Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-25 00:00:00

В травні 2017 року до Баранівського районного суду звернулася [PERSON] (надалі також позивач) з позовом до [PERSON]М.(далі також відповідач) про розірвання шлюбу. Позов обґрунтовувався тим, що 08.10.2011 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб. Під час шлюбу у них народилися діти, а саме: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сімї є те, що подружжя перестало розуміти одне одного, постійно сваряться, протягом останніх двох місяців живуть окремо. За таких обставин позивач дійшла висновки, що шлюбні відносини слід припинити, миритися з відповідачем не бажає. Спору про місце проживання дітей немає, а тому, позивач просить залишити їх на проживання разом з нею. Позивач в судове засідання не зявилася, через канцелярію суду подала заяву та просила справу слухати без її участі, наполягала на задоволенні позовних вимог з підстав зазначених у позові. Відповідач у судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надійшла заява про визнання відповідачем заявлених\~ позивачами вимог, справу просив слухати без її участі, не заперечував проти ухвалення рішення. Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч.2 ст.197 ЦПК України. На підставі статей 158, 169 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Згідно з частиною 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до частини 1 статті 60 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Суд, розглянувши надані документи і матеріали, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне. На теперішній час подружні відносини між позивачем та відповідачем припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, позивач та відповідач не бажають зберігати шлюб, позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Судом встановлено, що 08.10.2011 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів було зроблено відповідний запис за №72, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії I-ТП №085063 (а.с.5). Від даного шлюбу позивач та відповідач мають спільних дітей, а саме: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження серії I-ТП №173416 та серії I-ТП №220508 (а.с. 6,7). У позовній заяві позивач зазначає, що протягом останніх років вона з відповідачем не можуть як сімя проживати разом виконувати сімейні обовязки, миритися з відповідачем не бажає. Таким чином, суд вважає, що на теперішній час подружні відносини між позивачем та відповідачем припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Тому, суд вважає, що вимога про розірвання шлюбу є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Крім того, згідно принципу 6 Декларації прав дитини малолітня дитина, крім випадків, коли є виняткові обставини, не має розлучатися зі своєю матірю. З огляду на викладене, зважаючи на вимоги закону та особливо на вік дітей, суд прийшов до висновку, що [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] слід залишити на виховання позивача [PERSON] до їх повноліття. Окрім того,

Outcome: approved