overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

В червні 2015 року позивачка [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, в якому зазначила, що 22 серпня 2009 року вона уклала шлюб із відповідачем. 22.09.2009 року народився син [PERSON], який постійно проживає разом з нею і перебуває повністю на її утриманні. З 2014 року сімейні стосунки почали руйнуватися, відповідач почав проживати окремо. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання сина. У судове засідання позивачка не зявилася, але від неї надійшла заява, в якій вона просить розглядати справу у її відсутність та зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач не зявився в судове засідання, але надав заяву, в якій просить розглядати справу без його участі та зазначає, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення за наступних обставин. Судом встановлено, що 22 серпня 2009 року сторони зареєстрували шлюб у Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис 117, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КЕ №060200, виданим Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області 22 серпня 2009 року (а.с.5). Згідно свідоцтва про народження серії 1 КЕ № 099149, виданого 01 жовтня 2009 року, Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, батьками малолітнього [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Відповідно до положення ст.112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 ст. 183 СК України встановлено, що частка заробітку ( доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. Крім того, відповідно до п. 1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів, але не більше ніж за один місяць. У відповідності до ст. 80 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище позивачки, дитини та матеріальне становище відповідача, інші обставини справи. Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки [PERSON] являється батьком малолітнього [PERSON], [INFO], він зобовязаний утримувати сина до досягнення ним повноліття. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

В червні 2015 року позивачка [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини, в якому зазначила, що між нею та відповідачем було укладено шлюб, від шлюбу вони мають сина [PERSON], 24.04.2014 року. З жовтня 2014 року відповідач проживає окремо. На даний час, вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а тому потребує матеріальної допомоги з боку відповідача та просила стягнути з останнього аліменти на своє утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку. Позивачка в судове засідання не зявилася, але від неї надійшла заява, в якій вона просить розглядати справу у її відсутність та зазначає, що повзуні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, але від нього надійшла заява, в якій він просить розглядати справу у його відсутність та зазначає, що позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення за наступних обставин. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою. Відповідно до довідки Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Ленінської районної у м. Полтаві ради [PERSON] перебуває на обліку в даній установі та одержує допомогу при народженні дитини з 01.02.2014 року по теперішній час. Статтею 84 Сімейного кодексу України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. У відповідності до ст. 80 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище позивачки, дитини та матеріальне становище відповідача, інші обставини справи. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини підлягає до задоволення. Крім того, відповідно до п. 1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів, але не більше ніж за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-30 00:00:00

В червні 2015 року позивачка звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просить постановити рішення, яким розірвати шлюб, зареєстрований 23 липня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Яготинського районного управління Київської області, актовий запис №81, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Від сумісного проживання є двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім»ї являється те, що у них зовсім різні погляди на сімю, життя , що призвело до того, що вона втратила до чоловіка почуття любові та поваги. В судовому засіданні позивачка позов підтримала і просить задовільнити. Відповідач [PERSON] двічі (17 та 31 липня 2015 року) до суду не з»явився, про день і час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Позивачка на примирення не погодилась. Заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, вбачається, що подальше збереження сімї неможливе, шлюб носить формальний характер, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

В червні 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів . В липні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом до [PERSON] про виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини, Відповідно до ч.3 ст.209 ЦПК України у зв»язку зі складністю справи суд вважає можливим оголосити вступну та резолютивну частину рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

В червні 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дружини. В позові вона вказує, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який було зареєстровано 11.02.2014 року виконавчим комітетом Великотроянівської сільської ради Ульяновського району Кіровоградської області. Однак фактично їх сім'я розпалася і з грудня 2014 року вони з відповідачем не проживають разом. Від спільного проживання у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Так як, на даний час позивач не працює і здійснює догляд за дитиною до виповнення трьохрічного віку, а відповідач тривалий час не надає коштів на утримання позивача, вона змушена звернулась до суду з відповідною позовною заявою. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та просила його задоволити і стягнути із відповідача [PERSON] на її користь аліменти на її утримання у розмірі ? всіх видів заробітку відповідача щомісячно.Крім того, в судовому засіданні, та в позовній заяві вона вказала, що просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу, які вона сплатила при складанні позовної заяви в розмірі 250 грн. Відповідач [PERSON] належним чином, відповідно до вимог чинного ЦПК України, повідомлений про дату, час і місце проведення судового засідання, в судове засідання не з'явився. Причини його неявки суду невідомі. Зі згоди позивача суд ухвалює судове рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Сторони мають доньку [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [PERSON] серія [NUMBER] - а.с.5). Дитина проживає разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS] (довідка про склад сім'ї № 0141 від 11.06.2015 року видана Державним підриємством «Рубін» - а. с. 6). Відповідач добровільно матеріальної допомоги або іншого забезпечення дитині не надає. Судом достовірністю встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON]. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною 3 років. При визначенні розміру аліментів на утримання дружини суд враховує матеріальне становище позивачки та матеріальне становище відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України аліменти на утримання дружини повинні стягуватись від дня подання позовної заяви, тобто з 16 червня 2015 року. Таким чином, при викладених вище обставинах, у зв'язку з тим, що відповідач добровільно не виконує свого обов'язку по утриманню дружини, позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат пов'язаних з розглядом судової справи, належать - витирати на правову допомогу. Згідно квитанції 16.06.2015 року позивач сплатив кошти за правову допомогу у сумі 250 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

В червні 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] [PERSON] народження в розмірі ? частки доходу відповідача до досягнення нею повноліття, щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, посилаючись на те, що з 2003року сторони перебували в шлюбі. В період шлюбу народилася донька [PERSON] [PERSON] народження. Шлюб між сторонам розірвано. Дитина знаходиться на її утриманні, проте батько матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В судовому засіданні позивачка позов підтримала з підстав зазначених в позовній заяві та просила суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі ? частки доходу відповідача до досягнення нею повноліття, щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Представник відповідача в судовому засіданні проти наданого позову не заперечив. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 16.08.2003року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії 1-АМ №112653, виданий Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києві. В період шлюбу народилася донька [PERSON] [PERSON] народження. Шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-БК №058794, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції в м. Києві. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття . Згідно ст. 181 ч. 3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Враховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає необхідним задовольнити вказаний позов в частині стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання доньки [PERSON] у розмірі ? частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи стягнення з 11.06.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

В червні 2015 року позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про надання утримання на себе, посилаючись на те, що відповідач має надавати їй утримання до досягнення їх дитиною трирічного віку. Свої вимоги в судовому засіданні позивачка підтримала, просила задовольнити їх, пояснивши, що від шлюбу з відповідачем мають дочку [INFO], яка проживає з нею. На даний час вона не працює, а відтак потребує утримання від чоловіка до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідач є працездатним, має задовільний стан здоровя. З пояснень позивачки слідує, що в провадженні суду також перебуває її позов про стягнення з відповідача аліментів на утримання їхньої дитини в розмірі ? частини усіх видів його доходів. Відповідач [PERSON] заявлений позов визнав частково і пояснив, що на цей час він дійсно перебуває у шлюбі з позивачкою, від якого мають малолітню дочку. Постійної роботи та заробітку він не має, а тому не проти того, щоб виплачувати утримання на дружину в розмірі 1/6 частини його доходів. Судом встановлено, що між сторонами по справі склалися і існують сімейні правовідносини, які визначають права та обовязки по наданню утримання подружжю, оскільки від їхнього шлюбу вони мають дочку [PERSON], [INFO] / а.с. 2, 3 /. Відповідно до ст. 84 ч. 2 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Суд вважає, що відповідач є працездатним, має задовільний стан здоровя, а тому спроможний утримувати свою дружину до досягнення дочкою трьох років. При визначенні розміру аліментів судом враховується суть заявлених позовних вимог, їх кількість та заявлений розмір. Між тим, зважаючи на те, що позивачкою, в супереч вимогам ст. ст. 10, 60 ЦПК України та в строки, імперативно встановлені ч. 2 ст. 27 ЦПК України, суду не надано належних і допустимих доказів, які б доводили спроможність виплати аліментів відповідачем на її особисте утримання у визначеній нею частці, та, беручи до уваги наявність в провадженні суду її позову до відповідача ще й про стягнення з нього аліментів на утримання дитини / а.с. 21 /, заявлені позовні вимоги слід задовольнити частково.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

В червні 2015 року позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що їх сім'я розпалася і поновлена бути не може. Під час розгляду справи по суті [PERSON] заявлений позов підтримала, просила задовольнити його, пояснивши, що сімейні відносини з відповідачем припинені з березня 2014 року і на примирення вона не погоджується. Відповідач [PERSON] заявлений позов визнав, не заперечував проти його задоволення, зазначивши, що їх сім'я дійсно розпалася і на примирення він не згоден. Стверджував, що відомості про його особу, викладені у позові, не відповідають дійсності. Судом встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 12 листопада 2005 року в відділі РАЦС по м. Миргороду Миргородського міськрайонного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 374, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу / а.с. 4 /. Для обох із сторін це перший шлюб, від якого вони мають двох малолітніх дочок, 2007 та 2010 років народження / а.с. 5, 6 /. Спільно, однією сім'єю, як вбачається з пояснень сторін, вони не проживають з березня 2014 року. В даний час сімейних відносин позивачка та відповідач не підтримують. На примирення вони не погоджуються. При встановлених обставинах суд приходить до висновку про те, що між сторонами по справі склалися і існують такі взаємини, які виключають їх подальше спільне проживання і ця сім'я поновлена бути не може. Позивачка бажає залишити своє післяшлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

В червні 2015 року позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що їх сімя розпалася і поновлена бути не може. Під час розгляду справи по суті позивачка заявлений позов підтримала, просила задовольнити його, пояснивши, що сімейні відносини з відповідачем припинені з червня 2015 року і на примирення вона не погоджується. Просила залишити їй післяшлюбне прізвище, те яке вона має зараз. На примирення не погоджується. Відповідач [PERSON], будучи повідомленим про день, час, місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не сповістив, заперечень щодо заявленого позову не подав, що фактично вказує на визнання ним цього позову / а.с. 12,14/. В справі мається достатньо матеріалів про права та взаємини сторін. Протокольною ухвалою суду, відповідно до положень ст. ст. 77, 225 ч. 1 ЦПК України, ухвалено справу розглянути у відсутність відповідача в порядку її заочного вирішення, проти чого позивачка не заперечувала. Судом встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 23 лютого 2001 року в Рудківській сільській раді Гребінківського району Полтавської області, актовий запис № 1, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу/ а.с. 4 /. Для обох із сторін це перший шлюб, від якого вони мають трьох дітей, 2001, 2004 та 2010 років народження / а.с. 5 7 /. Спільно, однією сімєю, як вбачається з пояснень позивачки, сторони не проживають з червня 2015 року. При встановлених обставинах суд приходить до висновку про те, що між сторонами по справі склалися і існують такі взаємини, які виключають їх подальше спільне проживання і ця сімя поновлена бути не може. Позивачка просить залишити їй післяшлюбне прізвище, право на що передбачене ст. 113 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

В червні 2015 року позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на двох малолітніх дітей, посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем вони мають двох малолітніх дітей, однак він ухиляється від їх належного утримання. В судовому засіданні позивачка [PERSON] свій позов підтримала, просила задовольнити його, фактично не побажавши давати пояснень по справі. Відповідач заявлений позов визнав частково, пояснивши, що на даний час він не працює, а відтак не має змоги виплачувати аліменти. Крім того, менша донька позивачки, хоч і записана на нього, проте він не є її батьком. З пояснень цього учасника процесу вбачається, що з відповідними позовами про оспорювання свого батьківства відносно доньки [PERSON] до суду він не звертався і відповідні судові рішення про це відсутні. Дослідивши письмові докази по справі, судом встановлено, що між сторонами по справі склалися і існують сімейні правовідносини, які визначають права та обовязки матері, батька і дитини, оскільки від їх шлюбу вони мають дочок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які перебувають на утриманні позивачки. Батьком обох дітей у відповідних свідоцтвах записано саме відповідача / а.с. 3, 4 /. Відповідно до ст. ст. 180, 181 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини / аліменти / присуджуються у частці від доходу її матері, батька і / або / у твердій грошовій сумі. Суд вважає, що відповідач є працездатним, має задовільний стан здоровя, інших осіб не утримує, а тому спроможний утримувати малолітніх дітей, батьком яких він записаний у відповідних актових записах про їх народження. Приймаючи до уваги викладені обставини, заявлений позов підлягає до задоволення в межах заявлених позовних вимог, а заперечення проти позову відповідача суд визнає безпідставними, оскільки в супереч вимогам ст. ст. 10, 60 ЦПК України та у строки, імперативно визначені ст. 27 ч. 2 ЦПК України, ним суду не надано жодного і належного доказу про оспорювання свого батьківства відносно дітей чи доказів, які б підтверджували наявність у нього права не виконувати вимоги ст. 180 Сімейного кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

В червні 2015 року позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на малолітню дочку, посилаючись на те, що відповідач ухиляється від її належного утримання. Свої вимоги в судовому засіданні позивачка підтримала, просила стягувати з відповідача щомісячно по 1/4 частині його доходів, пояснивши, що відповідач є батьком їхньої дочки [PERSON], [INFO], яка утримується нею, а відповідач допомоги на утримання дитини не надає, хоча є працездатним, інших утриманців не має. Відповідач [PERSON], будучи повідомленим про день, час, місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не сповістив, заперечень щодо заявленого позову не подав, що фактично вказує на визнання ним цього позову / а.с. 9, 11 /. В справі мається достатньо матеріалів про права та взаємини сторін. Протокольною ухвалою суду відповідно до положень ст. ст. 77, 225 ч. 1 ЦПК України ухвалено справу розглянути у відсутність відповідача в порядку її заочного вирішення, проти чого позивачка не заперечувала. Судом встановлено, що між сторонами по справі склалися і існують правовідносини, які визначають права та обовязки матері, батька і дитини, оскільки відповідач є батьком малолітньої [PERSON], [INFO], яка перебуває на утриманні позивачки / а.с. 2,3 /. Відповідно до ст. ст. 180, 181 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини / аліменти / присуджуються у частці від доходу її матері, батька і / або / у твердій грошовій сумі. Суд вважає, що відповідач є працездатним, має задовільний стан здоровя, а тому спроможний утримувати свою малолітню дитину. З цих підстав заявлений позов підлягає до задоволення в межах заявлених позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

В червні 2015 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 14 листопада 1999 року вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON], однак, даний шлюб є фіктивним, оскільки його укладено без наміру створення сімї та набуття прав і обовязків подружжя. Вони з відповідачем ніколи спільно не проживали та не вели спільного господарства, дітей від цього шлюбу немає і жодних намірів, які б свідчили про бажання створити сімю вони не мали. Тому просила визнати вказаний шлюб недійсним. В судовому засіданні позивачка свій позов підтримала і викладене підтвердила. Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, про час і місце розгляду справи належним чином повідомлений. Вислухавши пояснення позивачки, покази свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що 14 листопада 1999 року позивачка [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] (а.с.9). Як вбачається з показів свідків [PERSON] і [PERSON], позивачка ніколи не проживала разом з відповідачем однією сімєю. Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ч.2 ст.40 СК України шлюб визнається недійсним за рішенням суду у разі його фіктивності. Шлюб є фіктивним, якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сім'ї та набуття прав та обов'язків подружжя. Відповідно до ст.44 СК України у випадках, передбачених статтями 39-41 цього Кодексу, шлюб є недійсним від дня його державної реєстрації. За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що оскільки сторони з часу реєстрації шлюбу спільно не проживали однією сімєю, не мали жодних взаємних прав і обовязків, що свідчить про відсутність у них наміру створення сімї, то даний шлюб є фіктивним і його необхідно визнати недійсним.

Outcome: approved