Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

В червні 2016 року позивач, Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва», звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа: [PERSON] про усунення перешкод в користування загальним коридором та знесення самовільно встановлених дверей. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що розпорядженням Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації від 13 лютого 2015 року № 61 «Про організаційно-правові заходи, пов'язані з виконанням рішення Київради від 09 жовтня 2014 року № 270/270 «Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством м. Києва», за комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» закріплено на праві господарського відання об'єкти житлового та нежитлового фонду територіальної громади міста Києва переданого до сфери управління Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації. Зокрема, будинок [ADDRESS] наведено в додатку до вказаного розпорядження. ЖЕД-411 є структурним підрозділом Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва». З метою виконання обов'язків, покладених «Положенням про ЖЕД», працівниками ЖЕД проводилась перевірка щодо схоронності житлового фонду та його належного використання. Відповідно до акту ЖЕД-411 від 04 травня 2016 року, на восьмому поверсі будинку [ADDRESS] власниками та наймачем квартир № 49 та № 51 на загальному коридорі самовільно встановлено цегляну перегородку, двері та цегляну шафу для особистих речей. За довідками (форма №3) в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] та її неповнолітній син - [PERSON], 2007 року народження, квартира належить до комунальної власності територіальної громади м. Києва. В квартирі № 51 вказаного будинку зареєстровані [PERSON], [PERSON] та їх неповнолітні діти - [PERSON], 2003 року народження та [PERSON], 2011 року народження, квартира належить на праві приватної власності [PERSON], та [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 21 липня 2006 року. 18 квітня 2016 року [PERSON] надано припис про демонтування самовільно встановлених дверей, цегляної перегородки та шафи в місцях загального користування (в загальному коридорі). Аналогічний припис був наданий 18 квітня 2016 року [PERSON] та [PERSON] Однак, відкрити двері працівникам ЖЕД-411 мешканці вказаних квартир відмовилися, зміст припису був зачитаний вголос через вхідні двері, примірник припису був покладений в поштову скриньку вказаних квартир, другий примірник - направлений рекомендованим листом поштою. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив суд розглядати справу у його відсутність, за наявними в ній доказами, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, у разі неявки в судове засідання відповідачів, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі та їх представники в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином, суд про причини неявки не повідомили, а тому по справі необхідно провести заочний розгляд справи, відповідно до ст. 224 ЦПК України, через неявку відповідача в судове засідання. З письмових заперечень представника відповідачів [PERSON] та [PERSON] [PERSON] вбачається, що позовні вимоги вказані відповідачі не визнають, посилаючись на те, що КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» не має права захищати обраним способом мешканців квартири [ADDRESS], оскільки вказане підприємство звернулося до суду не за захистом своїх порушених прав, а за захистом мешканців вказаної квартири на безперешкодне користування загальним коридором восьмого поверху. Крім того, відповідачі [PERSON] та [PERSON] не здійснювали будівництво цегляної перегородки, дверей та цегляної шафи в коридорі загального користування, оскільки 04 вересня 2006 року [PERSON] уклав з [PERSON] договір оренди житлового приміщення (кімнати), площею 12,9 кв.м., що розташована в квартирі [ADDRESS] строком на 5 років з можливістю продовження цього договору на тих самих умовах та той самий строк без укладення сторонами додаткової угоди. В жовтні 2006 року [PERSON] побудував у коридорі восьмого поверху вказаного будинку цегляну перегородку та встановив у ній двері, в результаті чого відокремив квартири № 49, № 50 та № 51 від загального коридору. В червні 2013 року він збудував за вказаною цегляною перегородкою цегляну шафу, а в квітні-травні 2016 року здійснив штукатурку та фарбування цієї шафи, встановив металопластикові ролети та замок. Третя особа в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просила суд розглядати справу у її відсутність, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, квартира [ADDRESS] належить на праві власності відповідачам [PERSON] та [PERSON] в рівних частках, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 21 липня 2006 року. (а.с.20) Відповідно до довідки форми 3-А № 1414 від 05 травня 2016 року, виданої Комунальним концерном «Центром комунального сервісу», у квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. (а.с. 18) Згідно акту від 04 травня 2016 року, складеного комісією в складі: старшого майстра [PERSON], майстрів т/д [PERSON], [PERSON] та затвердженого начальником ЖЕД-411 В. Вакуленко, при обстеженні встановлено, що на загальному коридорі восьмого поверху мешканцем квартири № 51 [PERSON] самовільно встановлено цегляну перегородку та цегляний шкаф для особистих речей. (а.с.22) Відповідно до ордеру на житлове приміщення [NUMBER], виданого 28 лютого 1994 року [PERSON] вбачається, що в квартирі [ADDRESS] проживає [PERSON] (а.с. 10). Дана обставина підтверджується також і довідкою, виданою Комунальним концерном «Центр комунального сервісц» № 1413 від 05 травня 2016 року. (а.с. 9) Відповідно до довідки форми 3-А № 1412 від 05 травня 2016 року, виданої Комунальним концерном «Центром комунального сервісу», у квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. (а.с. 8) Згідно акту від 04 травня 2016 року, складеного комісією в складі: старшого майстра [PERSON], майстрів т/д [PERSON], [PERSON] та затвердженого начальником ЖЕД-411 В. Вакуленко, при обстеження встановлено, що на загальному коридорі восьмого поверху мешканкою квартири № 49 [PERSON] самовільно встановлено цегляну перегородку та цегляний шкаф для особистих речей. (а.с.22) 18 квітня 2016 року, 27 квітня 2016 року позивачем мешканцям квартир № 49 та № 51 були складені приписи, за якими адміністрація ЖЕД-11 доводила до відома мешканців, що їм необхідно демонтувати перегородку та шафи на загальному коридорі, а також звільнити загальний коридор від особистих речей, так як це є порушенням правил протипожежної безпеки. (а.с.13, 16, 24, 27). 28 квітня 2016 року позивачем було направлено мешканцям квартир № 49 та № 51 припис, за яким адміністрація ЖЕД-11 доводила до відома мешканців, що їм необхідно демонтувати перегородку та шафи на загальному коридорі (а.с.15, 26). Відповідно до акту від 18 квітня 2016 року, складеного комісією в складі: майстрів т/д [PERSON], [PERSON], бригадиром т/д [PERSON] та затвердженого начальником ЖЕД-4 Вакуленко В.Ф., вручити [PERSON] припис про наявність порушення не представляється можливим, оскільки мешканець при неодноразовому відвідування двері не відкриває та поставити свій підпис в розписці відмовляється. Зміст припису був зачитаний [PERSON] через закриті двері усно та кинутий в поштову скриньку, а також відправлено «Укрпоштою» (а.с.14). Аналогічний акт був складений на ім'я [PERSON] (а.с. 25). Відповідно до ч. 1 ст. 177 Житлового кодексу УРСР, громадяни зобов'язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання, до об'єктів благоустрою, додержувати правил утримання жилого будинку і при домової території, правил пожежної безпеки, додержувати чистоти і порядку в під'їздах, кабінах ліфтів, на сходових клітках і в інших місцях загального користування. Згідно п.п. 1.4.4. п. 1.4. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України 17 травня 2005 року № 76, переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що призводять до порушення тривкості або руйнації несучих конструкцій будинку, погіршення цілісності і зовнішнього вигляду фасадів, порушення вимог протипожежної безпеки та засобів протипожежного захисту, не допускається. Перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що погіршує умови експлуатації і проживання всіх або окремих громадян у будинку або квартирі, не допускається. Статтею 189 Житлового кодексу УРСР передбачено, що особи, винні: у незаконному переобладнанні та/або переплануванні жилих будинків (квартир), інших жилих приміщень, призначених та придатних для постійного або тимчасового проживання, нежилих приміщень, розташованих у жилих будинках, та/або використанні їх не за призначенням несуть кримінальну, адміністративну або іншу відповідальність згідно з законодавством Союзу РСР і Української РСР. Відповідно п.п. 1.4.6. п. 1.4. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України 17 травня 2005 року № 76, власник, наймач (орендар) жилого будинку, жилого чи нежилого у жилому будинку приміщення, що припустив самовільне переобладнання або перепланування, що призводить до порушення конструктивних елементів або засобів протипожежного захисту, зобов'язаний за свій рахунок привести це приміщення до попереднього стану. Таким чином, враховуючи, що відповідачами було самовільно встановлено цегляну перегородку, двері та цегляну шафу в загальному коридорі на восьмому поверсі будинку [ADDRESS] та не здійснено їх демонтаж, позовні вимоги в частині зобов'язання відповідачів демонтувати самовільно встановлені перегородку, двері та шафу в загальному коридорі є правомірними та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З огляду на вищевикладене, враховуючи, що надані стороною позивача докази підтверджують факт самовільно встановлених перегородки, дверей та шафи в загальному коридорі на восьмому поверсі будинку [ADDRESS], суд приходить до висновку про задоволення позову Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» до [PERSON], [PERSON] та [PERSON], третя особа: [PERSON] про усунення перешкод в користуванні загальним коридором та знесення самовільно встановлених дверей. В порядку ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідачів на користь позивача підлягає до стягненню судовий збір у розмірі 1378,00 грн. в рівних частках з кожного.

Outcome: approved