Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

В серпні 2018 року [PERSON]. звернувся до суду з позовною заявою до Краснокутської селищної ради про визнання права власності на землю. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав , що в лютому 2003 року помер його батько [PERSON] ,який на праві приватної власності мав земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,79 га , що знаходиться на території Краснокутської селищної ради . Після його смерті відкрилася спадщина на майно і він є таким , що спадщину прийняв , оскільки на момент смерті проживав з батьком . Крім того , в січні 2015 року померла його мати [PERSON] , яка також мала на праві приватної власності земельну ділянку площею 4,79 га на території Краснокутської селищної ради .Позивач є спадкоємцями першої черги після смерті батька та матері .Однак, в нотаріальному порядку отримати свідоцтво про право на спадщину неможливо , оскільки нотаріус відмовив в зв»язку з відсутністю оригіналу державного акту на право власності на земельну ділянку та розбіжністю в написанні прізвищ матері та батька в документах. Прохав визнати право власності на земельні ділянки. У відкритому судовому засіданні позивач підтримав позов , прохав його задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з»явився , подав заяву слухати справу у його відсутність , проти позову не заперечував. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі , дійшов до наступних висновків. Матеріалами справи встановлено, що спадкодавець [PERSON] помер 21.02.2003 року в смт.Краснокутськ Краснокутського району Харківської області , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ВЛ № 382060. Відповідно до копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії IV-ХР № 048927 , [PERSON] є власником земельної ділянки площею 4,79 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Краснокутської селищної ради . На момент смерті , [PERSON] проживав та був зареєстрований в будинку по вул.Сонячна,26 в смт.Краснокутськ разом з дружиною [PERSON] та сином [PERSON] , що підтверджує довідка Краснокутської селищної ради від 14.03.2017 р. Крім того , мати позивача [PERSON] , відповідно до копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії IV-ХР № 048928 , мала на праві приватної власності земельну ділянку ділянки площею 4,79 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Краснокутської селищної ради . Як зазначає свідоцтво про смерть серії 1-ВЛ № 382060 [PERSON] померла 16.01.2015 року в смт.Краснокутськ. Відповідно до довідки Краснокутської селищної ради від 03.06.2018 року, [PERSON] на момент смерті проживала та була зареєстрована в [INFO] разом зі своїм сином [PERSON] Після смерті батька та матері відкрилася спадщина , яка складається з вище вказаних земельних ділянок. Позивач звернувся до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини після смерті батьків .Однак, постановою Краснокутської державної нотаріальної контори від 03.07.2018 р. , йому у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого [PERSON] відмовлено, в зв»язку з розбіжностями прізвищ у документах, так як в державному акті на право приватної власності на землю серії IV-ХР № 048927 вказано прізвище [PERSON], а відповідно до свідоцтва про смерть - [PERSON] Крім того , відповідно до постанови державного нотаріуса Краснокутської ДНК від 29.03.2018 року , позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої [PERSON] в зв»язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа. У відповідності до вимог ст.ст. 1217,1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування одержують особи, зазначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця та той з подружжя, який його пережив. Таким чином, спадкування майна [PERSON] та [PERSON] здійснюється за законом, і, відповідно до ст. 1261 ЦК України, позивач є спадкоємцем першої черги. Факт родинних відносин між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження. Частиною 1 ст.1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах , із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно з п.5 ч.1 ст.19 даного Закону державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили. Згідно до п.«г» ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів відповідно до п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права. Як зазначає ст. 1268 ч.3 с ЦК України спадкоємець ,який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини , вважається таким , що прийняв спадщину , якщо протягом строку , встановленого статтею 1270 цього Кодексу , він не заявив про відмову від неї. Згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Судом встановлено , що у державний актах на право приватної власності на землю видані батькам позивача допущені помилки та вказано невірні прізвища замість прізвищ «Єфімчик» зазначено помилково « Єфимчик». Дані розбіжності в написанні прізвищ в документах , перешкоджають позивачу оформити в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину. Таким чином встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом після померлих [PERSON] та [PERSON] , він є таким , що прийняв спадщину , так як на момент смерті проживав з батьками , до складу спадкового майна входять дві земельні ділянки , що знаходяться на території Краснокутської селищної ради . Іншого шляху, ніж визнання права власності на дані земельні ділянки в судовому порядку, у позивача немає. Таким чином, виходячи з вищевикладеного суд задовольняє вимоги позивача, так як суду надано достатньо доказів, які підтверджують позовні вимоги, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших.

Outcome: approved