Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області із позовною заявою звернулась [PERSON] до [PERSON] за участю третьої особи Служби у справах дітей Вінницької міської ради про позбавлення батьківських прав. Позов мотивований тим, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-АМ № 205092, виданим відділом ДРАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області. Шлюб між батьками дитини розірвано 12.08.2011 року, що підтверджується рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці. З моменту розлучення по теперішній час [PERSON] ухилявся від виконання батьківських обов'язків щодо дочки: не проживав разом з дитиною, не цікавився життям, навчанням, розвитком та здоров'ям дочки, не надавав дитині матеріального утримання. На думку позивача, своєю поведінкою [PERSON] порушив вимоги Сімейного кодексу України, які покладають на батьків обов'язки по вихованню та утриманню дітей. Ці обставини і стали підставою звернення до суду з відповідною позовною заявою. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити. В судовому засіданні представник третьої особи Служби у справах дітей Вінницької міської ради щодо задоволення позову не заперечувала, підтримала висновок органу опіки і піклування виконавчого комітету Вінницької міської ради про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами цивільної справи. Відповідно до положень статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи без участі відповідача. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] є батьком дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-АМ № 205092, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області від 16.09.2011 року. Шлюб між сторонами розірвано 12.08.2011 року, що підтверджується рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці. Рішення суду набрало законної сили 23.08.2011 року. Згідно з висновком Служби у справах дітей Вінницької міської ради № 01-00-011-17533 від 30.06.2016 року про доцільність позбавлення батьківських прав Служба у справах дітей вважає доцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо дитини [PERSON], [INFO]. Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ч.1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1)не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоровя без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2)ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини; 3)жорстоко поводяться з дитиною 4)є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5)вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6)засудженні за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до ч.5 ст.164 СК України рішення суду про позбавлення батьківський прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Відповідно до ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов'язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім'ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов'язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цивільно-процесуального законодавства України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з положеннями ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. При розгляді справи судом встановлено, що після розірвання шлюбу [PERSON] ухилявся від виконання батьківських обов'язків щодо дочки, не проживав разом з дитиною, не цікавився життям, навчанням, розвитком та здоров'ям [PERSON], не надавав дитині матеріального утримання. 3 2011 року по теперішній час [PERSON] виховується матірю самостійно, яка належно піклується про її здоров'я та навчання. Враховуючи наведені обставини, суд дійшов до переконання в обґрунтованості позовних вимог щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо дитини [PERSON], [INFO]. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до положень статті 88 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved