Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-20 00:00:00

В червні 2016 року представник позивача [PERSON] - [PERSON] звернувся до суду з цим позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер батько позивача [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, до складу якого входить земельна ділянка площею 2,01 га, розташована на території Пилипи-Борівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області належна [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого на підставі рішення Томашпільської районної державної адміністрації від 03 лютого 1997 року та зареєстровано 06 лютого 1997 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за [NUMBER] та майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства ТОВ «Дружба» с. Пилипи-Борівські у розмірі 3672 грн, належний [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії [NUMBER], виданого 25 серпня 2001 року Пилипи-Борівською сільською радою Томашпільського району Вінницької області. Спадкоємцями першої черги за законом є позивач та її рідна сестра [PERSON] Однак, коли вона звернулася з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті батька, нотаріусом було відмовлено в цьому, в зв'язку з пропуском шестимісячного строку подачі заяви про прийняття спадщини. Крім того, позивач просить встановити факт належності правовстановлюючого документа, оскільки під час підготовки документів було встановлено, що в сертифікаті на земельну частку (пай) прізвище батька зазначено як «[PERSON]», а в усіх інших документах, прізвище батька значиться як «[PERSON]», а тому з даним позовом вона вимушена звернутися до суду, який просить ухвалити рішення про визнання за нею права власності на вищевказане спадкове майно та визнання факту належності правовстановлюючого документа, а саме, що сертифікат на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 06 лютого 1997 року, виданий на ім'я [PERSON] дійсно належить [PERSON], який помер [INFO]. В судове засідання представник позивача [PERSON] - [PERSON] не з'явився, однак, надіслав на адресу суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник Пилипи-Борівської сільської ради в судове засідання не з'явився, однак голова сільської ради Бабин С.О. надіслав на адресу суду заяву, в якій просить розглянути справу у відсутність їх представника, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надіслала на адресу суду заяву, в якій просила справу слухати у її відсінтість, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки сторони не з'явилися в судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. До відносин спадкування необхідно застосувати законодавство, чинне на час відкриття спадщини, тобто норми ЦК УРСР в редакції 1963 року. Відповідно до статей 524, 529 ЦК (в редакції 1963 р.) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ст. 549 ЦК дії, що свідчать про прийняття спадщини, зокрема фактичний вступ в управління чи володіння спадковим майном або подача заяви державній нотаріальній конторі про прийняття спадщини, повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття останньої. За змістом розділу VІІ вказаного Кодексу, прийняття спадщини - це акт, який поширюється на всі об'єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі. Судом встановлено, що [INFO] в с. Пилипи-Борівські Томашпільського району Вінницької обалсті помер [PERSON], що підтверджуєтьсья копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданного 11 грудня 2001 року виконавчим комітетом Пилипи-Борівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області (а.с. 9). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно, до складу якого входить земельна ділянка площею 2,01 га, розташована на території Пилипи-Борівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області належна [PERSON] на підставі сертифікату на право на на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого на підставі рішення Томашпільської районної державної адміністрації від 03 лютого 1997 року та зареєстровано 06 лютого 1997 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за [NUMBER] та майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства ТОВ «Дружба» с. Пилипи-Борівські у розмірі 3672 грн, належний [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії [NUMBER], виданого 25 серпня 2001 року Пилипи-Борівською сільською радою Томашпільського району Вінницької області (а.с. 10-11). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], повторно виданого 08 червня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Томашпільського районного управління юстиції Вінницької області [PERSON] є дочкою [PERSON] та відноситься до спадкоємців першої черги за законом (а.с. 15). Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], повторно виданого 08 червня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Томашпільського районного управління юстиції Вінницької області, позивач вийшла заміж та змінила дівоче прізвище «[PERSON]» на прізвище чоловіка «[PERSON]» (а.с.16). Відповідно до повідомлення Томашпільської державної нотаріальної контори від 99/0116 від 10 березня 2016 року, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], [PERSON] відмовлено, у зв'язку з пропуском шестимісячного строку подачі заяви про прийняття спадщини (а.с.17). Як вбачається з повідомлення Томашпільської державної нотаріальної контори № 246/0116 від 21 липня 2016 року спадкова справа після померлого [INFO] [PERSON] не заведена (а.с. 43). Згідно абзацу 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 550 ЦК УРСР (1963 року), якщо спадкоємець в установлений ст. 549 цього Кодексу строк вступив в управління або володіння спадковим майном чи його частиною, суд з цих підстав вирішує питання не про продовження пропущеного строку, а про визнання права на спадкове майно. Відповідно до п. 5 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» передбачена видача сертифікатів на право на земельну частку. Статтею 5 ЗК України в редакції 1990 року визначено, що право на земельну частку може бути передано у спадщину в порядку і на умах передбачених цивільним законодавством щодо спадкового майна. Отже, за наявності сертифіката на право на земельну частку, виданого на ім'я [PERSON], спадкоємці успадковують право на цю земельну ділянку, що є передумовою для оформлення ними в подальшому права власності на цю земельну ділянку і отримання відповідних документів про право власності. Крім того, позивач просить встановити факт належності правовстановлюючого документа, а саме, що сертифікат на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 06 лютого 1997 року, виданий на ім'я [PERSON] дійсно належить [PERSON], який помер [INFO]. Згідно ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Так, як вбачаєтсья з копії свідоцтва про смерть від 11 грудня 2001 року прізвище спадковаця зазначено як «[PERSON]», проте, в сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] його прізвище батка позивача вказано як «[PERSON]». Згідно довідки № 202 від 06 липня 2016 року, виданої виконавчим комітетом Пилипи-Борівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області померлий [PERSON] і та [PERSON] є однією і тією ж особою, а при видачі земельного сертифікату на право на земельну частку (пай) була допущена технічна описка (а.с. 34). Враховуючи те, що факт належності правовстановлюючого документу підтверджений належними і допустимими доказами, а також те, що метою встановлення заявленого факту є реалізація своїх прав спадкоємцем, а саме отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, суд вважає, що в цій частині позов підлягає задоволенню. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. На підставі викладеного,

Outcome: partial