Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-03 00:00:00

В серпні 2019 Товариство з обмеженою відповідальністю «Форвард Київ-Сервіс 01» звернулося до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг у розмірі 14805,59 грн, інфляційну складову боргу у розмірі 2379,91 грн, 3% річних у розмірі 695,11 грн та судовий збір у розмірі 1921,00 грн. Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що між сторонами було укладено договори № 1 СК 107-2, № 2 СК 107-2, № 3 СК 107-2 на надання житлово-комунальних послуг із зазначенням місця їх виконання. Позивач надає житлово-комунальні послуги в будинку [ADDRESS] , нараховує та збирає оплату за житлово-комунальні послуги з мешканців квартир. Відповідач споживає житлово-комунальні послуги, однак не здійснює їх оплату, що призвело до виникнення заборгованості. З жовтня 2016 по червень 2019 заборгованість становить 21863,70 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості. Відповідач щомісяця отримував квитанції на сплату житлово-комунальних послуг із зазначенням боргу, однак платежі здійснював не регулярно, що призвело до утворення заборгованості. На підставі положень ст. 625 ЦК України, позивачем на суму боргу нараховано інфляційну складову в розмірі 2379,91 грн та 3% річних від простроченої суми в розмірі 695,11 грн. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 13.12.2019, відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання. На підставі ст.ст. 274-279 ЦПК України, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін. Сторони повідомлялись належним чином про розгляд справи в порядку спрощеного провадження, з заявами про розгляд справи за участю сторін або розгляд справи в порядку загального позовного провадження, не звертались. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно із ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. У відповідності до частини першої ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до частини першої ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до абзацу 10 частини першої ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Судом встановлено, що 01.10.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Форвард Київ-Сервіс 01» (виконавець) та [PERSON] (споживач) був укладений договір № 1 СК 107-2 про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території в житловому будинку по [ADDRESS] . Відповідно до п.п. 2.1., 2.2. вказаного договору, предметом цього договору є забезпечення виконавцем надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у житловому будинку по [ADDRESS] , а споживачем - забезпечення своєчасної оплати таких послуг за встановленим тарифом у строк та на умовах, що передбачені цим договором. Розмір щомісячної плати за надані Послуги встановлюється для кожного Споживача окремо на підставі рахунку-фактури, залежно від кількісних та якісних показників фактичного надання Послуг з урахуванням забезпечення належного санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинку (споруди) та прибудинкової території. 01.10.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Форвард Київ-Сервіс 01» (виконавець) та [PERSON] (споживач) був укладений договір № 2 СК 107-2 про передачу послуг з постачання холодної води, послуг водовідведення та електропостачання по [ADDRESS] . Згідно п. 1.1. вказаного договору, виконавець зобов`язаний передати Споживачу своєчасно та відповідної якості послуги з постачання холодної води, послуги водовідведення та електропостачання, а Споживач зобов`язується приймати Послуги та своєчасно сплачувати на користь Виконавця вартість, наданих Послуг за цінами і тарифами, встановленими виробниками (постачальниками) Послуг у строки і на умовах, що передбачені цим Договором. Пунктом 5.2. цього договору передбачено, що оплата за надані послуги здійснюється Споживачем на підставі встановлених Виконавцем рахунків не пізніше 20 (двадцятого) числа місяця наступного за звітний місяць, у безготівковій формі шляхом перерахування через банківські установи грошових коштів на поточний рахунок Виконавця. 01.10.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Форвард Київ-Сервіс 01» (виконавець) та [PERSON] (споживач) був укладений договір № 3 СК 107-2 про надання послуг з управління будинком, об`єктами благоустрою та прибудинковою територією житлового будинку, за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п. 1.1. договору, Управитель зобов`язується надавати Замовнику послуги з управління будинком та об`єктів благоустрою, що розташовані на прибудинкових територіях для забезпечення його сталого функціонування відповідно до цільового призначення, збереження його споживчих властивостей та організації забезпечення потреб власників (мешканців) окремих житлових і нежитлових приміщень у своєчасному отриманні житлово-комунальних послуг, відповідної якості, а Замовник на право Управителю відраховувати належну йому плату від загальної суми оплати за житлово-комунальні послуги, а також відшкодовувати здійснені ним необхідні витрати пов`язані з управлінням об`єкту. Згідно із частиною першою ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом частини першої ст. 901, частини першої ст. 903 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Отже, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав та обов`язків сторін, на боржників покладено певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому відповідає право вимоги кредитора (частина перша ст. 509 Цивільного кодексу України) - вимагати сплати грошей за надані послуги. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положення ст.ст. 319, 322 Цивільного кодексу України, власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ст. 151 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Безгосподарне утримання громадянином належного йому будинку (квартири) тягне за собою наслідки, передбачені Цивільним кодексом Української РСР. Згідно ст. 179 ЖК України, користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Згідно п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов`язаний: укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець - суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору; споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Відповідно до положень ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), споживач зобов`язаний: 1) укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору; 5) оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Судом встановлено, що згідно наявного у справі розрахунку заборгованості та довідки про нарахування та сплату послуг на утримання житла та комунальних послуг, з жовтня 2016 року по червень 2019 року заборгованість становить 21863,70 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. На вказану суму боргу позивачем нараховано інфляційну складову боргу у розмірі 2379,91 грн. та 3% річних від простроченої суми у розмірі 695,11 грн. На підтвердження своїх вимог позивач додав до своєї позовної заяви копії квитанцій на сплату житлово-комунальних послуг адресовані відповідачу. Зі змісту вказаних квитанцій вбачається, що вони виставлялись до сплати частково Товариством з обмеженою відповідальністю «Форвард Київ-Сервіс 01» (жовтень-листопад 2016), а частково Товариством з обмеженою відповідальністю «Форвард Київ-Сервіс 10» (грудень 2016 - червень 2019). Натомість, за умовами укладеного між сторона договору, споживач зобов`язаний здійснювати оплату за надані послуги не пізніше 20 числа місяця наступного за тим, за який він здійснює оплату на підставі рахунків виставлених саме виконавцем, і за змістом вказаного договору, виконавцем є ТОВ «Форвард Київ-Сервіс 01», а не ТОВ «Форвард Київ-Сервіс 10». Відповідно до положень ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За наведених обставин, на думку суду, відсутні підстави для застосування положень ст. 625 ЦК України та стягнення з боржника інфляційних втрат і 3% річних, оскільки невиконання споживачем оплати за спожиті житлово-комунальні послуги до 20 числа кожного місяця не містить вини боржника, яка зумовлює застосування положень ст. 625 ЦК України. Крім того, оскільки платежі є щомісячними, здійснений позивачем розрахунок інфляційних втрат та 3% річних неможливо перевірити та визнати його правильним, адже ураховуватися як вихідні дані має не лише 20 число кожного місяця, а й дати виставлення рахунків та їх отримання споживачем. Вирішуючи спір по суті суд також звертає увагу, що за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ТОВ «Форвард Київ-Сервіс 01» та ТОВ «Форвард Київ-Сервіс 10» є різними юридичними особами. Натомість, матеріали справи не містять жодних даних про те, у зв`язку із чим квитанції на сплату житлово-комунальних послуг виставлялись не виконавцем за договором (позивачем у справі), а іншими юридичними особами. Чи є наведені у квитанціях дані помилковими в частині одержувача оплати, чи між позивачем та ТОВ «Форвард Київ-Сервіс 01», ТОВ «Форвард Київ-Сервіс 10» існують будь-які договірні відносини щодо передання прав та обов`язків виконавця за договором укладеним між позивачем та відповідачем, позивачем не зазначено. Хоча за умовами договору виконавець не мав права передавати свої права та обов`язки виконавця іншим особам. Позивач жодним чином у своїх заявах по суті справи не обґрунтував вимог про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги саме на його користь в контексті виставлення рахунків для сплати на користь іншої юридичної особи. Стосовно основної суми боргу за надані житлово-комунальні послуги у розмірі 14805,59 грн., суд приходить до наступного висновку. Також, суд звертає увагу на те, що з листопада 2017 по червень 2019 відповідачу нараховано послуги з охорони об`єкту щомісячно від 70 грн до 115 грн. Зміст наявних в матеріалах справи квитанцій свідчить, що ці послуги застосовуються не з розрахунку 1 кв.м. площі житла, а виставлялись загальною сумою, однак звідки ці суми, як та у зв`язку із чим зростали, позивачем не зазначено. Таким чином, з урахуванням наведених вище питань здійснення нарахувань та розрахунків позивача, суд приходить до висновку, про часткове задоволення позовних вимог, враховуючи зміст вищевказаних квитанцій вбачається, що вони виставлялись до сплати частково Товариством з обмеженою відповідальністю «Форвард Київ-Сервіс 01» (жовтень 2016 в розмірі 423,98 грн та листопад 2016 в розмірі 423,98 грн), а тому в цій частині суд вважає позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно із ст. 141 ЦПК України, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог.

Outcome: partial