Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

В судове засідання не з»явивсь представник позивача, направив в адрес суду заяву про розгляд справи без його участі, про час і місце розгляду справи був повідомлений в законом встановленому порядку, проти постановлення заочного рішення не заперечує, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання не з»явивсь відповідач [PERSON], про час і місце розгляду справи був повідомлений в законом встановленому порядку, про причину неявки суд не повідомив, заперечень до суду не направив. Справа розглядалась в порядку ст. 224,225,197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд встановив. ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «АКЦЕНТ-БАНК» є правонаступником Закритого Акціонерного Товариства «Акцент-Банк». 31.01.2008 року між позивачем і відповідачем було укладено договір № AB9RRX13630025 «Розсрочка» відповідно умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 3244,48 гривень, строком на 24 місяці з 31.01.2008 року по 31.01.2010 року зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 1,0 % на місяць на суму залишку заборгованості. Отриманий кредит відповідач повинен був погашати шляхом сплати щомісячного платежу позивачу в сумі 191,91 гривня, Згідно заявлених позовних вимог, позивач просить суд, стягнути з відповідача [PERSON] [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], жителя [ADDRESS] на користь Публічного Акціонерного Товариства «Акцент - Банк» 23 513,10 гривень заборгованості за кредитним договором № AB9RRX13630025 «Розсрочка» від 31.01.2008 року в тому числі: 2 983,32 гривень - заборгованості за кредитом, 418,96 гривень - заборгованості по процентам за користування кредитом, 895,39 гривень - заборгованості по комісії за користування кредитом, 17 619,57 гривень - пеня за несвоєчасне виконання зобов»язань за договором, а також штраф загальному розмірі 1 595,86 гривень. Наявність вказаного боргу підтверджується матеріалами справи: розрахунком заборгованості /а.с.3/, заявою позичальника /а.с.4/, умовами надання споживчого кредиту /а.с.5-11/, іншими матеріалами справи в їх сукупності. Відповідно ст. 213 ЦПК України, - Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно ст. 57 ЦПК України, - Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність, або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язуй надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Як вбачається з матеріалів справи 31.001.2008 року відповідачем у справі було подано до установи банку позивача заяву на отримання кредиту /а.с.4,/ що в понятті ст. 634 ЦК України, є укладенням договору приєднання, згідно якого відповідач приєднався до запропонованого позивачем кредитного договору умови якого встановлені позивачем, умовами та правилами надання банківських послуг - далі за текстом рішення «Умови». На підставі вищезазначеного договору позивачем було надано відповідачеві кредит в сумі 3 244,48 гривень. Згідно до Умов договору, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, а також оплачувати комісії на умовах передбачених цим Договором. За змістом статей 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вимог закону та умов договору. Таким чином суд приходить до висновку відносно того, що дійсно відповідач взятих на себе договірних зобов'язань не виконав, отриманого кредиту позивачеві не повернув та не сплатив проценти за користування кредитом. Відповідно ст. 13 ЦК України, - Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, … Згідно Умов договору, у випадках порушення умов даного договору банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань повністю чи у визначеній банком частині у випадку невиконання позичальником своїх боргових зобов'язань та інших зобов'язань за цим договором. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що відповідачем не було зроблено жодного платежу на повернення кредиту. а отже у відповідності до Умов договору, в позивача виникло право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань. Однак позивач своїм правом не скористався і в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що він по момент подання позову до суду, вимагав у відповідача повернення кредиту, чим сам фактично сприяв неповерненню боргу та зростанню заборгованості по сплаті відсотків, в чому мав пряму зацікавленість, чого могло не статись у тому випадку коли б позивач своєчасно звернувся до відповідача із вимогою про дострокове повернення кредиту у зв'язку із несплатою простроченої заборгованості. За таких обставин суд важає, що з боку позивача мало місце умисне зловживання своїми цивільними правами в чому вбачається порушення норм ст. 13 ЦК України. Згідно Умов договору, договір діє на протязі 24 місяців з моменту його підписання. Як вбачається з матеріалів справи заява відповідача про надання йому кредиту була підписана сторонами 31.01.2008 року, таким чином суд приходить до висновку про те, що за даним договором кредит надавався відповідачеві строком до 31.01.2010 року. Як передбачено нормою ч. 1, ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Поняття неустойки визначено ст. 549 ЦК України, згідно ч. 1 якої, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Проценти на неустойку не нараховуються. Кредитор не має права на неустойку в разі, якщо боржник не відповідає за порушення зобов'язання (стаття 617 цього Кодексу). Як передбачено ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Суд враховує факт бездіяльності з боку відповідача, який впродовж більш ніж 7 років не вимагав у відповідача повернення кредиту, в чому вбачається з його боку зловживання своїм цивільним правом. Судові витрати вирішити в порядку ст.88 ЦПК України.

Outcome: partial