Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-08 00:00:00

В червні 2019 року Приватне акціонерне товариство «Страхова група «Ю.БІ.АЙ-КООП» (далі-позивач) звернувшись до Дніпровського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] (далі-відповідач) просить, стягнути відповідача на користь позивача суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 43137,87 грн. та судовий збір у розмірі 1921 грн., посилаючись на положення ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 15.07.2019 року справу передано за підсудністю до Богуславського районного суду Київської області (а.с.55, 56). Ухвалою Богуславського районного суду Київської області від 12.09.2019 року справу прийнято до провадження та призначено до розгляду (а.с.66). Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, натомість звернувся з клопотанням, в якому зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти ухвалення заочного рішення та просив розглянути справу без його участі за матеріалами доданими до позовної заяви (а.с.75). Відповідач [PERSON] в судове засідання призначене на 24.10.2019 року 2019 року та 09 січня 2020 року не з`явився, не дивлячись на те, що належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справу (а.с.70, 71). Про причини неявки не повідомив. Відзив на позовну заяву не надав. Враховуючи, що представник позивача [PERSON] не заперечує проти заочного вирішення справи, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як встановлено в судовому засіданні, 18.10.2017 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (у формі полісу) № АК/7286540, відповідно до якого позивачем було застраховано майнові інтереси страхувальника- [PERSON] , пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу - автомобіля марки ВАЗ 21093 д.н.з. [NUMBER] в період з 19.10.2017 року по 18.10.2018 року (а.с.11). Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2018 року встановлено, що 01 жовтня 2018 року у м. Києві на вул. Ентузіастів, 45, [PERSON] керуючи автомобілем ВАЗ д.н.з. [NUMBER] здійснюючи маневр повороту у двір не дотримався безпечної швидкості здійснив зіткнення з автомобілем «Фольскваген Пассад» д.н.з. [NUMBER] , який був припаркований у правій смузі руху, за поворотом. Внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. При цьому [PERSON] перебував в стані алкогольного сп`яніння. За вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч.1 ст.130 КУпАП [PERSON] визнано винним та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік (а.с.12). 12.10.2018 року складено протокол технічного огляду колісного транспортного засобу - автомобіля «Фольскваген Пассад» д.н.з. [NUMBER] власником якого є [PERSON] (а.с.21,22). Згідно висновку аварійного сертифікату та ремонтної калькуляції від 23.10.2018 року встановлено, що величина вартості відновленого ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу КТЗ автомобіля «Фольскваген Пассад» д.н.з. [NUMBER] складає 67135,19 грн. (а.с.14-20, 23-37). Згідно умов Договору про врегулювання страхового випадку укладеного між позивачем та [PERSON] , сторони дійшли згоди, що розмір страхового відшкодування по заявленому страховому випадку, який мав місце 01.10.2018 року становить 43137,87 грн. (а.с.38). 12.11.2018 року [PERSON] звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с.7). Згідно страхового акту №405-1091/18 від 15.11.2018 року до Стахового полісу, комісія встановила, що до виплати підлягає сума страхового відшкодування в розмірі 43137,87 грн. (а.с.5). Відповідно до пункту третього частини першої статті 988 ЦК України та пункту третьому частини першої статті 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у строк, встановлений договором. Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі-Закон) регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 вказаного Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до страхової суми відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоров`ю та майну третьої особи. За приписами статті 1191 ЦК України та підпункту а) пункту 38.1.1 статті 38 Закону страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Як вбачається з платіжного доручення № 2024 від 15.11.2018 року позивач перерахував на картковий рахунок [PERSON] страхове відшкодування, тобто відшкодував матеріальну шкоду, яку було заподіяно внаслідок ДТП у розмірі 43137,87 грн. (а.с.6). 21 грудня 2018 року позивач звернувся до відповідача з пропозицією добровільно сплатити в порядку регресу понесені позивачем збитки пов`язані з виплатою страхового відшкодування в розмірі 26434 грн. (а. с. 26). Однак, вказана вимога залишена відповідачем без задоволення. Оскільки відповідач добровільно не відшкодувала позивачу кошти, які були виплачені останнім в рахунок страхового відшкодування, то їх слід стягнути в судовому порядку. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved