Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

В червні 2015 року ПАТ «АКБ «Капітал» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що відповідно до договору про надання споживчого кредиту № 1/06/РЗGK/07-07-11/0445 від 18 лютого 2013 року, укладеного між ВАТ «АКБ «Капітал», правонаступником якого є ПАТ «АКБ «Капітал» та [PERSON], відповідач отримав споживчий кредит в сумі 8851,79 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 25% річних та щомісячної комісії у розмірі 0,5% від первісної суми кредиту з кінцевим строком повернення кредиту 17 лютого 2015 року. ПАТ «АКБ «Капітал» виконав зобов'язання перед позичальником шляхом надання кредиту, але відповідач порушив графік погашення кредиту, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 01 травня 2015 року становить 9169,33 грн., яка складається з: заборгованості з повернення кредитних коштів - 2582,78 грн., заборгованості по сплаті процентів за користування кредитними коштами - 493,43 грн., заборгованості по сплаті щомісячної комісії за обслуговування рахунку - 230,16 грн., пені за прострочення основної судної заборгованості - 1789,86 грн., пені за несплачені проценти - 237,31 грн., штрафу - 3835,78 грн. Просить стягнути з відповідача вищевказану заборгованість за кредитним договором та понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн. Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 25 листопада 2015 року позов публічного акціонерного товариства «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №1/06/РЗGK/07-07-11/0445 від 18 лютого 2013 року станом 01 травня 2015 року в сумі 9169,33 грн., яка складається з: заборгованості з повернення кредитних коштів - 2582,78 грн., заборгованості по сплаті процентів за користування кредитними коштами - 493,43 грн., заборгованості по сплаті щомісячної комісії за обслуговування рахунку - 230,16 грн., пені за прострочення основної судної заборгованості - 1789,86 грн., пені за несплачені проценти - 237,31 грн., штрафу - 3835,78 грн., також понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн. З вказаним рішенням не погодився відповідач [PERSON] та оскаржив його в апеляційному порядку, в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати, ухвалити нове по суті позовних вимог. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції неповністю були з'ясовані обставини, що мають значення для справи, згідно із умовами кредитного договору в забезпечення виконання позичальником умов договору було відкрито пенсійний рахунок, з якого банк самостійно здійснює списання коштів у відповідному розмірі на погашення заборгованості, що банк і вчиняв до 08 серпня 2014 року, а потім перестав і не повідомив його про це, крім того, офіс банку в м.Краматорську не працював, тобто саме з вини банку він не мав можливості сплачувати кредит, що судом першої інстанції не було враховано. Також суд першої інстанції при ухваленні рішення не врахував положення ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» та ухвалив рішення про стягнення пені та штрафів. Відповідач [PERSON] в судове засідання апеляційного суду не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник відповідача [PERSON], який діє на підставі договору та доручення, в судовому засіданні апеляційного суду підтримав доводи апеляційної скарги та просив рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову. Представник позивача ПАТ «АКБ «Капітал» в судове засідання апеляційного суду не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить телефонограма, зареєстрована в журналі телефонограм за № 188 від 15 січня 2016 року, та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення 27 січня 2016 року. Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач уклав з позивачем кредитний договір, відповідно якого отримала кредит, відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання, зазначені в кредитному договорі, у зв'язку з чим утворилася заборгованість, яка підлягає стягненню з відповідача, при цьому у зв'язку з тим, що відсутній діючий нормативно правовий акт, який відносить м. Краматорськ Донецької області до населеного пункту, на території якого проводиться антитерористична операція, це унеможливлює застосування до спірних правовідносин вимог ст. 2 Закони України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Проте повністю погодитись з висновками суду першої інстанції неможливо, оскільки вони не ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах закону. Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що між публічним акціонерним товариством «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» та [PERSON] 18 лютого 2013 року укладено договір №1/06/РЗGK/07-11/0472, згідно якого банк надав відповідачеві споживчий кредит в сумі 8851,79 грн. зі сплатою процентної ставки у розмірі 25 % річних та щомісячної комісії у розмірі 0,5% від первісної суми кредиту, з кінцевим строком повернення 17 лютого 2015 року (а.с.4-8). Відповідно до п. 3.2. кредитного договору погашення процентів та комісії здійснюється позичальником щомісяця не пізніше останнього робочого дня наступного місяця в валюті кредиту шляхом списання нарахованих процентів та комісії з пенсійного рахунку, або, у випадку невистачання на пенсійному рахунку грошових коштів, шляхом внесення готівкових коштів через касу банку на визначені в договорі рахунки. Пунктом п. 4.4.2. кредитного договору передбачено, що позичальник зобов'язаний погашати заборгованість перед банком по наданому кредиту, нарахованим процентам згідно графіку. Пунктом п. 5.1. кредитного договору передбачено, що за порушення строків повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитними коштами банк має право вимагати від позичальника сплати пені у розмірі 0,5% від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення платежу. Відповідно до п. 5.2. кредитного договору, у випадку порушення позичальником строків повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитними коштами, банк має право вимагати від позичальника сплати штрафу у розмірі 50% від суми виданого кредиту. Розділом 6 «Договірне списання» зазначеного кредитного договору передбачено, що з метою своєчасного та належного виконання зобов'язань позичальника за цим договором, у відповідності до глави 68 ЦК України, Закону України «Про платіжні системи та перекази грошей в Україні», розділу 6 Інструкції «Про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті», затвердженої постановою Правління НБУ від 21 січня 2004 року №22 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 29 березня 2004 року за №377/8976, при настанні строків сплати основної заборгованості (кредиту), процентів за користування кредитом, строків виконання інших зобов'язань позичальника перед банком, що випливають з кредитного договору, позичальник доручає банку самостійно здійснювати списання коштів у відповідному розмірі з усіх його рахунків, відкритих у ПАТ «АКБ «Капітал» та інших банках, в тому числі, які можуть бути відкритими в майбутньому, а також самостійно стримувати визначені грошові кошти у відповідному обсязі на погашення заборгованості позичальника. При цьому, позичальник доручає банку здійснювати списання грошових коштів у національній, - у розмірі, передбаченому цим договором, в іноземній валюті - у сумі, еквівалентній розміру зобов'язань за цим договором і витрат банку (комісії, обов'язкові платежі), пов'язаних з реалізацією іноземної валюти на міжбанківському ринку України. З довідки позивача вбачається, що заборгованість за договором кредиту №1/06/РЗGK/07-11/0472 від 18 лютого 2013 року станом 01 травня 2015 року становить 9169,33 грн., яка складається з: 2582,78 грн. - заборгованість з повернення кредитних коштів, 493,43 грн. - заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними коштами, 230,16 грн. - заборгованість по сплаті щомісячної комісії за обслуговування рахунку, 1789,86 грн. - пеня за прострочення основної судної заборгованості, 237,31 грн. - пеня за несплачені проценти, 3835,78 грн. - штраф (а.с.12-13). Відповідно до ст.ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до положень ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв, ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вищевказаних пунктів кредитного договору [PERSON] зобов'язався щомісячно здійснювати погашення кредиту та сплачувати нараховані кредитором відсотки на залишок заборгованості за кредитом відповідно до графіку погашення кредиту, за невиконання або неналежне виконання взятих на себе зобов'язань відповідач несе відповідальність в порядку та на умовах, обумовлених чинним законодавством України та цим договором. З розділу 6 «Договірне списання» кредитного договору вбачається, що з метою забезпечення належного та своєчасного виконання зобов'язань позичальника по погашенню кредиту, відсотків за користування кредитом поручитель відповідно до умов ст. 1071 ЦК України та ст. 26 Закону України «Про платіжні системи і переказ грошей в Україні» доручає банку здійснювати договірне списання з поточного рахунку поручителя, або з будь-яких інших рахунків коштів у валюті кредиту, що становлять суму кредиту, відсотків за користування кредитом, штрафних санкцій та інших грошових зобов'язань позичальника перед кредитором за умови настання строків виконання позичальником будь-яких грошових зобов'язань, передбачених цим договором. Отже банк, укладаючи кредитний договір з відповідачем [PERSON] за цим договором набув право, але не взяв на себе зобов'язання списувати з пенсійного рахунку відповідача на погашення заборгованості відповідні грошові суми. Таке право, а не обов'язок надано банку за ч.1 ст.1071 ЦК України. Таким чином, з огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що відповідач допустив прострочку погашення заборгованості за кредитним договором, а також, що списання з пенсійного рахунку [PERSON] коштів на погашення заборгованості за кредитним договором є правом, а не обов'язком банку, а тому суд прийшов до правильного висновку про порушення відповідачем своїх зобов'язань за договором кредиту щодо погашення кредиту за графіком. Доводи відповідача про те, що прострочення виконання зобов'язань за кредитним договором відбулось з вини кредитора, який не списав грошові кошти з пенсійного рахунку в рахунок погашення кредиту, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки списання грошових коштів це право банку, а не його обов'язок, в той час як відповідач жодних заходів щодо повернення банку кредитних коштів та відсотків за користування кредитом з липня 2014 року по день ухвалення рішення 25 листопада 2015 року не вживав. Крім того, судом першої інстанції ухвалено рішення про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №1/06/РЗGK/07-07-11/0445 від 18 лютого 2013 року станом 01 травня 2015 року в сумі 9169,33 грн., яка складається з: заборгованості з повернення кредитних коштів - 2582,78 грн., заборгованості по сплаті процентів за користування кредитними коштами - 493,43 грн., заборгованості по сплаті щомісячної комісії за обслуговування рахунку - 230,16 грн., пені за прострочення основної судної заборгованості - 1789,86 грн., пені за несплачені проценти - 237,31 грн., штрафу - 3835,78 грн., при цьому у зв'язку з тим, що відсутній діючий нормативно правовий акт, який відносить м. Краматорськ Донецької області до населеного пункту, на території якого проводиться антитерористична операція, це унеможливлює застосування до спірних правовідносин вимог ст. 2 Закони України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Але зазначені штрафні санкції нараховані після 14 квітня 2014 року особі, яка зареєстрована у населеному пункті, у якому проводилась антитерористична операція, а тому у такому випадку нарахування пені та штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами забороняється законом. Так, згідно із ст. 2 Закони України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року №1669-VII на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Згідно з Переліком населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженим розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р, місто Краматорськ Донецької області віднесено до вказаного переліку. Відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS], отже, на підставі вказаного Закону він має бути звільнений від сплати штрафних санкцій за вказаним договором кредиту: пені за прострочення основної судної заборгованості - 1789,86 грн., пені за несплачені проценти - 237,31 грн., штрафу - 3835,78 грн., всього 5862,95 грн., оскільки вони нараховані за період з 01 липня 2014 року по 01 травня 2015 року. З врахуванням викладеного, заборгованість, яка підлягає стягненню, станом на о1 травня 2015 року складає 3306,37 грн., з яких: заборгованість з повернення кредитних коштів - 2582,78 грн., заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними коштами - 493,43 грн., заборгованість по сплаті щомісячної комісії за обслуговування рахунку - 230,16 грн. Крім того, з відповідача на користь позивача стягнуто понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів. З довідки МСЕК від 11 березня 2013 року вбачається, що [PERSON] є інвалідом другої групи (а.с.78). Таким чином, відповідач як інвалід II групи підлягає звільненню від сплати судового збору. Згідно із п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення або неправильне застосування норм матеріального і процесуального права є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення. За таких обставин апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача на користь позивача пені та штрафу за договором про надання споживчого кредиту станом 01 травня 2015 року та понесених витрат по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн. підлягає скасуванню, а в частині стягнення загальної суми заборгованості - зміні, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову про стягнення пені, штрафу та понесених витрат по сплаті судового збору та визначення загальної суми заборгованості за договором кредиту 3306,37 грн.

Outcome: partial