Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-15 00:00:00

В серпні 2019 року позивач, від імені та в інтересах якої на передбачених законом підставах діє адвокат Біленський А.Г., звернулася до суду із позовною заявою до Баловненської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області про визнання права власності на 1/2 частку земельної ділянки у порядку спадкування за законом. В своїх вимогах позивач посилається на те, що [INFO] померла її мати [PERSON] , після її смерті залишилось спадкове майно, а саме Ѕ частка земельної ділянки, що призначена для ведення садівництва, загальною площею 0,0500 га, яка розташована на території Баловненської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області, яка належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину. Коли позивач звернулася до П`ятої миколаївської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва на спадщину за законом, їй було відмовлено у його видачі через те, що спадкодавець, після отримання у спадщину Ѕ частки земельної ділянки після смерті чоловіка, не виготувала за життя окремий державний акт, а також в зв`язку з тим, що площа земельної ділянки на час видачі свідоцтва про право на спадщину на ім`я [PERSON] та час звернення позивача за оформленням спадщини, відрізняється. Посилаючись на вищевикладене та те, що в інший спосіб він не може довести своє право на спадкове майно, просила суд визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті її матері право власності на Ѕ частку земельної ділянки, кадастровий номер 4824880400:02:003:0281, що призначена для ведення садівництва, загальною площею 0,0498 га, яка розташована на території Баловненської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області, яка належала спадкодавцю [PERSON] . Позивач та її представник в підготовче судове засідання не з`явилися, представник надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, просив про задоволення позову. Відповідач - представник Баловненської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області,в підготовче судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позову не заперечував. На підставі ч.4 ст. 200 ЦПК України, судом ухвалено про розгляд справи у підготовчому судовому засіданні у зв`язку із визнанням відповідачем позову в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи та оцінивши досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Позивач є донькою спадкодавця, що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб № 00005313352 від 18.09.2010 р. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме Ѕ частка земельної ділянки, що призначена для ведення садівництва, загальною площею 0,0500 га, яка розташована на території Баловненської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області, яку вона прийняла у спадщину після смерті чоловіка, що підтверджено свідоцтвом про право на спадщину від 11.10.2007 р. за № 2-1074. Позивач виготовила на своє ім`я державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 932326, згідно якого, співвласниками земельної ділянки площею 0,0498 га, що призначена для ведення садівництва, яка розташована на території Баловненської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області, в розмірі по Ѕ частці є позивач та [PERSON] , яку вони успадкували після смерті батька та чоловіка відповідно, що підтверджено вищевказаним державним актом. Звернувшись до П`ятої миколаївської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва на спадщину за законом після смерті матері, позивач отримала відмову у вчиненні вказаної нотаріальної дії, так як спадкодавець [PERSON] , після отримання у спадщину 1/2 частки земельної ділянки, не виготувала за життя окремий державний акт, а також в зв`язку з тим, що площа земельної ділянки на час видачі свідоцтва про право на спадщину на ім`я [PERSON] та час звернення позивача за оформленням спадщини, відрізняється, що підтверджено постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.10.2013 р. за № 1607/02-31, винесеною державним нотаріусом П`ятої миколаївської державної нотаріальної контори. Дослідженими матеріалами цивільної справи встановлено, що розходження в площі земельної ділянки, а саме: 0,0500 га за свідоцтвом про право на спадщину та 0,0498 га відбулися через уточнення площі земельної ділянки з застосуванням більш сучасних та точних технологій. Судом встановлено, що Ѕ частка земельної ділянки, що призначена для ведення садівництва, загальною площею 0,0498 га, кадастровий номер 4824880400:02:003:0281, яка розташована на території Баловненської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області на час відкриття спадщини дійсно належали спадкодавцю [PERSON] і це право не припинилося внаслідок її смерті. Позивач прийняла спадщину після смерті своєї матері [PERSON] , вчасно подавши заяву про прийняття спадщини в нотаріальний орган. За правилами ст.ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За положеннями ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позивач, як спадкоємець за законом після померлої матері [PERSON] , відповідно до вимог ст.ст.1218, 1222, 1223, 1225, 1261, 1268 ЦК України, як спадкоємець першої черги, набула права спадкування спадщини померлої, проте позбавлена можливості реалізувати своє право на спадщину шляхом оформлення у нотаріальній конторі у зв`язку із відсутністю державного акту на землю. Відповідно до ч.2 ст.124 Конституції України, юрисдикція суду поширюється на всі правовідносини, які виникають у державі. Ст.55 Конституції України гарантує судовий захист прав і свобод людини і громадянина. Тобто, будь - які цивільні права та інтереси, які охороняються законом, можуть бути захищені у суді. Ст.ст. 15-16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист, в тому числі і судовий, свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Одним із способів такого захисту є визнання права. Оскільки єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті [PERSON] є позивач, відповідач визнав заявлені нею позовні вимоги, то її позовні вимоги про визнання права власності на 1/2 частку земельної ділянки, що призначена для ведення садівництва, загальною площею 0,0498 га, кадастровий номер 4824880400:02:003:0281, яка розташована на території Баловненської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області, підлягають задоволенню. Згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову в сумі 768,40 грн. З огляду на викладене та враховуючи те, що відповідачем до початку розгляду справи по суті подано заяву про визнання позову, суд вважає за можливе повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, тобто у розмірі 384 грн. 20 коп. З урахуванням повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову, у відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 50 відсотків від сплаченого позивачем судового збору в сумі 384 грн. 20 коп.

Outcome: approved