Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-20 00:00:00

В травні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив визнати за ним право на приватизацію квартири [ADDRESS] (Старокозацькій) у м. Дніпропетровську (м. Дніпро), в порядку, визначеному\~Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». В обґрунтування позову зазначив, що квартира, яка на даний час відноситься до комунальної власності Дніпровської міської ради, була надана йому у 1993 році за місцем роботи трест «Дніпродержбуд». Квартирою користується на підставі договору найму. В грудні 2017 року позивачеві було відмовлено у приватизації займаної квартири, у зв*язку з ненаданням ордеру на вселення, який входить до повного переліку документів. Позивач вважає зазначене рішення відповідача таким, що порушує його право на безоплатне одержання у приватну власність займаного житла. Позивач надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтимав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача та відповідача за правилами ст. 280,287,288 ЦПК України - заочно. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Стаття 47 Конституції України\~гарантує кожному право на житло. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизації підлягає Державний житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ. В розумінні ч. 2 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» право на одержання у приватну власність житла повинні набувати громадяни, які на законних підставах мешкали у цих квартирах. До обєктів приватизації, крім іншого, належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, які використовуються громадянами на умовах найму (ст. 2 Закону). Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] (Старокозацькій) у м. Дніпропетровську (м. Дніпро), в якій проживає позивач на умовах договору найму, відноситься до державного житлового фонду. Відповідно до довідки про склад сім`ї [PERSON] та його дружина [PERSON] зареєстровані у квартирі з 1996 року. Згідно відповіді Шевченківської районної у місті Дніпрі ради № с-028 від 18.10.2017р. зазначено, що знайдено запис №35 про те, що [PERSON] отримав ордер №1 -152 на вищевказану квартиру. Згідно зі\~статтею 345 ЦК України\~фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом. Частиною четвертою статті 5 Закону України\~«Про приватизацію державного житлового фонду»\~передбачено, що право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього\~Закону. У силу статей 1, 3, 8 Закону України\~«Про приватизацію державного житлового фонду»\~приватизація державного житлового фонду здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина, який постійно мешкає у квартирі (будинку), відносно якої вирішується питання про передачу у власність. При зверненні позивача з заявою про безоплатну передачу його сімї квартири, йому було відмовлено з формальних підстав\~у звязку з відсутністю в переліку документів, необхідних для розгляду питання про приватизацію квартири, копії ордера. Пунктом 18 Положення «Про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян», затвердженим\~наказом № 396 Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 року, передбачено надання громадянами до органу приватизації, крім іншого, копії ордера про надання жилої площі, який є єдиним документом, що дає право на вселення в жиле приміщення і видається за формою, встановленою Правилами обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затвердженими Постановою № 470 Міністрів Української РСР і Українських професійних спілок від 11 грудня 1984 року. \~\~ При здійсненні приватизації квартири (будинку) розрахунки проводяться залежно від її загальної площі. Кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чека або з частковою доплатою один раз(п. 5ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»). Право громадян України на безоплатну приватизацію державного житлового фонду вважається реалізованим один раз, якщо громадянин України повністю використав житловий чек для приватизації житла у державному житловому фонді, і у його власність безоплатно передано в одній чи кількох квартирах (будинках) загальну площу з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сімї та додатково 10 квадратних метрів на сім*ю. Закон України «Про приватизацію державного житлового фонду»\~терміну дії житлових чеків не визначає, тобто скористатись ними можливо у будь-який час. Як встановлено в судовому засіданні і підтверджується матеріалами справи, позивач разом з своєю сім*єю, починаючи з 1996 року, проживають в квартирі та зареєстрований в ній, тому вирішив скористатись наданим йому, відповідно до чинного законодавства, правом на безоплатну приватизацію займаного житлового приміщення в квартирі. Оскільки позивач постійно на законних підставах проживав та був зареєстрований в квартирі протягом останніх 14 років, то набув право на отримання житла у приватну власність. Факт правомірності його проживання в квартирі відповідачем не заперечувався. Тому, враховуючи вищевикладене, слід зазначити, що наявність заяви громадянина, який виявив намір отримати у власність наймане ним житло, та відсутність перешкод, передбачених Законом, є необхідною та достатньою умовою для прийняття відповідним владним органом рішення про приватизацію. З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку про можливість визнання за позивачами права на приватизацію квартири [ADDRESS] (Старокозацькій) у м. Дніпропетровську (м. Дніпро).

Outcome: approved