Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

До Василівського районного суду звернулася [PERSON] із позовом до [PERSON] міської ради Василівського району Запорізької області. В позовній заяві позивачка вказує, що вона проживала у шлюбі з [PERSON], [INFO], зареєстрованому 29 серпня 2003 року виконавчим комітетом Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізької області, актовий запис №22. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. 30 березня 2006 року за договором купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Василівського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] зареєстрованого в реєстрі за №248, вони придбали 1/2 частину квартири [ADDRESS], у [PERSON], яка належала йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого [PERSON] державною нотаріальною конторою Василівського району Запорізької області 01.09.2005 року реєстровий №616. Придбану 1/2 частину квартири за згодою позивачки оформили на чоловіка [PERSON]. Після виконаного ремонту квартири позивачка зі своєю сім'єю заселилась в квартиру, та була там зареєстрована з 02 серпня 2006 року разом з донькою [PERSON], а її чоловік в квартирі був зареєстрований з 23 лютого 2007 року. Чоловік позивачки [PERSON] помер 11 жовтня 2017 року. При підготовці документів для оформлення спадщини, [PERSON] дізналась, що 1/2 частина квартири залишилась у власності [PERSON], який помер 27 грудня 2004 року. Згідно відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно 1/2 частина квартири [ADDRESS], належить [PERSON], а 1/2 частина квартири належить [PERSON]. В технічному паспорті на квартиру також вказано, що квартира належить по 1/2 частині [PERSON] та [PERSON]. Згідно довідки РКП «Василівське бюро технічної інвентаризації» від 19 жовтня 2017 року за №603 вказано, що квартира [ADDRESS] по 1/2 частині зареєстрована за [PERSON], на підставі свідоцтва про право власності на житло від 18.10.2000 року, виданого виконкомом [PERSON] міської ради, та за [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу. У відповідності до свідоцтва про право власності на житло виданого виконкомом [PERSON] міської ради 18 жовтня 2000 року квартира [ADDRESS] належала по 1/2 частині [PERSON] та [PERSON] за розпорядженням органу приватизації від 17.11.2000 року №431. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.09.2005 року зареєстрованого в реєстрі №616 після смерті [PERSON] спадок на 1/2 частину квартири №53 в будинку №13 і вул. Комсомольська у м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області прийняв її син [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON], помер 27.12.2004 року. Після смерті [PERSON] ніхто не прийняв спадок, так як у нього були відсуті спадкоємці. Орган місцевого самоврядування в особі [PERSON] міської ради не звертався до суду про визнання спадщини після померлого [PERSON] відумерлою. 1/2 частина квартири [ADDRESS] на підставі нотаріально-посвідченого договору купівлі-продажу від 30.03.2006 року належала чоловіку позивачки [PERSON], який помер 11 жовтня 2017 року. Позивачка з 02.08.2006 року була зареєстрована в квартирі і постійно там проживала разом з дітьми та чоловіком, тобто відкрито, безперервно володіє зазначеним нерухомим майном більше 10 років. Враховуючи вищевикладене, позивачка, просить суд визнати за нею право власності за набувальною давністю на 1/2 частину квартири [ADDRESS], яка належала [PERSON], на підставі свідоцтва про право власності на житло від 18 жовтня 2000 року, виданого за розпорядженням виконкому [PERSON] міської ради від 17.10.2000 року №431, померлого 27.12.2004 року. Позивачка [PERSON] у судове засідання не зявилася, надала суду заяву із клопотанням розглянути справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] міської ради Василівського району Запорізької області в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Проти задоволення позову не заперечує. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явився. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав: В судовому засіданні встановлено, що 30 березня 2006 року за договором купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Василівського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №248, Позивачка разом з чоловіком придбали 1/2 частину квартири [ADDRESS], у [PERSON], яка належала йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого [PERSON] державною нотаріальною конторою Василівського району Запорізької області 01.09.2005 року реєстровий №616. Придбану 1/2 частину квартири за згодою позивачки оформили на чоловіка [PERSON]. Після виконаного ремонту квартири позивачка зі своєю сім'єю заселилась в квартиру, та була там зареєстрована з 02 серпня 2006 року разом з донькою [PERSON], а її чоловік в квартирі був зареєстрований з 23 лютого 2007 року. Чоловік позивачки [PERSON] помер 11 жовтня 2017 року. При підготовці документів для оформлення спадщини, [PERSON] дізналась що 1/2 частина квартири залишилась у власності [PERSON], який помер 27 грудня 2004 року. Згідно відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно 1/2 частина квартири [ADDRESS], належить [PERSON], а 1/2 частина квартири належить [PERSON]. В технічному паспорті на квартиру також вказано, що квартира належить по 1/2 частині [PERSON] та [PERSON]. Згідно довідки РКП «Василівське бюро технічної інвентаризації» від 19 жовтня 2017 року за №603 вказано, що квартира [ADDRESS] по 1/2 частині зареєстрована за [PERSON], на підставі свідоцтва про право власності на житло від 18.10.2000 року, виданого виконкомом [PERSON] міської ради, та за [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу. У відповідності до свідоцтва про право власності на житло виданого виконкомом [PERSON] міської ради 18 жовтня 2000 року квартира [ADDRESS] належала по 1/2 частині [PERSON] та [PERSON] за розпорядженням органу приватизації від 17.11.2000 року №431. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.09.2005 року зареєстрованого в реєстрі №616 після смерті [PERSON] спадок на 1/2 частину квартири [ADDRESS] прийняв її син [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON], помер 27.12.2004 року. Після смерті [PERSON] ніхто не прийняв спадок, так як у нього були відсуті спадкоємці. Вказаний факт підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №50601670 від 18.01.2018 та відповіддю Василівської державної нотаріальної контори Запорізької області №29/01-16 від 25.01.2018. Відповідно до ст.1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини і за ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем має подати заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч.1 ст.1277 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі відсутності спадкоємці за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до склад спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Орган місцевого самоврядування в особі [PERSON] міської ради Василівського району Запорізької області не звертався до суду про визнання спадщини відумерлою після померлого 27 грудня 2004 року [PERSON]. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. 1/2 частина квартири [ADDRESS] на підставі нотаріально-посвідченого договору купівлі-продажу від 30.03.2006 року належала чоловіку Позивачки [PERSON], який помер 11 жовтня 2017 року. Позивачка з 02.08.2006 року була зареєстрована в квартирі і постійно там проживала разом з дітьми та чоловіком, тобто відкрито, безперервно володіє зазначеним нерухомим майном більше 10 років. Згідно п.9 постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права. При цьому, одним із способів захисту цивільного права є визнання права власності. Згідно ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. При цьому право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки про визнання за нею права власності на вказану 1/2 частину квартири за набувальною давністю обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved