Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

В червні 2018 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просить усунути перешкоди в здійсненні нею права користування житловим будинком [ADDRESS] шляхом визнання [PERSON], 1977 року народження такою, що втратила право користування вищезазначеним житловим будинком. В позові посилається на те, що є власником житлового будинку [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 08.07.2016 року. У зазначеному будинку зареєстрована донька колишнього власника - [PERSON], проте в будинку відповідач не проживає. Посилається на ст.ст. 319, 383, 391 ЦК України та просить усунути перешкоди у здійсненні нею права користування та розпорядження своїм майном. В судове засідання позивач надала заяву про розгляд справи без її участі, в якій позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала (а.с. 26). Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день, час і місце слухання справи повідомлена належним чином, що підтверджується конвертом, направленими судом за місцем її реєстрації та повернутими до суду із відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання» (а.с. 21, 25). Викликалася також шляхом опублікування оголошення на сайті судової влади (а.с. 24). Причин не явки не повідомила, відзив на позов не надала. Суд, на підставі ст. 280 ЦПК України, ухвалив розглянути справу за відсутності відповідача в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Згідно копії договору купівлі-продажу від 08 липня 2016 року [PERSON] належить житловий будинок [ADDRESS] (а.с. 4-5). Зазначене також підтверджується копією витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 7-8). Згідно довідки № 1129 від 08.06.2018 року, виданої виконавчим комітетом Андрівської сільської ради, за адресою: [ADDRESS] зареєстрована [PERSON], 1977 р.н. (а.с. 6). Відповідно до копії акта обстеження від 19.06.2018 року, складеного комісією у складі сільського голови Андрівської сільської ради - Магомедова М.К., спеціаліста сільської ради - [PERSON], депутата Пеліванової О.В., [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS], зареєстрована за даною адресою, але не мешкає в будинку з 2006 року по теперішній час. Даний факт підтвердили сусіди своїми заявами: [PERSON] ([ADDRESS]), [PERSON] ([ADDRESS]), [PERSON] ([ADDRESS]) (а.с. 9). Згідно ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Судом встановлено, що відповідач не була та не є членом сім'ї позивача по справі, тому їх правовідносини не регулюються ст. 156 ЖК України. Відповідач не вирішував питання про користування жилою площею, а відтак між ними не виникли житлові правовідносини. Відповідно до положень ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Приймаючи до уваги викладене, аналізуючи письмові докази, суд вважає, що відповідач чинить перешкоди позивачу у здійсненні нею права користування та розпорядження належним їм на праві власності майном, тому зазначені перешкоди необхідно усунути шляхом визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим будинком.

Outcome: approved