Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

В січні 2014 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення боргу за договором позики, який в грудні 2014 року уточнив та просив постановити рішення, яким стягнути з відповідачки на його користь суму основного боргу у розмірі 1589,43 грн., 3% річних у розмірі 2288,78 грн., неустойку у розмірі 19072,80 грн., судовий збір у розмірі 229,51 грн. 18 травня 2015 року позивач доповнив позов та просив стягнути з відповідачки інфляцію за 2014 та 2015 роки у розмірі 2722,30 грн., 3% річних за 2015 рік у розмірі 37,50 грн., неустойку за 14 місяців у розмірі 8750 грн., а всього стягнути 35711 грн. 73 коп. боргу. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що 12 грудня 2010 року між ним та [PERSON] був укладений договір позики, згідно якого він передав відповідачці грошові кошти у сумі 1250 грн., а відповідачка зобовязалася повернути борг до 10 січня 2011 року. Однак, відповідачкою не було повернуто борг. Тому він вважає, що за порушення зобовязань відповідачка повинна сплатити ще суму індексу інфляції, 3% річних за прострочення виконання грошового зобовязання та неустойку у розмірі 25%, а тому звернувся до суду з даним позовом. Позивач надав суду заяву в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не зявилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином у встановленому законом порядку, що підтверджується поштовими повідомленнями (а.с.43, 48, 52, 56, 64), а тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі та на підтвердження укладення договору та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Як встановлено в судовому засіданні, 12 грудня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, підтверджений розпискою, за яким відповідачка взяла у позивача 1250 грн. та зобовязалася їх повернути до 10 січня 2011 року (а.с.8). До теперішнього часу [PERSON] грошові кошти позивачу не повернула. Таким чином, борг відповідачки на день розгляду справи складає суму 1250 грн., яку необхідно стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З розписки вбачається, що відповідач зобовязався повернути борг до 10 січня 2011 року. Час прострочення виконання відповідачкою грошового зобовязання становить період з 11 січня 2011 року, тобто наступного дня після закінчення строку виконання зобовязання, по 09 червня 2015 року (день ухвалення рішення). Починаючи з цієї дати належить здійснювати розрахунок 3% річних. Час прострочення виконання відповідачем грошового зобовязання складає 1610 днів. Суму 3% річних, яка на підставі ст. 625 ЦК України, надається позивачу за прострочення відповідачкою виконання грошового зобовязання, належить розраховувати наступним чином: 3%/365 днів = 0,008219178 (сума основного боргу х 0,008219178 / 100) х кількість днів прострочення зобовязання = сума пені. Таким чином сума 3% річних складає 165 грн. 41 коп., яку [PERSON] зобовязана сплатити на користь [PERSON] за прострочення виконання грошового зобовязання. Що стосується індексу інфляції, то розрахунок індексу інфляції повідомляється [PERSON] банку України, за даними Держкомстату України наступного місяця, який слідує за розрахунковим. Тому розрахунок індексу інфляції повинен бути до 31.05.2015 року включно, оскільки індекс інфляції за червень 2015 року не може бути розраховано, на підставі того що за кожен місяць про індекс інфляції повідомляється [PERSON] банку України, за даними Держкомстату України наступного місяця, який слідує за розрахунковим. Тому, з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути індекс інфляції за період з 11 січня 2011 року, тобто наступного дня після закінчення строку виконання зобовязання, по 31 травня 2015 року (день ухвалення рішення) у розмірі 1043,96 грн. Згідно зі ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. За умовами розписки, в разі невиконання відповідачкою [PERSON] обовязків по поверненню боргу в встановлений термін, вона зобовязалася повернути кошти з відсотками в розмірі 50% від суми боргу за кожен місяць, однак [PERSON] в своєму позові з урахуванням доповнень до нього (а.с.39,57) просив стягнути неустойку у розмірі 25% від суми боргу за кожен місяць усього за 62 місяці. Термін прострочення виконання зобовязання, щодо повернення боргу, на день розгляду справи складає 53 місяці, тому 312,50 грн. х 53 місяці = 16562 грн. 50 коп., яку необхідно стягнути з відповідача на користь позивача. Статтею 14 ЦК України визначено, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов'язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Таким чином, загальна сума, яка належить до сплати позивачу, визначається наступним чином: основний борг у розмірі 1250 грн., сума 3% річних у розмірі 165 грн. 41 коп., сума індексу інфляції у розмірі 1043,96 грн., неустойка у розмірі 16562 грн. 50 коп., а всього сума боргу складає 19021 грн. 87 коп. Згідно ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Тому відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача повинно бути стягнено сплачений судовий збір в сумі 229 грн. 51 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial