Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області звернулась [PERSON] з заявою про встановлення факту постійного проживання на території України. Свої вимоги заявник мотивувала тим, що вона є громадянкою Республіки Вірменія, отримала вид на проживання в Україні з 2002 року. З 1995 року, постійно, без виїзду, проживає в [ADDRESS], що підтверджується довідкою форми №3 виданою Узинською міською радою. Заявниця з матір'ю винаймали квартиру, а потім в грудні 2000 року її мати [PERSON] купила власне житло в м. Узин - квартиру [ADDRESS]. Крім того, мати заявника з 1995 року працювала на території України на посаді медичної сестри, а з 2002 року працює в Узинській міській лікарні за посадою фельдшера в с. Людвинівка та с. Йосипівка, Білоцерківського району, Київської області. Заявник в 2008 році закінчила Узинську загально - освітню школу № 2. В 2009 році заявник отримала свідоцтво про здобуття робітничої кваліфікації за фахом «Обліковець з реєстрації і бухгалтерських даних». Факт її постійного проживання на території України з 1995 року по теперішній час можуть підтвердити свідки, знайомі та сусіди заявника. Встановлення факту постійного проживання на території України потрібно заявнику для отримання паспорта громадянина України. Заявник просить суд встановити факт її постійного проживання на території України з 1995 року по теперішній час. В відкритому судовому засіданні заявник [PERSON] заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на доводи, аналогічні зазначеним у заяві, просила суд їх задовольнити. В відкрите судове засідання представник заінтересованої особи не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд, заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи та надавши їм належну правову оцінку, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. В відкритому судовому засіданні достовірно встановлено, що заявниця народилася [INFO] року в м. Єреван, Вірменія, про що зроблений актовий запис № 448, що підтверджується копією свідоцтва про народження та копією нотаріально засвідченого перекладу тексту з свідоцтва про народження останньої. Назване свідоцтво видано 09.02.2015 року. Заявник [PERSON] має посвідку на постійне проживання, серії [NUMBER] У вказаній посвідці вказано, що остання прибула в Україну в 2002 році з Вірменії та є громадянкою Вірменії. Вказана посвідка видана 26.09.2011 року та є дійсною безстроково. В вказаній довідці зазначено, що місце проживання заявника зареєстровано за адресою: [ADDRESS] з 20.02.2002 року. Вказане підтверджується і копією довідки з місця проживання № 225 від 29.06.2016 року, яка видана Виконавчим комітетом Узинської міської ради. Судом встановлено, що в 2008 році заявник закінчила Узинську ЗОШ 1-Ш ступенів № 2, що підтверджується копією атестату, який виданий 23.08.2008 року, серії [NUMBER]. Однак, в даному атестаті не зазначено з якого часу заявник навчалася в Узинській ЗОШ 1-Ш ступенів № 2. Крім того, судом встановлено, що заявник з 24.07.2008 року по 09.09.2008 року навчалася в «Білоцерківському Освітньому центрі» СПД-ФОП «[PERSON].» за програмою «Оператор персонального комп'ютера», що підтверджується копією свідоцтва про закінчення курсу навчання. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] закінчила у 2011 році Білоцерківську філію Національної академії статистики, обліку та аудиту за спеціальністю «Бухгалтерський облік» та здобула кваліфікацію молодший спеціаліст з бухгалтерського обліку, що підтверджується копією диплому [NUMBER] Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 13.12.2000 року, встановлено, що [PERSON] купила у [PERSON] квартиру під [NUMBER], яка знаходиться в [ADDRESS]. Суд вважає, що вказаний документ не може вважатись доказом у даній справі, так як не доводить обставин, що входять до предмету доказування. Крім того, матеріалами справи не підтверджено родинні відносини між заявником [PERSON] та покупцем квартири за вказаним договором [PERSON]. Крім того, заявник не мотивувала, як саме вказаний договір доводить ту обставину, що вона постійно проживає на території України з 1995 року по теперішній час. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. Відповідно до ч.1 ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому(гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлення даного факту для заявника [PERSON] має юридичне значення, оскільки від цього факту безпосередньо породжуються юридичні наслідки, однак, заявник не надала суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження тієї обставини, що вона постійно проживала на території України з 1995 року по 2002 рік та взагалі, що в даний період часу знаходилася на території України. В судовому засіданні заявник не змогла довести факт проживання на території України з 1995 року по 2002 рік. З наданих суду доказів, встановлено лише те, що [PERSON] прибула в Україну в 2002 році з Вірменії, про що прямо вказано у наданій заявником копії посвідки на постійне проживання в Україні. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, заявник не змогла довести, що вона дійсно проживала постійно на території України з 1995 року до 2002 року, і тому у задоволенні заяви слід відмовити, як необґрунтованої. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed