Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-31 00:00:00

Головний лікар Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просив вирішити питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку [PERSON], посилаючись на те, що останній знаходиться на стаціонарному лікуванні в КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР з 31.08.2017 року. Тривалий час страждає на параноїдну шизофренію, багаторазово лікувався у психіатричних стаціонарах. [PERSON] є інвалідом ІІ групи безстроково. Захворювання має безперервний перебіг, у клінічній картині галюцинаторно-маячна, кататонічна симптоматика. Сформувався дефект особистості. Зловживає різноманітними психоактивними речовинами, безконтрольно, без призначення вживає різноманітні лікарські засоби. Рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 19.03.2004 року визнаний недієздатним. Розпорядженням голови Шевченківської районної адміністрації від 09.07.2004 року № 1513р опікуном призначена [PERSON] На підставі рішень Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23.06.2016 року, 14.11.2016 року, 27.06.2017 року застосовувалась примусова госпіталізація. Остання госпіталізація до КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР відбувалася в період з 25.06.2017 року по 25.08.2017 року з діагнозом: «Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, дефект змішаного типу». Зі слів опікуна стан хворого різко змінився 30.08.2017 року о 21.00, коли хворий впав на подвір'ї свого дому, травмував ліву надбрівну дугу, відмічався тремор рук, втрата мови, скутість, хапався за горло, не міг стояти на ногах та пересуватися. У супроводі опікуна був доставлений до КУ«Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР спеціалізованою психіатричною бригадою швидкої медичної допомоги після консультації спеціалістів 5 міської клінічної лікарні екстреної та швидкої медичної допомоги, де було проведено КТ головного мозку, виключена закрита черепно-мозкова травма. До приймального відділення транспортований на ношах. Продуктивний контакт не складав, на звернення не реагував, інструкції не виконував, розмахував руками. У зв'язку з неможливістю отримати згоду на госпіталізацію, за життєвими показаннями був госпіталізований до відділення інтенсивної терапії КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР, як такий, що страждає на тяжкий психічний розлад, неспроможний задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує життєдіяльність, з діагнозом: «Шизофренія, нейролептичний синдром. Забій м'яких тканин обличчя». Враховуючи анамнестичні дані, неможливо виключити гостру інтоксикацію внаслідок вживання психоактивних речовин. 31.08.2017 року був оглянутий комісією лікарів-психіатрів, яка на підставі клінічного спостереження дійшла висновку, що [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад у формі параноїдної шизофренії, модифікованої вживанням ПАР, з безперервним типом перебігу, дефект змішаного типу, інтоксикаційно-деліріозний синдром. За психічним станом неспроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечуює життєдіяльність, а також можливе суттєве погіршення здоров'я внаслідок ненадання психіатричної допомоги. Госпіталізація доцільна. Обстеження та лікування можливе тільки в умовах відділення інтенсивної терапії психіатричного стаціонару. У судовому засіданні представник психіатричного закладу обставини, викладені в наведеній вище заяві підтримала повністю, просила суд її задовольнити. [PERSON] у судовому засіданні проти примусової госпіталізації не заперечував. Зацікавлена особа заяву підтримала та просила суд винести рішення про госпіталізацію останнього до психіатричного закладу у примусовому порядку. Прокурор заяву підтримала і просила суд винести рішення про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку. Розглянувши матеріали заяви від 31.08.2017 р., заслухавши пояснення представника заявника, лікаря-психіатра, зацікавленої особи, особи, щодо якої вирішується питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку, думку прокурора, суд дійшов висновку про задоволення заяви з огляду на наступне. Згідно з ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. У своєму рішенні Європейський Суд з прав людини (справа «[PERSON] проти України») від 17.04.2014 року зазначив, що особа не може вважатися «Психічно хворою» та позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов; по-перше, об'єктивна медична експертиза повинна достовірно показати, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання. Як вбачається з висновку комісії лікарів-психіатрів від 31.08.2017 року, [PERSON], [INFO], страждає на тяжкий психічний розлад у формі параноїдної шизофренії, модифікованої вживанням ПАР, з безперервним типом перебігу, дефект змішаного типу, інтоксикаційно-деліріозний синдром (а.с.2). Отже, наявні в матеріалах справи докази, а також надані суду пояснення лікаря-психіатра, зокрема, що [PERSON] є інвалідом ІІ групи, тривалий час страждає на параноїдну шизофренію, багаторазово лікувався у психіатричних стаціонарах, неспроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечуює життєдіяльність, зловживає різноманітними психоактивними речовинами, без призначення вживає різноманітні лікарські засоби, підтверджують необхідність госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку. У звязку з чим, суд дійшов висновку, що заява головного лікаря КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку [PERSON]підлягає задоволенню судом. На підставі викладеного,

Outcome: approved