Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

До Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області звернулася [PERSON] з позовом до Новомиколаївської селищної ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що [INFO] померла мати позивача, [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 6,150 га на території Новомиколаївської селищної ради, яка належала матері на підставі державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER]. Після смерті матері позивач звернулася до нотаріуса з метою оформлення спадщини, проте нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю оригіналу державного акту на право приватної власності на землю. Позивач зверталася до Відділу Держгеокадастру у Верхньодніпровському районі для отримання дубліката державного акту, проте у видачі дубліката їй було відмовлено у зв'язку з тим, що правовстановлюючий документ може бути виданий тільки власнику земельної ділянки. У зв'язку з чим позивач просила суд визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 6,150 га на території Новомиколаївської селищної в порядку спадкування після смерті матері, [PERSON], яка померла [INFO]. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила суд задовольнити заявлені вимоги. Суду пояснила, що вона є єдиною спадкоємицею, яка прийняла спадщину після смерті матері, де оригінал державного акту їй не відомо. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяву про розгляд справи без його участі не надав, причини неявки суду не повідомив. У відповідності до ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, Верхньодніпровська державна нотаріальна контора, [PERSON], в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Третя особа, Верхньодніпровська державна нотаріальна контора, подала заяву про розгляд справи без її участі. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.9). [PERSON] є матір'ю позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] (а.с.6), витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 24 лютого 2016 року, згідно з яким [PERSON]. змінила прізвище на «[PERSON]» після реєстрації шлюбу (а.с.8) та свідоцтвом про укладення шлюбу, згідно з яким [PERSON]. після реєстрації шлюбу з [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]» (а.с.7). На час своєї смерті [PERSON] мала у власності земельну ділянку на території Новомиколаївської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області площею 6,150 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується належним чином завіреною копією державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER], виданий 27 липня 2001 року (а.с.10) та довідкою Управління Держгеокадастру у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області від 23 березня 2016 року, відповідно до якої на ім'я [PERSON] дійсно виготовлявся та видавався державний акт на право приватної власності на землю [NUMBER] (а.с.11). Після смерті матері, [PERSON], [PERSON] звернулася до Верхньодніпровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину (а.с.26). Згідно з довідкою Новомиколаївської селищної ради від 12 лютого 2016 року на день своєї смерті [PERSON] мешкала разом з [PERSON] (а.с.28). За життя, 9 листопада 2011 року, [PERSON] склала заповіт, яким заповіла належну їй земельну ділянку [PERSON] (а.с.27), проте [PERSON]. у шестимісячний строк з дня відкриття спадщини до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не звертався, на момент смерті зі спадкодавцем не проживав, а тому у відповідності до ст. ст. 1268, 1272 Цивільного кодексу України вважається таким, що не прийняв спадщину. Інші спадкоємці за законом або заповітом до нотаріуса з метою оформлення права на спадщину не зверталися. Непрацездатних, неповнолітніх, недієздатних спадкоємців після смерті [PERSON] судом не встановлено. Таким чином єдиною спадкоємицею, яка прийняла спадщину, після смерті [PERSON] є її донька, [PERSON], яка прийняла спадщину шляхом звернення із заявою до нотаріуса у встановлений законом строк. Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки їй було відмовлено у зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на нерухоме майно, про що 23 лютого 2016 року державним нотаріусом було винесено відповідну постанову (а.с.12). Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки судом встановлено, що на день смерті [PERSON] мала у власності земельну ділянку на території Новомиколаївської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області загальною площею 6,150 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON], то до позивача перейшло право власності на дане нерухоме майно, проте її право не визнається, а тому заявлені позовні вимоги є законними та обґрунтованими та позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved