Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-23 00:00:00

В червні 2020р. позивачка [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА», в якому просила суд: стягнути з відповідача на свою користь: - страхове відшкодування у розмірі 23668,63 грн.; - пеню у розмірі 7395,64 грн.; - 3,0 % річних у розмірі 754,8 грн.; - судовий збір у розмірі 840,8 грн. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовував тим, що 10 листопада 2018р. по пр. Перемоги, 121 в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода (далі по тексту - ДТП), за участю автомобіля марки «Toyota», д.н. [NUMBER] , який на праві власності належить позивачці, та автомобіля марки «Fiat» д.н. [NUMBER] , яким керував [PERSON] . В результаті ДТП транспортний засіб «Toyota», д.н. [NUMBER] отримав механічні пошкодження. Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 03 грудня 2018р. по справі № 759/18599/18, [PERSON] було визнано винним у вчиненні вказаної ДТП та притягнуто до адміністративної від повільності за ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент настання ДТП була застрахована у відповідача, відповідно до полісу № АМ/6764111 та дійсного на дату ДТП. На підставі норм Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивачка звернулася до відповідача та надала усі необхідні документи, передбачені ст.ст. 33, 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у тому числі і заяву про страхове відшкодування від 13 січня 2020р., в якій також погодила суму матеріального збитку з відповідачем у розмірі 23668,63 грн. Проте, відповідачем страхове відшкодування так і не було виплачено, з невідомих позивачці причин. Ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2020р. відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін. До судового засідання від представника позивачки надійшла заява про розгляд справи за відсутності сторони позивача, яка заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, і не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, в судове засідання свого представника не направив, поважності причин його неявки суду не повідомив, у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження строк, відповідач відзив на позов не подавав. Оскільки сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 223, 280 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що 10 листопада 2018р. по пр. Перемоги, 121 в м. Києві сталася ДТП, за участю автомобіля марки «Toyota», д.н. [NUMBER] , який на праві власності належить позивачці, та автомобіля марки «Fiat» д.н. [NUMBER] , яким керував [PERSON] . Постановою Святошинського районного суду м. Києва по справі № 759/18599/18 від 03 грудня 2018р. [PERSON] було визнаним винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України визначено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортних засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. В результаті ДТП транспортний засіб «Toyota», д.н. [NUMBER] отримав механічні пошкодження. Цивільно-правова відповідальність третьої особи 1 на момент настання ДТП була застрахована у відповідача, відповідно до полісу № АМ/6764111 та дійсного на дату ДТП. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. 04 квітня 2019р. позивачкою було подано відповідачу заяву про погодження суми страхового відшкодування в сумі 23668,63 грн. Судом встановлено, що 13 січня 2020р. позивачка, на виконання вимог ст. ст. 33, 35 цього Закону України, подала відповідачеві заяву про виплату страхового відшкодування. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 цього Закону, у разі настання страхового випадку страховик в межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством. Страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його або прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) (п. 36.2. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Проте, відповідачем страхове відшкодування так і не було виплачено. Розмір франшизи за полісом № АМ/6764111 становить 0,0 грн. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо. а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню страхове відшкодування у розмірі 23668,63 грн. Крім того, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню пеня за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування, за період часу з 20 квітня 2019р. по 11 травня 2020р., відповідно до вимог п. 36.5 ст. 36 Закону в розмірі 7395,64 грн. та три відсотки річних відповідно до ст. 625 ЦК України у розмірі 754,8 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,8 грн.

Outcome: approved