Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-22 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання дитини. Позов мотивований тим, що позивача із відповідачем мають доньку - [PERSON], [INFO]. Згідно з рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 16.11.2009 по справі № 2-4280/09, з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], стягуються аліменти у розмірі 500, 00 гривень щомісячно. На сьогоднішній день значно зросли ціни на товари та послуги, змінились прожиткові мінімуми для відповідної категорії громадян, і коштів, які стягуються з відповідача на утримання дитини, не вистачає. Також позивач просить суд врахувати, що відповідач знаходиться в доброму фізичному та здоровому стані, інших утриманців у нього немає. Вищевикладене й\~стало підставою\~для звернення\~позивача до\~суду із\~вимогами про\~зміну розміру\~аліментів на\~утримання дитини,\~шляхом стягнення\~з [PERSON]\~на користь\~[PERSON] на\~утримання доньки\~[PERSON],\~[INFO],\~аліментів в\~твердій грошовій\~сумі в\~розмірі 4\~000,\~00\~гривень,\~але не\~менше 50%\~від прожиткового\~мінімуму на\~утримання дитини\~відповідного віку,\~до досягнення\~дитиною повноліття,\~починаючи з\~часу звернення\~до суду. Ухвалою суду від 16.11.2018 вищевказану заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Також, даною ухвалою запропоновано учасникам справи надати суду заяви по суті справи та докази у строк, встановлений судом. З матеріалів справи вбачається, що відповідачем 22.11.2018 було отримано копію ухвали суду від 16.11.2018 року та копію позовної заяви із доданими до неї документами. (а.с. 27) Ухвалою суду 07.12.2018 [PERSON] було повернуто заперечення на позов. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від учасників справи до суду не надходили. Враховуючи вищевикладене та положення ст. 279 ЦПК, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно з свідоцтвом про народження серії 1-АМ № 125473, виданим 02.02.2009 відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, батьками [PERSON], [INFO], записані [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 403. (а.с. 7) Згідно з рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 16.11.2009 по справі № 2-4280/09, яке набрало законної сили 11.01.2010, з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 500, 00 гривень щомісячно, починаючи з 13.07.2009 і до досягнення дитиною повноліття. (а.с. 8-9) Відповідно до довідки з місця проживання про склад сімї та реєстрацію № 762 від 17.09.2018, виданої ОСББ «Провулок Червоний 28 А», [PERSON], [INFO], проживає разом із матірю [PERSON], [INFO], за адресою: м. Вінниця, провулок. [PERSON][ADDRESS]. (а.с. 11) Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до\~ч.\~1\~і ч.\~2\~ст.\~77\~ЦПК України\~належними є\~докази,\~які містять\~інформацію щодо\~предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно ч. 1 ч. 3 ст.\~83\~ЦПК України сторони\~та інші\~учасники справи\~подають докази\~у справі\~безпосередньо до\~суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви, а відповідач - разом з поданням відзиву. Сторонами по справі у відповідності до ч. 4 ст. 83 ЦПК України не було повідомлено про неможливість подання доказів у встановлений законом строк. Крім того, будь-які інші докази, ніж ті, що були надані позивачем разом із позовом, до суду сторонами по справі подані не були. Заяви про те, що доданий до справи або поданий до суду учасником справи для ознайомлення документ викликає сумнів з приводу його достовірності або є підробленим, до суду не надходили. Будь-які клопотання про витребування доказів по справі в звязку з неможливістю їх самостійного надання та заяви про забезпечення доказів до суду сторонами по справі не подавалися. Суд вважає, що кожна із сторін по даній справі була належним чином поінформована про право надати суду будь-які докази для встановлення наявності або відсутності обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, а також прокоментувати їх. Крім того, сторони по справі не були позбавлені можливості повідомити суду й інші обставини, що мають значення для справи. Також, судом в ухвалі суду від 16.11.2018 було розяснено сторонам по справі наслідки ненадання суду доказів по справі, дії в разі неможливості надання доказів, а також право і порядок звернення до суду із заявами та клопотаннями. Отже, кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦК України особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд. Відповідно до\~ч.\~2\~і ч.\~3\~ст.\~12\~ЦПК України\~учасники справи\~мають рівні\~права щодо\~здійснення всіх\~процесуальних прав\~та обовязків,\~передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з\~п.\~2,\~п.\~4,\~п.\~6\~ п.\~7\~ч.\~2\~ст.\~43\~ЦПК України\~учасники справи\~зобовязані: сприяти\~своєчасному,\~всебічному,\~повному та\~обєктивному встановленню\~всіх обставин\~справи; подавати\~усі наявні\~у них\~докази в\~порядку та\~строки,\~встановлені законом\~або судом,\~не приховувати\~докази; виконувати\~процесуальні дії\~у встановлені\~законом або\~судом строки; виконувати інші процесуальні обовязки, визначені законом або судом. Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Згідно із ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Таким чином, враховуючи вищевикладене та положення ч. 8 ст. 279 ЦПК України, судом досліджуються письмові пояснення, викладені позивачем в позовній заяві, і докази, надані разом із нею. Судом встановлено, що на підставі рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 16.11.2009 по справі № 2-4280/09 із [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 500, 00 гривень щомісячно, починаючи з 13.07.2009. Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Таким чином, обрання способу стягнення аліментів у частці від доходу чи у твердій грошовій сумі здійснюється саме за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Судом встановлено, що дитина проживає разом із матірю позивачем по справі, якою обрано наразі спосіб стягнення аліментів з батька дитини саме в твердій грошовій сумі. При визначені наявності підстав для збільшення розміру аліментів, визначених рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 16.11.2009, судом враховано, що матеріальне становище платника аліментів з часу видачі судом цього судового рішення не покращилося. Належних і допустимих доказів, які б підтверджували покращення матеріального становища відповідача, позивачем не надано. Також, суду не надано й доказів погіршення матеріального становища позивача, її стану здоровя. Тобто, належних та допустимих доказів наявності обставин, визначених ст. 192 СК України, необхідних для зміни розміру аліментів, вже визначених рішенням суду, не надано. Докази, надані позивачем разом із позовною заявою, а саме: довідка № 192 від 07.11.2018, видана КЗ «[PERSON] ступенів № 18 ВМР»; довідка № 64, видана 02.07.2018 Вінницькою дитячою художньою школою; довідка № 02/18 від 06.09.2018, видана ТОВ «ВізарД»; довідка, видана танцювальною студією «Альфа Денс», вказують на здійснення додаткових витрат на дитину, повязаних із розвитком її здібностей. (а.с. 10, 13-15) Однак, жодним чином, дані докази не мають юридичного значення для встановлення обставин, необхідних для застосування положень ст. 192 СК України. Копії проїзних квитків, надані позивачем, є неналежними доказами у даній справі, оскільки не містять інформації щодо предмета доказування. (а.с. 12) Надані позивачем витяги з інтернет-сайтів про сдачу в оренду квартир, не є допустимими і достовірними доказами по даній справі, в розумінні положень ст.ст. 78-79 ЦПК України. Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягав і підлягає індексації відповідно до закону. Крім того, наразі, за заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Вирішуючи питання про збільшення розміру аліментів суд виходить з того, що стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно зі становищем одержувача аліментів. Судом, також, прийнято до уваги, що обовязок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладено на обох батьків. Розмір аліментів, визначений судовим рішенням, на підставі ч. 1 ст. 192 СК України може бути змінений судом виключно у випадках, передбачених цим Кодексом. Суд, дослідивши письмові пояснення, викладені позивачем в позовній заяві, та оцінивши, відповідно до ст. 89 ЦПК України, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, враховуючи вищевикладене, прийшов до переконання в тому, що позов не підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене та положення, зокрема, ч. 1 ст. 192 СК України, суд дійшов до переконання у відсутності достатніх підстав для зміни розміру аліментів, визначеного рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 16.11.2009, шляхом збільшення їх розміру. Щодо додаткових витрат позивача на дитину, то суд вважає за необхідне розяснити, що згідно ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Отже, додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. В разі спору щодо участі у додаткових витратах, такі витрати визначаються за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Суд звертає увагу сторін по справі, що ухвалення даного судового рішення не позбавляє платника або\~одержувача аліментів права звернутися до суду в разі зміни згодом матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України, на підставі ч. 1 ст. 192 СК України. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач на момент звернення до суду була звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Доказів понесення учасниками справи інших судових витрат, суду не надано. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed