Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

В червні 2017 року [PERSON] в особі свого представника [PERSON] звернулася у суд із позовом до [PERSON] про продовження строку для прийняття спадщини після її баби [PERSON], померлої [INFO]. В обґрунтування позову вказала, що [INFO] помер її дід [PERSON], який на день смерті проживав з відповідачем за адресою: [ADDRESS]. Єдиний син спадкодавця та її батько - [PERSON] помер до відкриття спадщини - [INFO], тому вона є спадкоємицею першої черги після свого діда за правом представлення на підставі частини 1 статті 1266 ЦК України. Спадщину після свого діда [PERSON] вона прийняла, звернувшись з відповідною заявою у встановлений строк до Першої Харківської державної нотаріальної контори. Листами від 21 лютого 2017 року № 608/02-14 та від 12 квітня 2017 року №1443/02-14 Перша Харківська нотаріальна контора їй повідомила, що за видачею свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] звернулася спадкоємиця за заповітом [PERSON].; за видачею свідоцтва про право на спадщину після [PERSON] звернулася спадкоємиця за заповітом [PERSON] - [PERSON]. Крім того, їй запропоновано надати документи на підтвердження родинного зв'язку з померлою [PERSON] та докази щодо прийняття спадщини. Позивач вказує, що на час відкриття спадщини після смерті її баби - [PERSON] вона була малолітньою, їй не виповнилося 12 років, разом з померлою вона не проживала, а тому вступити в управління або володіння спадковим майном не могла у зв'язку з відсутністю процесуальної дієздатності. Про право на прийняття спадщини вона дізналася з листа Першої Харківської державної нотаріальної контори від 12 квітня 2017 року. [PERSON] - представник [PERSON] в задоволені позову просила відмовити, оскільки спадщину після смерті [PERSON] фактично прийняв її чоловік [PERSON] Окрім [PERSON], до його смерті в 2016 році, із заявами про прийняття спадщини після [PERSON] ніхто із спадкоємців не звертався, а тому строк на прийняття спадщини після останньої сплив, підстав для його продовження немає. Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 04 жовтня 2017 року в задоволенні позову відмовлено. В апеляційній скарзі [PERSON] - представник [PERSON] посилаючись на підстави, передбачені статтею 309 ЦПК України, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову. Зокрема зазначає, що суд не витребував спадкової справи із нотаріальної контори, що є обов'язковим для даної категорії справ; позивачем наведені підстави поважності пропуску подання заяви про прийняття спадщини, які суд безпідставно не прийняв до уваги. Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог статті 303 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав. За статтею 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до статті 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Зазначені вимоги закону залишилися поза увагою суду першої інстанції. Матеріали справи свідчать, що відповідно до Свідоцтва про народження [NUMBER] (повторне) [PERSON], [INFO], батьками останньої є [PERSON] та [PERSON] ( а. с. 6). Батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (Свідоцтво про народження серії [NUMBER], а. с. 4). Таким чином [PERSON] є дідом позивача, а [PERSON] бабою. [PERSON], який є батьком позивача, помер [INFO] (Свідоцтва про смерть серії [NUMBER], а. с. 4). Квартира [ADDRESS] належала [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого 07 квітня 1998 року Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду, реєстраційний [NUMBER], згідно з розпорядженням від 07 квітня 1998 року № 18082. Право власності на нерухоме майно зареєстровано Державним Комунальним підприємством Харківського міського бюро технічної інвентаризації 1998 року, записано в реєстрову книгу за № П-9-7906 (а. с. 33). [PERSON], яка є бабою позивача, померла [INFO] (повторне Свідоцтва про смерть серії [NUMBER], а. с. 5). Відповідно до частини 1 статті 529 ЦК України в редакції 1964 року (яка діяла на час відкриття спадщини) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновителі), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Таким чином, [PERSON] був єдиним спадкоємцем першої черги після смерті своєї дружини [PERSON] Відповідно до листа завідуючої Першої Харківської державної нотаріальної контори Цуканової О.В. від 12 квітня 2017 року № 1443/02-14 після смерті [PERSON], померлої [INFO], спадщину прийняв її чоловік - [PERSON], оскільки на час смерті проживав разом з спадкодавцем, але не оформив свої спадкових прав. [PERSON], який є дідом позивача, помер [INFO] (Свідоцтво про смерть серії [NUMBER], а. с. 3). Відповідно до статтей 1216 - 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених 1259 цього Кодексу (стаття 1266 ЦК України). Статтею 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини (частина 1 статті 1266 ЦК України). Однак, згідно із Заповітом, посвідченим 16 травня 2006 року державним нотаріусом Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори Харченко Л.А. за реєстровим номером 7-667, [PERSON] все своє майно заповів [PERSON]Оскільки [PERSON] був єдиним спадкоємцем першої черги після смерті своєї дружини [PERSON], а спадщину після смерті [PERSON] прийняла спадкоємиця за заповітом [PERSON]., підстав продовження позивачу строку для її прийняття немає. Свідоцтво про право власності на житло та Заповіт [PERSON] недійсними в установленому законом порядку не визнані. Підставами для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення чи неправильне застосування норм матеріального або процесуального права (пункти 3, 4 частини 1 статті 309 ЦПК України). Враховуючи викладене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову з інших підстав.

Outcome: partial