Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-14 00:00:00

в січні 2020 року ТОВ «Маркс.Капітал» звернулось до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в порядку суброгації. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.02.2020 цивільну справу за позовом ТОВ «Маркс.Капітал» до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в порядку суброгації, передано на розгляд до Голосіївського районного суду м. Києва. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 24.03.2017 в місті Києві по вул. Конєва трапилась ДТП за участю транспортних засобів ВАЗ д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , Skoda д.н.з. [NUMBER] , під керування [PERSON] . ДТП трапилось внаслідок порушення ПДР України, ст.124 КУпАП [PERSON] , що підтверджується постановою Голосіївського районного суду міста Києва по справі №752/6670/17 від 16.05.2017. На момент ДТП автомобіль Skoda д.н.з. [NUMBER] був застрахований в ПрАТ «СК «Ван Клік», попередня назва - ПрАТ «СК «Саламандра-Україна», відповідно до договору добровільного страхування №04-1.0058278.0001 від 22.02.2017. До ПрАТ «СК «Ван Клік» звернувся власник пошкодженого автомобіля із заявою про страховий випадок від 26.003.2017. На виконання умов договору ПрАТ «СК «Ван Клік» виплатило страхове відшкодування в розмірі 6820,00 грн. на підставі звіту №14056 від 11.04.2017 та рахунку №418 від 30.05.2017. Оскільки цивільна відповідальність водія транспортного засобу ВАЗ д.н.з. [NUMBER] не застрахована, то саме до відповідача ПрАТ «СК «Ван Клік» мало право вимоги в порядку суброгації. 25.01.2019 між ПрАТ «СК «Ван Клік» та ТОВ «Маркс.Капітал» був укладений договір про надання фінансових послуг факторингу №01-25.01.2019 від 25.01.2019, щодо придбання права вимоги за грошовими зобов`язаннями, які виникли згідно Акту задачі-приймання №14-04 від 19.011.2019 до Договору №01-25.01.2019 від 25.01.2019 у ПрАТ «СК «Ван Клік» до [PERSON] . В порядку та на умовах визначених п.1.2. Договору Факторингу, фактор займає місце клієнта (як кредитора), по усіх переданих регресних вимогах клієнта, у тому числі права одержання від боржників сум основного боргу, відсотків, неустойок, у повному обсязі. В порядку та на умовах визначених п.1.3. Договору Факторингу, права за регресними вимогами переходять від клієнта до фактора з моменту підписання акту здачі приймання документі по відповідній регресній вимозі. Враховуючи наведене, позивач просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 6820,00 грн, судові витрати в розмірі 2102,00 грн. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 21.09.2020, відкрито провадження у справі з проведенням розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у цивільній справі без виклику сторін. На підставі ст.ст.274-279 ЦПК України справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін. Сторони повідомлялись належним чином про розгляд справи в порядку спрощеного провадження, з заявами про розгляд справи за участю сторін або розгляд справи в порядку загального позовного провадження, не звертались. На момент розгляду справи відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.03.2017 в місті Києві по вул. Конєва [PERSON] керував автомобілем ВАЗ д.н.з. [NUMBER] , при русі заднім ходом не впевнився в безпеці маневру, внаслідок чого здійснив зіткнення з авто Skoda д.н.з. [NUMBER] , що призвело до пошкодження ТЗ після чого місце ДТП залишив, чим порушив п.п.10.9, 2.10а ПДР України, тобто здійснив дії передбачені ст.124, 122-4 КУпАП. Винним у вказаній дорожньо-транспортній пригоді визнано [PERSON] , що підтверджується постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 16.05.2017 у справі № 752/6670/17, яка набрала законної сили. Відповідно положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. На момент ДТП автомобіль Skoda д.н.з. [NUMBER] був застрахований в ПрАТ «СК «Ван Клік», попередня назва - ПрАТ «СК «Саламандра-Україна», відповідно до договору добровільного страхування №04-1.0058278.0001 від 22.02.2017. До ПрАТ «СК «Ван Клік» звернувся власник пошкодженого автомобіля із заявою про страховий випадок від 26.003.2017. На виконання умов договору ПрАТ «СК «Ван Клік» виплатило страхове відшкодування в розмірі 6820,00 грн. на підставі звіту №14056 від 11.04.2017 та рахунку №418 від 30.05.2017. Оскільки цивільна відповідальність водія транспортного засобу ВАЗ д.н.з. [NUMBER] не застрахована, то саме до відповідача ПрАТ «СК «Ван Клік» мало право вимоги в порядку суброгації. 25.01.2019 між ПрАТ «СК «Ван Клік» та ТОВ «Маркс.Капітал» був укладений договір про надання фінансових послуг факторингу №01-25.01.2019 від 25.01.2019, щодо придбання права вимоги за грошовими зобов`язаннями, які виникли згідно Акту задачі-приймання №14-04 від 19.011.2019 до Договору №01-25.01.2019 від 25.01.2019 у ПрАТ «СК «Ван Клік» до [PERSON] . Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати заподіяну шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки покладено на особу, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частини 2 статті 1187 ЦК). Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини 1 статті 1188 ЦК України). Правовідносини щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України, регулюються, зокрема, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон). Відповідно до статті 22 Закону, у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, страховик у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Одним із способів відшкодування шкоди є відшкодування збитків (частин 2 статті 16 ЦК України). Відповідно до частини 2 статті 22 ЦК України, збитками є, зокрема, витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування», страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Згідно із ч. 2 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник, що одержав страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. За нормою ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно ч. ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. 22.06.2017 ПрАТ «СК «Ван Клік» направило відповідачу вимогу №2487 про виплату страхового відшкодування (в порядку суброгації). Відповідач не відреагував на досудову вимогу. 15.01.2020 ТОВ «Маркс.Капітал» направило повідомлення про зміну кредитора б/н від 14.01.2020. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказів, які б спростовували доводи позову з боку відповідача суду надано не було, а тому позивач має право відшкодувати шкоду за правилами зазначених вище норм саме із винної в аварії особи. Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, а також приймаючи до уваги те, що в даному випадку саме відповідач повинен нести відповідальність за заподіяну шкоду, та доказів добровільної сплати страхових сум позивачу матеріали справи не містять, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та законними, в зв`язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved