Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-05 00:00:00

В травні 2020 року [PERSON] , що діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх дітей, звернувся до суду з вищезазначеним позовом. На підтвердження позовних вимог зазначив, що на початку березня 2020 року він дізнався про існування виконавчого документа - виконавчого напису №2058 від 27.11.2018 року, виданого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михай лівною та постанови виконавчого провадження №61296520 від 17.02.2020 року про звернення стягнення на предмет іпотеки за Кредитним договором в розмірі 651 677 грн.23 коп. Вважає, що виконавчий напис №2058 від 27.11.2018 вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, і як наслідок, неправомірне провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису про звернення стягнення на предмет іпотеки, належний позивачу на праві власності. Виконавчий напис №2058 від 27.11.2018 року, який було вчинено Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною за заявою АТ КБ «ПриватБанк», щодо стягнення на належне позивачу майно, а саме: квартиру [ADDRESS] , в рахунок, нібито, безспірної заборгованості за кредитним договором № KRHTGA0000000128 укладеного між [PERSON] та ЗАТ КБ «ПриватБанк» 05.08.2008 року. Зазначене нерухоме майно на підставі договору іпотеки № KRHTGA0000000128 посвідченого 20.08.2008 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Стюрко О.О. та реєстровим №2836, передане в іпотеку АТ КБ «ПриватБанк», яке правонаступником ЗАТ КБ «ПриватБанк». За рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, задоволені вимоги АТ КБ «ПриватБанк» шляхом перерахування коштів всього в сумі 6481777 грн. 23коп. Зазначений виконавчий напис приватним нотаріусом вчинений із порушенням чинного законодавства, підтвердження безспірності заборгованості чи взагалі її наявності перед АТ КБ «ПриватБанк» та без врахування пропуску банком строку позовної давності. Згідно виконавчого напису, стягнення здійснюється за період з 05.08.2008 року по 03.08.2018 року, тобто за 10 років. При цьому, звернення стягнення відбулося 2018 році, а АТ КБ «ПриватБанк» приховав той факт, що на момент звернення банком до нотаріуса, в провадженні Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області перебувала цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки та зустрічною позовною заявою [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», треті особи без самостійних вимог: орган опіки та піклування виконавчого комітету Покровської районної у місті ради, приватний нотаріус Криворізького міського округу Дніпропетровської області Стюрко Оксана Олександрівна про визнання правочину нікчемним та договору іпотеки недійсним.Рішенням від 06 березня 2019 року (суддя Борис О.Н.) у справі № 212/12599/14 в задоволенні позовних вимог по первинному та зустрічному позовів - відмовлено. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 04.02.2020 рішення суду першої інстанції залишено без змін. У зв`язку з наведеним, позивач вважає, що виконавчий напис вчинений з порушенням діючого законодавства України, а тому є таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з чим, звернувся до суду з вказаним позовом. Відповідно до документів, які знаходяться в матеріалах справи: Ухвалою від 01.06.2020 заява [PERSON] про забезпечення позову задоволено, зупинено стягнення, що здійснюється в рамках виконавчого провадження. Ухвалою від 03.06.2020 року прийнято справу до розгляду, в загальному позовному провадженні, з призначенням підготовчого судового засідання. 09.07.2020 відповідач АТ КБ «ПриватБанк» надав відзив на позов, просили відмовити в задоволенні позовних вимог. 05.08.2020 представником позивач адвокатом Терновською О.А. надано відповідь на відзив АТ КБ «ПриватБанк». 05.08.2020 представником позивач адвокатом Терновською О.А. подано клопотання про витребування доказів. Ухвалою від 15.09.2020 заява про витребування доказів задоволено. Ухвалою від 05.1.2020 проведено підготовчий розгляд справи та призначено справу до розгляду. 20.11.2020 приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. копія виконавчого напису та документів на підставі яких було вчинено 27.11.2018 за р.№2058 на майно [PERSON] . Представник позивача адвокат Терновська О.А до суду не з`явилась, надала письмове клопотання про розгляд справи за її та позивача відсутністю, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити посилаючись на підстави викладені в позовній заяв та відповіді на відзив. Представник відповідача АТ КБ «ПриватБанк» до суду не прибув, у відзову на позов, просив розглянути справи за їх відсутності на підставі наявних у справі доказів та матеріалів. Третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. надала письмове клопотання про розгляд справи за її відсутності. Третя особа Покровський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, від них не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Правилами ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно із ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ч.5 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Частиною 1 ст.76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. 27.11.2018 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною було вчинено виконавчий напис щодо звернення стягнення на предмет іпотеки: квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Стягнення проводилось на підставі кредитного договору № KRHTGA0000000128 укладеного між [PERSON] та ЗАТ КБ «ПриватБанк» 05.08.2008 року. Заборгованості з [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк», не сплаченої в строк за кредитним договором становила за період з 05.08.2008 по 03.08.2018. За рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, перерахувати на рахунок АТ КБ «ПриватБанк» в сумі 648177 грн.23 коп., що складається з заборгованість за кредитом - 100213 грн.20 коп.; заборгованість за відсотками - 55 808 грн. 54 коп.; заборгованість по комісії - 12 10 грн. 66 коп.; пені - 449 099 грн. 25 коп.; штраф -30 865 грн.58 коп. Витрати за вчинення виконавчого напису у сумі 3500 грн. Даний виконавчий напис набирає чинності з дня його вчинення. Зареєстровано в реєстрі за №2058 (а.с.11-12). 17.02.2020 державним виконавцем Покровський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Івашиної Д.В., на підставі виконавчого напису № 2058 виданого 27.11.2018 було відкрито виконавче провадження ВП № 61296520, про звернення стягнення на предмет іпотеки, нерухоме майно, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . (а.с.47). Вчинення виконавчого напису нотаріусом регулюється ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, який набрав чинності 07 березня 2012 року. Зміст виконавчого напису повинен відповідати вимогам ст. 89 Закону України «Про нотаріат». Вчинення виконавчого напису здійснюється в порядку, передбаченому главою 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» (далі Порядок), затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року, №296/5. Зокрема, згідно з Порядком, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій мають бути зазначені необхідні відомості про стягувача та боржника; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Якщо за борговим документом необхідно провести стягнення частинами, виконавчий напис за кожним стягненням може бути зроблений на копії документа або на виписці з особового рахунку боржника; у цих випадках на оригіналі документа, що встановлює заборгованість, робиться відмітка про вчинення виконавчого напису і зазначаються, за який строк і яка сума стягнута, дата і номер за реєстром нотаріальних дій. За заявою кредитора розмір суми, яка підлягає стягненню за виконавчим написом, може бути встановлений з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Неустойка (штраф, пеня) включається до виконавчого напису, якщо це передбачено умовами договору. У справах нотаріуса залишається копія документа, що встановлює заборгованість, чи правочину, за яким здійснюється стягнення, або витяг з особового рахунку боржника і примірник виконавчого напису. Один примірник витягу з виконавчим написом і оригінал зобов`язання повертаються стягувачу, а другий примірник залишається у нотаріуса. Якщо для вчинення виконавчого напису, крім документа, що встановлює заборгованість, необхідно подати й інші документи, зазначені в Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172, то вони до виконавчого напису не приєднуються, а залишаються у матеріалах нотаріальної справи. Згідно з п. 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року, №1172 для одержання виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості кредитором надаються оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі №754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Так, відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За змістом ст.88 Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи: підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до пункту 1 Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до пункту 2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Отже, суд має встановити, що банком нотаріусу надано всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості, наявність доказів належного направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень. Такого правового висновку дійшов Верховний Суд України у справі №6-158цс15 від 20 травня 2015 року. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). При винесенні виконавчого напису нотаріус не з`ясував чи не пропущено банком строк позовної давності, не встановив коли було здійснено останню оплату по кредиту. Період стягнення у виконавчому написі зазначено з 05.08.2008 по 03.08.2018, тобто більше ніж три роки. Отже, нотаріус при вчиненні виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, та дотримання стягувачем вимог закону щодо трирічного строку подання про вчинення виконавчого напису з часу настання у нього права на звернення з вимогами по кожному окремому щомісячному платежу, чим порушив норми ст. 88 Закону України «Про нотаріат», п.284 Інструкції та п.1 Переліку. Судом встановлено, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису від 27.11.2018 не переконався у безспірності заборгованості що підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, крім того нотаріусом порушені строки вчинення виконавчого напису. Слід зазначити, що приватним нотаріусом не було враховано вимоги ст.88 Закону України «Про нотаріат», в якій зазначено, при вчиненні нотаріусом виконавчого напису, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Строк, за який провадиться стягнення в оскарженому виконавчому написі нотаріуса визначено 10 років, тобто більше трьох років з дня виникнення права вимоги у банка. Крім того Банком не було повідомлено, що в провадженні Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області на розгляді перебуває цивільна справа про стягнення звернення стягнення на предмет іпотеки та зустрічний позов про визнання правочину нікчемним та договору іпотеки недійним. Рішенням від 06 березня 2019 року (суддя Борис О.Н.) у справі № 212/12599/14 в задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки -відмовлено. В задоволенні позовних вимог за зустрічною позовною заявою [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», треті особи без самостійних вимог: орган опіки та піклування виконавчого комітету Покровської районної у місті ради, приватний нотаріус Криворізького міського округу Дніпропетровської області Стюрко Оксана Олександрівна про визнання правочину нікчемним та договору іпотеки недійсним -відмовлено. В задоволенні позовних вимог за зустрічною позовною заявою [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про скасування в Державному реєстрі іпотек запису щодо немайнових прав на квартиру [ADDRESS] -відмовлено. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 04.02.2020 рішення суду першої інстанції залишено без змін. За таких обставин, суд приходить до висновку, що виконавчий напис від 27.11.2018 року, зареєстрований в реєстрі за №2058, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. є таким, що не підлягає виконанню, оскільки вчинений з істотними порушеннями вимог процесуальних норм закону. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, суд приходить до висновку, про стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого ним судового збору за подання позовної заяви 840 гривень 80 копійок та за подання заяви про забезпечення позову у сумі 420 гривен 40 копійок - всього 1261 гривень 20 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved