Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

Головний лікар комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить вирішити питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку [PERSON], посилаючись на те, що останній є інвалідом І групи з дитинства безстроково по психічному захворюванню. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 15.05.2015 року [PERSON] був визнаний недієздатним. [PERSON] мешкає в комунальній установі «Запорізький дитячий будинок-інтернат». Рішенням Запорізької обласної ради від 31.03.2011 року №1 опікуном призначено директора будинку-інтернату [PERSON]. Із анамнезу відомо, що [PERSON] спостерігається у лікаря-психіатра з 2013 року, з діагнозом: важка розумова відсталість (різко виражена імбецильність) внаслідок резидуальної енцефалопатії з вираженим порушенням поведінки. Загальне недорозвинення мови І рівня. У клінічній картині захворювання домінує інтелектуальне зниження та розлади поведінки з агресивними тенденціями. Двічі лікувався стаціонарно. У 2015 році [PERSON] визнаний інвалідом І групи безстроково. Остання виписка із стаціонару 11.08.2016 року. Після виписки підтримуюче амбулаторне лікування приймав під контролем медичного персоналу будинку-інтернату. Зі слів опікуна, психічний стан [PERSON] змінився впродовж останнього тижня, погано спить, бігає ночами, агресивний до дітей, бє їх, проявляє ауто агресію, починає себе кусати, бити, дряпає собі руки, шию до крові, ламає меблі. 19.11.2016 року [PERSON] був доставлений бригадою спеціалізованої швидкої медичної допомоги в приймальне відділення комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради. [PERSON] був оглянутий черговим лікарем приймального відділення, який кваліфікував психічний стан [PERSON], як загострення хронічного психічного розладу, у звязку з чим був госпіталізований у примусовому порядку. 20.11.2016 року [PERSON] був оглянутий комісією лікарів-психіатрів. Під час огляду [PERSON] контакту був не доступний, на питання не відповідав, дивився по сторонах, безпричинно сміявся, вираз обличчя мало усвідомлений, стереотипно розгойдується з боку у бік, інструкції не виконує, схоплюється, прагне на вихід, агресивний, злобний, збуджений, імпульсивний, намагався вдарити лікаря, або пацієнтів, що проходили поруч, дряпає та кусає себе до крові, голосно кричить. Інструкції не виконує. Галюцинаторно-маячної симптоматики не виявляє. Інтелектуально знижений. Критика до хвороби відсутня. Теперішній стан [PERSON] можна кваліфікувати, як важкий психічний розлад у формі важкої розумової відсталості з вираженими порушеннями поведінки, з високою вірогідністю скоєння суспільно-небезпечного діяння по відношення до себе та оточуючих. Лікування можливе лише в умовах психіатричного стаціонару. У судовому засіданні представник психіатричного закладу заяву підтримав з підстав, викладених в ній, та просив суд задовольнити заяву. Прокурор заяву підтримав та просив суд винести рішення про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку. Законний представник [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримала та наполягала на примусовій госпіталізації [PERSON] Особа, відносно якої розглядається заява [PERSON] думку щодо заяви не висловив. Суд, заслухавши особу, відносно якої розглядається заява, пояснення представника заявника, лікаря-психіатра, законного представника, думку прокурора, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Як вбачається з висновку комісії лікарів-психіатрів [PERSON], [INFO], який проживає за адресою: [INFO], страждає на важкий психічний розлад у формі важкої розумової відсталості з вираженими порушеннями поведінки, з високою вірогідністю скоєння суспільно-небезпечного діяння по відношення до себе та оточуючих. Лікування можливе лише в умовах психіатричного стаціонару. Надані суду пояснення лікаря-психіатра [PERSON], зокрема, про те, що [PERSON] за психічним станом являє небезпеку для себе та оточуючих, суд вважає доказами по справі, підтверджуючими необхідність госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved