Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-08 00:00:00

В серпні 2018 року відкрите провадження у справі за позовом [PERSON], в якому вона просила змінити розмір аліментів, що стягуються за рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29.10.2008 року з 600 грн. на 1/4 частину доходів [PERSON], але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Свій позов обґрунтовувала тим, що за рішенням суду [PERSON] має сплачувати їй аліменти в розмірі 600 грн. щомісячно. Після ухвалення рішення змінений мінімальний розмір аліментів, [PERSON] є працездатним та має можливість надавати аліменти в більшому розмірі. Відповідач заперечував проти позову. Свої заперечення обґрунтовував тим, що законодавством не передбачено збільшення розміру аліментів у звязку із збільшенням їх мінімального розміру встановленого законом, він має на утриманні дитину від іншої жінки, має складнощі із роботою, оскільки перший рейсовий автобус із села де він проживає відправляється о восьмій годині ранку. Розгляд справи відбувався в судових засіданнях. 17.08.2018 року розгляд справи відкладений за клопотанням позивача, яка просила надати їй час для ознайомлення із відзивом на позов. 26.11.2018 року у справі оголошена перерва у звязку із зобовязанням відповідача надати додаткові докази по справі. 09.01.2019\~ року суд заслухав учасників справи, дослідив письмові докази, після чого видалився до нарадчої кімнати. Із пояснень позивача, відповідача, письмових доказів, що містяться в матеріалах справи встановлено, що сторони мають спільну доньку Вікторію, [INFO] (а.с. 6). Згідно рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29.10.2008 року відповідач має сплачувати на користь позивача аліменти в розмірі 600 грн., щомісячно (а.с. 7). Відповідно до повторно виданого свідоцтва про народження від 24.05.2017 року відповідач записаний батьком доньки Варвари, [INFO]. Згідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 180 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до практики Верховного Суду при розгляді позовів про зміну розміру аліментів, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі») (постанова Верховного Суду від 06.06.2018 року у справі № 138/594/17). Отже при розгляді даної справи суд має врахувати положення ст. 182 СК України, згідно якої при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд зазначає, що стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд зазначає, що розмір аліментів, який сплачує відповідач, є меншим за мінімальний розмір аліментів встановлений законом станом на час розгляду справи, є недостатнім, аби забезпечувати належним чином дитину їжею, одягом та іншими базовими потребами. Відповідач не надав суду доказів, що його стан здоровя не дозволяє сплачувати аліменти або наявні інші обставини, які можуть вплинути на розмір аліментів. Встановлено, що відповідач працездатний, інвалідності чи інших хвороб, які не дають йому змогу працевлаштуватися не має, тобто має можливість сплачувати аліменти в заявленому позивачем розмірі. Суд зазначає, що наявність дитини від іншої жінки не позбавляє відповідача від обовязку утримувати спільну із позивачем дитину. За таких обставин, позов слід задовольнити. Аліменти в новому розмірі слід стягувати з дня набрання рішенням законної сили, оскільки згідно з розясненнями, викладеними у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. За такого рішення, на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути 704,80 грн. судового збору.

Outcome: approved