Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

В червні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Рябоконівської сільської ради про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що в січні 2012 року померла її мати [PERSON], яка мешкала в с.Пархомівка Краснокутського району Харківської області. На випадок своєї смерті мати склала заповіт, посвідчений секретарем Пархомівської сільської ради, яким заповідала житлові будинки, що знаходяться в с.Пархомівка, позивачу та [PERSON]. Інше майно, що належало [PERSON], заповітом не охоплено. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну частку (пай) розміром 6,72 в умовних кадастрових гектарах із земель колективної власності КСП «Промінь» на території земель Рябоконівської сільської ради Краснокутського району Харківської області. В зв'язку з тим, що за життя [PERSON] не отримувала сертифікат на право на земельну частку (пай), то ні спадкодавця, ні позивач не знали про наявність такого права та дізналася позивач лише в 2015 році. Після смерті матері, вона своєчасно звернулася до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини, де була заведена спадкова справа, однак в травні 2015 року нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за відсутності оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай). Прохала визнати право на земельну частку (пай) в порядку спадкування. У судовому засіданні представник позивача підтримав позов, прохав його задовольнити. Представник відповідача, представник третьої особи у судове засідання не з'явилися, подали заяви, в яких прохають слухати справу у їх відсутність, проти позову не заперечують. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України, згідно якої у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як передбачено п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» № 720 від 08.08.1995 року, право на отримання земельної частки (паю) мають члени КСП, кооперативів, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] включена до списку-додатку до Державного акту на право колективної власності на землю серії ХР-18-00000702 по АТ АФ «Промінь» Рябоконівської сільської ради, який виданий 27.11.1998 року та зареєстрований в Книзі реєстрації за №7, однак сертифікат на ім'я [PERSON] не виготовлявся та не видавався. Розмір земельної частки (паю) по сертифікату на право на земельну частку (пай) по АТ АФ «Промінь» Рябоконівської с/ради становить 6,72 умовних кадастрових гектар, про що свідчить довідка відділу Держземагенства у Краснокутському районі Харківської області від 22.04.2015 року. Згідно розпорядження Краснокутської РДА №186 від 27.06.2003 року «Про затвердження уточнених списків членів КСП «Промінь» та згідно проекту землеустрою та організації території земельних часток (паїв) колективної власності реформованого КСП «Промінь», за [PERSON] числиться земельна частка (пай), ділянка № 513 площею 4,6748 га., що підтверджується довідкою виконавчого комітету Рябоконівської сільської ради від 15.04.2015 року. З викопіровки з проекту землеустрою та організації території земельних часток (паїв) реформованого КСП «Промінь» Краснокутського району Харківської області вбачається, що за [PERSON] числиться земельна частка (пай) № 513. Відповідно до довідки виконавчого комітету Пархомівської сільської ради від 03.04.2015 року, [PERSON] проживала та була одна зареєстрована в [INFO]. Заповітом, посвідченим секретарем Пархомівської сільської ради № 132 від 19.10.2009 року, належні житлові будинки в с.Пархомівка, [PERSON] заповідала [PERSON] та [PERSON]. 30 січня 2012 року [PERSON] померла, про що свідчить свідоцтво про смерть серії 1-ВЛ № 339334. Позивач прийняла спадщину після смерті матері згідно заповіту, однак відсутність правовстановлюючого документа на землю, позбавляє її можливості отримати право на земельну частку (пай). Відповіддю державної нотаріальної контори від 13.05.2015 року підтверджено, що позивач зверталася до ДНК з приводу прийняття спадщини на земельну частку (пай), однак їй відмовлено, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа та рекомендовано звернутися до суду. Факт родинних відносин між [PERSON] та позивачем підтверджено свідоцтвами про народження та шлюб. Позивач є спадкоємцем першої черги по закону, інших спадкоємців не має. У відповідності до вимог ст.ст. 1217,1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування одержують особи, зазначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця… Таким чином, спадкування майна [PERSON] здійснюється за законом, і, відповідно до ст.1261 ЦК України, позивач являється спадкоємцем першої черги. Крім того, позивач строк звернення до суду не пропустив так, як дізнався про порушене право в 2015 році. Таким чином, суд задовольняє вимоги позивача, так як суду надано достатньо доказів, які підтверджують позов та проти його задоволення не заперечує представник відповідача та представник третьої особи. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved