Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-30 00:00:00

До Березанського міського суду Київської області звернулись [PERSON] та [PERSON] з позовом до Березанської міської ради Київської області, третя особа: Головне територіальне управління юстиції з питань державної реєстрації, про визнання прав та обов`язків забудовника в порядку спадкування. В обґрунтування позову вказували на те, що [INFO] померла [PERSON] , що являється матір`ю [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до витягу з рішення виконкому Березанської міської ради народних депутатів № 12 від 16.02.1993 [PERSON] виділено земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] , площею 0,15 га та дозволено будівництво індивідуального житлового будинку і господарських будівель. У період з 2000 по 2013 покійна [PERSON] здійснювала будівництво житлового будинку з господарськими спорудами на виділеній земельній ділянці. Відмітка про те, що будинок підлягає здачі в експлуатацію, відсутня. Згідно технічного паспорту (інвентаризаційна справа № 558401) від 04.09.2019 в [ADDRESS] знаходиться двоповерховий житловий будинок загальною площею 112 м2, гараж-сарай та інші господарські будівлі і споруди. На час відкриття спадщини [PERSON] проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді вказаного вище житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Позивачі, як спадкоємці за законом, своєчасно звернулись до приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Запісочної О. А. із заявами про прийняття спадщини та 08.10.2019 отримали свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку з кадастровим номером 3210400000:02:008:0021 площею 0,1000 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Крім того, після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , який покійна за життя не встигла ввести в експлуатацію та отримати правовстановлюючі документи. Відтак, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08.10.2019 позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю документа, що встановлює право власності померлої на вищезазначений житловий будинок, та відсутністю інформації про реєстрацію права власності спадкодавця на нього. Як вказують позивачі, за життя [PERSON] предмет забудови не набув статусу нерухомого майна в порядку, який був чинним на час завершення будівельних робіт у 2013, а забудовник за життя не звертався до уповноваженого органу із клопотанням про інвентаризацію фактично зведених чи реконструйованих об`єктів будівництва та відповідність їх наявним дозвільним документам, що є підставою для визнання цих споруд нерухомим майном у розумінні ч. 1 ст. 181 та ч.ч. 1,2 ст. 182 ЦК України. Отже, спадкодавець [PERSON] як власник житлового будинку та земельної ділянки, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , на всіх законних підставах здійснила забудову житлового будинку, проте не встигла його зареєструвати у зв`язку зі смертю. Відтак, посилаючись на положення п. 49 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.02.2013 № 868 з відповідними змінами і доповненнями, вказують, що документом, який засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом чи реконструйованого будинку, господарських будівель і споруд, прибудов до них, побудованих до 05.08.1992, є технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна із відміткою про технічне обстеження. З урахуванням викладеного, позивачі вказують, що належним чином прийняли спадщину після смерті [PERSON] і відсутність акту про введення в експлуатацію житлового будинку не є підставою для відмови у визнанні за позивачами права власності на спадщину на вказаний об`єкт нерухомості, оскільки останніми надано документ, який засвідчує прийняття в експлуатацію спадкового житлового будинку, а саме технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна із відміткою про технічне обстеження. Відтак, просять суд визнати за [PERSON] та [PERSON] в порядку спадкування за законом права та обов`язки забудовника за кожним на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями (А-2 - двоповерховий житловий будинок площею (78,7+42,2) 120,9 м2; ганок площею 5,4 м2; Б - Гараж-сарай площею 26,0 м2; б - Погріб площею 3,0 м2; В - вбиральня площею 1,8 м2), що розташований за адресою: [ADDRESS] , право на яке належало покійній [PERSON] , яка померла [INFO] . Представник позивачів в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі пред`явлених позовних вимог, обґрунтовуючи його доводами, наведеними позовній заяві, просив задовольнити. Вказував, що будівництво спірного будику спадкодавцем [PERSON] здійснювалось з 2000-2013 роки, і за дозвільними документами до відповідних органів не зверталась. Позивачі в судове засідання на розгляд справи не з`явились, належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду відповідно до положень ст. 128 ЦПК України. Причини неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило (Т.1,а.с.82,87,108-114, Т.2,а.с.184). Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечила. Третя особа в судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду, 09.07.2020 через канцелярію суду подала клопотання, в якому, посилаючись на положення ст.ст. 43, 211 ЦПК України, просила здійснювати розгляд справи за відсутності їхнього представника (Т.1,а.с.74,88,92,102, Т.2,а.с.183). Відповідно до ч. 2 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Враховуючи вказані обставини, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності вказаних учасників справи відповідно до ч. 2 ст. 211, п. 4 ч. 3 ст. 223 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивачів та представника відповідача, дослідивши та проаналізувавши в сукупності докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно та всебічно з`ясованих обставин прийшов до наступних висновків. Так, як вбачається з матеріалів справи, [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ірпінського міського управління юстиції у Київській області 29.04.2015, актовий запис № 196 (Т.1,а.с.4, Т.2,а.с.8,64,173). Після її смерті приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Запісочною О. А. 08.09.2015 заведено спадкову справу № 57/2015 (номер у Спадковому реєстрі 57901922), що підтверджується витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі за № 41425489 від 08.09.2015 (Т.1,а.с.12, Т.2,а.с.43). За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 27.12.2005 державним нотаріусом Ірпінської міської державної нотаріальної контори Київської області Харченко К. В. та зареєстрований в реєстрі за № 3-1248, яким все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, заповідала онуці [PERSON] , що підтверджується також витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 2928301 від 27.12.2005, а також інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 41423333 від 08.09.2015 (Т.2,а.с.23,24,25). Відповідно до заяви [PERSON] № 159 від 08.09.2015, остання відмовилась від прийняття належної їй спадщини за заповітом, яка залишилась після смерті її баби - [PERSON] (Т.2,а.с.7,34,35). Згідно свідоцтва про смерть серії № [NUMBER] , виданого Ірпінським ЗАГС 22.09.1993, актовий запис № 353, [INFO] помер чоловік [PERSON] - [PERSON] , шлюб між якими укладено 28.08.1954, про що Плахтянським ЗАГС Макарівського району Київської області 28.08.1954 видано свідоцтво про одруження серії [NUMBER] , актовий запис № 10 (Т.2.11,27). У відповідності до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 19.08.1991 Ірпінським ЗАГС (актовий запис № 237), а також свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 10.10.2003 відділом реєстрації актів громадянського стану Ірпінського міського управління юстиції Київської області (актовий запис № 451), 19.08.1991 та 10.10.2003 відповідно померли батьки [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] (свідоцтво про народження [PERSON] серії [NUMBER] , видане 25.03.1993 Березанською міською радою Баришівського району Київської області, актовий запис № 37) (Т.2,а.с.10,28,29). За прийняттям спадщини за законом та видачею свідоцтв про право на спадщину після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , до приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Запісочної О. А. разом з відповідними заявами від 08.09.2015 за № 160 та № 161, а також № 156 від 29.08.2019 та № 179 від 08.10.2019 звернулись позивачі - [PERSON] , що є дочкою померлої у відповідності до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 03.11.1955 Райгородською сільською радою Сутківського району Вінницької області, актовий запис № 42, та [PERSON] , який є сином померлої у відповідності до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 24.11.1960 в с. Микуличі Бородянського району Київської області, актовий запис № 53 (Т.2,а.с.31,32,33,44,48,65-66,116-117). Згідно довідки Комунального підприємства Київської обласної ради «Лівобережне бюро технічної інвентаризації» за 558401 від 04.09.2019, відповідно до наявної інформації станом на 01.01.2013 реєстрація права власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , за [PERSON] відсутня (Т.2,а.с.115). За змістом інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 29.08.2019 за № 179028436, № 179028668, а також від 08.10.2019 за № 183927873, № 183928755, № 183929392 та № 183929557 інформація про зареєстровані права власності, інші речові права, іпотеки та обтяження за [PERSON] , а також за адресою: [ADDRESS] , відсутня (Т.2,а.с.105,106,155,159,160,161). 08.10.2019 [PERSON] та [PERSON] видані свідоцтва про право на спадщину за законом № 985 та № 987, № 989 та № 991, посвідчені приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Запісочною О. А., за якими вони успадкували по Ѕ частині земельних ділянок, розташованих за адресою: [ADDRESS] , з кадастровими номерами 3210400000:02:008:0021 площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та 3210400000:02:008:0022 площею 0,0,0737 га для ведення особистого селянського господарства, що належали померлій [PERSON] на підставі державних актів на право власності на земельну ділянку від 16.05.2005 серії ЯА № 379441 та серії ЯА № 379442 відповідно (Т.1,а.с.13,15, Т.2,а.с.41,42,124,128,162,164,166,168). Постановою приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Запісочної О. А. про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок від 08.10.2019 [PERSON] та [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальних дій - видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , в рівних частках кожному після смерті їх матері [PERSON] , у зв`язку з відсутністю документа, що встановлює право власності [PERSON] на вищезазначений житловий будинок та відсутністю інформації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності спадкодавця на вказаний житловий будинок (Т.1,а.с.17-18, Т.2,а.с.170-171). Відповідно до технічного паспорту, виданого Комунальним підприємством Київської обласної ради «Лівобережне бюро технічної інвентаризації» від 04.09.2019, житловий будинок (А-2, двоповерховий, з ганком), розташований за адресою: [ADDRESS] , побудований в [NUMBER] , господарські будівлі та споруди, а саме гараж-сарай (Б), погріб (б), вбиральня (В) побудовані в 2000, колодязь (№1) - 2000, огорожа (№ 2), ворота (№ 3 та № 4), хвіртка (№ 5) - 2013 (Т.1,а.с.6-11, Т.2,а.с.115,132-137). Як зазначено в постанові нотаріуса [PERSON] про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.10.2019, згідно даних в Єдиному реєстрі дозвільних документів інформація щодо реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації на спірний житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , за період з січня 2013 по 27.04.2015 відсутня (Т.2, а.с.170). Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Перелік основних способів захисту цивільних прав та інтересів визначено частиною другою статті 16 ЦК України. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). У відповідності до пложень ч. 2, 3 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). За змістом ч. 1 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Згідно рішення виконкому Березанської міської Ради народних депутатів № 12 від 16.02.1993 «Про будівництво індивідуального житлового будинку» [PERSON] виділено земельну ділянку площею 0,13 га в [ADDRESS] ; вказаним рішенням [PERSON] попереджено про те, що до одержання будівельного паспорта і реєстрації його у виконкомі міської Ради народних депутатів розпочинати будь-які будівельні роботи забороняється, а після закінчення будівництва житловий будинок і господарські будівлі пред`явити для прийомки комісією, назначеною виконкомом міської Ради народних депутатів (Т.1,а.с.5). Встановлена законодавством процедура будівництва в Україні регулюється Законами України «Про основи містобудування» від 16.11.1992 № 2780-XII, «Про архітектурну діяльність» від 20.05.1999 № 687-XIV, «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 № 3038-VI та іншими нормативно-правовими актами, що видаються на їх виконання. В даному випадку такими дозвільними документами, що дає право виконувати підготовчі або будівельні роботи у відповідний період часу були, зокрема, згідно з п.п. 1.1, 3.2 ДБН А.3.1-2-93 «Порядку надання дозволу на виконання будівельних робіт», затверджених наказом Мінбудархітектури України від 10.08.1993 № 136, - дозвіл на будівництво, згідно ст. 29 Закону України «Про планування та забудову територій» від 20.04.2000 № 1699-III, п. 1.1 Положення про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт, затверджених наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 05.12.2000 № 273, п. 1 Порядку надання дозволів на виконання будівельних робіт, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2009 № 1104, - відповідні дозволи на виконання будівельних робіт, а згідно ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 № 3038-VI, - повідомлення про початок виконання будівельних робіт, дозвіл на виконання будівельних робіт, здійснювати будівельнх роботи без яких заборонялося. Судом встановлено, що спірний житловий будинок був збудований покійною [PERSON] в період з 2000 по 2013, а земельну ділянку під будівництво виділено 16.02.1993. Так, за загальним правилом, встановленим ч. 2 ст. 376 ЦК України, особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. При цьому, як визначено абзацом 1 пункту 7 ППВСУ від 30.05.2008 № 7, та узгоджується з пунктом 3.2 листа ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013, якщо спадкодавцем було здійснене самочинне будівництво (частина 1 статті 376 ЦК України), до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва. З урахуванням імперативних вимог ч. 1 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Враховуючи положення ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Доказами в розумінні ч. 1 ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. При цьому, як визначено ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. За таких обставин, позивачами при зверненні до суду не надано жодних належних та допустимих доказів того, що спадкодавець [PERSON] за життя отримувала документ, що надає дозвіл на виконання нею будівельних робіт по спорудженню спірного житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , у порядку, встановленому чинним на той час законодавством, таким чином, спадкодавець [PERSON] не набула прав та обов`язків забудовника за життя, що потягло неможливість входження їх як майнового права до складу спадщини після її смерті. За таких обставин, враховуючи викладені вище положення законодавства та встановлені судом фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні даного позову з огляду на його безпідставність та недоведеність. Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed