Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-11 00:00:00

В червні 2018 року позивачі звернулися до суду із позовною заявою до Вишгородської міської ради Київської області, третя особа: приватний нотаріус Вишгородського районного нотаріального округу Левчук Ольга Борисівна про визначення розміру часток спільної сумісної власності, визнання права власності в порядку спадкування за законом, в якій просили суд визнати, що частка [PERSON], померлого [INFO] у праві спільної сумісної власності у квартирі [ADDRESS] становить ? частина; визнати, що частка [PERSON] в праві спільної сумісної власності у квартирі [ADDRESS] становить ? частина; визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO] , право власності на спадкове майно, а саме ? частку квартири [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що [INFO] помер [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді частки квартири [ADDRESS], яка належала йому на підставі свідоцтва про право власності на житло від 20.11.1997 року, яке видане ВАТ «Карат» на підставі розпорядження від 20.11.1997 року № 105. Відповідно до вказаного вище свідоцтва зазначена квартира належить [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Позивачі є співвласниками вказаної вище квартири. 13.09.2017 року з метою оформлення спадщини після смерті спадкодавця [PERSON], як донька спадкодавця та спадкоємиць першої черги звернулася до приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Левчук О.Б. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. В подальшому нотаріусом було відкрито спадкову справу. 13.09.2017 року позивач [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини. 17.01.2018 року постановою № 15/02-14 по спадковій справі № 9/2017 позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що свідоцтво про право власності на житло від 20.11.1997 року, яке видане спадкодавцю [PERSON] та позивачу [PERSON] без визначеності розміру часток, тобто перебуває в спільній сумісній власності в силу частини першої статті 368 ЦК України та запропоновано по цьому питанню звернутися до суду. З метою здійснення права власності на вищевказану квартиру співвласником позивачем [PERSON] та неможливістю прийняти спадщину позивачем [PERSON] вони змушені звернутися до суду з метою визначення розміру часток спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] Позивачі в судове засідання не з'явилися, надали заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Представник відповідача Вишгородської міської ради Київської області в судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином. Третя особа приватний нотаріус Вишгородського районного нотаріального округу Левчук О.Б. в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.1, ч. 2, ч. 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], про що Вишгородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області видано Свідоцтво про смерть серії [NUMBER]. 13 вересня 2017 року з метою оформлення спадщини після смерті спадкодавця [PERSON], як донька спадкодавця та спадкоємиць першої черги звернулася до приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Левчук О.Б. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. В подальшому приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Левчук О.Б. було відкрито спадкову справу № 9/2017 відносно майна померлого [INFO] [PERSON], яка міститься в матеріалах вказаної цивільної справи. 13.09.2017 року позивач [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON] на користь їх дочки - [PERSON] 17.01.2018 року постановою № 15/02-14 по спадковій справі № 9/2017 позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що свідоцтво про право власності на житло від 20.11.1997 року, яке видане спадкодавцю [PERSON] та позивачу [PERSON] без визначеності розміру часток, тобто перебуває в спільній сумісній власності в силу частини першої статті 368 ЦК України та запропоновано по цьому питанню звернутися до суду. Факт родинних відносин померлого [PERSON] та позивачів [PERSON] та [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження позивача [PERSON], в якому батьками останньої записаний батьком померлий [PERSON], а матір'ю позивач [PERSON], копією свідоцтва про шлюб з якого вбачається, що позивач [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] 16.05.1987 року та змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Згідно ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Статтею 370 ЦК України передбачено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Як вбачається із матеріалів справи, позивач [PERSON] та померлий [PERSON] не встановлювали жодних домовленостей щодо перерозподілу часток в спільній сумісній власності на квартиру [ADDRESS]. Вказана квартира є об'єктом права спільної сумісної власності, спільними власниками якої є позивач [PERSON] та померлий [PERSON], що підтверджується, копією свідоцтва про право власності на житло від 20.11.1997 року, яке видано ВАТ «Карат». На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині визнання факту належності [PERSON], померлому [INFO] в праві спільної сумісної власності у квартирі [ADDRESS] ? частини вказаної квартири та визнання факту належності [PERSON] в праві спільної сумісної власності у квартирі [ADDRESS] ? частини вказаної квартири. Стосовно позовних вимог щодо визнання за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO], право власності на спадкове майно, а саме ? частку квартири [ADDRESS] судом зазначається наступне. Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. За положеннями статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із частиною 1 статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, те, що померлий [PERSON] мав на праві спільної сумісної власності у квартирі [ADDRESS] ? частину вказаної квартири, а позивач [PERSON] є рідною дочкою померлого, та позивач [PERSON] відмовилася від права на спадщину після померлого чоловіка [PERSON] на користь дочки [PERSON], а тому суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved