Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-04 00:00:00

До Вільнянського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 18584,61 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 23.08.2013 [PERSON] отримав кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У порушення закону та умов договору відповідач свої зобов'язання по погашенню кредиту належним чином не виконав, не сплатив кошти для погашення заборгованості за кредитом. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості станом на 25.10.2017 року утворилася заборгованість - 18584,61 грн., з яких: 957,25 грн. - заборгованість за кредитом; 13466,19 - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2800,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 861,17 грн. - штраф (процентна складова). 22.03.2018 відкрито провадження по зазначеній позовній заяві, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. На підставі клопотання відповідача ухвалою від 03.05.2018 постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 08.06.2018 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якій відповідач клопоче про застосування позовної давності, вважає, що перебіг позовної давності має рахуватися з грудня 2013 року, однак ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом лише у листопаді 2017 року, тобто після спливу трирічного строку позовної давності, тому просить відмовити у позові. Також просить застосувати позовну давність до штрафу, пені. 01.08.2018 на електронну адресу суду надійшла відповідь представника позивача на відзив, у якому зазначено, що відповідачем неодноразово здійснювалось погашення заборгованості, останнє з яких було внесено 24.03.2015, тому позивач звернувся до суду з позовом до відповідача 25.11.2017, тобто до спливу строку позовної давності. Крім того, щодо строків позовної давності по пені, то представник позивача просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, оскільки відповідач належним чином свої зобов'язання за кредитним договором не виконав. Представник позивача у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, разом з позовною заявою надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. У судовому засідання відповідач та його представник заперечували проти задоволення позову, підтримали обставини, викладені у письмовому відзиві, просили застосувати позовну давність. Дослідивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне. Ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 23.08.2013 [PERSON] отримав кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У порушення закону та умов договору відповідач свої зобов'язання по погашенню кредиту належним чином не виконав, не сплатив кошти для погашення заборгованості за кредитом. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості станом на 25.10.2017 року утворилася заборгованість - 18584,61 грн., з яких: 957,25 грн. - заборгованість за кредитом; 13466,19 - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2800,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 861,17 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно розрахунку, до заборгованості включено пеню у розмірі 13466,19 грн., вирішуючи питання щодо стягнення якої, суд виходить з наступного. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Згідно статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те ж правопорушення. Пунктом 2.1.1.12.6.1 «Умов та правил надання банківських послуг», передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення У той же час, згідно з п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг єдиним видом відповідальності за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань позичальником, встановленим п.2.1.1.7.6. Умов, є штраф в розмірі 500 гривень та 5% від суми позову. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те ж порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень,закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності. Про це ж зазначено у правовій позиції судової палати у цивільних справах Верховного суду України у справі № 6-2003цс15 від 21.10.2015. Виходячи з вищенаведених доводів, суд, визначаючи розмір заборгованості відповідача за кредитним договором, не бере до уваги розрахунок заборгованості, наданий позивачем в частині нарахування суми боргу за пенею, як такий, що не відповідає встановленим судом умовам кредитного договору. Загальний розмір зобов'язання, що виник у відповідача у зв'язку з отриманням кредитних коштів та користуванням ними за період з 23.08.2013 до 25.10.2017, виходячи з наданих доказів, без врахування суми боргу за пенею, складає 15784 грн. 61 коп., з яких: 957,25 грн. - заборгованість за кредитом; 13466,19 - заборгованість по процентам за користування кредитом; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 861,17 грн. - штраф (процентна складова). Крім того, відповідач просить суд застосувати строк загальної позовної давності як до суми заборгованості за кредитом, так і до штрафу, пені. Відповідно до ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересів. Загальна позовна давність встановлено тривалістю у три роки. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у справі, зробленою до винесення рішення. Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Початок перебігу загальної і спеціальної позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п'ята статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язання за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Така правова позиція відповідає висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18). Відповідно до розрахунку заборгованості за договором від 23.08.2013, укладеного між ПриватБанком та клієнтом - [PERSON], станом на 25.10.2017. останній платіж за вказаним договором відповідач здійснив 24.03.2015отже саме з цієї дати відповідачу стало відомо про порушення позивачем умов кредитного договору, а тому саме з цієї дати і розпочався перебіг строку позовної давності. Враховуючи викладене, перебіг строку позовної давності як щодо суми основного боргу за кредитом та відсотків, так і відносно пені починається для позивача з 24.03.2015. В той же час, із позовом про стягнення коштів з [PERSON] позивач звернувся 04.12.2017. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що сума основного боргу та нарахованих відсотків підлягає стягненню з відповідача, оскільки позовна давність відносно цих вимог не спливла. В той же час, однорічна позовна давність відповідно до ч.2 ст. 258 ЦК України відносно стягнення неустойки (штрафів, пені) на час звернення до суду з позовом та судового розгляду закінчилась. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Позивачем сплачено судовий збір у сумі 1600.00 грн. (а.с. 1).

Outcome: partial