Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-28 00:00:00

в січні 2021 рок представник позивача НК «Експоцентр України» звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] , в якому просив суд стягнути із відповідача на користь позивача суму заборгованості по оплаті за проживання в гуртожитку в розмірі 23499,89 грн. та витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування позову зазначено, що на балансі та в оперативному управлінні позивача знаходиться будівля гуртожитку, розташована за адресою: [ADDRESS] , яка перебуває в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, згідно із витягом з Державного реєстру від 06.01.2017 року № 77833653, та Реєстрі житлових будинків, що використовуються під гуртожитки в Голосіївському районі міста Києва, згідно із розпорядженням Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації від 17.11.2009 року № 914. 28.03.2019 року між відповідачем та позивачем було укладено договір найму житлового приміщення кімнати [ADDRESS] . В кімнаті проживають відповідач [PERSON] разом із членами родини: дружиною [PERSON] та дітьми [PERSON] , 2007 р.н. та [PERSON] , 2015 р. Позивач зазначає, що наймачі, які користуються жилою площею в гуртожику, зобов`язані своєчасно сплачувати за проживання в гуртожитку у строки, встановлені договором або законом. Споживач збов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договорм або законом. Позивачем щомісяця здійснювалось нарахування плати за проживання в гуртожитку відповідача, виставлялись відповідні рахунки. Однак, відповідач кошти за вказані послуги не сплачував, внаслідок чого, з 01.01.2020 р. по 10.12.2020 р. у відповідача перед позивачем виникла заборгованість в сумі 23499,89 грн. Відповідачу було надіслано претензію з вимогою погасити борг в добровільному порядку, яка була залишена відповідачем без належного реагування. З огляду на викладене, позивач вимушений звернутись до суду із даним позовом. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 19.01.2021 року, у справі було відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Представник позивача після відкриття провадження у справі з будь-якими клопотаннями до суду не звертався. Відповідач відзив на позов до суду не подав, з будь-якими клопотаннями до суду не звертався. З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного повадження на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, а також суд ухвалив про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що на балансі і в оперативному управлінні НК «Експоцентр України» знаходиться будівля гуртожитку, розташована за адресою: [ADDRESS] , яка перебуває в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, згідно із витягом з Державного реєстру від 06.01.2017 року № 77833653, та Реєстрі житлових будинків, що використовуються під гуртожитки в Голосіївському районі міста Києва, згідно із розпорядженням Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації від 17.11.2009 року № 914. 28.03.2019 року між відповідачем та позивачем було укладено договір найму житлового приміщення кімнати [ADDRESS] , відповідно до умов якого, відповідач зобов`язався, зокрема, вносити щомісяця до 10 числа наступного за звітним періодом (місяцем) плату за проживання в гуртожитку. Встановленоо, що в зазначеній кімнаті проживають відповідач [PERSON] разом із членами родини: дружиною [PERSON] та дітьми [PERSON] , 2007 р.н. та [PERSON] , 2015 р. Позивачем щомісяця здійснювалось нарахування плати за проживання в гуртожитку відповідача, виставлялись відповідні рахунки. Однак, відповідач кошти за вказані послуги не сплачував, внаслідок чого, з 01.01.2020 р. по 10.12.2020 р. у відповідача перед позивачем виникла заборгованість в сумі 23499,89 грн., що підтверджується наданим стороною позивача розрахунком, який відповідачем не спростований. 02.11.2020 року відповідачу було надіслано претензію з вимогою погасити борг в добровільному порядку, яка була залишена відповідачем без належного реагування. Перевіряючи обґрунтованість та доведеність позовних вимог, суд приймає до уваги те, що відповідно до ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором; якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. За правилами ст.ст. 526, 625 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частинами 1, 2, 3 та 4 ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема, достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Жодних доказів, які б спростовували висновки суду про чинність договору, відповідач не надав, в тому числі не спростовано розміру нарахованої суми заборгованості по оплаті за проживання в гуртожитку, як і не доведено належну оплату відповідачем за проживання в кімнаті гуртожитку згідно умов договору. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що обґрунтування позовних вимог знайшли своє об`єктивне підтвердження в ході розгляду справи, та стороною відповідача не спростовані, а тому суд вважає позов законним та таким, що підлягає задоволенню. В порядку ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід стягнути із відповідача на користь позивача. На підставі викладеного, та

Outcome: approved