Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

В червні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом, який в листопаді 2015 року уточнив та просив, ухвалити рішення, яким солідарно стягнути з відповідачів на їх користь суму заборгованості за кредитним договором №37226-20/13-1 на відкриття відновлювальної кредитної лінії від 26 квітня 2013 року у загальному розмірі 5\~705\~037 грн. 53 коп., а також стягнути судовий збір. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що 26 квітня 2013 року між ПАТ «Банк «Київська Русь» та ТОВ «Кабельний завод «Енергопром» було, укладено кредитний договір № 37226-20/13-1 на відкриття відновлювальної кредитної лінії, відповідно до якого банк відкрив позичальнику відновлювальну кредитну лінію та в її межах надав кредитні кошти на наступних умовах: сума кредиту 5 700\~000 грн., кінцевий термін повернення кредиту 25.04.2015 року, процентна ставка 22% річних. У подальшому до вказаного кредитного договору було укладено Договір про внесення змін від 26.06.2014 року, відповідно до якого процентну ставку по кредиту змінено на 25%; також було змінено графік зменшення ліміту кредитної лінії. Бак виконав прийняті на себе зобов'язання, перерахувавши суму кредитних коштів на поточний рахунок Відповідача. Відповідач свій обов'язок з повернення суми кредиту не виконав. 26.04.2013 року між Банком та [PERSON] було укладено договір поруки № 37232-20/13-5, згідно з яким поручитель зобов'язується солідарно та в повному обсязі відповідати перед банком за виконання боржником зобов'язань за Кредитним договором. У подальшому до вказаного Договору поруки було укладено Договір про внесення змін від 26.06.2014 року, яким було внесено зміни у відповідності до змін, внесених до Кредитного договору. 26.04.2013 року між Банком та [PERSON] було укладено договір поруки № 37232-20/13-5, згідно з яким поручитель зобов'язується солідарно та в повному обсязі відповідати перед банком за виконання боржником зобов'язань за Кредитним договором. У подальшому до вказаного Договору поруки було укладено Договір про внесення змін від 26.06.2014 року, яким було внесено зміни у відповідності до змін, внесених до Кредитного договору. Банк неодноразово надсилав Боржнику та Поручителям претензію про погашення заборгованості. Станом на 13.05.2015 року у відповідача утворилася заборгованість перед банком у загальній сумі 5\~705\~037 грн. 53 коп., тому банк вимушений звернутися до суду для стягнення вказаної вище суми заборгованості. Представник позивача за довіреністю [PERSON] надав суду заяву у якій просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Представники відповідачів у судове засідання не зявилися, надали суду спільну заяву про визнання зменшених позовних вимог банку у повному обсязі (а.с.84-85). Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України - зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобовязана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки. У відповідності до ст. 554 ЦК України - у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. У судовому засіданні встановлено, що 26 квітня 2013 року між ПАТ «Банк «Київська Русь» та ТОВ «Кабельний завод «Енергопром» укладено кредитний договір № 37226-20/13-1 на відкриття відновлювальної кредитної лінії, відповідно до якого банк відкрив позичальнику відновлювальну кредитну лінію та в її межах надав кредитні кошти у розмірі 5 700\~000 грн., з кінцевим терміном повернення кредиту 25 квітня 2015 року, зі сплатою 22% річних (п. 1.1 Кредитного договору). Згідно п. 4.1 Кредитного договору, повернення кредиту здійснюється Позичальником шляхом перерахування коштів із свого поточного рахунку на позичковий рахунок. Заборгованість за кредитом повертається Позичальником у відповідності до Графіка зменшення ліміту кредитної лінії. У випадку порушення позичальником встановлених цим пунктом договору строків повернення кредиту, сума несплаченої в строк заборгованості за кредитом вважається простроченою та наступного дня переноситься Банком на рахунки для обліку простроченої заборгованості Позичальника за кредитом. Пунктом 4.4 даного Кредитного договору передбачено, що проценти за користування кредитом нараховуються з дня надання кредиту по дату кінцевого терміну повернення кредиту, зазначену в п. 1.1.2 Кредитного договору. Проценти нараховуються на суму фактичної заборгованості за кредитом, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та 360 днів у році. Сплата Позичальником процентів здійснюється щомісячно в строк з 25-го числа по останній робочий день поточного місяця на рахунок № [NUMBER] в Дніпропетровському Центральному відділенні ПАТ «Банк «Київська Русь», код Банку (МФО) 319092, виходячи із фактичної заборгованості за кредитом. У випадку порушення Позичальником встановлених цим пунктом строків сплати процентів, сума несплачених в строк процентів вважається простроченою та переноситься банком на рахунки для обліку прострочених нарахованих доходів не пізніше наступного робочого дня після встановлення строку сплати процентів (п. 4.5 Кредитного договору). Пунктом 6.1.3 Кредитного договору визначено обов'язок Відповідача як Позичальника своєчасно повернути кредит та сплачувати проценти за користування кредитом та винагороди Банку в передбаченому порядку. Відповідно до п. 8.1 Кредитного договору, у випадку порушення строків (термінів) повернення кредиту та/або сплати нарахованих процентів за користування ним, позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення, від невчасно сплаченого платежу за кожен день прострочення. Зважаючи на п. 8.2 укладеного Кредитного договору, у випадку порушення позичальником кінцевого терміну повернення кредиту та/або сплати відсотків, Позичальник зобов'язаний сплатити суму заборгованості за кредитом, нарахованими процентами та іншими платежами згідно з договором з урахуванням встановленого індексу інфляції та 30% річних від простроченої суми за весь час прострочення. Крім того, як вказано у п. 8.6 зазначеного Кредитного договору, Позичальник зобов'язаний сплатити штрафні санкції за весь час прострочення ним виконання своїх зобов'язань за договором, починаючи з дня, наступного за днем, коли зобов'язання мало бути виконано до дня його фактичного виконання. 26 червня 2014 року до вищевказаного кредитного договору було укладено Договір про внесення змін, відповідно до якого процентну ставку по кредиту змінено на 25%, також було змінено графік зменшення ліміту кредитної лінії. Так, враховуючи умов вказаного вище Кредитного договору, банк виконав прийняті на себе зобов'язання, перерахувавши суму кредитних коштів на поточний рахунок Відповідача. Натомість, Відповідач свій обов'язок з повернення суми кредиту не виконав, чим грубо порушив право та майновий інтерес Позивача, що й стало підставою для останнього звернутися до суду з вимогою про стягнення заборгованості зі відповідача. 26 квітня 2013 року між банком та [PERSON] укладено договір поруки № 37232-20/13-5, згідно з яким поручитель зобов'язується солідарно та в повному обсязі відповідати перед банком за виконання Боржником зобов'язань за Кредитним договором. Відповідно до п. 3.2.1 Договору поруки, поручитель зобов'язується сплатити заборгованість боржника у разі невиконання ним своїх зобов'язань впродовж 10 календарних днів з дати пред'явлення вимоги кредитора. Пунктом 5.1 передбачено, що поручитель солідарно та в повному обсязі несе відповідальність перед кредитором. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними перед кредитором до тих пір, поки всі зобов'язання за Кредитним договором не будуть виконані повністю. У подальшому до вказаного Договору поруки було укладено Договір про внесення змін від 26 червня 2014 року, яким було внесено зміни у відповідності до змін, внесених до Кредитного договору. Також, 26 квітня 2013 року між банком та [PERSON] укладено договір поруки № 37232-20/13-5, згідно з яким поручитель зобов'язується солідарно та в повному обсязі відповідати перед банком за виконання боржником зобов'язань за Кредитним договором. Відповідно до п. 3.2.1 Договору поруки, поручитель зобов'язується сплатити заборгованість боржника у разі невиконання ним своїх зобов'язань впродовж 10 календарних днів з дати пред'явлення вимоги кредитора. Пунктом 5.1 передбачено, що поручитель солідарно та в повному обсязі несе відповідальність перед кредитором. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними перед кредитором до тих пір, поки всі зобов'язання за Кредитним договором не будуть виконані повністю. У подальшому до вказаного Договору поруки було укладено Договір про внесення змін від 26 червня 2014 року, яким було внесено зміни у відповідності до змін, внесених до Кредитного договору. Як встановлено ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно приписів ст. ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею. 530 ЦК України передбачено що, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (ст. 612 ЦК України). Вже згаданою вище ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. З огляду на ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» визначає, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, ст. З вказаного Закону встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня. Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язань припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано. Статтею 546 ЦК України визначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку (ст. 553 ЦК України). Стаття 610 ЦК України визначає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. У відповідності до ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо, ч. 2 зазначеної статті визначено, що солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Банк неодноразово надсилав боржнику та поручителям претензію про погашення заборгованості. Останній раз претензії було направлено 29.04.2015 року, однак вони залишились без відповіді. Так, станом на 13 травня 2015 року у відповідача утворилася заборгованість перед банком у загальному розмірі 5\~705\~037 грн. 53 коп., з яких: заборгованість за кредитом у розмірі 4 609\~590 грн. 09 коп., заборгованість за процентами у розмірі 235\~447 грн. 44 коп., пеня за несвоєчасне сплату процентів 8\~867 грн. 57 коп., 30% річних за несвоєчасну сплату кредиту у розмірі 218\~386 грн. 78 коп., 30% річних за несвоєчасну сплату процентів у розмірі 4\~433 грн. 79 коп., прострочена заборгованість за кредитом з урахуванням індексу інфляції у розмірі 215\~025 грн. 96 коп. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача повинно бути стягнено сплачений судовий збір в сумі 3654 грн., тобто з кожного по 1218 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved