overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

В червні місяці 2016 року позивач звернувся до суду з даними позовними вимогами зазначивши що 20 жовтня 2015 року померла її мати [PERSON] яка постійно проживала в [INFO] та після смерті якої відкрилась спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею-2,26 га. Позивач являється спадкоємцем за законом та прийняв спадщину оскільки подала до нотаріальної контори заяву про її прийняття ,але не може оформити в нотаріальній конторі свої спадкові права на дану земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва так ,як за життя спадкодавця було втрачено оригінал державного акта на дану земельну ділянку ,що і спонукало її звернутись до суду з даними позовними вимогами ,просить розглянути позов без її участі та визнати за нею право власності на спадкову земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва . Представники відповідача судове засідання не з»явились ,органом місцевого самоврядування подано до суду заяву про визнання позову , не заперечують стосовно його задоволення та просять розглядати справу без участі їх представників тому суд проводив розгляд справи у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України ,тобто без здійснення звукозапису та участі сторін. Дослідивши письмові докази по справі суд вважає ,що позовні вимоги підлягають до повного задоволення з наступних підстав. Судом встановлені фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Диспозицією ст.ст.1216-1218 ,1268 ,1270 ЦК України 2003 року визначено види спадкування, порядок прийняття спадщини і строки подання заяв про її прийняття. В даному випадку ,змістом наявного в матеріалах справи свідоцтва серії 1-СР № 263261 від 20.10.2016 року підтверджено відкриття спадщини після смерті [PERSON] . Факт наявності в померлого спадкодавця на праві приватної власності земельної ділянки на яку претендує позивач, стверджується дослідженими в судовому засіданні довідкою Чорнобаївського районного відділу держгеокадастру №3525 від 25.05.2016 року ,у відповідності до змісту якої спадкодавець , на підставі Державного акта серії ЧР № 049\~267 ,являється власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею-2,26 га. яка розміщена в адміністративних межах сільської ради с.Нове Життя Чорнобаївського р-ну Черкаської області вартістю-123220,86 гр. Право позивача на спадкування даної земельної ділянки , стверджується повідомленням сільської ради за підписом сільського голови № 221 від 07.06.2016 року , у відповідності до змісту якого, позивач дійсно являється дочкою померлої [PERSON] . Відповідач ,тобто орган місцевого самоврядування позов визнав та не заперечує стосовно його задоволення ,інших спадкоємців судом не встановлено, що являється підставою для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

В червні місяці 2016 року, позивачка звернулася до суду з позовом зазначивши, що 25 липня 2015 року, померла її бабуся [PERSON], яка постійно проживала в [INFO]. За життя спадкодавця нею було складено заповіт яким остання заповіла їй належне у відповідності до Державного акту серії ЯГ № 620652 від 26 липня 2006 року земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,8629 га, розташовану в адміністративних межах сільської ради с.Хрестителево Чорнобаївського р-ну Черкаської області. Позивач прийняла спадщину своєї бабусі, бо у встановлений законом строк, подала відповідну заяву в Чорнобаївську державну нотаріальну контору, але не може через нотаріальну контору оформити свої спадкові права на належну померлій [PERSON] земельну ділянку, по тій причині, що в державному акті на право приватної власності на землю маються виправлення, що і спонукало позивача звернутись до суду з даними позовними вимогами, просить задовольнити позов та розглянути справу без її участі. Належним чином повідомлений відповідач про час та місце слухання справи, подав клопотання про розгляд справи без участі його представника та не заперечує стосовно задоволення позову . Третя особа /син спадкодавця/ в судове засідання не з»явився.Клопотань про відкладення розгляду справи на іншу дату від нього до суду не надходило тому суд проводив розгляд справи без участі сторін та здійснення звукозапису. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлені фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Змістом ст.ст.1216-1218 ЦК України 2003 року визначено поняття спадкування, його види і склад спадщини, а змістом ч.1 ст.1223 цього ж кодексу обумовлено право на спадкування майна особою визначену заповітом. Наявним в матеріалах справи свідоцтвом про смерть серії 1-СР № 245163 від 27 липня 2015 року, підтверджено факт відкриття спадщини після смерті [PERSON]. В даному ж випадку ,третя особа (син спадкодавця ), як спадкоємець першої черги за законом вступив в управління спадковим майном та прийняв спадщину, оскільки в визначений законом термін подав до нотаріальної контори заяву та успадкував все майно спадкодавця окрім майна яке він за життя заповів позивачу по справі та не заперечує щодо задоволення наявного позову про, що подав через канцелярію суду відповідну заяву. Право позивача на спадкування зазначеної земельної ділянки, підтверджено в судовому засіданні не скасованим і не зміненим за життя заповідача заповітом від 24 липня 2013 року . Інших спадкоємців судом не встановлено, що являється підставою для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

В червні місяці 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] посилаючись на те, що 14 листопада 2014 року він та відповідач зареєстрували шлюб, проте, спільне життя з відповідачем у нього не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, а тому вважає, що збереження шлюбу є неможливим, просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не зявився, направив заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, направила заяву про розгляд справи без її участі, позов визнала. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 14 листопада 2014 року. Спільних дітей від шлюбу не мають. Під час подружнього проживання у сторін виявились різні характери, погляди на шлюб та сімю, шлюбні відносини фактично припинилися та шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що сімя розпалась та зберегти її неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Зважаючи на те, що відповідач позов визнав, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

В червні місяці 2018 року [PERSON] звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON], про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову зазначив, що йому на підставі договору дарування житлового будинку серія ААО № 095708 від 04.07.1998 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] належить житловий будинок № 88 по вул. Арктична в м. Дніпрі. В зазначеному домоволодінні зареєстрований [PERSON], проте відповідач в домоволодінні ніколи не проживав, за комунальні послуги не сплачував, жилою площею будинку не користувався. Враховуючи викладене,\~позивач просить\~судвизнати [PERSON], [INFO] таким, що втратив право користування жилою площею домоволодіння № 88 по вул. Арктична в м. Дніпрі зі зняттям з реєстраційного обліку. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні викладених в позовній заяві та наполягав на задоволення позовних вимог. Відповідач в судове засідання не зявився, про час, дату і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки судові не повідомив. Заслухавши думку сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що на підставі договору дарування житлового будинку серія ААО № 095708 від 04.07.1998 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] належить житловий будинок № 88 по вул. Арктична в м. Дніпрі. В зазначеному домоволодінні зареєстрований [PERSON], проте в домоволодінні ніколи не проживав, за комунальні послуги не сплачував, жилою площею будинку не користувався. Вказана обставина підтверджується показами свідка в судовому засіданні [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сімї власника, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Так, як відповідач з 2005 року не проживає в домоволодінні № 88 по вул. Арктична в м. Дніпрі, суд вважає його таким, що втратив право користування жилою площею цього будинку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-11 00:00:00

В червні місяці 2018 року [PERSON]. звернувся до суду з позовом до [PERSON] посилаючись на те, що 14 грудня 1991 року він та відповідач зареєстрували шлюб, проте, спільне життя з відповідачем у нього не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, а тому вважає, що збереження шлюбу є неможливим, просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не зявився, направив заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач до суду не зявилася, про час, день та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки судові не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 14 грудня 1991 року. Від шлюбу у сторін народився син, [PERSON], [INFO]. Під час подружнього проживання у сторін виявились різні характери, погляди на шлюб та сімю, шлюбні відносини фактично припинилися та шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що сімя розпалась та зберегти її неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на те, що розірвання шлюбу відповідає інтересам сторін, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-30 00:00:00

В червні місяці 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] посилаючись на те, що 29 вересня 2006 року він та відповідач зареєстрували шлюб, проте спільне життя з відповідачем у нього не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, а тому вважає, що збереження шлюбу є неможливим, просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явився, представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, направила заяву про розгляд справи без її участі, позов визнала. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 29 вересня 2006 року. Від шлюбу у сторін народився син,[PERSON], [INFO]. Під час подружнього проживання у сторін виявились різні характери, погляди на шлюб та сім'ю, шлюбні відносини фактично припинилися та шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалась та зберегти її неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на те, що розірвання шлюбу відповідає інтересам сторін, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

В червні місяці 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] посилаючись на те, що 03 жовтня 2015 року вона та відповідач зареєстрували шлюб, проте подружнє життя з відповідачем у неї не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не зявилася, направила заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Відповідач до суду не зявився, про час, день та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки судові не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 03 жовтня 2015 року. Від шлюбу у сторін спільних дітей немають. Під час подружнього проживання у сторін виявились різні характери, погляди на шлюб та сімю, шлюбні відносини фактично припинилися та шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що сімя розпалась та зберегти її неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на те, що розірвання шлюбу відповідає інтересам сторін, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-13 00:00:00

В червні місяці 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], посилаючись на те, що 03 липня 2010 року вона та відповідач зареєстрували шлюб, від якого у них [INFO] народився син, [PERSON]. Позивачка зазначає, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, а тому вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, просить шлюб розірвати. Так, як дитина знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги дитині не надає, позивачка просить стягнути з відповідача на свою користь на утримання неповнолітньої дитини аліменти у 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні викладених в позовній заяві та наполягала на задоволені позовних вимог. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував. Заслухавши думку учасників судового засідання та дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 03 липня 2010 року. Від шлюбу мають сина, [PERSON], [INFO]. Спільне життя у позивача та відповідача не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними. Під час подружнього проживання у сторін виявились різні характери, погляди на шлюб та сім'ю, шлюбні відносини фактично припинилися та шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалась та зберегти її неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на те, що відповідач позов визнав, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в частині розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку ( доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При встановленні розміру аліментів, суд бере до уваги стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, а також його можливість надавати утримання. Зважаючи на те, що відповідач допомоги на утримання дитини не надає, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку ( доходів), але не менш як 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття, а тому позов в цій частині також підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-27 00:00:00

В червні місяці 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] посилаючись на те, що 04 червня 2010 року вона та відповідач зареєстрували шлюб, проте подружнє життя з відповідачем у неї не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Відповідач до суду не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 04 червня 2010 року. Від спільного шлюбу у сторін народилися діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Під час подружнього проживання у сторін виявились різні характери, погляди на шлюб та сімю, шлюбні відносини фактично припинилися та шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що сімя розпалась та зберегти її неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на те, що розірвання шлюбу відповідає інтересам сторін, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

В червні місяці 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] посилаючись на те, що 05 серпня 2005 року вона та відповідач зареєстрували шлюб, проте подружнє життя з відповідачем у неї не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Відповідач до суду не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 05 серпня 2005 року. Від спільного шлюбу у сторін народилась дитина: [PERSON], [INFO]. Під час подружнього проживання у сторін виявились різні характери, погляди на шлюб та сім'ю, шлюбні відносини фактично припинилися та шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалась та зберегти її неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на те, що розірвання шлюбу відповідає інтересам сторін, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-04 00:00:00

В червні місяці 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], посилаючись на те, що 08 травня 2009 року вона та відповідач зареєстрували шлюб, від якого у них народилася донька, [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, а тому вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, просить шлюб розірвати. Так, як дитина знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги дитині не надає, позивачка просить стягнути з відповідача на свою користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] аліменти у розмірі 2\~500,00 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимогу підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, направив до суду заперечення в яких просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнав частково, а саме: розмір аліментів просив стягувати у розмірі 1/4 частини від доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, проти розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши письмові матеріали справи суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 08 травня 2009 року. Від шлюбу мають доньку, [PERSON], [INFO]. Спільне життя у позивача та відповідача не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними. Під час подружнього проживання у сторін виявились різні характери, погляди на шлюб та сімю, шлюбні відносини фактично припинилися та шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що сімя розпалась та зберегти її неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на те, що розірвання шлюбу відповідає інтересам сторін, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON], про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Зважаючи на те, що відповідач офіційно працевлаштований та щомісячно отримує заробітну плату, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, а тому позов в цій частині підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial