overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

В січні 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивачка вказала, що 26 серпня 2008 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у с. Білобожниця Чортківського району Тернопільської області, актовий запис № 3. Від шлюбу в них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Сімейні відносини вони припинили в 2011 році. [PERSON] втратила почуття поваги та любові до відповідача, миритись з ним не бажає, тому прийшла до висновку про необхідність розірвання шлюбу. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причину неявки суду не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Судом встановлено, що 26 серпня 2008 року сторони зареєстрували шлюб в с. Білобожниця Чортківського району Тернопільської області, актовий запис № 3. Від подружнього життя в них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Сімейні відносини вони припинили в 2011 році. Позивачка втратила почуття поваги та любові до чоловіка, миритись з ним не бажає. Згідно вимог ч. 1 ст. 24, ч.ч. 3 та 4 ст. 56 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім'ї є неможливим і це буде суперечити інтересам позивачки, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити. Після розірвання шлюбу неповнолітню дочку сторін суд залишає проживати з матір'ю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

В січні 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину. В позовній заяві позивачка вказала, що згідно рішення Чортківського районного суду з батька стягувались аліменти на її утримання та на утримання сестри [PERSON], в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 1/2 неоподатковуваного мінімуму на кожну дитину, починаючи з 15 березня 2001 року до досягнення повноліття. У зв'язку із досягненням повноліття, виплата аліментів припинилась. На даний час [PERSON] навчається на 3 курсі денної форми навчання у Чортківському гуманітарно-педагогічному коледжі ім. О. Барвінського. Тому вона просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів (заробітку) щомісячно, починаючи з 18 січня 2014 року на період навчання до досягнення 23 років. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримують, просять задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнає частково, погоджується сплачувати аліменти на утримання дочки лише на період навчання. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних мотивів. Судом встановлено, що згідно рішення Чортківського районного суду від 26 березня 2001 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягувались аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 1/2 неоподатковуваного мінімуму на кожну дитину, починаючи з 15 березня 2001 року до їх повноліття. Згідно довідки Чортківського гуманітарно-педагогічного коледжу імені Олександра Барвінського № 1169 від 24 грудня 2013 року [PERSON] навчається на третьому курсі державної денної форми навчання, група СП-3 з 01.09.2011 року по даний час. Термін завершення навчання 28.06.2015 року. У відповідності до вимог ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Враховуючи наведене, суд визначає аліменти, які підлягають стягненню на утримання позивачки в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 18 січня 2014 року до закінчення навчання 28 червня 2015 року. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України 243,60 гривень судового збору.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

В січні 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину. В позовній заяві позивачка вказала, що згідно рішення Чортківського районного суду з відповідача стягувались аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], до досягнення ними повноліття в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу), але не менше за неоподатковуваний мінімум доходів громадян щомісячно. У зв'язку із досягненням сином вісімнадцятирічного віку виплата аліментів припинилась. На даний час [PERSON] є студентом ДВНЗ «Чернівецький транспортний коледж». Тому [PERSON] просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з 20 січня 2014 року до закінчення навчання. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений шляхом розміщення оголошення в пресі. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Судом встановлено, що згідно рішення Чортківського районного суду від 10 червня 2005 року з [PERSON] в користь [PERSON] стягувались аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], до досягнення ними повноліття в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу), але не менше за неоподатковуваний мінімум доходів громадян щомісячно. Згідно довідки ДВНЗ «Чернівецький транспортний коледж» № 1002 від 24 грудня 2013 року [PERSON] є студентом вказаного навчального закладу 3 курсу 33 групи денного відділу, державної форми навчання з 01.09.2011 року по 30.06.2015 року. У відповідності до вимог ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Враховуючи наведене, суд визначає аліменти, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з 20 січня 2014 року до закінчення навчання 30 червня 2015 року. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України 243,60 гривень судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

в січні 2014 року позивачка звернулась до суду з даним позовом. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 10.12.2011 року. У шлюбі у сторін народився сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося. [PERSON] не піклувався про створення нормальних сімейних стосунків, не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї і дитини, що призвело до розладу і фактичного припинення шлюбних відносин. 07.10.2012 року відповідачем скоєно злочини передбачені ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ст.. 69, ч. 1 ст. 70 КК України, за що його засуджено до 5 років позбавлення волі. Покарання [PERSON] відбуває Бучанській виправній колонії № 85. У зв'язку із викладеними підставами позивачка вважає збереження шлюбу неможливим і небажаним для позивачки, з огляду на що просить суд розірвати шлюб від 10.12.2011 року зареєстрований у органі РАГС Святошинського РУЮ у м. Києві, актовий запис № 1956. В судове засідання позивачка не з'явилась, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином. До початку розгляду справи надала суду клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. До початку розгляду справи надав суду клопотання, в якому просив суд розглянути справу за його відсутності, проти позову не заперечує. Суд визнав можливим розглянути справу за відсутності належним чином повідомлених сторін, які не заперечують проти розгляду справи за їх відсутності. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне. 10.12.2011 року у ВРАЦС Святошинського РУЮ в м. Києва зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] актовий запис № 1956, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 7). [INFO] народилась [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження, згідно якого батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). З 06 жовтня 2012 року сторони не проживають однією сім'єю, не пітримують шлюбні стосунки, не ведуть спільне господарство, не приймають участі у житті один одного, зберігати сім'ю не мають наміру, стосовно проживання дитини сторони дійшли згоди. Згідно ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що примирення між сторонами неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам дитини, а тому позов підлягає задоволенню. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

в січні 2014 року позивачка звернулась до суду з даним позовом. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 29.09.2008 року. У шлюбі у сторін народилась дочка [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та поглядів на шлюб та сім'ю. Через нехтування відповідачем сімейними цінностями у сторін виникають сварки, свідком яких стає спільна дитина, що негативним чином впливає на її психічний стан та завдає позивачці душевних страждань. З даних підстав позивачка просила суд розірвати шлюб, вважає примирення неможливим і небажаним для себе. В судове засідання позивачка не з'явилась, до початку розгляду справи надала суду клопотання про розгляд справи за її відсутності. Зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розірвати шлюб. Сторони не ведуть спільне господарство з 11.04.2013 року. Відповідач в судове засідання не з'явився, до початку розгляду справи надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що визнає позовні вимоги позивача, просив розірвати шлюб. Сторони не ведуть спільне господарство з 11.04.2013 року. Суд визнав можливим провести розгляд справи за відсутності належним чином повідомлених сторін, які не заперечують проти розгляду справи за їх відсутності. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне. Сторони уклали шлюб 03.02.2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 264 (а.с. 6). [INFO] року народилась [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження, згідно якого батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). З 11 квітня 2008 року, сторони не пітримують шлюбні стосунки, не ведуть спільне господарство, не приймають участі у житті один одного, зберігати сім'ю не мають наміру, стосовно проживання дитини сторони дійшли згоди. Згідно ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що примирення між сторонами неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам дитини, а тому позов підлягає задоволенню. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

В січні 2014 року позивачка звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просить постановити рішення, яким розірвати шлюб, зареєстрований 12 серпня 2012 року виконавчим комітетом Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області, актовий запис №20, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Від сумісного проживання є донька [PERSON], [INFO]. З відповідачем з листопада 2013 року взаємовідносини погіршились, що привело до фактичного припинення шлюбно-сімейних відносин. Причиною розпаду являється те, що у них зовсім різні погляди на сім'ю, життя , що призвело до того, що вона втратила до чоловіка почуття любові та поваги. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала і просить задовільнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, про день і час слухання справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. 8 квітня 2014 року судом надався сторонам 6-місячний строк для примирення, однак сторони не примирились. Заслухавши пояснення позивачки,вивчивши матеріали справи, вбачається, що подальше збереження сім'ї неможливе, шлюб носить формальний характер, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

В січні 2014 року позивачка звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просить постановити рішення, яким розірвати шлюб, зареєстрований 15 листопада 2008 року виконкомом Лютізької сільської ради Вишгородського району Київської області , актовий запис №17, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Від сумісного проживання є двоє синів- [PERSON] ,[INFO], та [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду являється те, що відповідач зловживає спиртними напоями, влаштовує сварки, бійки, в присутності дітей ображає нецензурними словами, грубо принижує її жіночу гідність.у них зовсім різні погляди на сім'ю, життя , що призвело до того, що вона втратила до чоловіка почуття любові та поваги. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала і просить задовільнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, про день і час слухання справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Позивачка на примирення не погодилась. Заслухавши пояснення позивачки,вивчивши матеріали справи, вбачається, що подальше збереження сім'ї неможливе, шлюб носить формальний характер, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

В січні 2014 року позивачка звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просить постановити рішення, яким розірвати шлюб, зареєстрований 9 липня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вишгородського районного управління юстиції Київської області , актовий запис №116, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Від сумісного проживання є дочка [PERSON], [INFO]. З відповідачем більше року припинились шлюбні відносини. Причиною розпаду являється те, що у них зовсім різні погляди на сім'ю, життя , що призвело до того, що вона втратила до чоловіка почуття любові та поваги. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала і просить задовільнити. Відповідач [PERSON] з позовом погодився. Сторони на примирення не погодились. Заслухавши пояснення сторін,вивчивши матеріали справи, вбачається, що подальше збереження сім'ї неможливе, шлюб носить формальний характер, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

В січні 2014 року позивачка звернулась до суду з позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно. Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що [INFO] року помер її чоловік- [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно, в тому числі земельна ділянка розміром 0,0598 га, розташована в [ADDRESS], призначена для ведення садівництва. Був виготовлений Державний акт на право власності на земельну ділянку, однак чоловік отримати акт не встиг, оскільки помер. Просить визнати за нею право власності на спадкову земельну ділянку. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала і просить задовільнити. Відповідач - представник Хотяніської сільської ради в судове засідання не з»явився, направив суду листа про те, що з позовом згоден, просить слухати справі за відсутності їх представника. Заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON] а.с.3. Після його смерті залишилось спадкове майно, в тому числі земельна ділянка розміром 0,0598 га, розташована в [ADDRESS], призначена для ведення садівництва . На цю земельну ділянку був виготовлений Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯМ №572324,який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування договорів оренди землі за №322180001019729 а.с.9, проте [PERSON] не встиг його отримати в зв»язку зі смертю. Суд вважає доведеним право власності на вказану земельну ділянку за [PERSON]. За життя [PERSON] 25 серпня 2004 року заповів все своє майно [PERSON] а.с.8. [PERSON] в передбачений законом строк прийняла спадщину після смерті [PERSON], заведено спадкову справу №22-2012, на грошові вклади 24 травня 2013 року отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Суд вважає, що визнання права власності на земельну ділянку за позивачкою не порушить прав інших осіб, тому позовні вимоги [PERSON] задовольняє. На підставі ст.ст. 1216,1220,1221,1235 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

В січні 2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, починаючи з дня подачі позову і до досягнення їхньою дитиною - [PERSON], [INFO], трирічного віку. В обгрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі, від подружнього життя у них народилась дитина - [PERSON], [INFO]. В зв`язку з тим, що позивачка доглядає за дитиною, вона не має можливості працювати та отримувати кошти на утримання себе та дитини, а відповідач разом з ними не проживає та матеріальної допомоги добровільно не надає. Тому вона змушена звернутись до суду з позовом про стягнення з нього аліментів на її утримання примусово. Позивачка в судове засідання не з'явилася, в своїй письмовій заяві просила справу розглядати за її відсутність, позов підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задолення позовних вимог не заперечував, позов визнав. Так, суд вважає можливим, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, перевіривши матеріали справи, дав оцінку зібраним по справі доказам в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 2 ст. 84 Сімейного Кодексу України дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про народження, виданого Таврійським міськвиконкомом Новокаховської міської ради Херсонської області, актовий запис № 96, [PERSON] народилася [INFO], батьком дитини є відповідач. На даний час дитина проживає разом із матір`ю - [PERSON] та повністю знаходиться на її утриманні. Позивачка не працює, відповідач не надає позивачці матеріальної допомоги на її утримання, хоча працює і має для цього матеріальну можливість. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин, суд вважає, що з відповідача слід стягнути кошти на утримання дружини у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною 3-х років. Оскільки, позивачка звільнена від сплати державного мита на підставі ст. 5 ч.1 п. 3 Закону України «Про судовий збір», суд стягує з відповідача судовий збір на користь держави. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

В січні 2014 року позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що їх сім'я розпалася і поновлена бути не може. Під час розгляду справи по суті позивачка заявлений позов підтримала, просила задовольнити його, пояснивши, що сімейні відносини з відповідачем припинені з січня 2014 року і на примирення вона не погоджується. Просила змінити їй прізвище на дошлюбне. Відповідач [PERSON] заявлений позов визнав, не заперечував проти його задоволення, подавши письмову заяву, за змістом якої справу просив розглянути у його відсутність. На примирення не погоджується / а.с. 12 /. Судом встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 02 жовтня 1993 року в Великосорочинській сільській раді Миргородського району Полтавської області, актовий запис № 20, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу / а.с. 3 /. Для позивачки це перший шлюб, а для відповідача повторний шлюб, від якого неповнолітніх дітей вони не мають. Спільно, однією сім'єю, як вбачається з пояснень позивачки, вони проживали до січня 2014 року, після чого їх сім'я розпалася із - за сварок по різним причинам. В даний час сімейних відносин позивачка та відповідач не підтримують, проживають окремо. На примирення вони не погоджуються. При встановлених обставинах суд приходить до висновку про те, що між сторонами по справі склалися і існують такі взаємини, які виключають їх подальше спільне проживання і ця сім'я поновлена бути не може. Позивачка бажає відновити своє дошлюбне прізвище, право на що передбачене ст. 113 СК України.

Outcome: approved