Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-21 00:00:00

В серпні 2021 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В позові посилається на те, що 21 вересня 2018 року між нею та відповідачем укладено шлюб. В шлюбі у них з відповідачем [INFO] народилася донька [PERSON] . Вказує, що протягом останніх трьох місяців їх стосунки погіршилися, неодноразові суперечки призвели до того, що вони стали чужими людьми. У них з чоловіком зникло взаєморозуміння, повага, наявні різні погляди на життя. Подружні відносини між ними припинилися з липня 2021 року. Крім цього, зазначає, що дитина проживає з нею і вона бажає стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини. Також зазначила, що перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку. Із доходів отримує лише допомогу при народженні однієї дитини у розмірі 860,00 грн. на місяць. Батько дитини є здоровим, працездатним, володіє нерухомим майном і тому зможе сплачувати аліменти на її утримання та утримання доньки. Також, вказала, що відповідач нікому більше аліментів не сплачує, інших стягнень немає. Просила шлюб між нею та відповідачем розірвати, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі ј частини від усіх його заробітків, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з дня подання позову до суду і до повноліття дитини. Стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі ј частини від усіх видів його заробітку, починаючи стягнення з моменту подачі до суду позову і до досягнення дитиною трьохрічного віку. Стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 03 вересня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження у даній справі. Позивачка в підготовче засідання надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідач в підготовче засідання надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає, не заперечує проти його задоволення. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч.2\~ст.247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних у справі доказів. Згідно\~ст.200 ч.3 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з даних вимог закону, зокрема, що відповідач позов визнав повністю, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що по справі на підготовчому провадженні слід ухвалити рішення та позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до положень ст.ст.\~12,\~13,\~81 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.\~ Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21 вересня 2018 року у Чернівецькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис №1876, що стверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.4). Від шлюбу є донька [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбні стосунки, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету. За таких обставин суд приходить до висновку, що причини, які викликали позивачку наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше сумісне проживання подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, їх сім`я існує формально. Суд вважає, що сім`я розпалась, а тому шлюб слід розірвати. Згідно з вимогами\~ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»\~на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виходячи з цього сторони, як батьки дитини, повинні спільно вирішувати питання про фізичний, духовний та моральний розвиток дитини. Відповідно до вимог ст.ст.150,\~157 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той з батьків, хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні. Згідно ст.141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками щодо цього обв`язку, кошти на утримання дитини стягуються в судовому порядку. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; 2)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; 3)\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; 3-1)\~наявність рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів; 3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; 4)\~інші обставини,\~що мають\~істотне значення. Розмір\~аліментів має\~бути необхідним\~та достатнім\~для забезпечення\~гармонійного розвитку\~дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183\~Сімейного кодексу\~України передбачено,\~що частка\~заробітку (доходу)\~матері,\~батька,\~яка буде\~стягуватися як\~аліменти на\~дитину,\~визначається судом.\~Якщо стягуються\~аліменти на\~двох і\~більше дітей,\~суд визначає\~єдину частку\~від заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька на\~їх утримання,\~яка буде\~стягуватися до\~досягнення найстаршою\~дитиною повноліття. Якщо\~після досягнення\~повноліття найстаршою\~дитиною ніхто\~з батьків\~не звернувся\~до суду\~з позовом\~про визначення\~розміру аліментів\~на інших\~дітей,\~аліменти стягуються\~за вирахуванням\~тієї рівної\~частки,\~що припадала\~на дитину,\~яка досягла\~повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. На даний час мінімальний розмір аліментів у зв`язку зі змінами у законодавстві не може бути меншим за 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку.\~ Відповідно до Закону\~України «Про\~державний бюджет\~України на\~2021\~рік» прожитковий мінімум для дітей віком\~до 6\~років:\~з 1\~січня становить\~1921\~гривня,\~з 1\~липня -\~2013\~гривень,\~з 1\~грудня -\~2100\~гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. Згідно ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Судом встановлено,\~щопозивачка перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку. Із доходів отримує лише допомогу при народженні однієї дитини у розмірі 860,00 грн. на місяць, що підтверджується довідкою Департаменту праці соціального захисту населення №615 від 16 серпня 2021 року (а.с.12). Донька [PERSON] , [INFO] проживає з матір*ю і знаходиться на її утриманні (а.с.9). Виходячи з обставин справи, суд, з урахуванням майнового стану відповідача, відсутності у нього на утриманні інших утриманців, його стану здоров`я, а також визнання позовних вимог, вважає що на користь позивачки з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до повноліття доньки та на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно до досягнення донькою трьохрічного віку. При цьому на підставі частини першої\~статті 191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня пред`явлення позову, тобто з 30 серпня 2021 року. Відповідно до пункту 1 частини першої\~статті 430 Цивільного процесуального кодексу України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Позивачка при поданні до суду позову про розірвання шлюбу сплатила судовий збір в розмірі 908,00 грн., дані витрати відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки. Відповідно до ч.6\~ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, за позовну вимогу про стягнення аліментів, необхідно стягнути з відповідача на користь Держави судовий збір в розмірі 908,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved