Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

В травні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS] та зняти його з реєстраційного обліку, мотивуючи свої вимоги наступним. Позивач є власником зазначеної квартири. Позивач зазначає, що відповідач зареєстрований, але вже тривалий час не проживає в цій квартирі, що дає позивачу підстави вважати, що відповідач втратив право користування цим приміщенням. Відповідач, будучи належним чином і своєчасно повідомленим про час і місце судового розгляду відповідно до положень ст..74 ЦПК України, в судове засідання не з`явився (а.с.16, 19). За згодою позивача суд розглядає справу в порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів згідно ст. ст.224-226 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.ст. 71, 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї жиле приміщення зберігається за ними протягом 6 місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні понад шість місяців з поважних причин, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Якщо особа не проживає в жилому приміщенні без поважних на те причин понад встановлені законом строки, вона може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Так, судом встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується договором дарування від 06.03.2008 року (а.с.5) Згідно довідки Комунального підприємства «Батиївське» №253 від 20.05.2015 року у вищезазначеній квартирі зареєстровані позивач, [PERSON] та [PERSON] (а.с.8) Як вбачається із матеріалів справи відповідач не проживає у даній квартирі тривалий час. Так, згідно акту, підписаного мешканцями будинку [ADDRESS], засвідченого Житлово-експлуатаційною дільницею №903, [PERSON] протягом тривалого часу в квартирі №43 даного будику не проживає (а.с.21) Відповідач, будучи зареєстрованим в спірному жилому приміщенні, там не проживає, не маючи перешкод в користуванні ним, своїх речей там не зберігає, жилою площею не цікавиться, витрат по її утриманню не несе, дій, які б свідчили про намір та бажання зберегти за ним право користування жилим приміщенням, не вчиняє. Наведене вище свідчить про відсутність відповідача в спірному жилому приміщенні понад шести місяців без поважних на те причин. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідно до вимог ст. 71 ЖК України у суду є всі підстави визнати відповідача такими, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартири [ADDRESS]. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем за пред'явлення позовних вимог судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до встановленого ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» порядку реєстрації фізичних осіб за місцем проживання зняття з реєстраційного обліку здійснюється на підставі рішення суду, в тому числі, про позбавлення права користування житловим приміщенням, а тому при задоволенні вимог про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, окремого застереження щодо зняття з реєстраційного обліку за його адресою цієї особи не потребується. На підставі викладеного та

Outcome: partial