Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-08 00:00:00

В червні 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в якому просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки від усіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги мотивовані тим, що від шлюбу та сумісного життя сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач проживає окремо і не надає позивачці регулярну та необхідну допомогу на утримання дитини, при цьому має можливість виконувати обов`язки по утриманню дитини, тому позивач звернулася до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечив щодо задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що з 05.09.2010 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 6). Від шлюбу та сумісного життя сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, де його батьками записано позивача [PERSON] і відповідача [PERSON] (а.с. 7). Дитина [PERSON] проживає разом з матір`ю - позивачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Асоціації органів самоорганізації населення м. Вінниці квартального комітету/комітету мікрорайону «Тяжилів» №96 від 27.05.2021 року (а.с. 8). Згідно пояснень сторін в судовому засіданні встановлено, що батько дитини проживає окремо. Відповідно до ч. 2 ст.\~51\~Конституції України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. 8 ст.\~7\~СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При вирішенні даного спору суд враховує вказані вище норми права та встановлені в судовому засіданні фактичні обставини справи, вік дитини, на утримання якої стягуються аліменти (станом на день розгляду справи дитині виповнилося 10 років), а також враховує обов`язок та відповідальність батьків за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, а отже, й обов`язок батька дитини, який з нею не проживає дбати про здоров`я і матеріальний добробут дитини виходячи тільки з найкращих інтересів дитини. Також суд враховує, що відповідач [PERSON] є здоровою, працездатною особою, працює офіційно водієм у «ФОП [PERSON] », інших утриманців не має, тобто може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, яка з ним не проживає, а проживає разом із матір`ю. Доказів протилежного відповідач суду не надав. Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд вважає справедливим та обґрунтованим визначити аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - з дня подання такої заяви. Оскільки позивач при зверненні до суду з даним позовом була звільнена від сплати судового збору, тому згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір в сумі 908 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved