Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-12 00:00:00

В червні 2014 року [PERSON] (Позивач, Поручитель) звернулась до Козятинського міськрайонного суду Вінницької області з позовом до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в особі відділення Вінницьке регіональне управління (Відповідач), третя особа [PERSON], про розірвання договору поруки, в якому просила розірвати договір поруки, укладений 30.08.2006р. між нею та ПАТ КБ «Надра» з січня 2011 року (а.с.2-3). Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що 30.08.2006р. між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 30/08/2006/840-К/124. В забезпечення виконання Позичальником, [PERSON], своїх зобов'язань, між Позивачем та банком було укладено договір поруки. Згідно п 2.1., 2.3.,2.4. Договору поруки кредитор має право вимагати від поручителя виконання зобов'язання при умові направлення поручителю повідомлення з вимогою виконати зобов'язання. У повідомленні повинно бути зазначено розмір невиконаних позичальником зобов'язань, а також розрахунок суми штрафних санкцій, що необхідно сплатити. Повідомлення, що направляється кредитором поручителю, повинно бути здійснене в письмовій формі і буде вважатись поданим належним чином, якщо воно надіслано рекомендованим чи цінним листом або надано особисто поручителю. ПАТ КБ «Надра» було допущено порушення істотних умов договору поруки в частині повідомлення про прострочку виконання зобов'язання позичальником, в зв'язку з чим договір поруки слід розірвати з січня 2011 року, з моменту виникнення прострочки виконання зобов'язання Позичальником. Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 16.06.2014р. відкрито провадження у вказаній справі та призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні (а.с.10). В судовому засіданні 02.07.2014р. представник позивачки заявив клопотання замінити неналежного відповідача ПАТ КБ «Надра» в особі відділення Вінницьке регіональне управління, яке не є юридичною особою на Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», місцезнаходженням якого є м. Київ, вул. Артема, 15, яке повинно бути відповідачем по даному позову (а.с.19). Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 02.07.2014р. замінено неналежного Відповідача ПАТ КБ «Надра» в особі відділення Вінницьке регіональне управління на належного відповідача Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» (а.с.22). Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 02.07.2014р. цивільну справу за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», третя особа: [PERSON], про розірвання договору поруки, направлено за підсудністю в Шевченківський районний суд м. Києва (а.с.23). Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Гайдук С.В. від 24.07.2014р. прийнято до провадження цивільну справу за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», третя особа: [PERSON], про розірвання договору поруки та призначено справу до розгляду в судовому засіданні (а.с.27). В зв'язку з припиненням повноважень судді Шевченківського районного суду м.Києва Гайдук С.В. відповідно до розпорядження Шевченківського районного суду . Києва від 22.01.2015р. № 01-24-83 проведено повторний автоматичний розподіл справи №13/1971/14-ц за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», третя особа: [PERSON], про розірвання договору поруки (а.с.57). Ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Києва Маліновської В.М. від 23.01.2015р. вказана справа прийнята до провадження та призначена до розгляду у судовому засіданні на 13.03.2015р. (а.с.59). У судове засідання представник позивача не з'явився, надіслав на адресу суду заяву, в якій просив слухати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити (а.с.68). Представник Відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав на адресу суду заяву, в якій просив провести розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі (а.с.72). Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 30.08.2006р. між Відкритим акціонерним товариством Комерційним банком «Надра», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» (Відповідач, Банк) та [PERSON] (Позичальник) було укладено Кредитний договір № 30/08/2006/840-К/124 (а.с.5-6), за умовами якого, Банк надає у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 5 000,00 доларів США, строком на 120 місяців, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 10,5% річних та щомісячної плати за управління кредитом із розрахунку 0,42% від фактичної суми заборгованості по кредиту. Водночас, 30.08.2006р., з метою забезпечення належного виконання умов кредитного договору, між Банком та [PERSON] (Поручитель) було укладено договір поруки № б/н (а.с.4), відповідно до умов якого поручитель безвідзивно та безспірно зобов'язується відповідати перед Кредитором за належне виконання [PERSON] взятих на себе зобов'язань, що витікають з кредитного договору № 30/08/2006/840-К/124 від 30.08.2006р., укладеного з ВАТ КБ «надра», а саме: - повернути до 30 серпня 2016 року кредит у сумі 5 000,00 доларів США; - сплатити відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 10,5% річних (із розрахунку фактичної кількості днів у періоді (28-29-30-31/360); - здійснювати щомісячну плату за управління кредитом протягом всього терміну кредитування кредитними коштами із розрахунку 0,42% від фактичної суми заборгованості по Кредиту. Плата здійснюється у повному обсязі за кожний календарний місяць, протягом якого Позичальник користувався кредитом; - сплатити можливі штрафні санкції. Відповідно до п.1.2., 1.3. Договору поруки визначено, що Поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж об'ємі, що і Позичальник. Позичальник і Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право Кредитора вимагати виконання Зобов'язань, вказаних у п.1.1. цього Договору повністю (чи у будь-якій його частині) як від Позичальника та Поручителя разом, так і від кожного окремо. Відповідальність Поручителя виникає як у випадку невиконання Позичальником будь-якої частини Зобов'язань, так і при невиконанні Позичальником Зобов'язань в цілому. Разом з тим, згідно п.