Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-27 00:00:00

В травні 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 05 березня 2016 року вона з відповідачем уклали шлюб, а [INFO] у них народився син [PERSON] . Дитина зареєстрована та проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні. Відповідач на даний момент не виконує покладених на нього зобов`язань по утриманню дитини хоча може надавати матеріальну допомогу. Офіційно відповідач не праюцє, але має документи моряка та виконує закордонні рейси за що отримує заробітну плату. Під час закордонних рейсів по контракту відповідач отримує приблизно від 50000 до 60000 гривень на місяць та має достатньо коштів для надання сину матеріальної допомоги. Також він має у власності квартиру за адресою: [ADDRESS] та автомобіль Mazda 6, 2004 року виробництва. У зв`язку з вищенаведеним просить суд: стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі 10000 гривень щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини; стягнути з відповідача її судові витрати на правничу допомогу в розмірі 3000 гривень. Ухвалою суду від 24 липня 2020 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Відзив на позовну заяву до суду не надходив. В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, вважав завищеним заявлений позивачкою розмір аліментів та пояснив, що відповідач не працює, може сплачувати аліменти у мінімальному розмірі, що передбачено законодавством, приблизно 1500 гривень щомісяця. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 05 березня 2016 року [PERSON] та [PERSON] 05 березня 2016 року зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 30, прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу змінено на « [PERSON] » (а.с. 8) Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 05 жовтня 2016 року, виданого виконавчим комітетом Качкарівської сільської ради Бериславського району Херсонської області, [INFO] народився [PERSON] , батьком записаний [PERSON] , матір`ю - [PERSON] (а.с. 9). Дитина вад здоров`я не має. Згідно довідки виконавчого комітету Милівської сільської ради Бериславського району Херсонської області № 43/02-51 від 08.05.2020 року, [PERSON] та її син [PERSON] , [INFO] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с.10). Згідно пояснень представника відповідача, відповідач здоровий, фізичних чи психологічних вад здоров`я не має, не має на утриманні інших непрацездатних осіб, в теперішній час не працевлаштований. Не може пояснити суду з якою метою відповідач з 21.06.2020 року по теперішній час знаходиться поза межами України. Згідно довідки щодо перетинання державного кордону, наданої Головним центром обробки спеціальної інформації Держприкордонслужби від 23.09.2020 року, [PERSON] [INFO] , в період з 07.02.2017 року по 21.06.2020 року перетинав держаний кордон України для виїзду 6 разів та для в`їзду 5 разів (а.с. 48). Згідно наданої інформації щодо виїзду та в`їзду відповідач кожного разу перебував за кордоном тривалий час (від 4 до 7 місяців), цей факт, а також наявність у відповідача посвідчення особи моряка серії [NUMBER] та свідоцтв фахівця №33572, №25502, №41741, № 42447, свідоцтва фахівця суднового кухаря № 10453/2016/11, кваліфікаційного свідоцтва фахівця з початкової підготовки для здійснення вантажних операцій на танкерах №1045/2016/11, виданих на ім`я [PERSON] та свідчення позивачки про те, що відповідач працює моряком за кордоном України, дають суду підстави щоб зробити висновок, що перетинання відповідачем кордону України пов`язане з його працевлаштуванням та роботою моряком. Згідно квитанцій про оплату наданих представником відповідача, за період часу з 01.03.2020 року по 05.10.2020 року(а.с. 52-56) відповідач періодично перераховував на рахунок позивачки аліменти на утримання сина у розмірі від 1000 до 4000 гривень, що дає суду змогу вважати відповідача таким, що має змогу виплачувати аліменти на утримання дитини. В судовому засіданні не знайшли свого підтвердження зазначені позивачкою обставини про наявність у власності відповідача автомобіля та квартири. Згідно зі статтею 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Розмір аліментів установлюється судом, виходячи з обставин кожної конкретної справи, та може бути визначений у частці від доходу або твердій грошовій сумі (ст.ст.183, 184 СК). Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 184 СК України, передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При цьому розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними та чи є в них кошти, достатні для надання утримання, вказані обставини лише враховуються судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Крім того, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (частина перша статті 192 СК України). Позивачка посилалася на те, що відповідач інших утриманців не має, працездатний, фізично здоровий, виконує закордонні рейси за контрактом, а тому має можливість та повинен сплачувати аліменти на утримання сина, який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Таким чином, визначаючи належний до стягнення з відповідача розмір аліментів, у даному конкретному випадку, суд виходить з того, що відповідач здоровий, працездатний, на утриманні інших осіб не має, враховуючи право дитини на достатній рівень життя, беручи до уваги матеріальне становище дитини та її вік, матеріальний стан позивачки, вартість життя та необхідність здійснення витрат як для забезпечення соціально-побутових потреб розвитку, навчання, здоров`я дитини, з урахуванням обов`язку обох батьків утримувати своїх дітей, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково, а з відповідача слід стягувати аліменти на утримання дитини в розмірі 6000 (шість тисяч) гривень щомісячно, що відповідатиме вимогам закону та інтересам дитини, не порушуватиме право як позивача, так і відповідача. На підставі ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача слід стягнути в дохід держави 840 гривень 80 копійок судового збору, від сплати якого позивачка звільнена. Окрім цього, судові витрати позивачки на правничу допомогу складають 3000 гривень (а.с. 18, 19, 20-21, 22) та підлягають стягненню з відповідача на її користь.

Outcome: partial