Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

В суд надійшла позовна заява від [PERSON] про позбавлення [PERSON], [PERSON], батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON], мотивуючи тим, що він проживає з дідусем [PERSON] та неповнолітньою сестрою [PERSON] Їхні з сестрою батьки [PERSON] та [PERSON] розлучені, і з моменту розлучення батьків він та сестра з батьком не спілкуються. Матір, яка зареєстрована разом з ними в квартирі, уже декілька років з ними фактично не проживає, не піклується про здоров'я своєї неповнолітньої доньки, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Позивач сам заробляє на прожиття, фактично утримує свою неповнолітню сестру [PERSON], забезпечує її всіма необхідними речима, допомагає з навчанням. З ними також проживає дідусь, однак за віком та станом здоров'я він також потребує сторонньої допомоги, тому не має змоги дбати про неповнолітню внучку. Матір [PERSON] та батько [PERSON] подали заяви, засвідчені нотаріально, у яких вони підтвердили, що не беруть участь у вихованні та утриманні своєї малолітньої доньки [PERSON] та не мають змоги піклуватись та здійснювати догляд за нею. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] Представник органу опіки і піклування Івано-Франківського міськвиконкому суду надав висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON], поданий висновок підтримав. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, подали заяви в яких просили справу розглядати без їхньої участі, не заперечили щодо позбавлення їх батьківських прав щодо неповнолітньої доньки [PERSON] Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, та з'ясувавши таким чином фактичні її обставини, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу, [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб 28.12.2002 року. Як вбачається з копії свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 27.07.1995 року та серії [NUMBER] від 07.03.2001 року [PERSON] є батьком, а [PERSON] - матір'ю [PERSON] та [PERSON]. Позивач є рідним братом неповнолітньої [PERSON]. Відповідно до копій нотаріально засвідчених заяв [PERSON] та [PERSON] стверджують, що не беруть участь у вихованні та утриманні малолітньої доньки [PERSON] та не мають змоги піклуватись та здійснювати за нею догляд. Відповідачі самоусунулись від виховання своєї неповнолітньої дитини. Орган опіки та піклування у своєму висновку вказує на доцільність позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав стосовно дитини [PERSON], [INFO].. За змістом ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Доказів на спростування наведених фактів, відповідачами суду не надано. Відповідно до ст. 165 СК з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до вимог ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пункт 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» закріплює, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON], стосовно [PERSON] є обгрунтованими, такими, що відповідають інтересам дитини та підлягають задоволенню. Що стосується вимоги про призначення позивача опікуном неповнолітньої дитини, то суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 243 СК України, опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. За змістом ч. 3 ст. 60 ЦК України, суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування.. Судом встановлено, що [PERSON] позбавлена батьківського піклування, однак суду не подано висновку компетентного органу щодо призначення опіки, тому на даний час у задоволенні вимоги позивача про призначення його опікуном слід відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідачів також слід стягнути в солідарному порядку на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. ст. 164, 165, 243 Сімейного кодексу України, ст. 60 ч. 3 Цивільного кодексу України, п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст. ст. 3, 4, 10, 11, 59, 60, 88 ЦПК України,

Outcome: partial