п.2.1., 2.2. Договору поруки, кредитор набуває право вимагати від Поручителя виконання Зобов'язання, що витікає з Кредитного договору при умові, якщо в установлений Кредитним договором строк виконання Позичальником Зобов'язання в цілому чи в будь-якій його частині, вони не будуть виконані, а також при умові обов'язкового направлення Поручителю повідомлення з вимогою виконати Зобов'язання Позичальника в цілому (або в тій чи іншій його частині). Поручитель зобов'язаний виконати взяті на себе зобов'язання по цьому Договору, не пізніше 3 (трьох) банківських днів з моменту отримання повідомлення від Кредитора про невиконання Позичальником Зобов'язань і необхідності їх виконання Поручителем. У повідомленні повинно бути визначено розмір невиконаних Позичальником Зобов'язань, а також розрахунок суми штрафних санкцій, що необхідно сплатити. Повідомлення, що направляється Кредитором Поручителю, повинно бути здійснено у письмовій формі і буде вважатись поданим належним чином, якщо воно надіслано рекомендованим чи цінним листом (за адресою, що вказана у Договорі) чи надано особисто Поручителю (п.п.2.3., 2.4.). Позивач зазначила, що Банк всупереч умовам договору поруки не направляв їй на адресу повідомлення щодо заборгованості Позичальника, а тому договір поруки слід розірвати, оскільки Відповідач порушив його істотні умови. Зазначила, що наявність прострочення виконання Позичальником своїх зобов'язань за Кредитним договором має місце, починаючи з січня 2011 року, що підтверджується рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 21.11.2012р. у справі за позовом ПАТ КБ «Надра» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості (а.с.7). Згідно Листа ПАТ КБ «Надра» на заяву Позивача від 13.05.2014 року щодо надання письмового розрахунку заборгованості за кредитним договором № 30/08/2006/840-К/124 та надання повідомлення банку до Позивачки про необхідність виконання зобов'язань позичальника [PERSON], Банк надіслав Позивачці розрахунок заборгованості за кредитним договором № 30/08/2006/840-К/124 станом на 26.05.2014р., а також копію розрахунку заборгованості за вищевказаним кредитним договором станом на 08.10.2012р., який було долучено в якості доказу про наявність заборгованості до позовної заяви Банку, яка була подана до Козятинського міськрайонного суду Вінницької області. Разом з тим, стосовно надіслання Позивачці повідомлення про необхідність виконання зобов'язань позичальника [PERSON] за кредитним договором, Банк зазначив, що відповідно до п.24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 30.03.2012р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішені спорів, що виникають з кредитних правовідносин», пред'явлення вимоги до поручителя є к направлення йому вимоги про погашення боргу, так і пред'явлення до нього позову, а тому позовна заява, що надіслана Банком до Козятинського міськрайонного суду Вінницької області про стягнення заборгованості з [PERSON], [PERSON], що в подальшому направлялась [PERSON], як Відповідачу і є повідомленням з вимогою виконати зобов'язання позичальника [PERSON] пед Банком (а.с.8). Згідно ч.1 ст. 638 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Відповідно до положень ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Відповідно до ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Частиною 2 вказаної статті визначено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Водночас, згідно ч.ч.1, 4 ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна договору у зв'язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом. З приводу істотного порушення договору, визначеного ст.651 ЦК України, Верховний Суд України за результатами розгляду справи № 6-75цс13 від 18.09.2013р. висловив правову позицію, згідно якої «Однією з підстав розірвання договору є істотне порушення стороною цього договору. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (абзац другий частини другої статті 651 ЦК України). Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Вирішуючи питання про оцінку істотності порушення стороною договору, суди повинні встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена як у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди; її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору, а також установити, чи є дійсно істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати.». Разом з тим, Позивачкою не наведено обставин, які могли б бути визнані підставою для розірвання договору, та таких не здобуто в судовому засіданні. Водночас, не направлення Банком повідомлення Позивачці з вимогою виконати Зобов'язання Позичальника в цілому (або в тій чи іншій його частині) не може бути підставою для розірвання договору поруки, оскільки не є порушенням істотних умов договору або істотною зміною обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Враховуючи вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, а також, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу задоволення позову, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», третя особа: [PERSON], про розірвання договору поруки, слід відмовити. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 525, 526, 553, 554, 610, 611, 638, 651, 652 ЦК України, та

Outcome: dismissed