Також, враховуючи положення ч. 1 ст. 88 ЦК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме витрати на правову допомогу сумі 210, 00 гривень пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (60, 00 %). Решту витрат на правову допомогу в сумі 140, 00 гривень слід залишити за позивачем. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: partial