Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

В травні 2014 року позивач звернувся з позовом до [PERSON], в обґрунтування якого вказав, що 20 січня 2006 року Хмельницький національний університет в особі ректора Скиби Миколи Єгоровича та [PERSON] було укладено Угоду №К16645-06 про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої навчальної освіти (Угода). Відповідно до умов Угоди, Навчальний заклад відповідно до Порядку надання цільових пільгових державних кредитів для здобуття вищої освіти, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 червня 2003р. №916, надає Одержувачу кредиту цільовий пільговий кредит для здобуття у Навчальному закладі вищої освіти за рахунок бюджету за напрямом підготовки облік і аудит за денною формою навчання у розмірі 1800 грн. на навчальний рік. У зв'язку з тим, що вказана Угода укладалася на один навчальний рік, між Відповідачем та Хмельницьким національним університетом було укладено ще одну Угоду на навчання студента: №К16645-07 від 22.12.2006р. за тією ж спеціальністю в сумі 3260 грн. про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти. За формою та змістом дана угода є аналогом попередньої Угоди. Проте відповідач свої зобов'язання передбачені Угодами не виконувала, тому утворилась заборгованість в розмірі 925,78грн. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про день та час судового розгляду повідомлена належним чином, причини неявки суду невдіомі. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним винести заочне рішення у справі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. 20 січня 2006 року Хмельницький національний університет в особі ректора Скиби Миколи Єгоровича та [PERSON] було укладено Угоду №К16645-06 про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої навчальної освіти (Угода). Відповідно до умов Угоди, Навчальний заклад відповідно до Порядку надання цільових пільгових державних кредитів для здобуття вищої освіти, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 червня 2003р. №916, надає Одержувачу кредиту цільовий пільговий кредит для здобуття у Навчальному закладі вищої освіти за рахунок бюджету за напрямом підготовки облік і аудит за денною формою навчання у розмірі 1800 грн. на навчальний рік. У зв'язку з тим, що вказана Угода укладалася на один навчальний рік, між Відповідачем та Хмельницьким національним університетом було укладено ще одну Угоду на навчання студента: №К16645-07 від 22.12.2006р. за тією ж спеціальністю в сумі 3260 грн. про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти. За формою та змістом дана угода є аналогом попередньої Угоди. Проте відповідач свої зобов'язання передбачені Угодами не виконувала, тому утворилась заборгованість за Угодою №К16645-06 від 20.01.2006р. в сумі 312,89 грн. (з них сума кредиту 240,00 грн. та відсотки у розмірі 61,78грн., 15,5% від суми простроченого платежу 11,11грн.), за Угодою №К16645-07 від 22.12.2006р. в сумі 612,89грн. (з них сума кредиту 434,66 грн. та відсотки у розмірі 156,48 грн., 15,5% від суми простроченого платежу 21,75грн.). Так відповідно до Довідки №3 про заборгованість осіб, які отримали цільовий пільговий кредит для здобуття вищої освіти, загальна сума заборгованості становить 925,78грн. Вказані позовні вимоги ґрунтуються на ст.526 ЦК України, якою передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 243,60грн.

Outcome: approved