Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

В січні 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до Бережанського районного споживчого товариства (далі Бережанське РайСТ). Позивач, посилаючись на те, що проживає і зареєстрована у квартирі [ADDRESS] з 30 січня 1993 року в будинку, який має статус житлового та належить відповідачу, однак відповідач не уклав з нею договір найму житла у письмовій формі та вимагає звільнити одну кімнату для поселення молодих спеціалістів. У зв'язку з цим позивач просить зобов'язати Бережанське районне споживче товариство укласти з нею, [PERSON], договір найму квартири [ADDRESS] та зобов'язати Бережанське районне споживче товариство не підселяти у квартиру інших жильців. В судовому засіданні представник позивача - [PERSON] позовні вимоги підтримав, дав пояснення, аналогічні позовній заяві, просив позов задовольнити. В судовому засіданні представники відповідача - [PERSON], [PERSON] проти позову [PERSON] заперечили, посилаючись на те, що матір позивача - [PERSON] поселилася в спірне приміщення, яке на той час мало статус гуртожитку, на підставі постанов правління Бережанського РайСТ, а не на підставі спеціального ордера для вселення в гуртожиток. Позивач була вселена у вказане приміщення як член сім'ї матері. 29.10.2008 року [PERSON], яка працювала в Бережанському РайСТ - померла. Будь-які рішення про надання спірних приміщень позивачу зі сторони Бережанського РайСТ не приймалося, квартира [ADDRESS] відсутня, а тому укладати договір найму з позивачем немає підстав. Окрім цього, в Бережанського РайСТ, як власника житла, виникла необхідність поселити в спірне приміщення молодого спеціаліста, який прийшов працювати в Бережанське РайСТ після закінчення Тернопільського кооперативного коледжу. Зважаючи на викладене, просили в задоволенні позову відмовити. Суд, вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних мотивів. Позивач та її батьки вперше зареєстровані за адресою: [ADDRESS] - 29 серпня 1989 року. Згідно рішення правління Бережанського РайСТ № 13 від 20 липня 1989 року вказану кімнату в гуртожитку виділено матері позивача - [PERSON] [PERSON] [PERSON] була зареєстрована в гуртожитку за адресою: [ADDRESS] - 02 червня 1998 року. Вселення позивача в гуртожиток відбулося з дозволу правління Бережанського РайСТ, однак з порушенням встановленого порядку, тобто не на підставі спеціального ордера, як це передбачено ст. 129 Житлового кодексу Української РСР та п. 10 розділу ІІ Примірного положення про гуртожитки, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 3 червня 1986 р. N 208. На час розгляду справи судом гуртожиток по [ADDRESS] змінив статус з гуртожитку на житловий будинок згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 20 лютого 2004 року виконавчим комітетом Бережанської міської ради Тернопільської області. Згідно з ч.3 ст. 47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Ч.1 ст. 641 ЦК України встановлено, що пропозиція укласти договір (оферта) має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов'язаною у разі її прийняття. Згідно з ч.1 ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Відповідно до ч.1 ст. 810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Ч.1 ст. 811 ЦК України встановлено, що договір найму житла укладається у письмовій формі. Згідно з ч.2 ст. 61 Житлового кодексу Української РСР договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер. Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об'єкта нерухомого майна, виданою реєстраційною службою Бережанського районного управління юстиції Тернопільської області 24.03.2014 року, у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні відомості про об'єкт нерухомого майна за адресою: [ADDRESS]. Зважаючи на те, що у позивача відсутній ордер на вселення в квартиру [ADDRESS], відсутні інші відомості про досягнення згоди між сторонами по справі про істотні умови договору найму, зокрема, як встановлено вище відсутній предмет такого договору - квартира [ADDRESS], суд приходить до переконання про безпідставність позовних вимог про зобов'язання відповідача укласти з позивачем договір найму такої квартири. При вирішенні позовної вимоги про зобов'язання Бережанського РайСт не підселяти у квартиру інших жильців суд виходить з того, що квартири [ADDRESS] немає, а тому в задоволенні цієї позовної вимоги також слід відмовити.

Outcome: dismissed