Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-04 00:00:00

В травні 2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просила про збільшення розміру аліментів на утримання дитини. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 20.12.2010 розірвано. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до виконавчого листа від 30.09.2013 зменшено розмір аліментів, стягнутих рішенням суду від 28.08.2006 з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] з 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно до 1/8 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини. Позивач зазначає, що аліментні платежі, визначені рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 30.09.2013 на теперішній час є меншими за прожитковий мінімум дитини відповідного віку, та є недостатніми для належного утримання та забезпечення повноцінного розвитку дитини, оскільки кожного року зростають потреби в утриманні дитини, пов`язані з навчанням та розвитком його здібностей. Позивач [PERSON] також має на утриманні малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , відносно якого вона є матір`ю-одиначкою. Діти проживають разом з позивачем за адресою її батьків та знаходяться на повному її утриманні та забезпеченні. Допомоги у вихованні сина, догляді за ним, витратах на лікування відповідач не бере, для навчання в школі - купівлі одягу, взуття, шкільного приладдя відповідач коштів також не надає. З часу винесення судом рішення про зменшення розміру стягуваних аліментів значно зросли витрати на комунальні послуги, продукти харчування, які позивач оплачує самостійно. Позивач вважає, що відповідач в змозі сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі, а тому просила суд збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 30.09.2013, стягнувши з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 2000,00 грн., щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення повноліття, з проведенням індексації відповідно до закону; відкликати виконавчий лист, виданий Новопсковським районним судом Луганської області по справі №420/736/13-ц від 30.09.2013 на підставі рішення Новопсковського районного суду Луганської області про зменшення розміру аліментів, з моменту набрання даним рішенням законної сили. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 09.06.2021 відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження на 08.07.2021. 30.06.2021 відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнав частково, просив суд збільшити розмір аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] до 1300 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування відзиву зазначив, що доводи позивача стосовно ненадання допомоги у вихованні сина, догляді за ним, витратах на його лікування, коштів для забезпечення навчання спільного сина, зокрема купівлі одягу, взуття, шкільного приладдя, а також додаткових витрат, викликаних особливими обставини не підтверджені жодним доказом та є надуманими, оскільки відповідач приймає участь в утриманні сина шляхом щомісячної сплати аліментів на користь позивачки. Відповідач зауважує, що він не має можливості сплачувати на користь позивачки аліменти на утримання спільного сина у розмірі 2000 грн., посилаючись на виробниче захворювання органів зору, оскільки за фаховою освітою він є електро-газозварювальником, а за медичними рекомендаціями робота електро-газозварювальником йому протипоказана. Крім того, відповідач зазначає, що разом з ним проживає його батько [PERSON] , 1945 року народження, який перебуває на обліку у лікаря-офтальмолога та потребує постійного лікування та стороннього догляду. Враховуючи наведені обставини, відповідач вказує, що фактично позбавлений можливості працевлаштуватися за спеціалізацією з метою отримання доходів. У відповіді на відзив позивач не погодилася з доводами відповідача та зазначила, що відповідач є працездатним та має можливість працевлаштуватися за іншою професією чи спеціалізацією, щоб отримувати кошти на існування та забезпечувати належне утримання спільного сина [PERSON] . Позивач спростовує доводи відповідача щодо надання допомоги у вихованні сина та надання коштів на лікування, одяг, взуття тощо, оскільки станом на 01.06.2021 відповідач має заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 24 534,62 грн. Крім того, позивач заперечує ту обставину, що на утриманні відповідача перебуває його батько, який має захворювання органів зору, оскільки реєстрація батька в будинку відповідача відбулася після отримання даного позову про збільшення аліментів, так само, як відповідачу та його батькові 22.06.2021 були поставлені вказані вище діагнози, що викликає певні сумніви. [PERSON] вказує, що фактично батько відповідача мешкає за іншою адресою та отримує пенсію, і дана реєстрація батька необхідна відповідачу, щоб апелювати цим в суді та є намаганням ввести суд в оману. Разом з тим, позивач зазначає, що має на утриманні сина [PERSON] , [INFO] , та є матір`ю-одиначкою відносно нього. Син [PERSON] також має захворювання органів зору, у зв`язку з чим позивачем витрачаються чималі кошти на обстеження у лікаря та його лікування. Позивач вважає, що заперечення проти позовних вимог, викладених у відзиві на позов відповідачем, на сам перед мають на меті ухилитися від фактичного виконання рішення суду щодо стягнення аліментів. 14.07.2021 відповідач подав заперечення на відповідь позивача [PERSON] , в якому пояснив, що позивач не надала доказів до відповіді на відзив щодо ненадання відповідачем допомоги у вихованні сина, здійснення витрат на лікування, коштів на навчання тощо. [PERSON] зазначає, що посилаючись на довідку про наявність заборгованості по аліментам, позивач стверджує, що рішення суду відповідачем не виконуються. Разом з тим, відповідач пояснив, що у період з 24.05.2018 по 30.03.2021 він проживав разом з позивачем та спільним сином за адресою: [ADDRESS] . Сторони мали спільний бюджет та за рахунок спільних коштів утримували сина [PERSON] . Після погіршення стану здоров`я батька відповідача - [PERSON] на початку 2021 року, відповідач забрав батька до себе за місцем свого проживання з метою стороннього догляду за ним. Через небажання проживати разом з батьком, 01.04.2021 позивач забрала сина [PERSON] та переїхала на постійне місце проживання за адресою: [ADDRESS] . В цей же час позивач звернулася до Новопсковського РВ ДВС з виконавчим листом про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] на підставі рішення суду від 30.09.2013, на підставі якого 01.04.2021 було відкрито виконавче провадження №65007492, що підтверджується інформацією з Автоматизованої системи виконавчого провадження та нарахована заборгованість за аліментами з жовтня 2018 року, яку відповідач зобов`язався погасити. Відповідач вважає, що такі дії позивача призвели до створення штучної заборгованості, після того як позивач покинула сім`ю. Крім того, відповідач не погоджується з доводами позивача, що реєстрація батька за однією адресою була здійснення після отримання копії позовної заяви, оскільки батько був зареєстрований 07.04.2021, а копію позову відповідач отримав 16.06.2021. Також, [PERSON] звернув увагу на те, що батько не перебуває на його утриманні, а потребує стороннього догляду, у зв`язку з чим він не має можливості працевлаштуватися та отримувати регулярні доходи. Щодо посилання позивача на незадовільній стан здоров`я її сина [PERSON] , відповідач вважає, що з наведених підстав позивач має право звернутися з відповідним позовом про стягнення аліментів на його утримання до батька дитини. У зв`язку з викладеним, відповідач наполягав на частковому задоволенні позовних вимог. Позивач до судового засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, у відповіді на відзив просила суд розглянути справу без її участі. Відповідач до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у відзиві на позов просив суд розглянути справу без його участі. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. В статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно зі ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. ст. 51 Конституції України, 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно 03.09.2019 Новопсковським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області. Рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 20.12.2010 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 18.03.2005 відділом РАЦС Новопсковського РУЮ (справа №2-434/2010). З виконавчого листа №2/420/244/13, виданого 27.12.2013 вбачається, що згідно рішення Новопсковського районного суду Луганської області у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про зменшення розміру аліментів - зменшено розмір аліментів, стягнутих рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 28.08.2006 з [PERSON] на користь [PERSON] , на утримання сина [PERSON] , [INFO] з 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно до 1/8 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини. На звороті виконавчого листа є відмітка державного виконавця про те, що 28.08.2018 повернуто виконавчий лист згідно п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Станом на 30.09.2018 борг відсутній. Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 01.04.2021 старшим державним виконавцем Новопсковського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Рябіковою А.В. відкрито виконавче провадження № 65007492 на підставі зазначеного вище виконавчого листа. З довідки №4826/18.22-76 від 07.06.2021 Новопсковського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) вбачається, що за період з жовтня 2018 року по травень 2021 року за [PERSON] рахується заборгованість по аліментним платежам у розмірі 24 534,62 грн. Згідно довідки №971 від 07.05.2021, виданою виконкомом Новопсковської селищної ради, [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] , та має склад сім`ї: [PERSON] , 1955 р.н. - мати, [PERSON] , 1955 р.н. - батько, [PERSON] , 2005 р.н. - син, [PERSON] , 2005 р.н. - син. Позивач [PERSON] є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] , відомості про батька якого записані за вказівкою матері згідно з ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 11.11.2014 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новопсковського районного управління юстиції у Луганській області, Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження згідно з ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України №00014696222 від 11.11.2014. Згідно медичних довідок, виданих позивачу медичним центром «Baby luck», [PERSON] , 2014 року народження, перебуває на обліку у лікаря-офтальмолога з діагнозом простий гіперметропічний астигматизм обох очей, амбліопія тяжкого ступеню, та за медичними показниками потребує лікування. Відповідач [PERSON] доходів не отримує, як безробітний на обліку в центрі зайнятості не зареєстрований, будь-яких державних допомог не отримує, що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДПС України про суми виплачених доходів №18794 від 25.06.2021, індивідуальними відомостями про застраховану особу (форма ОК-5) від 22.06.2021, довідкою Управління соціального захисту населення Старобільської РДА в смт Новопсков про неотримання допомоги від 25.06.2021. Згідно посвідчення зварювальника від 03.11.1994 [PERSON] пройшов атестацію зварювальників та допущений до зварки газопроводів. З довідки №4 від 22.06.2021, що видана Комунальним некомерційним підприємством «Новопсковське територіальне медичне об`єднання Новопсковської селищної ради» вбачається, що [PERSON] має діагноз «Відкритокутова глаукома обох очей. Початкова катаракта обох очей» та за висновком лікаря [PERSON] протипоказана робота електрогазозварювальника. Відповідач [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS] , та згідно записів погосподарської книги має у складі сім`ї батька [PERSON] , 1945 року народження; також за вказаною адресою з 24.05.2018 по 30.03.2021 були зареєстровані: [PERSON] , 1980 року народження - колишня дружина, [PERSON] , 2005 року народження - син, [PERSON] , 2014 року народження - син, що підтверджується довідкою №1420 від 12.07.2021, виданою виконкомом Новопсковської селищної ради. З копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 30.12.1997 Новопсковським РВ УМВС України в Луганській області вбачається, що [PERSON] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 07.04.2021. Батько відповідача - [PERSON] має діагноз «Макулодистрофія обох очей, ускладнена катаракта обох очей» та потребує постійного лікування і стороннього догляду, про що зазначено в довідці №3 від 22.06.2021, що видана Комунальним некомерційним підприємством «Новопсковське територіальне медичне об`єднання Новопсковської селищної ради». Статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. За положеннями ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1, 2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Звертаючись до суду з даним позовом позивач посилалась на збільшення витрат на утримання спільної дитини - сина [PERSON] та на наявність на її утриманні іншої дитини - сина [PERSON] , а також можливість відповідача сплачувати аліменти у більшому розмірі. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. Вказана вище правова позиція зазначена в Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 16.06.2021 (справа 643/11949/19, провадження № 61-2698св21). Статтею 7 Закону «Про державний бюджет на 2021 рік» установлено, що для дітей віком від 6 до 18 років розмір прожиткового мінімуму складає: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. Суд зауважує, що закон покладає на батьків обов`язок щодо надання утримання своїм неповнолітнім дітям у розмірі, необхідному для забезпечення належного та достатнього рівня життя дитини та її всебічного розвитку. Водночас, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд погоджується з доводами позивача, що розмір стягуваних аліментів з відповідача є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Разом з тим, суд не погоджується з доводами позивача, що відповідач намагався ввести суд в оману, надавши довідки про свій стан здоров`я та здоров`я свого батька, а також те, що батько разом з відповідачем не проживає, оскільки такі обставини матеріалами справи не підтверджуються, а надані довідки суд приймає як належні та допустимі докази. Таким чином, зважаючи на особу платника аліментів, який не має постійного доходу, має медичні протипоказання щодо роботи за фахом, наявність у нього непрацездатного батька, який потребує стороннього догляду у зв`язку з хворобою, а також беручи до уваги інтереси дитини, яка має право на достатній рівень матеріального забезпечення, наявність у позивача на утриманні іншої малолітньої дитини, суд приходить до висновку, що сума аліментів у розмірі 1300,00 грн. є необхідною та достатньою для забезпечення гармонійного розвитку дитини, оскільки такий розмір аліментів визначено у відповідності до фактичних обставин справи та узгоджується із вимогами закону. Щодо вимоги позивача відкликати виконавчий лист, виданий Новопсковським районним судом Луганської області по справі №420/736/13-ц від 30.09.2013 на підставі рішення Новопсковського районного суду Луганської області про зменшення розміру аліментів, з моменту набрання даним рішенням законної сили, суд зазначає наступне. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 14.07.2021 (справа №753/14154/19, провадження 61-10405св20) викладено правовий висновок, про те, що до виконавчих документів, визначених у пункті 1 частини першої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», належать, зокрема, виконавчі листи та накази, які виконуються органами державної виконавчої служби або іншими органами виконання на підставі судових рішень, що мають самостійний процесуальний характер і є актами вирішення спору по суті. Аналіз положень статті 435 ЦПК України, статей 3, 4, 33 Закону України «Про виконавче провадження» дає підстави вважати, що рішення про зміну розміру аліментів на утримання дитини спрямоване на забезпечення повного виконання первісного рішення суду і відповідного виконавчого листа та є допоміжним процесуальним актом (документом) реагування суду на зміну матеріального стану сторін. Таке рішення має похідний характер від рішення суду, яким справу вирішено по суті, і є обов`язковим для державної виконавчої служби при виконанні відповідного виконавчого листа у межах виконавчого провадження. Таким чином, врахувавши стадійність цивільного процесу, процедуру виконання рішення судів у цивільних справах на підставі виконавчого листа, юридичну природу рішення суду про зміну розміру аліментів, вбачається обґрунтованим висновок, що таке рішення не є підставою для відкриття нового виконавчого провадження, а підлягає виконанню у виконавчому провадженні (відкритому на підставі виконавчого листа, який виданий на підставі первісного рішення суду, яким спір вирішено по суті) як процесуальний акт (документ), який лише змінює порядок виконання судового рішення. Отже, рішення про збільшення розміру аліментів не є підставою для видачі нового виконавчого документа, проте може бути підставою для перерахунку розміру стягнутих аліментів державним виконавцем в рамках виконавчого провадження. Враховуючи викладене, суд вважає, що, відкликання виконавчого документа призведе до неможливості виконання первісного рішення суду про стягнення аліментів, оскільки видача нового виконавчого листа за рішенням про збільшення розміру аліментів законом не передбачена, а тому в цій частині позов задоволенню не підлягає. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Враховуючи, що задовольняється 65% позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 590,20 грн.

Outcome: partial