overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

В червні 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивачка вказала, що 20 травня 2000 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у Шманьківчицькій сільській раді Чортківського району Тернопільської області, актовий запис № 2. Від шлюбу вони мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є суперечки, сварки. З відповідачем разом не проживають протягом трьох років, спільного господарства не ведуть, [PERSON] проживає в іншому населеному пункті. Тому позивачка просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу дітей залишити проживати з нею, залишити їй прізвище [PERSON]. Від позивачки [PERSON] надійшла заява, в якій вона просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява про визнання позову. Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно вимог ч. 1 ст. 24, ч.ч. 3 та 4 ст. 56 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім'ї є неможливим і це буде суперечити інтересам позивачки, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити. Після розірвання шлюбу малолітніх дітей сторін суд залишає проживати з позивачкою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

В червні 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивачка вказала, що 22 квітня 2009 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Чортківського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 49. Від шлюбу вони мають дочку [PERSON], [INFO]. Відповідач перестав цікавитись сім'єю, влаштовував сварки, ображав дружину, не займався вихованням дитини. Більше двох років вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружніх відносин не підтримують. Фактично їх сім'я розпалася, існує лише формально. Тому позивачка просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу дитину залишити проживати з нею. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала письмову заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Від відповідача [PERSON] надійшла заява про слухання справи за його відсутності, погоджується на розірвання шлюбу. Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно вимог ч. 1 ст. 24, ч.ч. 3 та 4 ст. 56 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім'ї є неможливим і це буде суперечити інтересам позивачки, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити. Після розірвання шлюбу неповнолітню дитину сторін суд залишає проживати з позивачкою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

В червні 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивачка вказала, що 28 лютого 2006 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Чортківського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 30. Від шлюбу вони мають дочку [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є постійні сварки та суперечки. З грудня 2013 року вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Фактично їх сім'я розпалася, існує лише формально. Тому позивачка просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу дитину залишити проживати з нею, залишити їй прізвище [PERSON]. Позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява, в якій він просив справу розглядати за його відсутності, позов визнає. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно вимог ч. 1 ст. 24, ч.ч. 3 та 4 ст. 56 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім'ї є неможливим і це буде суперечити інтересам позивачки, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити. Після розірвання шлюбу малолітню дитину сторін суд залишає проживати з позивачкою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

В червні 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третіх осіб приватного нотаріуса [PERSON], Чортківської районної державної нотаріальної контори про визнання права власності на спадкове майно та майно набуте в шлюбі. В позовній заяві позивачка вказала, що її чоловік [PERSON] помер [INFO] в м. Чорткові Тернопільської області. За час перебування у шлюбі вони з чоловіком купили квартиру [ADDRESS], яка становить 7/100 частин житлового будинку. Відповідно до сімейного законодавства квартира належала їй і чоловікові в рівних частинах, однак право власності на вказане житло зареєстроване за [PERSON] На даний час позивачка має намір подарувати квартиру своєму синові [PERSON] відповідачеві по справі, і звернулась до приватного нотаріуса [PERSON] щодо оформлення договору дарування квартири. Однак 6 травня 2014 року вона отримала письмову відмову, оскільки у спільній сумісній власності подружжя не виділена частка чоловіка та не успадкована його частина. Тому позивачка просить визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] як на спадкове майно після смерті чоловіка, і на 1/2 частину квартири як на частку в спільній сумісній власності майна подружжя. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Від відповідача [PERSON] надійшла заява, з якої вбачається, що позов він визнає, не заперечує проти його задоволення, просить справу розглядати за його відсутності. Представник третьої особи - Чортківської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, від третьої особи надійшла заява про розгляд справи без участі представника. Третя особа приватний нотаріус [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази в справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких мотивів. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ч. 1 ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ст. 1268 ЦК України [PERSON] є спадкоємцем і спадщина належить їй з часу її відкриття. Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне визнати за позивачкою право власності на 1/2 частину квартири як на спадкове майно після смерті чоловіка, і на 1/2 частину квартири як на частку в спільній сумісній власності майна подружжя, задовольнивши позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

В червні 2014 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є спадкоємцем за заповітом після смерті матері - [PERSON], яка померла [INFO] року. [PERSON] належить на праві власності земельна ділянка площею 0,85 га, що розташована по [ADDRESS]. Нотаріальною конторою їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що не надано витяг з Державного земельного кадастру на вказану земельну ділянку. Тому просила визнати за нею в порядку спадкування право власності на вказану земельну ділянку. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, викладене підтвердила. Представники відповідача та третіх осіб в судове засідання не з'явились. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], після смерті якої спадщину за заповітом прийняла її дочка [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про смерть (а.с.9), про право на спадщину (а.с.25, 28, 30). На підставі рішення 2 сесії 23 скликання Майданівської сільської ради №14 від 11 червня 1998 року на ім'я [PERSON] виданий державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,85 га, яка розташована по [ADDRESS], який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №136, що підтверджується копією даного Державного акту ІІ-КВ №116201 (а.с.10). У зв'язку з відсутністю Витягу з Державного земельного кадастру на вказану земельну ділянку Бородянською державною нотаріальною конторою відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, що підтверджується копією листа (а.с.11). Відповідно до ч.1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Оскільки за життя [PERSON] набула право власності на спірну земельну ділянку, то суд задовольняючи позовні вимоги, вважає за необхідне визнати за позивачкою право власності на неї у порядку спадкування за заповітом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

