overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-27 00:00:00

В серпні місяці 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], посилаючись на те, що 29 квітня 2009 року вона та відповідач зареєстрували шлюб, від якого у них народився син, [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, а тому вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим,просить шлюб розірвати. Так, як дитина знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги дитині не надає, позивачка просить стягнути з відповідача на свою користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] аліменти у розмірі 1 000,00 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з'явилася, її представник надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимогу підтримала та просила задовольнити. Відповідач до суду не з'явився, про час, день та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки судові не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши письмові матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 29 квітня 2009 року. Від шлюбу мають сина, [PERSON], [INFO]. Спільне життя у позивача та відповідача не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними. Під час подружнього проживання у сторін виявились різні характери, погляди на шлюб та сім'ю, шлюбні відносини фактично припинилися та шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалась та зберегти її неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на те, що розірвання шлюбу відповідає інтересам сторін, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON], про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку ( доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Зважаючи на те, що відповідач допомоги на утримання сина [PERSON] не надає, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти у розмірі 1 000,00 грн., щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття, а тому позов в цій частині підлягає теж задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

В серпні місяці 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] посилаючись на те, що 31 серпня 2013 року вона та відповідач зареєстрували шлюб, проте подружнє життя з відповідачем у неї не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не зявилася, направила заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Відповідач до суду не зявився, про час, день та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки судові не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 31 серпня 2013 року. Від шлюбу у сторін народився син, [PERSON] максим Віталійович, [INFO]. Під час подружнього проживання у сторін виявились різні характери, погляди на шлюб та сімю, шлюбні відносини фактично припинилися та шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що сімя розпалась та зберегти її неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на те, що розірвання шлюбу відповідає інтересам сторін, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-30 00:00:00

В серпні місяці 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] посилаючись на те, що 15 серпня 2003 року він та відповідач зареєстрували шлюб, проте, спільне життя з відповідачем у нього не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, а тому вважає, що збереження шлюбу є неможливим, просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не зявився, направив заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач до суду не зявилася, про час, день та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки судові не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою з 15 серпня 2003 року. Від шлюбу у сторін народилася спільна дитина: [PERSON], [INFO]. Під час подружнього життя у сторін виявились різні характери, погляди на шлюб та сімю, шлюбні відносини фактично припинилися та шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що сімя розпалась та зберегти її неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на те, що розірвання шлюбу відповідає інтересам сторін, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

В серпні місяці 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] посилаючись на те, що 16 серпня 2002 року він та відповідач зареєстрували шлюб, проте спільне життя з відповідачем у нього не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, а тому вважає, що збереження шлюбу є неможливим, просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, надала нотаріально завірену заяву про розгляд справи без її участі, позов визнала. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 16 серпня 2002 року. Від шлюбу у сторін народилась дитина: [PERSON], [INFO]. Під час подружнього проживання у сторін виявились різні характери, погляди на шлюб та сімю, шлюбні відносини фактично припинилися та шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що сімя розпалась та зберегти її неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на те, що розірвання шлюбу відповідає інтересам сторін, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

В серпні місяці 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] посилаючись на те, що 20 жовтня 2007 року він та відповідач зареєстрували шлюб, проте спільне життя з відповідачем у нього не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, а тому вважає, що збереження шлюбу є неможливим, просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов визнала. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 20 жовтня 2007 року. Від шлюбу у сторін народились діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Під час подружнього проживання у сторін виявились різні характери, погляди на шлюб та сімю, шлюбні відносини фактично припинилися та шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що сімя розпалась та зберегти її неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на те, що розірвання шлюбу відповідає інтересам сторін, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

В серпні місяці 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] посилаючись на те, що 20 травня 2011 року він та відповідач зареєстрували шлюб, проте спільне життя з відповідачем у нього не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, а тому вважає, що збереження шлюбу є неможливим, просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов визнала. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 20 травня 2011 року. Від шлюбу у сторін дітей немає. Під час подружнього проживання у сторін виявились різні характери, погляди на шлюб та сім'ю, шлюбні відносини фактично припинилися та шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалась та зберегти її неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на те, що розірвання шлюбу відповідає інтересам сторін, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

В серпні місяці 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] посилаючись на те, що 21 грудня 1985 року він та відповідач зареєстрували шлюб, проте, спільне життя з відповідачем у нього не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, а тому вважає, що збереження шлюбу є неможливим, просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не зявився, направив заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач до суду не зявилася, про час, день та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки судові не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 21 грудня 1985 року. Від шлюбу у сторін неповнолітніх дітей немає. Під час подружнього проживання у сторін виявились різні характери, погляди на шлюб та сімю, шлюбні відносини фактично припинилися та шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що сімя розпалась та зберегти її неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на те, що розірвання шлюбу відповідає інтересам сторін, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-20 00:00:00

В серпні місяці 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] посилаючись на те, що 21 квітня 1990 року він та відповідач зареєстрували шлюб, проте спільне життя з відповідачем у нього не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, а тому вважає, що збереження шлюбу є неможливим, просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов визнала. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 21 квітня 1990 року. Від шлюбу у сторін народились діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Під час подружнього проживання у сторін виявились різні характери, погляди на шлюб та сім'ю, шлюбні відносини фактично припинилися та шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалась та зберегти її неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на те, що розірвання шлюбу відповідає інтересам сторін, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-01 00:00:00

В серпні місяці 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] посилаючись на те, що 22 листопада 1997 року він та відповідач зареєстрували шлюб, проте спільне життя з відповідачем у нього не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, а тому вважає, що збереження шлюбу є неможливим, просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов визнала. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 22 листопада 1997 року. Від шлюбу у сторін народились діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Під час подружнього проживання у сторін виявились різні характери, погляди на шлюб та сімю, шлюбні відносини фактично припинилися та шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що сімя розпалась та зберегти її неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на те, що розірвання шлюбу відповідає інтересам сторін, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-27 00:00:00

В серпні місяці 2018 року [PERSON] звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON], третя особа: [PERSON], про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позову зазначила, що вона та третя особа є власниками домоволодіння №26 по вул. Заболотного Данила в м. Дніпрі на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом видане 09.08.2018 року Четвертою дніпропетровської державною нотаріальною конторою. У вказаному домоволодінні зареєстрований відповідач, який з моменту реєстрації в домоволодіння не проживає, житловою площею будинку не користується, за комунальні послуги не сплачує та не є членом сімї позивача. Враховуючи викладене,\~позивач просить\~судвизнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилою площею домоволодіння №26 по вул. Заболотного Данила в м. Дніпрі. В судове засідання позивач не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Проти розгляду справи в заочному порядку не заперечував. Відповідач та третя особа в судове засідання не зявилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини своєї неявки судові не повідомили. За згодою позивача, суд розглядає справу в заочному порядку. Дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 09.08.2018 року Четвертою дніпропетровської державною нотаріальною конторою, позивачу та третій особі на праві спільної часткової власності належить житловий будинок №26 по вул. Заболотного Данила в м. Дніпрі. В зазначеному домоволодінні зареєстрований відповідач, який з моменту реєстрації в домоволодінні не проживає, житловою площею будинку не користується, за комунальні послуги не сплачує та не є членом сімї позивача. Вказана обставина підтверджується актом про непроживання, посвідченого квартальним комітетом №18 Амур-Нижньодніпровської районної ради від 31.05.2018 року. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Зважаючи на те, що відповідач більше року не проживає в домоволодінні №26 по вул. Заболотного Данила в м. Дніпрі, жилою площею домоволодіння не користується, не є членом сімї позивача, суд вважає, що його слід визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

В серпні місяці 2018 року [PERSON] звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON], третя особа: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову зазначила, що вона [PERSON] є власником домоволодіння №22 по вул. Джгутова в м. Дніпрі на підставі договору купівлі-продажу укладеного 16.11.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON] та договору купівлі-продажу укладеного 20.11.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON]. У вказаному домоволодінні зареєстрований [PERSON], про реєстрацію якого позивач дізналася після укладення договору купівлі-продажу будинку, який після продажу будинку з реєстраційного обліку не знявся, не є членами сімї позивача та в домоволодінні не проживає з грудня місяця 2013 року. Враховуючи викладене,\~позивач просить\~судвизнати [PERSON], [INFO] таким, що втратив право користування жилою площею домоволодіння № 22 по вул. Джгутова (Жгутова) в м. Дніпрі зі зняттям з реєстраційного обліку. В судове засідання позивач не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про час, дату і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки судові не повідомив. Третя особа в судове засідання не зявилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини своєї неявки судові не повідомила. Дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 16.11.2017 р. та 20.11.2017 р., посвідченого приватним нотаріусом [PERSON], зареєстровані за № 3892 та 3922, позивачу належить житловий будинок №22 по вул. Джгутова (Жгутова) в м. Дніпрі. В зазначеному домоволодінні зареєстрований [PERSON], проте в домоволодінні не проживає, особисті речі відповідача в домоволодінні відсутні, за комунальні послуги не сплачує, жилою площею будинку не користується. Вказана обставина підтверджується актом про не проживання особи за місцем реєстрації від 01.06.2018 р., підписаним свідками [PERSON] та [PERSON], цим актом засвідчено те, що відповідач починаючи з 2013 р. фактично не проживає в домоволодінні, особистих речей не має, господарство не веде. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Зважаючи на те, що відповідач не проживає в домоволодінні № 22 по вул. Джгутова (Жгутова)в м. Дніпрі, жилою площею домоволодіння не користується, не є членом сімї позивача, суд вважає, що його слід визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-05 00:00:00

В серпні місяці 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] посилаючись на те, 09 серпня 2014 року вона та відповідач зареєстрували шлюб, проте подружнє життя з відповідачем у неї не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Відповідач до суду не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 09 серпня 2014 року. Від спільного шлюбу у сторін народилась дитина: [PERSON], [INFO]. Під час подружнього проживання у сторін виявились різні характери, погляди на шлюб та сімю, шлюбні відносини фактично припинилися та шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що сімя розпалась та зберегти її неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на те, що розірвання шлюбу відповідає інтересам сторін, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-04 00:00:00

В серпні місяці 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] посилаючись на те, 17 січня 2004 року вона та відповідач зареєстрували шлюб, проте подружнє життя з відповідачем у неї не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Відповідач до суду не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 17 січня 2004 року. Від спільного шлюбу у сторін народилась дитина: [PERSON], [INFO]. Під час подружнього проживання у сторін виявились різні характери, погляди на шлюб та сімю, шлюбні відносини фактично припинилися та шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що сімя розпалась та зберегти її неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на те, що розірвання шлюбу відповідає інтересам сторін, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Outcome: approved