Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

В червні 2015 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого 8 жовтня 2010 року, право власності на земельну ділянку, площею 2,07 га, виділену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах Котляревської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області. Вказувала, що після смерті батька залишилося у спадок зазначене нерухоме майно, яке вона не може оформити в нотаріальному порядку, оскільки правовстановлюючі документи на майно були втрачені. Посилаючись на те, що вона прийняла спадщину, але через зазначену обставину не може оформити її в нотаріальному порядку, хоча наданою завіреною копією державного акту підтверджується, що спадкове майно належало померлому батьку за час його життя, тому просила позов задовольнити і визнати за нею право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. В судове засідання сторони не з'явилися, але надали суду заяви з проханням розглядати справу без їх участі. Позивач в своїй заяві просив позов задовольнити, а представник відповідача в своїй заяві не заперечувала проти задоволення позову і також просила розглянути справу без її участі. Суд, вважаючи за можливе здійснити розгляд справи за відсутності сторін, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. 8 жовтня 2010 року в с. Шевченко Котляревської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області помер громадянин [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на рухоме та нерухоме майно, в тому числі на земельну ділянку, площею 2,07 га, виділену йому для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в межах Котляревської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області. На підтвердження права власності на земельну ділянку йому був оформлений і виданий 25 серпня 2004 року Жовтневою районною державною адміністрацією Миколаївської області державний акт серії МК № 001473. Положення ч.ч.1-4 ст. 1268, ч.1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України вказують на те, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори за місцем її відкриття або шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України позивачка, як дочка померлого [PERSON], є його спадкоємцею першої черги за законом. Вона прийняла спадщину, оскільки проживала разом з померлим батьком на час його смерті, а також на протязі шести місяців подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Крім того, існували інші спадкоємці першої черги після смерті [PERSON]М, а саме: син [PERSON], та дочка [PERSON]. Однак своїми заявами, поданими в межах шестимісячного строку після смерті спадкодавця, вони відмовилися від спадщини. Інших спадкоємців першої черги, окрім позивачки судом не встановлено. Проте, під час оформлення спадщини на земельну ділянку [PERSON] отримала роз'яснення від нотаріуса щодо неможливості вчинення такої нотаріальної дій, так як не представила оформлені належним чином правовстановлюючі документи про право власності на майно. Так, державний акт про право приватної власності на земельну ділянку був втрачений за невідомих обставин. Відповідно до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року (діючої на час звернення позивачки до нотаріуса) спадщина не може бути оформленою за відсутності оригіналу правовстановлюючого документу. В той же час, відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Положення ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України вказують, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно державного акту на ім'я [PERSON], дублікат якого мається у відділі Держземагентства Жовтневого району Миколаївської області, підтверджує, що земельна ділянка за життя належала йому на праві приватної власності, а після його смерті має відійти до спадкоємців, тобто до позивачки як єдиної спадкоємиці за законом. Належність земельної ділянки батьку позивачки підтверджується копією державного акту, а також витягом з нормативної грошової оцінки землі. Спадкоємиця [PERSON] не має іншої можливості, ніж в судовому порядку, захистити своє спадкове майнове право через зазначені обставини, тому відповідно до ст. 16 ЦК України, її цивільне право підлягає захисту шляхом визнання за нею права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом.

Outcome: approved