overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

В травні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивує тим, що знаходиться у шлюбі з відповідачем з листопада 2008 року, в шлюбі є одна неповнолітня дитина. Між ними немає взаєморозуміння,\~ поваги, а їхні сімейні стосунки припинено. Позивач [PERSON] подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує, миритись не бажає. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище [PERSON] . Відповідач [PERSON] також подав заяву про розгляд справи у його відсутності та не заперечував щодо розірвання шлюбу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вимоги ч.4 ст.174 ЦПК України та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 21 листопада 2008 року [PERSON], [INFO] та Андріїв ( після реєстрації шлюбу Фукльтинська) [PERSON], [INFO] у виконавчому комітеті Вишнівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області зареєстрували шлюб, про що зроблено актовий запис № 9 . Підтвердженням даного факту є свідоцтво про шлюб серія I-НМ № 062323 . Від спільного проживання в шлюбі в подружжя народився син [PERSON], [INFO]. Згідно ч.1 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. В ч. 3 ст.56 СК України зазначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини . Відповідно до вимог ст.112 СК України, при розірвані шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя . Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення . Суд не зобовязаний призначати сторонам строк для примирення, це робиться лише тоді, коли збереження шлюбу можливе на почуттях любові та поваги, підтримки один одного. Встановлено, що сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують, розірвання шлюбу не суперечить інтересам подружжя. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, а тому шлюб необхідно розірвати. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишити прізвище [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

В травні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком, який розташований за адресою: м. Миколаїв, пров. Фруктовий, 18. Свої позовні вимоги позивачка мотивувала тим, що, вона є власником житлового будинку, який розташований за адресою: м. Миколаїв пров. Фруктовий, 18. За зазначеною вище адресою зареєстрований [PERSON], який більше року не проживає за зазначеною вище адресою. Посилаючись на ст. 405 ЦК України позивачка просила задовольнити позов. В судове засідання позивачка надала заяву в якій просила розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивачу на праві власності належить житловий будинок із господарськими та побутовими спорудами який розташований за адресою: м. Миколаїв, пров. Фруктовий, 18, що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON], р. № 1703 та копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 29.06.2006 року. Відповідно до акту від 29.03.2016 року [PERSON] не проживає в житловому приміщенні за адресою: м. Миколаїв, пров. Фруктовий, 18 з моменту прописки і по теперішній час. Відповідно до ст. 405 ЦК України - члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом також встановлено, що відповідач більше року не проживає в спірному житловому приміщенні, підстав для продовження терміну зберігання за ним права користування спірним житловим приміщенням, передбачених ст. 71 ЖК України немає, його особистих речей в спірному житловому приміщенні немає, участі в оплаті комунальних послуг за будинок відповідач не приймає, що свідчить про втрату ним інтересу до спірного житлового приміщення як до свого постійного місця проживання, тому відповідач підлягає визнанню таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком, який розташований за адресою: м. Миколаїв, пров. Фруктовий, 18.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-31 00:00:00

В травні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою № 3 в будинку № 2 по вулиці Радянської Армії в м. Миколаєві. Свої позовні вимоги позивачка мотивувала тим, що тим, що, вона є власником квартири [ADDRESS]. За зазначеною вище адресою зареєстрований [PERSON], який з 2012 року і по теперішній час не проживає за зазначеною вище адресою. Посилаючись на ст. 405 ЦК України позивач просив задовольнити позов. Представник позивача в судове засідання надав заяву в якій просив задовольнити позовні вимоги, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що позивачу на праві власності належить квартира [ADDRESS], що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, серії СВХ № 545193. Відповідно до листа Корабельного відділу поліції ГУНП в Миколаївській області, [PERSON] не проживає в [INFO] з 2012 року і по теперішній час, що підтвердженно поясненнями сусідів [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ст. 405 ЦК України - члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом також встановлено, що відповідач з 2012 року не проживає в спірному житловому приміщенні, тобто понад рік, підстав для продовження терміну зберігання за ним права користування спірним житловим приміщенням, передбачених ст. 71 ЖК України немає, його особистих речей в житловому приміщенні немає, участі в оплаті комунальних послуг за будинок відповідач не приймає, що свідчить про втрату ним інтересу до спірного житлового приміщення як до свого постійного місця проживання, тому відповідач підлягає визнанню таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

В травні 2016 року [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON], посилається на те, що шлюбні стосунки припинились з 2014 року, спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер. В судове засідання позивач не зявилась, надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та дату судового засідання повідомлявся належним чином шляхом оголошення в пресі (газета «Народне слово» №27 (3257) від 07 липня 2016 року, причини неявки суду невідомі. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16 листопада 2013 року, про що свідчить актовий запис № 760, Кіровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції. Відповідно до позовної заяви сторони припинили шлюбні відносини з 2014 року, спільне господарство не ведуть, подальше збереження сімї є неможливим та марним. При даних обставинах суд вважає, що подальше збереження сімї неможливе, шлюб сторін носить формальний характер і підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

В травні 2016 року [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON], посилається на те, що шлюбні стосунки припинились з березня 2015 року, спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер. В судове засідання позивач не зявилась, надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився. Про час та місце слухання справи був повідомлений в установленому законом порядку. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03 грудня 2014 року, про що свідчить актовий запис № 1094, Центрального відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції. Відповідно до позовної заяви сторони припинили шлюбні відносини з березня 2015 року, спільне господарство не ведуть, подальше збереження сімї є неможливим та марним. При даних обставинах суд вважає, що подальше збереження сімї неможливе, шлюб сторін носить формальний характер і підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

В травні 2016 року [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON], посилається на те, що шлюбні стосунки припинились з жовтня 2015 року, спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився. Надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає у повному обсязі. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 квітня 2001 року, про що свідчить актовий запис № 185, відділу реєстрації актів громадянського стану Кіровського районного управління юстиції м. Кіровограда. Відповідно до позовної заяви сторони припинили шлюбні відносини з жовтня 2015 року, спільне господарство не ведуть, подальше збереження сім'ї є неможливим та марним. При даних обставинах суд вважає, що подальше збереження сім'ї неможливе, шлюб сторін носить формальний характер і підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

В травні 2016 року [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON], посилається на те, що шлюбні стосунки припинились, спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер. В судове засідання позивач не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився. Надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає у повному обсязі. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30 липня 2011 року, про що свідчить актовий запис № 52, Новенської селищної ради Кіровського району м. Кіровограда. Відповідно до позовної заяви сторони припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, подальше збереження сімї є неможливим та марним. При даних обставинах суд вважає, що подальше збереження сімї неможливе, шлюб сторін носить формальний характер і підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

В травні 2016 року [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред»явлення позову до суду і до досягнення сином повноліття, тобто по 24.11.2023 року. Позивач в судовому засіданні зменшила розмір позовних вимог, надала заяву в якій просить стягнути з відповідача на її користь на утримання сина аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку доходів, але не більше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився. Про час та місце слухання справи був повідомлений в установленому законом порядку. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав: Встановлено, що відповідач дійсно є батьком [PERSON] (свідоцтво про народження), а тому повинен утримувати його до досягнення ним повноліття. Враховуючи вищезазначене з [PERSON] підлягають стягненню аліменти на утримання сина. Розмір аліментів може бути визначеним, як ? частина всіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до повноліття дитини. На підставі ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача в доход держави судовий збір в розмірі - 551, 20 грн. Згідно п.1 ст.367 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

В травні 2016 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі відповідач, будучи батьком дитини матеріальної допомогу на її утримання не надає, а тому позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частки з усіх видів доходів (заробітку) щомісячно. Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та уточнила вимоги щодо стягнення аліментів в твердій грошовій сумі 1000грн. щомісячно, оскільки відповідач офіційно не працює, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про день та час судового розгляду повідомлявся в установленому законом порядку. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним винести заочне рішення у справі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком малолітнього [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серія І-БВ № 246780. Відповідач будучи батьком дитини в добровільному порядку матеріальної допомоги на її утримання не надає, хоча відповідно до вимог ст.180 СК України зобовязаний таку допомогу надавати і за станом свого здоровя та матеріальним становищем в змозі її надавати. Неповнолітня дитина проживає разом з матірю та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою ТОВ «ЖЕО» ЖЕД №2 від 31.05.2016р. № 2151. Відповідно до ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, судом враховується вимоги ст.182 Сімейного кодексу України, а саме, що відповідач є здоровим, працездатним, інших осіб у нього на утриманні не має, а тому визначає їх розмір в сумі по 600грн. щомісячно. Судові витрати по справі становлять 551,20 грн., які відповідно до ст.88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

