Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

В січні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: ПАТ «Страхова компанія Україна», про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що автомобіль «ДЕУ СЕНС» реєстраційний номер [NUMBER] належить йому, на праві приватної власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER]. 04 серпня 2013 року о 03 год. 15 хв. його син, [PERSON], керував вказаним автомобілем і рухався по дорозі на ПАТ «ЦГЗК» в Тернівському районі м. Кривого Рогу. Він знаходився в автомобілі в якості пасажиру. В цей же час, по вказаній автодорозі, рухався автомобіль ВАЗ 21103 реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням відповідачки. Автомобіль ВАЗ 21103 реєстраційний номер [NUMBER] належить на праві приватної власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] [PERSON] Під час руху відповідач [PERSON], при зміні свого напрямку руху не переконалась в безпеці та скоїла зіткнення з автомобілем ДЕУ СЕНС» реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Вказана ДТП сталася з вини [PERSON], внаслідок порушення вимог п. 10.1, 2.9 (А) Правил дорожнього руху України. Відповідно до Постанов Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 04.09.2013 р. [PERSON] визнана винною у скоєні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124 та 130 ч. 1 КпАП України та притягнута до адміністративної відповідальності у вигляді штрафів у сумі 340 та 2550 грн. Вказані постанови Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 04.09.2013 р. не оскаржені в передбаченому законом порядку і набрали законної чинності 14.09.2013 р. Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Внаслідок ДТП належний йому на праві власності автомобіль отримав механічні пошкодження: деформація переднього лівого крила та молдінга переднього лівого крила, запередньої лівої двері, молдінга задньої лівої двері, заднього лівого крила, пошкодження лакофар бової поверхні лівої частини автомобіля. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 342/13, виконаного судовим експертом-автотоварознавцем [PERSON] сума матеріальної шкоди, спричинена власнику автомобілю «ДЕУ СЕНС» реєстраційний номер [NUMBER] складає 5256,03 грн. Послуги експерта за автотоварознавче дослідження склали 450 грн. Послуги відділення зв'язку по направленню телеграми відповідачу щодо проведення автотоварознавчого експертного дослідження склали 71,76 грн. (68,76 грн. +3 грн.). Згідно ч. 1, 2, 3 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або муси зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому а більшому розмірі. Згідно ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо усунення надмірного державного регулювання у сфері автомобільних перевезень» від 05.07.2011 року, скасовано вимоги щодо обов'язкової наявності у водія нотаріально посвідченої довіреності на керування транспортним засобом. Відповідно ч. 9 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. Згідно ст. 16 зазначеного вище Закону встановлено, що водій під час керування транспортним засобом повинен мати при собі та на вимогу працівників міліції пред'являти для перевірки посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб. Відповідно до п. 2.2. ПДР України власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, яка має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб. Таким чином, на час скоєння ДТП, фактично скасовано інститут довіреності на право керування транспортним засобом, що необхідно враховувати при визначенні наявності відповідної правової підстави володіння транспортним засобом. Відповідач на час керування автомобілем мала при собі посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб - автомобіль ВАЗ 21103 реєстраційний номер [NUMBER]. Отже, в даному випадку, [PERSON] володіла автомобілем ВАЗ 21103 реєстраційний номер [NUMBER] на відповідній правовій підставі (наявні юридична та фактична ознака володільця автомобіля), а доказом, що підтверджує правову підставу володіння автомобілем є свідоцтво про реєстрацію автомобіля, яке мала при собі на час ДТП [PERSON] та надала працівникам ДАІ на їх вимогу після вчинення ДТП. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. З наведеного видно, що тягар цивільно-правової відповідальності за шкоду, завдану в наслідок ДТП повинно бути покладено на [PERSON]. Відповідно до Поліса № АЕ /0628518 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів автомобіль ВАЗ 21103 реєстраційний номер [NUMBER] є забезпеченим транспортним засобом, а, відповідно в результаті ДТП стався страховий випадок, внаслідок якого у ПРАТ «СК Україна» виник обов'язок по відшкодування шкоди, спричиненої особою, що керувала забезпеченим транспортним засобом. Відповідно до страхового Акту № 2013-08-04/005 розмір страхового відшкодуванні 3063,17 грн. ПАТ «СК Україна» платіжним дорученням № 2821 від 03.12.2013 р. страхове відшкодування у сумі 3063,17 грн. перераховано на мою користь. Згідно ст. 1194 ЦК України Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). На підставі наведеного вважає, що стягненню з [PERSON] підлягає різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою у розмірі 2188,86 грн. (5256,03 грн. -3063,17 грн.). Добровільно відшкодувати завдану в результаті ДТП шкоду відповідач не бажає. Внаслідок ДТП, крім матеріальної, йому завдано і моральну шкоду. Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення його прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідальність за завдання моральної шкоди повинна бути також покладена на [PERSON], яка внаслідок своїх протиправних дій скоїла ДТП та спричинила йому моральну шкоду. Внаслідок ДТП він зазнав тілесних ушкоджень у вигляді забою м'яких тканин голови, струсу головного мозку. Безпосередньо після вчинення ДТП його було доставлено до травмпункту 8-ї міської лікарні. Крім того пошкоджено майно (автомобіль), який належить на праві власності. Цей автомобіль його сім'я постійно використовувала для власних потреб. В зв'язку з пошкодженням автомобіля, його експлуатація та використання для власних потреб та потреб сім'ї тривалий час взагалі була неможлива. Це вплинуло на можливість реалізації звичок, бажань, вподобань та вимагає значних зусиль для організації свого життя, втрати нормальних життєвих зв'язків. Моральну шкоду оцінює в 5 000,0 грн. За юридичні послуги по складанню позовної заяви та надання правової допомоги в цивільному процесі витратив 2000 грн. Просить стягнути з [PERSON] матеріальну шкоду, завдану в результаті ДТП, в розмірі 2188,86 грн., моральну шкоду в сумі 5 000 грн., а також витрати по справі: послуги експерта за автотоварознавче дослідження 450 грн., послуги відділення зв'язку по направленню телеграм учасникам ДТП в зв'язку з проведенням автотоварознавчого дослідження 71,76 грн., послуги за надання правової допомоги 2000 грн. і судовий збір 487,20 грн., всього 3008,96 грн. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Представник відповідача позов визнав частково, а саме в частині відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 2 188,86 грн., а також витрати по справі: послуги експерта за автотоварознавче дослідження 450 грн., послуги відділення зв'язку по направленню телеграм учасникам ДТП в зв'язку з проведенням автотоварознавчого дослідження 71,76 грн. та судового збору в сумі 487,20 грн., в частині стягнення моральної шкоди позов не визнав, оскільки позивач не надав суду доказів про її спричинення, стосовно стягнення витрат за надання правової допомоги, вважає, що повинно бути стягнуто лише за складання позову. Третя особа - ПАТ «СК Україна» про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки представника суд не повідомила. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Правовідносини між сторонами регулюються ст.1186,1167 ЦК України, - згідно норм якої, особа яка володіє джерелом підвищеної небезпеки, зобов'язана відшкодувати шкоду заподіяну цим джерелом, та моральну шкоду яку заподіяно з її вини. Судом встановлено, що 04 серпня 2013 року о 03 год. 15 хв. [PERSON] керуючи автомобілем ВАЗ-2106 державний номер [NUMBER] в нетверезому стані, рухаючись по вул.. Спартака зі сторони вул.. Сурікова в Тернівському районі м. Кривого Рогу, при зміні свого напрямку не переконалася в безпеці та скоїла зіткнення з автомобілем «ДЕУ СЕНС» реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON], який належить позивачу. В наслідок зіткнення автомобіль «ДЕУ СЕНС» реєстраційний номер [NUMBER] отримав механічні ушкодження, а [PERSON] , який знаходився в автомобілі в якості пасажира отримав тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, струс головного мозку, забій мяких тканей голови. (а.с.49). Постановами Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 04.09.2013 року [PERSON] визнана винною у вчиненні правопорушень передбачених ст.. 124 КУпАП та ст.. 130 ч.1 КУпАП і притягнута до адміністративної відповідальності у вигляді штрафів в сумі 340,0 грн. та 2 550,0 грн.(а.с.8-9). Дані постанови не скасовані і набрали законної сили. Так як відповідно ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній , господарській , адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини, відповідач повинен нести відповідальність за завдану матеріальну та моральну шкоду згідно ст.ст. 1155,1167 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Тому, на підставі ч.4 ст.61 ЦПК України, вина відповідача [PERSON] у скоєні ДТП, встановлена і доказуванню не підлягає. Згідно ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Відповідно до ч. 1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). 08.11.2012 року ПАТ «СК «Україна» укладено Договір обов'язкового страхування цивільної відповідальності власника транспортного засобу автомобіля ВАЗ-2106 державний номер [NUMBER]. (а.с.23). ПАТ «СК «Україна» сплачено позивачу страхову виплату в розмірі 3 063,17 грн. (а.с.24). Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 342/13, виконаного судовим експертом-автотоварознавцем [PERSON] сума матеріальної шкоди, спричинена власнику автомобілю «ДЕУ СЕНС» реєстраційний номер [NUMBER] складає 5 256,03 грн. (а.с.10-19), представником відповідача не оспорюється. Оскільки страхова компанія здійснила страхову виплату відповідно до вимог закону, але дана виплата не відшкодувала позивачеві завданої йому матеріальної шкоди , різниця між фактичним розміром шкоди - 5 256,03 грн. і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) - 3 063,17 грн. складає 2 188,862 грн., яку суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичної особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Позивач [PERSON] на відповідній правовій основі володів транспортним засобом, тривалий час був позбавлений користуватися транспортним засобом, вимушений у свій вільний час займатися його ремонтом, отримав тілесні ушкодження, вказані обставини призвели до моральних страждань, порушували його нормальні життєві зв'язки, та вимагали від позивача додаткових зусиль для організації свого життя. Приймаючі до уваги ступінь та тривалість моральних страждань, виходячи із принципів розумності, об'єктивності та справедливості, вважає за необхідне зменшити розмір заявленої моральної шкоди з 5 000 грн. до 2 000 гривен, що є сорозмірним тяжкості та тривалості перенесених позивачем, страждань, ця сума підлягає стягненню з відповідача - [PERSON] Стосовано стягнення послуги експерта за авто товарознавче дослідження в сумі 450 грн. та послуги відділення зв'язку по направленню телеграм учасникам ДТП в зв'язку з проведенням авто товарознавчого дослідження в сумі 71,76 грн., слід відмовити, оскільки у відповідності до ст.. 79 ЦПК України оплата висновку спеціаліста-автотоварознавця та послуги відділення зв'язку не відноситься до судових витрат. В частині стягнення витрат за надання правової допомоги в сумі 2 000,0 грн. з відповідача (а.с.27), суд вважає необхідним керуватися Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011 року . Згідно ст.1 даного Закону розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. З 01.01.2014 року мінімальна заробітня плата складає 1 218,0 грн. Як вбачається з матеріалів справи адвокатом [PERSON] були здійснені інші дії, необхідні для розгляду справи, а саме складання позову, та участь у судових засіданнях протягом однієї години, тому витрати будуть складати 962,40 грн. (з розрахунку 1 218,0 грн. х 40% х 2), які підлягають стягненню з відповідача. Крім того, на підставі ст.ст.86,88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати, а саме судовий збір в сумі 487,20 грн. В іншій частині позову відмовити. На підставі ст.ст.1187, 1167, 1194 ЦК України,

Outcome: partial