Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-21 00:00:00

В травні 2017 року [PERSON] звернулась до Дзержинського міського суду Донецької області з позовом про позбавлення батьківських прав до [PERSON], [INFO]. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 28.07.2007 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], [INFO]. 22.05.2014 року рішенням Дзержинського міського суду Донецької області шлюб між сторонами було розірвано. Від шлюбу сторони у справі мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Після фактичного розірвання шлюбних відносин з відповідачем дитина залишилась мешкати разом із матір'ю (позивач у справі). Батько дитини з часу фактичного припинення шлюбних відносин з дитиною не спілкується, піклування про неї не здійснює, матеріально не забезпечує та фактично самоусунувся від виконання батьківських обов'язків. Отже, з метою захисту прав та інтересів малолітньої дитини позивач просить суд позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Уповноважений представник позивача - [PERSON], який діє на підставі нотаріальної довіреності від 03.04.2017 року, в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд позовні вимоги задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечував. Окрім того, уповноважений представник позивача був допитаний у справі в якості свідка, відповідно до статті 57 ЦПК України. В ході допиту [PERSON] пояснив, що є другом родини [PERSON] з 2009 року, зокрма, дружина [PERSON] була свідком на весіллі позивача з відповідачем. Дитину - [PERSON], [INFO], свідок знає особисто. Свідку відомо, що ще у 2014 році шлюб було розірвано. З цього часу з боку відповідача відсутня будь-яка допомога та підтримка позивачеві, у тому числі матеріальна. З малолітньою дитиною батько не спілкується, місцезнаходження останнього ані родичам, ані знайомим не відоме. Відповідач, належно повідомлений про дату та час судового засідання шляхом публікації оголошення в газеті «Часопис Донеччина» від 07.07.2017 року (стор.6), а також, через офіційний сайт судової влади України, в судове засідання не з'явився з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи у його відсутності суду не надав. У зв'язку з наведеним, за відсутності заперечень з боку позивача, суд ухвалив розглядати справу на підставі ст.224 ЦПК України заочно. Уповноважений представник третьої особи - Служби у справах дітей Торецької міської ради Донецької області, в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], вважає доцільним. Проти розгляду справи за відсутності третьої особи уповноважений представник позивача також не заперечував, з огляду на що, враховуючи, що неявка належним чином повідомленої третьої особи розгляду справи не перешкоджає, суд ухвалив продовжувати розгляд за її відсутності. В судовому засіданні 22.06.2017 року, до початку розгляду справи по суті, судом задоволено письмове клопотання уповноваженого представника позивача від 22.08.2017 року та залучено до участі у справі в якості свідка, згідно зі ст.136 ЦПК України, [PERSON], [INFO]. Свідок - [PERSON], [INFO], суду пояснила, що є матір'ю відповідача. Зазначила, що сина - [PERSON], бачила останній раз влітку 2014 року, на початку бойових дій. З невісткою у неї добрі відносини, вона відвідує невістку з онуком, які зараз постійно проживають у м.Києві. В свою чергу, свідок пояснила, що її онук - [PERSON], [INFO], в даний момент знаходиться у неї у гостях у м.Торецьку на період літніх канікул. Викладені в позові обставини підтвердила у повному обсязі, зазначила, що її син (відповідач у справі) дійсно ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, ані матеріальної, ані моральної підтримки дитині не надає. Місцезнаходження сина (відповідача у справі) з літа 2014 року свідку не відоме. У зв'язку з викладеними обставинами, позбавлення останньоговідповідача батьківських прав відносно [PERSON], [INFO], вважає доцільним. Вислухавши пояснення уповноваженого представника позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, судом встановлено наступне: У відповідності до ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. На підставі ч.1 п.2 ст.164 СК України, мати може бути позбавлена батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Як вбачається з положень ст.ст.3,9 і 18 Європейської конвенції «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка, відповідно до ч.1 ст.9 Конституції України, п.1 ст.17 Закону України «Про міжнародні договори України», є частиною національного законодавства, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини, а саме, коли батьки не піклуються про неї. Отже, як вбачається з наявних у справі матеріалів, позивач з 28.07.2007 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], [INFO], від якого сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Підтвердженням даного факту є свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 25.02.2008 року, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Дзержинського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №57. В зазначеному свідоцтві про народження дитини матір'ю дитини записана - [PERSON], батьком дитини записаний - [PERSON]. (а.с.14). 22.05.2014 року рішенням Дзержинського міського суду Донецької області шлюб між сторонами було розірвано. (а.с.12). Відповідно до довідки №б/н від 30.03.2017 року Комунального підприємства «Торецьккомсервіс» Торецької міської ради, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] і має наступний склад родини: син - [PERSON]. (а.с.17). З довідки №42755569 від 29.03.2017 року Торецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції вбачається, що [PERSON], починаючи з 24.12.2013 року по 28.03.2017 року, аліментів від [PERSON] згідно виконавчого листа №2/225/267/2014, що виданий Дзержинським міським судом Донецької області, не отримує. Відповідно до представленого позивачем розрахунку заборгованості по аліментам №14.15-6070 від 06.04.2017 року Торецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції вбачається, що заборгованість відповідача по аліментах станом на 06.04.2017 рік (включно) складає 39696,03 грн. (а.с.15-16). Згідно письмової характеристики директора та класного керівника з колишнього місця навчання на [PERSON] - учня 1 класу СЗШ І-ІІІ ступенів №7 Торецької міської ради Донецької області №24 від 24.03.2017 року, малолітній [PERSON] навчався у 1 класі наведеного вище навчального закладу, батько не брав участі у вихованні дитини, зв'язок зі школою та класним керівником не підтримував.(а.с.18). Аналогічну характеристику надано теперішнім класним керівником [PERSON], учня 3-Б класу спеціалізованої школи №82 І-ІІІ ступенів імені Т.Г. Шевченка Шевченківського району м.Києва. Окрім того, як вбачається з письмової характеристики представника вуличного комітету [PERSON], [PERSON] (позивач у справі) характеризується позитивно, є турботливою матір'ю, веде добропорядний образ життя. З сусідами [PERSON] в гарних стосунках, бере участь у суспільному житті будинку, з особами сумнівної поведінки не спілкується. (а.с.8). В свою чергу, з характеристики №766/02-45 від 31.03.2017 року виконавчого органу Північної селищної ради вбачається, що [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (відповідач), за вищезазначеною адресою проживав від народження і до початку бойових дій (червень 2017 року). Скарг від сусідів на [PERSON] не надходило, спиртними напоями останній не зловживав. Разом з цим, зі слів сусідів [PERSON], [PERSON], вихованням сина [PERSON] не займається більше чотирьох років, його місцезнаходження не відоме. (а.с.13). Згідно висновку Служби у справах дітей виконавчого комітету Торецької міської ради Донецької області№294-02/15 від 19.04.2017 року, позбавлення [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно його малолітнього сина - [PERSON], [INFO], є доцільним. (а.с.19). Отже вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для задоволення позову, суд виходив з наступного: відповідно до п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року №3, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення та ін., що свідчить про свідоме нехтування батьками своїми обов`язками. Проаналізувавши фактичні обставини справи, надавши правову оцінку наявним у справі документальним доказам та показам свідків, суд приходить до висновку, що відповідач про фізичний і духовний розвиток дитини не піклується; її навчанням, підготовкою до самостійного життя не цікавиться; не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, тобто, нехтує своїми батьківськими обов`язками. Зазначені фактори в їх сукупності, за наявності позитивного висновку Служби у справах дітей щодо позбавлення відповідача батьківських прав, на думку суду, свідчать про обґрунтованість позовних вимог, задоволення яких є необхідною мірою в інтересах здоров'я та виховання малолітньої дитини. З огляду на викладене вище,

Outcome: approved