Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

Департамент соціального захисту населення Сумської міської ради звернувся до суду і свої вимоги мотивує тим, що згідно заяви [PERSON] їй була призначена тимчасова державна допомога на дітей, у зв'язку з ухиленням батька - [PERSON] від сплати аліментів визначених за рішенням суду. Вказана допомога виплачувалася у період з 01.04.2010 року по 31.12.2015 року та була припинена у зв'язку з досягненням дитиною повноліття. За вказаний період даний вид допомоги було виплачено в розмірі 23770,80 грн. Тому просять стягнути з відповідача сплачену соціальну допомогу в розмірі 23770,80 грн. Сторони в судове засідання не з'явився. Про час і місце розгляду справи повідомлені. Представник позивача подав клопотання про розгляд справи у його відсутність. Враховуючи повторну неявку відповідача у судове засідання, на підставі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наданих позивачем доказів. Суд, дослідивши подані суду докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Відповідно до частин 8-10 ст.181 Сімейного кодексу України, якщо місце проживання чи перебування батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога, яка не може бути меншою ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок призначення та виплати тимчасової державної допомоги визначається Кабінетом Міністрів України. Роботу щодо призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, організовує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері усиновлення та захисту прав дітей. Суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку. На виконання статті 181 Сімейного кодексу України Постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2006 № 189 затверджено Порядок призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме (далі Порядок), який визначає механізм надання тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання (перебування) їх невідоме (далі - тимчасова допомога). Відповідно до пункту 2 Порядку тимчасова допомога призначається у разі, коли рішення суду про стягнення аліментів з одного з батьків не виконується або місце проживання (перебування) одного з батьків не встановлено. Відповідно до п. 6 Порядку для призначення тимчасової допомоги одержувач залежно від підстав, на яких призначається тимчасова допомога, подає до органу праці та соціального захисту населення за місцем проживання (перебування) довідку державної виконавчої служби, що підтверджує факт несплати аліментів одним з батьків протягом шести місяців, що передують місяцю звернення. Відповідно до частини 2 пункту 7 Порядку тимчасова допомога призначається на кожні шість місяців починаючи з місяця, в якому подано усі необхідні документи. Відповідно до пп. 2 п. 10 Порядку виплата тимчасової допомоги припиняється у разі виявлення обставин, що свідчать про можливість одного з батьків утримувати свою дитину. Виплата тимчасової допомоги припиняється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому виникла дана обставина. Згідно п.12 Порядку якщо виникла можливість стягнення аліментів з одного з батьків, виявлено, що один з батьків може утримувати дитину або місце проживання (перебування) одного з батьків встановлено, у зв'язку з чим можливе стягнення з нього коштів на утримання дитини, орган соціального захисту населення звертається до суду із заявою про стягнення суми сплаченої тимчасової допомоги. Стягнуті кошти зараховуються до державного бюджету. Судом встановлено, що рішенням Зарічного районного суду м. Суми з відповідача були стягнуті аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини. У зв'язку з несплатою відповідачем аліментів на утримання дитини, на підставі заяв [PERSON] останній була призначена тимчасова державна допомога на дитину визначена Постановою КМУ від 22.02.2006 року № 189. Дана допомога виплачувалася з 01.04.2010 року по 30.06.2010 року та була припинена у зв'язку з досягненням дитиною повноліття. За вказаний період [PERSON] була виплачена допомога у розмірі 23770,80 грн.. Суд вважає, що відповідач, як боржник за судовим рішенням про стягнення аліментів, зобов'язаний повно і своєчасно сплачувати аліменти на утримання дитини, та у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» мав повідомляти державного виконавця про здійснені перекази та міг перевірити правильність розрахунку заборгованості зі сплати аліментів в будь-який час і в разі незгоди з ним, оскаржити в установленому законом порядку. Рішення про призначення тимчасової допомоги отримувачу аліментів були прийняті на підставі довідок про неотримання аліментів від відповідача, виданих ВДВС, надання яких є обов'язковим відповідно до вимог п. 6 Порядку. Таким чином, відповідач відповідно до положення Постанови КМУ від 22.02.2006 року № 189 (п. 12), ч. 10 ст. 181 СК України зобов'язаний відшкодувати державі кошти витрачені на виплату тимчасової державної допомоги на дитину. Враховуючи наведені вище обставини, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову у повному обсязі. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути в судові витрати в розмірі 1378 грн.

Outcome: approved