Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-30 00:00:00

В червні 2018 року представник позивача ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначено, що 16.06.2007 року між АКБ СР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено договір кредиту № 38-05/1/415, відповідно до умов якого, остання, зобов`язалась в порядку і на умовах, визначених договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойку та інші платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачено договором та графіком погашення кредиту. В порушення умов договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 15.05.2018 року має заборгованість за кредитом в сумі 8342,00 доларів США, що за курсом НБУ складає суму в розмірі 218320,51 грн., заборгованість за відсотками в сумі 9517,61 грн., що за курсом НБУ складає суму в розмірі 249087,68 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. З огляду на те, що відповідач свої зобов`язання за договором виконує неналежним чином, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав, та з урахуванням уточнень до позову, просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 17859,61 доларів США, яка складається із: заборгованості за кредитом в сумі 8342,00 доларів США, що за курсом НБУ складає суму в розмірі 218320,51 грн., та заборгованості за відсотками в сумі 9517,61 грн., що за курсом НБУ складає суму в розмірі 249087,68 грн., а також судовий збір. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 19.07.2018 року, у справі відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 16.10.2018 року, у справі закінчено підготовче провадження та справу призначено до розгляду. Представник позивача в судовому засідання позов підтримав з урахуванням уточнень в повному обсязі та просив його задовольнити з викладених в ньому підстав. Одночасно зазначив, що клопотання відповідача про застосування до позовних вимог строків позовної давності задоволенню не підлягає, оскільки, останній платіж за відсотками відповідачем було здійснено 07.08.2017 року, а з позовом банк звернувся в червні 2018 року, тобто в межах трирічного строку. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала та просила в його задоволенні відмовити, застосувавши до позовних вимог строк позовної давності, що є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 16.06.2007 року між АКБ СР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» (кредитором) та [PERSON] (позичальником) було укладено договір кредиту на придбання автомобіля № 38-05/1/415, відповідно до умов якого кредитор надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 17270,00 доларів США зі сплатою 12,0 процентів річних з кінцевим терміном повернення до 15.06.2012 року. Крім того, відповідно до умов зазначеного договору відповідач зобов`язалась в порядку і на умовах, визначених договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойку та інші платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачено договором та графіком погашення кредиту. Сторонами в договорі було узгоджено відповідний щомісячний графік погашення боргу. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно зі ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) надає другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що в порушення умов договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 15.05.2018 року має заборгованість за кредитом в сумі 8342,00 доларів США, що за курсом НБУ складає суму в розмірі 218320,51 грн., заборгованість за відсотками в сумі 9517,61 грн., що за курсом НБУ складає суму в розмірі 249087,68 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. Крім того, відповідно до наданого стороною позивача розрахунку вбачається, що останній платіж за відсотками відповідачем було здійснено 07.08.2017 року. В ході розгляду справи зазначений розрахунок стороною відповідача не спростовано, а також не надано доказів на підтвердження того, що відповідачем жодних платежів в рахунок погашення відсотків за кредитним договором в серпні 2017 року не здійснювалось. Суд не вбачає підстав для застосування строку позовної давності заявленого відповідачем, оскільки з матеріалів справи вбачається, що позивачем строк позовної давності не пропущений. Так, відповідно до розрахунку заборгованості останній платіж по сплаті відсотків за кредитом був здійснений відповідачем 07.08.2017 року, а позов подано до суду у червні 2018 року. Відповідно до ч. 1 ст. 253 , ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно із статтею 509 ЦК України, зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення-невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов`язання» (статті 530, 631 ЦК України). Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Враховуючи те, що останній платіж по відсоткам відповідачем було здійснено в 07.08.2017 року, та доказів зворотному матеріали справи не містять, а тому саме з цієї дати у позивача виникло право пред`явити до відповідача вимоги про стягнення заборгованості за кредитом та відсотків за користування ним і таке право, відповідно до ст. 257 ЦК України, діяло протягом трьох років, тобто до 07.08.2020 року . З огляду на те, що позов пред`явлено 08.06.2018 року, суд вважає, що позивач звернувся до суду за захистом своїх прав в межах строку позовної давності, а тому доводи сторони відповідача про його пропуск є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на вимогах закону. За приписами ч.ч 1-4 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. При цьому за положеннями ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що відповідач належним чином умови кредитного договору не виконала, що призвело до заборгованості перед позивачем, та те, що доводи сторони відповідача про пропуск позивачем строку позовної давності не знайшли свого об`єктивного підтвердження в ході розгляду справи, суд вважає, що позов є обгрунтованим та законним, в зв`язку з чим він підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved