Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-29 00:00:00

В січні 2015 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом до відповідачів про звільнення майна з-під арешту, мотивуючи тим, що на 1/7 частку квартири за адресою: [ADDRESS], ВДВС Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні було накладено арешт, окрім цього, арешт було накладено на все нерухоме майно боржника [PERSON] Позивач вказує, що квартира, на яку було накладено арешт, належить йому на підставі правовстановлюючих документів, в частках 1/7 та 5/7. Окрім цього, згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень право власності на зазначені 6/7 часток квартири зареєстровано 24.07.2013 року на підставі рішення державного реєстратора Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні, та у відповідності до рішення Комсомольського районного суду від 25.12.2014 р. по справі №667/10403/14-ц, за ним було визнано право власності на 1/7 частку спірної квартири, яке набрало законної сили 05.01.2015 р. Позивач вважає, що наявність обтяження, накладеного на підставі постанови державного виконавця є незаконним та таким, що порушує його охоронювані законом інтереси як власника майна. На підставі вищевикладеного, просить суд зняти арешт з 1/7 частки квартири за адресою [ADDRESS], накладений згідно постанови №30390012 державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні «Про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження» від 15.12.2011 р. В судовому засіданні представник позивача, за договором [PERSON], підтримала заявлені позовні вимоги з підстав викладених в заяві, просила задовольнити позов. Представник ВДВС Комсомольського районного управління юстиції у м.Херсоні, за довіреністю Башмаков В.О. в судовому засіданні при вирішенні спору покладався на розсуд суду. Представник відповідача ПАТ АБ «Укргазбанк», за довіреністю Островський Б.Л. у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, вважав їх безпідставними з мотивів незаконності прийнятого рішення Комсомольським судом м.Херсона від 25.12.2014 р., просив відмовити в задоволенні позову. При цьому зазначив, що рішення суду банком не оскаржувалось, а виконавчий документ їм повернуто. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, надав на адресу суду заяву, якою не заперечував проти задоволення позову, просив справу розглянути у його відсутність. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, надав на адресу суду заяву, якою при розгляді справи покладався на розсуд суду, розгляд справи просив здійснювати без участі представника реєстраційної служби Комсомольського РУЮ у м.Херсоні. Дослідивши матеріали справи, матеріали цивільної справи № 2-1006/10, заслухавши пояснення сторін, судом встановлено, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним №7737699 від 09.08.2013 р. [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить 1/7 частка квартири [ADDRESS]. Із даного витягу також вбачається, що 15.12.2011 року на підставі постанови № 30390012 ВДВС Комсомольського РУЮ про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, було накладено арешт на все нерухоме майно [PERSON] - відповідача по справі. З огляду на витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним №7256152 від 30.07.2013 р. [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить 6/7 частки квартири [ADDRESS]. Рішенням Комсомольського районного суду м.Херсона від 25.12.2014 р., яке набрало законної сили 05.01.2015 р., позов [PERSON] до [PERSON] про припинення права власності на частку квартири, визнання права власності задоволено, припинено право власності [PERSON] на 1/7 частку квартири за адресою: [ADDRESS]; визнано за [PERSON] право власності на 1/7 частку квартири за адресою: [ADDRESS]. З огляду на виконавчий лист №2-1006/2010, виданий Комсомольським районним судом м.Херсона 22.12.2010 р., за рішенням від 26.10.2010 року по цивільній справі за позовом ПАТ АБ «Укргазбанк» до ЗАТ «Ремонтно-будівельне управління №12», [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення на предмет іпотеки, було вирішено стягнути солідарно з ЗАТ «РБУ №12», [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ АБ «Украгазбанк» заборгованість за кредитним договором №3009-08 від 30.09.2008 р. у сумі 427267,14 грн. Також судом встановлено, що за постановою державного виконавця державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції у м.Херсоні про відкриття виконавчого провадження від 15.12.2011 р., за вищевказаним виконавчим листом №2-1006, виданим 22.12.2010 р. Комсомольським районним судом м.Херсона, було відкрито виконавче провадження про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» боргу в сумі 427267,14 грн. Однак, постановою державного виконавця державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції у м.Херсоні про повернення виконавчого документа стягувачеві від 27.06.2012 р., у зв'язку із неможливістю встановлення місця проживання боржника, вищевказаний виконавчий лист №2-1006 було повернуто стягувачеві. З аналогічних підстав даний виконавчий лист №2-1006, неодноразово повертався стягувачеві, що вбачається із постанов державного виконавця державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції у м.Херсоні про повернення виконавчого документа стягувачеві від 22.09.2014 р. та від 17.11.2014 р. Відповідно до вимог ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Частиною 1 ст. 334 ЦК України вказує, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. І, як закріплено у частині 4 вказаної статті, якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. В силу статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивач на законних підставах, які не суперечать законодавству України, набув право власності на 1/7 частку квартири [ADDRESS], в зв'язку з цим, з метою захисту, передбачених законом його прав, сукупність вказаних обставин дають суду підстави для зняття арешту на вказану частину квартири, задовольнивши заявлені позовні вимоги. Посилання представника відповідача в судовому засіданні на незаконність рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від 25.12.2014 р. є безпідставними, оскільки вказане рішення суду набрало законної сили, ніким із сторін не оскаржувалось, при цьому, виконавчий документ, на підставі якого накладався арешт на все майно, був повернутий стягувачу без виконання. На підставі викладеного,

Outcome: approved