Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~В червні 2019 року представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення суми боргу кредитором спадкодавця, в обґрунтування якої зазначив, що відповідно до укладеного договору № б\\н від 11.07.2009 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 1700,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами згідно умов договору. [INFO] [PERSON] помер, борг за кредитним договором ним в повному обсязі на момент смерті не погашений. Оскільки у відповідності до ЦК України у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у відносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємців, то позивачем до суду подано позов до [PERSON] , [PERSON] , які є спадкоємцями померлого, що постійно проживали з ним на момент відкриття спадщини. Таким чином в позові ставиться питання про стягнення з [PERSON] , [PERSON] суми заборгованості в розмірі 5643,33 грн., яка утворилася станом на момент смерті позичальника, та складається з наступного: 1608,49 грн. заборгованість за кредитом, 4034,84 грн. - заборгованість за відсотками. Крім того, в позові ставиться питання про стягнення з відповідачів суми судового збору в розмірі 1921,00 грн. \~ \~ \~ \~Представник позивача в судове засідання не прибув, надав до суду заяву з проханням справу розглядати за його відсутністю, заявлені вимоги підтримав повністю, наполягав на їх задоволенні. Відповідачі в судове засідання не прибули. Відповідач [PERSON] надав до суду заяву з проханням справу розглядати без його участі, зазначив, що заперечує проти задоволення позовних вимог, оскільки спадщину після смерті батька не приймав. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення вимог, пояснила, що на дату смерті [PERSON] вона проживала разом з ним за адресою [ADDRESS] . Будинок за вказаною адресою належав їй на праві власності ще до смерті її чоловіка. До нотаріуса із заявою про прийняття спадщини вона не зверталася, оскільки після смерті її чоловіка [PERSON] будь-якого майна, яке б належало йому на праві власності не залишилося. Будь-яких претензій від позивача вона не отримувала. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав: Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін та погоджені ними. При цьому згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Так, відповідно до укладеного договору № б\\н від 11.07.2009 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 1700,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від [INFO] липня 2016 року, [PERSON] помер, про що зроблено відповідний актовий запис № 121 від 04.07.2016 року (а.с.19). Станом на дату смерті [PERSON] заборгованість позичальника перед банком становить 5643,33 грн., з яких: 1608,49 грн. заборгованість за кредитом; 4034,84 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами. Розмір вказаної заборгованості за кредитним договором сторонами не оспорювався. З огляду на це суд зазначає: Згідно зі ст.\~1216\~ЦК\~України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 2\~ст. 1220 ЦК України\~часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно з ч. 3 ст.\~1268\~ЦК\~України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Із копії паспортів громадян України, доданих до матеріалів справи позивачем, вбачається, що відповідачі у справі [PERSON] та [PERSON] станом на час відкриття спадщини були зареєстровані в будинку [ADDRESS] (а.с.17-18). Згідно з інформацією, наданою на адресу позивача державним нотаріусом Торецької державної нотаріальної контори Садановим О.В. від 04.06.2017 року № 659/01-16, встановлено, що спадкова справа після смерті [PERSON] Торецькою державною нотаріальною конторою не заводилася. Отже, оскільки відповідачі у справі проживали разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, та не заявили про відмову від неї протягом встановленого законом строку, то вони вважаються такими, що прийняли спадщину. Згідно з ч.1\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1\~ст. 608 ЦК України, зобов`язання припиняється зі смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Згідно\~ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до\~ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно\~ст. 1282 ЦК України,\~спадкоємці зобов`язані\~задовольнити вимоги\~кредитора повністю,\~але в\~межах вартості\~майна,\~одержаного у\~спадщину.\~Кожен із\~спадкоємців зобов`язаний\~задовольнити вимоги\~кредитора особисто,\~у розмірі,\~який відповідає\~його частці\~у спадщині.\~Вимоги кредитора\~спадкоємці зобов`язані\~задовольнити шляхом\~одноразового платежу,\~якщо домовленістю\~між спадкоємцями\~та кредитором\~інше не\~встановлено.\~У разі\~відмови від\~одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Оскільки позичальник (боржник) помер, то відповідати перед АТ КБ «Приватбанк» на підставі ст.ст.1281-1282 ЦК України\~за борги спадкодавця має спадкоємець у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Також, згідно роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року, при вирішенні спорів щодо виконання зобов`язань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя чи спадкоємців суди мають враховувати, що з урахуванням положення\~ст. 1282 ЦК України\~спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов`язання фактично не пов`язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. Статтею 12 ЦПК України\~визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст.13 ЦПК України). Вказаний висновок суду узгоджується з висновком Верховного суду України, викладеного в постанові від 06 червня 2018 року по цивільній справі №533/370/16-ц. Отже, порушуючи питання про стягнення зі спадкоємців заборгованості за кредитом, позивач будь-яких обґрунтувань та доказів щодо наявності та вартості спадкового майна не надає. Відповідно до ч.1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Частиною 6\~ст. 81 ЦПК України\~визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів наявності та вартості майна, прийнятого спадкоємцями [PERSON] та [PERSON] у спадщину після смерті [PERSON] . Відсутність відомостей щодо наявності та вартості майна, отриманого у спадщину, визначеного його ринковою вартістю на час відкриття спадщини, не надає підстав для задоволення позовних вимог позивача. Суд виходить з того, що враховуючи принцип змагальності цивільного процесу, закріплений у\~ст. 81 ЦПК України, та передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доводити обсяг спадкового майна та його вартість повинен спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна. Зазначена правова позиція узгоджується з висновком Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, висловленим у постанові від 18 вересня 2019 року по справі № 640/6274/16-ц. Ухвалою суду від 25.10.2019 та ухвалою суду 25.11.2019 судом було визнано явку уповноваженого представника позивача в судове засідання обов`язковою для дачі особистих пояснень по справі. Однак, представник позивача у судові засідання не прибув та не скористався своїми процесуальними правами, зокрема правом звернутися до суду з клопотанням про витребування відомостей щодо наявності у спадкодавця [PERSON] на час відкриття спадщини рухомого та нерухомого майна. У свою чергу, відповідач\~ [PERSON] , якій у судовому засіданні було роз`яснено обов`язки учасника справи, зокрема щодо добросовісного користування процесуальними правами та недопустимості введення суду в оману щодо фактичних обставин справи пояснила суду, у тому числі, щодо обставин відсутності у спадкодавця [PERSON] будь-якого майна, яке б належало йому на праві власності. Будь-яких належних і допустимих доказів на підтвердження цього відповідачами не було надано, однак, на спростування зазначеного, позивачем також не було надано будь-яких належних і допустимих доказів. Відповідно до ч. 4 ст. 81 ЦПК України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. За зазначених обставин, з урахуванням пасивної позиції позивача, яка полягала у не здійсненні дій щодо витребування доказів обсягу та вартості спадкового майна після смерті спадкодавця [PERSON] , суд доходить висновку про те, що обставина наявності будь-якого спадкового майна після смерті [PERSON] на час розгляду дійсної справи судом не встановлена. Крім того, згідно з ч. 4\~ст. 1281 ЦК України,\~кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. З огляду на це суд вважає за необхідне зазначити, що позивач, дізнавшись про смерть [PERSON] , та як зазначено в листі-претензії від 26 жовтня 2017 року (а.с.25), направив на адресу відповідачів вимогу про погашення заборгованості. В якості підтвердження направлення адресатам претензій, суду було надано копії реєстру згрупованих поштових відправлень - рекомендованих листів Претензій кредитора до спадкоємців (а.с. 26-28). Поряд із цим, належних підтверджень вручення претензії відповідачам у справі, надано не було. Враховуючи викладене, у зв`язку з недоведеністю позивачем позовних вимог у суду відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог АТ КБ «Привабанк», а тому, у задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця слід відмовити. Пунктом 1 ч.2 ст.141 ЦПК України передбачено, що у разі задоволення позову, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Оскільки, в задоволенні позову відмовлено, тому підстав для стягнення судового збору на користь позивача немає. Відповідно до зазначеного,

Outcome: dismissed