Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

В червні 2015 р. позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідачки, зазначивши у заяві, що 05.09.2008 року між ЗАТ «Донгорбанк», правонаступником якого є ПАТ «ПУМБ», та [PERSON] був укладений кредитний договір № 6799613, згідно якого відповідачеві був наданий кредит в сумі 428\~000 доларів США для придбання нерухомості квартири [ADDRESS]. В липні 2012 р. ПАТ «ПУМБ» стало відомо про, що [PERSON] помер 18.05.2012 р. У встановлений законом 6-місячний строк, відповідно до ст. 1281 ЦК України, ПАТ «ПУМБ» було подано до 2-ї маріупольської державної нотаріальної контори заяву-претензію, на яку було отримано відповідь про те, що на імя дружини померлого [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом. У звязку із цим позивач просив стягнути з відповідачки, як зі спадкоємиці, заборгованість за кредитом станом на 16.06.2015 р. в загальній сумі становить 62\~567,05 доларів США, з яких: 60\~447,90 доларів США заборгованість за сумою кредиту, 2\~119,15 доларів США заборгованість за непогашеними відсотками за користування кредитом, а також судові витрати в сумі 3\~654,00 гривень. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала, пояснивши відповідно до заяви, додавши, що право на дострокове повернення кредиту виникло з червня 2015 р., коли перестали поступати платежі. Просила стягнути з відповідачки грошову суму як з майнового поручителя, так і як зі спадкоємця. Про дострокове повернення кредиту банк відповідачку не повідомляв. Представник відповідачки [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, пояснивши, що після смерті позичальника [PERSON] позивачем згідно ст. 1281 ЦК України пропущено строк для звернення з вимогою до спадкоємців померлого. [PERSON] продовжувала сплачувати кошти за кредитом і після смерті позичальника, сплативши біля мільйона гривень, хоча, як спадкоємиця, повинна була сплатити в межах вартості отриманої спадщини. При зверненні до суду позивач надав до матеріалів справи необґрунтований та невірний розрахунок заборгованості, який не дає можливості встановити, чи правомірним буде стягнення вказаної в позові суми з [PERSON] До того ж, позивач неправомірно нараховував проценти за кредитом після смерті позичальника. Приймаючи до уваги, що вартість отриманого майна перевищує сплачену [PERSON] заборгованість, позовні вимоги вважають не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи дійшов наступного висновку. У відповідності із ст.ст. 526, 610, 611, 612, 1050, 1054 ЦК України банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Так судом встановлено, що 05.09.2008 року між ЗАТ «Донгорбанк», правонаступником якого є ПАТ «ПУМБ», та [PERSON] був укладений кредитний договір № 6799613, згідно якого відповідачеві був наданий кредит в сумі 428\~000 доларів США для придбання нерухомості квартири [ADDRESS] із процентною ставкою 12,99% річних, а також встановлено графік повернення кредитних коштів та підписано додаткову угоду №1 від 05.09.2008 року, яким змінено положення договору в частині погашення заборгованості за кредитом (а. с. 8-13) Згідно ст.ст. 553, 554 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобовязання частково або у повному обсязі. У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. В забезпечення виконання [PERSON] своїх зобовязань 05.09.2008 року між позивачем та [PERSON] з [PERSON] було укладено договір поруки, відомості про який зазначено в тексті кредитного договору № 6799613 від 05.09.2008 року в п. 2.1.1.3, 2.1.1.4. Також на виконання зобовязань [PERSON] та його дружини [PERSON] зобовязань за кредитним договором 05.09.2008 року було укладено договір іпотеки №6799648, посвідчений приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] та зареєстрований за №2289 (а.с. 8-10). Відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється в момент її смерті. Частиною 1\~статті 527 ЦК України\~передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. \~Відповідно до статей\~1216,\~1218 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. \~\~За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов'язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов'язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця; таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржника за зобов'язанням. \~Згідно частини 3\~статті 559 ЦК України\~порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника. Оскільки борг на іншу особу не переведено, а відповідачка [PERSON] не поручалася за нового боржника, а в даному випадку виникли спадкові правовідносини, тому покладати на неї обов'язок сплачувати заборгованість за кредитом є незаконним. Згідно з ч. 1 ст. 608 ЦК України зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою. Боржник за кредитним договором [PERSON] помер 18.05.2012 року, свідоцтво про смерть зареєстровано Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №398 (а. с. 15) Після його смерті [PERSON] звернулась до Другої Маріупольської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, ні підставі якої було відкрито спадкову справу та видано свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті [PERSON], з якого [PERSON] отримано: - земельну ділянку площею 0,1236 га, кадастровий номер 1423688800:02:000:0175, розташована по пров. Розкритому в с. Бердянське Новоазовського району Донецької області, вартістю 29237 грн. 80 коп.; - автомобіль «Lexus ES 350» 2007 року випуску, тип «легковий седан», номер шасі (кузова, рами) JTHBJ46G172096347, обєм двигуна 3456 см. куб., державний реєстраційний номер [NUMBER], вартістю 272181 грн. 80 коп.; - частку в розмірі 14800 грн. у ТОВ «Морське агентство ШОКК»., всього - на суму 316 219,60 гривень. Згідно з ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги , якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги , кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Як вбачається з матеріалів справи, позивач дізнався про смерть [PERSON] в липні 2012 року, надіславши на адресу приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу [PERSON] заяву-претензію про включення боргових вимог до спадкової маси (а. с. 16) Однак суд зазначає, що звернення претензія була направлена на адресу приватного нотаріуса [PERSON], та не була направлена безпосередньо відповідачу [PERSON], яка дізналась про існування вище вказаної вимоги з листа позивача, отриманого 29.04.2015 року. Положеннями ст. 1281 ЦК України передбачено надіслання такої вимоги безпосередньо на адресу спадкоємця, чого в належний для цього шестимісячний строк, який сплив 01.02.2013 року, позивачем не було зроблено. Судом встановлено той факт, що [PERSON] згідно укладених договорів поруки та іпотеки поручилась за виконання [PERSON] його зобовязань за кредитним договором № 6799613, тому вона не може нести відповідальність в якості боржника. Відповідно до положень ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Відповідно до п. 32 Постанови Пленуму Пленуму Вищого Спеціалізовного Суду України з розгляду\~Цивільних і Кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. Згдно наданих суду розрахунків вбачається,що [PERSON] після смерті [PERSON] продовжувала виконувати зобовязання померлого за кредитним договором та сплатила на користь позивача 41\~486, 65 доларів США., що крім квитанцій встановлено також рішенням Апеляційного суду м. Києва від 14.03.2016 року (а. с. 51-56) Загальна вартість отриманого після смерті [PERSON] спадкового майна [PERSON] складає загалом 316\~219 грн. 60 коп., сплачена нею заборгованість за кредитним договором на момент звернення позивача до суду становить 918\~514 грн. 83 коп., що значно перевищує вартість отриманої відповідачкою спадщини, в межах якого має нести відповідальність [PERSON] Аналізуючи віщевказані докази у своїй сукупності, суд вважає позовні вимоги ПАТ «ПУМБ» до [PERSON] необґрунтованими, відповідачем було виконано всі належні зобовязання згідно кредитного договору в межах отриманого нею майна. Оскільки у позові відмовляється, то судові витрати позивача відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed