Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-20 00:00:00

В червні 2017 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовано тим, що 16 серпня 2008 року у відділі РАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області позивач зареєстрував з відповідачем шлюб, про що зроблено актовий запис № 1857. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що одруження з відповідачем виявилося невдалим. В сторін різні погляди на життя, взаємовідносини між подружжям та виховання дитини. Вони не мають спільних інтересів, не спілкуються, негативно впливають на емоційний та моральний стан кожного, що унеможливлює подальші відносини та спільне існування. Фактичні шлюбні відносини між ними та спільне проживання припинено в березні 2017 року. Оскільки сім'я розпалася та існує лише формально, а подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тому [PERSON] звернувся до суду з даним позовом та просить розірвати його шлюб з відповідачем. В судове засідання позивач не з'явився, надавши суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання також не з'явилася, надавши суду заяву з проханням провести розгляд справи за ї відсутності. Позов визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу між ними. Також зазначає, що майнових претензій до [PERSON] не має, оскільки всі питання щодо поділу спільного майна та участі у вихованні дитини вони вирішили добровільно. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 16.08.2008 року, судом встановлено, що позивач та відповідач зареєстрували шлюб 16 серпня 2008 року у відділі РАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, про що зроблено актовий запис № 1857 (а.с. 3). З свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 10.02.2012 року відділом ДРАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, судом встановлено, що сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Встановлено судом і те, що сім'я позивача та відповідача фактично розпалася: сторони з березня 2017 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружні відносини не підтримують, ведуть різний спосіб життя, їх інтереси не відповідають один одному. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Враховуючи викладені вище обставини та виходячи з положень ст. 24 СК України про добровільність шлюбу, суд вважає, що вжиття заходів щодо збереження сім'ї не може дати позитивного результату та буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб слід розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 640,00 грн. судового збору, що підтверджені документально (а.с. 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved