Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-21 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась [PERSON] , в інтересах якої діє [PERSON] , на підставі довіреності, до [PERSON] та [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 17.06.2015 р. квартири [ADDRESS] . 27.06.2018 р. відповідач [PERSON] подала відзив на позовну заяву, яка просить відмовити повністю у задоволенні позову з підстав його незаконності та необґрунтованості. [INFO] р . відповідач [PERSON] померла, про що 14.09.2018 р. видано свідоцтво про смерть. Ухвалою суду від 31.10.2018 р. провадження у справі зупинено до залучення до участі в справі правонаступників померлої [PERSON] , тобто до визначення кола спадкоємців після смерті відповідача [PERSON] . Ухвалою суду від 05.06.2019 р. поновлено провадження у справі. Ухвалою від 02.12.2019 р. залучено до участі у справі правонаступника [PERSON] - [PERSON] 29.10.2019 р. представник позивача [PERSON] подала до суду нову позовну заяву, в якій просила визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 06.03.2015 р., укладений між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Павліченко Г.В., зареєстрований в реєстрі за № 506, та визнати за [PERSON] право власності у порядку спадкування за законом на Ѕ частку квартири [ADDRESS] , яка належала її батьку [PERSON] , померлому [INFO] . Дана позовна заява судом не прийнята та повернута представнику позивача у зв`язку з тим, що вона не відповідає вимогам ст. 49 ЦПК України Так, відповідно до п. 1 та п. 2 ч. 1 та ч. 3 ст. 49 ЦПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог, відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу, збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі. Оскільки представником позивача подана нова позовна заява з іншими підставою та предметом позову, і подання нового позову у відкритому провадженні ЦПК України не передбачено, така позовна заява судом не прийнята. Представники позивача позов підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві від 21.05.2018 р. Представники відповідачів [PERSON] та [PERSON] , а також відповідач [PERSON] позов не визнали, просили відмовити у його задоволенні у повному обсязі. Заслухавши представників сторін та відповідача [PERSON] , дослідивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову з таких підстав. При розгляді судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини щодо оспорювання цивільно-правового правочину. [PERSON] є спадкоємицею за законом першої черги після смерті свого батька [PERSON] 06.03.2015 р. між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Ткачук М.В. На підставі договору купівлі-продажу квартири від 17.06.2015 року, укладеного між [PERSON] (Покупець) та [PERSON] (Продавець), який посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу М.В. Ткачук, зареєстровано в реєстрі за № 1695, [PERSON] стала власницею вищевказаної квартири. Право власності [PERSON] зареєстровано 17.06.2015 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 22161845 від 17.06.2015 р. У п. 2 Договору зазначено, що спірна квартира належить Продавцю [PERSON] на праві особистої приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Павліченко Г.В. 06.03.2015 р. за р. № 506, право власності на відчужувану квартиру зареєстровано в Державному реєстрі речових прав 06.03.2015 року державним реєстратором приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Павліченко Г.В., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 591283105101, номер запису про право власності: 8970199. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із ст. 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст. 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Згідно з ч. 1 ст. 347 ЦК України особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. Порядок реєстрації права власності на підставі рішення суду, що набуло законної сили, встановлений ст. 31-1 «Особливості проведення реєстраційних дій на підставі рішень судів» Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року №1952-IV (далі - Закон). На підставі норм частини третьої та четвертої статті 31-1 Закону, державний реєстратор, що перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації прав, що забезпечує зберігання реєстраційних справ у паперовій формі, за місцезнаходженням відповідного майна у день надходження відповідного рішення суду формує та реєструє необхідну заяву або реєструє рішення суду про заборону вчинення дій, пов`язаних з державною реєстрацією прав, чи рішення суду про скасування відповідного рішення суду. Інформаційна взаємодія між Державним реєстром прав та Єдиним державним реєстром судових рішень здійснюється інформаційно-телекомунікаційними засобами в електронній формі у порядку, визначеному Міністерством юстиції України спільно з Державною судовою адміністрацією України. Зі змісту статті Закону вбачаються такі особливості проведення реєстраційних дій на підставі рішень судів, які полягають, по-перше, у специфічності правовстановлюючого документа - рішення суду, по-друге, у спеціальному суб`єкті державної реєстрації. Згідно з підпунктом 2 пункту 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення державної реєстрації прав на нерухоме майно та захисту прав власності» до запровадження інформаційної взаємодії між Державним реєстром речових прав на нерухоме майно та Єдиним державним реєстром судових рішень, передбаченої Законом, а також у разі проведення реєстраційних дій на підставі рішень судів, що набрали законної сили, до запровадження відповідної інформаційної взаємодії реєстраційні дії на підставі рішень судів проводяться за зверненням заявника. Державний реєстратор прав на нерухоме майно з метою встановлення набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на підставі поданого рішення суду обов`язково використовує відомості Єдиного державного реєстру судових рішень за допомогою офіційного веб-порталу судової влади України щодо наявності такого рішення у відповідному реєстрі в електронній формі ( http://www.reyestr.court.gov.ua ), відповідності його за документарною інформацією та реквізитами. У разі відсутності рішення суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень державний реєстратор прав на нерухоме майно запитує копію такого рішення суду, засвідчену в установленому порядку, від відповідного суду. Направлення запиту до суду про отримання копії рішення суду є підставою для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Тобто, вищевказаними нормами Закону визначено обов`язок уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації прав при проведенні державної реєстрації права власності та інших речових прав на підставі рішення суду, що набрало законної сили, перевіряти дійсність судового рішення шляхом отримання електронної копії такого судового рішення з Єдиного державного реєстру судових рішень, а у випадку відсутності його в реєстрі - надсилати запит до відповідного суду про підтвердження дійсності судового рішення. У свою чергу, роздрукований з Єдиного державного реєстру судових рішень варіант електронної копії судового рішення або відповідь із суду про підтвердження або не підтвердження дійсності судового рішення повинні бути залучені державним реєстратором до матеріалів реєстраційної справи. Доки не забезпечено інтегрованість реєстрів, зобов`язано державних реєстраторів перевіряти судові рішення у реєстрі судових рішень. Як вбачається з матеріалів справи, позивач в установленому законом порядку не зверталась до суду з позовом про внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, якщо вважала, що при реєстрації права власності її батька на частку у спірній квартирі такі дані невірно були внесені і мала місце помилка. На даний час у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні будь-які дані, що свідчать про реєстрацію за [PERSON] права власності на Ѕ частку у спірній квартирі, що виключає право позивача на спадкування такої частки. За таких обставин суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову у повному обсязі. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. Представник відповідача [PERSON] подала суду квитанцію до прибуткового касового ордеру від 25.06.2020 р. про сплату за надання професійної правничої допомоги 13 тис. грн. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Outcome: dismissed