Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-14 00:00:00

В січні \~2021\~року [PERSON] \~звернувся до\~суду із\~позовом до\~ [PERSON] \~про стягнення\~боргу за\~договором позики,\~мотивуючи свої\~вимоги тим,\~що 06 грудня 2019\~року між\~ним та\~ [PERSON] був укладений\~договір позики,\~відповідно до\~якого він\~надав відповідачеві\~позику в\~сумі 5000,00 доларів США з умовою їх повернення до 23 травня 2020 року, що підтверджується власноручно складеною та підписаною розпискою відповідача. Оскільки відповідач свої зобов`язання щодо повернення боргу за договором позики станом на 30 січня 2021 року не виконав, а спроби вирішити питання в досудовому порядку до позитивних наслідків не привели так, як відповідач всіляко уникає спілкування із зазначеного приводу в зв`язку із чим позивач був змушений звернутись до суду із даним позовом. Ухвалою Томашпільського районного суду Вінницької області від 08 лютого 2021 року відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. Відповідачу визначено право на подання відзиву на позовну заяву у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження. Позивачу визначено право на подання відповіді на відзив протягом п`яти днів з дня отримання відзиву. Представник позивача [PERSON] адвокат- Асєєв Є.В. в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати без їхньої участі позовні вимоги підтримує та просить їх задовільнити. Відповідач [PERSON] \~в судове\~засідання не\~з`явився по\~невідомій суду\~причині,\~про причини\~неявки суд\~не повідомив,\~заяви про\~розгляд справи\~за його\~відсутності суду\~не надав,\~\~хоча завчасно\~та належним\~чином повідомлявся\~про час,\~дату та\~місце слухання\~справи,\~тому суд\~ухвалив\~провести\~по даній\~справі\~заочний\~розгляд справи\~на\~підставі\~наявних у\~ній\~доказів,\~відповідно\~до\~ст.ст.280,\~281\~ЦПК\~України. Відповідно до ч. 5 ст.\~279\~ЦПК\~України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Згідно вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши заяву представника позивача [PERSON] адвокат- Асєєва Є.В дослідивши матеріали\~ справи,\~ всебічно і\~ повно з`ясувавши\~всі фактичні\~обставини,\~на яких\~ґрунтується позовна\~заява,\~об`єктивно оцінивши\~докази,\~які мають\~значення для\~розгляду справи\~по суті,\~суд приходить\~до наступного\~висновку з таких підстав. Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства\~\~\~(ст. 13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до положень\~ст. 89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до\~ст. 1046 ЦК України\~договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Частиною 2 статті 1047 ЦК України встановлено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми, або визначеної кількості речей. Відповідно до\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний передати позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що 06 грудня 2019 року відповідач по справі [PERSON] уклав договір позики з позивачем по справі [PERSON] , за яким відповідач отримав у позивача грошові кошти у сумі 5000,00 доларів США строком до 23 травня 2020 року, що підтверджується письмовою розпискою (а.с. 8). Даний борг відповідач не повернув. Таким чином 5000,00 доларів США, які позичив відповідач у позивача, з урахуванням 3 % річних становлять 5103,15 доларів США. Наявність у позивача оригіналу розписки свідчить про неповернення боргу відповідачем. Згідно зі ст. ст. 526, 530\~ЦК\~України зобов`язання повинні бути виконані належним чином в установлений строк відповідно до умов договору. \~Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (ч. 1,2 ст. 192 ЦК України). \~ Згідно правової позиції викладеної в Постанові Великої Палати Верховного суду у справі № 761/12665/14-ц від 4 липі 2018 року (провадження № 14-134цс 18) суд встановлює, чи визначено зобов`язання в іноземній валюті, чи у гривні з визначенням грошового еквівалента в іноземній валюті. У разі визначення зобов`язання в іноземній валюті суд не вправі змінювати грошовий еквівалент зобов`язання і в резолютивній частині рішення має зазначити розмір і вид іноземної валюти, що підлягає стягненню. У разі ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті стягувачу має бути перерахована саме іноземна валюта, визначена судовим рішенням, а не її еквівалент у гривні. Перерахування суми у національній валюті України за офіційним курсом НБУ не вважається належним виконанням. \~Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відтак суд з урахуванням встановлених обставин справи, приходить до висновку, що позовні вимоги стосовно стягнення з відповідача позики в сумі 5103,15 доларів США, є обгрунтованими та належно доведеними, а тому позов підлягає задоволенню. Також, на підтвердження витрат на правову допомогу [PERSON] надано Угоду на представництво інтересів, ордер про надання правової допомоги від 27 грудня 2020 року (далі Ордер), розрахунок правової допомоги від 18 січня 2021 року та квитанцію про сплату позивачем адвокату винагороди у розмірі 10000 грн. Частиною 2 ст. 141 ЦПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача, 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Частиною 4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставах поданих сторонами доказів. Розглянувши матеріали справи, суд зробив висновок, що заявлений відповідачем розмір витрат на правничу допомогу є співмірним з обсягом наданих послуг адвоката. На думку суду, розмір таких витрат має бути відшкодовано у сумі 10000 грн. Крім того, відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1431,43 грн. Відповідно 526, 530, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України,

Outcome: approved