Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-02 00:00:00

В червні 2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] , в якій просить розірвати шлюб, зареєстрований між ними 12.11.2016 року Голосіївським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві. В обґрунтування позову зазначено, що подружні стосунки не склалися, вони не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. Відновлення подружніх відносин, збереження сім`ї неможливо, у зв`язку із різними поглядами на життя, різними характерами та інтересами, тощо, а тому він вимушений звернутись з даним позовом до суду. У вересні 2019 року [PERSON] звернулась до суду із зустрічним позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому просила стягнути із [PERSON] на її користь на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку і доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування зустрічного позову зазначено, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 12.11.2016 року та [INFO] у них із відповідачем народилась донька [PERSON] , яка на даний час проживає разом із нею та саме вона утримує доньку, а відповідач не допомагає їй матеріально утримувати дитину, в зв`язку з чим вона звернулась до суду за захистом своїх прав та просить стягнути аліменти на утримання дитини в примусовому порядку. Представник позивача за первісним позовом в судове засідання не з`явився. Подав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі. Просив первісні позовні вимоги задовольнити, проти задоволення зустрічного позову не заперечував, в зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справі без його участі. Відповідач за первісним позовом в судове засідання також подав клопотання про розгляд спраави за його відсутності .Визнали первісні позовні вимоги та підтримали зустрічні позовні вимоги. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що первісний та зустрічний позов підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 12.11.2016 року Голосіївським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві було зареєстровано шлюб між сторонами - [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 1091, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.10). Згідно із ч. 3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, проживають окремо, спільне господарство не ведеться, відновлення подружніх відносин, збереження сім`ї неможливе. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із роз`ясненнями, викладеними у п. п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи викладене, суд вважає, що на даний час спільне проживання сторін стало не можливим і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тобто фактично шлюб не існує, а тому первісний позов про розірвання шлюбу є обґрунтованим та законним, в зв`язку з чим підлягає задоволенню. В частині зустрічного позову про стягнення аліментів на утримання дитини суд вважає за необхідне зазначити наступне. Судом встановлено, що в період шлюбу у сторін [INFO] народилась донька [PERSON] (а.с.11), яка на даний час проживає разом із матір`ю - позивачкою за зустрічним позовом та перебуває на її утриманні. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України), батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 2 ст. 181 СК України, домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів). Враховуючи те, що відповідач проживає окремо і домовленість між позивачем та відповідачем про сплату аліментів на утримання дитини відсутня, суд приходить до висновку, що з відповідача за зустрічним позовом на користь позивача за зустрічним позовом необхідно стягнути аліменти на утримання їх малолітньої доньки. Крім того, згідно із ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вирішуючи питання про спосіб стягнення та розмір аліментів, які мають бути стягнуті в даному випадку з відповідача на користь позивача, суд враховує позицію позивача щодо способу стягнення аліментів, а також відсутність будь-яких відомостей про перебування на утриманні відповідача за зустрічним позовом інших осіб. Зважаючи на обставини, які викладені вище, а також виходячи з того, що позивач разом із відповідачем за зустрічним позовом повинні забезпечити дитині рівень життя, необхідний і достатній для його нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку; виходячи з рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини (ч. 1 ст.141 СК України), суд приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів на утримання дитини із відповідача за зустрічним позовом у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Стягнення аліментів в даному розмірі суд вважає розумним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини в даному віці. Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що зустрічний позов про стягнення аліментів в частці від заробітку відповідача є обґрунтованим та законним, в зв`язку з чим підлягає задоволенню. При цьому, на підставі частини першої статті 191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня пред`явлення зустрічного позову. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір за первісним позовом в сумі 768 грн. 40 коп. слід стягнути з відповідача на користь позивача за первісним позовом, а судовий збір за зустрічним позовом слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved