Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

В червні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], Миколаївської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що її батькам [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належала квартира [ADDRESS]. Після смерті батька, який помер [INFO] року, спадщину прийняла лише мати, проте за свого життя свідоцтва про право на спадщину не отримувала. Після смерті [INFO] року її матері, [PERSON], відкрилася спадщина на частку даної квартири, яка належала їй, та на частку квартири, яка належала її чоловікові. Її брат, відповідач [PERSON] у встановлений законом строк до нотконтори не звернувся, в подальшому звертався до суду з позовом про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини, проте в позові йому було відмовлено. Після смерті матері вона звернулася до нотконтори для оформлення своїх спадкових прав, проте, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на спірну квартиру. Посилаючись на те, що вона є спадкоємицею померлої матері першої черги за законом, просила суд задовольнити позов та визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала просила позов задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час і місце судового розгляду повідомлені судом належним чином. Від Миколаївської міської ради до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника відповідача, проти позову не заперечували. Заслухавши пояснення позивачки, вивчивши і оцінивши в сукупності матеріали цивільної справи, суд дійшов наступного. Як вбачається з матеріалів справи, спірна квартира [ADDRESS] належала на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 28 січня 1994 року, видного згідно з розпорядженням № 425/Е від 26 січня 1994 року. 4 квітня 2014 року МБТІ виготовило технічний паспорт на квартиру [ADDRESS]. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 11 вересня 1954 року та мали двох дітей: [PERSON] та [PERSON]. В подальшому позивачка змінила прізвище на «[PERSON]», зареєструвавши шлюб. [INFO] року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді частки кватири [ADDRESS]. Спадкоємцями померлого були його дружина [PERSON] та діти: позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON]. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 28 серпня 2014 року спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Як слідує зі справи, мати позивачки, яка проживала та була зареєстрована зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується матеріалами справи, прийняла спадщину після смерті чоловіка, проте за свого життя права власності на спадкове майно не оформила. [INFO] року [PERSON] померла. Як вбачається зі спадкової справи № 28/2013 до майна померлої [PERSON], позивачка двічі зверталася до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON]. Постановою від 21 січня 2014 року [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки відсутні документи, які підтверджують право власності спадкодавця на нерухоме майно. Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 28/2013, [PERSON] звертався до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] щодо подання зави про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], проте йому було роз'яснено, що у зв'язку з пропуском шестимісячного строку він може звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 5 березня 2014 року [PERSON] відмовлено у задоволенні такого позову, у зв'язку з тим, що він не надав суду доказів, що підтверджували б пропуск строку для прийняття спадщини з поважної причини. Як вбачається з матеріалів справи мати позивачки, [PERSON], на момент смерті чоловіка та батька позивачки [PERSON] та відповідача [PERSON] [INFO] року постійно проживала та була зареєстрована [ADDRESS] та продовжувала проживати за даною адресою до дня своєї смерті, вступивши за свого життя в управління спадковим нерухомим майном. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). При розгляді справ про визнання права власності на спадкове майно, у тому числі і при розгляді справ про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, необхідно враховувати, що за наявності правовстановлюючих документів на нього, документального підтвердження місця, часу відкриття спадщини, підстав закликання до спадкування та за відсутності спору між спадкоємцями свідоцтво про право на спадщину на підставі ст.ст. 1296, 1297 ЦК України, Закону України «Про нотаріат» (з наступними змінами та доповненнями) видається нотаріусами. При цьому, справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил Глави 86 ЦК України. Спадкування за законом здійснюється почергово. За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як було встановлено в судовому засіданні, позивачка в установлений законом шестимісячний строк подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Проте, при зверненні [PERSON] до приватного нотаріусу з приводу оформлення її спадкових прав на частку житлового будинку, приватним нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки позивачка не надала правовстановлюючий документ на спадкове майно. Отже, враховуючи, що ст. 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті та з врахуванням неможливості оформлення позивачем своїх спадкових прав у нотаріальному порядку, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку про можливість визнати за позивачкою право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року у м. Миколаєві Миколаївської області, на квартиру [ADDRESS], що також узгоджується зі ст. 16 ЦК України, яка передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права і інтересу.

Outcome: approved