Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

В січні 2014 р. позивач ПАТ «Креді Агріколь Банк» звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 42 466,16 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 03 липня 2012 р. між позивачем та відповідачем було укладено комплексний договір № 1/1168821 (далі по тексту - кредитний договір), відповідно до п. 1.1 якого відповідачу був наданий кредит в сумі 31 200,0 грн., строком з 03 липня 2012 р. по 02 липня 2015 р. Відповідач свої зобов'язання за договором належним чином не виконує, щомісячні платежі за договором і в термін, встановлений договором, не здійснюються, решта заборгованості не повертається. Станом на 09 січня 2014 р. заборгованість відповідача за договором становить 42 466,16 грн. та складається з: 16 993,21 грн. - заборгованості за кредитом; 11 265,88 грн. - простроченої заборгованості за кредитом; 84,78 грн. - нарахованих відсотків; 3 967,81 грн. - прострочених відсотків; 561,6 грн. - нарахованої комісії; 7 859,39 - простроченої комісії; 1 733,49 грн. - пені за несвоєчасне погашення кредиту, процентів, комісійної винагороди. Згідно із п. 4.3.6, 4.3.7 кредитного договору у випадку непогашення простроченої заборгованості в строк до 30 днів банк (позивач) направляє позичальнику (відповідачу) та поручителю письмову вимогу про дострокове погашення кредиту в повній сумі, нарахованих процентів за користування кредитом, нарахованих комісій, штрафів та пені. Якщо позичальник (відповідач) протягом 31 дня з моменту направлення йому письмової вимоги банком (позивачем), не виконає вимогу про дострокове погашення заборгованості за кредитом, процентами, комісіями, штрафними санкціями, банк (позивач) вправі розпочати процедуру примусового стягнення боргу, включаючи звернення до суду за стягненням на кошти та/або майно позичальника в порядку передбаченому законодавством України. До судового засідання сторона позивача подала на адресу суду клопотання, в якому заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи і просить розглядати справу у відсутність свого представника. Відповідач, про час і місце судового розгляду оповіщався у встановленому законом порядку, у судове засідання не з'явився, про поважність причин неявки суд не повідомив та не просив розглядати справу у його відсутність, свого представника до суду не направив, заперечення проти позову не подавав. Оскільки, сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що 03 липня 2012 р. між позивачем та відповідачем було укладено комплексний договір № 1/1168821, відповідно до п. 1.1 якого відповідачу був наданий кредит в сумі 31 200,0 грн., строком з 03 липня 2012 р. по 02 липня 2015 р. Відповідач зобов'язувався сплачувати платежі за кредитом щомісячно до 03 числа кожного місяця, згідно графіку погашення заборгованості за кредитним договором. За користування кредитом позичальник (відповідач) сплачує процентну винагороду щомісячно в розмірі 12 % річних за користування кредитом, починаючи з дня списання коштів з позичкового рахунку позичальника до моменту повного погашення заборгованості за цим договором, а також комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 1,8 % в місяць від суми кредиту зазначеного в п. 1.1 договору (п. 1.3.1, 1.3.2 кредитного договору). В свою чергу п. 6.1 кредитного договору передбачено, що у разі прострочення строку сплати поточної заборгованості за кредитом, процентами, комісійною винагородою, згідно з п. п. 1.1, 1.2, 1.3 позичальник (відповідач) сплачує банку (позивачу) пеню у розмірі подвійної облікової ставки від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення платежу, в гривні по курсу НБУ, який діяв на момент сплати. Відповідно до п. 4.3.5 договору невиконання зобов'язання по погашенню простроченої заборгованості протягом 30 днів з дати відправки повідомлення банком, дає право банку вимагати дострокового погашення кредиту в повній сумі, нарахованих процентів та/або нарахованих комісій, штрафів та пені. Як вбачається із матеріалів справи вимога банку про погашення простроченої заборгованості була направлена відповідачу 04 червня 2013 р. ( а.с. 6). Згідно із розрахунком заборгованості за кредитним договором станом на 09 січня 2014 р. заборгованість відповідача за договором становить 42 466,16 грн. та складається з: 16 993,21 грн. - заборгованості за кредитом; 11 265,88 грн. - простроченої заборгованості за кредитом; 84,78 грн. - нарахованих відсотків; 3 967,81 грн. - прострочених відсотків; 561,6 грн. - нарахованої комісії; 7 859,39 - простроченої комісії; 1 733,49 грн. - пені за несвоєчасне погашення кредиту, процентів, комісійної винагороди. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Таким чином, в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, а отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у розмірі 42 466,16 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 424,66 грн.

Outcome: approved