Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-26 00:00:00

Директор Департаменту служб у справах дітей ХМР звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова в інтересах малолітнього [PERSON] із позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, вказуючи, що на облік Служби у справах дітей по Холодногірському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради взято малолітнього, [PERSON] , [INFO] , який перебуває в складних життєвих обставинах (мати дитини ухиляється від виконання батьківських обов`язків). Самотня мати, [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але за місцем реєстрації тривалий час не проживає, фактично мешкає за адресою: [ADDRESS] . Відомості про батька дитини внесені до актового запису про народження відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Під час проведення рейду «Сім`я» на території Холодногірського району м. Харкова 05.12.2018 року було виявлено малолітнього, [PERSON] , 2018 року народження, мати -якого була в стані сильного алкогольного сп`яніння. Спеціалістами ССД по Холодногірському району за участю представника поліції, Центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Холодногірського району складено протокол тимчасового вилучення малолітньої дитини, за адресою проживання: [ADDRESS] та влаштовано для обстеження до КПП «Міська дитяча клінічна лікарня № 19» м. Харкова. Відповідно до рішення виконавчого комітету ХМР від 27.03.2019 № 144 малолітнього, [PERSON] , [INFO] було влаштовано терміном на 6 місяців до Обласного будинку дитини № 3( далі - ОБД№3), де він перебуває на теперішній час. Мати, [PERSON] , за весь час перебування дитини у лікарні та в державному виховному дитячому закладі, іноді відвідувала сина. З квітня 2019 року по теперішній час мати не зверталась до Служби у справах дітей щодо повернення малолітнього сина на постійне проживання та виховання в її родину з ОБД № 3. Співробітникам ССД по Холодногірському району та ЦСССДМ за цей період не вдалось здійснити обстеження умов проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Двері не відчиняли, на виклики ССД по Холодногірському району мати не реагувала та для співбесіди не приходила. Відповідно до довідки обласного наркологічного диспансеру, [PERSON] , [INFO] знаходилась на стаціонарному обстеженні у стаціонарному наркологічному відділенні № 3 КНП Харківської обласної ради «Обласний наркологічний диспансер» з 12.03.2019 по 22.03.2019 року, після виписки їй встановлено діагноз зловживання алкоголем (F 10.1) Відповідно до листа ЦСССДМ по Холодногірському району 08.11.2019 року [PERSON] взята під соціальний супровід, разом з тим вона не дотримується умов договору про надання послуги соціального супроводу зв`язок з фахівцями ЦСССДМ не виходить, курс соціально-психологічної консультацій не відвідує. Неодноразові виходи фахівців Центру за містом проживання [PERSON] до позитивних результатів не призвели, доступу до помешкання вона не надає і особисто не спілкується. [PERSON] , при неодноразовому проведенні профілактичної бесіди працівниками ССД по Холодногірському району, була офіційно попереджена про неприпустимість ухилення від виконання обов`язків щодо виховання сина, можливості вилучення дитини з її родини, та звернення до суду щодо позбавлення її батьківських прав. Мати не визнає свого ухилення від виконання батьківських обов`язків продовжує проявляти небезпечну поведінку та вести асоціальний спосіб життя не працює, зловживає спиртними напоями, існує за рахунок матері яка є пенсіонеркою, людиною похилого віку, дитячих виплат. Судовими наказами Ленінського районного суду м. Харкова 30.01.2018 (справа№642/6460/17), 26.03.2019 (справа № 642/1805/19), 13.06.2019 (справа №642/3937/19) з [PERSON] були стягнуті борги за надання комунальних послуг на загальну суму 27,654, 87 грн., що вказує на те, що мати не має доходу, не має намір працевлаштуватися, тому не в змозі забезпечити належним чином утримання малолітньої дитини. У 2015 році [PERSON] проходила, як потерпіла, отримавши тяжкі тілесні ушкодження від співмешканця [PERSON] в ході побутової сварки після вживання алкогольних напоїв. За вироком Ленінського районного су від 17.06.2015 її співмешканцю [PERSON] призначено покарання ч.1.ст.121 КК України у виді 2 років позбавлення волі. (справа 642 /2652/15к) У 2016 році [PERSON] за спричинення своєму співмешканцю [PERSON] тяжкого тілесного ушкодження в ході сварки після вживання алкогольних напоїв, вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 01.03.2016 року, засуджена за ч.1 ст. 121 КК України, їй призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком на 2 роки (справа №642/575/16к). Також, Ленінським районним судом м. Харкова 01.09.2017 року відносно [PERSON] було розглянуто протокол про скоєння адміністративно правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП (дрібне хуліганство), а матеріали адміністративної справи судом були повернуті до Холодногірського відділу поліції м. Харкова для доопрацювання ( адміністративна справа 642/3851/17). Вказані кримінальні та адміністративні правопорушення свідчать про систематичне вживання алкогольних напоїв та порушення громадського порядку з боку [PERSON] , нехтування нею встановленими в суспільств нормами права і моралі. Згідно з довідкою Холодногірського відділу поліції ГУ НП в Харківські області від 14.11.2019 року за місцем проживання, [PERSON] , зарекомендувала себе негативно, зловживає спиртними напоями не займається вихованням свого малолітнього сина, веде асоціальний спосіб життя. До Холодногірського відділу поліції надходили скарги від сусідів на і протиправну поведінку. На профілактичні бесіди про неприпустимості порушення громадського порядку, [PERSON] , не реагує. У своїх поясненнях [PERSON] підтверджує, що вживає спирти напої, їй відомо, що дитина знаходиться на обліку ССД по Холодногірському району, мати зазначає, що не працює, попереджена про відповідальність з утримання, виховання та медичне спостереження свого сина, однак н попередження про недопустимість ведення такого способу життя не реагує продовжує проявляти небезпечну поведінку та вести асоціальний спосіб життя. [PERSON] не заперечує, що існує за рахунок матері свого співмешканця, пенсіонерки [PERSON] , яка підробляє та надає їм гроші та їжу. Таким чином, мати, [PERSON] , систематично порушує права дитини передбачені державними та міжнародними нормативними актами, завдає шкоді здоров`ю дитини, наражає на небезпеку, не створює належних умов для ї проживання, навчання та розвитку, свідомо ухиляючись від виконанні батьківських обов`язків. Вказані порушення прав дитини з боку матері, [PERSON] без необхідного захисту порушених прав, можуть призвести в подальшому до негативних наслідків у житті дитини. Ухвалою суду від 21.11.2019 провадження у справі відкрито в порядку загального позовного провадження. 14.01.2020 підготовче провадження у справі закрито та призначено до судового розгляду. Представник позивача у судове засідання не з`явився. Надав до суду заяву про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримали повністю, посилаючись на викладені в позові обставини. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилась, про слухання справи повідомлялась своєчасно належним чином за місцем проживання. Про причини неявки відповідач суд не повідомив, відзиву на позов не надав. Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд, вислухавши представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , народився [INFO] , матір`ю дитини є [PERSON] , що підтверджено копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 09.04.2018 року, відомості про батька записані згідно відповідності ч. 1 ст. 135 СК України. Згідно довідки про реєстрацію місця проживання [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Під час проведення рейду «Сім`я» на території Холодногірського району м. Харкова 05.12.2018 року було виявлено малолітнього, [PERSON] , 2018 року народження, мати якого була в стані сильного алкогольного сп`яніння. Спеціалістами ССД по Холодногірському району за участю представника поліції, Центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Холодногірського району складено протокол тимчасового вилучення малолітньої дитини, за адресою проживання: [ADDRESS] та влаштовано для обстеження до КПП «Міська дитяча клінічна лікарня № 19» м. Харкова. Відповідно до рішення виконавчого комітету ХМР від 27.03.2019 № 144 малолітнього, [PERSON] , [INFO] було влаштовано терміном на 6 місяців до Обласного будинку дитини № 3( далі - ОБД№3), де він перебуває на теперішній час. Мати, [PERSON] , за весь час перебування дитини у лікарні та в державному виховному дитячому закладі, іноді відвідувала сина. З квітня 2019 року по теперішній час мати не зверталась до Служби у справах дітей щодо повернення малолітнього сина на постійне проживання та виховання в її родину з ОБД № 3. Співробітникам ССД по Холодногірському району та ЦСССДМ за цей період не вдалось здійснити обстеження умов проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Двері не відчиняли, на виклики ССД по Холодногірському району мати не реагувала та для співбесіди не приходила. Відповідно до довідки обласного наркологічного диспансеру, [PERSON] , [INFO] знаходилась на стаціонарному обстеженні у стаціонарному наркологічному відділенні № 3 КНП Харківської обласної ради «Обласний наркологічний диспансер» з 12.03.2019 по 22.03.2019 року, після виписки їй встановлено діагноз зловживання алкоголем (F 10.1) Відповідно до листа ЦСССДМ по Холодногірському району 08.11.2019 року [PERSON] взята під соціальний супровід, разом з тим вона не дотримується умов договору про надання послуги соціального супроводу зв`язок з фахівцями ЦСССДМ не виходить, курс соціально-психологічних консультацій не відвідує. Неодноразові виходи фахівців Центру за місцем проживання [PERSON] до позитивних результатів не призвели, доступу до помешкання вона не надає і особисто не спілкується. [PERSON] , при неодноразовому проведенні профілактичної бесіди працівниками ССД по Холодногірському району, була офіційно попереджена про неприпустимість ухилення від виконання обов`язків щодо виховання сина, можливості вилучення дитини з її родини, та звернення до суду щодо позбавлення її батьківських прав. Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної ради Української РСР №798 від 27.02.1991 року визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дітей та несуть відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, що діє на Україні з 27 вересня 1991 року вказано, що держави-учасники зобов`язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для її злагоди, приймаючи до уваги права та обов`язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи. Відповідно до ст. 8, 12, 14 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно статті 12 цього ж Закону виховання в сім`ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватись про їх здоров`я, фізичний, духовний, моральний розвиток, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дітей, готувати їх до самостійного життя та праці. Батьки несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, несуть відповідальність за невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Частиною 4 статті 155 Сімейного кодексу України встановлено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 1, п. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України б зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання обов`язків по вихованню дитини. Як зазначено в статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради №789-12 від 27.02.91р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до п.п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб. Як роз`яснено у пункті 16 зазначеної Постанови, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Суд виходить з того, що позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дітей. Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінивши надані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач не цікавиться розвитком, здоров`ям, успіхами дитини, ухиляється без поважних причин від виконання батьківських обов`язків та утримання і виховання сина, таким чином позовні вимоги про позбавлення її батьківських прав стосовно малолітнього сина відповідають інтересам дитини, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Вирішуючи питання стягнення аліментів, суд приділяє першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дітей, у відповідності до ст.3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією ГА ООН від 20.11.1989 р., ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991 року. Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] офіційно не працює. Статтею 183 СК України передбачено, що доля заробітку (доходу), яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. В силу статті 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менший ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти за рішенням суду присуджуються від дня пред`явлення позову. Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення аліментів з відповідача у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України суд стягує аліменти від дня пред`явлення позову, тобто з 05.04.2019 року. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати у розмірі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved