Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-27 00:00:00

До Буського районного суду Львівської області з позовом звернувся [PERSON] до [PERSON] , треті особи Буська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Ганич Н.І. про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Позов мотивує тим, що померла його сестра [PERSON] [INFO] . [PERSON] , який є братом померлої (2-га черга спадкування), не зміг у шестимісячний термін прийняти спадщину. Причиною цього стала його хвороба, оскільки позивач є інвалідом І групи, велика відстань між спадкоємцем та спадковим майном, та введенням на території України карантину. Спадкове майно складається, з трьох земельних ділянок та житлового будинку, які знаходяться в межах Буського району Львівської області. Дане спадкове майно успадкувала [PERSON] , яка є племінницею померлої [PERSON] , та входить до п`ятої черги спадкоємців. Відповідач [PERSON] була обізнана про хворобу позивача та знала про його право бути спадкоємцем після смерті [PERSON] , не повідомила та не уточнила про його намір прийняти спадщину після смерті сестри. У відзиві на заявлений позов відповідач [PERSON] повідомила суд про наступне, так з мотивами викладеними у заяві та позовними вимогами повністю не погоджується. [PERSON] , яка померла [INFO] була рідною сестрою її матері [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON] ) та позивача [PERSON] . Усе життя і до дня смерті [PERSON] проживала у [ADDRESS] . Згідно записів у погосподарській книзі вищевказаний житловий будинок рахувався за [PERSON] , що підтверджується довідкою. [PERSON] була інвалідом першої «А» групи загального захворювання та потребувала стороннього догляду, що підтверджується копією довідки до акту огляду медико-соціальної експертною комісією № 821920 від 23.11.2018 року. З 24.07.2018 року по 18.08.2008 року [PERSON] знаходилась на стаціонарному лікуванні у Львівському психоневрологічному диспансері, що підтверджується копією виписки із стацкарти № 464А в якій зазначено, що [PERSON] поставлено діагноз рекурентний депресивний розлад, важкий поточний епізод з психічними симптомами. Зокрема, у цій же довідці вказано, що психічні розлади з`явились у хворої протягом останнього року, коли вперше з`явилась тривога, страх, перестала справлятись з домашньою роботою, стала вважати, що сусід хоче заподіяти їй лихо, відібрати хату. В зв`язку з чим, молодшою сестрою, доставлена в ЛПНД і скерована на стаціонарне лікування. Відтак [PERSON] мала психічні розлади ще з 2008 року, потребувала постійного догляду, була інвалідом І групи загального захворювання. Нею постійно опікувалась мама відповідачки [PERSON] , яка саме і доставила сестру на лікування. З акту матеріально-побутових умов проживання [PERSON] від квітня 2013 року, який складений комісією Новосілківським сільським головою, секретарем, депутатом було проведено обстеження умов проживання [PERSON] [INFO] , в ході якого встановлено, що [PERSON] зареєстрована одна в селі Новосілки, Буського району Львівської області, постійно хворіє та потребує постійного догляду. Разом з [PERSON] проживає без реєстрації [PERSON] [INFO] та здійснює догляд за сестрою. Позивач зазначає, що відповідач будучи обізнаною про його хворобу та знаючи про його право на спадкування ще при смерті [PERSON] , нічого йому не повідомила. Однак, 12.08.2019 року вона повідомляла за домашнім номером телефону відповідача про смерть [PERSON] . Безпосередньо вона розмовляла з дружиною відповідача [PERSON] та просила допомоги в похованні [PERSON] . Однак допомоги ні від позивача, ні від його дружини та його дітей отримано не було, навіть ніхто не з`явився на похорон. За життя тітки [PERSON] ні позивач, ні його дружина, ні діти не цікавились життям тітки. Причинами пропуску строку на прийняття спадщини позивач зазначає, що є його хвороба, оскільки він є інвалідом І групи, велика відстані між спадкоємцем та спадковим майном та введення на території України карантину. Відтак, строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] становив шість місяців з 11.08.2019 року до 12.02.2020 року і посилання позивача на карантинні обмеження не може братись до уваги, оскільки карантинні обмеження були встановлені 12.03.2020 року. Позивач зазначає, що хворів, однак належних доказів суду не надає. Просить суд відмовити у задоволенні позову. Ухвалою підготовчого судового засідання від 24 травня 2021 року заявлені позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , треті особи Буська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Ганич Н.І. про скасування свідоцтв про право на спадщину, скасування реєстрації записів та встановлення додаткового строку для прийняття спадщини роз`єднано позовні вимоги, виділено в самостійне провадження позовну вимогу щодо визначення строку для прийняття спадщини. Заслухавши сторін цивільного провадження, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що спадщину на яку заявляє свої права позивач [PERSON] складається з земельної ділянки площею 0, 25 га, житлового будинку загальною площею 60, 4 кв.м., земельної ділянки площею 0,1812 га, земельної ділянки площею 0, 3582 га, яке знаходиться на території Новосілківської сільської ради Буського району Львівської області. Під час розгляду справи представник позивача [PERSON] наголошував суду, що будинок та земля належать виключно його батьку, оскільки в цьому будинку проживали батьки батька [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] . Він не заперечує ту обставину, що після смерті батьків залишилась проживати сестра батька [PERSON] , однак вона не могла оформити все належне майно після смерті батьків на себе, оскільки є і інші спадкоємці діти батьків, яких в родині було четверо, а саме брат та три сестри. Згідно відповіді сільського голови Новосілківської сільської ради Буського району Львівської області Яворського В.Я. від 19.06.2020 року № 127/02-18 (а.с. 68) на письмовий запит позивача [PERSON] убачається, що у житловому будинку в [ADDRESS] були зареєстровані [PERSON] [INFO] (помер [INFO] ) та [PERSON] [INFO] (померла [INFO] ) разом з ними проживала від дня народження донька [PERSON] [INFO] (померла [INFO] ). Орієнтовно з 1967 року [PERSON] була зареєстрована та проживала одна разом з батьками та залишилась у батьківському будинку після їх смерті, вела домашнє господарство, доглядала будинок. Відповідно до звернення [PERSON] рішенням виконкому Новосілківської сільської ради № 22 від 23.05.2011 року надано дозвіл на реєстрацію житлового будинку в [ADDRESS] на ім`я заявника. Спадщина відкрилась після смерті його сестри [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідно до ч.2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошена померлою. В силу ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. На підставі вимог закону, суд приходить до висновку, що в даній справі строк встановлений законодавцем для прийняття спадщини в даній справі становив з 11.08.2019 року з часу смерті [PERSON] до 11.02.2020 року, тобто до спливу 6 місяців. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Під час розгляду справи судом були допитані як свідки сторони позивача так і свідки сторони відповідача. Так свідок [PERSON] , яка приходиться дружиною позивачу [PERSON] суду повідомила, що їм було відомо, що в будинку після смерті батьків залишилась проживати [PERSON] , яка є рідною сестрою чоловіка. Спадщину після смерті матері та батька не оформляли, оскільки очікували, щоб померла сестра [PERSON] . Проте, що сестра [PERSON] [INFO] померла, їм було відомо. Її чоловік є тяжко хворим, є інвалідом І групи з 31.03.2008 року. Однак він при пам`яті, писати може, довіреність щодо представництва в суді, підписував її чоловік, оскільки нотаріуса викликали додому. Також їм відомо, що за життя [PERSON] хворіла, однак взяти її до себе вони не могли, бо двох інвалідів доглядати дуже важко. Допитана свідок [PERSON] , є рідною дочкою позивача [PERSON] суду повідомила, що після смерті [PERSON] її батько [PERSON] звертався до сільського голови з письмовою заявою проте, щоб сільська рада не надавала дозволу на вчинення будь-яких дій щодо будинку та землі після смерті його батьків. Таку заяву батько писав в вересні 2019 року. А їй особисто відомо, що [PERSON] померла у вересні 2020 року. Допитаний в ході судового розгляду свідок [PERSON] суду повідомила, що вона проживає в селі Новосілки по сусідству, де проживала за життя [PERSON] , їх господарства розділяє паркан. Там проживає біля 30 років і стільки ж часу знала [PERSON] , яка спочатку проживала сама, а потім до неї приїхала сестра, яку звали [PERSON] . Коли було тепло, то вони проживали в селі, а коли було холодно тоді їхали до [PERSON] останнє вона бачила брата [PERSON] в селі Новосілки 20 років тому, в цей же час вона бачила і сестру [PERSON] . На похороні [PERSON] була тільки сторона сестри [PERSON] , інших родичів не було. До спливу 40 днів після смерті [PERSON] до села приїжджала старша жінка і молода жінка, яких вона ніколи не бачила до того і був з ними ще чоловік. Ці люди розпитувались про хату [PERSON] і запитували чи хтось там живе. Цих людей точно не було на похороні. Допитаний в ході судового розгляду свідок [PERSON] суду пояснив, що він є чоловіком відповідачки. За весь час шлюбу з дружиною він бачився зі стороною [PERSON] близько 12 разів. Переважно зустрічались з дядьком [PERSON] восени, коли завозив до них осінній врожай. [PERSON] та теща [PERSON] проживали в селі Новосілки поки було тепло, а коли холодало, то забирали до [PERSON] . Таке було два рази в рік постійно, він сам особисто відвозив та забирав. Тітка [PERSON] була самотня, вона багато працювала, була начитана. Йому відомо, що між братом [PERSON] та сестрою [PERSON] був