Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

В червні 2017 року [PERSON] звернулись до суду з позовом про визнання [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням будинку № 28/1 по вул. 1-ша Інгульська в м. Миколаєві. Свої вимоги мотивувала тим, що в 2014 році вона зареєструвала за місцем свого проживання відповідачів в звязку з тим, що належне їм житло вони продали, а для отримання ними пенсії їм потрібно була реєстрація. З квітня 2014 року вони за місцем її проживання вони не проживають, але з реєстрації не зняті. Відповідачі ніяким чином не приймають участі в утриманні житла, не сплачують комунальні послуги. Також позивачів зазначила, що реєстрація відповідачів в спірному житлі не дає їй можливості реалізовувати своє право власності належним чином. Посилаючись на вищевикладене, позивачка просить суд визнати відповідачів такими, що втратив право користування житловим приміщенням будинку № 28/1 по вул. 1-ша Інгульська в м. Миколаєві. Відповідно до заяви представника позивача, позивач просив про розгляд справи без його участі, підтримав вимоги. Відповідачі в судове засідання не зявилися, повідомлялися судом про розгляд справи належним чином, причини неявки суду не повідомили. Згідно Ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. [PERSON] на підставі рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 04.07.2005 р. на праві приватної власності належить 39/100 частки житлового будинку за адресою: м. Миколаїв, вул. Перша Інгульська, буд. № 28, зареєстровано в ММБТІ 17.08.2005 р. за № 11762836. У вказаному будинку зареєстровані відповідачі по справі - [PERSON], [PERSON]. Відповідно до Акту від 03.11.2017 року зазначені особи з 30.01.2014 року за адресою: м. Миколаїв, вул. Перша Інгульська, буд. № 28 не мешкають. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження майном. Гарантуючи захист права власності, передбачене ст. 41 Конституції України, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України. На підставі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Обєктом власності особи може бути, зокрема, житло житловий будинок, садиба, квартира, інше житлове приміщення, призначені та придатні для проживання в них(ст.ст. 379, 380 ЦК ). [PERSON] власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК та ст. 150 ЖК, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, членів сімї, інших осіб і розпоряджатись своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Враховуючи вищенаведене суд вважає, що вимоги позивачки про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням , обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved