Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-29 00:00:00

Директор комунального некомерційного підприємства «Черкаська обласна психіатрична лікарня Черкаської обласної ради» Косенкова І.В. звернулася до суду із заявою про примусову госпіталізацію [PERSON] до психіатричної лікарні, яка 29 жовтня 2019 року о 00 годині 10 хвилин була госпіталізована до комунального некомерційного підприємства «Черкаська обласна психіатрична лікарня Черкаської обласної ради» згідно направлення лікаря-психіатра комунального некомерційного підприємства «Золотоніська районна багатопрофільна лікарня Золотоніської районної ради» з ознаками розладу психіки та поведінки. 29 жовтня 2019 року була оглянута комісією лікарів-психіатрів, які підтвердили висновок про необхідність її госпіталізації. Представник заявника, лікар-психіатр комунального некомерційного підприємства «Черкаська обласна психіатрична лікарня Черкаської обласної ради» Погоріла І.В. в судовому засіданні зазначила, що хвора [PERSON] є дієздатною, раніше не лікувалася в комунальному некомерційному підприємстві «Черкаська обласна психіатрична лікарня Черкаської обласної ради», на лікування поступила вперше, інвалідності не має. Зазначила також, що [PERSON] становить небезпеку для сина та оточуючих, оскільки захворювання прогресує, вона потребує лікування, просила заяву задовольнити. Прокурор заяву про госпіталізацію просив задовольнити. Хвора [PERSON] в судовому засіданні відмовилася від надання пояснень. Суд вислухавши пояснення учасників процесу, прокурора, представника заявника, вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи вважає заяву директора комунального некомерційного підприємства «Черкаська обласна психіатрична лікарня Черкаської обласної ради» Косенкової І.В. обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1 ст.95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За правилами ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч.3 ст. 13 ЗУ «Про психіатричну допомогу» від 22 лютого 2000 року №1489-III особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених ст.14 цього закону. Згідно з ч. 1 ст. 14 ЗУ «Про психіатричну допомогу» від 22 лютого 2000 року №1489-III особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих. Отже, для примусової госпіталізації особи до психіатричного закладу необхідна наявність трьох складових: якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих. [PERSON] була доставлена до комунального некомерційного підприємства «Черкаська обласна психіатрична лікарня Черкаської обласної ради» 29 жовтня 2019 року згідно направлення лікаря-психіатра комунального некомерційного підприємства «Золотоніська районна багатопрофільна лікарня Золотоніської районної ради» з ознаками розладу психіки та поведінки. Згідно заключення комісії лікарів-психіатрів психіатричного стаціонару комунального некомерційного підприємства «Черкаська обласна психіатрична лікарня Черкаської обласної ради» від 29 жовтня 2019 року №3990/02, а саме заступника головного лікаря Шевчук В.І., в.о. завідуючої 3 відділення Погорілої І.В. , лікаря-психіатра Захарчеко Л.В ., [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного захворювання у вигляді гострого поліморфного психотичного розладу з симптомами шизофренії, галюцинаторно-маячного синдрому, суїцидальних спроб, тому потребує стаціонарного лікування на підставі ст. 14 ЗУ «Про психіатричну допомогу» в примусовому порядку. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] хоча і не має групи інвалідності по психічним захворюванням, але виявляє ознаки тяжкого психічного захворювання, відтак являє безпосередню небезпеку для себе та оточуючих та потребує госпіталізації до психіатричного закладу. Отже, з врахуванням вищевказаного суд вважає, що заява директора комунального некомерційного підприємства «Черкаська обласна психіатрична лікарня Черкаської обласної ради» Косенкової І.В. про примусову госпіталізацію [PERSON] є обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved