Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

В червні 2016 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість за Кредитним договором № ANE4RG115430370 від 30.07.2013 року у розмірі 13477,05 грн., а також стягнути з відповідачки судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав на те, що відповідно до укладеного договору № ANE4RG115430370 від 30.07.2013 року відповідачка 30.07.2013 року отримала строковий кредит у розмірі 7278,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення до 29.07.2016 року включно. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором, станом на 11.05.2016 року, відповідачка має заборгованість за кредитом у розмірі 13477,05 грн. В судове засідання представник позивача [PERSON] не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, раніше надав суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити їх в повному обсязі. Справу просив розглянути без участі представника позивача. Відповідачка в судове засідання не зявилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, раніше надала суду заяву, в якій просила справу розглянути без її участі та відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог, оскільки нею повністю погашена заборгованість по кредитному договору. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають по наступним підставам. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно до закону, договору. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. У судовому засіданні було встановлено, що 30 липня 2013 року між позивачем та відповідачкою був укладений Кредитний договір № ANE4RG115430370, на підставі особистої заяви останньої (а.с.4), згідно з умовами якого остання отримала від позивача строковий кредит у сумі 7278,00 грн. терміном з 30.07.2013 року по 29.07.2016 року включно, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Даний Кредитний договір № ANE4RG115430370 від 30.07.2013 року складається з самої заяви позичальника та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) (а.с.4-11). Позивач свої зобовязання за договором виконав у повному обсязі надавши відповідачці кредитні кошти в сумі 7278,00 грн., які вона отримала та використав в своїх цілях на придбання вікон, що підтверджується п. 9 її заяви до Банку (а.с.4). Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Позивач вказав, що відповідачка свої зобовязання, у порушення умов договору та чинного законодавства, належним чином не виконала та не повернула використані нею кредитні кошти з відсотками позивача, в результаті чого, станом на 11.05.2016 року, має заборгованість за кредитом у розмірі 13477,05 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 5337,98 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 7,75 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом - 3881,87 грн.; пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором - 3131,50 грн.; а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 617,95 грн. (а.с.3). У звязку з вищевказаним, позивач просив стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість за Кредитним договором № ANE4RG115430370 від 30.07.2013 року у розмірі 13477,05 грн. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 179 ЦПК України, предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Так, відповідачкою надані виписки по рахунку та довідка від 12.12.2016 року за № 46GF-TQVK-I76P-CPFS, з яких вбачається, що відповідачка повністю погасила заборгованість по Кредитному договору № ANE4RG115430370 від 30.07.2013 року та станом на 12.12.2016 року заборгованості перед Банком за вказаним зобовязанням вона не має. Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. В силу положень ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Згідно з ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким чином, оскільки відповідачкою погашена у повному обсязі заборгованість за кредитним договором, суд вважає позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» необґрунтованими та безпідставними. За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає необхідним відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог. Крім того, оскільки позивачу відмовлено в задоволенні його позовних вимог, то позовні вимоги в частині стягнення з відповідачки на його користь судових витрат, задоволенню також не підлягають. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed