Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

В серпні 2018 року заявниця звернулась до суду з вказаною заявою і просить видати обмежувальний припис та застосувати до заінтересованої особи - [PERSON] захід тимчасового обмеження прав особи у вигляді заборони йому перебувати в місці їхнього спільного проживання, за адресою [ADDRESS], строком на шість місяців. В обґрунтування своїх вимог заявниця посилається на те, що вона спільно із [PERSON] проживає [ADDRESS], проте у зареєстрованому шлюбі вони не перебувають. Протягом 2018 року [PERSON], перебуваючи в стані сп'яніння, неодноразово вчиняв сварки, принижував її, словесно ображав, погрожував їй фізичною розправою та застосовував щодо неї фізичне насильство. За наслідками таких дій [PERSON] 27 червня 2018 року працівниками Деражнянського відділення поліції відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 173-2 КУпАП та винесено терміновий заборонний припис кривднику, яким йому було заборонено контактувати із заявницею протягом 10 діб. Незважаючи на це, [PERSON] продовжує вчиняти насильство в сім'ї відносно заявниці, зокрема, 23 липня 2018 року він знову вчинив сварку та бійку за місцем їхнього проживання, з приводу чого заявниця подала заяву до відділення поліції, а тому вона просила задовольнити її заяву. В судове засідання заявниця не з'явилася, хоча про час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином. При цьому, від представника заявниці - начальника відділу «Деражнянське бюро правової допомоги» Хмельницького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги [PERSON] надійшло клопотання, в якому вона просить проводити розгляд справи у відсутності сторони заявника та задовольнити заяву [PERSON] із викладених у ній підстав. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Заперечення на заяву від нього не надійшло, а тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у його відсутності. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає подану заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Як встановлено судом із наявних в матеріалах справи письмових доказів, [PERSON] та [PERSON] спільно проживають [ADDRESS], не перебуваючи у зареєстрованому шлюбі. З'ясовано і те, що протягом 2018 року [PERSON] неодноразово вчиняв дії, пов'язані з словесними образами, погрозами та фізичним насильством, що підтверджується актом з'ясування обставин вчинення домашнього насильства або реальної загрози його вчинення №79 від 02 липня 2018 року, талоном-повідомленням до Деражнянського ВП Летичівського ВП ГУНП в Хмельницькій області №258 від 24 липня 2018 року. Крім того, наведені заявницею обставини підтверджуються довідкою Деражнянського ВП Летичівського ВП ГУНП в Хмельницькій області №4997/104-2018 від 28 червня 2018 року та спеціальною карткою обліку факту скоєння домашнього насильства в сім'ї, якими підтверджується, що 27 червня 2018 року працівниками Деражнянського відділення поліції відносно [PERSON] було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, а також те, що він перебуває на профілактичному обліку в секторі превенції Деражнянського відділення поліції. Факт звернення заявниці до Деражнянської центральної районної лікарні 25 липня 2018 року внаслідок спричинення їй черепно-мозкової травми 23 липня 2018 року підтверджується копіями записів у медичній карті хворого. З огляду на наведене, суд вважає обґрунтованими доводи заявниці про те, що вона є особою, яка постраждала від домашнього насильства, і таке насильство щодо неї вчинялося [PERSON], з яким вона спільно проживає без реєстрації шлюбу. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі - Закон). Відповідно до ст. 1 Закону домашнім насильством є діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім'ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім'єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров'ю особи. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Згідно із п.5 ч.2 ст. 3 Закону дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється, у тому числі, на осіб, які спільно проживають (проживали) однією сім'єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою. Відповідно до ст. 24 Закону до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: обмежувальний припис стосовно кривдника. Згідно із ч.2 ст. 26 Закону обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов'язків. У відповідності до ч. 3, 4 цієї статті рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Враховуючи викладене, оцінюючи всі встановлені судом обставини та досліджені докази, суд приходить до висновку, що доводи заявниці знайшли своє підтвердження, а тому заяву слід задовольнити і з метою запобігання та протидії психологічному та фізичному насильству, що має місце з боку [PERSON] по відношенню до заявниці [PERSON], суд вважає необхідним вжити захід тимчасового обмеження прав [PERSON] у вигляді тимчасового обмеження його права перебувати в місці спільного його проживання з [PERSON], за адресою [ADDRESS],строком на шість місяців. Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати слід віднести за рахунок держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved