Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

В травні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що 04.01.2016 року Наказом Державного навчального закладу «Дніпрорудненський професійний ліцей» за № 01-ВК відповідачку прийнято на посаду старшого майстра. Наказом № 19-ВК від 19.01.2016 року [PERSON] звільнено з посади за згодою сторін. Відповідно до довідки Державного навчального закладу «Дніпрорудненський професійний ліцей» [PERSON] нараховано заробітну плату за січень 2016 року за 19 робочіх днів в розмірі 3819 грн. 20 коп. 29.01.2016 року відповідач надала лікарняний АГШ№67742, проте не надала довідки форми ОК-7. В лютому 2016 року відповідачці проведено нарахування компенсації за невикористану відпустку в сумі 367 грн. 84 коп. У березні 2016 року відповідачці нараховано лікарняний з ФОП 5 календарних днів 226 грн. 35 коп. та 5 календарних днів з ФСС ТВП-226 грн. 35 коп., проведено коригування-утримання заробітної плати за 8 робочих днів в сумі 1608 грн. 09 коп. Станом на 01.04.2016 року сума зайве сплаченої заробітної плати Державним навчальним закладом «Дніпрорудненський професійний ліцей» на користь [PERSON] складає 1096 грн. 22 коп. Посилаючись на те, що відповідач в добровільному порядку відмовляється сплатити суму зайве сплаченої заробітної плати, просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився надав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, на задоволенні позовних вимог в повному обсязі наполягав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася з невідомих причин, викликалася шляхом направлення судових повісток. Про зміну свого місця проживання(перебування)під час судового провадження, причини неявки у судове засідання відповідачка суд не повідомила. Відповідно до ст.74 ч.1,3 ЦПК України, судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за три дні до судового засідання,судова повістка надсилається фізичній особі за адресою її зареєстрованого місця проживання або перебування. З матеріалів справи видно, що відповідачка зареєстрована за адресою [ADDRESS] За вказаною адресою реєстрації [PERSON] були направлені судова повістка з додатками, які повернуті на адресу суду установою пошти в зв*язку із закінченням терміну зберігання. Статтею 76 ЦПК України встановлено порядок вручення судових повісток, зокрема в частині 1 цієї статті вказано, що судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку. Відповідно до ст.224,225 ЦПК України суд на згодою представника позивача ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Відповідно до ч. 2 ст. 3 ЦПК України у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Судом встановлено, що Державний навчальний заклад «Дніпрорудненський професійний ліцей» є підпорядкованим Міністерству освіти і науки державним професійно-технічним навчальним закладом, та має право на звернення до суду із позовом. Так, відповідно до наказу № 01-ВК про прийняття на роботу від 04.01.2016 року [PERSON] прийнято на посаду старшого майстра з посадовим окладом 2728 грн. згідно штатного розпису строком до 01.07.2016 року. Наказом № 19-ВК від 19.01.2016 року [PERSON] звільнено з посади за згодою сторін. Крім того, призначено виплатити їй компенсацію за невикористану відпустку за період роботи з 04.01.2016 року по 29.01.2016 року в кількості 4 календарних днів. Відповідно до довідки Державного навчального закладу «Дніпрорудненський професійний ліцей» станом на 01.06.2016 року [PERSON] нараховано заробітну плату за січень 2016 року за 19 робочих днів в розмірі 3819 грн. 20 коп. В лютому нараховано компенсацію за невикористану відпустку в сумі 367 грн. 84 коп. У березні 2016 року відповідачці нараховано лікарняний з ФОП 5 календарних днів 226 грн. 35 коп. та 5 календарних днів з ФСС ТВП-226 грн. 35 коп., проведено коригування-утримання заробітної плати за 8 робочих днів в сумі 1608 грн. 09 коп. Станом на 01.04.2016 року сума зайве сплаченої заробітної плати Державним навчальним закладом «Дніпрорудненський професійний ліцей» на користь [PERSON] складає 1096 грн. 22 коп. На адресу [PERSON] позивачем направлено повідомлення про необхідність сплатити суму зайве сплаченої заробітної плати, проте відповідачка в добровільному порядку вищезазначену суму не сплатила. Відповідно до ст.127 КЗпП України відрахування із заробітної плати працівників для покриття їх заборгованості підприємству, установі і організації, де вони працюють, можуть провадитись за наказом (розпорядженням) власника або уповноваженого ним органу: для повернення авансу, виданого в рахунок заробітної плати; для повернення сум, зайво виплачених внаслідок лічильних помилок; для погашення невитраченого і своєчасно не поверненого авансу, виданого на службове відрядження або переведення до іншої місцевості; на господарські потреби, якщо працівник не оспорює підстав і розміру відрахування. У цих випадках власник або уповноважений ним орган вправі видати наказ (розпорядження) про відрахування не пізніше одного місяця з дня закінчення строку, встановленого для повернення авансу, погашення заборгованості або з дня виплати неправильно обчисленої суми; при звільненні працівника до закінчення того робочого року, в рахунок якого він вже одержав відпустку, за невідпрацьовані дні відпустки. Відрахування за ці дні не провадиться, якщо працівник звільняється з роботи з підстав, зазначених в пунктах 3, 5, 6 статті 36 і пунктах 1, 2 і 5 статті 40 цього Кодексу, а також при направленні на навчання та в зв'язку з переходом на пенсію; при відшкодуванні шкоди, завданої з вини працівника підприємству, установі, організації (ст.136 КЗпП України). Також ст.1212 ЦК України зобов'язує особу, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), повернути потерпілому це майно. При цьому ст.1215 ЦК України встановлює, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Таким чином, законодавством України не передбачено повернення працівником підприємству зайво виплачених коштів, крім випадків, встановлених ст.127 КЗпП України та ст.1215 ЦК України. Судом встановлено, що [PERSON] лист непрацездатності за січень місяць був наданий після того, як була нарахована заробітна плата. Кінцевий розрахунок виплат з урахуванням отриманої довідки форми ОК-5, проведення утримання обов*язкових внесків та проведення на рахунку за лікарняний та невикористану відпустку сформований станом на 30.05.2016 року. Відповідно до ст.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» при вирішенні спорів, пов»язаних з застосуванням ст.127 КЗпП України, суди мають враховувати, що : вимоги про повернення працівником авансу, виданої в рахунок заробітної плати, і сум, зайво виплачених внаслідок лічильних помилок, а також погашення невитраченого і своєчасно не повернутого авансу, виданого на службове відрядження, переведення до іншої місцевості чи на господарські потреби, розглядаються судами в тому разі, коли роботодавець не має можливості провести відрахування із заробітної плати, у зв»язку з тим, що працівник оспорює підстави і розмір останнього, або минув місячний строк для видання відповідного наказу (розпорядження), або інших причин. До лічильних помилок належать неправильності в обчисленнях, дворазове нарахування заробітної плати за один і той самий період. У відповідності до ч.2 ст.233 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган може звернутися до суду з приводу стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, в річний строк з дня виявлення заподіяної працівником шкоди. Оцінюючи докази у справі, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми, що в своїй сукупності дають можливість зробити висновок, що позов обґрунтований і такий, що підлягає задоволенню оскільки судом достовірно встановлено, що [PERSON] отримала від Державного навчального закладу «Дніпрорудненський профсійний ліцей» зайво виплачену заробітну плату у сумі 1096 грн. 22 коп.,але не повернула позивачу, у зв»язку з цим переплата по заробітній платі підлягає примусовому стягненню з відповідача на користь позивача. На час розгляду справи відповідачкою не надано доказів про те, що сума зайве сплаченої заробітної плати нею повністю або частково повернута. Таким чином суд дійшов висновку, що позивач правомірно звернувся до суду за захистом своїх прав. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved