Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

До Борзнянського районного суду Чернігівської області звернулася з позовом [PERSON] до [PERSON] про розподіл спільного сумісного майна подружжя та визначення порядку користування присадибною земельною ділянкою, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі. За час спільного проживання було придбано житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований в [ADDRESS] Рухоме майно вони з відповідачем поділили в добровільному порядку. Вирішити питання в добровільному порядку щодо розподілу житлового будинку, який розташований за вищезазначеною адресою, не предоставляється можливим. Тому, просить суд визнати, що житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований в [ADDRESS], є їх спільною сумісною власністю, і виділити їй в натурі 1/2 частину житлового будинку і господарських будівель та визначити порядок користування присадибною ділянкою, яка розташована біля даного житлового будинку. До початку судового розгляду відповідачем подано зустрічний позов, відповідно до якого останній просить включити до переліку майна, яке підлягає розподілу між подружжям і яке не включено первісним позивачем, житловий будинок, який придбаний сторонами за час шлюбу і розташований в [ADDRESS], та три корови, які були придбані за час спільного проживання і які забрала до себе [PERSON], та які не були предметом добровільного розподілу рухомого майна. Просить суд провести розподіл спільного майна подружжя з врахуванням майна, яке зазначене в зустрічній позовній заяві. В судовому засіданні позивачка [PERSON] заявлені нею позовні вимоги підтримала в повному обсязі і пояснила, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 13 липня 1991 року. Оскільки спільне сімейне життя не склалося, 06 червня 2012 року шлюб було розірвано. Ще до розірвання шлюбу, в квітні 2012 року, вона залишила відповідача і пішла проживати до своїх батьків. За час спільного проживання з [PERSON] ними було придбано житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований по [ADDRESS] Право власності було зареєстровано на відповідача. Оскільки даний будинок придбаний за час шлюбу, то вважає, що він є їх спільною сумісною власністю і частки кожного з них в ньому є рівними, тобто кожний з них має право на 1/2 частину житлового будинку і господарських будівель. З цих підстав просить суд визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку і господарських будівель, які розташовані за адресою [ADDRESS] та виділити їй в натурі частину житлового будинку відповідно до першого варіанту будівельно-технічної експертизи, виділивши їй прохідну 1-2 площею 9,5 кв.м, житлову кімнату 1-3 площею 20,6 кв.м., веранду 1-8 площею 7,0 кв.м, літню кухню «Б», 1/2 частину сарая «В». Відповідно до даного варіанту розподілу житлового будинку виділити їй в користування частину присадибної ділянки відповідно до першого варіанту розподілу земельної ділянки. Щодо зустрічного позову, який заявлений відповідачем, то дані позовні вимоги визнає частково. При цьому не заперечує, що дійсно за час спільного проживання нею з відповідачем було придбано в 1995 році і житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований в [ADDRESS] Після того, як в 2002 році вони придбали житловий будинок по [ADDRESS] і перейшли в цей будинок проживати, то в будинку за адресою [ADDRESS] ніхто не проживає. Даний будинок знаходиться в занедбаному стані, у ньому відсутня підлога, розвалена піч і груба, розбиті вікна та поламані двері. Без проведення капітального ремонту в даному будинку проживати неможливо. Не заперечує, що оскільки будинок придбаний за час шлюбу, то є їх спільною сумісною власністю. Згодна на визнанні за нею і відповідачем по 1/2 ідеальних часток в даному домоволодінні. Щодо великої рогатої худоби, а саме трьох корів, які вважає відповідач їх спільною сумісною власністю, то не заперечує, що під час спільного проживання у них з відповідачем у господарстві були три корови за кличками: «[INFO]», «[INFO]», «[INFO]», але вони їх продали десь в квітні місяці 2012 року, коли ще проживали разом і кошти використали на погашення боргів, які вони накопичили за час спільного проживання, а тому корови і не були предметом добровільного розподілу майна, оскільки їх не було вже в наявності. Дійсно, вона має на даний час у господарстві дві корови і телицю, але вони придбані нею вже після розірвання шлюбу. Враховуючи вищевикладене, заперечує проти варіанту розподілу спільного сумісного майна, який пропонує відповідач, а саме за ним залишити обжитий житловий будинок [ADDRESS], а їй виділити житловий будинок [ADDRESS] який потребує капітального ремонту і в ньому проживати не можливо, а велика рогата худоба була продана ще на час шлюбу і тому не може бути об'єктом розподілу майна. Відповідач [PERSON] позовні вимоги, які заявлені позивачкою, визнав частково, підтримавши в повному обсязі позовні вимоги, які викладені ним в зустрічній позовній заяві. При цьому пояснив, що дійсно житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований в [ADDRESS], був придбаний разом з позивачкою за час їх спільного проживання. Але під час добровільного розподілу майна вони дійшли усної згоди щодо розподілу і цього будинку, а саме за ним залишається даний житловий будинок, а за позивачкою житловий будинок [ADDRESS] який був придбаний ними також за час спільного життя, та три корови, які позивачка забрала з собою, коли пішла проживати до своїх батьків. Тому корови і не були предметом добровільного розподілу майна. Оскільки усну домовленість [PERSON] анулювала, звернувшись з позовом про розподіл житлового будинку [ADDRESS], то просить суд визнати і житловий будинок [ADDRESS] та три корови їх спільною сумісною власністю і також провести розподіл цього майна. Просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок [ADDRESS], а за [PERSON] - на житловий будинок [ADDRESS] та три корови. Щодо доводів позивачки, що корови були продані під час спільного проживання, то вони є надуманими і не відповідають дійсності, оскільки дві корови є в господарстві позивачки і на даний час, а одну корову за кличкою «[INFO]» вона реалізувала в 2014 році. Телиця, яка в даний час є в господарстві позивачки, дійсно придбана вже після розірвання шлюбу за власні кошти. Заслухавши сторони по справі, допитавши свідків та вивчивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку. Як встановлено в судовому засіданні, сторони по справі: [PERSON] та [PERSON], перебували в зареєстрованому шлюбі з 1991 року по 06 червня 2012 року. Відповідно до ст.60 СК України - майно набуте подружжям за час шлюбу належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності. Відповідно до ст.ст.68, 69 СК України - розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ст.70 СК України). Як встановлено в судовому засіданні сторони по справі за час шлюбу відповідно до договору купівлі-продажу від 26 вересня 2002 року, який зареєстрований в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно, та договору купівлі-продажу від 17 січня 1995 року, який зареєстрований в Ніжинському МБТІ, придбали житловий будинок з надвірними будівлями №40 та [ADDRESS] що є їх спільною сумісною власністю. Також, суд вважає, що подружжям [PERSON]. та [PERSON] за час шлюбу було придбано і три корови за кличками: «[INFO]», «[INFO]», «[INFO]», які позивачка забрала в господарство своїх батьків по [ADDRESS], куди перейшла проживати після розірвання шлюбу. Щодо доводів [PERSON], що корови були продані за час шлюбу, то суд не може з ними згодитися, оскільки вони повністю спростовуються доказами, дослідженими в судовому засіданні. Відповідно до довідки, виданої Великозагорівською сільською радою Борзнянського району Чернігівської області №652 від 01.12.2014 року і №654 від 04.12.2014 року (а.с.34, 44), в погосподарській книзі №6 за об'єктом погосподарського обліку 0482-1, де зареєстровані [PERSON] та [PERSON], станом на 01.01.2014 року числиться велика рогата худоба в кількості 4 голів, з них: корови-3, телиця від 1 до 2 років - 1 голова. Фактично дана худоба утримується в господарстві батьків [PERSON], де вона фактично проживає, - по [ADDRESS]. Станом на 04.12.2014 року в даному господарстві утримувалося три голови ВРХ. Зазначене повністю узгоджується і з даними Борзнянської районної державної лікарні ветеринарної медицини. Відповідно до довідки №307 від 15 грудня 2014 року (а.с.102), виданої останніми, - в 2009 році тварини [PERSON] ([PERSON], оскільки, як встановлено в судовому засіданні, у [PERSON] після розірвання шлюбу велика рогата худоба відсутня, що не заперечується і позивачкою в судовому засіданні) - [INFO], [INFO], [INFO], - досліджувалися на лейкоз, бруцельоз; у 2010 році - тварини [PERSON] ([INFO], [INFO]) досліджувалися на лейкоз і бруцельоз; у 2011 році та у травні 2012 року ці ж тварини досліджувалися на лейкоз і бруцельоз. 16 грудня 2013 року - тварини [PERSON] ([INFO], [INFO], [INFO] та без номера і клички) досліджувалися на лейкоз і бруцельоз. Той факт, що корів після розірвання шлюбу забрала позивачка до свого фактичного місця проживання в [ADDRESS], в судовому засіданні підтвердив і свідок [PERSON], сільський голова. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд вважає, що як житлові будинки за №40 і [ADDRESS], так і три голови великої рогатої худоби за кличками «[INFO]», «[INFO]» та «[INFO]» придбані за час шлюбу сторонами і є їх спільною сумісною власністю та підлягають розподілу між подружжям. Щодо доводів відповідача, що сторони в добровільному порядку поділили дане майно, а саме за ним залишився житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS], а за позивачкою будинок [ADDRESS] та три корови, то суд не може взяти до уваги такий розподіл, оскільки відповідно до ч.2 ст.69 СК України договір про поділ житлового будинку, квартири, іншого нерухомого майна, а також про виділ нерухомого майна дружині, чоловікові зі складу усього майна подружжя має бути нотаріально посвідчений. Такий договір, який має бути нотаріально посвідчений, у відповідача відсутній. [PERSON] наполягає на розподілі в натурі житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS]. Такий розподіл відповідно до висновку будівельно-технічної експертизи можливий з незначним відступом від ідеальних часток, проти чого не заперечує і Великозагорівська сільська рада Борзнянського району Чернігівської області. Суд вважає за можливе провести розподіл даного житлового будинку за варіантом №1 схеми розподілу, додатком №1, виділивши [PERSON]: прохідну кімнату 1-2 площею 9,5 кв.м. вартістю 4320 грн., житлову кімнату 1-3 площею 20,6 кв.м. вартістю 9367 грн., веранду 1-8 площею 7,0 кв.м. вартістю 3183 грн., літню кухню «Б» вартістю 4007 грн., та 1/2 частину сарая «В» вартістю 4257 грн. Загальна вартість даної частини домоволодіння складає 25885 грн., що більше за ідеальну частку на 843 грн. і складає 52/100 частини. [PERSON] виділити в житловому будинку по [ADDRESS]: житлову кімнату 1-4 площею 10 кв.м. вартістю 4547 грн., житлову кімнату 1-5 площею 8,5 кв.м. вартістю 3865 грн., житлову кімнату 1-6 площею 10,5 кв.м. вартістю 4774 грн., кладову 1-7 площею 9,9 кв.м. вартістю 4502 грн., погріб «П» вартістю 1503 грн., 1/2 частину сарая «В» вартістю 4257 грн.. Загальна вартість даної частини домоволодіння складає 24199 грн. і складає 48/100 частини домоволодіння. За переотриману частину [PERSON] підлягає стягненню на користь відповідача 843 грн.. Щодо розподілу земельної ділянки, то відповідно до п.2 та п.4 ст.120 Земельного Кодексу України - якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщена на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то у разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього користувача. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що так як земельна ділянка біля домоволодіння за адресою [ADDRESS] знаходилася у користуванні подружжя, то оскільки при розподілі житлового будинку в натурі право власності визнається на частину житлового будинку за кожним з подружжя, то відповідно і право користування земельною ділянкою визначається пропорційно до частки сторін у домоволодінні. Щодо житлового будинку і господарських будівель, які розташовані по [ADDRESS] і оцінені сторонами в три тисячі грн., то оскільки жодна із сторін не ставить питання про розподіл його в натурі, а даний житловий будинок є спільною сумісною власністю, то суд згоджується з доводами сторін про визнання за ними права на ідеальну частку в даному домоволодіння. Виходячи з вимог СК України частки подружжя є рівними і складають по 1/2 частині. Як встановлено в судовому засіданні подружжям за час шлюбу було придбано три голови великої рогатої худоби по кличках [INFO], [INFO], [INFO]. За висновком судово-товарознавчої експертизи вартість корови по кличці «[INFO]» - складає 9500 грн., корови по кличці «[INFO]»- 9500 грн., корови по кличці «[INFO]» - 8125 грн. Як вбачається з доказів, досліджених в судовому засіданні, а саме довідки №654 від 04.12.2014 року (а.с.44), яка видана виконавчим комітетом Великозагорівської сільської ради Борзнянського району, на протязі 2014 року позивачка збула одну корову, оскільки станом на 01.01.2014 року в її господарстві було чотири голови ВРХ, а станом на 04.12.2014 року стало три голови ВРХ. В судовому засіданні відповідачем підтверджено, що дійсно одну голову ВРХ [PERSON] придбала після розірвання шлюбу за власні кошти. Це підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] А в 2014 році продала корову по кличці «[INFO]», що не заперечує і сама позивачка в судовому засіданні. Оскільки суд вважає, що три голови великої рогатої худоби є спільною сумісною власністю, то відповідно повинні бути поділені між подружжям в рівних частках. А саме за кожним з подружжя необхідно залишити по одній голові ВРХ, а за реалізовану позивачкою одну голову ВРХ необхідно стягнути грошову компенсацію на користь відповідача, виходячи з вартості корови, а саме 4750 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial