Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-20 00:00:00

В серпні 2020 року заявник звернувся до суду із заявою про встановлення юридичного факту постійного проживання із спадкодавцем, посилаючись на те, що [INFO] померла [PERSON] , яка відповідно до складеного нею заповіту все своє майно заповіла на його користь. Заявник посилається на те, що з 2005 року здійснював догляд за померлою, так як вона часто хворіла. В 2009 році стан здоров`я померлої почав погіршуватися та вона потребувала постійного догляду, тому заявник почав проживати разом з нею по [ADDRESS] , залишаючись зареєстрованим по [ADDRESS] . Спадщину після її смерті він прийняв своєчасно, інших спадкоємців не має. Однак, через відсутність встановленого юридичного факту проживання із спадкодавцем, він не може оформити спадщину не себе. В судовому засіданні представник заявника підтримав подану заяву і просила задовольнити позовні вимоги. Представник заінтересованої особи Магальської сільської ради в судове засідання не з`явився, надавши клопотання, в якому заяву визнав та просив розглянути справу у його відсутності. Свідки [PERSON] та [PERSON] показали суду, що [PERSON] дійсно проживав разом із його тіткою [PERSON] на день смерті останньої. Суд, вислухавши пояснення представника заявника та зацікавленої особи, покази свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що померла [INFO] [PERSON] на день своєї смерті постійно проживала більше шести місяців із заявником у домоволодінні по [ADDRESS] , що підтверджується наявною у справі довідкою від 06 липня 2020 року виданою Магальською сільською радою Новоселицького району Чернівецької області та іншими дослідженими судом доказами. Вирішуючи питання про встановлення даного факту суд виходить з того, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. Як вбачається з роз`яснень викладених в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику в справах про спадкування», якщо постійне проживання особи із спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкодавець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово, а відповідно до частини шостої даної статті фізична особа може мати кілька місць проживання. У відповідності до ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Відповідно до статті третьої вказаного Закону місце проживання - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Оцінюючи у сукупності досліджені докази, із урахуванням визнання заявлених вимог заінтересованою особою, суд приходить до висновку про доведеність факту постійного проживання заявника разом з [PERSON] на час відкриття спадщини після смерті останньої. Задоволення заяви має юридичне значення для заявника. У суду немає підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених заявником та підтверджених документами. На підставі ст.ст. 293, 315-319 ЦПК України, суд

Outcome: approved