Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-20 00:00:00

в червні 2019 року представник позивача ТОВ «Ковальська-Житлосервіс» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] . Зазначений будинок перебуває на балансі та обслуговуванні позивача. Однак, в порушення Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, а також вимог Цивільного та Житлового кодексу України, відповідач не у повному обсязі сплачує квартплату та комунальні послуги, внаслідок чого у відповідача станом на 01.06.2019 року перед позивачем утворилася заборгованість в розмірі 14453,41грн., яка складається з: основної суми заборгованості - 10984,44 грн., інфляційних нарахувань - 2818,74 грн., та три відсотки річних - 650,23 грн. Дану заборгованість відповідач сплатити у добровільному порядку не бажає, а тому позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості в примусовому порядку, а також витрати по сплаті судового збору в сумі 1921,00 грн. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 27.06.2019 року, у справі відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Представник позивача після відкриття провадження з будь-якими клопотаннями до суду не звертався. Відповідач відзив на позов до суду не подала, в зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, а також суд ухвалив про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Зазначена квартира є приватною власністю відповідачки, що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 16.06.2011 року. Судом також встановлено, що будинок [ADDRESS] знаходиться на утриманні та обслуговуванні Товариства з обмеженою відповідальністю «Ковальська-Житлосервіс». 18.10.2011року між ТОВ «Ковальська-Житлосервіс» та [PERSON] було укладено типовий договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, відповідно до умов якого виконавець має забезпечувати надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у житловому будинку [ADDRESS] , а споживач має забезпечувати своєчасну оплату таких послуг за встановленим тарифом у строк і на умовах, що передбачені цим договором. Жодних повідомлень про не проживання у квартирі [ADDRESS] та неотримання комунальних послуг від відповідача на адресу позивача не надходило, та доказів зворотному з боку відповідача суду надано не було. Згідно із п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 р. зі змінами та доповненнями, ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» квартиронаймачі квартир багатоквартирних будинків зобов`язані щомісяця вносити на відповідний рахунок власника будинку плату за обслуговування і ремонт будинку. Відповідно до п.п. 1, 2 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Позивачі - це виконавець послуг. Згідно із п. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України, де зокрема в п. 3 зазначено, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Норми цивільного права поширюються на всі види зобов`язальних відносин. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. ст. 64, 68 ЖК України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і за комунальні послуги. Члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами ї несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Позивач у справі стверджує, що відповідач не виконує своїх зобов`язань щодо сплати квартирної плати та отриманих комунальних послуг у повному обсязі та станом на 01.06.2019 року перед позивачем утворилася заборгованість в розмірі 14453,41грн., яка складається з: основної суми заборгованості - 10984,44 грн., інфляційних нарахувань - 2818,74 грн., та три відсотки річних - 650,23 грн., що підтверджується довідкою розрахунком. Жодних доказів, які б спростовували висновки суду про чинність договору, відповідач не надала, в тому числі не спростовано розміру нарахованої суми заборгованості, а також не подано доказів на підтвердження належного виконання зобов`язань за договором та сплати коштів позивачу за житлово-комунальні послуги. З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та законними, в зв`язку з чим підлягають задоволенню, зокрема, і в частині нарахованих позивачем штрафних санкцій з підстав порушення відповідачем строків виконання зобов`язань щодо оплати отриманих житлово-комунальних послуг. Понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача, відповідно до правил ст. 141 ЦПК України. На підставі наведеного,

Outcome: approved