overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

Гр. [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що 24.11.2001 він зареєстрував шлюб з відповідачем у Черкаському міському відділі реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 1829. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] Протягом останніх пяти років сімейне життя між ними поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. За його переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Примирення між ними не можливе, а тому просить суд термін на примирення не надавати. На підставі вищевикладеного просить суд розірвати шлюб укладений між ним та відповідачем 24.11.2001 у Черкаському міському відділі реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 1829. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив шлюб розірвати. Термін на примирення просив не надавати. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти розірвання шлюбу. Термін на примирення просила не надавати. Після реєстрації розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, на підставі їх повного, обєктивного та всебічного дослідження, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб виданого 24.11.2001 Черкаським міським відділом реєстрації актів громадянського стану сторони уклали шлюб 24.11.2001 у Черкаському міському відділі реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 1829. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження видане 21.05.2003 відділом реєстрації актів громадянського стану Придніпровського районного управління юстиції м. Черкаси Черкаської області, актовий запис № 401). Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що сімя розпалася остаточно, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. За тих обставин, що встановлені під час судового розгляду справи, суд вбачає, що підстав для надання сторонам терміну на примирення, передбаченого ст. 111 СК України не має, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. На підставі вищевикладеного суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-09 00:00:00

Гр. [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що 25.02.2012 він зареєстрував шлюб з відповідачем у Черкаському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 161. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] Сімейне життя між ними не склалося, через відсутність взаєморозуміння. Кожен з них має різний погляд на сімю та порядок виховання дитини. Спільне господарство вони не ведуть, оскільки з 2012 року проживають окремо. За його переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Примирення між ними не можливе. На підставі вищевикладеного просить суд розірвати шлюб укладений між ним та відповідачем 25.02.2012 у Черкаському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 161. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, 11.09.2017 звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, до початку розгляду справи 10.11.2017 звернулась до суду із заявою про розгляд справи без її участі, проти розірвання шлюбу не заперечує. Термін на примирення просить не надавати. Дослідивши письмові матеріали справи, на підставі їх повного, обєктивного та всебічного дослідження, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб виданого 15.06.2017 Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області сторони уклали шлюб 25.02.2012 у Черкаському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 161. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що сімя розпалася остаточно, шлюбні відносини припинені з 2012 року, спільне господарство не ведеться. За тих обставин, що встановлені під час судового розгляду справи, суд вбачає, що підстав для надання сторонам терміну на примирення, передбаченого ст. 111 СК України не має, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. На підставі вищевикладеного суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

Гр. [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на її користь в розмірі 1/6 частини всіх видів доходів, вказавши, що вона за період спільного життя стала інвалідом третьої групи загального захворювання з 2010 року, що підтверджується висновком МСЕК серія 10ААБ №357305 від 17.01.2013 р. Відповідач добровільної матеріальної допомоги на утримання дружини не надає. Відповідач надав суду заяву на розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є чоловіком [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданий відділом реєстрації актів громадянського стану м. Добропілля Донецької обл. від 19 березня 1999 року, актовий запис №39. Відповідно до ст. 75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Вимоги, щодо подачі відповідного документа від [PERSON] про продовження строку інвалідності та стягнення аліментів на відповідний строк без додаткового рішення суду, суд вважає безпідставним, тому позов підлягає задоволенню частково. На підставі ст.ст. 75,77,79,80 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

Гр. [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття, з дня подання позовної заяви. Відповідач, матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнає та згоден на стягнення з нього аліментів на утримання його дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.174 ч.4 ЦПК України у \~разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод , інтересів інших осіб. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, ураховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає можливим стягнути щомісяця з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

Гр. [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 18 вересня 2007 року. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивачка в судове засідання не з'явилась, але надала до суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, заявлені вимоги підтримує. Відповідач надав до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, з позовними вимогами згодний та не заперечує проти стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини його доходу. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.174 ч.4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод , інтересів інших осіб. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, ураховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає можливим стягнути щомісяця з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

Гр. [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що 03.06.2006 вона зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління Черкаської області, актовий запис № 584. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Останнім часом сімейне життя між ними погіршилося і привело до фактичного припинення шлюбних відносин. З цього приводу між ними часто виникають сварки, свідками яких стають їх діти, що негативним чином впливає на їх психічний стан. За її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Примирення між ними не можливе, а тому просить суд термін на примирення не надавати. На підставі вищевикладеного просить суд розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем 03.06.2006 у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління Черкаської області, актовий запис № 584. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, до початку розгляду справи 13.11.2017 звернулась до суду із заявою про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задоволити. Термін на примирення не потрібен. Проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує. Після реєстрації розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, про причину не явки суду не повідомив, був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи. Суд ухвалив на підставі ст. 224 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказах. Дослідивши письмові матеріали справи, на підставі їх повного, обєктивного та всебічного дослідження, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб виданого 03.06.2006 відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області сторони уклали шлюб 03.06.2006 у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління Черкаської області, актовий запис № 584. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що сімя розпалася остаточно, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. За тих обставин, що встановлені під час судового розгляду справи, суд вбачає, що підстав для надання сторонам терміну на примирення, передбаченого ст. 111 СК України не має, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. На підставі вищевикладеного суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

Гр. [PERSON] просить встановити факт, що [PERSON], яка померла [INFO], була її матір'ю, а також встановити факт належності [PERSON] сертифікату на право на земельну частку(пай) серії ВН № 0126190 від 25.12.1996 року, виданого на ім'я [PERSON].. Заявниця посилається на те, що [INFO] померла її мати [PERSON], яка постійно проживала та була зареєстрована [ADDRESS]. На день смерті [PERSON] залишилось спадкове майно. Вона є спадкоємицею першої черги за законом. Інших спадкоємців немає. Вона не може належним чином оформити свої спадкові права, оскільки документи, якими підтверджуються родинні відносини із спадкодавицею та правовстановлюючі документи містять розбіжності. Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0126190 від 25.12.1996 року виданий на ім'я [PERSON], тоді як правильно ім'я матері «[PERSON]». В свідоцтві про народження ім'я матері записано як «[PERSON]» російською мовою. В судовому засіданні заявниця вимоги підтримала повністю та підтвердила зазначені вище обставини. В судовому засідання свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] є рідною донькою [PERSON]. Свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] є рідною донькою [PERSON]. Представник зацікавленої особи - Дубовомахаринецької сільської ради - в судовому засіданні заяву визнала. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] померла мати заявниці [PERSON] (а.с.5), яка постійно проживала та була зареєстрована [ADDRESS] (а.с. 9). На день смерті [PERSON] залишилось спадкове майно. Заявниця є спадкоємицею першої черги за законом, однак отримати свідоцтво про право на спадщину не може через помилку, оскільки документи, якими підтверджуються родинні відносини із спадкодавицею та правовстановлюючі документи містять розбіжності. Відповідно до архівної довідки №06-1876/7 від 05.09.2014 року, в сімї селян [PERSON] та [PERSON] [INFO] народилась донька [PERSON], про що свідчить актовий запис №7 (а.с.10).Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 14.12.2011 року, вказано ім'я померлої, як «[PERSON]» (а.с.5). В свідоцтві про народження заявниці ім'я матері записано як «[PERSON]» російською мовою(а.с.7). Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0126190 від 25.12.1996 року помилково виданий на ім'я [PERSON](а.с.6). Оцінюючи наведені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що слід встановити факт, що [PERSON], яка померла [INFO], була матір'ю [PERSON], а також встанговити факт, що сертифікат на земельну частку(пай) серії ВН №0126190, виданий 25.12.1996 року на ім'я [PERSON], належав [PERSON], яка померла [INFO], Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

Гр. [PERSON] просить встановити факт, що вона є донькою померлої [INFO] [PERSON]. Заявниця посилається на те, що [INFO] померла її мати [PERSON], яка постійно проживала та була зареєстрована по [ADDRESS]. На день смерті [PERSON] залишилось спадкове майно. Вона є спадкоємицею за заповітом. Спадщину вона прийняла, подавши заяву до Козятинської державної нотаріальної контори, однак отримати свідоцтва про право на спадщину за заповітом не може, оскільки в паспорті її прізвище записано «[PERSON]». а її прізвище в свідоцтві про одруження записано як «[PERSON]», В судове засідання представник заявниці не з`явився, подав заяву про слухання справи у його відсутність, заявлені вимоги підтримав повністю(а.с. 17). Представник зацікавленої особи - Козятинської міської ради - в судове засідання не з`явився, подав заяву про слухання справи у його відсутність, заявлені вимоги визнав повністю(а.с. 15). Дослідивши письмові докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] померла мати заявниці [PERSON](а.с.11), яка постійно проживала та була зареєстрована по [ADDRESS](а.с.7.9). На день смерті [PERSON] залишилось спадкове майно. Заявниця є спадкоємицею за заповітом (а.с.7). Заявниця спадщину прийняла, подавши заяву до Козятинської державної нотаріальної контори. однак отримати свідоцтво про право на спадщину не може через помилку, допущену в прізвищі. В паспорті завявниці її прізвище записано «[PERSON]»(а.с.4), а її прізвище в свідоцтві про одруження записано як «[PERSON]»(а.с.6). Оцінюючи наведені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що слід встановити факт, що [PERSON] є донькою померлої [INFO] [PERSON]. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

