Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-24 00:00:00

В червні 2020 року [PERSON] (позивач) звернувся до Комунальної організації «Київмедспецтранс» (відповідач), треті особи: [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якому просив стягнути з відповідача 90377,27 грн матеріальної шкоди. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 29.11.2019 р. відбулась ДТП за участі автомобіля «Peugeot» д.н.з. [NUMBER] , під керування [PERSON] , та автомобіля «Subaru» д.н.з. [NUMBER] , під керувнанням [PERSON] . Власником автомобіля «Peugeot» д.н.з. [NUMBER] , є Комунальна організація «Київмедспецтранс», а автомобіля «Subaru» д.н.з. [NUMBER] , - [PERSON] . Постановою Подільського районного суду м. Києва від 14.02.2020 р. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень 00 копійок. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Peugeot» д.н.з. [NUMBER] , була застрахована в ПрАТ «УПСК». 29.11.2019 р. [PERSON] звернувся в ПрАТ «УПСК» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду. Згідно звіту про оцінку вартості майнової шкоди розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Subaru» д.н.з. [NUMBER] , складає 55255,04 грн, вартість відновлювального ремонту - 134791,11 грн. 05.05.2020р. позивач отримав від ПрАТ «УПСК» страхове відшкодування в розмірі 55276,23 грн. За відновлювальний ремонт транспортного засобу «Subaru» д.н.з. [NUMBER] , позивач виплати 145653,50 грн. Різниця між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою складає 90377,27 грн, Вказане стало підставою для звернення до суду з метою стягнення з відповідача матеріальної шкоди, а також витрат за складення звіту про визначення вартості збитку в сумі 1500,00 грн та судового збору в розмірі 904,00 грн. У відзиві на позов представник третьої особи заперечує щодо задоволення позову, зазначає, що позивач погодився з розміром страхового відшкодування, дій страховика він не оскаржував. Вважає, що покладення обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на відповідача, який уклав договір страхування, суперечить інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Крім цього, вважає звіт, яким визначено вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу, неналежним доказом. (а.с. 111-118) У відповіді на відзив третьої особи представник позивача зазначає, що розмір страхового відшкодування був виплачений з урахуванням зносу транспортного засобу, вказаної суми недостатньо для відновлювального ремонту автомобіля. Позивач просить стягнути різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Крім цього, звіт про оцінку майна вважає належним доказом. (а.с. 138-140) У відзиві на позов представник відповідач заперечує щодо задоволення позову, зазначає про неможливість встановлення дійсного розміру шкоди, надані позивачем докази не підтверджують розмір заподіяної шкоди. Вважає, що позивач не мав права залучати з власної ініціативи аварійного комісара до закінчення 10 днів з моменту ДТП. Крім цього, страховик несе відповідальність в межах ліміту відповідальності в розмірі 100000,00 грн, вимог до страхова позивач не заявляє. (а.с. 125-131) У відповіді на відзив відповідача представник позивача зазначає, що стан автомобіля «Subaru» д.н.з. [NUMBER] , було збережено, огляд автомобіля було проведено за участі представника страхової компанії. Страхове відшкодування було виплачено на підставі звіту про оцінку вартості майнової шкоди з урахування зносу. Предметом позову є стягнення різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. (а.с. 152-156) У заперечені представник відповідача підтримує обставини, викладені у відзиві, вважає розмір шкоди необгрунтований позивачем. Шкода не є дійсною, включено ремонт деталей, які не були пошкодження внаслідок ДТП, тому розмір шкоди є завищеним на суму 37704,50 грн. (а.с. 162-166) В судовому засіданні представник позивача позов підтримав за викладених у позовній заяві обставин, просив його задовольнити. Представники відповідача заперечували щодо задоволення позову в повному обсязі. Представник третьої особи заперечував щодо задоволення позову в повному обсязі. Згідно положень ст. 211 ЦПК України, розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Осаулова А.А. від 23.06.2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником автомобіля «Subaru» д.н.з. [NUMBER] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 12) 29.11.2019 року о 09 год. 00 хв. в м. Києві при виїзді на перехрестя вул. М. Гречка та вул. Стеценка, [PERSON] , керуючи автомобілем «Peugeot» д.н.з. [NUMBER] , не надав перевагу в русі автомобілю «Subaru» д.н.з. [NUMBER] , який рухався з лівого боку по вул. Стеценка та скоїв з ним зіткнення. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 16.12 ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КпАП України. Постановою Подільського районного суду м. Києва від 14.02.2020 р. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень 00 копійок. (а.с. 17-18) У відповідності з ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Як вказано у постанові Верховного Суду від 05.09.2019 року у справі № 234/16272/15-ц, з огляду на презумпцію вини заподіювана шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини. Таким чином цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи цей позов, суд не вправі обговорювати вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. У такому разі і призначення відповідної експертизи не вимагається. Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553 / 99 «Совтрансавто - Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою 28342 / 95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. Таким чином, вина [PERSON] у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Peugeot» д.н.з. [NUMBER] , була застрахована в ПрАТ «УПСК» на підставі полісу №АО3885986. (а.с. 19) На а.с. 20- копія полісу №АО3885986 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів щодо автомобіля «Peugeot» д.н.з. [NUMBER] , власник - Комунальна організація «Київмедспецтранс», строк дії по з 31.05.2019 р. по 30.05.2020 р., розмір франшизи - 0, страхова сума за шкоду, заподіяну майну,- 100000,00 грн. (а.с. 20) 29.11.2019 р. [PERSON] звернувся до ПрАТ «УПСК» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування. (а.с. 21-22) 06.12.2019 р. було проведено огляд автомобіля «Subaru» д.н.з. [NUMBER] , в присутності представника ПрАТ «УПСК» (а.с. 40-41) Згідно звіту №1640 про оцінку вартості (розміру) майнової шкоди, завданої власнику КТЗ, складеного ФОП [PERSON] 12.12.2019 р., 29.11.2019 р. на замовлення [PERSON] було проведено оцінку вартості (розміру) збитків автомобілю «Subaru» д.н.з. [NUMBER] , за яким вартість відновлювального ремонту автомобіля - 134791,11 грн, коефіцієнт зносу- 0,675, вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу - 55255,04 грн, вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, складає 55255,04 грн. (а.с. 25-71) На підтвердження виплати страхового відшкодування позивачем було надано скріншот банківського переказу, за яким 05.05.2020 р. було перераховано 55276,23 грн страхового відшкодування згідно страхового акту № ОТs/02, Subaru AA1888MT. Згідно наряду замовлення №7430 від 29.11.2019 р., виготовленого ФОП [PERSON] , вартість послуг та товарів за ремонт автомобіля «Subaru» д.н.з. [NUMBER] , складає 92995,50 грн. (а.с. 76-77) З акту про надання послуг №5747 від 27.12.2019 р. вбачається, що роботи були виконані, претензій сторони не мають, 24.12.2019 р. було оплачено 45000,00 грн, 25.12.2019 р. - 30263,50 грн, 27.12.2020 р. - 17732,00 грн, що підтверджується копіями фіскальних чеків. (а.с. 80) Згідно наряду замовлення №7658 від 09.12.2019 р., виготовленого ФОП [PERSON] , вартість послуг та товарів за ремонт автомобіля «Subaru» д.н.з. [NUMBER] , складає 52658,00 грн. (а.с. 78) З акту про надання послуг №5692 від 24.12.2019 р. вбачається, що роботи були виконані, претензій сторони не мають, 26.12.2019 р. було оплачено 40000,00 грн, 25.12.2019 р. -12658,00 грн, що підтверджується копіями фіскальних чеків. (а.с. 79) За змістом ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст. 1166 ЦК України, шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Статтями 28, 29 Закону № 1961-ІV передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 9 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року в справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком. Судом встановлено та сторонами у справі не оспорюється факт ДТП, вина водія автомобіля відповідача. Позивачу було виплачено 55276,23 грн страхового відшкодування Вказаний доказ стороною відповідача та третьої особи не спростований, а тому суд приймає до уваги, що позивачу було виплачено 55276,23 грн страхового відшкодування. Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). В постанові Верховного Суду від 15.10.2020 р. у справі №755/7666/19 вказано, що під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Оскільки вартість майнового збитку, завданого [PERSON] пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП перевищує виплачений позивачу розмір страхового відшкодування, то із Комунальної організації «Київмедспецтранс» на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди (вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу) та отриманим страховим відшкодуванням. Аналогічні по суті висновки, викладено Верховним Судом у постановах від 14 лютого 2018 року у справі № 754/1114/15-ц (провадження № 61-1156св 18), від 13 червня 2019 року у справі № 587/1080/16-ц (провадження № 61-20762св18), від 17 жовтня 2019 року у справі № 370/2787/18 (провадження № 61-11244св19), від 30 жовтня 2019 року у справі № 753/4696/16-ц (провадження № 61-30908св18), від 21 лютого 2020 року у справі № 755/5374/18 (провадження № 61-14827св19) та від 22 квітня 2020 року у справі № 756/2632/17 (провадження № 61-12032св19) Різниця між виплаченим [PERSON] страховиком сумою страхового відшкодування та вартістю відновлювального ремонту автомобіля пошкодженого у ДТП, викликана у тому числі законодавчими обмеженнями щодо відшкодування шкоди страховиком, а саме врахуванням зносу при відшкодуванні витрат, пов`язаних із відновлювальним ремонтом транспортного засобу. Як було зазначено вище, за відновлюваний ремонт автомобіля «Subaru» д.н.з. [NUMBER] , позивачем було сплачено 145653,50 грн. При цьому, ПрАТ «УПСК» виплатило 55276,23 грн страхового відшкодування. Тобто, різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) становить 90377,27 грн. Щодо заперечень відповідача на стягнення коштів за два амортизатори, слід зазначити, що в акті огляду (а.с. 40) вказано про їх дублювання при заміні. Приписами ч.ч. 1,2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ч.5 п. 3,4 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. З врахуванням вказаної норми, судом пропонувалось стороні відповідача можливість призначення товарознавчої експертизи вартості пошкоджень. Належним доказом у спірних правовідносинах є висновок експерта, судом було роз`яснення сторонам можливість проведення експертизи у справі, але клопотань про призначення експертизи заявлено не було. Сторона відповідача не погоджуючись з розміром шкоди не заявляла клопотань про призначення експертизи у справі, тобто визначений розмір відновлювальної вартості автомобіля не спростовано, а тому немає підстав для не врахування письмових доказів позивача при ухваленні рішення у справі. Водночас, до вказаної суми безпідставно включено витрати на дві штуки вала привідного переднього (а.с. 76), оскільки згідно ремонтної калькуляції (а.с. 44) вбачається необхідність заміни лише одного приводного валу. Тому, суд виходить з того, що позивачем доведено фактичні витрати на ремонт автомобіля внаслідок ДТП в розмірі 72224,27 грн. за виключення витрат на один передній привідний вал в розмірі 18153,00 грн. (виключено передній, оскільки привідний потрібно) Відповідно до ст. 133 ч.1 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (ст. 133 ч. 3 п. 4 ЦПК України). Згідно ст. 34.4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти. Вартість робіт щодо складання звіту про оцінку вартості (розміру) майнової шкоди складає 1500,00 грн, які 06.12.2019 р. були перераховані ФОП [PERSON] (а.с. 74) Згідно згідно ст. 133 ч. 3 п. 4 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1500,00 грн витрат на проведення звіту про оцінку. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що даний позов слід задовольнити частково, потрібно стягнути з Комунальної організації «Київмедспецтранс» на користь [PERSON] у відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, грошові кошти в розмірі - 72 224 грн. 27 коп., витрати за проведення звіту про оцінку в сумі - 1500 грн. 00 коп. та судовий збір в розмірі - 840 грн. 80 коп., а всього в сумі - 74 565 гривень 07 коп. Згідно п.п.15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Outcome: partial