Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-25 00:00:00

В січні 2020 року на підставі ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 08.01.2020 року до Деснянського районного суду м. Києва за підсудністю надійшла цивільна справа за позовом Управління Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області до [PERSON] , третя особа: Київська міська рада, про відшкодування шкоди, завданої внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. У вказаному позові позивач просить стягнути з відповідача майнову шкоду, завдану внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів в розмірі 578,00 грн. та судові витрати в розмірі 1921,00 грн. Позов обґрунтовано тим, що постановою Деснянського районного суду м. Києва від 19.04.2018 року по справі №754/2846/18 відповідача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн. Вказаною постановою встановлено, що відповідач 23.02.2018 року в 19.00 годин на р. Десенка в Деснянському районі м. Києва, грубо порушив правила рибальства, а саме проводив лов риби забороненими знаряддями лову - сітками з жилки, виловив рибу - плітка - 6 шт. та окунь - 4 шт. загальною вагою - 0,8 кг., внаслідок чого було завдано шкоди рибному господарству України на суму 578,00 грн. На даний час завдана шкода відповідачем добровільно не відшкодована, у зв`язку з чим позивач був змушений звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Не заперечував проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подавав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступних висновків. У відповідності до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 23.02.2018 року в 19.00 годин [PERSON] на р. Десенка в Деснянському районі м. Києва, грубо порушив правила рибальства, а саме проводив лов риби забороненими знаряддями лову - сітками з жилки, виловив рибу - плітка - 6 шт. та окунь - 4 шт. загальною вагою - 0,8 кг., внаслідок чого було завдано шкоди рибному господарству України на суму 578,00 грн., чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 85 КУпАП. Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 19.04.2018 року по справі [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 85 ч. 4 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (340,00 грн.) в дохід держави з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення, які є приватною власністю порушника, без конфіскації незаконно добутих водних живих ресурсів. Стягнуто з [PERSON] судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 352,40 грн. За змістом ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, в порядку і розмірах, встановлених законодавством. Відповідно до статей 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» - шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодування за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності. Відповідно ст. 37 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об`єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» посадові особи органів рибоохорони центрального органу виконавчої влади у галузі рибного господарства мають повноваження подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. Відповідно до п. 3.15 Правил любительського та спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України №19 від 15 лютого 1999 року (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 квітня 1999 року за №269/3562), забороняється лов водних живих ресурсів: із застосуванням вибухових і отруйних речовин, електроструму, колючих знарядь лову, вогнепальної та пневматичної зброї, промислових та інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих та інших матеріалів усіх видів і найменувань. Згідно п.2 Правил промислового рибальства в рибогосподарських водних об`єктах України, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України №33 від 18 березня 1999 року, сітки відносяться до промислових знарядь лову. Частиною 1 ст. 40 КУпАП України встановлено, що якщо у результаті вчинення адміністративного правопорушення заподіяно майнову шкоду громадянинові, підприємству, установі або організації, то адміністративна комісія, виконавчий орган сільської, селищної, міської ради під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про відшкодування винним майнової шкоди, якщо її сума не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а суддя районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду - незалежно від розміру шкоди, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Згідно розрахунку матеріальної шкоди [PERSON] нанесено збитків на загальну суму 578,00 грн. Оцінюючи належність, допустимість, а також достатній зв`язок доказів у їх сукупності, зважаючи на те, що винними діями відповідача, які полягали у порушенні правил рибальства, а саме здійсненні вилову риби із застосуванням забороненого знаряддя лову, позивачу було завдано шкоду, що встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення майнової шкоди на користь позивача. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 1921,00 грн.

Outcome: approved