Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-13 00:00:00

До Богунського районного суду м. Житомира звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальних та моральних збитків заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що 26 січня 2016 р. о 00.20 год. в м. Житомирі по вул. Селецькій [PERSON] перебуваючи за кермом автомобіля «OPEL», державний номерний знак [NUMBER] не вибрав безпечної швидкості руху, по дорозі, яка має щонайменше по одній смузі руху в кожному напрямку, по дорозі з двухстороннім рухом та допустив зіткнення з автомобілем «DEAWOO», державний номерний знак [NUMBER], чим порушив п. 11.3, 12.1. Правил дорожнього руху та здійснив дорожньо-транспортну пригоду, в якій автомобілі отримали механічні пошкодження.\~\~\~\~\~\~\~ На місці скоєння дорожньо-транспортної пригоди, інспекторами ВДАІ Житомирського МВ УМВС України в Житомирській області була складена схема дорожньо-транспортної пригоди та відібрано пояснення від учасників самої пригоди, в результаті чого відносно [PERSON] був складений протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КпАП України, серія АП 1 № 927405, який був направлений на розгляд Богунського районного суду м. Житомира.\~\~\~\~\~ Постановою судді Богунського районного суду м. Житомира від 18 березня 2016 р. по справі № 295/1510/16-ц, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, неправомірними діями якого було спричинено пошкодження транспортному засобу «DEAWOO», державний номерний знак [NUMBER], внаслідок порушення ним Правил дорожнього руху України ( п. 11.3., 12.1). На підставі цієї ж Постанови, суд застосував до [PERSON] адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. та судового збору в розмірі 275 грн. 60 коп. З метою визначення завданої шкоди, заподіяної позивачу як власнику транспортного засобу «DEAWOO», д. н. з. АМ 3305 АТ, він звернувася до судового експерта з метою проведення незалежного експертного автотоварознавчого дослідження та оцінки визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу.\~ 31 березня 2016 р. був складений Висновок № 4103 експертного авто товарознавчого дослідження, яким зафіксовано пошкодження транспортного засобу «DEAWOO», д. н. з. АМ 3305 АТ та зазначено, що матеріальний збиток складає взагалом 17 768 грн. 55 коп. Також, позивач вважає враховуючи те, що ним були понесені витрати в розмірі 800 грн. 00 коп. на послуги експерта, що свідчить довідка № 029 від 31.03.2016 р., вважає за необхідне та можливе стягнути дані кошти з [PERSON] Отже, загальна сума до стягнення з [PERSON], на думку позивача, становить: 16\~970 (шістнадцять тисяч девятсот сімдесят грн.) 95 коп. яка складається з 14\~568 (чотирнадцять тисяч пятсот шістдесят вісім грн.) 55 коп. - невідшкодованої страховим відшкодуванням матеріальної шкоди; 500 (пятсот грн.) послуги адвоката; 800 (вісімсот грн.) послуги експерта; 1102 (одна тисяча сто дві грн.) 40 коп. судові витрати. Крім того позивач просить стягнути з [PERSON] на його користь завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди моральну шкоду у сумі 5\~000 (пять тисяч грн.) Суд, вислухавши доводи позивача, вивчивши матеріали цивільної справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 26 січня 2016 р. о 00.20 год. в м. Житомирі по вул. Селецькій [PERSON] перебуваючи за кермом автомобіля «OPEL», державний номерний знак [NUMBER] не вибрав безпечної швидкості руху, по дорозі, яка має щонайменше по одній смузі руху в кожному напрямку, по дорозі з двухстороннім рухом та допустив зіткнення з автомобілем «DEAWOO», державний номерний знак [NUMBER], чим порушив п. 11.3, 12.1. Правил дорожнього руху та здійснив дорожньо-транспортну пригоду, в якій автомобілі отримали механічні пошкодження.\~\~\~\~\~\~\~ На місці скоєння дорожньо-транспортної пригоди, інспекторами ВДАІ Житомирського МВ УМВС України в Житомирській області була складена схема дорожньо-транспортної пригоди та відібрано пояснення від учасників самої пригоди, в результаті чого відносно [PERSON] був складений протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КпАП України, серія АП 1 № 927405, який був направлений на розгляд Богунського районного суду м. Житомира.\~\~\~\~\~ Постановою судді Богунського районного суду м. Житомира від 18 березня 2016 р. по справі № 295/1510/16-ц, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, неправомірними діями якого було спричинено пошкодження транспортному засобу «DEAWOO», державний номерний знак [NUMBER], внаслідок порушення ним Правил дорожнього руху України ( п. 11.3., 12.1). На підставі цієї ж Постанови, суд застосував до [PERSON] адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. та судового збору в розмірі 275 грн. 60 коп. (а. с. 10). Згідно висновку товарознавчого дослідження № 4103 від 31 березня 2016 р. зафіксовано пошкодження транспортного засобу «DEAWOO», д. н. з. АМ 3305 АТ та зазначено, що матеріальний збиток складає взагалом 17 768 грн. 55 коп. (а. с. 12-17.) Відповідно до страхового полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, йому частково відшкодовано нанесені матеріальні збитки, а саме відшкодовано страхове відшкодування в межах ліміту яке виплачено та перераховано на рахунок [PERSON] в ПАТ «ПриватБанк» в сумі 4\~000 грн. (а. с. 18-19). На підставі ст. 386 ЦК України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до Постанови Пленум ВССУ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», до осіб, які зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, належать фізичні або юридичні особи, які володіють (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позики) транспортним засобом, або іншим джерелом небезпеки. Отже, власником джерела підвищеної небезпеки визнається тільки та особа, яка на відповідних правових підставах ним володіє. Також відповідальність за шкоду заподіяну внаслідок ДТП буде нести особа, яка під час керування автомобілем має водійське посвідчення і техпаспорт, переданий власником транспортного засобу. У відповідності до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.\~ У відповідності до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодування).\~\~\~\~\~ В Узагальненні «Судової практики розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки у 2010-2011 роках» від 20 червня 2012 року, в розділі «спірні питання, повязані зі страхуванням автотранспортних засобів, настанням страхових випадків та страхових виплат», Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ розяснив, що «…відповідно до ст. 3 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів» обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди,\~ заподіяної життю, здоровю та/або майну потерпілих унаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників…», «…за змістом положень зазначеного Закону та ст. 1194 ЦК України питання про відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована, вирішується залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування; у разі відсутності такої згоди за її заявою до субсидіарної відповідальності залучається страховик…», «…тому незалежно від того, чи наполягає потерпілий на відшкодуванні шкоди її заподіювачем, відповідальність якого застрахована за договором обовязкового страхування, суд повинен урахувати відповідальність і страховика…», «…це слід враховувати під час розгляду справ і не допускати стягнення з осіб, які застрахували свою відповідальність, на відшкодування шкоди сум, які за законом мають бути виплачені страховою компанією без права регресної вимоги до винного…», «…отже, у разі якщо потерпілий предявив позов безпосередньо до винної особи, він може бути задоволений у тому випадку, якщо особа, яка має нести цивільну відповідальність замість винного (володілець джерела підвищеної небезпеки, страхувальник, роботодавець тощо) має право регресу до винної особи…», «…у випадку, якщо потерпілий у встановленому законодавством порядку звернувся за виплатою страхового відшкодування до страхової компанії, в якій було застраховано цивільно-правову відповідальність винної особи, але не отримав відшкодування з будь-яких причин, він має звернутись з відповідною вимогою до суду…» Згідно ч.1 ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Також, ст. 29 Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів» передбачено, що у звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. У відповідності до п. 36.2. ст. 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів», страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а тому збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Статтею 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобовязати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Що стосується відшкодування завданої моральної шкоди судом встановлено. Згідно з нормою ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала. Однак, як випливає з положення ст. ст. 22, 26-1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів», страхова компанія не відшкодовує потерпілому моральну шкоду заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, оскільки обовязок відшкодування моральної шкоди покладається на страхову компанію виключно у випадку заподіяння шкоди здоровю потерпілого і лише в розмірі 5 % страхової виплати. У відповідності до ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Крім того, в п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року за № 4, передбачено, що розмір\~ відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає\~ залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Обґрунтування таких висновків знайшло своє відображення і в Узагальненні Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Судова практика розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки у 2010-2011 роках». З урахуванням викладеного суд,

Outcome: partial