Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові позивач зазначила про те, що 04.03.2006 року зареєструвала шлюб із відповідачем. Від шлюбу мають двох дітей - [PERSON] та [PERSON], [INFO], які після розірвання шлюбу за попередньою домовленістю позивача та відповідача залишиться проживати з матір'ю. Через постійні конфлікти, суперечки, спільне життя стало неможливим та нестерпним. [PERSON] та [PERSON] мають різні погляди на сімейне життя. В зв'язку з цим, шлюбні стосунки були фактично припинені. З 27.12.2013 року позивач і відповідач почали жити окремо. Позивач переконана, що подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливі. Шлюб носить лише формальний характер, примирення з відповідачем неможливе. Майнових спорів між позивачем та відповідачем немає. Вище викладене й стало підставою для звернення до суду із вимогою про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, аргументуючи мотивами, викладеними в позовній заяві. Після розірвання шлюбу просила поновити їй дошлюбне прізвище - [PERSON]. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Суд, враховуючи думку позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про шлюб [NUMBER], виданого 04.03.2006 року відділом РАЦС ВМУЮ Вінницької області, шлюб між [PERSON],[INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрований 04.03.2006 року, актовий запис № 464. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу -[PERSON] (а.с. 4) Судом встановлено, що позивач з відповідачем від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження. (а.с. 5, 6) Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає за можливе розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. Враховуючи положення ч. 1 ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 243, 60 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved