Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

В січня 2014 року [PERSON] звернулась до Ленінського районного суду м.Дніпропетровська з позовом до територіальної громади в особі Дніпропетровської міської ради, треті особи: Управління Держземагенства у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] про визнання права власності на 1/2 частину земельної ділянки в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [INFO] року померла пробабуся [PERSON]. Після її смерті було два спадкоємця за заповітом, [PERSON] та [PERSON](рідна донька померлої спадкодавці, та її рідна бабуся по її матері [PERSON]). 10 листопада 1998 року на неї та [PERSON] в Другій дніпропетровській державній нотаріальній конторі, було видано свідоцтво на право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], померлої [INFO] року, реєстровий номер №3-4047 на домоволодіння [ADDRESS] та на земельну ділянку пл.. 0,0579 га, розташованої на території Ленінського районна м. Дніпропетровська, по [ADDRESS]. Земельну ділянку [PERSON] не зареєструвала. [INFO] року, померла її рідна бабуся, [PERSON] , після її смерті відкрилася спадщина на: 1/2 частину домоволодіння [ADDRESS] та на 1/2 частину земельної ділянки пл.. 0,0579 га, розташованого на території Ленінського району м. Дніпропетровська, по [ADDRESS],на яку вона отримала свідоцтво на право на спадкування за заповітом від 10 листопада 1998 року після смерті [PERSON], померлої [INFO] року, реєстровий №3-4047, але за життя не був зареєстрований належним чином. [PERSON] заповіла на її користь частину домоволодіння [ADDRESS]. В термін визначений законом вона звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом та відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, являється спадкоємицею, принявшею спадок за законом, так як була зареєстрована та постійно проживала разом з спадкодавцем. Однак, приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину лише на 1/2 частину домоволодіння по [ADDRESS]. У видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0556 га, розташованої за адресою [ADDRESS] м. Дніпропетровськ в порядку спадкування за законом по праву представлення-відмовлено. На підставі викладеного просить визнати за нею право власності на 1/2 частину земельної ділянки пл.. 0,0579 га розташованої на території Ленінського районна м. Дніпропетровська, по [ADDRESS] за правом представлення після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] року. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримла та просила їх задовольнити в повному обсязі. Представник територіальної громади в особі Дніпропетровської міської ради в судове засідання не з'явився. Про день, час та місце судового засідання сповіщався належним чином. Треті особи: Управління Держземагенства у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не з'явився. Про день, час та місце судового засідання сповіщався належним чином. Суд вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON], померла [INFO] року, є донькою [PERSON] (а.с.12), яка померла [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 22 жовтня 2012 року (а.с.7). Померла [PERSON], як вбачається з матеріалів справи була донькою [PERSON], яка померла [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 25 березня 1998 року (а.с.6). Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] є донькою [PERSON], тобто позивачка є онукою [PERSON] /а.с.9-10,12-15/. За свого життя, 21 червня 1994 року [PERSON] склала заповіт, за яким все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалося, а також все те, що буде належати їй на день смерті і на що за законом вона буде мати право, заповідала [PERSON] та [PERSON] . Заповіт було посвідчено державним нотаріусом Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори та зареєстровано в реєстрі за № 6-412 (а.с.47). [PERSON] померла [INFO] року /а.с.6/. 10.11.1999 року Другою дніпропетровською державною нотаріальною конторою було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на ім*я [PERSON] та [PERSON] Спадкове майно на яке видано свідоцтво складається з акцій ВАТ «ДМЗ ім..Петровського», житлового будинку [ADDRESS] та земельної ділянки площею 0,0579 яка надана для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованої на території Ленінського району [ADDRESS] /а.с.18, 44-53/. Зазначене свідоцтво спадкоємцями було зареєстровано в КП «ДМБТІ» Дніпропетровської обласної ради, а державний акт на земельну ділянку отримано не було. [INFO] року померла бабуся позивачки [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим Відділом державної реєстрації смерті Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області серія [NUMBER], актовий запис за № 7051 (а.с.7). При житті [PERSON] 18.11.2005 року склала заповіт яким належну їй частину домоволодіння [ADDRESS] та належні їй грошові внески з належними відсотками та компенсаційними виплатами в ощадному банку №6719/065 м.Дніпропетровська по рахунку [NUMBER], в ощадному банку № 6719/08 м.Дніпропетровська по рахунку № [NUMBER] заповідала [PERSON]/а.с.16/. Після смерті [PERSON] спадкова справа відкрита приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] /а.с.60-77/. Відповідно до спадкової справи після смерті [PERSON] з заявою про прийняття спадщини за заповітом звернулась [PERSON] Інші спадкоємці першої черги за законом з заявами про прийняття спадщини не звертались. Постановою від 25.12.2013 року приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з підстав того, що згідно заповіту, складеного померлою [PERSON], земельна ділянка за адресою [ADDRESS], не вказана. [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого Відділом реєстрації смерті Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, серії [NUMBER], актовий запис №7420/а.с.8/ - донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження/а.с.12/, яка є матір*ю позивачки [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.1266 ЦК України внуки, правнуки спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Тобто, позивачка [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після померлої [PERSON] за правом представлення, як онука померлої [PERSON], яка є спадкоємцем, який прийняв спадщину, оскільки на час смерті [PERSON] позивачка [PERSON] була зареєстрована за однією адресою з померлою [PERSON]: [ADDRESS] /а.с.27-29/. Відповідно до довідки №27636 від 02.10.2013 року Державний акт на право власності на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] виданий на ім'я [PERSON]./а.с.76/. Відповідно до ст. ст. 1217, 1222 ЦК України, спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно зі ст. 116, 131 ЗК України, громадяни набувають право власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади в межах їх повноважень; громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі успадкування. Згідно з п.п. 212, 216 Інструкції про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004 р. за N 20/5, нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців обов'язково вимагаються відповідні документи. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Згідно ст.126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Отже, з вищевикладених норм цивільного законодавства вбачається, що [PERSON] відноситься до першої черги спадкоємців за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] року. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальної конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, встановлено неможливість оформлення [PERSON] спадкових прав на земельну ділянку у позасудовому порядку, оформлення яких не порушує законних прав чи інтересів інших осіб, тому суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 0,0579 га, що знаходиться розташованої на території Ленінського района [ADDRESS], кадастровий номер 12101100000:08:484:0004, цільове призначення - для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, в порядку спадкування за законом після смерті бабусі [PERSON], померлої [INFO] року, за правом представлення після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] року. На підставі викладеного,

Outcome: approved