Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

В січні 2014 року [PERSON] пред'явив позов до Капустинської сільської ради Старокостянтинівського району про визнання права власності на земельну ділянку площею 2,29 га в межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Пашковецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, що належить йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ХМ № 03503, виданого Пашковецькою сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області 16 червня 1999 року на підставі рішення Пашковецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області від 31 грудня 1998 року за № 2. На момент видачі Державного акту, земельна ділянка знаходилась на території Пашковецької сільської ради Старокостянтинівського району і правовстановлюючий документ відповідно видавався Пашковецькою сільською радою Старокостянтинівського району. На даний час дана земельна ділянка розташована на території Капустинської сільської ради Старокостянтинівського району. Оригінал вищевказаного Державного акту він втратив, однак у зв'язку із змінами в земельному законодавстві, не може отримати його дублікат, що перешкоджає йому реалізувати своє право власності на землю. Тому він просить визнати за ним право власності на заявлену земельну ділянку в порядку ст. 392 ЗК України, а також скасувати вищевказаний Державний акт на право приватної власності на землю. Представник - адвокат подала до суду заяви, якими позовні вимоги в частині скасування Державного акту на право приватної власності на землю серії ХМ № 03503, виданого Пашковецькою сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області 16 червня 1999 року на підставі рішення Пашковецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області від 31 грудня 1998 року за № 2 просить залишити без розгляду. Окрім того підтримала обставини, викладені в позовній заяві, та позовні вимоги в частині визнання права власності, які просила задовольнити, розглянувши справу без її участі. Представник співвідповідача Капустинської сільської ради Старокостянтинівського району в судове засідання не з'явився, однак направив до суду заяву, якою не заперечив проти задоволення позовних вимог та просив справу розглянути без участі представника сільської ради. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду від 06 лютого 2014 року співвідповідачем по справі було визнано Пашковецьку сільську раду Старокостянтинівського району. Представник якої в судове засідання не з'явився, хоч про час і місце розгляду справи був повідомлений у встановлену законом порядку, причини неявки суду не відомі. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи здійснювався без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновків про наступне. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ХМ № 03503, виданого Пашковецькою сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області 16 червня 1999 року на підставі рішення Пашковецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області від 31 грудня 1998 року за № 2, на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 2,29 га в межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Пашковецької сільської ради с. Капустин Старокостянтинівського району Хмельницької області. У відповідності до рішення одинадцятої сесії Хмельницької обласної ради № 6 від 07 квітня 2000 року про зміну в адміністративно - територіальному устрої Пашковецької сільської ради та утворення Капустинської сільської ради Старокостянтинівського району було розукрупнено Пашковецьку сільську раду і утворено Капустинську сільську раду з центром в с. Капустин Старокостянтинівського району. Згідно інформаційної довідки про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, виданої 26 грудня 2013 року управлінням Держземагенства у Старокостянтинівському районі заявлена позивачем земельна ділянка розташована на території Капустинської сільської ради Старокостянтинівського району. В №№ 1-2 (№№ 11674-11675) від 04 січня 2014 року газети Старокостянтинівської районної ради та Старокостянтинівської районної державної адміністрації «Життя Старокостянтинівщини» розміщено оголошення про те, що «втрачений державний акт на право приватної власності на землю серія ХМ № 03503, виданий на ім'я [PERSON]». Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ст. 126 ЗК України (у редакції, яка була чинною на момент виникнення земельних правовідносин) право власності на земельну ділянку посвідчувалось державним актом. У зв'язку із набуттям чинності з 01 січня 2013 року Закону України «Про державний земельний кадастр» позивач не може отримати дублікат правовстановлюючого документу на земельну ділянки у порядку, який був визначений Інструкцією про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (у тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного комітету по земельних ресурсах України № 43 від 04 травня 1999 року. Згідно положень ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Нормами ч. 1 ст. 153 ЗК України передбачено, що власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. За змістом відповіді управління Держземагенства у Старокостянтинівському районі від 24 лютого 2014 року за № 02-04-12/236 заявленій позивачем земельній ділянці кадастровий номер не присвоювався. За даними рішення щодо отримання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 10965815 від 17 лютого 2014 року та інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно за № 17872856 від 17 лютого 2014 року щодо заявленої позивачем земельної ділянки відсутні відомості про обмеження в її використанні, а також відсутні обмеження щодо самого позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Положеннями ст. ст. 316, 321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Проаналізувавши зібрані у судовому засіданні докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що заявлені права позивача підлягають захисту, оскільки він являється власником заявленої земельної ділянки, однак не може розпорядитися своїм правом власності на вказане нерухоме майно у зв'язку з втратою оригіналів правовстановлюючих документів, що не може бути підставою відмови у захисті його права. З огляду на вищевикладене позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved