Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-13 00:00:00

В травні 2021 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просить скасувати заборону (архівний запис) на відчуження нерухомого майна, який зареєстрований 07.08.2006 року 17:20:2006 року за № 3569689 Першою Миколаївською державною нотаріальною конторою у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, на підставі обтяження: повідомлення, б/н, Жовтнева держнотконтора; об`єкт обтяження: будинок, состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле, адреса: [ADDRESS] ; додаткові дані: Архівний номер: 128756NIKOLAEV1, архівна дата: 06.04.1998, дата виникнення: 06.04.1998, № реєстру: 11471-43, внутр. № 6D012B2725EF512E3F45, комментарий: Реєстр заборон. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 31 жовтня 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Грищенко Л.А., за реєстровим № 1271, [PERSON] після смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] , є спадкоємцем майна, а саме: цілого житлового будинку, з прилеглими до нього будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , який належав спадкодавиці на підставі Договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Юрловою Т.Г. 04 березня 1999 року, за реєстровим №446, зареєстрованого в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації 19 березня 1999 року за реєстровим №14048. Також здійснено державну реєстрацію права власності на вказане нерухоме майно в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № запису 1950342348101 від 31.10.2019 року, що підтверджується витягом № 187005610 від 31.10.2019 року. Проте, позивач від приватного нотаріуса Грищенко Л.А. дізнався, що відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 186952996 сформованої 31.10.2019 року 10:30:11, на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , реєстратором: Першою Миколаївською державною нотаріальною конторою 07.08.2006 року 17:20:32 зареєстровано обтяження заборона (архівний запис), реєстраційний номер обтяження: 3569689; підстава обтяження: повідомлення, б/н, Жовтнева держнотконтора; об`єкт обтяження: будинок, состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле, адреса: [ADDRESS] ; додаткові дані: Архівний номер: 128756NIKOLAEV1, архівна дата: 06.04.1998, дата виникнення: 06.04.1998, № реєстру: 11471-43, внутр. № 6D012B2725EF512E3F45, комментарий: Реєстр заборон. На письмовий запит Вітовської державної нотаріальної контори Миколаївської області про надання відповіді на запит, на підставі яких була накладена заборона, Державний нотаріальний архів Миколаївської області листом від 30.12.2020 року № 1787/02-02 повідомив, що на підставі перевірки паперових носіїв Вітовської державної нотаріальної контори Миколаївської області, а саме Реєстрів для реєстрації заборон відчуження жилих будинків, квартир та іншого нерухомого майна та арештів, накладених судовими та слідчими органами за період з 15.07.1993 року по 01.10.2007 року реєстровий запис про заборону, яка була накладена 06.04.1998 року на майно за адресою [ADDRESS] , яке належало гр. [PERSON] - не виявлено. Також повідомлено, що документи за 1998 рік, на підставі яких було накладено арешт, на зберігання в Державний нотаріальний архів Миколаївської області не передавались. На адвокатський запит представника позивача до Першої Миколаївської нотаріальної контори Миколаївської області про надання відомостей та копій документів, на підставі яких була накладена заборона, надана відповідь від 07.04.2021 року № 341/01-16 «про надання інформації», що Перша Миколаївська державна нотаріальна контора Миколаївської області включно по 2006 рік була єдиним реєстратором (технічним виконавцем) обтяжень на нерухоме майно, яке накладалося на підставі заяв державних та приватних нотаріусів, листів та повідомлень будь-яких підприємств, установ, організацій; банків, які виступали в якості кредиторів; ухвал, рішень суду, слідчих органів, рішень виконкомів тощо, які були зацікавлені в захисті прав та інтересів фізичних та юридичних осіб. Додатково повідомлено, що арешти (заборони), які були накладені на підставі вище вказаних заяв, повідомлень, листів, будь-яких підприємств, установ, організацій; банків, ухвал, рішень суду, слідчих органів, рішень виконкомів тощо у період до 1998 року до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, внесені з паперових носіїв (алфавітних книг), тому документи, які стали підставою для внесення записів про обтяження до Державного реєстру речових прав або не передавалися до Першої Миколаївської державної нотаріальної контори або вже знищені (згідно номенклатури справ по 2000 рік включно - строк зберігання листування по накладенню та зняттю арештів (заборон) - три роки). Перша Миколаївська державна нотаріальна контора була тільки реєстратором (технічним виконавцем) накладених заборон за номером 3569689 від 07.08.2006 р., підстава обтяження: повідомлення, б/н, Жовтнева держнотконтора, тому видати копії (дублікати) документів, які були підставою реєстрації обтяження, є неможливим, так як ці документи, або не передаватися до Першої Миколаївської державної нотаріальної контори або вже знищені (згідно номенклатури справ по 2000 рік включно - строк зберігання листування по накладенню та зняттю арештів (заборон) - три роки). Повідомлено, що зняття арештів (заборон) здійснюється на підставі рішення суду, тому рекомендовано звернутися до суду з позовною заявою про зняття заборони на нерухоме майно. У зв`язку із викладеними обставинами, позивач вимушений звернутися до суду із вказаним позовом. В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання свого представника не направив, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджено рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення. Треті особи надали заяви, в яких просили розглядати справу без участі їх представників, проти заявлених вимог не заперечували. Враховуючи викладене, та зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відповідності до положень ст. 280-282 ЦПК України, на підставі наявних в справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватись об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 31 жовтня 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Грищенко Л.А., за реєстровим № 1271, [PERSON] належить цілий житловий будинок, з прилеглими до нього будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Також здійснено державну реєстрацію права власності на вказане нерухоме майно в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № запису 1950342348101 від 31.10.2019 року, що підтверджується витягом № 187005610 від 31.10.2019 року. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до листа Першої Миколаївської нотаріальної контори Миколаївської області про надання відомостей та копій документів, на підставі яких була накладена заборона, надана відповідь від 07.04.2021 року № 341/01-16 «про надання інформації», що Перша Миколаївська державна нотаріальна контора Миколаївської області включно по 2006 рік була єдиним реєстратором (технічним виконавцем) обтяжень на нерухоме майно, яке накладалося на підставі заяв державних та приватних нотаріусів, листів та повідомлень будь-яких підприємств, установ, організацій; банків, які виступали в якості кредиторів; ухвал, рішень суду, слідчих органів, рішень виконкомів тощо, які були зацікавлені в захисті прав та інтересів фізичних та юридичних осіб. Також арешти (заборони), які були накладені на підставі вище вказаних заяв, повідомлень, листів, будь-яких підприємств, установ, організацій; банків, ухвал, рішень суду, слідчих органів, рішень виконкомів тощо у період до 1998 року до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, внесені з паперових носіїв (алфавітних книг), тому документи, які стали підставою для внесення записів про обтяження до Державного реєстру речових прав або не передавалися до Першої Миколаївської державної нотаріальної контори або вже знищені (згідно номенклатури справ по 2000 рік включно - строк зберігання листування по накладенню та зняттю арештів (заборон) - три роки). Таким чином, за наявності арешту (обтяження), накладеного на нерухоме майно, порушується право приватної власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному об`ємі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.ст. 316,317,319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд, аналізуючи вищезазначені обставини справи, прийшов до висновку про обґрунтованість вимог позивача, оскільки це підтверджується зібраними по справі письмовими доказами. Доказів, які спростовують висновки суду, судовим розглядом не здобуто. На підставі викладеного,

Outcome: approved