Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-16 00:00:00

В червні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO] р. н.. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує наступними обставинами. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі між собою з 24.11.2012 року; рішенням суду від 26.05.2015 року вказаний шлюб розірвано. У шлюбі позивач народила дитину - [PERSON], [INFO] р. н., батьком якої є [PERSON]. Батько дитини з січня 2014 року проживає окремо від позивача, покладених на нього обов'язків щодо утримання дитини не виконує, участі у вихованні дитини не бере без поважних причин. Рішенням Краснолиманського міського суд Донецької області від 06.10.2014 року по справі № 236/1703/14-ц з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] р. н., в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів,починаючи з 19.09.2014 року і до повноліття дитини. 06.10.2014 року цим же судом позивачеві видано виконавчий лист. Відповідач [PERSON] обов'язки щодо утримання дитини виконує неналежним чином, що, на думку позивача, підтверджується довідкою територіального органу Державної виконавчої служби щодо наявності значної заборгованості по аліментних платежах, актами обстеження умов проживання дитини, висновком органу опіки і піклування. На теперішній час [PERSON] самостійно виконує батьківські обов'язки щодо утримання та виховання дитини; відповідач жодним чином не піклується про свою неповнолітню доньку, не цікавиться її станом здоров'я, умовами проживання та навчання, не спілкується з дитиною зовсім. З огляду на це, [PERSON] вважає, що відповідач не виконує своїх обов'язків щодо виховання дитини, і просить позбавити [PERSON] батьківських прав. В судовому засіданні [PERSON] підтримала заявлені позовні вимоги, наполягала на їх задоволенні,навела аргументи на підтримання своєї позиції, аналогічні вказаним у позовній заяві. Відповідач [PERSON] був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи судом (а. с. 41), однак для участі в судовому засіданні не прибув, про наявність поважних для цього причин нічого не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі до суду не надав. Позивач не заперечувала проти вирішення справи на підставі наявних у ній даних чи доказів та постановлення заочного рішення. З огляду на це, суд вважає за можливе здійснювати заочний розгляд цієї цивільної справи за правилами гл. 8 розділу ІІІ ЦПК України. Прокурор Слов'янської місцевої прокуратури Донецької області Городницька А.І., допущена для участі в справі на підставі заяви керівника місцевої прокуратури з метою дотримання прав та законних інтересів малолітньої дитини (а.с. 43), в судовому засіданні висловила думку стосовно можливості задоволення вимог позивача як таких, що відповідають інтересам дитини. Представник органу опіки та піклування Лиманської міської ради Донецької області Голєв С.І. (а.с.44) в судовому засіданні надав висновок щодо можливості позбавлення відповідача батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки, оскільки [PERSON] повністю відсторонився від виховання дитини та виконання своїх батьківських обов'язків. Суд, вислухавши пояснення позивача, з'ясувавши думку прокурора та органу опіки і піклування, допитавши свідка, дослідивши письмові матеріали по справі, встановив наступні обставини і визначив відповідні до них правовідносини. Малолітня [PERSON] народилась [INFO] року в м. Красний Лиман Донецької області (свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане 14.05.2014 року відділом ДРАЦС РС Краснолиманського МУЮ у Донецькій області - а.с.12). Батьками дитини у вказаному документі зазначені [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі між собою з 24.11.2012 року(а.с. 11), рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 26.05.2015 року у справі № 236/1521/15-ц шлюб між відповідачем та позивачем розірвано, позивачу відновлено дошлюбне прізвище [PERSON](а.с.19-20). Зі змісту акта від 13.04.2016 року, складеного комісією Лиманської міської ради, вбачається, що вказані малолітня дитина на теперішній час фактично проживає разом з матір`ю [PERSON], яка доглядає і піклується про неї, в житловому будинку за адресою [ADDRESS] (а. с. 21); те ж саме підтверджено довідкою про склад сім`ї позивача від 08.04.2016 року № 1748(а.с.23). Позивач [PERSON] є громадянкою України, внесена до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків, зареєстрована у встановленому законом порядку з 09.01.2008 року за адресою [ADDRESS] (а.с.9-10); в будинку мешкає разом зі своїми батьками [PERSON] та [PERSON].(а.с.22), на сьогодні тимчасово не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною (а.с.33,34); за місцем проживання характеризується позитивно, підтримує добросусідські стосунки з мешканцями мікрорайону (а. с. 25). Позивач проживає у житлі, належному на праві власності її батьку [PERSON] (а.с.31,32), будинок відповідає вимогам безпеки життєдіяльності та гігієни, в ньому створені задовільні умови для проживання, виховання та розвитку малолітніх дітей (а.с.29). Малолітня [PERSON] мешкає разом з позивачем в м. Лиман Донецької області, перебуває на обліку в Краснолиманському центрі первинної медико-санітарної допомоги ім. М.І. Лядукіна, фізично та психічно здорова, на диспансерному обліку не перебуває (а.с. 24), дошкільний заклад поки не відвідує,перебуває на утриманні матері. Батько дитини, [PERSON], [INFO] р. н., є громадянином України, зареєстрований за адресою [ADDRESS], з 19.10.2012 року (а.с.14), з позивачем тривалий час не проживає однією сім`єю, з дитиною зв'язків не підтримує (а.с.21), за адресою реєстрації фактично не мешкає, органи місцевого самоврядування характеристику на відповідача надати не мають можливості (а.с.18), місце проживання його не встановлене, орган опіки і піклування не мав можливості обстежити умови його проживання через відсутність мешканців [ADDRESS] (а.с.30). Рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 06.10.2014 року у справі № 236/1703/14-ц з [PERSON]. на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] р. н., в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів,починаючи з 19.09.2014 року і до повноліття дитини (а.с.16). Відповідач [PERSON] обов'язки щодо утримання дитини виконує неналежним чином, що підтверджується довідкою-розрахунком заборгованості по аліментних платежах від 13.04.2016 року, наданою відділом ДВС Краснолиманського МУЮ Донецької області (а.с.27), заборгованість по сплаті аліментів становить 13280,59 грн.(а.с.28). Орган опіки та піклування Лиманської міської ради Донецької області надав до суду висновок від 03.06.2016 року № 15 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої дитини (а.с.26). Обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, підтвердив також допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON], який є родичем [PERSON], тривалий час знає її особисто, відвідує її родину. Суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог [PERSON], виходячи з наступного. Відповідно до ст. 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття; малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. За змістом ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою; проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до вимог ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватись про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Згідно зі ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом, в тому числі - позбавлення батьківських прав. Згідно з ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до роз'яснень, викладених у пунктах 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення,не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. [PERSON] ухиляється від виконання обов'язків відносно утримання та виховання своєї малолітньої доньки, що суперечить вимогам чинного законодавства та відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав. В судовому засіданні не встановлено жодних обставин, які б об'єктивно унеможливлювали чи перешкоджали відповідачеві [PERSON] належно виконувати свої батьківські обов'язки щодо виховання дитини. Згідно з ч.3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Проте в розглядуваній справі суд рішення щодо стягнення аліментів на дитину не ухвалює, оскільки питання утримання дитини до її повноліття вже були вирішені рішенням Краснолиманського міського суд Донецької області від 06.10.2014 року по справі № 236/1703/14-ц, яке набрало законної сили (а.с. 16). Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд зазначає таке. Згідно із ст. 79 ЦПК України судовий збір включено до складу судових витрат. Позивач [PERSON] в червні 2016 року звернулась до суду з вимогами про позбавлення відповідача батьківських прав. За подання позовної заяви немайнового характеру щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав позивачем сплачено судовий збір в розмірі 551,21 грн.(квитанція ПАТ КБ «ПриватБанк» від 13.06.2016 року - а.с. 2 а). Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи наведене, суд стягує ці витрати з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved