Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові позивач зазначила про те, що 20.04.1991 року зареєструвала шлюб з відповідачем у міському відділі РАГС м. Вінниці. Від шлюбу мають двох дітей: сина - [PERSON], [INFO], та дочку - [PERSON], [INFO] Спільне життя [PERSON] та [PERSON] не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, різні погляди на сімейні відносини та сімейні обов'язки, а також на ведення спільного господарства та виховання дітей. З 2011 року втрачені фізичні та духовні зв'язки між позивачем та відповідачем. Збереження сім'ї неможливе та суперечить їх інтересам. Шлюб розривають вперше, суперечок щодо місця проживання дітей та розподілу сімейного майна немає. Вище викладене й стало підставою для звернення до суду із вимогою про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, аргументуючи мотивами викладеними у позовній заяві. Після розірвання шлюбу позивач просила залишити їй прізвище - [PERSON]. Відповідач у судовому засіданні позов визнав. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER], виданого 20.04.1991 року міським відділом ЗАГС м. Вінниці, шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрований 20.04.1991 року, запис № 826. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON]. (а.с. 3) Судом встановлено, що позивач з відповідачем від шлюбу мають двох дітей: дочку - [PERSON], [INFO], та сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження. (а.с. 4-5) Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом у відповідності до ч. 4, ч. 5 ст. 174 ЦПК України встановлено, що визнання позовних вимог відповідачем є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому приймається судом. Постановою Пленуму Верховного суду України № 2 від 12.06.2009 року в п. 24 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляду справ у суді першої інстанції» звернуто увагу, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, враховуючи безумовне визнання відповідачем позовних вимог, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає за можливе розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Також, враховуючи клопотання позивача, суд вважає за можливе судові витрати залишити за позивачем. На підставі викладеного та

Outcome: approved