Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-21 00:00:00

Державне агентство рибного господарства України, в інтересах якого діє головний спеціаліст сектору юридичної роботи Азовського басейнового управління Державного агентства рибного господарства Меркулова Наталя Анатоліївна в інтересах держави до [PERSON] про відшкодування шкоди. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 15 жовтня 2019 року о 06:00 годині [PERSON] в оз. Сиваш в районі с. Приозерне, Генічеського району, Херсонської області, здійснював лов риби забороненим для любительського рибальства знаряддям лову сітками, у кількості 3 одиниці, при цьому з порушенням ст. 3.15 «Правил любительського та спортивного рибальства» виловив рибу сингіль, у кількості 52 особини (загальною вагою 5 кг), чим завдав шкоди рибним ресурсам на суму 30940 грн. 00 коп., чим порушив вимоги ст. 63 ЗУ «Про тваринний світ». Постановою Генічеського\~районного суду\~від 18\~грудня 2019\~року по\~справі №\~653/3959/19 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. У зв`язку з викладеним просить стягнути з відповідача на користь Щасливцевської сільської ради майнову шкоду в розмірі 30940 грн. 00 коп. та судові витрати на користь Азовського рибоохоронного патруля. Представник позивача у судовому засіданні був відсутній, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] був повідомлений про день, час та місце розгляду справи належним чином шляхом оголошення на веб-сайті «Судова влада України», проте до судового засідання не з`явився, від нього не надійшло повідомлення про причину неявки та відзив, тому суд ухвалив слухати справу на підставі наявних у справі доказів, у відсутність відповідача, згідно ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що постановою Генічеського районного суду Херсонської області від 18 грудня 2019 року [PERSON] було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 грн. 00 коп. Під час судового розгляду справи про адміністративне правопорушення було встановлено, що 15\~жовтня 2019\~року о\~06:00\~годині [PERSON] \~в оз.\~Сиваш в\~районі с.\~Приозерне,\~Генічеського району,\~Херсонської області,\~здійснював лов\~риби \~забороненим для\~любительського рибальства\~знаряддям лову\~ сітками,\~у кількості\~3\~одиниці,\~при цьому\~з порушенням\~ст.\~3.15\~«Правил любительського\~та спортивного\~рибальства» виловив\~рибу \~сингіль,\~у кількості\~52\~особини (загальною\~вагою 5\~кг),\~чим завдав\~шкоди рибним\~ресурсам на\~суму 30940\~грн.\~00\~коп.,\~чим порушив\~вимоги ст.\~63\~ЗУ «Про\~тваринний світ». Дана постанова набрала законної сили 02 січня 2020 року. Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися, суд виходить з наступного. Відповідно до п. 1 Положення про Державне агентство рибного господарства України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2015 року № 895, Державне агентство рибного господарства України (Держрибагентство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра енергетики та захисту довкілля і який реалізує державну політику у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання та відтворення водних біоресурсів, регулювання рибальства, безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства. Відповідно до п. 7 Положення про Державне агентство рибного господарства України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2015 року № 895, Держрибагентство (орган рибоохорони) здійснює свої повноваження безпосередньо, а також через утворені в установленому порядку територіальні органи (органи рибоохорони). Згідно Постанови Кабінету Міністрів України «Питання функціонування територіальних органів Державного агентства рибного господарства» від 30 вересня 2015 року № 894, Азовське басейнове управління Державного агентства рибного господарства є територіальним органом Державного агентства рибного господарства України. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», посадові особи органів рибоохорони здійснюють державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та мають такі повноваження, зокрема, визначати розмір збитків, завданих рибному господарству, за затвердженими таксами та методиками; подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. Отже Азовське басейнове управління Державного агентства рибного господарства є органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином обставини, встановлені постановою Генічеського районного суду Херсонської області від 18 грудня 2019 року є встановленими, тому суд приходить до висновку, що вказана постанова суду підтверджує факт завдання шкоди саме відповідачем. Розмір матеріальних збитків, що був визначений у відповідності до такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення громадянами України, іноземцями та особами без громадянства цінних видів водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах України, затверджених\~Постановою Кабінету\~Міністрів України\~№ 1209\~від 21\~листопада 2011 року, становить 30940 грн. 00 коп. (риба - сингіль, у кількості 52 особин (595 грн. х 52 ос.). Згідно до ст. 13 Конституції України - земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України. Частиною 1 статті 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлено, що порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Частиною 1 статті 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності. Статтею 63 Закону України «Про тваринний світ» встановлено, що порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону. Громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Відповідно до\~п.\~3.15\~Правил любительського\~та спортивного\~рибальства,\~затверджених наказом\~Державного комітету\~рибного господарства\~України №\~19\~від 15\~грудня 1999\~року,\~забороняється лов\~водних живих\~ресурсів із застосуванням промислових та інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань. Частиною 1 статті 37 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» встановлено водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об`єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України. Згідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим (ч. 1 ст. 1190 ЦК України). Відповідно до ст. 47 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища» для фінансування заходів щодо охорони навколишнього природного середовища утворюються Державний, Автономної Республіки Крим та місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища. Так, місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища утворюються у складі відповідного місцевого бюджету за місцем заподіяння екологічної шкоди за рахунок: частини грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності, згідно з чинним законодавством. Враховуючи вищевикладене, з огляду на встановлені судом обставини, зокрема завдання відповідачами шкоди, її розміру, наявності обов`язку відшкодування даної шкоди, суд вважає, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому підлягають повному задоволенню. Також судом встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір в розмірі 2102 грн. 00 коп. Оскільки позовні вимоги задоволені в повному обсязі, то судові витрати по сплаті судового збору у відповідності до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідачів в рівних частках. На підставі викладеного та

Outcome: approved