Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-12 00:00:00

Генеральний директор КНП «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» ТОР (далі - КНП «ТОКПЛ» ТОР) Шкробот В.В. звернувся в суд із заявою про госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку [PERSON] . В обґрунтування поданої заяви покликається на те, що у [PERSON] наявний тяжкий психічний розлад, який обумовлює його небезпеку для себе і оточуючих. Підставою для висновку про необхідність госпіталізації є відомості про поведінку [PERSON] , які надійшли від батька [PERSON] . На підставі цих відомостей [PERSON] був оглянутий лікарем-психіатром Друшляківською О.О. у приймальному відділенні КНП «ТОКПЛ» о 22 год. 25 хв. 11 серпня 2019 року, яка підтвердила висновок про необхідність госпіталізації. Також [PERSON] був оглянутий комісією лікарів-психіатрів КНП «ТОКПЛ», яка підтвердила обґрунтованість рішення про госпіталізацію [PERSON] згідно Закону України «Про психіатричну допомогу». Згода особи на госпіталізацію відсутня у зв`язку з відмовою [PERSON] від запропонованої госпіталізації, а тому генеральний директор КНП «ТОКПЛ» ТОР просить винести рішення про його примусову госпіталізацію. В судовому засіданні представник КНП «ТОКПЛ» ТОР Гач М.П. заяву підтримала, просила суд її задовольнити. Особа, щодо якої розглядається питання, пов`язане з наданням психіатричної допомоги [PERSON] в судовому засіданні вважає, що підстави для його примусової госпіталізації відсутні, він усвідомлює свою поведінку та не несе загрози собі та оточуючим. Під час затримання працівниками поліції він перебував у стані алкогольного сп`яніння, а тому наговорив різного. Законний представник особи, щодо якої розглядається питання, пов`язане з наданням психіатричної допомоги [PERSON] вважає, що на даний час його син примусової госпіталізації не потребує. Прокурор заяву про госпіталізацію [PERSON] у примусовому порядку до КНП «ТОКПЛ» без його згоди не підтримав, вважає, що з врахуванням стану особи, його поведінки, звернення до суду із такою заявою є передчасним. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив. Як вбачається із висновку комісії лікарів-психіатрів, пацієнт [PERSON] , [INFO] , житель Тернопільського району, с. [ADDRESS] , учасник АТО, посвідчення серія [NUMBER] від 29 серпня 2017 року, поступив на стаціонарне обстеження та лікування в 2 психіатричне відділення КНП «ТОКПЛ» ТОР 11 серпня 2019 року о 22 год. 45 хв. Діагноз: розлади психіки та поведінки внаслідок поєднаного вживання алкоголю та інших психоактивних речовин. Суіцидальні висловлювання. Із анамнезу (зі слів батька) встановлено, що з підліткового віку неодноразово вживав маріхуану та інші наркотичні середники, також мав залежність від ігрових автоматів. Часто конфліктував з батьками, не реагував на їх прохання та зауваження, проводив час в сумнівних компаніях. Після повернення із зони АТО в 2018 році приєдналось також споживання алкоголю. Пацієнт все частіше бував злобним, імпульсивним, дратівливим, емоційно нестійким. Батьки неодноразово просили сина звернутись за медичною допомогою, кілька разів відвідував лікаря-нарколога в приватному порядку, проте від лікування категорично відмовлявся. Постійно брав кредити, також вкрав з дому золото та гроші. Після багаторазових конфліктів з батьками пішов з дому, близько останніх 3-х місяців проживає окремо. 11 серпня 2019 року, перебуваючи у с. Підгороднє, будучи в стані алкогольного сп`яніння, тікав від працівників поліції, чинив опір при затриманні, викрикував, що забере зброю у поліцейського «і щось собі зробить». У супроводі працівників поліції машиною ШД доставлений у КНП «ТОНД» ТОР, після огляду лікаря-нарколога у зв`язку з суіцидальними висловлюваннями скерований у КНП «ТОКПЛ» ТОР, госпіталізований у 2 психіатричне відділення. Психічний стан: пацієнт в свідомості. Орієнтований в повній мірі. Доступний продуктивному мовному контакту. На поставлені запитання відповідає по суті. Мислення звичайне по темпу, послідовне. На час огляду активної продуктивної психосимптоматики не виявляє. Емоційно збудливий, подразливий, імпульсивний, нестриманий, схильний до афективних форм реагування. Інтелектуально-мнестичні функції відповідають отриманій освіті. Не заперечує факту своєї неадекватної поведінки вчора. На даний час суіцидальні думки та наміри заперечує. Критика неповна. Не погоджується на стаціонарне обстеження та лікування у психіатричному відділенні. Комісія прийшла до висновку, що пацієнт потребує стаціонарного обстеження та лікування без його усвідомленої згоди в зв`язку із наявністю у нього психічного розладу, внаслідок чого він вчиняє та виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для себе та оточуючих. Згідно з вимогами ст. 340 ЦПК України у заяві про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали. В силу вимог ст. 1 Закону України «Про психіатричну допомогу» стаціонарна психіатрична допомога - психіатрична допомога, що включає в себе обстеження стану психічного здоров`я осіб на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами, діагностику психічних розладів, лікування, нагляд, догляд, медико-соціальну реабілітацію осіб, які страждають на психічні розлади, і надається в стаціонарних умовах понад 24 години підряд. Рішенням Конституційного Суду № 2-рп/2016 від 01 червня 2016 року визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» у взаємозв`язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю. Статтею 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» передбачено, що кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України. У відповідності до «Принципів захисту осіб з психічними захворюваннями та поліпшення психіатричної допомоги», схвалених Резолюцією Генеральної Асамблеї № 46/119 від 17 грудня 1991 року, в принципі 6 зазначено, що «будь-яка особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в якості пацієнта у примусовому порядку, або особа, вже госпіталізована як пацієнт у добровільному порядку, може триматися як пацієнт у психіатричному закладі у примусовому порядку тоді й тільки тоді, коли уповноважений для цієї мети відповідно до закону кваліфікований фахівець, який працює в області психіатрії, встановить відповідно до принципу 4, наведеного вище, що ця особа страждає на психічне захворювання, і визначить, що: (а) внаслідок цього психічного захворювання існує серйозна загроза заподіяння безпосередньої або неминучої шкоди цій особі або іншим особам, або (б) у випадку особи, чиє психічне захворювання є тяжким, а розумові здібності ослабленими, відмова від госпіталізації або тримання даної особи в психіатричному закладі може призвести до серйозного погіршення її здоров`я або унеможливить застосування належного лікування, яке може бути здійснене лише за умови госпіталізації до психіатричного закладу відповідно до принципу найменш обмежувальної альтернативи. Крім цього, згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих,або неспроможна самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про психіатричну допомогу» у випадках, коли госпіталізація особи до психіатричного закладу в примусовому порядку визнається доцільною, представник психіатричного закладу, в якому перебуває особа, протягом 24 годин направляє до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку, передбачені статтею 14 цього Закону, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність такої госпіталізації. Проаналізувавши висновок комісії лікарів-психіатрів КНП «ТОКПЛ`ТОР, заслухавши в судовому засіданні [PERSON] , його законного представника, лікаря-психіатра та прокурора, суд приходить до переконання, що заява є передчасною, оскільки, незважаючи на встановлений діагноз (розлади психіки та поведінки внаслідок поєднаного вживання алкоголю та інших психоактивних речовин. Суіцидальні висловлювання), при матеріалах справи відсутні та в судовому засіданні не здобуто доказів на підтвердження того, що [PERSON] вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють реальну небезпеку для нього чи оточуючих. Крім того, в заяві генерального директора КНП «ТОКПЛ» ТОР та у висновку комісії лікарів-психіатрів не наведено будь-яких доводів про неспроможність [PERSON] задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. По справі «Акопян проти України (заява № 12317/06) рішення від 05 червня 2014 року, у п. 73 Європейський суд з прав людини встановив, що згідно з практикою Суду особа не може бути примусово госпіталізована як «психічно хвора», якщо не дотримано трьох нижче наведених мінімальних умов: по-перше, має бути достовірно доведено, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад повинен бути такого виду або ступеня, що слугує підставою для примусового тримання у психіатричній лікарні; по-третє, обґрунтованість тривалого тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання. Аналізуючи в сукупності викладені обставини, досліджені докази та вимоги законодавства, суд приходить до переконання про відсутність доведених підстав для примусової госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу, а тому відмовляє у задоволенні заяви генерального директора КНП «ТОКПЛ» ТОР Шкробота В.В. про госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку [PERSON] . На підставі викладеного та

Outcome: dismissed