Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

В травні 2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом, де просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], посилаючись на те, що спільне життя у неї з відповідачем не склалось, між ними виникла стійка психологічна несумісність, що призвела до частих сварок, які повністю руйнують їх відносини, фактичні шлюбні відносини вони не підтримують тривалий час, проживають окремо, у них різні погляди на шлюб та сім»ю. В даний час сім»я сторін розпалась остаточно, спільних інтересів не мають. Спору щодо місця проживання дітей та їх утримання на даний час немає. Ухвалою судді Шевченківського районного суду Гуменюк А.І. від 15.06.2017 року у цій справі було відкрито провадження та її було призначено для розгляду по суті за участю сторін. Після проведення автоматичного розподілу вказану справу було передано в провадження судді Осаулова А.А., який ухвалою від 20.11.2017 року призначив у ній проведення судового розгляду. 15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції. Відповідно до ч. 2 ст.19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження. За умовами ст..196 ЦПК України для виконання завдань підготовного провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче судове засідання. В судовому засіданні з врахуванням думки учасників процесу судом було проведено підготовче судове засідання у цій справі. При цьому, позивача просив суд позов задовольнити з викладених підстав, збереження шлюбу між сторонами є неможливим, спільних інтересів сторони не мають. Відповідач в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, строк на примирення просив не надавати та проживання у шлюбі із позивачем вважав не можливим, оскільки проживає окремо з 2016 року. Відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає за можливе винести рішення у цьому підготовчому судовому засіданні у зв»язку з існуванням визначених ч.3 ст.200 ЦПК України умов та позовні вимоги задовольнити з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 05.11.2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції в м.Києві, актовий запис №1036 від 05.11.2004 року, що свідоцтвом про шлюб від 05.11.2004 року. Від шлюбу у сторін народились діти - [PERSON] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Доказів примирення стороною відповідача надано не було. Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що шлюб між сторонами існує формально, вони проживають окремо тривалий час та не підтримують сімейні стосунки, сім'я сторін розпалась остаточно і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дітей, а тому позовну заяву можливо задовольнити і шлюб потрібно розірвати. Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, які були сплачені позивачем при подачі до суду даного позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved