Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-18 00:00:00

\~ \~ \~ \~В червні 2021 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивачка вказала, що 14 березня 2015 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ірпінського міського управління юстиції у Київській області, актовий запис № 10. Від шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~Сімейне життя з відповідачем не склалось, так як у них різні характери, різні погляди на сімейні відносини, через що в сім`ї виникали конфлікти. З 2018 року вони не проживають разом, сімейних відносин не підтримують, сім`я існує формально. Позивачка твердо вирішила, що збереження шлюбу є неможливим, тому просить шлюб розірвати. \~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, від неї надійшла заява про слухання справи за її відсутності, просить шлюб розірвати. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, від нього надійшла заява про слухання справи без його участі, не заперечує проти розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Судом встановлено, що з 14 березня 2015 року сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрували у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ірпінського міського управління юстиції у Київській області, актовий запис № 10. Від шлюбу вони мають сина [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя у сторін не склалось, так як у них різні характери, різні погляди на сімейні відносини, через що в сім`ї виникали конфлікти. З 2018 року вони не проживають разом, сімейних відносин не підтримують. Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 вищезазначеного Кодексу шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За змістом частини третьої статті 109 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім`ї є неможливим і це буде суперечити інтересам позивачки, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити.

Outcome: approved