Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-19 00:00:00

Державна іпотечна установа звернулась до суду із позовом, в якому просить стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь позивача 35 855 грн. 23 коп. боргу за договором про іпотечний кредит, а саме : 33 136 грн. 21 коп. по основній сумі боргу, 2 104 грн. 72 коп. - нарахованих відсотків, 353 грн. 08 коп. інфляційних витрат та 261 грн. 22 коп. пені. Крім цього, позивач просить стягнути з відповідача понесені судові витрати. В судове засідання представником позивача подано письмову заяву, відповідно до якої позивач підтримує заявлені до відповідачів позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлявся про час проведення судового розгляду даної справи відповідно до закону. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заявлені до відповідачів вимоги не визнала в повному обсязі, пояснила, що відповідачами дійсно було укладено іпотечний кредит, зобов'язання по якому відповідачі протягом усього часу дії цього договору виконували без порушень. Однак, наприкінці 2016 року у відповідачів дійсно виникло прострочення платежів через тяжку хворобу брата відповідача. З огляду на попередження позивача щодо необхідності виконання умов договору належним чином, відповідачами у січні 2017 року була здійснена проплата чергового платежу з урахуванням нарахованих відсотків, пені та інфляційних виплат. Після спілкування із працівниками іпотечної установи відповідач з'ясувала, що заборгованості за іпотечним кредитом відповідачі не мають, після чого в подальшому по час розгляду справи судом останні здійснювали свої зобов'язання за іпотечним кредитом без порушень умов договору. Дослідивши докази, надані сторонами, суд дійшов висновку про безпідставність заявлених позивачем вимог. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Із змісту наданого позивачем договору про іпотечний кредит №Ф1-08/61768-82 від 29 травня 2008 року встановлено, що ВАТ «Банк «Фінанси та кредит»» (кредитор) та [PERSON].(позичальник) уклали між собою договір, за умовами якого кредитор зобов'язується надати позичальнику на умовах цього договору грошові кошти у сумі 100 000 грн., а позичальник зобов'язується належним чином використати та повернути кредиторові кредит у такій самій сумі, а також сплатити відсотки за користування кредитом в розмірі 20,5 % річних в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором. В забезпечення вимог за іпотечним кредитом №Ф1-08/61768-82 від 29 травня 2008 року цього ж числа сторонами по справі та [PERSON] укладено договір поруки № Ф1-08/61769-82П, копія якого надана позивачем. За умовами даного договору [PERSON]зобов'язується відповідати перед кредитором солідарно в повному обсязі за своєчасне виконання боржником ([PERSON].) усіх його зобов'язань за Договором про іпотечний кредит №Ф1-08/61768-82 від 29 травня 2008 року. Верховним судом України у справі №6-845цс15 висловлено правову позицію, відповідно до якої - якщо сторони досягли домовленості згідно з положеннями статей 207, 640 ЦК України та уклали кредитний договір, у якому передбачили умови його виконання, то ці умови мають виконуватись і свідчать про те, що момент домовленості настав. Розмір та умови надання та повернення грошових коштів, а також сплати процентів, у тому числі черговість погашення заборгованості, визначаються за домовленістю сторін у кредитному договорі, що відповідає принципу свободи договору. Договір про іпотечний кредит та договір поруки підписані сторонами по справі, що свідчить, на думку суду, про те, що сторони досягли домовленості з усіх суттєвих умов укладення договору та погоджувались на такі умови. 21 листопада 2008 року між Державною іпотечною установою та ВАТ «Банк»Фінанси та кредит»» було укладено договір, за умовами якого банк передав, а установа прийняла усі права вимоги за договором про іпотечний кредит між банком та [PERSON] №Ф1-08/61768-82 від 29 травня 2008 року та за договором поруки між банком та [PERSON], [PERSON] №Ф1-08/61769-82П від 29 травня 2008 року, про що було поставлено до відома відповідачів по цій справі письмовим повідомленням №23/0053 від 24 листопада 2008 року. Відповідно до ст.526 ЦК України - зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Вказана норма стосується усіх сторін договору. Предметом заявленого Державною іпотечною установою позову є дострокове повернення [PERSON], [PERSON] усієї суми кредиту, відсотків, нарахованої пені - в зв'язку із наявністю з боку відповідачів, які несуть солідарну відповідальність, заборгованості за договором на момент звернення позивача із цим позовом до суду. Пунктом 5.3.3 укладеного відповідачами договору дійсно встановлено, що [PERSON] зобов'язана у разі порушення умов договору про іпотечний кредит та/або іпотечного договору на вимогу кредитору достроково повернути кредит з одночасною сплатою нарахованих відсотків за користування кредитними коштами, штрафних санкцій, комісійної винагороди в разі, якщо дострокове погашення відбувається в межах строку, передбаченого п.4.1. цього договору. На підтвердження правомірності заявлених вимог позивачем надано довідку № 444/11/1 від 27 січня 2017 року, відповідно до якої заборгованість [PERSON] за договором про іпотечний кредит №Ф1-08/61768-82 від 29 травня 2008 року перед Державною іпотечною установою становить 35 855 грн., а саме : станом на 30 грудня 2016 року сума простроченої заборгованості становить 5 965 грн. 82 коп., в зв'язку з чим відповідачу нараховано 261 грн. 22 коп. пені та 353 грн. 08 коп. інфляційних виплат. При вирішенні питання обґрунтованості заявлених позивачем вимог, суд враховує, що довідка про наявність заборгованості з боку [PERSON] подана станом на 27 січня 2017 року, в той час як позов до суду подано 7 серпня 2017 року. [PERSON] суду надано копії заяв на переказ готівки, датованої 26 січня 2017 року, відповідно до яких відповідачем здійснено вказаного числа сплату грошових коштів у сумі, відповідно, 4 200 грн. та 1 966 грн. згідно договору №Ф1-08/61768-82 від 29 травня 2008 року. На підтвердження виконання відповідачем в подальшому умов вказаного в позові договору належним чином, [PERSON] надано аналогічні заяви на переказ готівки від 7 лютого 2017 року та від 6 березня 2017 року, які підтверджують проведення відповідачем платежів за іпотечним договором у сумі 1,966 грн., відповідно. Крім цього відповідач зазначала, що при виникненні з її боку заборгованості, що мало місце у грудні 2016 року, позивач вимагав від неї усунення заборгованості, що нею і було зроблено у найкоротший термін. Суду не було надано доказів того, що Державною іпотечною установою, у відповідності до п.5.3.3 укладеного сторонами по справі іпотечного догвору висувалась вимога до [PERSON] щодо дострокового повернення усієї суми кредиту, після виникнення з боку останньої заборгованості. Таким чином, відповідачем доведено, що на момент звернення позивача із позовом до суду заборгованість по іпотечному кредиту була повністю відповідачем сплачена, а тому позов Державної іпотечної установи є безпідставним. Оскільки суд дійшов висновку про безпідставність заявлених позивачем вимог, не підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача, відповідно до ст.88 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати, якими є оплата судового збору у сумі 1 600 грн., сплата яких документально підтверджена платіжним дорученням №9762 від 28 липня 2017 року. На підставі наведеного, ст.ст.11, 627, 628, 1054 ЦК України,

Outcome: dismissed