Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулось з позовом [PERSON] до ПАТ «Фінанси та Кредит» в особі начальника відділення № 65 Дудника Артура Степановича про стягнення грошових коштів. Позовну заяву мотивовано тим, що 23 січня 2015 року [PERSON] уклав Договір-заяву № 300937/7169/3-15 про банківський грошовий вклад (депозит) «Стандарт» на 3 місяці з ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» в особі начальника відділення №65 Дудника Артура Степановича, який діє на підставі довіреності від 11.11.2014 року за реєстровим номером 6009, згідно якого вкладник вносить, а Банк приймає грошові кошти в національній валюті на вкладний рахунок [NUMBER] в сумі 160000.00 грн. (сто шістдесят тисяч) на строк з 23 січня 2015 року по 23 квітня 2015 року у порядку та умовах, визначених у цьому Договорі-заяві та в Основних умовах залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладних рахунків в ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», які затверджені згідно з внутрішніми процедурами Банку. Згідно п.2 Договору-заяви, за час користування коштами Вкладнику протягом строку, визначеного в п. 1 цього Договору-заяви, Банк нараховує і виплачує відсотки за ставкою 22.50% річних. Нарахування відсотків здійснюється Банком у порядку, визначеному п.4.1.3 Основних умов. Нараховані відсотки зараховуються Вкладнику на рахунок відкритий у Банку [NUMBER]. Згідно п.1 Договору-заяви та меморіального ордера №205780095 від 23 січня 2015 року [PERSON] вніс кошти в ПАТ «Банк» «Фінанси та кредит» в сумі 160000.00 грн. строком по 23 квітня 2015 року. Відповідно до п.1 Договору-заяви та п.5.2 Основних умов [PERSON] 16 квітня 2015 року подав банку письмову заяву з вимогою повернути вклад 160000.00 грн. (сто шістдесят тисяч) у зв'язку з закінченням строку вкладу та нарахованих відсотків у спосіб видача готівки через касу банку. У заяві зазначив, що він відмовляється від автоматичних пролонгацій вкладу та від перерахування вкладу на картковий чи поточний рахунки. В зв'язку з тим, що банк не видав [PERSON] вклад з нарахованими відсотками, він, 23 квітня 2015 року, надав начальнику відділення №65 ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» Дудченку А.С.. повторну заяву про відмову від автоматичних пролонгацій вкладу, від переведення коштів на картковий чи поточний рахунок та вказав, що він закриває вкладний рахунок [NUMBER] та [NUMBER]. 05 травня 2015 року [PERSON] подав начальнику відділення №65 ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» заяву про невиконання банком п.п.5.2., 6.1.2, 6.3.2, 7.1, 7.2, 8.5, Основних вимог та Договору - заяви №300937/7169/3-15 про банківський строковий вклад «Стандарт» від 23 січня 2015 року внаслідок чого в визначені договором строки, вклад йому банком не повернутий. 26 травня 2015 року, [PERSON] отримав листа від начальника відділення №65 ПАТ «Банк Фінанси та кредит» із якої випливає, фактична відмова банку в поверненні вкладу. Таким чином, ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» не виконав умови Договору-заяви №300937/7169/3-15 та Основних вимог, щодо повернення вкладу в розмірі 160000.00 грн. (сто шістдесят тисяч) та нарахованих відсотків по вкладу, вкладнику [PERSON], до теперішнього часу. Наведене змусило позивача звернутись до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач та представник позивача [PERSON] позовні вимоги уточнили, про що надали відповідну заяву, просили суд уточнені позовні вимоги задоволити, дали пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Представник відповідача Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в судове засідання повторно не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про розгляд справи повідомлявся завчасно та належним чином, про що свідчать поштові повідомлення в матеріалах справи - а.с. 37,41. Суд, вирішив провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, прийшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що 23 січня 2015 року [PERSON] уклав Договір-заяву № 300937/7169/3-15 про банківський грошовий вклад «Стандарт» на 3 місяці з ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» в особі начальника відділення №65 Дудника Артура Степановича, який діє на підставі довіреності від 11.11.2014 року за реєстровим номером 6009, згідно якого вкладник вносить, а Банк приймає грошові кошти в національній валюті на вкладний рахунок [NUMBER] в сумі 160000.00 грн. (сто шістдесят тисяч) на строк з 23 січня 2015 року по 23 квітня 2015 року у порядку та умовах, визначених у цьому Договорі-заяві та в Основних умовах залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладних рахунків в ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», які затверджені згідно з внутрішніми процедурами Банку. Згідно п.1 Договору-заяви та меморіального ордера №205780095 від 23 січня 2015 року [PERSON] вніс кошти в ПАТ «Банк» «Фінанси та кредит» в сумі 160000.00 грн. (сто шістдесят тисяч) строком по 23 квітня 2015 року. Згідно п.2 Договору-заяви, за час користування коштами Вкладнику протягом строку, визначеного в п. 1 цього Договору-заяви, Банк нараховує і виплачує відсотки за ставкою 22.50% річних. Нарахування відсотків здійснюється Банком у порядку, визначеному п.4.1.3 Основних умов. Нараховані відсотки зараховуються Вкладнику на рахунок відкритий у Банку [NUMBER]. Відповідно до п.4.1.3 Основних умов залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладних рахунків у ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» нарахування відсотків за Вкладом проводиться від дня наступного за днем надходження Вкладу у Банк, до дня, який передує його поверненню Вкладнику або списанню з вкладного рахунку. Відсотки нараховуються на суму Вкладу. Згідно п.6 Договору-заяви встановлено, що після закінчення строку, визначеного п.1 цього Договору-заяви, Вклад повертається Вкладникові в порядку , строком та на умовах, передбачених положеннями п.5.2 Основних умов. Згідно п.5.2 Основних умов, передбачено у випадку закінчення строку розміщення Строкового вкладу, визначеного у Договорі-заяві, та умовами якого передбачена можливість продовження строку розміщення Строкового вкладу після закінчення строку розміщення Строкового вкладу, визначеного у Договорі-заяві, Вкладник у випадку його бажання не продовжувати подальше розміщення Вкладу, отримати кошти з Строкового вкладного рахунку шляхом видачі готівкою або перерахування на його власний поточний/картковий або інший вкладний рахунок, а дію Договору припинити, зобов'язаний надати Банку письмову вимогу не пізніше дати закінчення строку Строкового вкладу, визначеного Договором-заявою. Вказану письмову вимогу Вкладник зобов'язаний надати Банку у двох автентичних примірниках, один з яких приймається Банком, а другий - повертається Вкладнику з відміткою Банку про отримання письмової вимоги. Проценти на вклад на вимогу нараховуються лише на суму вкладу на вимогу. Нараховані Банком проценти на вклад на вимогу не збільшують суму вкладу на вимогу. Для обліку процентів, нарахованих на вклад на вимогу, Банк відкриває Вкладникові відповідний рахунок. Рахунок на вимогу закривається Банком та дія Договору припиняється після повернення коштів Вкладнику за його вимогою. Згідно п. 7 Договору-заяви, строк розміщення Вкладу має бути продовжено в порядку, строки та на умовах, визначених положеннями п. 5.2 Основних умов. Відповідно до п.1 Договору-заяви та п.5.2 Основних умов [PERSON] 16 квітня 2015 року подав банку письмову заяву з вимогою повернути вклад 160000.00 грн. у зв'язку з закінченням строку вкладу та нарахованих відсотків у спосіб видача готівки через касу банку. У заяві зазначив, що він відмовляється від автоматичних пролонгацій вкладу та від перерахування вкладу на картковий чи поточний рахунки. ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» не виконав умови Договору-заяви №300937/7169/3-15 та Основних вимог, щодо повернення вкладу в розмірі 160000.00 грн. та нарахованих відсотків по вкладу, вкладнику [PERSON], до теперішнього часу. Згідно п.6.1.2.Договору - заяви встановлено, що після закінчення строку, визначеного Договором-заявою та цими додатковими умовами Вкладник має право отримати суму вкладу та суму нарахованих відсотків згідно з умовами вкладу. Згідно п.6.3.2 Основних умов зобов'язує банк при припиненні дії Договору здійснити розрахунок, повернути Вкладнику суму Вкладу та нараховані відсотки в дату повернення вкладу, та закриття Вкладником рахунку. Згідно п.7.1 Основних умов встановлено, що у випадку невиконання або неналежного виконання умов Договору, сторони несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства України. Статтею 627 ЦК України закріплений принцип свободи договору, згідно якого сторони вільні в укладені договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості. Відповідно до положень ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Відповідно до ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад); за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника; умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Згідно п. 3.3 Положення про порядок здійснення банками вкладних операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління НБУ від 03.12.2003 року № 516, банки повертають вклади (депозити) та сплачують нараховані проценти у строки, що визначені умовами договору банківського вкладу (депозиту) між вкладником і банком. За договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, розміщених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Статтею 1074 ЦК України визначено, що обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом. Відповідно до ст. 509 ЦПК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно положень ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), відповідно до ст. 610 ЦК України. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, відповідно до ст. 611 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідачем порушено вимоги ст. 526 ЦК України, згідно якої зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а також вимоги ст. 1060 ЦК України, яка вказує, що банк зобов'язаний видати вклад вкладнику. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Добровільно відповідач не провів розрахунок за договором банківського рахунку в строки, визначені його умовами, тому грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку позивача підлягають примусовому стягненню. Враховуючи вище викладене, а також ст. 16 ЦК України, згідно яких суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, враховуючи принципи розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що в даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача шляхом задоволення даного позову. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України до судових витрат серед іншого належать і витрати на правову допомогу. За таких обставин, суд вважає за необхідне стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на користь [PERSON] 4000 грн. витрат на правову допомогу. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на користь [PERSON] 1600 грн. судового збору Враховуючи наведене,

Outcome: approved