Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-03 00:00:00

До Володарського районного суду Київської області 06.08.2019\~р. надійшов зазначений позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій Позивач просить суд: розірвати шлюб, укладений сторонами та зареєстрований 12.06.2015\~р. Відділом державної реєстрації цивільного стану реєстраційної служби Володарського районного управління юстиції у Київської області, актовий запис №\~37, залишивши їй прізвище « [PERSON] ». На обґрунтування заявлених позовних вимог Позивач у позовній заяві зазначила, що між нею та Відповідачем 12.06.2015\~р. зареєстровано шлюб; від шлюбу вони мають спільну дитину, 2015\~р.н. Також Позивач має малолітнього сина від першого шлюбу. Стосунки між цим сином та Відповідачем спочатку були хорошими, але з часом все почало змінюватись в гіршу сторону. Позивач хотіла, аби її син зростав і виховувався в повноцінній родині, отримував належну увагу і підтримку, проте Відповідач не зміг стати для її сина «батьком», навпаки, він категорично виступає проти спільного проживання сина разом з ними, не здатен підтримувати нормальну атмосферу в сім`ї, піклуватися про належну побудову сімейних відносин. Позивач стверджує, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з травня 2019\~року. Ухвалою суду від 16.08.2019\~р. відкрито провадження в справі, визначено здійснення розгляду справи у загальному позовному провадженні, встановлено Відповідачеві строк для подання відзиву та призначено підготовче судове засідання на 16.09.2019\~р., відкладене через неявку Відповідача на 30.09.2019\~р.; ухвалою суду від 30.09.2019\~р. справу призначено до розгляду на 16.10.2019\~р., розгляд відкладений на 04.11.2019\~р. через неявку Відповідача. У судове засідання 04.11.2019\~р. Позивач не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена, що підтверджено матеріалами справи; до суду 16.09.2019\~р. подала заяву з проханням проводити розгляд без її участі, проти заочного рішення суду не заперечує (а.с.\~18). Відповідач у судове засідання вчергове не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся в порядку частин сьомої, восьмої статті\~128 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) шляхом направлення судових повісток за зареєстрованою адресою місця його проживання, яка є і фактичним місцем проживання за повідомленням органу реєстрації (органу місцевого самоврядування), наданим суду в порядку статті\~187 ЦПК України (а.с.\~13). Першу судову повістку разом з ухвалою суду від 16.08.2019\~р. про відкриття провадження в справі та копіями позовної заяви і доданих до неї документів Відповідач отримав, що підтверджено поштовим повідомленням (а.с.\~17), надалі судові повістки поверталися без вручення та без зазначення про причини невручення їх Відповідачеві (а.с.\~21-22, 27-28, 33-34). Тому у судове засідання 04.11.2019\~р. Відповідач викликався в порядку частини одинадцятої статті\~128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України в мережі Інтернет (а.с.\~30-31). За наведених обставин, Відповідач вважається належно повідомленим про дату, час і місце розгляду справи (пункт\~4 частини восьмої статті\~128, частини третя, десята статті\~130 ЦПК України). Водночас суд, вирішуючи питання щодо можливості розгляду справи за відсутності фактичного отримання Відповідачем всіх судових повісток, виходить як з наведених положень статті\~128 ЦПК України, які є спеціальними процесуальними нормами, що встановлюють порядок направлення і вручення судових повісток, а також з обов`язку особи зареєструвати своє місце проживання протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання (стаття\~6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»), за адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції (пункт\~7 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016\~р. №\~207). З огляду на це обов`язок суду повідомити особу, зокрема про дату, час і місце судового засідання, шляхом направлення офіційної кореспонденції на адресу її зареєстрованого місця проживання, на переконання суду, прямо кореспондується з обов`язком особи зареєструвати своє місце проживання, тим самим повідомивши державу (державні органи) про адресу отримання нею офіційної кореспонденції, невиконання особою такого обов`язку не може перешкоджати іншим особам захистити в суді свої права та законні інтереси (стаття\~68 Конституції України). Також, зважаючи на отримання Відповідачем ухвали суду про відкриття провадження в справі з копіями позовної заяви і доданих до неї документів, що підтверджено поштовим повідомленням (а.с.\~17), суд застосовує практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав у своїх рішеннях про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (зокрема, пункт\~41 рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008\~р. у справі «Пономарьов проти України», заява №\~3236/03, стаття\~17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», частина четверта статті\~10 ЦПК України). За загальним\~правилом частини\~першої статті\~223\~ЦПК України\~неявка у\~судове засідання\~будь-якого\~учасника справи\~за умови,\~що його\~належним чином\~повідомлено про\~дату,\~час і\~місце цього\~засідання,\~не перешкоджає\~розгляду справи\~по суті,\~крім випадків,\~визначених цією\~статтею.\~При цьому\~згідно з\~частиною четвертою\~статті\~223\~ЦПК України\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на це та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій статті\~280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за згодою, викладеною письмово в її заяві (а.с.\~18), вбачає за можливе розглянути справу за відсутності Відповідача у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення. Відповідно до частини другої статті\~247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд,\~ознайомившись з\~матеріалами справи\~й оцінивши\~наявні в\~справі докази\~за своїм\~внутрішнім переконанням,\~що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні (стаття\~89 ЦПК України), вирішуючи справу, виходить з такого. З наявних письмових матеріалів справи судом встановлено, що 12.06.2015\~р. сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії\~ [NUMBER] , виданого 12.06.2015\~р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Володарського районного управління юстиції у Київської області, актовий запис №\~37 (а.с.\~7); від шлюбу вони мають спільну малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про її народження серії [NUMBER] , виданого 17.11.2015\~р. Виконавчим комітетом Логвинської сільської ради Володарського району Київської області, актовий запис №\~11 (а.с.\~8). Спільно з Позивач проживає її син [PERSON] , [INFO] , що підтверджено довідкою Логвинської сільської ради Володарського району Київської області від 02.07.2019\~р. №\~285/02-15 (а.с.\~10). Як зазначено Позивачем у позовній заяві та не спростовано Відповідачем, який відзиву із запереченнями проти позову не подав, шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з травня 2019\~року, за відомостями позовної заяви сторони проживають у різних населених пунктах Володарського району Київської області. В Україні шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість (стаття\~51 Конституції України, статті\~24, 56 Сімейного кодексу України). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, зокрема, за позовом одного з подружжя на підставі відповідного рішення суду (частина друга статті\~104, частина третя статті\~105, стаття\~110 Сімейного кодексу України). За статтею\~112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (стаття\~113 Сімейного кодексу України). Зогляду на викладене суд дійшов до висновку, що рішення Позивача про розлучення є для неї виваженим і свідомим, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї вважає неможливими, поновлювати сімейно-шлюбні відносини Позивач наміру не має. Суд не може примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків і можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України. За позицією Верховного Суду шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя; незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу (постанова від 08.11.2018\~р. у справі №\~569/458/18). Крім того, на підставі імперативних приписів частини першої, пункту\~1 частини другої статті\~141 ЦПК України з Відповідача слід стягнути на користь Позивача судові витрати за сплачений судовий збір у розмірі, визначеному статтею\~4 Закону України «Про судовий збір». Зважаючи на\~усе наведене\~та відповідно\~до статей\~24,\~55,\~104,\~105,\~110,\~112,\~113,\~115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved