Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-24 00:00:00

В травні 2018 року Київський національний торговельно-економічний університет (далі - КНТЕУ) звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить суд стягнути з відповідачки на користь університету витрати на навчання в аспірантурі КНТЕУ за період з 15.11.2012 по 01.05.2014 року на загальну суму 13191,51 грн., з яких: оплата праці - 8323,33 грн., нарахування на оплату праці - 3021,37 грн., загальноуніверситетські витрати - 1846,81 грн., та судовий збір у розмірі 1762 грн., посилаючись на те, що з 15.11.2012 року відповідачку зараховано до аспірантури університету за спеціальністю 08.00.03 - «Економіка та управління національним господарством» без відриву від виробництва за державним замовленням, термін навчання складав з 15.11.2012 до 15.11.2016 року. Відповідачка успішно виконала індивідуальний план за перший 2012/2013 навчальний рік. Однак, 09.04.2014 року та 23.04.2014 року встановлено невиконання індивідуального плану за І півріччя другого 2013/2014 навчального року. За повідомленням наукового керівника [PERSON] не подала на розгляд кафедри звіт та виходила на зв`язок з керівником. Наказом №1047 від 29.04.2014 року [PERSON] відрахована за невиконання індивідуального плану роботи та порушення вимог п.п. 4,6,7 ст. 16 Положення про підготовку науково-педагогічних і наукових кадрів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №309 від 01.03.1999 року, у зв`язку з чим повинна відшкодувати понесені університетом витрати - державні кошти, що були затрачені на навчання. У відзиві від 02.07.2018 року відповідачка просить застосувати строки позовної давності та відмовити у задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі, посилаючись на те, що наказом позивача №1047 від 29.04.2014 року її було відраховано з аспірантури з 01.05.2014 року, тобто Угода №123/12аз, укладена між сторонами 15.11.2012 року, фактично та юридично була розірвана в односторонньому порядку позивачем, що передбачено п.4.1., а зобов`язання за укладеною Угодою припинились. Отже, оскільки предметом Угоди №123/12аз було навчання в аспірантурі, то відрахування відповідачки з аспірантури є її розірвання у односторонньому порядку та припинення дії цієї Угоди у випадках, передбачених п.4.1. У позивача виникло право на стягнення плати за навчання у аспірантурі з 02.05.2014 року - з наступного дня після розірвання Угоди. Юридичним фактом розірвання Угоди є прийняття наказу про відрахування з аспірантури, оскільки з цього моменту відсутній предмет Угоди. Позивачем цей позов подано до суду після 02.05.2018 року, тобто після спливу 4-х років, а тому є всі підстави для застосування строків позовної давності та відмови у задоволенні позову. В судове засідання представник позивача не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити (а.с.41). В судове засідання відповідачка [PERSON] не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, в попередніх судових засіданнях просила відмовити в задоволені позову з підстав, зазначених у відзиві на позов. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити, з наступних підстав. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Як встановлено в судовому засіданні, наказом ректору Київського національного торговельно-економічного університету №3513 від 15.11.2012 року [PERSON] зараховано до аспірантури університету з 15.112012 року з відривом від виробництва за державним замовленням за спеціальністю 08.00.04 - економіка та управління підприємствами, з терміном навчання три роки з 15.11.2012 року по 15.11.2015 року (а.с. 13-15). 15.11.2012 року між Київським національним торговельно-економічним університетом та [PERSON] укладена Угода №123/12аз, (далі по тексту Угода) відповідно до якої Університет здійснює підготовку аспіранта за державним замовленням в обсязі й на умовах, передбачених Положенням про підготовку науково-педагогічних і наукових кадрів за науковою спеціальністю 08.00.03 - економіка та управління національним господарством з терміном навчання з 15.11.2012 року до 15.11.2016 року (а.с.16-17). Відповідно до умов вказаної угоди [PERSON] зобов`язувалася: дотримуватися всіх умов Положення про підготовку науково-педагогічних та наукових кадрів, Статуту, Правил внутрішнього розпорядку Університету, виконувати накази ректора; виконувати індивідуальний план роботи аспіранта; звітувати про хід написання дисертації та виконання індивідуального плану роботи аспіранта на засіданнях кафедри та вченої ради факультету; двічі на рік (квітень, жовтень) подавати до відділу аспірантури і докторантури звітні документи про результати атестації аспіранта; у термін, встановлений в індивідуальному плані роботи аспіранта, захистити дисертацію або подати її до спеціалізованої вченої ради після обговорення на засіданні між кафедрального семінару та рекомендації до захисту. Відшкодувати вартість навчання в аспірантурі відповідно до п. 22 Положення про підготовку науково-педагогічних і наукових кадрів (затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.1999 року №309) та згідно з розрахунком Університету у разі відрахування з причин, передбачених п. 4.1 цієї Угоди. Протоколом №6 засідання вченої ради КНТЕУ від 28.03.2013 року затверджено тему дисертаційної роботи аспіранта 1 року навчання [PERSON] , що підтверджується витягом з протоколу №6 від 28.03.2013 року (а.с.18). Протоколом №2 від 22.10.2013 року засідання Вченої ради факультету економіки, менеджменту і права ухвалено затвердити рішення кафедри економічної теорії та конкурентної політики щодо успішного виконання індивідуального плану роботи аспірантки [PERSON] за 2012/2013 навчальний рік та атестувати аспірантку першого року заочної форми навчання [PERSON] , що підтверджується витягом з протоколу №2 від 22.10.2013 року (а.с.20). Згідно витягу із протоколу №17 засідання кафедри економічної теорії та конкурентної політики КНТЕУ від 09.04.2014 року професор [PERSON] зазначив на засіданні кафедри, що аспірантка [PERSON] не виконала план роботи за I півріччя 2013-2014 навчального року, не подала на розгляд кафедри звіт своєчасно та не виходить на зв`язок з науковим керівником. Постановлено рекомендувати вченій раді ФЕМП відрахувати аспірантку другого року заочної форми навчання [PERSON] у зв`язку з невиконанням індивідуального плану роби аспіранта. (а.с. 21) Протоколом №9 від 23 квітня 2014 року засідання вченої ради факультету економіки, менеджменту і права ухвалено відрахувати аспірантку другого року заочної форми навчання [PERSON] у зв`язку з невиконанням індивідуального плану роботи аспіранта.(а.с. 22) Відповідно до п. 4.1 Угоди (а.с. 17) аспірант може бути відрахований за грубе порушення правил внутрішнього розпорядку Університету, вчинення протиправних дій, а також за невиконання індивідуального плану роботи аспіранта без поважних причин, передбачених законодавством України, з наступним відшкодуванням вартості навчання. Наказом ректору Київського національного торговельно-економічного університету №1047 від 29.04.2014 року на підставі витягу з протоколу засідання кафедри економічної теорії та конкурентної політики від 09.04.2014 року №17 та витягу з протоколу засідання Вченої ради факультету економіки, менеджменту і права від 23.04.2014 року №9 відраховано з аспірантури університету з 01.05.2014 року [PERSON] , аспіранта другого року заочної форми навчання кафедри економічної теорії та конкурентної політики у зв`язку з невиконанням індивідуального плану роботи (а.с.23). У зв`язку з укладенням шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 07.10.2016 року (а.с. 47). Відповідно до вимог ч.1 ст. 46 Закону України «Про вищу освіту» підставами для відрахування здобувача вищої освіти є: 1) завершення навчання за відповідною освітньою (науковою) програмою; 2) власне бажання; 3) переведення до іншого навчального закладу; 4) невиконання індивідуального навчального плану; 5) порушення умов договору (контракту), укладеного між закладом вищої освіти та особою, яка навчається, або фізичною (юридичною) особою, яка оплачує таке навчання; 6) інші випадки, передбачені законом. Особа, відрахована з закладу вищої освіти до завершення навчання за освітньою програмою, отримує академічну довідку, що містить інформацію про результати навчання, назви дисциплін, отримані оцінки і здобуту кількість кредитів ЄКТС. Зразок академічної довідки встановлюється центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки. Крім цього ч. 5 ст. 46 Закону України «Про вищу освіту» порядок відрахування, переривання навчання, поновлення і переведення осіб, які навчаються у закладах вищої освіти, а також порядок надання їм академічної відпустки визначаються положенням, затвердженим центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки. Також пунктом 22 Положення про підготовку науково-педагогічних і наукових кадрів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 березня 1999 р. № 309, аспірант або докторант може бути відрахованим з аспірантури або докторантури за грубе порушення правил внутрішнього розпорядку вищого навчального закладу, наукової установи, за вчинення протиправних дій, а також за невиконання індивідуального плану роботи без поважних причин, передбачених пунктом 19 цього Положення. Рішення про відрахування аспіранта або докторанта приймає вчена рада вищого навчального закладу, наукової установи. На підставі рішення вченої ради аспірант або докторант відраховується з аспірантури або докторантури наказом керівника вищого навчального закладу, наукової установи. Аспірант або докторант, який був зарахований до аспірантури або докторантури за державним замовленням і відрахований через зазначені причини, відшкодовує вартість навчання згідно із законодавством України. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України , зобов`язання має виконуватись належним чином Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України ). Згідно з нормою ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Правовими наслідками порушення зобов`язання за положенням статті 611 Цивільного кодексу України є серед іншого відшкодування збитків. Отже, відповідачка відповідно до п. 3.6 угоди зобов`язана відшкодувати вартість навчання в разі її відрахування у зв`язку з невиконанням індивідуального плану роботи без поважних причин. На підтвердження суми витрат на навчання позивачем надано розрахунок, затверджений проректором з наукової роботи, за період з 01.11.2007 року по 04.06.2010 року, які складаються з: витрат на оплату праці - 8323,33 грн., нарахувань на оплату праці - 3021,37 грн., загальноуніверситетських витрат - 1846,81 грн., всього на загальну суму - 13191,51 грн. (а.с.24). Відповідно до ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Відповідно до ст. 252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Стаття 253 ЦК України встановлює, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Відповідно до ст. 254 ЦК України строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку. Строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку. Згідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Стаття 257 ЦК України встановлює, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Як передбачено ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Оскільки, протоколом №9 від 23 квітня 2014 року засідання вченої ради факультету економіки, менеджменту і права ухвалено відрахувати аспірантку другого року заочної форми навчання [PERSON] у зв`язку з невиконанням індивідуального плану роботи аспіранта, суд приходить до висновку, що позивач довідався пор порушення свого права 23.04.2014 року. Тобто, у позивача виникло право на стягнення плати за навчання у аспірантурі з 23.04.2014 року . Київський національний торговельно-економічний університет звернувся до суду з позовом в травні 2018 року, тобто більше ніж через три роки. За таких обставин, суд приходить до висновку, що строк позовної давності для вимог Київського національного торговельно-економічного університету до [PERSON] про відшкодування збитків сплив. Відповідно до ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідачка звернулася до суду з заявою про застосування строку позовної давності (а.с.35). За таких обставин суд вважає, що у задоволенні позову Київського національного торговельно-економічного університету до [PERSON] про відшкодування збитків (витрат за навчання), завданих університету слід відмовити у повному обсязі у зв`язку зі спливом строку позовної давності. Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується правилами ст.141 ЦПК України. Як вбачається з матеріалів справи представник Київського національного торговельно-економічного університету при зверненні до суду сплатив судовий збір, та в зв`язку з відмовою в задоволенні його позовних вимог, суд не має підстав для стягнення судових витрат з [PERSON] .

Outcome: dismissed