Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

До Високопільського районного суду Херсонської області звернувся [PERSON] із позовною заявою до [PERSON], Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області, Високопільської районної державної адміністрації Херсонської області про визнання протиправними дій щодо відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, визнання недійсним наказів, визнання недійсним права власності на спірну земельну ділянку, скасування державного акту на спірну земельну ділянку, визнання недійсним рішення про державну реєстрацію та визнання права власності на земельну ділянку, уточнивши позовні вимоги зазначив у позові про те, що з 1996 року його сім'я обробляла спірну земельну ділянку загальною площею 1,7229 га. за кадастровим номером [NUMBER], вважаючи її своєю на підставі того, що на загальних зборах та засіданнях правління членів колгоспу імені Мічуріна, його бабці [PERSON], був виділений земельний пай площею 7,06 га, в межах території Іванівської сільської ради Високопільського району Херсонської області. Але, виділити всієї площі 7,06 га. в одному місці можливості не було, тому частину земельного паю площею 1,28 га, було виділено в іншому місці, тобто на теперішній час, в межах вищезазначеної спірної земельної ділянки. Так, влітку 2016 року, до їхньої сім'ї надійшла інформація, що вищезазначена земельна ділянка не відноситься до виділеного раніше земельного паю його бабці, і що відокремлена частина бабиного паю знаходиться в натурі в іншому місці. Таким чином, позивач вирішив приватизувати дану земельну ділянку, з чим і звернувся до Іванівської сільської ради, де йому було надано викопіювання - план-схему розташування земельної ділянки. В подальшому позивач звернувся до Головного управління Держгеокадастру в Херсонській області для передачі йому земельної ділянки, але отримав відмову в зв'язку з тим, що жодною землевпорядною документацією (схемами землеустрою, впорядкування території, тощо) не передбачено розміщення на даній території земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, на підставі п.7 ст.118 ЗК України (невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку). Однак, у вересні 2016 року, він дізнався, що Головне управління Держгеокадастру в Херсонській області задовольнило заяву [PERSON] про відведення спірної земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства та надав дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Вважає, що відповідачу [PERSON] незаконно надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою та передачі їй у власність спірної земельної ділянки, так як він на протязі 15-ти років обробляв дану земельну ділянку та вона повинна бути передана саме йому у власність. Просить суд, уточнивши позовні вимоги (а.с.45-48), зобов'язати Головне управління Держгеокадастру в Херсонській області скасувати Наказ, серія та номер: 21-5323/18-16-СГ, виданий 10.10.2016 року Головним управлінням Держгеокадастру у Херсонській області; визнати недійсним право власності (державний акт) [PERSON] на спірну земельну ділянку та скасувати державний акт на спірну земельну ділянку, кадастровий номер [NUMBER]; зобов'язати Високопільську районну державну адміністрацію Херсонської області скасувати рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 32121969 від 31.10.2016 року та визнати за [PERSON], право власності на земельну ділянку, кадастровий номер [NUMBER], загальною площею 1,7229 га, розташованої на території Іванівської сільської ради Високопільського району Херсонської області для ведення особистого селянського господарства. Позивач [PERSON] та його представники, за довіреністю, [PERSON] (а.с.18) та [PERSON] (а.с.19) в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав викладених у позовній заяві, просять суд їх задовольнити в судовому порядку, наполягаючи на тому, що саме земельна ділянка яка виділена [PERSON] повинна бути виділена в першу чергу позивачу, оскільки він фактично обробляв цю земельну ділянку та першим надав документи до Головного Управління Держгеокадастру у Херсонській області на приватизацію, а головне управління Держгеокадастру, з невідомих причин, недостовірно надало дані про те, що [PERSON] надав викопіювання на іншу земельну ділянку, що не відповідає дійсності, оскільки [PERSON] надав викопіювання, що видано сільською радою і саме на земельну ділянку, яка виділена у власність [PERSON] Представник відповідача за довіреністю [PERSON] (а.с.38) надала до суду заперечення у письмовому виді, в якому позовні вимоги не визнаються, та в судовому засіданні підтвердила, що при здійсненні реєстрації прав власності на нерухоме майно діяла відповідно до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», просить суд відмовити у задоволенні позову. Представник відповідача, Головного управління Держгеокадастру в Херсонській області, за довіреністю, [PERSON] (а.с.114) в судовому засіданні позовні вимоги не визнав просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, мотивуючи тим, що згідно наданих до матеріалів справи документів, вбачається про наявність двох земельних ділянок за різними кадастровими номерами, одна із яких на підставі наданих документів виділена у власність [PERSON], додатково надавши заперечення у письмовому виді. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат Галига О.В. (а.с.59, 60) в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, при цьому відповідач [PERSON] зазначила, що її заяву подану разом з пакетом документів до Головного управління Держгеокадастру в Херсонській області, про надання дозволу на проведення проекту землеустрою для передачі бажаного місця розташування земельної ділянки у власність, заяву було задоволено та надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою. В зв'язку з чим, вона отримала державний акт на право приватної власності на дану земельну ділянку у відповідності до норм чинного законодавств. Вважає, що власність на спірну земельну ділянку набута нею у законний спосіб, а тому відсутні підстави позбавлення її права власності. Просить суд, відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Допитані свідки в судовому засіданні, а саме: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], підтвердили факт обробітку земельної ділянки членами сім'ї [PERSON], яка належала [PERSON], та яку було вказано членами комісії по розпаюванню земель, але не змогли підтвердити чи спростувати наявність технічної документації на спірну земельну ділянку та про те, ким із посадових осіб, чи іншими особами, було встановлено межові знаки спірної земельної ділянки, кому передавалась спірна земельна ділянка в натурі на місцевості та які саме документи про передачу спірної земельної ділянки складалися. Суд, заслухавши сторони, представників сторін, свідків, які прибули в судове засідання та допитані, вивчивши та дослідивши матеріали справи та інші докази надані сторонами, встановив: - Із копії заяви (а.с.6) встановлено, що [PERSON] звернувся до Головного управління Держгеокадастру в Херсонській області із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2 га., яка розташована на території Іванівської сільської ради Високопільського району Херсонської області для ведення особистого селянського господарства. До заяви додано план-схему вільних державних земель Іванівської сільської ради (а.с.7). Дана заява не містить підпису заявника та дати звернення. - Із копії листа №К-5513/0-1565/6-16-СГ від 18.08.2016 року (а.с.8) вбачається, що Головним управлінням Держгеокадастру в Херсонській області відмолено [PERSON] в задоволенні його заяви на підставі того, що жодною землевпорядною документацією (схемами землеустрою, впорядкування території, тощо) не передбачено розміщення на даній території земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства. - Із копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.9) вбачається, що за [PERSON] зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 1,7229 га., кадастровий номер [NUMBER], яка розташована на території Іванівської сільської ради Високопільського району Херсонської області. Право власності зареєстровано 31.10.2016 року. - Із копії свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.10) вбачається, що після смерті [PERSON] її спадкоємцями за законом є: [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Спадщина складається із земельної ділянки, площею 7,06 га., розташована на території Іванівської сільської ради Високопільського району Херсонської області, кадастрові номери земельної ділянки: [NUMBER], [NUMBER]. - Із копії свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.11) вбачається, що після смерті [PERSON] її спадкоємцями за законом є: [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Спадщина складається із земельної ділянки, площею 7,26 га., розташована на території Іванівської сільської ради Високопільського району Херсонської області, кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER]. Як убачається із вище вказаних свідоцтв, земельні ділянки за кадастровими номерами [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] ніякого відношення не мають до спірної земельної ділянки загальною площею 1,7229 га за кадастровим номером [NUMBER] - Із копій державних актів на право власності на земельну ділянку (а.с.12, 13) вбачається, що [PERSON] належали земельні ділянки площею 7,26 га. та 7,06 га., розташовані на території Іванівської сільської ради Високопільського району Херсонської області. - Із копії довідки виконкому Іванівської сільської ради Високопільського району Херсонської області(а.с.16) вбачається, що [PERSON] за користування земельною ділянкою державної власності, яка використовувалася без правовстановлюючих документів, та винесення меж земельної ділянки (в натурі на місцевості), здійснював плату за користування землею: 2013 рік - 26,70 грн.; 2014 рік - 26,70 грн.; 2015 рік - 47,25 грн. та 2016 рік - 56,70 грн. - Із копії листа Високопільського районного відділу ГУ Держгеокадастру у Херсонській області ( від 20.07.2017 року а.с.49,51) вбачається, що письмового звернення від сім'ї [PERSON] щодо надання роз'яснення для отримання земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства до відділу у Високопільському районі не надходило. При зверненні в усній формі громадянину надається роз'яснення, який пакет документів необхідно подати до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області, як розпорядника земель. - Із копії листа Іванівської сільської ради Високопільського району Херсонської області від 19.07.2017 року (а.с.52) вбачається, що Іванівська сільська рада Високопільського району Херсонської області, повідомила [PERSON], що сільською радою було пред'явлено претензію [PERSON] щодо надання ним правовстановлюючих документів на земельну ділянку, яку він використовував, але на даний час до сільської ради документи не надані. Також повідомили, що громадянка [PERSON] в Іванівську сільську раду щодо надання їй земельних ділянок не зверталася. - Із копії листа Іванівської сільської ради Високопільського району Херсонської області від 19.07.2017 року (а.с.54) вбачається, що Іванівська сільська рада надала викопіювання на земельну ділянку для ведення ОСГ площею до 2-х га. громадянину [PERSON] від 19.05.2016 року в присутності депутатського корпусу сільської ради батькові [PERSON] та рекомендовано звернутися для подальшого оформлення документів до Головного управління Держгеокадастру в Херсонській області. - Із копії наказу Головного Управління Держгеокадастру у Херсонській області від 10.10.2016 року (а.с.61) вбачається, що Головним управлінням Держгеокадастру в Херсонській області, затверджено проект землеустрою (а.с. 82-112), щодо відведення у власність земельної ділянки та надано [PERSON] у власність земельну ділянку площею 1,7229 га., в тому числі пасовища площею 1,7229 га., кадастровий номер [NUMBER], із земель сільськогосподарського призначення державної власності без зміни цільового призначення для ведення особистого селянського господарства, розташовану за межами населених пунктів на території Іванівської сільської ради Високопільського району Херсонської області. - Із наданого додаткового пояснення Головного Управління Держгеокадастру в Херсонській області від 20.12.2017 року, копії листа на адресу [PERSON] від 18.08.2016 року про відмову у задоволенні клопотання про виділення земельної ділянки, викопіювання супутникового фото в кольоровому зображенні місця розташування земельних ділянок на які подавали клопотання [PERSON] від 11.07.2016 року та [PERSON] від 08.07.2016 року, копії заяви [PERSON] з викопіюванням земельної ділянки Іванівської сільської ради, зареєстрованої від 08.07.2016 року та копії заяви [PERSON] з графічним матеріалом викопіювання земельної ділянки, зареєстрованої 11.07.2016 року, копії наказу про надання дозволу на розроблення технічної документації від 26.07.2016 року, копії заяви [PERSON] про затвердження технічної документації, зареєстрованої 05.10.2016 р., копії наказу про затвердження технічної документації із землеустрою від 10.10.2016 року (а.с.172-181) з'ясовано, що Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області при розгляді заяви-клопотання [PERSON] та заяви клопотання [PERSON] про дозволу на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок в межах норм безоплатної приватизації, виявлено, що земельні ділянки, місце розташування яких зазначено у документах, межують між собою, але не є тотожними. При цьому [PERSON] було відмовлено у наданні дозволу на виготовлення землевпорядної документації, оскільки із наданих документів не передбачено розміщення на даній території земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства. Зазначений факт при огляді в судовому засіданні викопіювання супутникового фото в кольоровому зображенні місця розташування земельних ділянок, на які подавали клопотання [PERSON] від 11.07.2016 року та [PERSON] від 08.07.2016 року, вбачається, що земельні ділянки межують між собою, але не є тотожними, при цьому земельній ділянці на яку подавала клопотання [PERSON] присвоєно кадастровий номер [NUMBER]. Земельна ділянка на яку подав клопотання [PERSON], що зазначена на зображенні не має кадастрового номеру. - Із копії (належним чином завіреної) Технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі(на місцевості) загальною площею 7,06 га, [PERSON](спадкоємці [PERSON], [PERSON], [PERSON]), а також наданого викопіювання супутникового фото в кольоровому зображенні (а.с.189-204) вбачається, що земельні ділянки з кадастровими номерами [NUMBER], загальною площею 1,7229 га, та [NUMBER], загальною площею 1,2800 га не є тотожними земельними ділянками. Таким чином, в судовому засіданні було встановлено, що з 1996 року сім'я позивача [PERSON] обробляла земельну ділянку, в тому числі і спірну загальною площею 1,7229 га. за кадастровим номером [NUMBER], вважаючи її своєю на підставі того, що на загальних зборах та засіданнях правління членів колгоспу імені Мічуріна, його бабці [PERSON], був виділений земельний пай площею 7,06 га. (а.с.13), в межах території Іванівської сільської ради Високопільського району Херсонської області. Але, виділити всієї площі 7,06 га. в одному місці можливості не було, тому частину земельного паю площею 1,28 га. було виділено в іншому місці, тобто на теперішній час, в межах, як вважає позивач та його представники, вищезазначеної спірної земельної ділянки. В подальшому, влітку 2016 року, до сім'ї позивача надійшла інформація, що вищезазначена земельна ділянка не відноситься до виділеного раніше земельного паю бабці позивача, і що відокремлена частина бабиного паю знаходиться в натурі в іншому місці. Тому, позивач прийняв рішення приватизувати дану земельну ділянку, з чим звернувся до Іванівської сільської ради, де йому було надано викопіювання - план-схему розташування земельної ділянки (а.с.54). В подальшому позивач звернувся із заявою до Головного управління Держгеокадастру в Херсонській області для передачі йому земельної ділянки (а.с.6, 7), але отримав відмову (а.с.8) в зв'язку з тим, що жодною землевпорядною документацією (схемами землеустрою, впорядкування території, тощо) не передбачено розміщення на даній території земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, на підставі п.7 ст.118 ЗК України (невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку). Разом з тим, у вересні 2016 року, позивач дізнався, що Головне управління Держгеокадастру в Херсонській області задовольнило заяву [PERSON] про відведення, як на його думку, спірної земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства та надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а.с.9, 61, 82-112). Вважає, що відповідачу [PERSON] незаконно надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою та передачі їй у власність спірної земельної ділянки, так як він на протязі 15-ти років обробляв дану земельну ділянку та вона повинна бути передана першочергово саме йому у власність. З такими твердженнями позивача та його представників суд не може погодитися, оскільки як вбачається із довідок Іванівської сільської ради Високопільського району Херсонської області позивач обробляв, в тому числі і спірну земельну ділянку без правовстановлюючих документів (а.с.16, 52). Також позивач не надав до суду, у відповідності до вимог ст.81 ЦПК України, жодних доказів (окрім показань свідків) того, що він обробляв саме ту земельну ділянку, яка була передана в подальшому у власність [PERSON] Крім того, як вбачається із копії Державного акту [NUMBER] від 17.01.2003 року (а.с.13) [PERSON] було передано у власність земельну ділянку площею 7,06 га., що знаходиться на території Іванівської сільської ради Високопільського району Херсонської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно плану зовнішніх меж земельної ділянки (а.с.13 на звороті) з'ясовано, що земельну ділянку було розділено, а саме: І-частина розміром 5,78 га, ІІ-частина розміром 1,28 га., без зазначення кадастрових номерів. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, спадкоємцями, які прийняли спадщину від [PERSON], є [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Спадщина складається із земельної ділянки, площею 7,06 га., розташована на території Іванівської сільської ради Високопільського району Херсонської області, кадастрові номери земельних ділянок: [NUMBER], [NUMBER] (а.с.10, 189-204). Разом з тим, позивач зазначає, що його сім'я обробляла земельну ділянку площею 1,7229 га. (корисної 1,28 га.) за кадастровим номером [NUMBER], при цьому у Державному акті [NUMBER] від 17.01.2003 року взагалі не зазначено жодного кадастрового номеру, а у свідоцтвах про право на спадщину за законом (а.с.10,11) такий кадастровий номер [NUMBER], взагалі відсутній. В той час, за даним кадастровим номером [NUMBER] зареєстрована земельна ділянка, яка належить відповідачу [PERSON], яка була їй надана у власність на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру від 10.10.2016 року (а.с.61), на яку 31.10.2016 року було зареєстровано право власності, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.9). В свою чергу, показання свідків, які були досліджені в судовому засіданні, підтверджують лише факт користування сім'єю позивача земельною ділянкою, в тому числі і на їх думку спірною земельною ділянкою, але як встановлено в судовому засіданні без відповідних на те правовстановлюючих документів (а.с.16). Відповідно до статті 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Правовою підставою набуття права власності та права користування на землю згідно зі статтями 116, 118 ЗК України, є рішення органу виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Згідно п.б ч.1 ст.121 ЗК України, ч.1. Громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: … б) для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара; Згідно із частиною першою статті 126 ЗК України,право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. Відповідно до статті 131 ЗК України,громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Укладення таких угод здійснюється відповідно до ЦK України з урахуванням вимог цього Кодексу. Як вбачається із матеріалів справи, відповідач [PERSON], отримала право власності на земельну ділянку загальною площею 1,7229 га., кадастровий номер [NUMBER] у спосіб, що не заборонений законом, та підтверджується відповідними допустимими, достатніми та належними доказами, а саме: інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.9), проектом землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянці [PERSON] (а.с.82-112) та наказом Головного управління Держгеокадастру в Херсонській області №21-5323/18-16-СГ від 10.10.2016 року (а.с.61). Таким чином, враховуючи те, що право власності на земельну ділянку відповідачем набуто у спосіб не заборонений чинним законодавством України, та приймаючи до уваги вимоги ст.321 ЦК України, у суду не має правових підстав для визнання недійсним права власності (Державний акт) відповідача [PERSON], у зв'язку з чим відсутні підстави щодо зобов'язання відповідача Головного управління Держгеокадастру в Херсонській області скасувати наказ №21-5323/18-16-СГ від 10.10.2016 року, та про зобов'язання відповідача Високопільську районну державну адміністрацію Херсонської області скасовувати рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно, оскільки, як вважає суд, такі дії вчинені відповідно до чинного законодавства України. Таким чином, позивач звертаючись до суду з даним позовом не в повній мірі обґрунтував свої позовні вимоги, не довів належними, достатніми та допустимими доказами того факту, що він обробляв саме ту земельну ділянку, яка належить відповідачу [PERSON], та не надав на підтвердження належними та допустимими доказами свого права на отримання земельної ділянки, яка перебуває у власності [PERSON], що в свою чергу не дає суду правових підстав скасувати державний акт на право власності земельної ділянки [PERSON] та визнати за [PERSON] права власності на спірну земельну ділянку, а тому такий позов, як необгрунтований, не підлягає задоволенню. На підставі викладеного, ст.321 ЦК України, ст.ст. 116, 118, 121, 126, 131 Земельного Кодексу України,

Outcome: dismissed