Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-30 00:00:00

В січні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Територіального управління ДБР у м. Хмельницькому, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, в якому просить: визначити розмір грошового відшкодування моральної шкоди завданої йому незаконним рішенням посадової особи Територіального управління ДБР у м.Хмельницькому - постановою слідчого Другого слідчого відділу СУ ТУ ДБР у м.Хмельницькому Надточія А.О. від 18.05.2020 року; стягнути з Територіального управління ДБР у м.Хмельницькому на його користь визначену судом моральну шкоду, завдану йому незаконними рішенням посадової особи органу державної влади; зобов`язати Державну казначейську службу України здійснити безспірне списання коштів, у встановленому судом розмірі, з рахунків розпорядника бюджетних коштів - Територіального управління ДБР у м.Хмельницькому на його користь, в якості відшкодування моральної шкоди завданої незаконними діями органу державної влади; вирішити питання про розподіл судових витрат у справі. В обґрунтування позову позивач вказав, що слідчим Другого слідчого відділу СУ ТУ ДБР у м.Хмельницькому Надточієм А.О. проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №42017260000000108 від 22.03.2017, де він має статус потерпілого. 08.05.2020 року користуючись правами потерпілого та приписами ст.220 КПК України, він звернувся до слідчого Надточія А.О. із клопотанням про проведення процесуальних дій у кримінальному провадженні №42017260000000108 від 22.03.2017 року. У своєму клопотанні він просив, слідчого Надточія А.О. долучити до матеріалів кримінального провадження рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 21.04.2020 року, у справі №640/16562/19, та у зв`язку з ухваленням судом такого рішення допитати: - керівника Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва НП України - [PERSON] , [INFO] , [ADDRESS] ; - заступника начальника управління взаємодії з Інтерполом та Європолом - начальника відділу міжнародного розшуку осіб Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва [PERSON] , [INFO] , [ADDRESS] , який безпосередньо вчиняв щодо нього протиправні дії. 18.05.2020 року слідчий Надточій А.О. надіслав йому видану того ж дня постанову про часткову відмову у задоволенні клопотання від 08.05.2020 року. В частині долучення рішення суду його клопотання було задоволено. В частині проведення допиту [PERSON] та [PERSON] в його клопотанні було відмовлено. Таким чином, слідчий Надточій А.О., будучи посадовою особою органу державної влади - слідчим ТУ ДБР у м.Хмельницькому, здійснюючи надані йому законом повноваження слідчого, виніс у відношенні до нього завідомо незаконне рішення - постанову про часткову відмову в задоволенні його клопотання від 08.05.2020 року. 20.05.2020 року він оскаржив постанову слідчого Надточія А.О. до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду, як незаконну. 27.05.2020 року слідчим суддею Хмельницького міськрайонного суду постанову слідчого Надточія А.О. скасовано, як незаконну. Таким чином, постанова слідчого Надточія А.О. від 18.05.2020 року є незаконним рішенням посадової особи органу державної влади, якою порушено його процесуальні права у кримінальному провадженні №42017260000000108 від 22.03.2017 року. Незаконність рішення посадової особи відповідача підтверджена ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 27.05.2020 року. З огляду на наведене, предметом даного позову є незаконне рішення посадової особи органу державної влади - постанова слідчого Другого слідчого відділу СУ ТУ ДБР у м.Хмельницькому Надточія А.О. від 18.05.2020 року. У зв`язку із прийняттям посадовою особою відповідача незаконного рішення щодо нього, у відповідності до ст.56 Конституції України, він має право на відшкодування завданої йому моральної шкоди. Незаконне рішення посадової особи відповідача у відношенні до нього, викликала у нього розчарування українською владою, зневіру до позитивних змін в правоохоронній системі України, психологічне напруження у зв`язку із необхідністю звертатися до суду та вживати інших заходів, спрямованих на відновлення його порушених прав, додаткові незручності пов`язані з тим, що йому приходиться витрачати увесь вільний та частково робочий час на доведення очевидних фактів порушення його прав. Всі наведені обставини завдають йому нестерпних душевних страждань та значної моральної шкоди. Вважає, що відповідач завдав йому душевних страждань та моральної шкоди, які він оцінює в 10000 грн.. В підготовчому судовому засіданні позивач подав заяву про збільшення суми позову до двох мільйонів гривень. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив задоволити з підстав викладених у позовній заяві. Представник Територіального управління ДБР у м. Хмельницькому в судове засідання не з`явилась, подала до суду відзив на позовну заяву, у задоволенні позовних вимог просила відмовити у повному обсязі, оскільки підстави для відшкодування моральної шкоди є недоведеними та такими, що не ґрунтуються на приписах законодавства України. Позивач скористався наданими йому правами, щодо оскарження відповідних дій чи бездіяльності слідчого, і його порушені права повністю були відновлені прийнятим судовим рішенням від 27.05.2020р. Представник Державної казначейської служби України в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив, у поданому до суду відзиві просив відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, зазначивши, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, оскільки самим же позивачем не було вказано яке саме його право порушено Державною казначейською службою України та не було наведено доказів заподіяння останньому моральної шкоди. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява задоволенню не підлягає враховуючи наступне. Судом встановлено, що слідчим Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Хмельницькому Надточій А.О. під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №42017260000000108 від 22.03.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366, ч.2 ст.382 КК України, 18.05.2020р. було винесено постанову про часткову відмову в задоволенні клопотання. Вказаною постановою було частково задоволено клопотання [PERSON] в частині приєднання копії рішення ОАСК від 21.04.2020р. Відмовлено [PERSON] щодо допиту керівника Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва НП України - Неволі В.В. та заступника начальника управління взаємодії з Інтерполом та Європолом - начальником відділу міжнародного розшуку осіб Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва [PERSON] . Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27.05.2020 року, скаргу [PERSON] задоволено, постанову слідчого Другого СВ слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Хмельницькому Надточія А.О. від 18.05.2019 року, в частині відмови у задоволенні клопотання про проведення допиту осіб у кримінальному провадженні №42017260000000108 від 22.03.2017 року скасувано, зобов`язано слідчого повторно розглянути клопотання потерпілого [PERSON] . Зі змісту вказаної ухвали суду вбачається, що в постанові слідчого відсутній виклад достатніх мотивів для відмови потерпілому у задоволенні клопотання про проведення допиту осіб. Вказана постанова винесена без належного обґрунтування. Вказані обставини підтверджуються: постановою слідчого Другого СВ слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Хмельницькому Надточія А.О. від 18.05.2019 року в кримінальному провадженні №42017260000000108 від 22.03.2017 року; ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27.05.2020 року справа № 686/11101/20. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно статті 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Відповідно до ч.1, п.2.ч.2 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокре ма, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормами статті 1167 ЦК України, відповідно до якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме - у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт. Відповідно до ч. 6 ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах. Тобто за відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами - така шкода відшкодовується на загальних підставах, виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (стаття 1174 цього Кодексу). Відповідно до ст.1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди у такому випадку є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини. Відповідно до ч.ч. 1,6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що внаслідок прийняття слідчим Другого слідчого відділу слідчого управління ТУ ДБР в м.Хмельницький Надточія А.О. постанови від 18.05.2020 року про часткову відмову в задоволенні клопотання в кримінальному провадженні №42017260000000108 від 22.03.2017 року було заподіяно шкоди його правам та інтересам, в тому числі моральної, а також на підтвердження її розміру. Факт скасування судом прийнятої слідчим постанови про часткову відмову в задоволенні клопотання в порядку визначеному КПК України, не свідчить про незаконність дій відповідача, оскільки постанова слідчого скасована з процесуальних підстав, та не свідчить про заподіяння моральної шкоди позивачу, а також про причинний зв`язок із заподіяною моральною шкодою. Крім того, сам факт скасування постанови слідчого не може бути підставою для відшкодування шкоди на підставі норм Цивільного кодексу України, оскільки нормами КПК України передбачено механізм захисту порушеного права особи шляхом оскарження неправомірної постанови у встановленому нормами КПК України порядку, який реалізовано позивачем. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову [PERSON] до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у м.Хмельницькому, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, слід відмовити.

Outcome: dismissed