Грекова [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] та просила визнати договір дарування 1/2 частини житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою:м.Одеса, вул..Хаджибеєвська дорога, 159 укладений 07.07.2014 року недійсним. В обґрунтування вимоги позивач вказувала на те, що відповідач недбало ставиться до переданого їй майна, не виконує усні умови договору. [PERSON] ніколи не проживала в будинку, у звязку з чим будівля та земельна ділянка знаходяться у занедбаному стані. В судовому засіданні позивач повністю підтримала позов та зазначила, що вона вже зверталася до нотаріуса для розірвання договору, однак для цього потрібна згода іншої сторони. В частині будинку проживає брат відповідачки, у якого на теперішній час є проблеми з законом. Відповідач в засідання не прибула, повідомлена належним чином, з заявами про відкладення розгляду справи не зверталася. Суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, на підставі представлених позивачем доказів. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 07.07.2014 року [PERSON] передала, а [PERSON] прийняла безкоштовно у власність 1/2 частку житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою:м.Одеса, вул.Хаджибеєвська дорога, 159. Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №471. Відповідно до вимог ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у розгляді справи. Звертаючись до суду з вимогою про визнання договору дарування недійсним позивач обґрунтовувала його тим, що відповідач недбало ставиться до переданого їй майна, не виконує усні умови договору. Згідно до ч.1\~ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення стороною вимог, які встановлені частиною шостою\~статті 203 ЦК України. Нормами ст.203 ЦК України встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Однак, вказані позивачем підстави для визнання договору недійсним не передбачені нормами чинного законодавства України. Крім того, такі підстави не передбачені і для розірвання договору виходячи із змісту ст.727 ЦК України в частинах 2 та 3 якої зазначено, що дарувальник має право вимагати розірвання договору дарування, якщо обдарований створює загрозу безповоротної втрати дарунка, що має для дарувальника велику немайнову цінність. Дарувальник має право вимагати розірвання договору дарування, якщо внаслідок недбалого ставлення обдарованого до речі, що становить культурну цінність, ця річ може бути знищена або істотно пошкоджена. Враховуючи встановлені обставини та вказані норми, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволення, оскільки не ґрунтується на вимогах закону.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

Григораш В.Ф. звернулась до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Свої вимоги мотивувала тим, що вона є власником квартири [ADDRESS], яку придбала відповідно до договору купівлі - продажу від 07.10.2003 року. Крім неї, в вищевказаній квартирі зареєстрований відповідач - [PERSON], але останній не заселявся в квартиру, ніколи в ній не проживав, речей його в квартирі немає і не було. Позивач самостійно несе всі витрати по утриманню квартири і сплаті комунальних послуг. Вважає своє право власності щодо розпорядження належним житлом порушеним. У зв'язку з чим вимушена звернутись до суду з позовом. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, а тому суд вважає за необхідне провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечувала проти такого порядку розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Встановленим судом фактичним обставинам у справі відповідають правовідносини, що регулюються нормами ЖК України в частині користування жилими приміщеннями в будинках ( квартирах ) приватного житлового фонду та ЦК України щодо захисту права власності. Позивач є власником квартири [ADDRESS] що підтверджується договором купівлі-продажу від 07.10.2003 року, посвідченим приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованим комунальним підприємством «Вінницьке обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» 07.10.2003 року, номер запису 29 в книзі 75. За вказаною адресою зареєстрований відповідач по справі [PERSON] (а.с.6). Відповідач по справі за вказаною адресою не проживає, однак з реєстраційного обліку не знявся. Факт його не проживання з 2012 року підтверджується актами від 06.11.2012 року, 16.08.2013 року та від 15.01.2014 (а.с.7,8,9). Договір про користування даним житловим приміщенням відповідач з позивачем не укладав. Суд знаходить обгрунтованою вимогу про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловою площею в належному позивачу на праві приватної власності помешканні. Право власності позивача на її квартиру [ADDRESS] згідно ст. 316, 317, 318, 319, 321 ЦК України захищено положенням про те, що право власності є непорушним. Право позивача порушено і підлягає судовому захисту. Так як визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням має для позивача важливе юридичне значення та даний факт ніким не оскаржуються, суд вважає можливим задовольнити заявлені позивачем вимоги. Відповідно до ст. 88 ЦПК України також слід стягнути з відповідача на користь позивача 243,60 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved