Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

В січні 2018 року позивач [PERSON] звернувся до Святошинського районного суду міста Києва із позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа: Приватний нотаріус міського нотаріального округу м. Одеса Главацький\~В.А.про визнання договору застави недійсним та просив суд ухвалити рішення яким визнати недійсним договір застави автомобілю марки MITSUBISHI OUTLANDER, 2008 року випуску, об'єм двигуна 2360 см. куб., номерний знак [NUMBER], укладений [PERSON] 08.09.2017 та посвідчений Приватним нотаріусом міського нотаріального округу м. Одеса Главацьким Володимиром Андрійовичем. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказує на те, що, 26.08.1995 року між [PERSON] та [PERSON], прізвище після укладення шлюбу - [PERSON], було укладено шлюб, який зареєстровано відділом РАГС Жовтневого району м. Києва за № 979. Під час перебування у шлюбі позивачем було придбано автомобіль марки MITSUBISHI OUTLANDER, 2008 року випуску, об'єм двигуна 2360 см. куб., номерний знак [NUMBER]. який було зареєстровано на ім'я відповідача 09.07.2008 року у ВРЕР ДАІ № 4 УДАІ ГУ МВС України в м. Києві. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 17.11.2014 у справі №759/15103/14-ц шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. 08.09.2017 відповідачем із невідомою [PERSON] особою було укладено договір застави транспортного засобу - автомобілю марки MITSUBISHI OUTLANDER, 2008 року випуску, об'єм двигуна 2360 см. куб., номерний знак [NUMBER]. Зазначений договір або його копію позивач не може надати суду з огляду на те, що не є стороною вказаного договору, відповідач заперечує факт його укладення, а отримати його у нотаріуса є неможливим з огляду на приписи ст. 8 Закону України «Про нотаріат». Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позові та відповіді на відзив. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечував з підстав необґрунтованості та безпідставності позовних вимог. Просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у візиві на позов та запереченнях на відповідь на відзив. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомив. Третя особа у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 26.08.1995 року між [PERSON] та [PERSON], було укладено шлюб, який зареєстровано відділом РАГС Жовтневого району м. Києва за № 979 9 (а.с. 6). Під час перебування у шлюбі позивачем було придбано автомобіль марки MITSUBISHI OUTLANDER, 2008 року випуску, об'єм двигуна 2360 см. куб., номерний знак [NUMBER]. який було зареєстровано на ім'я відповідача 09.07.2008 року у ВРЕР ДАІ № 4 УДАІ ГУ МВС України в м. Києві (а.с. 9). Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 17.11.2014 у справі №759/15103/14-ц шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано (а.с. 7). 08.09.2017 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики та договір застави транспортного засобу - автомобілю марки MITSUBISHI OUTLANDER, 2008 року випуску, об'єм двигуна 2360 см. куб., номерний знак [NUMBER] (а.с. 67-70). Відповідно до розписки від 05.01.2018 року, наданої [PERSON], позика [PERSON] погашена повністю (а.с. 73). У відповідності до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. За статтею 65 СК України для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Також за нормами частини четвертої статті 203 ЦК України правочин має вчинятись у формі, встановленій законом. Отже, згода одного з подружжя на відчуження цінного спільного сумісного майна має бути надана в письмовій формі. Законодавством не передбачено недійсності правочину при відчуженні спільного сумісного майна подружжя без письмової згоди одного з подружжя, а тому один з подружжя має право на відповідну компенсацію вартості відчуженого не в інтересах сім'ї майна. Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п 'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Стаття 216 ЦК України визначає особливі правові наслідки недійсності правочину. Зокрема, кожна зі сторін зобов'язана повернути другій стороні в натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі - неможливості такого повернення - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування, якщо законом не встановлені. З огляду на вищезазначене, договір виконано в повному обсязі, дія його закінчилась, він є не чинним, оскільки виконаний, а тому позовні вимоги позивача є безпідставними і не підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed