Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-04 00:00:00

В травні 2016 року позивачка звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій просила стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» на її користь невиплачену заробітну плату (кошти за вислугу років - пять років вислуги) у сумі 5300 грн. та заподіяну їй моральну шкоду в сумі 5000 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала на те, що 12 жовтня 2005 року її було прийнято на посаду економіста відділу кредитування малого та середнього бізнесу Дніпропетровської філії Акціонерного комерційного банку «Форум» на підставі наказу № 173-к від 12.10.2005 року. Наказом № 1289к від 05.08.2014 року вона була звільнена з займаної посади - головного економіста відділу операційної діяльності відділення 1400 «Дніпропетровська дирекція Публічного акціонерного товариства «Банк Форум». Відповідно Положенню затвердженому рішенням правління АКБ «Форум» протокол № 3 від 23 січня 2007 року та погодженому Рішенням Спостережної ради АКБ «Форум» протокол № 3/2007 від 26 січня 2007 року «Про заохочення та винагороду працівників за вислугу років в АКБ «Форум» виплата у розмірі одного окладу призначається всім працівникам, які працюють в АКБ «Форум», в залежності від безперервного стажу роботи в Банку, які входять до спискового складу станом на 31 грудня календарного року, що минув. Позивачка працює в банку з 12 жовтня 2005 року і її стаж роботи становив більше 5 років. На 31 грудня 2010 року вона була в штаті банку та мала право отримати: матеріальну винагороду в розмірі одного окладу та відзнаку корпоративної етики банку. Її оклад становить 3850 гривень. Укладаючи трудовий договір з адміністрацією ПАТ «Банк Форум» між позивачкою і відповідачем виникають взаємні обовязки, які врегульовані колективним договором. Відповідно п. 1.5 Колективного договору, жодна з сторін не може в односторонньому порядку припинити дію або виконання своїх зобовязань за цим Договором. Позивачка погоджуючись на працю та виконуючи свої трудові обовязки мала право за законом отримати обумовлену Колективним договором винагороду. Більше пяті років (з 2006 року) позивачка сумлінно виконувала свої трудові обовязки, чекала та була впевнена, що відповідач, як і іншим працівникам, які відпрацювали більше 5 років, виплатить обумовлену Колективним договором та передбачену Положенням «Про заохочення та винагороду працівників за вислугу років в АКБ «Форум», затвердженому Рішенням Правління АКБ «Форум» протокол № 3 від 23 січня 2007 року. З судових засідань позивачці стало відомо, що адміністрація ПАТ «Банк Форум» в 2010 році односторонньому порядку змінила умови оплати праці і не повідомила позивачку у двомісячний термін. Оскільки працівники погоджуючись на працю ознайомлюються із своїми як обовязками, так і правами, викладеними в Колективному договорі і якщо умови погіршуються це змушує шукати працівника нову роботу. Якщо працедавець не повідомив працівника про погіршення умов він ввів в оману працівника з ціллю скористатись його працею. Про зміну умов виплати заробітної плати, як того вимагає ст. 32 КЗпП України та Колективний договір, у двомісячний термін позивачку не попередили. Позивачка, під час укладення колективного договору, була повідомлена, що після пятирічного стажу їй буде виплачена заробітна плата за вислугу років, а отже Положення діє з моменту укладання з нею трудового договору і поширилось на неї з початку працевлаштування до ПАТ «Банк Форум». Відповідно, призупиняючи Положення від 26 січня 2007 року «Про заохочення та винагороду працівників за вислугу років в АКБ «Форум», відповідач зобовязаний був повідомити позивачку про істотні зміни умов заробітної плати. Такого повідомлення відповідач не здійснив, чим порушив норми діючого законодавства України, а районний та апеляційний суд в порушення норм матеріального права не застосував ці норми та не захистив порушене право позивача. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. З урахуванням викладеного, обґрунтованими є вимоги позивачки про відшкодування й моральної шкоди, яку вона оцінила в 5000 грн. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] підтримав позовні вимоги останньої та просив задовольнити їх в повному обсязі. При цьому, посилався на обставини, які викладені в позовній заяві та надав суду письмові дебати. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, раніше надала суду клопотання, в якому просила розглянути справу без її участі. Ще раніше надала суду письмові заперечення на позовну заяву [PERSON], в яких заперечувала проти задоволення позовних вимог позивачки та просила відмовити їй в повному обсязі. При цьому, вказала, що обставини щодо призупинення з 01.07.2010 року Положення про матеріальне стимулювання працівників ПАТ «БАНК ФОРУМ», що затверджене рішенням Правлінням Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» від 26.02.2005 року № 8 та Положенням про заохочення та винагороду працівників за вислугу років від 26.01.2007 року протокол №3/2007, були відомі позивачці ще в 2014 році. Тому, просила застосувати судом наслідки пропущений строку давності при зверненні позивачки до суду за захистом своїх прав та інтересів. Вислухавши представника позивачки, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивачки задоволенню не підлягають по наступним підставам. Відповідно до ч. 1 ст. 233 Кодексу законів про працю України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] з 12 жовтня 2005 року по 12 серпня 2014 року працювала в Публічному акціонерному товаристві «Банк Форум». Згідно Наказу Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» за № 1289к від 05.08.2014 року - [PERSON] була звільнена з роботи на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України (скорочення штату працівників). Вищевказані обставини визнавалися та не заперечувалися сторонами у справі. А тому, дані обставини не підлягають доказуванню в порядку ч. 1 ст. 61 ЦПК України, згідно якої обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Позивачка просила зобовязати відповідача виплатити кошти за вислугу років - пять років вислуги на підставі Положення затвердженого рішенням правління АКБ «Форум» протокол № 3 від 23 січня 2007 року погодженого Рішенням Спостережної ради АКБ «Форум» протокол № 3/2007 від 26 січня 2007 року «Про заохочення та винагороду працівників за вислугу років в АКБ «Форум», оскільки вона працювала в банку з 12 жовтня 2005 року, її стаж становив 5 років, тому вона мала право отримати цю матеріальну винагороду. А про зміну умов виплати заробітної плати, як того вимагає ст. 32 КЗпП України та Колективний договір, у двомісячний термін її не попередили. Представник відповідача заперечувала проти таких вимог позивачки, оскільки дія вищевказаних положень була призупинена з 01 липня 2010 року протоколом № 27 засідання Правління Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» від 25.05.2010 року. А також, вказала, що позивачкою пропущений строк звернення до суду з цими вимогами. Так, пунктом 2.1 вказаного Положення визначені наступні види заохочення та винагород працівників банку за вислугу років: щорічна винагорода за вислугу років, яка є видом матеріального заохочення, що пов'язана з тривалістю трудових відносин працівника з банком; оголошення подяки - моральне заохочення, що базується на корпоративних цінностях працівника, а також суспільному визнанні та визнанні керівництва банку високої оцінки й заслуг працівника; відзнака корпоративної відданості банку, яка є елементом нематеріального стимулювання працівників банку, що має на меті мотивацію до довгострокової високоефективної праці та відданості загальнокорпоративним цінностям банку. Згідно п.3.1 Положення, винагорода та нематеріальне заохочення за вислугу років приурочується до дня заснування АКБ «Форум» та призначається на підставі рішення Правління банку одноразово при досягненні працівником відповідного стажу роботи. Пунктом 3.2 Положення визначено, що винагорода та нематеріальне заохочення за вислугу років призначається всім працівникам, які працюють в АКБ «Форум» в залежності від безперервного стажу роботи в банку, які входять до спискового складу головного банку та філій банку станом на 31 грудня календарного року, що минув, а за п.3.3 за безперервний стаж роботи від 5 до 10 років виплачується винагорода в розмірі 1-го посадового окладу, оголошується подяка ветерану, застосовується нагородження корпоративною відзнакою відданості банку. Відповідно до п.5.1 Положення про заохочення та винагороду працівників за вислугу років в АКБ «Форум», до цього Положення можуть вноситися зміни та доповнення на підставі рішення Правління банку. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Разом з тим, судом встановлено, що Положення про матеріальне стимулювання працівників ПАТ «Банк Форум», затверджене рішенням Правління ПАТ «Банк Форум» від 26.02.2005 року № 8, та Положення про заохочення та винагороду працівників за вислугу років ПАТ «Банк Форум», затверджене рішенням Правління ПАТ «Банк Форум» від 26.01.2007 року протокол № 3/2007, призупинено в частині щодо разових виплат та надання матеріальної допомоги з 01.07.2010 року. Вищевказані обставини встановлені також рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 22 грудня 2015 року по цивільній справі № 204/5934/2014-ц (а.с.91-93), яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 липня 2016 року (а.с.94-95). Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Тому, обставини зокрема щодо призупинення Положення про матеріальне стимулювання працівників ПАТ «Банк Форум», затвердженого рішенням Правління ПАТ «Банк Форум» від 26.02.2005 року № 8, та Положення про заохочення та винагороду працівників за вислугу років ПАТ «Банк Форум», затвердженого рішенням Правління ПАТ «Банк Форум» від 26.01.2007 року протокол № 3/2007, в частині щодо разових виплат та надання матеріальної допомоги з 01.07.2010 року доказуванню не підлягають, оскільки ці обставини встановлені судовим рішенням, що набрало законної сили. При цьому, твердження позивачки, що заохочення та винагорода працівників за вислугу років ПАТ «Банк Форум» є складовою заробітної плати, про зміну якої її не повідомили в порушення ст. 32 Кодексу законів про працю України, суд вважає необґрунтованими з огляду на наступне. Відповідно до ч. 3 ст. 32 Кодексу законів про працю України, у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці. Відповідно до ст. 103 Кодексу законів про працю України, про нові або зміну діючих умов оплати праці в бік погіршення власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника не пізніш як за два місяці до їх запровадження або зміни. Згідно ст. 1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. За статтею 2 вказаного закону, структура заробітної плати складається з основної та додаткової заробітної плати, а також інших заохочувальних та компенсаційних витрат до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. Відповідно до первісної редакції Колективного договору та змін до нього, було передбачено наявність додаткових винагород, заохочень працівникам банку, порядок застосування і розмір яких визначалися окремими локальними документами банку, чинними на час настання права на такі виплати і заохочення. Пунктом 3.5 колективного договору визначено, що змінна частина заробітної плати працівників банку не є гарантованою формою оплати праці і складається з посадових надбавок, премій, заохочувальних та компенсаційних виплат. Також, колективним договором встановлено, що види матеріального стимулювання, заохочувальних виплат визначаються чинними внутрішніми нормативними документами банку. Таким нормативним документом було Положення про заохочення та винагороду працівників за вислугу років в АКБ «Форум». Як розяснив п. 8 Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», при вирішенні спорів про виплату премій, винагороди за підсумками роботи за рік чи за вислугу років, надбавок і доплат необхідно виходити з нормативно-правових актів, якими визначено умови та розмір цих виплат. Працівники, на яких поширюються зазначені нормативно-правові акти, можуть бути позбавлені таких виплат (або розмір останніх може бути зменшено) лише у випадках і за умов, передбачених цими актами. З мотивів відсутності коштів у проведенні вказаних виплат може бути відмовлено в тому разі, коли вони обумовлені в зазначених актах наявністю певних коштів чи фінансування. Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України, висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів. Проте, судом не встановлено обставин для відступлення від висновків Верховного Суду України. З огляду на вищевказане, суд вважає позовні вимоги позивачки необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 233 Кодексу законів про працю України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Так, позивачка була звільнена з роботи з 12.08.2014 року. Проте, до суду з даним позовом позивачка звернулася лише 05 квітня 2016 року, при цьому, ще при розгляді справи № 204/5934/2014-ц в 2014 році позивачці були відомі обставини щодо призупинення Положення про матеріальне стимулювання працівників ПАТ «Банк Форум», затвердженого рішенням Правління ПАТ «Банк Форум» від 26.02.2005 року № 8, та Положення про заохочення та винагороду працівників за вислугу років ПАТ «Банк Форум», затвердженого рішенням Правління ПАТ «Банк Форум» від 26.01.2007 року протокол № 3/2007, в частині щодо разових виплат та надання матеріальної допомоги з 01.07.2010 року. Тобто, позивачка звернулася до суду з пропущенням встановленого законом строку для звернення за вирішенням даного спору, передбаченого ч. 1 ст. 233 КЗпП України, що також є окремою підставою для відмови позивачці в задоволенні її позовних вимог. За таких обставин, з урахуванням всього вищевказаного, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає необхідним відмовити позивачці в задоволенні її вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed