Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-15 00:00:00

В травні 2021 року позивач [PERSON] , від імені і в інтересах якого діє адвокат Кисельова О.М., звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що позивач є рідними сином [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження. Відповідачка [PERSON] (в дівоцтві [PERSON] ) доводиться позивачеві рідною сестрою. [INFO] помер батько, а [INFO] померла мати. Після смерті матері відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку у [ADDRESS] . У встановленому законом порядку відповідачка [PERSON] звернулася, на той час, до Першотравневої державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлої матері, у зв`язку з чим, нотаріусом була заведена спадкова справа. На час смерті [PERSON] діяли норми Цивільного Кодексу України у редакції 1963 року. Так, згідно зі ст. 549 ЦК України, спадкоємець вважається фактично прийнявшим спадок, якщо він вступив в управління чи користування спадковим майном. Фактом прийняття спадку є також сумісне проживання спадкоємця зі спадкодавцем на момент смерті останнього, що встановлюється за відміткою у паспорті спадкоємця про місце його реєстрації або підтверджується відповідною довідкою. Згідно довідки виконавчого комітету Покровської сільської ради № 69 від 25.02.21 [PERSON] на момент своєї смерті мешкала у [ADDRESS] , разом з нею були зареєстровані та проживали - син [PERSON] , а також невістка з онуком, які не є її спадкоємцями. Тобто, позивач є таким, що прийняв спадщину фактично. У березні 2021 року [PERSON] звернувся до державного нотаріуса Мангушської державної нотаріальної контори із заявою про видачу на його ім`я свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок. Переглянувши надані документи нотаріус повідомила про те, що видати спадок не має можливості у зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на майно, про що була видана відповідна Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії. 10.04.2002 Виконавчим комітетом Іллічівської сільської ради було прийнято рішення № 19 про оформлення права власності, згідно якого було вирішено оформити право власності на будинок [ADDRESS] за [PERSON] , а також надано доручення БТІ м. Маріуполя видати свідоцтво про право приватної власності на будинок. Дане доручення виконано не було, у зв`язку з чим свідоцтво не отримано. Згідно довідки від 27.08.2002 № 328 на житловий будинок, розташований у [ADDRESS] , відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , власник [PERSON] . Згідно витягу з погосподарської книги № 9 Покровської сільської ради за 2001-2005 роки земельна ділянка у [ADDRESS] , була надана для будівництва, обслуговування житлового будинку та господарських будівель, загальна площа складає 0,15 га. Право власності являє собою сукупність повноважень власника по володінню, користуванню і розпорядженню майном. Держава покликана забезпечувати всім власникам рівні умови захисту права власності, який здійснюється в позовному порядку судом. У зв`язку з тим, що необхідні умови для отримання позивачем спадщини у нотаріуса відсутні, іншого шляху захистити свої майнові права позивач не має, тому змушений звернутися до суду із цим позовом, залучаючи до участі у справі у якості відповідача [PERSON] , спадкоємця першої черги, що прийняла спадщину. Просить визнати права власності на спадкове майно, а саме на 1/2 частину будинку розташованого у [ADDRESS] , що відкрилося після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] . Ухвалою судді Першотравневого районного суду Донецької області від 14.06.2021 цивільна справа за вказаною позовною заявою прийнята до провадження та справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. 30.06.2021 відповідачка [PERSON] подала зустрічну позовну заяву до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовної заяви зазначає, що в провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом її брата [PERSON] до неї про визнання права власності на спадкове майно, а саме на 1/2 частину будинку розташованого у [ADDRESS] , що відкрилося після смерті їх матері [PERSON] , померлої [INFO] . Вважає за необхідне пред`явити зустрічний позов оскільки вона є спадкоємицею за законом після смерті матері нарівні з братом, інших спадкоємців не має, обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, так як вони виникають з одних правовідносин. Так, вона є рідною донькою [PERSON] та [PERSON] . Відповідач [PERSON] доводиться їй рідним братом. [INFO] помер їх батько [PERSON] . [INFO] померла мати [PERSON] . Після смерті матері відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку у [ADDRESS] . У встановленому законом порядку вона звернулася до Першотравневої державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлої матері, у зв`язку з чим, нотаріусом 02.02.2002 була заведена спадкова справа № 21/2002. Її брат звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини пізніше, спадщину прийняв фактично, бо на момент смерті матері проживав та був зареєстрований з нею за однією адресою. У березні 2021 року вона та представник [PERSON] звернулися до державного нотаріуса Мангушської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину на житловий будинок. Переглянувши надані документи нотаріус повідомила про те що, видати свідоцтво про право на спадщину не має можливості у зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на майно, про що була видана відповідна Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії. 10.04.2002 Виконавчим комітетом Іллічівської сільської ради було прийнято рішення № 19 про оформлення права власності, згідно якого було вирішено оформити право власності на будинок [ADDRESS] за [PERSON] , а також надано доручення БТІ м. Маріуполя видати свідоцтво про право приватної власності на будинок. Дане доручення виконано не було, у зв`язку з чим мати свідоцтво не отримала. Просить визнати права власності на спадкове майно, а саме на 1/2 частину будинку розташованого у [ADDRESS] , що відкрилося після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] . Ухвалою Першотравневого районного суду Донецької області від 01.07.2021 прийнята зустрічна позовна заява [PERSON] , об`єднана із первісним позовом та підготовче провадження по цивільній справі закрито, справа призначена до судового розгляду. Позивач за первісним позовом [PERSON] та його представник - адвокат Кисельова О.М. подали до суду письмову заяву, в якій позов просять задовольнити, а справу розглянути без їх участі. Проти задоволення зустрічної позовної заяви [PERSON] не заперечують. Відповідач за первісним позовом [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, не заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON] та підтримує і просить задовольнити свою зустрічну позовну заяву. Відповідно до ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши обставини, якими сторони обґрунтовують свої вимоги, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, суд приходить до висновку, що позовні та зустрічні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач за первісним позовом [PERSON] є рідним сином [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 7). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] позивач за зустрічним позовом [PERSON] (дівоче прізвище - « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу та свідоцтвом про зміну імені а.с. 35, 36) є рідною донькою [PERSON] та [PERSON] (а.с. 35). [PERSON] відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 21.11.1997, помер [INFO] , а [PERSON] відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 08.11.2001, померла [INFO] (а.с. 8). Рішенням Виконавчого комітету Іллічівської (Покровської) сільської ради від 10.04.2002 про оформлення права власності, було вирішено прийняти в експлуатацію житловий будинок гр. [PERSON] , який розташований в [ADDRESS] , оформити за нею право власності на зазначений будинок та доручити БТІ м. Маріуполя видати гр. [PERSON] свідоцтво на право приватної власності на будинок (а.с.12). Згідно довідки виданої Виконавчим комітетом Іллічівської (Покровської) сільської ради від 27.08.2002 за № 328, будинок [ADDRESS] , рахується з лицевим рахунком № 777 (згідно погосподарської книги) за [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.11). З технічного паспорту від 30.11.2001 вбачається, що власником будинку [ADDRESS] є [PERSON] (а.с.14-16). Відповідно до висновку про вартість майна від 02.03.2021, замовником якого був [PERSON] , власником будинку [ADDRESS] , є [PERSON] у частці 1/1 з ринковою вартістю 84180 грн. (а.с. 17). Отже, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку у [ADDRESS] . 08.02.2002 [PERSON] , яка є відповідачем за первісним позовом та позивачем за зустрічним позовом, звернулась до Першотравневої державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлої [INFO] матері [PERSON] , на підставі чого була заведена спадкова справа 02.02.2002 за № 02-14 до майна померлої [INFO] [PERSON] (а.с. 39-53). З довідки, виданої Виконавчим комітетом Покровської сільської ради 25.02.2021 за № 69, вбачається, що згідно погосподарської книги № 9 за 2001-2005 роки разом з [PERSON] , [INFO] , яка була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] до дня її смерті [INFO] , був зареєстрований [PERSON] (син) (а.с.9), що також підтверджується витягом з погосподарської книги Покровської сільської ради від 26.02.2021 за № 71 (а.с.10). Таким чином, як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] вважається таким спадкоємцем, що спадщину прийняв, оскільки на час відкриття спадщини він проживав зі спадкодавцем - померлою [PERSON] однією сім`єю та був зареєстрований за однією адресою з нею, до спливу строку встановленого законодавством у шість місяців для прийняття або відмови від прийняття спадщини він до нотаріальної контори не звертався. Постановою державного нотаріуса Мангушської державної нотаріальної контори про відмову у вчинені нотаріальної дії від 02.03.2021 № 101/02-31 [PERSON] та [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке належало померлій [INFO] [PERSON] , а саме на житловий будинок з належними до нього побудовами та спорудами за [ADDRESS] , у зв`язку з відсутності у спадкоємців документу, що підтверджує право власності на спадкове майно (а.с. 13). Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст.81 ЦПК України). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 41 Конституції України, статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 15 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Норми пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК, за якими цей ЦК застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, необхідно розуміти таким чином, що правила книги шостої ЦК може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 01 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529 - 531 ЦК УРСР. До правовідносин щодо спадкування спірного майна після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] підлягають врегулюванню за нормами ЦК УРСР 1963 року, оскільки виникли до набрання чинності ЦК України 2003 року. Частинами першою та другою статті 524 ЦК УРСР 1963 року встановлено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Враховуючи, що [PERSON] за життя не розпорядилась належним їй майном шляхом складання заповіту, спадкування здійснюється за законом. Згідно із статтею 525 ЦК Української РСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Відповідно до статті 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно зі статтею 548 ЦК УРСР придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно до статті 549 ЦК УРСР діями, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ в управління або володіння спадковим майном та (або) подання нотаріальному органу за місцем відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи, позивачу за первісним позовом [PERSON] та позивачу за зустрічним позовом [PERSON] постановою нотаріуса від 02.03.2021 №101/02-31 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке належало померлій [PERSON] , у зв`язку з відсутності у спадкоємця документу, що підтверджує право власності на спадкове майно. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно п. 3.1. Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, судом встановлено, що за життя [PERSON] належав будинок [ADDRESS] . 10.04.2002 Виконавчим комітетом Іллічівської сільської ради було прийняте рішення №19 про оформлення права власності, яким було вирішено прийняти в експлуатацію житловий будинок гр. [PERSON] , який розташований в [ADDRESS] , оформити за нею право власності на зазначений будинок та доручити БТІ м. Маріуполя видати гр. [PERSON] свідоцтво на право приватної власності на будинок. Проте вказане рішення ради виконане не було. Після смерті [PERSON] даний будинок прийняли у спадок її діти - позивач за первісним позовом [PERSON] , який фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, оскільки на момент смерті матері проживав та був зареєстрований разом з нею в спірному будинку, і позивач за зустрічним позовом [PERSON] , яка прийняла спадок шляхом подання заяви до нотаріальної контори. На сьогоднішній момент спадкоємці не мають можливості оформити спадщину у нотаріальній конторі через відсутність правовстановлюючих документів на будинок, що лишився їм у спадок. Таким чином, приймаючи до уваги те, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги [PERSON] та [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно унеможливлює оформлення спадкових прав спадкоємів у нотаріальному порядку.

Outcome: approved