Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-11 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові позивач зазначила про те, що 27.07.2010 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Останні роки спільне сімейне життя у сторін не складається, оскільки вони мають різні характери, погляди стосовно ведення спільного господарства, виховання дитини. Шлюб фактично розпався, існує лише формально. Вище викладене й стало підставою для звернення до суду із вимогою про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач та відповідач не з'явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Проте, сторни надали суду клопотання про розгляд справи у їх відсутність із зазначенням про підтримання та визнання позовних вимог відповідно. Відповідно до ч. 3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України). А тому, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, та, зважаючи на визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що 27.07.2010 року між сторонами був зареєстрований шлюб, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області було складено відповідний актовий запис № 1423. (а.с.4) Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER]. (а.с. 5) Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Постановою Пленуму Верховного суду України № 2 від 12.06.2009 року в п. 24 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляду справ у суді першої інстанції» звернуто увагу, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання останнього. А тому, суд вважає, що є всі підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки вимоги позивача є законними та достатньо вмотивованими. Враховуючи положення ч. 1 ст. 142 ЦПК України, судовий збір підлягає поверненню позивачу з державного бюджету в розмірі 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову - 352, 40 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved