Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-11 00:00:00

До Високопільського районного суду Херсонської області звернулася [PERSON] із позовною заявою до [PERSON] , про усунення перешкод в користуванні та володінні будинком шляхом зняття з реєстраційного обліку, зазначивши у позовній заяві про те, що вона є власником будинку [ADDRESS] . Відповідно до довідки про склад сім`ї у даному будинку зареєстровано двоє людей, а саме вона та відповідач. Однак відповідач на даний час прописаний (зареєстрований) за вказаною адресою, хоча фактично, з дня прописки та по даний час не проживав та не з`являється. Оскільки, відповідач за вищевказаною адресою не проживає, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, чим об`єктивно порушуються її права. Просить суд усунути перешкоди позивачу у користуванні власністю - житловим будинком [ADDRESS] , а саме: визнати [PERSON] , [INFO] , таким що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS] із зняттям його з реєстраційного обліку. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надавши заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить суд їх задовольнити та провести розгляд справи у її відсутності. Не заперечує проти заочного розгляду справи та постановлення заочного рішення у разі відсутності відповідача (а.с.21). Відповідач [PERSON] , в судове засідання не прибув двічі, на 01.07.2019 року та на 12.07.2019 року, оскільки за місцем реєстрації відсутній, будучи своєчасно та належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ч.11 ст.128 ЦПК України, про що свідчить публікація на офіційному веб-сайті судової влади України, а саме Високопільського районного суду Херсонської області, (а.с.24, 28) та яке розміщене за десять днів до відповідного судового засідання. Заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не надано. Як не надано і відзиву на позовну заяву, а тому суд розглядає справу за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.За таких обставин суд вважає причину неявки в судове засідання відповідача не поважною та за можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст.280-282 ЦПК України, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст.211 ЦПК України, ч.3. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. За таких обставин, відповідно до вимог ст.247 ЦПК України, ч.2… У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, а саме: - Із копії паспорту громадянина України (а.с.3) вбачається, що [PERSON] , народилася [INFO] в місті Апостолово Дніпропетровської області, зареєстрована та проживає в [ADDRESS] , що також підтверджується довідкою про склад сім`ї (а.с.5). Та має ІПН -[NUMBER] (а.с.3 на звороті). - Із копії витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.4) з`ясовано, що [PERSON] належить на праві приватної власності житловий будинок загальною площею 58,3 кв.м, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Право власності на житловий будинок набуто відповідно до рішення Високопільського районного суду Херсонської області від 07.08.2012 року у справі №2106/903/12 (а.с.11-12). - Із довідки про склад сім`ї від 08.05.2019 року (а.с.5) та копії домової книги (а.с.6-8) з`ясовано, що [PERSON] , зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , є власником житлового будинку. За даною адресою зареєстрований, але не проживає: [PERSON] , що також підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання (а.с.20). Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до вимог до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до вимог ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно ст.5 ЦПК України, ч.2. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном. Тому такими діями відповідача порушені права та законні інтереси позивача у справі. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з правом володіння. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Зазначені норми дають суду підстави дійти висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Підстави втрати права на користування житловим приміщенням регулюються ст.ст.71,72 ЖК України, в разі користування житловим приміщенням в будинках державного і громадського фонду та ст. 405 ЦК України в разі користування майном (житлом) власника. Житловий будинок за адресою [ADDRESS] є приватною власністю позивача, тому правовідносини між сторонами мають регулюватися відповідними нормами цивільного кодексу України. Відповідно до вимог ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності понад один рік без поважних причин, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що понад установлений законом строк відповідач [PERSON] у спірному житлі не мешкає, не отримує поштову кореспонденцію за даною адресою, особистих речей у житлі не має, участі у витратах по утриманню житла не приймає, з будь-якими вимогами про усунення перешкод у користуванні житловим будинком в установленому законом порядку не звертався. Таким чином, враховуючи вище встановлені судом обставини, що свідчать про не проживання відповідача [PERSON] у спірному житловому будинку понад установлений законом строк, та беручи до уваги те, що належними та допустимими доказами відповідачем позовні вимоги не спростовано, а тому відповідача [PERSON] слід визнати таким, що втратив право на користування житловим будинком за адресою: [ADDRESS] . Що стосується вимоги про зняття відповідача з реєстрації, то в цій частині позов не підлягає задоволенню, оскільки в результаті визнання судом особи такою, що втратила право користування житлом, такі наслідки передбачені ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», без додаткового ухвалення рішення суду. До відмови у знятті з реєстрації на підставі рішення суду про позбавлення права користування жилим приміщенням (квартирою) права позивача у цьому питанні не порушені і тому суд відповідно до приписів ст.16 ЦК України, про захист права лише у передбачений законом чи договором спосіб не має підстав для ухвалення рішення з цього приводу. Тобто, рішення суду про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим будинком є підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи. За таких обставин суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню частково. На підставі викладеного, ст.41 Конституції України, ст.ст.5, 16, 316, 317, 319, 321, 383, ст.ст.386, 391, 405 ЦК України, ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 р.,

Outcome: partial