Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-01 00:00:00

До Богунського районного суду м. Житомира звернувся [PERSON] з позовом до Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі» (далі ПАТ «ВіЕйБі»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус про захист прав споживача шляхом припинення договорів. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що у вересні 2019 р. він, [PERSON] звернувся в суду з позовом до ПАТ «Всекраїнський акціонерний банк» про захист прав споживача банківських послуг шляхом визнання припиненим кредитного договору № 397 від 02.04.2008 р., укладеного з ВАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», визнання припиненими кредитні зобов`язання по поверненню кредитної заборгованості [PERSON] на користь банку по вищевказаному кредитному договору в зв`язку з їх достроковим поверненням в повному обсязі. 16.01.2020 р. [PERSON] подав клопотання про залучення до участі в справі в якості співвідповідача ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус», яке є правонаступником банку в даних кредитних правовідносинах з ним, [PERSON] . Крім того, позовні вимоги обґрунтовано тим, що 02.04.2008 р. між ним, [PERSON] та ВАТ «ВіЕйБі Банк» укладено кредитний договір № 397, відповідно до умов якого на придбання автотранспортного засобу надано кредитні кошти в сумі, що була еквівалентною 100 000,00 дол. США строком до 01.04.2022 р. згідно додаткової угоди № 3 до кредитного договору. Рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 13.06.2017 р. (справа № 295/1418/17) кредитний договір № 397 визнано удаваним в частині розміру та грошової одиниці кредиту в п.1.1 та визнано, що насправді [PERSON] отримав кредит в розмірі 505 000,00 грн. В задоволенні позову банку про стягнення з [PERSON] на користь банку заборгованості по кредиту № 397 від 02.04.2008 р. в сумі 1 535 083,44 грн. відмовлено в повному обсязі судом першої і апеляційної інстанції. 24.09.2019 р. [PERSON] звернувся з заявами до ПАТ «ВіЕйБі Банк» та правонаступника ТОВ «ФК «Інвест Хаус» про надання довідки про погашення заборгованості, в чому було відмовлено. Натомість, відповідач зажадав погашення кредитної заборгованості в розмірі 2 802 280,66 грн. у зв`язку з відступленням йому ПАТ «ВіЕйБі Банк» боргу за цим договором. Посилаючись на порушення його прав як споживача банківських послуг, просив задовольнити позов шляхом визнання кредитного договору припиненим і визнання припиненими кредитних зобов`язань, що виникли на підставі цього договору. У відзиві на позовну заяву ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» покликається на наявність постанови Житомирського Апеляційного суду від 23.09.2019 року по справі № 295/7352/17, яким скасоване рішення Богунського райсуду міста Житомира від 08.08.2017 р. і винесене нове рішення, яким відмовлено [PERSON] у захисті прав споживачів шляхом припинення кредитного договору № 397 і договору застави автомобіля. Відповідач вважає, що суд визнав неналежним доказом в тій справі на підтвердження факту належного виконання [PERSON] кредитних зобов`язань квитанції про погашення кредиту, тому відповідно до ст. 82 ЦПК України ці обставини не підлягають доведенню в даній справі знову. Наголосив на відсутності судового рішення про визнання нікчемним або недійсним кредитного договору № 397, а також про сплив терміну позовної давності для захисту своїх порушених прав, який відповідач відраховує від дати укладення кредитного договору № 397 від 02.04.2008 року. Натомість, доводи вважає позов таким, що не містять підстав для його задоволення. Позивач направив заперечення на відзив ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус», в якому заперечував проти преюдиційності висновків постанови Житомирського Апеляційного суду від 23.09.2019 р. по справі № 295/7352/17 для даної справи, заперечував проти клопотання відповідача про застосування терміну позовної давності, оскільки про порушення своїх прав дізнався в жовтні 2019 р., коли і виник спір між ним і кредитором з приводу припинення кредитних зобов`язань на суму 2 802 280,66 грн., і саме з цієї дати позивач відраховує термін позовної давності для захисту свого порушеного права в межах даного спору. Представники ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» і ТОВ «ФК «Інвест Хаус» в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Враховуючи вищенаведене та необхідність дотримання судом строків розгляду, відповідно до ст. 121 ЦПК України перешкод розглядові справи в зв`язку з їх неявкою не встановлено. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. 02 квітня 2008 р. між позивачем [PERSON] та ВАТ ВіЕйБі Банк (в подальшому переіменоване на ПАТ «ВіЕйБі Банк») укладено кредитний договір № 397, відповідно до умов якого банк зобов`язався надати позичальнику кошти в сумі 100 000,00 дол. США на придбання автотранспортного засобу марки BMW, моделі E70 X5 3|0d, № кузова [NUMBER] , зі сплатою 12,5 % річних. Кінцевиий термін повернення кредиту визначено до 01 квітня 2022 року згідно додаткової угоди № 3 до кредитного договору № 397. 03.06.2015 р. банк направив [PERSON] вимогу про дострокове повернення кредиту, відсотків і штрафних санкцій, всього на суму 1 535 083,44 грн. Відповідно кредитний договір № 397 від 02.04.2008 р. припинив свою дію з дати направлення боржнику [PERSON] вимоги про дострокове погашення всієї суми боргу, тому і вимоги кредитора про стягнення процентів після цієї дати задоволенню не підлягають (ВС/КЦС від 14.02.2018 р., справа № 564/2199/15-ц). Рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 13.06.2017 р. по справі № 295/1418/17 за позовом [PERSON] до ПАТ «ВіЕйБі» визнано удаваним в частині розміру та грошової одиниці кредиту п.1.1 кредитного договору № 397 від 02.04.2008 р., укладеного між ВАТ «ВіЕйБі» та [PERSON] . Цим рішенням також визнано, що сторони насправді вчинили кредитний договір на суму 505 000,00 грн. Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 30.11.2017 р. по справі № 295/11410/15ц було відмовлено в повному обсязі в задоволенні позовних вимог ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» до [PERSON] про дострокове стягнення кредитної заборгованості, відсотків і штрафних санкцій на загальну суму 1 535 083,44 грн. по кредитному договору № 397 від 02.04.2008 р. Постановою Житомирського Апеляційного суду від 17.09.2019 р. дане рішення залишене в силі. В мотивувальній частині Постанови Житомирського Апеляційного суду від 17.09.2019 р. по даній справі, в якій приймали участь ті самі сторони з приводу того ж самого кредитного договору № 397 від 02.04.2008 р., встановлено, що ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» і ТОВ ФК «Інвест Хаус» не надали суду належних і допустимих доказів на підтвердження розміру заборгованості за вказаним кредитним договором, тому суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову банку про стягнення з [PERSON] заборгованості по кредитному договору № 397. В липні 2017 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом про захист прав споживача шляхом визнання припиненим кредитного договору № 397 від 02.04.2008 року і договору застави автомобіля від 02.04.2008 р., укладені між ним і ВАТ «ВіЕйБі», виключення з Державного реєстру застав реєстраційний запис про реєстрацію вищевказаного договору застави, виключення з Державного реєстру заборон на відчуження майна запис про приватне обтяження автомобіля. В обґрунтування позову зазначив, що виконав зобов`язання за кредитним договором № 397 повністю, тому такий договір має бути визнаний припиненим у зв`язку з його повним виконанням, внаслідок чого договір застави також припиняє свою чинність. ПАТ «ВіЕйБі» проти задоволення позову заперечував, зустрічного позову про стягнення будь-яких коштів на погашення заборгованості по кредитному договору з [PERSON] не заявляв, клопотання про призначення судової експертизи для перевірки розрахунку позивача, виготовленого в системі «Фінансовий калькулятор» не заявляв. 08.08.2017 р. Богунським районним судом м. Житомира (справа № 295/7352/17) вказані вище позовні вимоги [PERSON] задоволені в повному обсязі. 23.09.2019 р. Житомирським Апеляційним судом винесена постанова, якою апеляційна скарга ПАТ «ВіЕйБі», представником якого є ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» задоволена, рішення Богунського районного суду м. Житомира від 08.08.2017 р. скасоване, в позові [PERSON] відмовлено. При цьому в мотивувальній частині постанови Житомирського Апеляційного суду від 23.09.2019 р. не міститься посилань суду на встановлення факту наявності будь-яких сум заборгованості [PERSON] по кредитному договору № 397, підтвердженого будь-якими належними і допустимими доказами. 24.09.2019 р. [PERSON] направив на адресу ПАТ Всеукраїнський акціонерний банк і ТОВ ФК «Інвест Хаус» письмове звернення з пропозицією надати підтвердження виконання ним в повному обсязі кредитних зобов`язань по кредитному договору № 397 від 02.04.2008 р. і з вимогою про припинення телефонних дзвінків з вимогою про сплату коштів. При цьому [PERSON] посилався на прийняту Житомирським Апеляційним судом Постанову від 17.09.2019 р., якою відмовлено в стягнення з [PERSON] на користь банку (його правонаступника) будь-яких платежів в рахунок заборгованості по кредитному договору № 397. Відповідачі не направляли відповіді на звернення [PERSON] , тому останній звернувся 31.10.2019 р. з позовом про захист прав споживача до суду, в якому пославшись на неможливість захисту своїх порушених прав споживача банківських послуг в позасудовому порядку, просив суд визнати припиненим кредитний договір № 397 від 02.04.2008 р. і кредитні зобов`язання, які виникли на підставі даного договору між ним і відповідачами. Відповідач ТОВ ФК «Інвест Хаус» скористався правом відзиву на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на наявність боргу у позивача перед товариством як правонаступником ПАТ «ВіЕйБі» по кредитному договору № 397, проте суми боргу, його складових, підстав нарахування не зазначив. При цьому ТОВ ФК «Інвест Хаус» підтвердив, що між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ТОВ «ФК «Інвест Хаус» було укладено договір про відступлення прав вимоги, за умовами якого банк відступив новому кредитору право вимоги до боржника по кредитному договору № 397 від 02.04.2008 р. Проте витягу з реєстру боржників до свого відзиву не приєднав, загальної суми заборгованості за договором, право вимоги якої йому було передано первісним кредитором не зазначив взагалі. Відповідачі зустрічних вимог про стягнення коштів з позивача не заявляли, клопотань про призначення судової експертизи для підтвердження своїх заперечень щодо наявності у позивача кредитної заборгованості не заявляли. Інших належним та допустимих доказів наявності у позивача будь-якої заборгованості по кредитному договору № 397 від 02.04.2008 р. суду не надали і не заявляли про їх наявність, обмежившись виключно посиланням на наявність Постанови Житомирського Апеляційного суду від 23.09.2019 року по справі № 295/7352/17 про відмову в задоволенні позову [PERSON] про захист прав споживача шляхом визнання припиненим кредитного договору № 397, договору застави і виключення з Державного реєстру заборон відповідних записів, як на доказ наявності невиконаних кредитних зобов`язань. Таким чином, суд вважає, що актично встановлено виконання в повному обсязі судового рішення згідно з виконавчим документом. Як передбачено статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обігу або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 598 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. За приписами статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Пунктом першим частини першої статті 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За приписами статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Обсяг прав (наприклад, сума заборгованості, права на стягнення відсотків, штрафних санкцій тощо) та умови визначаються на момент переходу цих прав до нового кредитора. Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов`язанні допускається протягом усього часу існування зобов`язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом. Відповідно до пункту сьомого частини другої статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є припинення правовідношення. За положеннями частини першої статті 545 ЦК України прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Судом встановлено, що позивач звернувся із відповідною заявою як до ПАТ «ВіЕйБі Банк», так і до ТОВ ФК «Інвест Хаус» про видачу довідки про погашення заборгованості за кредитним договором. За приписами частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14 лютого 2018 р. у справі № 564/2199/15-ц дійшов висновку, що кредитний договір припиняє свою дію з дати направлення боржнику вимоги про дострокове погашення всієї суми боргу, тому вимоги про стягнення процентів після цієї дати задоволенню не підлягають. 03.06.2015 р. банк направив [PERSON] вимогу про дострокове повернення кредиту, відсотків і штрафних санкцій, всього на суму 1 535 083,44 грн. Відповідно кредитний договір № 397 від 02.04.2008 р. припинив свою дію з дати направлення боржнику [PERSON] вимоги про дострокове погашення всієї суми боргу. Зазначений висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 р. у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18). А отже, після звернення з вимогою про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінюється порядок, умови і строк дії кредитного договору. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК, а не у вигляді стягнення процентів та неустойки. Проте такі вимоги відповідачами не заявлялися. Встановивши наявність набувшого чинності рішення суду про відмову банку (його правонаступнику) у стягненні будь-якої суми як заборгованості по кредитному договору № 397 від 02.04.2008 р., і той факт, що відповідачі не навели правових підстав зміни суми боргу у порівнянні із заборгованістю, в стягненні якої відмовлено в повному обсязі згідно постанови Житомирського Апеляційного суду від 17.09.2019 р., суд визнає обґрунтованими позовні вимог та визнання кредитного договору і кредитних зобов`язань припиненим. На думку суду, обґрунтовуючи свої вимоги обставинами належного та у повному обсязі виконання зобов`язання, позивачем доведено настання передбачених статтею 599 ЦК України підстав для припинення зобов`язання. При цьому не заслуговують на увагу посилання відповідача ТОВ ФК «Інвест Хаус» у відзиві на позовну заяву, що наявність набравшого чинність судового рішення, про відмову [PERSON] у захисті прав споживача шляхом визнання припиненим кредитного договору позбавляє його права на звернення до суду з даним позовом повторно, оскільки підстави позову у справі № 295/7352/17 і в даній справі не є ідентичними, а позовна вимога про визнання припиненими кредитні зобов`язання, що виникли на підставі кредитного договору № 397 від 02.04.2008р., взагалі не були предметом судового розгляду в справі № 295/7352/17. Суд критично відноситься до клопотання ТОВ «ФК «Інвест Хаус» про застосування терміну позовної давності до вимог позивача, який на його думку, має відраховуватись від дати укладення кредитного договору № 397, тобто з 02.04.2008 р., оскільки позивачем зазначено, що звернення до суду з даним позовом було викликано відсутністю відповіді банку і його правонаступника на його письмове звернення від 24.09.2019 р. про надання підтвердження погашення ним кредитної заборгованості в повному обсязі.

Outcome: dismissed