overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

· В січні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом, вказавши, що між ним та відповідачем 23.07.2013 року було укладено договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку в рамках зарплатного проекту № 0212019247БН/2013-07, за яким АТ «Укрексімбанк» відкрив відповідачу картковий рахунок та видав платіжну картку, відкрив кредитну лінію в розмірі 12000 грн. на строк до 30.06.2015 року під 36% річних. Відповідач допустив прострочення, внаслідок чого станом на 11.12.2014 року його заборгованість становить 8638,86 грн., з яких 6491,99 грн. - прострочена заборгованість за основним боргом, 1219,11 грн. - прострочена заборгованість за відсотками, 834,31 грн. - пеня на прострочену заборгованість за основним боргом, 93,45 грн. - пеня на прострочену заборгованість за відсотками. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду справи вважається повідомленим в установленому законом порядку - шляхом розміщення оголошення в друкованих ЗМІ, про причини неявки суд не повідомив; за таких обставин суд вважає за можливе справу по суті розглянути за відсутності відповідача в судовому засіданні на підставі наявних у справі доказів, постановивши заочне рішення. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Судом встановлено, що між сторонами 23.07.2013 року було укладено договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку в рамках зарплатного проекту № 0212019247БН/2013-07, за яким АТ «Укрексімбанк» відкрив відповідачу картковий рахунок та видав платіжну картку, відкрив кредитну лінію в розмірі 12000 грн. на строк до 30.06.2015 року під 36% річних. Відповідач допустив прострочення, внаслідок чого станом на 11.12.2014 року його заборгованість становить 8638,86 грн., з яких 6491,99 грн. - прострочена заборгованість за основним боргом, 1219,11 грн. - прострочена заборгованість за відсотками, 834,31 грн. - пеня на прострочену заборгованість за основним боргом, 93,45 грн. - пеня на прострочену заборгованість за відсотками. Оскільки боргу не сплачено добровільно, його слід стягнути в повному обсязі з відповідача на користь позивача в судовому порядку. Судовий збір в сумі 243,60 грн. сплачений позивачем і підлягає стягненню на його користь з відповідача в силу ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

В січні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом, вказуючи на те, що з 03.11.2005 року він зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Згідно рішення апеляйційного суду Донецької області від 06.05.2010 року позивачу в користування виділено кімнату в вище вказаній квартирі, яку він 11.06.2013 року приватизував. Однак користуватись своїм майном не має можливості, оскільки відповідачка перешкоджає в доступі до квартири. Прохав суд вселити [PERSON] до квартири [ADDRESS], зобов'язавши [PERSON] не чинити перешкод у користуванні власністю та передати ключі від вище вказаної квартири. В судове засідання позивач не з'явився, надіслав на адресу суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, прохав суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги визнає, проти їх заперечення не заперечує, прохає справу розглянути за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, приходить до наступного: Стаття 47 Конституції України передбачає, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Позивач з 03.11.2005 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а. с. 4). Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а за правилами ст. 155 ЖК України жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою). Рішенням Приморського районного суду від 23.12.2009 року було задоволено вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання втратившим право користування житловим приміщенням, яке було скасовано 06.05.2010 року Апеляційним судом Донецької області, [PERSON] виділено в користування кімнату площею 19.12 кв. м., в квартирі [ADDRESS]. (а. с. 6-7). Згідно з ст. 383 ЦК України, ст. 150 ЖК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. З свідоцтва на право власності від 11.06.2013 вбачається, що [PERSON] належить 33/100 в квартирі [ADDRESS] (а. с. 8). 02.07.2013 року [PERSON] видано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а. с. 9), що підтверджує його право власності на вищевказун частку в майні. Однак він не має можливості користуватись належним йому майном, оскільки відповідачка [PERSON] тривалий час чинить перешкоди в користуванні майном, не надає ключі від віхдної двері, перешкоджаючи доступу до квартири. Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють та користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. В судовому засіданні знайшов підтвердження факт належності 33/100 квартири [ADDRESS] позивачу, також судом встановелно, що ніяких домовленостей між сторонами про користування спільним майном не було. На підставі ст. 321,369, 383 України, ст. ст. 150, 155 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

В січні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказує, що 11.10.1997 року він уклав шлюб із [PERSON], яка змінила прізвище на «[PERSON]», у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним центром розвитку сім'ї, актовий запис № 1560. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Останній рік їхні відносини з дружиною ускладнилися постійними сварками. З червня 2014 року шлюбні відносини між ними взагалі були припинені. Син постійно проживає з дружиною. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу без взаємної поваги суперечило б його інтересам та інтересам їхнього сина. Позивач не має наміру підтримувати з відповідачкою шлюбні відносини, а має намір створити іншу сім'ю. Вказує, що спільне майно вони розділять поза межами даної справи. На підставі вищевикладеного позивач просив шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала, посилаючись на те, що у позивача є інша жінка, але вона тимчасове захоплення та з часом позивач повернеться в сім'ю. Також зазначила, що позивач та відповідач не проживають однією сімє'ю з січня 2015 року. Просила в задоволенні позову відмовити, оскільки її довіритель має намір зберегти сім*ю. Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача та дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Сторони зареєстрували шлюб 11 жовтня 1997 року в Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним центром розвитку сім'ї, актовий запис № 1560. Від спільного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Сторони не проживають однією сім'єю, не пітримують шлюбні стосунки, не ведуть спільне господарство, зберігати сім'ю позивач не має наміру. Як пояснював позивач сім*я існує формально з липня 2014 року, а представник відповідача пояснювала суду, що сторони проживають окремо з січня 2015 року. Сторонам судом надавався термін на примирення терміном на два місяці, проте за наданий судом строк сторони не примирилися. Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Із змісту ст. 112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно зі ч. 2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Враховуючи всі докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в зв'язку з тим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

В січні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], треті особи [PERSON], [PERSON], приватний нотаріус Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Левчук Ольга Борисівна про визнання договору купівлі-продажу квартири удаваним Відповідно до ч.3 ст.209 ЦПК України у зв»язку зі складністю справи суд вважає можливим оголосити вступну та резолютивну частину рішення.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

В січні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позивач посилається на те, що 21.11.2003 року Центральним Відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис № 2952 було зареєстровано шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Позивач також вказує на те, що шлюбні відносини з відповідачем не підтримуються, подружнє життя з відповідачем не склалось, шлюбні відносини та ведення спільного господарства припинилося, і поновлювати їх позивач не має наміру. Зважаючи на вищенаведене просив суд розірвати шлюб. Діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], за домовленістю сторін, після розірвання шлюбу проживатимуть з відповідачем. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але через канцелярію суд подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив суд розглядати справу за його відсутності та за відсутності позивача. Відповідач в судове засідання не з'явилася, але через канцелярію подала заяву, в якій просила суд розглядати справу за її відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Таким чином, суд дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно з ст. ст. 110,112 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 21.11.2003 року в Центральному Відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис № 2952. Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Судом встановлено, що між сторонами не склалося нормальні сімейні відносини з різних причин, а тому вони сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що збереження сім'ї сторін є неможливим, а тому шлюб підлягає розірванню. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

В січні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу. Посилався на те, що відповідно до укладеного кредитного договору від 22.10.2011 року [PERSON] був відкритий картковий рахунок та встановлений ліміт кредитної лінії на суму 5800, 00 грн. Відповідач скористався кредитною лінією, але належним чином не виконує зобов*язання за договором та станом на 09.10.2014 року має заборгованість в сумі 6468,99 грн., яка складається з наступного: 6468,99 грн. прострочене тіло кредиту. Просить стягнути з відповідача на свою користь 6468,99 грн. заборгованості по кредитному договору, а також понесені судові витрати в сумі 243,60 грн. Представник позивача в судове засідання не з*явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач не зявився в судове засідання, хоча належно був повідомлений про день, час і місце слухання справи, в звязку з чим суд вважає можливим розглянути справу у його відсутності по наявних в справі матеріалах. У відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Стаття 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно цих вимог закону судом встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору від 22.10.2011 року [PERSON] був відкритий картковий рахунок та встановлений ліміт кредитної лінії на суму 5800, 00 грн. Відповідач станом на 09.10.2014 року має заборгованість в сумі 6468,99 грн., яка складається з наступного: 6468,99 грн. прострочене тіло кредиту. Виходячи з наведеного суд приходить до висновку, що відповідач не виконав вимог закону та не дотримався умов договору, тому суд вважає, що з відповідача на користь позивача належить стягнути заборгованість в розмірі 6468,99 грн. та стягнути судові витрати понесені позивачем при подачі позову в сумі 243,60 грн., які є документально підтвердженими.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

В січні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що 17.11.2011 між позивачем та відповідачем було кредитний договір № 002-04033-171111. Відповідно до умов кредитного договору банк відкрив відповідачу кредитну лінію на загальну суму 30000,00грн. та на день укладення кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 4000,00грн. У відповідності до умов кредитного договору відповідач повинен щомісяця в строки, визначені правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією за попередній звітний місяць та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією та овердрафтом. Відповідач належним чином зобов'язання за кредитним договором не виконав, у зв'язку з чим станом на 23.10.2014 року має заборгованість на загальну суму 5884,49грн., яка складається: тіло кредиту: 1367,49грн., прострочене тіло кредиту: 2625,07 грн., заборгованість за відсотками: 0,00грн., заборгованість за комісіями: 1891,93грн. Станом на теперішній час кредитна заборгованість відповідачем не погашена. Представник позивача до судового засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням справу розглянути за його відсутності Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомої суду причини, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином. Суд розглядає справу на підставі ст.. 224 ЦПК України - заочно. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору кредитування, які регулюються Цивільним кодексом України. Так, відповідно до договору № № 002-04033-171111 від 17.11.2011 року відповідач отримав кредитні кошти в сумі 4000,00грн.(а.с. 3-4) . Однак в порушення умов договору відповідач порушив свої зобов'язання за кредитним договором та станом на 23.10.2014 року має заборгованість на загальну суму 5884,49грн., яка складається: тіло кредиту: 1367,49грн., прострочене тіло кредиту: 2625,07 грн., заборгованість за відсотками: 0,00грн., заборгованість за комісіями: 1891,93грн. (а.с.9), відповідно до розрахунку заборгованості. Згідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.. 530 ЦК України, якщо строк виконання боржником обов'язку не встановлений. кредитор має право вимагати його повернення у будь - який час. Таким чином, суд вважає позовні вимоги повністю доведеними, а тому такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

В січні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Будівельне управління № 813» про стягнення належних працівнику при звільнені сум, середнього заробітку за час затримки розрахунку, а також моральної шкоди. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 12.02.2015 року позов задоволено. 25.05.2015 року позивач звернувся до суду з заявою про внесення виправлень до виконавчого листа, посилаючись на те, що судом при оформленні виконавчого листа не було зазначено місцезнаходження боржника ( юридичної особи). Сторони в судове засідання не з'явилися, пояснення не надали, проте їх неявка не перешкоджає розглядові питання про внесення виправлення. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає за необхідне виправити описки з наступних підстав. Питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні, про що постановляється ухвала. Згідно ст. 369 ЦПК України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. Суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 12.02.2015 року позовні вимоги задоволено та стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Будівельне управління № 813» (код ЄДРПОУ 01383865) на користь [PERSON] ( ідентифікаційний номер платника податків [NUMBER]) 19 979 (дев'ятнадцять тисяч дев'ятсот сімдесят дев'ять) гривень 32 копійки заборгованості по заробітній платі. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Будівельне управління № 813» (код ЄДРПОУ 01383865) на користь [PERSON] ( ідентифікаційний номер платника податків [NUMBER]) 15 596 (п'ятнадцять тисяч п'ятсот дев'яносто шість) гривень 45 копійок в якості середнього заробітну за час затримки розрахунку. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Будівельне управління № 813» (код ЄДРПОУ 01383865) на користь [PERSON] ( ідентифікаційний номер платника податків [NUMBER]) 1 000 (одну тисячу) гривень у якості відшкодування моральної шкоди. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Будівельне управління № 813» (код ЄДРПОУ 01383865) на користь держави судовий збір в сумі 365 грн. 75 коп. Як вбачається з копії виконавчого листа в ньому не зазначена адреса боржника, а оскільки виправлення цієї описки не впливає на суть рішення суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

В січні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Будівельне управління № 813» про стягнення належних працівнику при звільнені сум, середнього заробітку за час затримки розрахунку, а також моральної шкоди. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 12.02.2015 року позов задоволено. 25.05.2015 року позивач звернувся до суду з заявою про внесення виправлень до виконавчого листа, посилаючись на те, що судом при оформленні виконавчого листа не було зазначено місцезнаходження боржника ( юридичної особи). Сторони в судове засідання не з'явилися, пояснення не надали, проте їх неявка не перешкоджає розглядові питання про внесення виправлення. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає за необхідне виправити описки з наступних підстав. Питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні, про що постановляється ухвала. Згідно ст. 369 ЦПК України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. Суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 12.02.2015 року позовні вимоги задоволено та стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Будівельне управління № 813» (код ЄДРПОУ 01383865) на користь [PERSON] ( ідентифікаційний номер платника податків [NUMBER]) 19 979 (дев'ятнадцять тисяч дев'ятсот сімдесят дев'ять) гривень 32 копійки заборгованості по заробітній платі. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Будівельне управління № 813» (код ЄДРПОУ 01383865) на користь [PERSON] ( ідентифікаційний номер платника податків [NUMBER]) 15 596 (п'ятнадцять тисяч п'ятсот дев'яносто шість) гривень 45 копійок в якості середнього заробітну за час затримки розрахунку. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Будівельне управління № 813» (код ЄДРПОУ 01383865) на користь [PERSON] ( ідентифікаційний номер платника податків [NUMBER]) 1 000 (одну тисячу) гривень у якості відшкодування моральної шкоди. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Будівельне управління № 813» (код ЄДРПОУ 01383865) на користь держави судовий збір в сумі 365 грн. 75 коп. Як вбачається з копії виконавчого листа в ньому не зазначена адреса боржника, а оскільки виправлення цієї описки не впливає на суть рішення суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

В січні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини, що зареєструвавши шлюб у відділі РАЦСу не змогли створити міцну сім'ю, оскільки різні погляди на життя створювали непорозуміння та небажання віднаходити засоби до вирішення питань. У судове засідання сторони не з'явились, попередньо подавши заяви про розгляд справи у їх відсутність, та відповідно до яких позивач позовні вимоги підтримав, відповідач визнала. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. З поданих матеріалів встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 07 жовтня 2005 року у Жовтневому ВРАЦСу Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що здійснено відповідний актовий запис № 898. Від шлюбних відносин сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Як встановлено судом сімейні відносини сторони не підтримують протягом трьох років, спільне господарство не ведуть. Відповідно до частини 3 ст. 105 СК України Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України. Окрім того, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд може постановити рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сім'я сторін розпалась, зберегти її не можливо. Судом прийнято до уваги, що відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved