Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

В січні 2015 року до суду звернувся позивач по справі до товариства з обмеженою відповідальністю «Оскар - Дон» та [PERSON], в якому ставить питання про стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором у сумі 3645709 грн. 67 коп. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що між закритим акціонерним підприємством «Банк Петрокоммерц - Україна», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Банк Петрокоммерц - Україна» та товариством з обмеженою відповідальністю «Оскар - Дон» було укладено кредитний договір № 057-12-07 від 26.12.2007 року, відповідно до якого позичальник отримав кредит у розмірі 1200000 (один мільйон двісті тисяч) грн., зі сплатою відсотків в розмірі 18% річних, що нараховуються на заборгованість в гривнях, 13,5% - на заборгованість у доларах США, 13% - на заборгованість у євро, з кінцевим терміном повернення до 25.12.2009 року. Додатковою угодою № 1 від 07.04.2008 року до кредитного договору встановлено ліміт фінансування в розмірі 2500000 грн. (два мільйони п'ятсот тисяч) грн. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 057-12-07 від 26.12.2007 року між акціонерним товариством «Таскомбанк» та [PERSON], та позичальником було укладено договір поруки № Т 11.03.2014 І 1604 від 04.04.2014 року. Крім того, між закритим акціонерним підприємством «Банк Петрокоммерц - Україна» та [PERSON], було укладено договір поруки № 057-12-07/2 від 26.12.2007 року. Відповідно до вказаного договору поруки [PERSON] взяв на себе на добровільних засадах зобов'язання перед позивачем відповідати в повному обсязі по зобов'язанням позичальника, тобто товариства з обмеженою відповідальністю «Оскар - Дон», які виникають з умов кредитного договору. Відповідно до умов договору позичальник, тобто товариство з обмеженою відповідальністю «Оскар - Дон» повинен був щомісяця, починаючи з місяця отримання кредиту, частково погашати суму зобов'язання згідно графіку погашення кредиту. Позичальник зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, відповідно до цього позивач по справі нарахував заборгованість за кредитом у сумі 2497500 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом у сумі 976163 грн. 21 коп., штрафні санкції в сумі 172046 грн. 46 коп. В подальшому позивач уточнив позовні вимоги, надавши письмову заяву, в якій просив стягнути з відповідачів по справі заборгованість за кредитом в сумі 2497500 грн., заборгованість по відсоткам за період з 27.12.2007 року по 03.12.2012 року в сумі 1196025 грн. 10 коп., заборгованість по відсоткам за період з 08.06.2012 року по 03.12.2012 року в сумі 219861 грн. 89 коп., пеню за неналежне виконання зобов'язань за договором в сумі 172046 грн. 46 коп. за період з 18.08.2009 року по 18.02.2010 року та пеню за неналежне виконання зобов'язань за договором в сумі 258425 грн. 18 коп. за період з 19.02.2010 року по 19.08.2010 року. Загальна сума заборгованості за кредитним договором станом на 03.12.2012 року складає 4123996 грн. 73 коп. Відповідно до розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 року № 27/0/38-14 дана позовна заява підлягає розгляду Дзержинським міським судом Донецької області. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю, проти розгляду справи на підставі ст. 224 ЦПК України не заперечує. Належно повідомлені відповідачі в судове засідання не з'явилися з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи у їх відсутності суду не надавали, тому суд розглядав справу на підставі ст. 224 ЦПК України заочно. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору кредитування, які регулюються Цивільним кодексом України. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін та погоджені ними. При цьому згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Так, відповідно до кредитного договору № 057-12-07 від 26.12.2007 року (а.с. 15-31) товариство з обмеженою відповідальністю «Оскар - Дон» отримало кредит у сумі 1200000 грн., із зобов'язанням сплати відсотків в розмірі 18% річних, що нараховуються на заборгованість в гривнях, 13,5% - на заборгованість у доларах США, 13% - на заборгованість у євро, з кінцевим терміном повернення до 25.12.2009 року. Додатковою угодою № 1 від 07.04.2008 року до кредитного договору встановлено ліміт фінансування в розмірі 2500000 грн. (два мільйони п'ятсот тисяч) грн. (а.с. 25-26). Однак, в порушення умов договору позичальник, товариство з обмеженою відповідальністю «Оскар - Дон» не сплачував суми кредиту та відсотки за його користування, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість. У зв'язку з цим суд зазначає, що відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Крім цього, відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема сплата комісії банку, пені, штрафу. Суд перевіривши розрахунок заборгованості за кредитним договором № 057-12-07 від 26.12.2007 року, укладеного між закритим акціонерним підприємством «Банк Петрокоммерц - Україна», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Банк Петрокоммерц - Україна» та товариством з обмеженою відповідальністю «Оскар - Дон» встановив, що станом на 03.12.2012 року утворилась заборгованість на загальну суму 4123996 грн. 73 коп., з них 2497500 грн. - заборгованість за кредитом, 1196025 грн. 10 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 430471 грн. 64 коп. - штрафні санкції (пеня) (а.с. 56; 57; 58-60). Згідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Наряду з цим, судом з'ясовано, що між позивачем по справі та [PERSON], з метою забезпечення грошового зобов'язання товариства з обмеженою відповідальністю «Оскар - Дон» за кредитним договором, був укладений договір поруки № 057-12-07/2 від 26.12.2007 року (а.с. 32-36). З матеріалів справи вбачається, що між позивачем по справі та [PERSON] до договору поруки № 057-12-07/2 від 26.12.2007 року була укладена додаткова угода № 1 від 07.04.2008 року (а.с. 36), відповідно до якої розмір основного зобов'язання з 1200000грн. збільшено до 2500000 грн. З огляду на це суд зазначає, що правовідносини між поручителем та кредитором боржника, згідно з ч. 1 ст. 553 ЦК України, виникають на підставі договору. Забезпечувальне зобов'язання, що виникає між кредитором та поручителем, є додатковим (акцесорним) до основного зобов'язання та залежить від існування останнього. Згідно ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, які відповідно до ст. 629 ЦК України є обов'язковими для виконання сторонами. Так, відповідно до п. 2 цієї додаткової угоди всі інші умови договору поруки № 057-12-07/2 від 26.12.2007 року, що не зазнали змін за цією додатковою угодою, залишаються чинними і сторони підтверджують по ним свої зобов'язання. Згідно п. 3 і п. 4 додаткової угоди № 1 від 07.04.2008 року додаткова угода набуває чинності з моменту її підписання представниками сторін, скріплення печатками та діє до виконання сторонами взятих на себе зобов'язань за договором поруки в повному обсязі. Ця додаткова угода є невід'ємною частиною договору поруки. Отже, виходячи з цього, відповідач [PERSON] на добровільних засадах несе відповідальність перед позивачем по справі по зобов'язанням товариства з обмеженою відповідальністю «Оскар - Дон», які виникають з умов кредитного договору № 057-12-07 від 26.12.2007 року, а у випадку невиконання боржником взятих на себе зобов'язань по кредитному договору, несе солідарну відповідальність перед банком у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, нарахованих відсотків, тощо. Відповідно до вимог ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. В приписах частини 2 цієї статті зазначено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно з ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Частиною четвертою ст. 559 ЦК України визначено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання зобов'язання не пред'явить вимогу до поручителя. Із змісту ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.07.2012 року (а.с. 80-82), що відповідно до ст. 61 ЦПК України є обставиною, яка не підлягає доказуванню, вбачається, що суд касаційної інстанції, вирішуючи спір, визначив, що протягом шести місяців, а саме 20 травня 2010 року банком направлялась вимога до [PERSON], на яку останній не відреагував. Тобто, банківською установою виконані вимоги, які включають застосування норм ч. 4 ст. 559 ЦК України до даних правовідносин. Отже, заборгованість, яка виникла внаслідок прострочення виконання грошового зобов'язання повинна бути стягнена солідарно з відповідачів товариства з обмеженою відповідальністю «Оскар - Дон» та [PERSON] При цьому суд звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Отже, у зв'язку з тим, що суд відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України розглянув справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, і за власної ініціативи не може збирати докази, то суд обмежений доводами та доказами, які були надані позивачем і знаходилися в матеріалах справи. Таким чином, суд вважає позовні вимоги повністю доведеними, тому вони підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідачів.

Outcome: approved