Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

В судовому засіданні позивач-відповідач [PERSON] заявлені ним позовні вимоги підтримав, просить суд їх задоволити посилаючись на ті обставини, що сімейне життя між ними не склалось. Протягом останніх шести місяців вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та бюджету, не підтримують подружніх стосунків, фактично їх сім'я розпалась, а шлюб існує лише формально. Тому просить суд розірвати шлюб між ним та позивачем, визначити місце проживання неповнолітнього сина з матір'ю. Зустрічний позов про стягнення аліментів визнав частково на суму 1000 грн. В судовому засіданні представник відповідача-позивача поданий ними зустрічний позов про стягнення аліментів повністю підтримав. Суду пояснив, що сторони по справі проживають окремо, позивач [PERSON] не надає матеріальної допомоги на утримання їх неповнолітнього сина, всі обов'язки щодо утримання та виховання дитини несе лише матір [PERSON] Відповідач є працездатним, інших утриманців не має, тому просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення сином повноліття. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу, визначення проживання неповнолітньої дитини підлягають до повного задоволення, а позовні вимоги про стягнення аліментів до часткового задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29 вересня 2008 року. Дана обставина стверджується дослідженим в судовому засіданні свідоцтвом про шлюб (повторне) виданим 14 червня 2016 року рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області з якого вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 29 вересня 2006 року, про що 29 вересня 2006 року складено відповідний актовий запис №1706. Прізвище після державної реєстрації шлюбу чоловіка [PERSON], дружини [PERSON]. Від даного шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Дана обставина стверджується дослідженими в судовому засіданні свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 26 травня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції з якого вбачається, що [PERSON] народився [INFO] в м.Рівне, про що в Книзі реєстрації народжень 2008 року травня місяця 265 числа зроблено відповідний актовий запис за №1188. Батьками записані [PERSON] та [PERSON]. Протягом останніх шести місяців сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та бюджету, не підтримують подружніх стосунків, фактично їх сім'я розпалась, а шлюб існує лише формально. Позивач-відповідач [PERSON] втратив до відповідача-позивача [PERSON] почуття любові. Від надання терміну для примирення він в судовому засіданні відмовився, перспектив для збереження сім'ї не вбачається. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Від надання терміну для примирення представник позивача в судовому засіданні відмовився. Відповідно до ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що в судовому засіданні було встановлено, що сторони по справі тривалий час проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства та бюджету, фактично їх сім'я розпалась, від надання терміну для примирення позивач-відповідач відмовився, тому суд вважає, що заявлені позовні вимоги про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають до повного задоволення. Відповідно до ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Оскільки в судовому засіданні не надійшло заперечень з приводу того, що після розірвання шлюбу неповнолітній син сторін буде проживати з матір'ю, тому в цій частині позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік», установлено у 2016 році прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років: з 1 травня - 1531 гривня. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності та те, що позивач-відповідач у добровільному порядку не надає відповідача-позивачу кошти на утримання сина, не приймає участь у його утриманні, тому суд вважає, що зустрічні позовні вимоги в частині стягнення аліментів є обґрунтованими. Однак, враховуючи вимоги розумності та справедливості, а також те, що в судовому засіданні відповідачем-позивачем не подано належних та допустимих доказів того, що позивач-відповідач спроможний сплачувати заявлений нею розмір позовних вимог, крім того суд враховує, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, тому суд вважає, що до стягнення з позивача-відповідача на користь відповідача-позивача підлягають аліменти в розмірі по 1000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення сином повноліття. На підставі викладеного,

Outcome: approved