конфлікт, після того вони перестали спілкуватися. Однак, теща [PERSON] завжди телефонувала братові, щоб дізнатись як у них справи. З 2008 року у [PERSON] почалась деменція і прийшлось [PERSON] забирати до себе. Після смерті тестя у 2014 році теща [PERSON] постійно доглядала за сестрою [PERSON] , бо та потребувала постійної допомоги. Про смерть тітки [PERSON] повідомила його дружина [PERSON] , вона телефонувала дядькові [PERSON] . На похорон ніхто не приїхав, допомоги ніякого не було. В порядку ст. 234 ЦПК України за наданою згодою суду була допитана відповідач [PERSON] , як свідок. Суду вона повідомила, що вона є рідною дочкою [PERSON] , а [PERSON] є її рідною тіткою, а позивач у справі [PERSON] рідним дядьком. [PERSON] була одинокою, в с. Новосілки вона проживала сама після смерті її діда та баби, батьків її мами, тітки [PERSON] , дядька [PERSON] . У 2008 році тітці встановили діагноз початкова деменція. Будь-якої домовленості між братом та сестрами щодо спадщини не існувало. Дійсно був конфлікт між тіткою [PERSON] та дядьком [PERSON] , після цього вони перестали спілкуватись між собою. Конфлікт також існував між її мамою та дядьком [PERSON] , але мама за своє життя все-таки час від часу спілкувалась по телефону з братом або з його дружиною [PERSON] . До смерті [PERSON] доглянула її мама. Так сталося, що ї її мама, яка доглядала за [PERSON] захворіла і потрібна була допомога в догляді за тіткою [PERSON] . Однак, дружина дядька [PERSON] відмовилась на деякий час взяти до себе тітку [PERSON] , при цьому вона наголосила, що двох інвалідів в її хаті не буде, бо це дуже важко. Коли померла тітка [PERSON] , то вона дзвонила до дядька [PERSON] і просила допомогу в організації похорону. Ніхто не приїхав і не допоміг. Після смерті тітки [PERSON] , її мама [PERSON] і вона їздили до державного нотаріуса у м. Буськ щоб відкрити спадщину. Потім коли мама померла, то вона спадщину вже оформляла у приватного нотаріуса у Львові. [PERSON] звернувся до суду після смерті [PERSON] за спливом 1 року і 3 місяців. Суд аналізуючи покази свідків позивача приходить до висновку, що і позивачу [PERSON] і його родині, як дружині так і дочці достеменно було відомо, що [PERSON] проживала в будинку батьків в с. Новосілки Буського району Львівської області, що вона хворіла за життя. Крім того, їм був відомий день, коли померла [PERSON] [INFO] . В силу ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви для прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця для вчинення цих дій. Правила частини третьої стаття 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви для прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок зроблений Верховним Судом у постанові від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17. З заявою до сільського голови 13.09.2019 року звернувся [PERSON] про те, що він має намір здійснити приватизацію будинку в с. Новосілки Буського району Львівської області, тобто після смерті [PERSON] звернувся її брат [PERSON] (а.с. 67). На думку суду, даною заявою позивач підтвердив те, що йому було дійсно відомо про смерть [PERSON] . Суд окремо звертає увагу на те, що з позовом до суду позивач [PERSON] звернувся 26 жовтня 2020 року, тобто після спливу 1 року і 2 місяців після смерті [PERSON] . Обгрунтування позивача про те, що існують поважні причини пропуску строку суд до уваги не бере, оскільки представлені суду медичні документи, що підтверджують інвалідність позивача, яка встановлена у 2008 році (а.с. 70) і проходження медичного чергового обстеження, яке датоване 01.10.2020 роком (а.с. 9, 73) не вказують на пряму перешкоду для звернення до нотаріуса, оскільки періодичне обстеження було проведено 01.10.2020 року, коли строк був вже пропущеним, а інших медичних документів позивачем суду не представлено. Посилання позивача на те, що на території України був введений карантин з 12 березня 2020 року суд також до уваги не бере, оскільки 6 місячний строк для прийняття спадщини сплив 11 лютого 2020 року, а карантинні обмеження були введені на території України вже після спливу встановленого строку законодавцем. Окрім того, суд звертає увагу, що представлена представником позивачем довіреність на представлення інтересів в суді позивача була посвідчена приватним нотаріусом 07.10.2020 року за місцем проживання [PERSON] , що слугує окремою підставою для суду прийти до висновку, що не існувало перешкоди ні позивачу, ні його родині звернутись до нотаріуса для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку, що у [PERSON] відсутні поважні причини щодо пропуску строку для прийняття спадщини, оскільки ні позивачем, ні його представниками не представлено суду доказів, що після спливу шести місяців існували вагомі переконливі обставини які б перешкоджали зверненню до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини.

Outcome: dismissed