Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

Головний лікар КУ «Обласна психіатрична лікарня» ЗОР [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить госпіталізувати [PERSON], [INFO] у психіатричну лікарню у примусовому порядку. Заява обґрунтована тим, що [PERSON], що мешкає за адресою: Гуляйпільський р- н, с. Долинка, вул. 40 років Перемоги буд.1, в психіатричний стаціонар госпіталізується повторно. Під наглядом лікаря-психіатра знаходиться з 1999 року з приводу параноїдної шизофренії. Являється інвалідом 2 групи. За рішенням Гуляйпольськоко районного суду Запорізької області від 22 грудня 2010 визнана недієздатною, опікуном призначений батько хворої, [PERSON]. Остання виписка зі стаціонару 15.02.2016 року із психіатричної лікарні м. Гуляйполе. Після виписки підгримуюче лікування приймала у неповному обсязі, у зв'язку з відсутністю критики до хвороби. Зі слів батька відомо, що психічний стан погіршився протягом останнього тижня - порушився сон, сама з собою розмовляє, роздягається догола і так виходить на вулицю, відмовляється від їжі. У зв'язку з такою поведінкою 16.07.2016 року була доставлена до приймального відділення КУ „Обласна клінічна психіатрична лікарня ЗОР у супроводі батька за направленням лікаря-психіатра Гуляйпольської центральної районної лікарні. 16.07.2016 року оглянута черговим лікарем приймального відділення, який кваліфікував стан хворої, як загострення хронічного психічного розладу. Приймаючи до уваги заяву опікуна [PERSON] та згоду самої пацієнтки була госпіталізована. 16.07.2016 року оглянута комісією лікарів-психіатрів. Під час огляду орієнтована вірно в місці та особистості, плутає дату. Контакт малопродуктивний, на питання відповідає після тривалої паузи, не завжди по суті. Напружена, коли почали запрошувати хворих до їдальні, імпульсивно вскочила, почала закривати обличчя руками, казала, що їй не можна їсти, «не можна їсти, буде погано, їжа-це отрута». Мислення розірване, аморфне, паралогічне. Приймаючи до уваги те, що хвора за психічним станом становить ймовірну небезпеку для себе та оточуючих, нездатна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечує її життєдіяльність комісія приходить до висновку, що лікування можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару. У суді представник заявника та лікар-психіатр підтримали заяву, надавши пояснення що хвора потребує обовязкової госпіталізації. Прокурор не заперечує проти задоволення заяви. Законний представник хворої не заперечує проти задоволення заяви. Суд, заслухавши представника лікарні, лікаря-психіатра, висновки прокурора, законного представника хворої, вивчивши матеріали справи, висновок лікарів-психіатрів від 16.07.2016 р. вважає, що заява, підлягає задоволенню з наступних підстав. Законом України «Про психіатричну допомогу» визначено, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів від 16.07.2016 р., встановлено, що [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад у формі параноїчної шизофренії, безперервний тип перебігу, галюцинаторно-параноїдний синдром. Внаслідок хвороби являє високу потенційну соціальну небезпеку для себе та оточуючих.

Outcome: approved