Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-22 00:00:00

Директор приватного акціонерного товариства «Автотранспортне підприємство - 0928» звернувся в суд із позовом про стягнення із [PERSON] заборгованості за послуги з вивезення побутових відходів в розмірі 3 856 грн. 60 коп. за період з 01 лютого 2017 року по 31 січня 2020 року, інфляційних втрат у розмірі 555 грн. 32 коп. та 223 грн. 59 коп. трьох процентів річних. В обґрунтування позову зазначив, що на ім`я відповідача заведено особовий рахунок № 115881 за адресою: [ADDRESS] . Вивезена відходів з контейнерних майданчиків загального користування здійснюється щоденно, а від приватних домоволодінь згідно затвердженого графіку. Відповідачем неодноразово порушувався обов`язок по оплаті за спожиті послуги, внаслідок чого виникла заборгованість. Представник позивача в судове засідання призначене для розгляду справи 22 червня 2020 року не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позов підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач в судове засідання 22 червня 2020 року не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Причину неявки суду не повідомив. У строк встановлений судом відповідач відзив на позов не подав, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши письмові докази, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу неналежного виконання споживачем-відповідачем зобов`язання по оплаті наданих послуг з вивезення побутових відходів. В силу дії п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч. 1 ст. 9 цього закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок договору або закону. ПрАТ «АТП-0928» визначено виконавцем послуг з вивезення побутових відходів на окремих територіях міста (включно з вулицею, на якій проживає позивач) у відповідності з протоколами засідань конкурсних комісій виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради з проведення конкурсів на визначення виконавців послуг з вивезення твердих побутових відходів. На виконання вищезгаданих актів органу місцевого самоврядування між ПрАТ «АТП-0928» (виконавець) та Департаментом комунального господарства, транспорту і зв`язку виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради укладено відповідні договори. Зокрема, щодо території проживання відповідача укладено договір № 77/12 від 23 березня 2012 року та договір № 2/2017 від 21 квітня 2017 року. Внаслідок неналежного виконання споживачем - відповідачем зобов`язання по оплаті наданих послуг виникла заборгованість перед позивачем з вивезення твердих побутових відходів сумі 3 856 грн. 60 коп. за період з 01 лютого 2017 року по 31 січня 2020 року. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України). У зв`язку із простроченням сплати боргу за комунальні послуги відповідачем нараховано 555 грн. 32 коп. інфляційних втрат, а також 223 грн. 59 коп. трьох процентів річних. Правильність проведеного позивачем розрахунку заборгованості не спростована відповідачем. Відповідно до вимог ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача слід стягнути 2 102 гривні судового збору на користь позивача. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 7, 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 526 Цивільного Кодексу України,

Outcome: approved