Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

В травні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, в якій зазначила, що причиною звернення до суду з даним позовом є те, що сімейне життя з відповідачем не склалось зв'язку із постійними конфліктами, протилежними поглядами на сімейне життя та ведення спільного господарства, між ними відсутнє взаєморозуміння та любов один до одного, вони припинили сімейно шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер, тому просить його розірвати. Від шлюбу вони мають дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачкою. За таких обставин, просить розірвати шлюб та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] в у твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00грн. щомісяця. 12 липня 2018 року від відповідачки надійшла уточнена позовна заява, в якій вона просить розірвати шлюб. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та дату засідання була повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просила шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився про час та дату слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки в судове засідання не повідомив. В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що сторони по справі уклали шлюб 04.10.1997 року, який зареєстровано Відділом реєстрації актів громадянського стану Комінтернівського району Одеської області за актовим записом № 46, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Сторони остаточно припинили сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть, не пов'язані спільним побутом, проживають окремо. Спір про місце проживання дитини відсутній. Спору про майно сторони не заявили. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно до ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. При встановлених обставинах суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу не можливе, воно суперечить їх інтересам, що підтверджено матеріалами справи. Згідно ст.114, ст.115 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved