Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-23 00:00:00

В травні 2019 до Голосіївського районного суду м. Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , Служби у справах дітей Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації про зміну порядку участі батька у вихованні дітей та спілкування з ними. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з літа 2013 [PERSON] перебувала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] [INFO] у сторін народились двійнята - [PERSON] та [PERSON] . З 24.12.2014, будь-які відносини між сторонами припинились і вони почали проживати окремо. Малолітні спільні діти сторін залишись проживати разом з матір`ю за адресою їх реєстрації: [ADDRESS] . Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 17.11.2015 позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , третя особа Служба у справах дітей Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та встановлення графіку побачень та рішенням Апеляційного суду м. Києва від 12.02.2016, було визнано [PERSON] порядок участі у виховання та спілкуванні з малолітніми доньками [PERSON] та [PERSON] та встановлено графік побачень. Проте, як зазначає позивач, на даний час встановлений судовим рішенням порядок участі батька у вихованні дітей та спілкуванні з ними систематично порушується батьком дітей - [PERSON] , та не відповідає інтересам дітей, в зв`язку з чим позивач подав даний позов. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 17.05.2019, у справі було відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 24.01.2020, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 04.11.2019 відповідачем [PERSON] подано до суду відзив щодо заявлених позовних вимог, в якому відповідач просить в задоволенні заявлених позовних вимог відмовити. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити з викладених в ньому підстав. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні проти заявлених позовних вимог заперечувала, просила в їх задоволенні відмовити, вказуючи на те, що позивач будь-якими засобами перешкоджає зустрічі батька з дітьми. Зазначила, що відповідачу погрожував співмешканець позивача, а останнього разу наніс йому тілесні ушкодження. Також просила направити справу за належною територіальною підсудністю, так як відповідач проживає в Одесі. Також представником позивача подано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач ніколи не відмовлявся від виконання своїх батьківських прав та обов`язків, постійно намагається спілкуватися, проводити весь свій вільний час, всі свята, дні народження разом зі своїми дітьми та не уявляє життя без них. Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 17.11.2015, яке було змінено Апеляційним судом м. Києва від 11.02.2016 повністю задовольняє [PERSON] . Представник Служби у справах дітей Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явився. Подав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. В письмовому поясненні зазначила, що Згідно інформації з реєстру територіальної громади м. Києва малолітні [PERSON] , 2014 р.н. та [PERSON] , 2014 р.н., не зареєстровані за адресою проживання у кв. [ADDRESS] . Зі слів матері, [PERSON] , фактичним місцем проживання дітей наразі є у Києво-Святошинському районі, а саме: [ADDRESS] . Тому просили виключити Службу з числа сторін по справі та залучити відповідний орган опіки та піклування за фактичним місцем проживання малолітніх дітей позивача та відповідача - [PERSON] . Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає необхідним позов задовольнити частково, виходячи з наступного. Згідно ч.1 ст. 4 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За положенням п. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом без реєстрації шлюбу та є батьками малолітніх [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 19.08.2014 року (а.с. 11), [PERSON] , [INFO] що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 19.08.2014 року (а.с. 10). Після розірвання відносин малолітні доньки - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , залишились проживати разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 17.11.2015 у справі 752/9459/15-ц позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та встановлення графіку побачень задоволено частково. Визначено батькові [PERSON] , [INFO] , м. Єреван, Вірменія, і.п.н [NUMBER] , зареєстрованому за адресою: [ADDRESS] , порядок участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою донькою [PERSON] , [INFO] , та з малолітньою донькою [PERSON] , [INFO] , встановивши наступний графік їх побачень: кожної першої та третьої середи місяця з 17:00 годин по 19:00 годину, у попередньою узгодженому з матір`ю [PERSON] , [INFO] місці, у присутності матері [PERSON] , [INFO] місці, або іншої уповноваженої нею особи; кожної другу та четверту суботу місяця з 10:00 годин по 12:00 годину, у попередньою узгодженому з матір`ю [PERSON] , [INFO] місці, місці, у присутності матері [PERSON] , [INFO] , або іншої уповноваженої нею особи; з 10:00 години по 14:00 годину дня наступного, після народження малолітніх [PERSON] та [PERSON] а саме [INFO] кожного року, у попередньою узгодженому з матір`ю [PERSON] , [INFO] , місці, у присутності матері [PERSON] , [INFO] , або іншої уповноваженої нею особи. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а.с. 15-20). Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 11.02.2016 року апеляційну скаргу представника позивача [PERSON] - задоволено частково. Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 17 листопада 2015 року - змінено. Визначено батькові [PERSON] , [INFO] , м. Єреван, Вірменія, і.п.н [NUMBER] , зареєстрованому за адресою: [ADDRESS] , порядок участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою донькою [PERSON] , [INFO] , та з малолітньою донькою [PERSON] , [INFO] , встановивши наступний графік їх побачень: кожної першої та третьої середи місяця з 17:00 годин по 19:00 годину, за місцем зареєстрованого проживання матері дітей [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , у присутності матері [PERSON] , [INFO] місці, або іншої уповноваженої нею особи; кожної другу та четверту суботу місяця з 10:00 годин по 12:00 годину, за місцем зареєстрованого проживання матері дітей [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , у присутності матері [PERSON] , [INFO] , або іншої уповноваженої нею особи; з 10:00 години по 14:00 годину дня наступного, після народження малолітніх [PERSON] та [PERSON] а саме [INFO] кожного року, за місцем зареєстрованого проживання матері дітей [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , у присутності матері [PERSON] , [INFO] , або іншої уповноваженої нею особи. В іншій частині рішення Голосіївського районного сду м. Києва від 17.11.2015 року залишено без змін (а.с. 21-27). Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. В Декларації прав дитини зазначено, що дитина внаслідок її фізичної і розумової незрілості, потребує спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження. Конвенція про права дитини, також, визнає, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Частиною 1 статті 7 Конвенції встановлено, що дитина з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Відповідно до ч. 3 ст. 9 Конвенції про права дитини, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Сімейний Кодекс України також регулює сімейні, особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, в тому числі: відносини між матір`ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання. Відповідно до вимог ст. 141 СК України, мати, батько, мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 142 СК України, передбачено, що діти мають рівні права та обов`язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою. Згідно ч. 1 ст. 153 СК України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ст. 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Статтею 158 СК України, встановлено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи (чч. 1, 2 ст. 159 СК України). З досліджених доказів судом встановлено, що позивач 26.03.2018 звернулась до Служби у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації зі скаргою на безвідповідальне ставлення до дітей, фактично залишав без догляду та піклування, погано розуміє як потрібно поводитись із маленькими дітьми і я к за ними потрібно доглядати. Також зазначила, що [PERSON] погано впливає психо-емоційний стан їх малолітніх доньок (а.с. 28-30). Служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації № 100/09-1978 від 16.05.2018 позивача повідомлено, що 10.05.21018 з [PERSON] проведено профілактичну бесіду, ознайомлено з адміністративною та кримінальною відповідальністю за ухилення від виконання батьківських обов`язків та вчинення насильства над малолітніми дітьми (а.с. 31). 18.07.2018, позивач звернулась до Голосіївського УП ГУНП у м. Києві з заявою про те, що [PERSON] прийшовши до місця роботи позивача, де вона перебувала разом із дітьми, та ввірвавшись через вікно, погрожував силоміць забрати дітей. Також на очах у дітей допускав неналежну в соціумі поведінку по відношенню до позивача. Висновком психологічного дослідження, складеного 19.04.2019 психологом [PERSON] встановлено, що «особа батька [PERSON] сприймається і [PERSON] , і [PERSON] як джерело тривоги, напруження, дискомфорту. Дівчата не довіряють йому, ставляться до нього неприязно, взаємодія з ним їх обтяжує. Тому вони не прагнуть підтримувати контакт з батьком, а навпаки, намагаються уникнути спілкування та необхідності залишатись з ним сам на сам» (а.с. 87). З 29.12.2017, діти позивача та відповідача [PERSON] навчаються у Центрі розвитку та догляду за дитиною « Веселка plus», що підтверджується договором про надання послуг від 04.01.2018. Згідно графіку занять у вказаному дошкільному закладі [PERSON] та [PERSON] зайняті у бідні дні з понеділка по п`ятницю до 19 години. Таким чином неможливо забезпечити спілкування відповідача-1 з дітьми по середам з 17:00 годин по 19:00 годин, оскільки діти ще перебувають на навчанні у дошкільному закладі. А переривання навчання дітей суперечить їх інтересам та нормальному розвитку. Частиною 1 статті 83 ЦПК України, передбачено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. В рішенні Європейського суду з прав людини від 07.12.2006, по справі «Хант проти України» суд зазначив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі Olsson v. Sweden від 27.11.1992), і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі Johansen v. Norway від 7.08.1996). Суд наголошує, що для дітей вкрай важлива комунікація батьків у спілкуванні між собою в питаннях виховання останньої, що батьками, як встановлено судом, не здійснюється. Сторони по справі, як батьки малолітніх дітей, бажають забезпечити їх належне виховання, однак, в той же час, належного компромісу щодо часу проведення часу батька з дітьми досягнуто не було, конфліктні ситуації спричинені виключно на ґрунті неприязних стосунків батьків між собою. Суд вважає за необхідне зазначити про те, що саме батьки, як матір, так і батько, несуть відповідальність по відношенню до малолітніх дітей, та саме вони повинні докласти усіх зусиль для того, щоб у їх дитини виникало прагнення бути як із мамою, так і з татом. При цьому, на обох батьках лежить відповідальність за збереження психічної рівноваги дитини, що досягається шляхом уникнення конфліктних, напружених стосунків між батьками, оскільки, саме це в подальшому може бути причиною початку емоційних розладів у дітей. Важливо підтримувати позитивні, неконфліктні взаємини з колишнім чоловіком (дружиною), зберігати незгоду між собою у таємниці від дітей, досягти співробітництва в інтересах дітей. Однак, суд вважає, що графік (регламент) такого спілкування має бути визначений із врахуванням інтересів дітей та має бути таким, що не порушує режиму дня та в майбутньому навчання дітей, не відриватиме їх від нормального, звичайного для них середовища та не заважатиме нормальному їх існуванню і, при цьому, не порушуватиме принципу рівності прав батьків при участі у вихованні дітей. Так, визначаючи способи та графік участі відповідача у вихованні малолітніх дітей та визначаючи години спілкування, судом враховано те, що на даний час діти дещо втратили зв`язок зі своїм батьком, в зв`язку з чим необхідний час для відновлення стосунків між ними. З урахуванням вищезазначеного та з метою підтримання нормальної фізіологічної рівноваги дітей, суд вважає за доцільне визначити дні спілкування дітей з батьком за наступним графіком: - кожної першої та третьої неділі місяця з 10:00 години по 14:00 годину за місцем зареєстрованого проживання дітей у присутності матері [PERSON] , або іншої уповноваженої не особи, за сприятливих погодних умов та стану здоров`я дітей; - з 10:00 години по 14:00 годину наступного дня, після народження малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , а саме - [INFO] кожного року, за місцем проживання дітей у присутності матері [PERSON] , або іншої уповноваженої не особи, за сприятливих погодних умов та стану здоров`я дітей. Враховуючи вищевикладене, оцінюючи належність допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Outcome: partial