Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-30 00:00:00

Голованівська районна державна адміністрація Кіровоградської області (як орган опіки та піклування) звернулась до суду з позовною заявою в інтересах малолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач [PERSON] має на утриманні трьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідач [PERSON] має на утриманні малолітню дитину, [PERSON] , [INFO] . Вище зазначені діти перебувають на обліку в службі у справах дітей Голованівської районної державної адміністрації, як такі, що опинились в складних життєвих обставинах у зв`язку з неналежним виконанням батьками батьківських обов`язків з 2017 року. Відповідно до характеристик виданих Перегонівською сільською радою відповідачі характеризуються негативно. Не працюють, часто зловживають спиртними напоями зі своїми обов`язками не справляються, про дітей належним чином не піклуються. На зауваження представників селищної ради та їх рекомендації не реагують. Авторитетом серед односельчан не користуються. Згідно рішення виконавчого комітету Перегонівської сільської ради від 17.07.2018р. №26 «Про негайне тимчасове вилучення дітей», вищевказані діти були відібрані з сім`ї та влаштовані в кімнату тимчасового передування дітей Голованівської ЦРЛ до повного подальшого обстеження з подальшим влаштуванням в сім`ю патронатного вихователя [PERSON] , та відповідно до розпорядження голови Голованівської РДА від 17.07.2018р. вищевказані діти були влаштовані в сім`ю патронатного вихователя [PERSON] .. 03.10.2018р. відповідно до розпорядження голови Голованівської РДА від 03.10.2018р. малолітні діти були повернуті до біологічної сім`ї. 25.08.2020р. відповідач [PERSON] звернулась до служби у справах дітей Голованівської РДА із заявою щодо влаштування трьох її малолітніх дітей в сім`ю патронатного вихователя у зв`язку зі складними життєвими обставинами. З 26.08.2020р. малолітні діти влаштовані в сім`ю патронатного вихователя [PERSON] .. Діти відвідують дитячий садок, навчаються в школі, батьки жодного разу не цікавились навчанням та вихованням дітей. В засіданні комісії з питань захисту прав дитини відповідачка участі не приймала, хоча була особисто повідомлена. У зв`язку з наведеним, посилаючись на ст.ст.164-166 Сімейного кодексу України (далі - СК України), позивач просить позбавити [PERSON] , [INFO] , уродженку с.Вільшанка Уманського району Черкаської області, жительку [ADDRESS] , батьківських прав по відношенню до її малолітніх дітей - [PERSON] , 2012 року народження, [PERSON] , 2014 року народження та [PERSON] , 2016 року народження. Позбавити [PERSON] , [INFO] , уродженця с.Тернівка Новоархангельського району Кіровоградської області, жителя [ADDRESS] , батьківських прав по відношенню до його малолітнього сина - [PERSON] , 2016 року народження. Стягнути з [PERSON] , [INFO] , уродженку с.Вільшанка Уманського району Черкаської області, жительку [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] , аліменти на утримання дітей - [PERSON] , 2012 року народження, [PERSON] , 2014 року народження та [PERSON] , 2016 року народження в розмірі 1/3 частини усіх видів її заробітку (доходу) але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісячно до їх повноліття , починаючи з дня подачі до суду, на користь опікуна або установи, де будуть перебувати діти та державне мито на користь держави. Стягнути з [PERSON] , [INFO] , уродженця с.Тернівка Новоархангельського району Кіровоградської області, жителя [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] , аліменти на утримання дитини [PERSON] , 2016 року народження, в розмірі ј частини усіх видів його заробітку (доходу) але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісячно до його повноліття, починаючи з дня подачі до суду, на користь опікуна або установи, де будуть перебувати діти та державне мито на користь держави. Судові витрати покласти на відповідачів. Провадження в даній справі відкрито ухвалою суду від 25 лютого 2021 року, визначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого засідання. 22.03.2021р. ухвалою суду закрито підготовчий розгляд справи та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача Руда І.В. в судове засідання не з`явилась, надіслала до суду заяву, в якій просить судове засідання проводити без її участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти розгляду справи. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились про день та час розгляду справи повідомлені належним чином у відповідності до ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), заяви про розгляд справи за їх відсутності чи відкладення розгляду справи до суду не надійшло, відзив чи заперечення на позов не подали. За відсутності заперечень позивача про ухвалення заочного рішення, враховуючи належне повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання, який не з`явився в судове засідання не повідомивши про причини неявки та не подав до суду відзив, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи норми ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки вони належним чином повідомлені про дату, час і місце засідання, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи зі слідуючого. Відповідно до ст. 11 ЗУ «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» на орган опіки та піклування покладено функцію соціального захисту і захисту особистих, майнових, житлових прав та інтересів дітей. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 20.01.2012р. Перегонівською сільською радою Голованівського району Кіровоградської області, відповідач [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 19.01.2014р. Перегонівською сільською радою Голованівського району Кіровоградської області, відповідач [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 16.08.2016р. виконавчим комітетом Перегонівської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Рішенням від 17.07.2018р. №26 Перегонівської сільської ради «Про негайне тимчасове вилучення дітей», вирішено негайно тимчасово вилучити від матері [PERSON] дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Розпорядженням голови Голованівської РДА Кіровоградської області від 17.07.2018р. вирішено дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] з 17.07.2018р. влаштувати в сім`ю патронатного вихователя [PERSON] . З заяви від 25.08.2020р. відповідачки [PERSON] слідує, що вона просить влаштувати її малолітніх дітей в сім`ю патронатного виховання на період подолання складних життєвих обставин. Розпорядженнями голови Голованівської РДА Кіровоградської області за №188-р, №189-р від 26.08.2020р. вирішено дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] з 26.08.2020р. влаштувати в сім`ю патронатного вихователя [PERSON] , Розпорядженнями голови Голованівської РДА Кіровоградської області за №264-р, №265-р 25.11.2020р. було продовжено термін перебування дітей в патронатного вихователя. Згідно інформаційної довідки від 20.11.2020р. №230, виданої виконкомом Перегонівської сільської ради Голованівського району про вжиті заходи та проведену роботу щодо подолання складних життєвих обставин [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до характеристики з місця проживання [PERSON] від листопада 2020 р. за №1117, яка проживає в [ADDRESS] характеризується негативно, з обов`язками матері не справляється, про дітей належним чином не піклується, зловживає алкогольні напої, на зауваження не реагує. Відповідно до характеристики з місця проживання [PERSON] від 23.11.20 р., який проживає в [ADDRESS] характеризується негативно, легковажний, безвідповідальний, лінивий, ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню сина [PERSON] . Систематично вживає алкогольні напої. З акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 02.10.2020р. в бачається, що [PERSON] не працює, має на утриманні трьох дітей. Матері було рекомендовано покращити умови проживання, побуту, пройти медичне обстеження, влаштуватись на роботу. На час перевірки [PERSON] була вдома, в кімнатах брудно, постільна білизна відсутня, продуктів харчування на пару днів. До лікаря не зверталась. Жодна з рекомендацій не виконана. Жила одна кімната в якій ще проживає бабуся та брат. Відповідно до наданих суду копій висновків органу опіки і піклування Голованівської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 02.02.2021 №01-34/17/1 та №01-34/18/1 доцільно в інтересах малолітніх дітей позбавити батьківських прав [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до положень Конвенції про права дитини та Закону України «Про охорону дитинства» дитинство перебуває в Україні під особливою охороною. Згідно із ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» зазначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до частин 1-5 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом (ч. 1 ст. 152 СК України). Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України). Згідно статей 9, 18 Конвенції Про права дитини від 20 листопада 1989 року, підписаної Україною 21.02.1990, ратифікованої Україною 27.09.1991 (набрала чинність для України 27.09.1991) держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. За змістом роз`яснень, викладених у пунктах 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Згідно положення п. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з вимогами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, суд вважає доведеним той факт, що відповідачі не виявляють бажання утримувати та виховувати своїх дітей. Враховуючи встановлені обставини, викладені в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні, враховуючи те, що відповідачі не здійснюють жодних дій, які б могли свідчити про виявлення батьківського піклування до дітей, після звернення позивача з позовом до суду, відповідачі відзив на позов та заперечення до суду не подали, будучи належним чином повідомленими про розгляд справи про позбавлення їх батьківських прав, а тому підстави для відмови у задоволенні позову про позбавлення батьківських прав відсутні. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню на утримання дитини, суд враховує, що відповідачі є здоровими працездатними людьми, доказів про наявність інших утриманців суду не подали. А тому, суд дійшов висновку, що відповідачі можуть надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч. 1 ст. 191 СК України). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. За нормами п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільнялись позивачі - у справах про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог (ч. 6 ст. 141 ЦПК України), а тому з відповідачів [PERSON] , [PERSON] має бути стягнутий судовий збір на користь держави за позовні вимоги майнового та немайнового характеру в розмірі, встановленому пунктом 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», тобто 1816 грн. з кожного. Підстави для скасування заходів забезпечення позову відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: approved