Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

Державне комунальне підприємство «Луцьктепло» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги по теплопостачанню. Свій позов мотивують тим, що відповідач зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] та є споживачем послуг по теплопостачанню, які надаються позивачем у вказану квартиру. Відповідач свого обов'язку по оплаті за житлово-комунальні послуги належним чином не виконує, а тому станом на 01.05.2016 року заборгованість за надані послуги становить 14415,52 грн. з яких заборгованість за опалення - 4925,40 грн., заборгованість за гарячу воду - 9490,12 грн., яку просить стягнути позивач разом із судовими витратами по справі. До судового засідання по справі представник позивача подала суду заяву, якою просила справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю, щодо ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заперечень чи пояснень по суті заявлених вимог не подав, хоча повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи. Згідно з ст. ст. 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обов'язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов'язком - оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов'язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а укладання договору про надання послуг є обов'язком обох сторін. Статтею 68 ЖК України передбачено обов'язок наймача своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги, які, відповідно до вимог ст. 67 ЖК України, включають послуги по наданню теплової енергії. Судом встановлено, що відповідач проживає в квартирі [ADDRESS], про що свідчить копія будинкової книги року (а.с.5-8). Позивач у вищевказану квартиру надає послуги по теплопостачанню, що стверджується розрахунком нарахувань і оплати за послуги з теплопостачання. З даного розрахунку вбачається, що за період з 01.03.2013 року по 30.04.2016 року у відповідача перед ДКП «Луцьктепло» утворилась заборгованість по оплаті послуг з теплопостачання в сумі 14415,52 грн. з яких заборгованість за опалення - 4925,40 грн., заборгованість за гарячу воду - 9490,12грн. (а.с.4). Згідно зі ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, а також оплачувати житлово-комунальні послуги, встановлені договором або законом. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. А також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Пунктом 10 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлена відповідальність за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені у встановлених законом чи договором розмірах. Виходячи з наведених норм закону та встановлених в справі обставин, нарахування інфляційних витрат в сумі 5405,39 грн. та 3 % річних в сумі 663,13 грн. є обґрунтованим. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість в розмірі 14415,52 грн., інфляційні нарахування в сумі 5405,39 грн. та 3 % річних в сумі 663,13 грн. 20.01.2016 року ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області судовий наказ від 31.08.2015 року, виданий за заявою ДКП «Луцьктепло» з метою стягнення заборгованості за надані послуги по теплопостачанню з боржників - [PERSON], [PERSON] в розмірі 10807,86 грн., три відсотки річних в розмірі 364,21 грн., інфляційні втрати в розмірі 48886,90 грн. та 121,80 грн. судового збору - скасовано. Відповідно до ч. 2 ст. 99 ЦПК України у разі відмови в прийнятті заяви про видачу судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред'явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу зараховується до суми судового збору, встановленої за позовну заяву. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як вбачається з платіжних документів, позивачем при подачі позовної заяви до суду сплачено судовий збір в розмірі 1256,20 грн., а отже сплачений судовий збір на подачу судового наказу в розмірі 121,80 грн. слід зарахувати до суми судового збору, встановленої за позовну заяву. А тому, у відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 1378 грн. На підставі викладеного, суд прийшов висновку, що позов Державного комунального підприємства «Луцьктепло» до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуг по теплопостачанню слід задовольнити частково.

Outcome: partial