В червні 2014 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 19 грудня 2009 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON]. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося. Через несумісність характерів та різних поглядів на життя вони більше року не ведуть спільного господарства. Крім цього відповідач засуджений до 8 років 6 місяців позбавлення волі за вчинення злочинів, тому вважає неможливим і недоцільним подальше збереження сім'ї з відповідачем. Відповідач не надає коштів на утримання доньки, вона проживає разом з нею і знаходиться на її повному утриманні. Тому просила шлюб з відповідачем розірвати та стягнути з нього на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO] у розмірі 500 гривень щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилась, відповідно до заяви просила слухати справу у її відсутність, позов підтримала, проти примирення заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, відповідно до заяви просив слухати справу у його відсутність, просив шлюб з позивачкою розірвати та зменшити суму аліментів так як знаходиться в місцях позбавлення волі і не зможе сплачувати аліменти в сумі 500 гривень щомісячно. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 19 грудня 2009 року перебувають в шлюбі зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Бородянського районного управління юстиції Київської області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.5). Від цього шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка перебуває на утриманні позивачки, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6) та визнається сторонами. Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки позивачка позов підтримала, а відповідач позов визнав і визнання позову не порушує права інших осіб, то суд вважає за необхідне позов задовольнити, шлюб між сторонами розірвати. Також підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення аліментів, враховуючи, що сума аліментів, яку просить стягнути позивачка не перевищує 50% прожиткового мінімуму, а тому з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на утримання дитини в сумі 500 гривень щомісяця, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 19 червня 2014 року до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-08 00:00:00

В червні 2014 року позивачка звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просить постановити рішення, яким розірвати шлюб, зареєстрований 3 червня 2000 року Димерською селищною радою Вишгородського району Київської області , актовий запис №15, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Від сумісного проживання мають двоє синів- [PERSON],[INFO], та [PERSON] , [INFO]. З відповідачем з 21 квітня 2011 року не підтримує шлюбно-сімейні відносини. Причиною розпаду являється те, що у них зовсім різні погляди на сім'ю, життя , що призвело до того, що вона втратила до чоловіка почуття любові та поваги. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала і просить задовільнити. Відповідач [PERSON] з позовом погодився. Сторони на примирення не погодились. Заслухавши пояснення сторін,вивчивши матеріали справи, вбачається, що подальше збереження сім'ї неможливе, шлюб носить формальний характер, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

В червні 2014 року позивачка звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просить постановити рішення, яким розірвати шлюб, зареєстрований 7 серпня 2010 року виконкомом Литвинівської сільської ради Вишгородського району Київської області, актовий запис №7, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Від сумісного проживання є син [PERSON], [INFO]. З відповідачем червня 2013 року разом не проживає, не ведуть спільного господарства. Причиною розпаду являється те, що у них зовсім різні погляди на сім'ю, життя , що призвело до того, що вона втратила до чоловіка почуття любові та поваги. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала і просить задовільнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання двічі не з»явився, про день і час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Позивачка на примирення не погодилась. Заслухавши пояснення позивачки,вивчивши матеріали справи, вбачається, що подальше збереження сім'ї неможливе, шлюб носить формальний характер, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

В червні 2014 року позивачка звернулась до суду з позовною заявою до Катюжанської сільської ради про визнання права власності за її неповнолітньою дочкою, [PERSON], на спадкове майно, яке залишилось після смерті її батька - [PERSON], а саме на 1/3 частину квартири [ADDRESS]. Свої позовні вимоги позивачка мотивувала тим, що [INFO] помер [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно, в тому числі 1/3 частина квартири [ADDRESS], власником якого був [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] від 21 листопада 2012 року. Своє право власності [PERSON] зареєструвати не встиг, оскільки [INFO] він помер. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала і просить задовільнити. Відповідач - представник Катюжанської сільської ради в судове засідання не з»явився, про день і час слухання справи повідомлений належним чином,про причини своєї неявки суд не повідомив. Заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] (а.с.5). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 21 листопада 2012 року [PERSON] отримав спадщину за законом після смерті його матері, [PERSON], а саме 1/3 частину квартири [ADDRESS] (а.с.9), однак дане свідоцтво зареєструвати не встиг, оскільки [INFO] він помер. Суд вважає доведеним право власності [PERSON] на 1/3 частину квартири [ADDRESS]. Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. Згідно ч.4 ст.1268 ЦК України [PERSON] є такою, що прийняла спадщину. 24 грудня 2013 року на ім»я [PERSON] видано свідоцтво на право на спадщину за законом , а саме на 2/3 частини квартири [ADDRESS], які належали [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності б/н від 13 травня 1998 року та договору дарування від 21 листопада 2012 року. Суд приходить до висновку, що визнання права власності за дочкою позивачки не порушить прав інших осіб, тому позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.1217,1261,1268,1296, 1297 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

В червні 2014 року позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] Вона - спадкоємиця за законом пропустила строк звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки після смерті матері тривалий час хворіла. Тому просила визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON]. В судове засідання позивачка не з'явилась, просила слухати справу без її участі, позов підтримує. Відповідач - Мигалківська сільська рада Бородянського району Київської області представника в судове засідання не направила, просила слухати справу без її участі, позов визнає. Третя особа - Бородянська районна державна нотаріальна контора представника в судове засідання не направила, просила слухати справу без її участі, проти позову заперечень не має. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивачки - [PERSON], яка все своє майно заповіла дочці - позивачці по справі, що підтверджується копіями свідоцтв про смерть, народження, укладення шлюбу, заповіту (а.с.7-10). Бородянською районною державною нотаріальною конторою, листом від 20 червня 2014 року (а.с.20), повідомлено позивачці про пропуск нею строку для прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду. Відповідно до ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи, що позивачка пропустила строк для подачі заяви про прийняття спадщини у зв'язку із станом здоров'я, що підтверджується медичною документацією (а.с.11-19), суд вважає за необхідне, задовольняючи позовні вимоги визначити їй додатковий строк тривалістю три місяці для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved