Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

В травні 2016 р.[PERSON]звернулася до суду з позовом, в якому зазначає,що позивач та відповідач є рідними сестрами. 08.03.2002 р. померла їх мати [PERSON] Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на майно, а саме 2/3 частини будинку № 97 по вул. Леваневського в смт. Кушугум Запорізького району Запорізької обл., що належали [PERSON] на підставі договору куплі-продажу від 05.07.1983р. (1/2 частина) та на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 01.11.1988р. Пятою Запорізькою держнотконторою (1/6 частина), та однокімнатну квартиру [ADDRESS], яка належала [PERSON] на підставі свідоцтва № 1764 про право власності на житло, виданого 01.03.1994р. виконавчим комітетом Шевченківської районної Ради народних депутатів. Заповіту на випадок своєї смерті [PERSON] не залишала. Позивач, [PERSON] відповідно до ст. 529 Цивільного кодексу України (в редакції 1963р.), є спадкоємцем першої черги спадкування за законом. Також, спадкоємцем першої черги спадкування за законом є сестра позивачки, відповідач [PERSON]. Після смерті матері позивачка мешкала і була зареєстрована у [INFO], яка входить до спадкового майна, та прийняла спадщину по факту. Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06.02.2009р. за відповідачкою по справі, [PERSON], було визнано право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS], та на 1/3 частину будинку № 97 по вул. Леваневського в смт. Кушугум Запорізького району Запорізької області. Маючи намір отримати свідоцтво про право на спадщину за померлою матірю, позивачка 14.05.2008р. звернулась з відповідною заявою до Пятої Запорізької держнотконтори, однак постановою № 1373/02-31 від 08.05.2013р. їй було відмовлено у вчинені нотаріальних дій, в зв*язку з тим, що відповідно до Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданим ТОВ „Запорізьке МБТІ 01.11.2012р., [PERSON] належить на праві власності 1/3 частина будинку № 97 по вул. Леваневського в смт. Кушугум Запорізького району Запорізької обл. та 1/2 частина квартири [ADDRESS], а [PERSON] подано заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 2/3 частини житлового будинку № 97 по вул. Леваневського в смт. Кушугум Запорізького району Запорізької обл. Невідповідність розміру спадкового майна померлою [PERSON] викликана тим, що на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06.02.2009р. відповідачка, [PERSON], зареєструвала на своє імя право власності на належну їй частину у спадковому майні, тобто - ? частину квартири [ADDRESS], та на 1/3 частину будинку № 97 по вул. Леваневського в смт. Кушугум Запорізького району Запорізької області. Посилаючись на те, що в інший позасудовий спосіб вона не може захистити права спадкоємця, позивачка просить суд з підстав визначених ст. 529, 549 ЦК України ( в ред.. 1963 року) визнати за нею право власності на 1/3 частину будинку № 97 по вул. Леваневського в смт. Кушугум Запорізького району Запорізької області та 1/3 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом. В судове засідання позивач та її представник адвокат [PERSON] не з*явилися, подали заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] не з*явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Представник третьої особи в судове засідання не з*явився,надав письмову заяву про розгляд справи без його участі. Всебічно вивчивши обставини справи,дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позов заявлений обґрунтовано,підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Судом встановлено та перевірено доказами, що [PERSON] належало 2/3 частини будинку № 97 по вул. Леваневського в смт. Кушугум Запорізького району Запорізької обл., на підставі договору куплі-продажу від 05.07.1983р. (1/2 частина) та на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 01.11.1988р. Пятою Запорізькою держнотконторою (1/6 частина), та однокімнатна квартира [ADDRESS], на підставі свідоцтва № 1764 про право власності на житло, виданого 01.03.1994р. виконавчим комітетом Шевченківської районної Ради народних депутатів. 08.03.2002 р. [PERSON] померла, заповіту не залишила. Спадкоємцями першої після смерті [PERSON] є позивач та відповідач по справі, як діти спадкодавця. Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06.02.2009р. за відповідачкою по справі, [PERSON], було визнано право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS], та на 1/3 частину будинку № 97 по вул. Леваневського в смт. Кушугум Запорізького району Запорізької області. Після смерті матері [PERSON] мешкала і була зареєстрована у [INFO], яка входить до спадкового майна, та прийняла спадщину по факту. Ст..529 ЦК України (в ред.1963 р.) передбачено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки померлого. Згідно ст.549 ЦК України (в редакції 1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. Відповідно до п.4.9 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України,затвердженого наказом від 22.02.2012 № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 282/20595,свідоцтво про право на спадщину видається на підставі заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, а у випадках, передбачених частиною другою статті 1270, статтею 1276 Цивільного кодексу України, - не раніше зазначених у цих статтях строків. Згідно п.4.15 ,4.18 цього ж Порядку, видача свідоцтва про право на спадщину може бути вчинена нотаріусом після перевірки правовстановлюючих документів щодо належності спадкового майна спадкодавцеві з витягом з Реєстру прав власності. Як передбачено ст.49 Закону України «Про нотаріат»,главою 13 розділу 1 вказаного вище Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України,нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії,якщо не подано документи,необхідні для її вчинення. Постановою № 1373/02-31 від 08.05.2013р. їй було відмовлено у вчинені нотаріальних дій, в зв*язку із тим, що в заяві про видачу свідоцтва про право на спадщину позивачкою було зазначено, що до складу спадщини за померлою [PERSON] входить 2/3 частини будинку № 97 по вул. Леваневського в смт. Кушугум Запорізького району Запорізької обл. та квартира [ADDRESS]. Однак, згідно Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданим ТОВ „Запорізьке МБТІ 01.11.2012р., [PERSON] належить на праві власності 1/3 частина будинку № 97 по вул. Леваневського в смт. Кушугум Запорізького району Запорізької обл. та 1/2 частина квартири [ADDRESS]. Як роз*яснено п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р.»Про судову практику у справах про спадкування»,свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, вимоги спадкоємця про визнання права власності на спадкове майно можуть бути предметом розгляду судом після завершення процедури нотаріального розгляду письмової заяви спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством,яка завершується винесенням нотаріусом відповідної постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину. Ст.529 ЦК України (в ред.1963 р.) визначають,що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця,той з подружжя,який його пережив,та батьки,спадщина,прийнята спадкоємцем,належить йому із часу відкриття. Невідповідність розміру спадкового майна померлої [PERSON] виникла в зв*язку із тим, що на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06.02.2009р. відповідачка, [PERSON], зареєструвала на своє імя право власності на належну їй частину у спадковому майні, тобто - 1/2 частину квартири [ADDRESS], та на 1/3 частину будинку № 97 по вул. Леваневського в смт. Кушугум Запорізького району Запорізької області, постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії винесена нотаріусом після реєстрацією [PERSON] спадкового майна за рішенням суду. Зазначені вище обставини перешкоджають позивачу захистити свої спадкові права в позасудовий спосіб і є підставою для визнання за нею права власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS], та на 1/3 частину будинку № 97 по вул. Леваневського в смт. Кушугум Запорізького району Запорізької області,що відповідає приписам ст.16 ЦК України про право на захист особою свого цивільного права шляхом визнання за ним права власності на майно. На підставі ст.259,549 ЦК УРСУ(в ред.1963 р.),ст.16 ЦК України ,ст.3,10,11,57,60,61,212 -215,218,224-225,294 ЦПК України,суд-

Outcome: approved