Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги та просить суд встановити факт родинних відносин, а саме що [PERSON] , який помер [INFO] у місті Дніпро є рідний дядько [PERSON] , [INFO] та визнати за позивачем право власності на майно, що належало [PERSON] .. Представник відповідача Дніпровської міської ради в судовому засіданні покладався на розсуд суду. Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та обставини. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядує справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено наступне. [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме на автомобіль марки ГАЗ, причіп та гараж. Позивач по справі є племінницею [PERSON] , який був рідним братом її батька [PERSON] , померлого [INFO] . Однак усіх необхідних документів, які б підтверджували факт родинних відносин не зберіглося, в зв`язку з чим нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій щодо оформлення спадщини. Позивачем надано суду всі необхідні документи, які б підтверджували родинні відносини між нею та померлим [PERSON] .. Вказаний факт був підтверджений і поясненнями свідків [PERSON] , [PERSON] .. Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що падкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 3 ст. 1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. А тому позовні вимоги позивача в частині встановлення факту родинних відносин підлягають задоволенню в повному обсязі. Разом з тим позовні вимоги позивача в частині визнання за нею права власності на майно, яка належало [PERSON] не підлягають задоволенню, оскільки це входить до компетенції нотаріуса. Слід звернути увагу, що задоволення вказаної частини вимог позивача і підставою для оформлення в подальшому свідоцтва про право власності на спадкове майно без додаткового рішення суду. При таких обставинах суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial