Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

В серпні 2021 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом в якому просила усунути перешкоди в користуванні квартирою [ADDRESS] , визнавши [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування квартирою за вказаною адресою. Мотивуючи свою заяву тим, що квартира [ADDRESS] була отримана її свекрухою [PERSON] , вона була основним квартиронаймачем та [INFO] померла, у зв`язку з чим виникла необхідність у проведені заміни основного квартиронаймача. В спірній квартирі зареєстровані, окрім чоловіка, [PERSON] . З 30 липня 2007 року [PERSON] добровільно залишив місце мешкання та поїхав поступати на навчання до Одеської духовної семінарії. Всі комунальні послуги сплачує позивачка, у зв`язку із чим несе додаткові витрати, що ставить її в скрутне матеріальне становище. В добровільному порядку зняти відповідача з реєстраційного обліку неможливо, оскільки він виїхав з житлового приміщення з власної волі, на телефонні дзвінки не відповідає,тому вимушена звернутися з даним позовом до суду. Позивачка в судове засідання не з`явилися, про день, та місце судового засідання повідомлена належним чином, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи вважається повідомленим належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, будь-яких заяв або клопотань на адресу суду від нього не надходило. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Подав до письмові пояснення відповідно до яких вважали, що зняття відповідача з реєстраційного обліку спірної квартири порушить його право на вільний вибір способу задоволення потреб у житлі відповідно до ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду». Свідок [PERSON] через канцелярію суду надала заяву в якій підтвердила факт, що [PERSON] не мешкає з 2007 року за адресою: [ADDRESS] . Суд, відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди позивачів на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до\~ст. 247 ч. 2 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріли справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог з таких підстав. Відповідно до ст. ст.\~15,16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Зі змісту ст.ст.\~13,\~81\~ЦПК України вбачається, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Наймач квартири [PERSON] , яка знята з реєстрації за вищевказаною адресою з 04.03.2021 року (а.с. 9). Згідно ордеру виданого виконавчим комітетом Жовтневої районної ради міста Кривого Рогу [PERSON] отримала право на зайняття вищевказаної квартири разом із синами [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] ( а.с.10). Згідно довідки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 09.06.2021 року [PERSON] за період з 01.0.2020 року по 09.06.2021 року здійснила платежі в загальній сумі 32\~184, 08 гривень за житлово комунальні послуги, які перелічені в додатку № 1 (а.с. 14, зворотній аркуш 14). Актом про фактичне місце не проживання засвідчено, що за адресою: [ADDRESS] , починаючи з 30 липня 2007 року [PERSON] не проживає ( а.с.11). Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду. У постанові Верховного Суду від 24 жовтня 2018 року у справі № 490/12384/16-ц зроблено висновок щодо застосування статей\~71,\~72 ЖК Української РСР, який полягає в тому, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням за двох умов: не проживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин. Саме на позивача процесуальний закон покладає обов`язок довести факт відсутності відповідача понад встановлені\~статтею 71 ЖК Української РСР\~строки у жилому приміщенні без поважних причин, що позивач не довів. Початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення. У справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (стаття 71 ЖК УРСР), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Вичерпного переліку таких поважних причин житлове законодавства не встановлює, в зв`язку з чим указане питання вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин справи. Згідно з\~статтею 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених\~ЦПК України. Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі. Враховуючи наведене, суд, дослідивши докази по справі у їх сукупності, вважає позов підставним та таким, що підлягає до задоволенню, оскільки відповідач добровільно, з власної ініціативи залишив спірне житлове приміщення у 2007 році та майже 14 років не намагався повернутись до нього. Дослідивши матеріали справи і надані суду докази, враховуючи що відповідач [PERSON] відсутній за місцем своєї реєстрації з 2007 року. Пояснення, щодо поважності не користування житлом не надано відповідачем, отже є підстави для визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки. Таким чином, враховуючи доведеність з боку позивача того факту, що відповідач по справі понад шість місяців не проживає на спірній житловій площі без поважних на те причин, суд вважає, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування спірним житлом.

Outcome: approved