Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

В січні 2019 року [PERSON] , яка діє від імені та в інтересах малолітнього [PERSON] , звернулась до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого вказала, що з вересня 2017 року під її опікою перебуває малолітній [PERSON] , [INFO] . Відповідачка [PERSON] , яка є біологічною матір`ю дитини з 2014 року передала дитину до центру соціальної опіки та не піклується про нього. Батько дитини [PERSON] помер [INFO] . З липня 2017 року за рішенням суду у відповідачки відібрано малолітнього [PERSON] без позбавлення її батьківських прав та стягнуто з матері на утримання сина [PERSON] на користь опікуна аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів її заробітку (доходів) щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25 січня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. На даний час дитина проживає разом із опікуном в [ADDRESS] . з 01 вересня 2015 року [PERSON] відвідує Ржищівську загальноосвітню школу, навчається у 3 класі. За три роки навчання відповідачка жодного разу не відвідувала школу, не телефонувала і не цікавилась навчанням сина. З 2014 році його матір [PERSON] життям дитини не цікавилась, не забезпечувала його та не надавала будь-якої матеріальної допомоги, аліменти за рішенням суду не сплачує. Крім цього, вказує, що відповідач не має постійного місця роботи та стабільного доходу, а також матеріально-побутових умов для проживання разом із дитиною. Також зазначає, що за час життя дитини із матір`ю відповідачка інфікувала дитину ВІЛ у зв`язку із чим дитина потребує дорого вартісного антиретровірусного лікування. Вважає, що така поведінка відповідачки свідчить про її небажання виконувати свої батьківські обов`язки, а тому просила позбавити [PERSON] батьківських прав щодо малолітнього [PERSON] , [INFO] . Позивачка [PERSON] в судове засідання не прибула, надіслала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила розглядати справу без її присутності. Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити позов. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася з невідомих причин, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Маріупольської міської ради у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та направив висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав. Представник третьої особи Служба у справах дітей по Кальміуському району Маріупольської міської ради у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без участі представника Служби. У цьому випадку суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до ст. 280 ЦПК України відповідачка, яка належним чином була повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з`явилася в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, тому суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 05.01.2018 року Ржищівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Батько дитини [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть. Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 06 липня 2017 року (справа №265/417/17) відібрано малолітнього [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав. Передано дитину органу опіки та піклування Лівобережної районної адміністрації Маріупольської міської ради Донецької області для подальшого її влаштування до державного закладу або під опіку громадян. Також стягнуто з [PERSON] на утримання сина [PERSON] на користь опікуна або державної установи, куди буде влаштована дитина, аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів її заробітку (доходів) щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25 січня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. 06 травня 2019 року постановою державного виконавця Лівобережного ВДВС міста Маріуполь ГТУЮ у Донецькій області було відкрито виконавче провадження з примусового виконання зазначеного рішення суду про стягнення аліментів. Доказів виконання рішення суду та сплати аліментів на дитину відповідачка суду не надала. 23 серпня 2017 року рішенням колегії Лівобережної районної адміністрації Маріупольської міської ради №168 малолітньому [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. 22 вересня 2017 року рішенням виконавчого комітету Ржищівської міської ради Київської області встановлено опіку над малолітнім [PERSON] , [INFO] , та призначено опікуном [PERSON] . Дитина проживає разом із опікуном, [PERSON] , яка зареєстрована в місті Маріуполі та проживає як внутрішньо переміщена особа в [ADDRESS] області [ADDRESS] по [ADDRESS] по теперішній час. Малолітній [PERSON] відвідує Ржищівську загальноосвітню школу І-ІІ ступенів. Згідно з довідкою та характеристиками, виданими школою, [PERSON] навчається у школі з 01 вересня 2015 року, на даний час у 3 класі. За три роки навчання мама жодного разу не відвідувала школу, не телефонувала і не цікавилась навчанням сина. При цьому дитина розумово та фізично розвинена. Хлопчик має розвинену пам`ять, логічне мислення. [PERSON] веселий та життєрадісний, рухливий. Бере активну участь у житті класу. Його опікун, [PERSON] , регулярно відвідує батьківські збори, контролює навчання свого підопічного, займається його вихованням. Він має всі необхідні шкільні приналежності. Відповідачка [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] . Фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . Згідно з актом обстеження умов проживання від 16 липня 2019 року, складеним представниками органу опіки та піклування, за місцем фактичного проживання відповідачки відсутні умови для проживання та виховання малолітньої дитини, зокрема відсутнє спальне місце для дитини, місце для навчання та дозвілля. Згідно з довідкою вих.№63, виданою КЛПЗ «Міський протитуберкульозний диспансер м.Маріуполя» 26.03.2019 року, відповідачка з 15 лютого 2019 року по теперішній час проходить лікування з приводу туберкульозу легенів та в подальшому потребує тривалого стаціонарного та амбулаторного лікування. Згідно з довідкою, виданою КЛПЗ «Міський протитуберкульозний диспансер м.Маріуполя» 10 травня 2019 року, відповідачка не може за станом здоров`я спілкуватись та проживати з малолітньою дитиною в період проходження лікування, орієнтовно до грудня 2020 року. Згідно з висновком виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 09.09.2019 року та рішенням Комісії з питань захисту прав дитини Кальміуської районної адміністрації Маріупольської ради від 15.08.2019 року, з метою соціального захисту дитини було вирішено доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно сина [PERSON] , [INFO] . У відповідності до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з частиною 2 статті 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно пункту 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя (не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти). Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківські обов`язки, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей (п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»). Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ч. 4, 5 ст. 19 Сімейного Кодексу України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно частиною 5, 6 статті 19 Сімейного Кодексу України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. В даній справі суд погоджується із висновком органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення відповідачки батьків яких прав відносно її дитини, оскільки позивачем було надано до суду достатньо доказів, які свідчать про те, що біологічна матір протягом останніх п`яти років життям та здоров`ям свого сина не цікавиться, з нею тривалий час не бачиться, будь-якої участі в її вихованні не приймає, матеріальної допомоги на її утримання не надає, тобто належним чином не виконує свої батьківські обов`язки. При цьому сама не вживає заходів для влаштування на роботу, отримання стабільного доходу, створення матеріально-побутових умов, необхідних для проживання та виховання дитини. У свою чергу відповідачка будь-яких відомостей щодо свого ставлення до позовних вимог не надала. За таких підстав, з урахуванням всіх встановлених обставин, суд приходить до висновку, що така поведінка [PERSON] щодо приймання участі у житті та вихованні дитини свідчить про її небажання виконувати батьківські обов`язки щодо малолітнього сина, а тому суд,

Outcome: approved