Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

До Борівського районного суду надійшла позовна заява Борівського КПТМ до [PERSON], в якій зазначається, що Борівським КПТМ надаються послуги з центрального опалення шляхом постачання теплової енергії, що виробляється позивачем на власній котельні та постачається через теплові мережі кінцевим споживачам, в тому числі [PERSON] у вигляді опалення місць загального користування (МЗК) будинку, яким користується відповідач, за адресою: [ADDRESS]. Протягом періоду з 01.03.2011 р. по 28.02.2014 р. позивачем фактично було надано, а відповідачем отримано послуги з центрального опалення місць загального користування на загальну суму 747,45 грн., що на дату подання позову є несплаченим боргом. Позивач зобов'язаний постачати в багатоквартирні будинку теплову енергію протягом опалювального сезону, а відповідач, як домовласник, отримує теплову енергію, вироблену позивачем, на підставі ЗУ «Про теплопостачання», ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ №630 від 21.07.2005 р. Розрахунок вартості наданих послуг з централізованого опалення МЗК здійснюється згідно Методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення МЗК багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення, затвердженої Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України №359 від 31.10.2006 р. Так, відповідно п.28 Правил надання послуг та Методики, споживачі, які встановили у квартирі багатоквартирного будинку індивідуальні (автономні) системи опалення, зобов'язані оплачувати послуги з централізованого опалення МЗК будинку. В обґрунтування позовних вимог позивач просить суд взяти до уваги, що відповідач був письмово повідомлений про надання послуг з центрального опалення місць загального користування за адресою проживання відповідача, що підтверджується листом-повідомленням та рахунками на оплату послуг. Також, вищезазначеним листом-повідомленням №117 від 09.03.2011 р. позивач повідомив відповідача як споживача, який встановив у квартирі індивідуальну (автономну) систему опалення, про застосування зазначеної Методики при визначенні плати за опалення МЗК. Як вбачається з останнього абзацу листа-повідомлення, позивач звернувся до відповідача з проханням надати оновлені відомості про власника квартири, що знаходиться за адресою надання послуг з опалення МЗК, з метою укладення типового договору. Крім того, листом №225 від 11.09.2013 р. позивач повторно звернувся до відповідача з повідомленням про укладення договору та погашенням заборгованості з опалення МЗК. Дане повідомлення було направлено поштовим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу відповідача. Також відповідачу були направлені претензії №27 від 05.02.2014 р. та №84 від 24.03.2014 р. про недотримання умов оплати за надану послугу з теплопостачання. Зазначені документальні докази фактично підтверджують направлення пропозиції позивача щодо укладення договору з відповідачем. Отже, відповідач, отримавши лист-повідомлення №117 від 09.03.2011 р. та рахунки на оплату послуг з теплопостачання, надані позивачем, не виконав свій обов'язок щодо укладення договору про надання послуг з централізованого опалення місць загального користування та не сплатив вартість спожитих послуг в сумі 747,45 грн. за період з 01.03.2011 р. по 28.02.2014 р. Рахунки на оплату послуг надавалися відповідачу щомісячно, а також претензія щодо сплати боргу направлена на адресу відповідача. Натомість, відповідач ухиляється від сплати боргу, що призводить до зростання боргу та збитків комунального підприємства. Таким чином, позивачем такі послуги надаються, а відповідач їх отримує, однак ухиляється від укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, а також від оплати вартості зазначених комунальних послуг. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, відповідно до вимог ч. 9 ст. 74 ЦПК України, шляхом опублікування у газеті «Слобідський край» № 46 від 17 квітня 2014 р. об'яви про виклик відповідача в судове засідання на 28 квітня 2014 р., причину своєї неявки суду не повідомила (а.с.31). Згідно ст. 224 ЦПК України «у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи». Відповідно до ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюються судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Згідно ч.3,ч.5 ст.20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», обов'язок укласти договір на житлово-комунальні послуги, як і обов'язок їх оплачувати, покладається на споживача, тобто відповідача, який споживав послуги з централізованого опалення, а тому при безперебійності послуг і відсутності договору, позивач має право на стягнення заборгованості. Обов'язок власника квартири укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, а також обов'язок оплачувати надані послуги, передбачені також п.7 Правил користування приміщення житлових будинків, затверджених Постановою КМУ №572 від 08.10.1992 р. Також, ст.24 ЗУ «Про теплопостачання» визначено, що одним з основних обов'язків споживача теплової енергії є своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією за постачання теплової енергії. Таким чином, необхідність укладення договору на надання житлово-комунальних послуг передбачено законом та є обов'язком споживача, тобто відповідача. Згідно ст. 509 ЦК України «зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов'язку». Відповідно до вище наведених норм, без договірне споживання теплової енергії за рахунок централізованого опалення не є правовою підставою для звільнення споживача від її оплати, а заборгованість, що виникла, підлягає стягненню, як вартість безпідставно набутого майна, відповідно до положень ст.ст.1212,1213 ЦК України. Обов'язок сплачувати комунальні послуги кожним власником або наймачем житлового приміщення передбачено статтями 66-68 ЖКУ та п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених Постановою КМУ №572 від 08.10.1992 р. Відповідно до змісту ст.627 ЦК України, свобода договорів не є безмежною і у випадках, передбачених актами цивільного законодавства, особа зобов'язана укласти відповідний договір. Такий випадок, зокрема, передбачено п.1 ч.3 ст.20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», відповідно до якого споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Судом встановлено, що відповідач є власником [ADDRESS]. Квартира відповідача відключена від системи центрального опалення та обладнана автономним опаленням, але відповідач використовує теплову енергію, якою опалюються місця загального користування, а саме під'їзд будинку. За період з березня 2011 р. по січень 2014 р. за відповідачем мається заборгованість за надані послуги в сумі 700,94 грн., яку вона відмовляється сплатити, посилаючись на відсутність договору з позивачем про надання вказаних послуг (а.с.9). Згідно повідомлення Борівського КПТМ, кількість спожитої теплової енергії за користування місцями загального користування визначається з урахуванням середньої фактичної температури зовнішнього повітря за розрахунковий місяць, кількості діб в розрахунковому місяці та розподіляється між окремими помешканнями будинку пропорційно до їх загальної опалювальної площі (а.с.10). Відповідно копії повідомлення Борівського КПТМ, укладання договору, відповідно до ч.3 та ч.5 ст.20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» та ст.24 ЗУ «Про теплопостачання», є обов'язком споживача (а.с.11). Згідно копії претензії Борівського КПТМ про недотримання умов оплати за надану послугу з теплопостачання, в результаті несвоєчасної сплати [PERSON] за надану послугу в повному об'ємі утворилась заборгованість, яка станом на 01.03.2014 р. складає 747,45 грн. (а.с.14). Відсутність договірних відносин між сторонами на послуги з теплопостачання не є підставою для відмови сплачувати отримані послуги, оскільки послуги фактично надавалися і споживалися відповідачем. Розрахунок суми заборгованості зроблений на підставі Методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків та визначення плати за їх опалення, затвердженої наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 31 жовтня 2006 р. №359. Що стосується позовних вимог щодо зобов'язання укласти договір про надання послуг, які надаються Борівським комунальним підприємством теплових мереж, то вони не підлягають задоволенню, оскільки позивач не довів, що відповідачу було направлено пропозицію про укладення вказаного договору і вона була відхилена. З урахуванням вини відповідача в невиконанні зобов'язання по сплаті за використане теплопостачання борг в сумі 747 (сімсот сорок сім) грн. 45 коп. та судовий збір в сумі 243,60 грн. підлягають стягненню з [PERSON] З урахуванням викладеного,

Outcome: partial