Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-04 00:00:00

В червні 2018 року представник ПАТ Державний ощадний банк України звернувся до суду з цивільним позовом, в якому просив стягнути з\~ [PERSON] суму боргу за кредитним договором № 125-036 від 19.01.2018 року у розмірі 10\~736,37 гривень, а також судовий збір в розмірі 1762,00 гривень, мотивуючи тим, що між позивачем та відповідачем було укладено споживчий Кредитний договір № 125-036 (далі договір), за яким відповідач отримав споживчий кредит на придбання енергозберігаючого обладнання та матеріалів . ПАТ «Державний ощадний банк України» свої зобовязання за договором виконало в повному обсязі: надало відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до п.2.2 договору кредит було надано в сумі 10909,00 грн. на строк 36 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 18.01.2021 року зі сплатою відсотків у розмірі 17,99 % річних (п.2.4.1 договору ). Відповідно до п.3.3.3 договору повернення кредиту має здійснюватися щомісячно до 25 числа рівними частинами в розмірі 303,03 грн. та сплатою відсотків нарахованих на залишок суми боргу. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. У звязку із порушеннями зобовязання за кредитним договором відповідач станом на 13.06.2018 року має заборгованість в сумі\~10\~736,37 грн., яка складається з: 10 408,09 грн. \~заборгованості за тілом кредиту; 277,05 грн. - заборгованості по відсоткам за користування кредитом; 43,32\~грн. - пеня; 3,62 грн. сума інфляційних витрат; 4,29 грн. 3% річних від прострочених сум заборгованості. За таких обставин позивач, відповідно до п 3.9 договору, яким передбачено можливість дострокового повернення кредиту за ініціативою банку у випадку порушення позичальником умов кредитного договору, просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 10\~736,37 гривень. Представник позивача в судове засідання не зявився, однак напередодні направив заяву в якій просив справу слухати за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити і не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, суд у відповідності до вимог ст. ст.280, 281 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Оскільки в судове засідання сторони не зявились, суд відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. Суд, вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши додані до неї письмові документи в їх сукупності, приходить наступного висновку. 19.01.2018\~\~року\~\~між [PERSON] та ПАТ \~\~«Державний ощадний банк України» було укладено договір\~\~про споживчий кредит № 125-036 (для придбання енергозберігаючого обладнання та матеріалів). На виконання п.3.2.1 договору банк здійснив надання кредиту одноразово шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок для видачі Позичальника з подальшим перерахуванням в безготівковій формі кредитних коштів на поточний рахунок ФОП [PERSON] у розмірі 10909,00 грн. (платіжне доручення №125-036 (112366845 ) від 19.01.2018 року). Відповідно до п.2.2 кредит надано на строк 36 місяців з терміном остаточного повернення не пізніше 18.01.2021 року. Пунктом 2.4 договору передбачено обовязок Позичальника сплачувати банку проценти - 17,99 % річних які нараховуються щомісячно. Пунктом 3.3.3 договору встановлено також обовязок Позичальника повернення кредиту рівними частинами в розмірі 303,03 грн. та сплату процентів, нарахованих банком на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до 25 числа починаючи з 19.01.2018 року, шляхом внесення коштів на відповідний рахунок. У випадку невиконання обовязків чи недотримання умов договору , банк відповідно до п.3,9 договору має право вимагати дострокового повернення суми кредиту та сплати всієї суми нарахованих процентів та інших нарахованих відповідно до положень договору сум. Крім того р.8 договору встановлено відповідальність позичальника за невиконання або неналежне виконання взятих на себе зобовязань у вигляді нарахування пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період за який нараховується пеня, від суми платежу за кожен день прострочення, але не більше 15% суми простроченого платежу. \~ \~ \~ \~ У\~\~порушення зазначених норм закону та умов договору, [PERSON] зобов'язання за даним договором від 19.01.2018 року належним чином не виконав, а саме прострочив обовязок щодо погашення заборгованості на строк понад 58 календарних днів ( п.3.9.3.2 договору) у зв'язку з чим ( відповідно до п.3.9 договору) станом на 13.06.2018 року у нього виникла заборгованість за кредитним договором, згідно наданого позивачем розрахунку в розмірі 10 736,37 грн., яка складається з наступного: - 10\~408,09 грн. - заборгованість за кредитом; - 277,05 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 43,32\~грн. - пеня; - 3,62 грн. сума інфляційних витрат; - 4,29 грн. 3% річних від прострочених сум заборгованості. Згідно зі статтею 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. ст. 1048, 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) та сплатити відсотки за користування коштами у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобовязання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Факт порушення відповідачем [PERSON] взятих на себе зобовязань щодо своєчасної сплати кредитного боргу у строки, передбачені договором, в судовому засіданні знайшов своє підтвердження, оскільки відповідач користувався кредитними коштами, при цьому свої зобовязання за кредитним договором в частині погашення основної заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, відповідно до умов кредитного договору, відповідач належним чином не виконує. Неналежним виконанням зобовязань за договором відповідач порушує умови договору, права позивача, та вимоги ст. 526 ЦК України, відповідно до якої зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Виходячи з викладеного вище, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованості по тілу кредиту у розмірі 10\~408,09\~грн., процентів у розмірі 277,05 грн. та пені у розмірі 43,32 грн. Також суд вважає правомірним нарахування та таким, що підлягає стягненню з відповідача суми інфляційних витрат у розмірі 3,62 грн. та 3% річних від прострочених сум заборгованості у розмірі 4,29 гривень, оскільки інший розмір відсотків договором не передбачено. Таким чином з відповідача підлягає стягненню на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 125-036 від 19.01.2018 року у загальному розмірі 10\~736,37 гривень. Вирішуючи питання про судові витрати в справі, суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України, згідно якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно задоволеним вимогам. Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у сумі 1762,00 гривень.

Outcome: approved