В травні 2016 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, посилаючись на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Відповідач, будучи батьком дитини матеріальної допомогу на її утримання не надає, а тому позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/2 частки з усіх видів доходів (заробітку) щомісячно. Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, проти заочного розгляду не заперечує, подала заяву про слухання справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про день та час судового розгляду повідомлявся в установленому законом порядку. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним винести заочне рішення у справі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серія І-БВ № 034604. Відповідач будучи батьком дитини, в добровільному порядку матеріальної допомоги на її утримання не надає, хоча відповідно до вимог ст.180 СК України зобовязаний таку допомогу надавати і за станом свого здоровя та матеріальним становищем в змозі її надавати. Неповнолітня дитина проживає разом з матірю та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою ЖЕК №1 від 24.05.2016р. № 1774. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, судом враховується вимоги ст.182 Сімейного кодексу України, а саме, що відповідач є здоровим, працездатним, інших осіб у нього на утриманні не має, а тому визначає їх у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробтіку (доходу) щомісячно. Судові витрати по справі становлять 551,20 грн., які відповідно до ст.88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-05 00:00:00

В травні 2016 року до Обухівського районного суду Київської області надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (далі-Позивач) про стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON] (далі - Відповідач). Позов мотивовано тим, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем укладено договір № б/н від 01 вересня 2009 року, за умовами якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 3000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до пункту 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг. Станом на 31 березня 2016 року у відповідача перед позивачем утворилася заборгованість у розмірі 20812 грн. 47 коп., добровільно погасити заборгованість відповідач не бажає, в зв'язку з цим, позивач звернувся до суду та просить в судовому порядку стягнути з відповідача суму заборгованості за договором та сплачений судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з'явися, але надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі сторін, на підставі наявних доказів у матеріалах справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-19 00:00:00

В травні 2016 року до суду звернувся [PERSON], який просить встановити факт належності йому трудової книжки [NUMBER], виданої 17 червня 1977 року колгоспом «Дружба» с.Метанівка Теплицького району, оскільки в ній невірно вказано його по батькові. Вказав, що встановлення факту потрібно для призначення та нарахування пенсії. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримав заявлені вимоги. Пояснив, що для оформлення пенсії до управління Пенсійного фонду необхідно подати довідки про заробітну плату та трудову книжку, однак, в трудовій книжці [NUMBER] невірно вказано його по батькові як «[PERSON]», що перешкоджає в оформленні пенсії. Від заінтересованої особи - Управління Пенсійного фонду України у Теплицькому районі - надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника управління, проти встановлення факту належності трудової книжки [PERSON] не заперечують. Свідок [PERSON] у своїх показаннях пояснила, що знає заявника з дитинства, проживали по сусідству в одному селі, в 1978 році вони одружились. Підтверджує, що [PERSON] працював в колгоспі с.Метанівка шофером. Дослідивши матеріали справи, заслухавши заявника та показання свідка, суд вважає, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт належності заявнику трудової книжки [NUMBER], виданої 17 червня 1977 року колгоспом «Дружба» с.Метанівка Теплицького району на ім'я [PERSON], 1956 року народження. Факт роботи заявника в колгоспі «Дружба» с.Метанівка Теплицького району підтверджується показами свідка [PERSON]. [PERSON] народився [INFO] в с.Метанівка Теплицького району, що підтверджується свідоцтвом про народження([NUMBER]), його батьком записано [PERSON]. Паспорт громадянина України [NUMBER] видано 10 березня 1998 року Теплицьким РВ УМВС України у Вінницькій області на ім'я [PERSON], [INFO]. Відповідно архівної довідки №03-67 від 22 квітня 2016 року, виданої архівним відділом Теплицької районної державної адміністрації рішенням зборів уповноважених членів колгоспу «Дружба» с.Метанівка Теплицького району від 26 листопада 1992 року колгосп реорганізовано в КСП «Дружба»; рішенням загальних зборів членів КСП «Дружба» від 29 лютого 2000 року КСП «Дружба» реорганізовано в АКПП «Дружба». За змістом п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документу особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Outcome: approved