Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-24 00:00:00

В травні 2021 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивачка вказала, що 12 вересня 2014 року вона з відповідачем уклала шлюб, який було зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бережанського районного управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 146. Під час шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Підставою позову у позовній заяві позивачкою вказано відсутність взаєморозуміння між сторонами, окреме проживання та не підтримання подружніх взаємовідносин протягом чотирьох років, у зв`язку з чим їх сім`я фактично розпалась й існує лише формально. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовну заяву підтримує, просить позов задовольнити, розірвати шлюб між сторонами. Відповідач [PERSON] , в судовому засіданні позов визнає. Судом було здійснено наступні процесуальні дії: 14 травня 2021 року суд, вперше звернувся за наданням інформації про зареєстроване місце проживання відповідача. 04 серпня 2021 року судом відкрито спрощене провадження у вказаній справі, судове засідання по розгляду справи призначено на 10 год. 00 хв. 25 серпня 2021 року. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Сторони уклали шлюб 12 вересня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бережанського районного управління юстиції у Тернопільській області. Під час шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Причина розірвання шлюбу полягає в тому, що сторони проживають окремо та протягом чотирьох років не підтримують подружніх відносин, у зв`язку з чим їх сім`я фактично розпалась й існує лише формально. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, непідлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно з ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивачки, тому позов підлягає задоволенню. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачці з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Виходячи з того, що відповідачем визнано позов до початку розгляду справи по суті позивачці слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а решту 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову стягнути з відповідача.

Outcome: approved