Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

В травні 2015 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Посилалась на те, що на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 11 травня 2010 року вона є власником квартири [ADDRESS], до цього з 1983 року вона була членом ЖБК № 38 і дану квартиру разом з іншими членами сімї отримали в 1983 році. В даній квартирі зареєстровані вона, її чоловік [PERSON], її син [PERSON] та колишня невістка відповідачка [PERSON], з якою її син був одружений з 30 червня 2002 року по 21 травня 2012 року. В червні 2012 року відповідачка [PERSON] після розлучення з її сином виїхала з спірної квартири, з того часу в ній не проживає, однак своєю реєстрацією перешкоджає їй користуватись своєю власністю. Просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю, просить справу розглянути у її відсутності, суд вважає можливим розглянути справу у її відсутності. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS] з підстав, вказаних в позовній заяві, повністю підтвердивши викладені в ній обставини. Відповідачка [PERSON] в судове засідання двічі не зявились, хоча про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином судовою повісткою за місцем реєстрації, про причини неявки суду не повідомила, а тому суд вважає можливим розглянути справу у її відсутності. Заслухавши пояснення представника позивачки, покази свідків, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають до задоволення. Згідно ст. 405 ч.2 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відносно цих вимог закону судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 11 травня 2010 року позивачка [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], який належить ЖБК № 38, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.5-6). Дану квартиру [PERSON] разом з іншими членами сімї отримала в 1983 році, була членом ЖБК № 38. В квартирі зареєстровані позивачка [PERSON], її чоловік [PERSON], її син [PERSON] та колишня невістка відповідачка [PERSON], що підтверджується довідкою ЖБК № 38 від 11 березня 2015 року (а.с.7). 30 червня 2002 року син позивачки [PERSON] зареєстрував шлюб з відповідачкою [PERSON], у них народилося двоє дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Після реєстрації їх шлюбу відповідачка [PERSON] зі згоди всіх членів сімї вселилась, а в 2005 році була зареєстрована в [INFO]. Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівців від 21 травня 2012 року шлюб між [PERSON] та відповідачкою [PERSON] було розірвано, що підтверджується копією рішення (а.с.9), після чого відповідачка в червні 2012 року разом з дітьми виїхала з квартири і більше в неї не вселялась, що підтверджується актом № 26 ЖБК № 38 (а.с.8). Ці ж обставини підтвердив допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON], який показав суду, що відповідачка [PERSON] його колишня дружина, з якою він перебував в шлюбі з 30 червня 2002 року, який було розірвано рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівців від 21 травня 2012 року. Від даного шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Після укладення шлюбу відповідачка [PERSON] вселилась, а 08 квітня 2005 року була зареєстрована в [INFO], яка належить його матері [PERSON] Після розірвання шлюбу [PERSON] добровільно разом з дітьми виїхала з даної квартири в червні 2012 року, він оплачував квартиру, яку вона винаймала. На початку 2015 року відповідачка [PERSON] виїхала в Італію, де перебуває і до даного часу, діти проживають з ним, точне місцезнаходження відповідачки йому не відоме. Свідки [PERSON], [PERSON] показали суду, що вони є сусідами позивачки [PERSON], проживають в [INFO] з моменту його побудови. Їм відомо, що син позивачки [PERSON] був одружений з [PERSON], яка проживала разом з ним і дітьми в квартирі № 11 цього будинку, однак після їх розлучення в 2012 році виїхала з цієї квартири, більше вони її там не бачили. Таким чином, суд вважає, що відповідачка [PERSON] без поважних причин понад три роки з червня 2012 року не проживає в [INFO], яка належить на праві власності позивачці [PERSON], речей її там немає, не проводила оплату комунальних послуг, ніяких перешкод у вселенні та проживанні з боку позивачки їй не чинилось, а тому на підставі ст.405 ч.2 ЦК України її, як колишнього члена сімї власника, належить визнати такою, що втратила право користування цим жилим приміщенням, задовольнивши позовні вимоги. На підставі викладеного, ст.405 ЦК України, та

Outcome: approved