Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-22 00:00:00

Головний лікар комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просив вирішити питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку [PERSON], посилаючись на те, що останній під наглядом лікаря психіатра знаходиться з 1993 р. з приводу тяжкого психічного розладу шизофренія. Являється інвалідом II групи. За рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 23.06.2004 року визнаний недієздатним, опікуном призначена тітка хворого, [PERSON]. Остання виписка із стаціонару 17.06.2016р. Поточна госпіталізація повязана з погіршенням психічного стану: порушився сон, став агресивний до оточуючих, пристає до перехожих,просить цигарки, збуджений, ліки не приймає. У звязку, з такою поведінкою 18.08.2016 року був оглянутий черговим лікарем приймального відділення, який кваліфікував стан хворого, як загострення хронічного психічного розладу та за його згодою та згодою опікуна [PERSON] був госпіталізований. 19.08.2016 року оглянутий комісією лікарів-психіатрів, яка дійшла висновку, що хворий страждає на тяжкий психічний розлад у вигляді параноїдної шизофренії з безперервним типом перебігу, параноїдний синдром. Під час огляду контакт формальний, роздратований, розмовляє з кимось, але галюцінації заперечує, відвертається, злобний, звинувачує тітку, що вона на нього наговорює, у всьому винна. Гримасує, монотонний, критичні функції грубо порушені. Приймаючи до уваги наявність високої ймовірної небезпеки для себе та оточуючих, лікування можливе в умовах психіатричного стаціонару. У судовому засіданні представник психіатричного закладу заяву підтримав з підстав, викладених в ній, та просив суд задовольнити заяву. Законний представник [PERSON] його тітка [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримала та наполягала на примусовій госпіталізації [PERSON] [PERSON] проти задоволення заяви не заперечував. Прокурор заяву підтримав та просив суд винести рішення про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, лікаря-психіатра, законного представника, думку прокурора, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Як вбачається з висновку комісії лікарів-психіатрів від 19.08.2016 року [PERSON], [INFO], який проживає за адресою: [INFO], страждає на тяжкий психічний розлад у вигляді параноїдної шизофренії з безперервним типом перебігу, параноїдний синдром. За психічним станом являє небезпеку для себе та оточуючих. Відповідно до ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусова госпіталізація обґрунтована, лікування можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару. Надані суду пояснення лікаря-психіатра [PERSON], зокрема, про те, що [PERSON] знаходиться під наглядом лікаря психіатра з 1993 року, являє потенційну небезпеку для оточуючих, суд вважає доказами по справі, підтверджуючими необхідність госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved