Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-21 00:00:00

В травні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], органу опіки та піклування Новосанжарської районної державної адміністрації Полтавської області про позбавлення батьківських прав, в якому просила суд позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав щодо малолітньої дитини, мотивуючи тим, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків, покладених на нього ст. 150 СК України, не піклується про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, вихованням дитини не займається. В судове засідання позивач не з'явилася, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує повністю. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду справи через оголошення у пресі, в судове засідання повторно не з'явився, заперечень на позов не надав. Представник відповідача - органу опіки та піклування Новосанжарської районної державної адміністрації Полтавської області в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, при вирішенні питання покладається на розсуд суду. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів та прийняти заочне рішення відповідно до ст.ст. 224-226 ЦПК України. Давши оцінку матеріалам справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Суд, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв'язку з наступним. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження [NUMBER] від 14.11.2009 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Авдіївського міського управління юстиції Донецької області, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). Рішенням Авдіївського міського суду Донецької області від 01.06.2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 9). Відповідно до свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 07.03.2014 року, виданого виконкомом Орлівської сільської ради Ясинуватського району Донецької області, прізвище позивачки після державної реєстрації шлюбу - [PERSON] (а.с. 7). Згідно довідки про склад сім'ї, виданої Новосанжарською селищною радою Новосанжарського району Полтавської області, малолітня [PERSON] проживає разом зі своєю матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12). [PERSON] відвідує Новосанжарський дошкільний навчальний заклад № 1 «Сонечко» з 16.03.2016 року по теперішній час. Батько дитини [PERSON] в дитячому закладі не з'являвся, навчанням і вихованням дитини не цікавився. Даний факт підтверджується довідкою Новосанжарського дошкільного навчального закладу № 1 «Сонечко» від 18.05.2016 року (а.с. 13). Декларація з прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, закріплює, що дитина повинна зростати в умовах турботи, а відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. У відповідності зі ст. 151 СК України, батьки мають право на переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини; мають право вибирати форми й методи виховання, за винятком тих, які суперечать закону, моральним принципам суспільства. Згідно зі ст. 164 СК України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У відповідності зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в родині є першочерговим завданням розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання й розвиток. У відповідності зі ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, що проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримку з ними регулярних особистих відносин і прямих контактів. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року, особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного Кодексу України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов'язків. Судом встановлено, що батько [PERSON] разом з дочкою не проживає, не піклується про неї, матеріально не забезпечує та ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Відповідно до розрахунку про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] за в/л 2/0501/446 від 20.04.2012 року, виданого відділом державної виконавчої служби Ясинуватського міськрайонного управління юстиції ГУЮ у Донецькій області, заборгованість зі сплати аліментів станом на 23.04.2014 року становить 18600 грн. (а.с. 14). Згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. Таким чином, з'ясувавши мету звернення позивача до суду, юридичну природу виниклих правовідносин, всебічно і повно оцінивши надані докази та документи у їх сукупності, з врахуванням зазначених норм Конституції України та вимог законодавства України, встановивши, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, суд вважає за необхідне та правильне задовольнити вимоги [PERSON] та застосувати надзвичайний захід впливу - позбавити батьківських прав [PERSON] відносно дочки [PERSON], [INFO].

Outcome: approved