Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

В січні 2017 року КС «Хмельницьке кредитне товариство» звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якого вказала, що 25 березня 2009 року між КС «Хмельницьке кредитне товариство» та [PERSON], був укладений кредитний договір №34/09, згідно умов якого КС «Хмельницьке кредитне товариство» надала позичальнику кредит на умовах забезпеченості, строковості, платності, цільового характеру грошові кошти в сумі 2500,00 гривень із сплатою 48 % річних на строк до 05.04.2010 року, відповідач в свою чергу зобов'язалась щомісячно погашати кредит та сплачувати проценти відповідно до графіку платежів. Однак [PERSON] порушила виконання зобов»язань за кредитним договором №34/09 щодо своєчасної сплати суми позики, тому заборгованість по простроченому кредиту станом на 31 березня 2017 року складає 2183,83 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав клопотання про слухання справи за відсутності представника, просить позовні вимоги задоволити в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день та час слухання справи повідомлена в установленому законом порядку. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним винести заочне рішення у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини. Судом встановлено, що 25 березня 2009 року між КС «Хмельницьке кредитне товариство» та [PERSON], був укладений кредитний договір №34/09, згідно умов якого КС «Хмельницьке кредитне товариство» надала позичальнику кредит на умовах забезпеченості, строковості, платності, цільового характеру грошові кошти в сумі 2500,00 гривень із сплатою 48 % річних на строк до 05.04.2010 року. Станом на 31.03.2017 року за [PERSON] перед КС «Хмельницьке кредитне товариство» склалась заборгованість в сумі : 2183,83грн., з яких: - 779,00 грн. - заборгованість по частині кредиту; - 422,37 грн. - заборгованість по процентам; - 982,46 грн. - інфляція. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події /ч. 1 ст. 530 ЦК України/. Згідно до ч. 1 ст. 626, ст. 627 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних відносин) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до змісту ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави Глава 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов'язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу входить до складу грошового зобов'язання і виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Приймаючи до уваги вищенаведене, суд дійшов до обґрунтованого висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, оскільки позивачем доведено, що відповідач [PERSON] порушивши графік погашення заборгованості, неналежним чином виконує умови кредитного договору №34/09 від 25.03.2009 року, що є підставою для стягнення з відповідача суми заборгованості за відповідним кредитним договором в розмірі 2183,83грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 1378грн.

Outcome: approved