Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

в суд із цивільним позовом звернувся [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, у якому просить стягнути з останнього на його користь грошові кошти у сумі 15\~000 доларів США. Свої вимоги мотивує тим, що 20 вересня 2014 року він надав у позику [PERSON] гроші в сумі 15\~000 доларі США. Останній зобовязувався повертати щомісячно по 10\~000 гривень протягом 18 місяців з урахуванням коефіцієнту інфляції. Вищезазначене [PERSON] відобразив у власноруч написаній розписці від 20 вересня 2014 року. На момент укладання угоди про позику 15\~000 доларів США по офіційному курсу НБУ становила 195\~000, 00 грн. Однак, [PERSON] своєї обіцянки не виконав та гроші не повернув. Неодноразові звернення з проханням повернути борг [PERSON] ігнорує та на контакт не йде. Тому позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача позовні вимоги повністю підтримав. Належно повідомлений про час і місце \~судового засідання відповідач без поважних причин \~до суду не зявився і\~із \~письмовим клопотанням про розгляд справи у його відсутність не звертався, \~тому \~суд вважає можливим постановити заочне рішення \~на підставі ч. 4 \~ст. 169 ЦПК України. \~ Заслухавши представника позивача, та дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики підлягають задоволенню із наступних підстав: Відповідно до письмової розписки, яка була досліджена в судовому засіданні, виходить, що 20 вересня 2014 року [PERSON], [INFO], взяв у борг у [PERSON] 15\~000 (пятнадцять тисяч) доларі США (станом на 20 вересня 195\~000 гривень), які зобовязувався виплачувати кожен місяць по 10\~000 гривень на протязі 18 місяців, враховуючи коефіцієнт інфляції. Дана розписка засвідчена свідками [PERSON], [PERSON] та [PERSON] 20 вересня 2014 року. відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, \~в меж заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів в їх сукупності. \~ Згідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України, н а підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання \~ йому \~ позикодавцем \~ визначеної \~ грошової \~ суми \~ або \~ визначеної кількості речей \~ \~ \~Стаття 1049 ЦК України, передбачає, що \~позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. \~ \~ \~ \~ \~ У відповідності до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч.1). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства ( ч.2). \~ \~ \~ \~ \~ Згідно до ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту (ч. 1). Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги ( ч.2). Як виходить із змісту розписки, [PERSON] отримав у борг від [PERSON] гроші в сумі 15\~000 доларів США. На даний час свій обовязок по поверненню боргу [PERSON] не виконав, тому позов підлягає задоволенню. При цьому суд враховує, що згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Разом із тим частина друга статті 533 ЦК України допускає, що сторони можуть визначити в грошовому зобовязанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобовязанням, визначається в гривні за офіційним курсом Національного банку України. Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що незалежно від валюти боргу (тобто грошової одиниці, в якій обчислена сума зобовязання), валютою платежу, тобто засобом погашення грошового зобовязання і фактичного його виконання є національна валюта України гривня. Дану правову позицію викладено в постанові Верховного Суду України від 02.07.2014 року у справі 6-79цс14. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] борг за договором позики від 20 вересня 2014 року в сумі 15\~000 (пятнадцять тисяч) доларів США, що за офіційним курсом НБУ еквівалентно 393\~075 (тристи девяносто три тисячі сімдесят пять) гривень (26 205х15=393\~075). Крім цього, суд вважає за необхідне у відповідності до ст. 88 ЦПК України стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати по справі у сумі 11\~988 (одинадцять тисяч девятсот вісімдесят вісім) гривень 68 коп., із яких 4\~068, 68 грн. судовий збір; 7\~500 грн. витрат на правову допомогу та 420 грн. оголошення у пресі. Враховуючи викладене,

Outcome: approved