Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-06 00:00:00

В червні 2020 року [PERSON] звернулася до суду з цією заявою, посилаючись на те, що [INFO] в с. Високому Томашпільського району помер [PERSON] , який доводився їй чоловіком. 17 липня 1965 року заявник з покійним [PERSON] зареєстрували шлюб. Під час реєстрації шлюбу посадовими особами було невірно вказано прізвище чоловіка, а саме [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається із земельної ділянки площею 1,40 га, яка розташована на території Височанської сільської ради Томашпільського району Вінницької області. Коли заявник звернулася до Тульчинської державної нотаріальної контори з заявою про оформлення спадщини і їй було запропоновано надати свідоцтво про одруження для підтвердження факту перебування з покійним в шлюбі. Однак в свідоцтві про укладення шлюбу невірно вказано прізвище чоловіка, тому вона змушена звернутись до суду з зазначеною заявою. В судове засідання заявник [PERSON] не з`явилася, надіслала на адресу суду заяву, в якій просить розгляд справи провести без її участі, заяву підтримує та просить її задовольнити. Представник Вапнярської селищної ради в судове засідання не з`явився, селищний голова надіслав на адресу суду заяву, в якій просить справу слухати без участі представника Вапнярської селищної ради, не заперечує щодо задоволення заяви [PERSON] . Свідок [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надіслала на адресу суду заяву, в якій зазначила, що дійсно [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , який помер [INFO] в с. Високому Томашпільського району Вінницької області. Свідок [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надіслала на адресу суду заяву, в якій зазначила, що [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , який помер [INFO] в с. Високому Томашпільського району Вінницької області. Оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалося. Суд, розглянувши заяви [PERSON] , заінтересованих осіб та заяви свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до наступного висновку. Згідно ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 4 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що [INFO] [PERSON] помер в с. Високе Томашпільського району Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 5). Як видно з копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] [PERSON] і [PERSON] уклали шлюб 17 липня 1965 року, місце реєстрації Вербівська сільська рада, Томашпільськог району Вінницької області (а.с. 6). Згідно довідки № 85 від 10.06.2020 року Височанським старостинським округом Вапнярської селищної ради ОТГ Томашпільського району Вінницької області про те, що [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] це одна і та ж сама особа (а.с. 9). В довідці № 87 від 11.06.2020 року виданої Височанським старостинським округом Вапнярської селищної ради [PERSON] про те, що після смерті [PERSON] , який помер [INFO] залишилось спадкове майно, яке складається із : земельної ділянки. Спадкоємцем згідно закону залишилася дружина [PERSON] , яка на протязі шести місяців з дня смерті чоловіка [PERSON] фактично прийняла все спадкове майно під своє володіння (а.с.8). Отже, викладені у заяві твердження [PERSON] знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, зокрема, підтверджені належними та допустимими доказами. Оскільки, судом встановлено та доведено, що [PERSON] , який помер [INFO] в с. Високе Томашпільського району Вінницької області та [PERSON] , [INFO] дійсно перебували у зареєстрованому шлюбі, даний факт підтвердився копією свідоцтва про одруження, довідкою Вапнярської селищної ради, письмовими показами свідків, факт перебування у зареєстрованому шлюбі має для заявника юридичне значення і впливатиме на оформлення спадщини, тому заява [PERSON] про встановлення факту перебування у зареєстрованому шлюбі підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Отже, судові витрати суд залишає за заявником. На підставі викладеного та

Outcome: approved