Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

В травні 2015 року позивач ТОВ «БК-Експерт» звернулось до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом, мотивуючи його тим, що 28.05.2012 року, водій [PERSON], який керував автомобілем [NUMBER], порушив вимоги Правил дорожнього руху внаслідок чого був пошкоджений автомобіль [NUMBER]. Дані обставини встановлені та підтверджуються постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 12.06.2012 про визнання загаданого водія винним у вчиненні адміністративних правопорушень (ст. 124 КУпАП). Транспортний засіб «ШКОДА», д/н [NUMBER], який є другим учасником ДТП, застраховано в ПрАТ «НФСК «Добробут» «Регіональне управління» (договір добровільного страхування № 30/32 500 від 19.10.2011). Згідно умов договору страхування, на підставі заяви страхувальника, рахунку-фактури КС № 4965 від 13.06.2012, Страхового акту, Страхова компанія здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 4\~839,00 грн. потерпілій стороні. Дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія [PERSON], що підтверджується відповідною постановою суду . 01.11.2012 р. ПрАТ «НФСК «Добробут» «Регіональне управління» переведено (відступлено) належне йому право вимоги до фізичних та юридичних осіб, що виникло у нього у наслідок виплати страхового відшкодування за договорами добровільного страхування, укладеними між ПрАТ «НФСК «Добробут» «Регіональне управління» та страхувальниками, на корись ТОВ «БКЕксперт». З огляду на вищезазначене, обовязок по відшкодуванню заподіяних збитків покладається на винну у ДТП особу, тобто на відповідача. Тому позивач просив стягнути з [PERSON] 4\~839,00 грн. відшкодування шкоди та судовий збір 243,00 грн. Представник позивача направив до суду заяву в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причин неявку суду не відомо. За письмовою згодою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та зібранні в ній докази, знаходить, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] 28.05.2012 року о 08 год. 55 х. по вулиці Руданського в м. Києві, керуючи автомобілем Тойота Авенсіс державний номерний знак [NUMBER] під час зїзду у двір не дотримався безпечного бокового інтервалу та допустив зіткнення з автомобілем Шкода д.н.з. [NUMBER]. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Згідно постанови Шевченківського районного суду Київської області від 12 червня 2012 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КпУП України та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень на користь держави. Ч. 4 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України передбачено,що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Транспортний засіб «ШКОДА», д/н [NUMBER], застраховано в ПрАТ «НФСК «Добробут» «Регіональне управління» (договір добровільного страхування № 30/32 500 від 19.10.2011). Згідно умов договору страхування, на підставі заяви страхувальника, рахунку-фактури КС № 4965 від 13.06.2012, Страхового акту, Страхова компанія здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 4\~839,00 грн. потерпілій стороні. 01.11.2012 р. ПрАТ «НФСК «Добробут» «Регіональне управління» переведено (відступлено) належне йому право вимоги до фізичних та юридичних осіб, що виникло у нього у наслідок виплати страхового відшкодування за договорами добровільного страхування, укладеними між ПрАТ «НФСК «Добробут» «Регіональне управління» та страхувальниками, на корись ТОВ «БК-Експерт», в тому числі і по даному страховому відшкодуванню. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про страхування» - договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Згідно ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Як вбачається з положень ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Стаття 1187 ЦК України визначає що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Суд, приходить до висновку що у відповідності до ст. 993, 1191 ЦК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню відшкодування шкоди заподіяної в результаті ДТП в сумі 4\~839,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 11 та ст. 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення. В силу ст. 88 ЦПК України судові витрати, які складаються з судового збору суд покладає на відповідача. Відповідно до ст.ст. 15, 16, 22, 979, 981, 984, 988, 993 1187, 1190, 1991, 1194 Цивільного кодексу України, Закону України «Про страхування», Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та

Outcome: approved