Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

ГРА ЛМР звернулись до суду з позовом, в якому просять зобовязати [PERSON], [PERSON] привести за власні кошти квартиру [ADDRESS] до попереднього стану, мотивуючи позовні вимоги тим, що відповідно до розпорядження Галицької районної адміністрації м Львова №1712 від 30.12.2005 р. [PERSON] та [PERSON] дозволено влаштувати терасу на місці існуючого балкону та балкон з дворового фасаду для [ADDRESS] з наступним отриманням відповідного дозволу. Однак відповідачі розпочали будівельні роботи без такого дозволу; на попередження ЛКП «Снопківське» про припинення самовільне будівництво не відреагували. Ухвалою суду від 23.10.2017 року провадження у справі за позовом Галицької районної адміністрації Львівської міської ради до [PERSON], [PERSON], третя особа - Львівське комунальне підприємство «Снопківське», у частині вимог до [PERSON] про приведення квартири до попереднього стану -\~закрито у звязку зі смертю відповідача. В судовому засіданні представник позивача Галицької РА ЛМР заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та дала пояснення аналогічні позовній заяві. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник в судовому засіданні позов заперечили, оскільки вважають, що станом на 2005 рік будівництво було розпочато на підставі належних дозволів; демонтаж на даний час є неможливий. Відповідачем вживаються заходи до узаконення розпочатих будівельних робіт. Представник третьої особи ЛКП «Снопківське» в судове засідання не зявився, хоча про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений, про причини своєї не явки суд не повідомив. Відповідно до ст.169 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обовязки та взаємовідносини сторін. Заслухавши думку учасників судового засідання, перевіривши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Судом встановлено, що будинок № 35 на вул. Снопківській у м. Львові перебуває на обслуговуванні ЛКП «Сновківське». Відповідно до довідки форми №2 /а.с.165/ в квартирі [ADDRESS] зареєстрований та проживає [PERSON], який і є співвласниками даної квартири. Відповідно до\~ст.144 Конституції України\~органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які\~є обов'язковими до виконання на відповідній території. Згідно ст.100 Житлового кодексу України переобладнання і перепланування жилого будинку і жилого приміщення провадяться з метою підвищення їх благоустрою і перетворення комунальних квартир в окремі квартири на сім'ю. Переобладнання і перепланування жилого приміщення допускаються за згодою наймача, членів сім'ї, які проживають разом з ним, та наймодавця і з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів. Як встановлено в судовому засіданні відповідачем проводиться будівельні роботи по влаштуванню тераси на місці існуючого балкону та балкон з дворового фасаду для кв.№3 по вул. Снопківській, 35 без дозволу інспекції державного архітектурно-будівельного контролю на виконання робіт. Як вбачається з матеріалів справи, згідно розпорядження Галицької районної адміністрації Львівської міської ради №837 від 30.06.2006 р. /а.с.11/ відмінено розпорядження Галицької районної адміністрації Львівської міської ради №1712 від 30.06.2005р. /а.с.12/ про надання дозволу [PERSON] та [PERSON] на влаштування тераси а місці існуючого балкону та балкон з дворового фасаду для кв.№3 по вул. Снопківській, 35. Судом встановлено, що на численні попередження про припинення будівельних робіт відповідач не реагує, що стверджується актом ЛКП «Снопківське» від 10.07.2007 р. /а.с.1 попередженнями /а.с.8-9/. Доводи представника відповідача про те, що на час початку робіт з реконструкції у відповідача були всі належні дозволи, то такі судом не прийняті до уваги, оскільки встановлено, що [PERSON] звернувся з позовом до Галицького районного суду м. Львова, в якому просив визнати протиправним та скасувати розпорядження від 30.06.2006 року №837 «Про відміну розпорядження від 30.12.2005 року та №1712 «Про розгляд заяви гр. [PERSON], [PERSON]М.». Постановою Галицького районного суду м. Львова від 28 грудня 2010 року, позовні вимоги задоволено. Скасовано розпорядження Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 30.06.2006 року №1712 «Про розгляд заяви [PERSON]. [PERSON]М.». Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2014 року, рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нове, яким в задоволенні позову відмовлено. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 червня 2017 року постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2014 року залишено без змін. Відповідно до\~ст.152 ЖК України переобладнання і перепланування\~жилого будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності,\~провадяться з дозволу виконавчого комітету\~місцевої Ради народних депутатів. Згідно з п. 1.4.1. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених\~наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 р. №76, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 р. за №927/11207,\~переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів відповідно до законодавства. Роботи з перепланування повинні проводитися відповідно до проекту, розробленого з дотриманням вимог чинних будівельних норм і правил\~(ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення», ДБН В.2.5-20-2001 «Газопостачання», ДБН А.22-3-97 «Склад, порядок, розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва»). Згідно з п.4 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених\~постановою КМУ від 08.10.1992 року №572,\~власники,\~наймачі (орендарі)\~приміщень житлових будинків\~і гуртожитків\~мають право на переобладнання і перепланування\~житлових і підсобних приміщень, балконів і лоджій\~за відповідними проектами без обмеження інтересів інших громадян, які проживають у будинку,\~гуртожитку,\~з дозволу власника будинку\~(квартири), власника гуртожитку (житлового приміщення у гуртожитку)\~та органу місцевого самоврядування, що видається в установленому порядку. Постановою Пленуму Верховного суду України від 04.10.1991 року №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок»\~(з наступними змінами) у п. 12 передбачено\~одержання дозволу виконкому місцевої ради\~та\~згоди решти учасників спільної власності при проведенні\~прибудови,\~надбудови\~або перебудови\~жилих і підсобних приміщень будинку. Судом апеляційної інстанції встановлено, що оскаржуване розпорядження прийнято звязку тим, що позивачем самовільно розпочаті роботи без отримання дозволу на ведення будівельних робіт, а також поданням скарги [PERSON] з приводу непогодження використання подвіря будинку під забудову з його мешканцями. Відсутність згоди на використання земельної ділянки під вказане будівництво підтвердилась скаргами третіх осіб-співвласниками будинку до відповідача. Крім того, апеляційним судом встановлено, що згідно копії проекту на влаштування тераси та долучених до матеріалів справи фотографій, будівництво тераси неможливе без зайняття прибудинкової території, яка реально не розділена між співвласниками будинку. Хоча на виконання дозволу відповідача від 30.12.2005 року №1712 позивачем, виготовлено копію проекту будівництва, апеляційний суд дійшов висновку, що вказаний вище дозвіл - розпорядження Галицької районної адміністрації Львівської міської ради №1712 від 30.12.2005 року виданий всупереч вимогам ст.42 Земельного кодексу України, оскільки порушено права інших співвласників на спільне використання земельної ділянки (прибудинкової території). Як встановлено апеляційним судом, на момент судового розгляду, співвласниками будинку №35 по вул. Снопківській м. Львова питання будівництва тераси, що захоплює спільну прибудинкову територію не погоджено, а тому скасування ГРА ЛМР свого дозволу на будівництво (виправлення помилки), який виданий з порушенням закону, не суперечить чинному законодавству. Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ст.ст. 10,60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень окрім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. В судовому засіданні є доведеним те, що [PERSON] незважаючи зобовязання припинити будівельні роботи, не виконали цього зобов'язання, на попередження не реагують. Таким чином, враховуючи фактичні обставини справи та положення чинного законодавства, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення, оскільки позивачем надані докази в підтвердження позовних вимог, які були досліджені та перевірені в судовому засіданні.

Outcome: approved