Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

Директор комунального закладу «Хотинська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат № 2» Дідич Г.М. 21.02.2014 року подав до суду позов до [PERSON] та [PERSON] про стягнення аліментів. Посилається на те, що у даному навчальному закладі навчається [PERSON], [INFO] і знаходиться на повному державному утриманні. Відповідачі по справі є батьками дитини, однак рішенням Сокирянського районного суду від 11.11.2013 року їх було позбавлено батьківських прав. Відповідачі зобов'язані піклуватися про сина, утримувати його, однак добровільно допомоги не надають. Просить стягувати з відповідачів на користь комунального закладу «Хотинська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат № 2», перераховуючи на особовий рахунок дитини [NUMBER], який відкритий у ПАТ «Державний ощадний банк України» установа банку у ТВБВ 10025/0122 в м. Хотині, на утримання [PERSON], [INFO], з [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], жителів [ADDRESS], щомісячно аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду і до повноліття дитини. У судове засідання представник позивача не з`явився, однак подав письмову заяву згідно якої позовні вимоги підтримує, просить справу розглянути без присутності представника. Відповідачі у судовому засіданні позовні вимоги не визнали у повному обсязі та дали наступні пояснення. Дану дитину вони усиновили на підставі рішення Кіцманського районного суду у 2006 році і відповідно мали намір виховувати як власного сина. Однак, [PERSON] дізнавшись, що відповідачі не є його рідними батьками, почав постійно тікати з дому у пошуках своєї рідної матері. Крім того, він почав нерегулярно відвідувати школу, вчиняти дрібні крадіжки та інші правопорушення, внаслідок чого його постійно затримувала служба у справах дітей та міліція. Відповідачі йому пояснювали, що хоча він усиновлений, однак вони його виховують як рідного. Вони домовилися про влаштування його у ліцей посиленої фізичної підготовки, однак він дізнавшись про це, в черговий раз втік до м. Чернівці, де його було затримано та поміщено до притулку. Внаслідок цього служба у справах дітей звернулася до суду і їх було позбавлено батьківських прав. Вважають, що з них не повинно стягувать аліменти, оскільки вони не є біологічними батьками даної дитини. Крім того, [PERSON] є інвалідом другої групи, інших доходів, окрім пенсії по інвалідності він не отримує. Відповідачка [PERSON] хворіє цукровим діабетом та катарактою ока, окрім пенсії також не має інших доходів. У них немає власного житла та інших утриманців. Дослідивши письмові докази по справі та заслухавши заперечення відповідачів, судом встановлено наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 28.08.2006 року, яке набрало законної сили 08.09.2006 року, відповідачі [PERSON] та [PERSON] усиновили дитину, прізвище якої після усиновлення було змінено на [PERSON], [INFO]. Відповідні зміни були вчинені в актовому запису про народження, що підтверджується копією свідоцтва серії [NUMBER], виданого повторно 16.10.2006 року відділом РАЦС Глибоцького РУЮ Чернівецької області. Відповідно до ч.4 ст. 232 Сімейного кодексу України усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов'язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 11.11.2013 року, яке набрало законної сили 21.11.2013 року відповідачів позбавлено батьківських прав щодо малолітнього [PERSON] Згідно довідки комунального закладу «Хотинська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат № 2» від 20.02.2014 року за № 45 дитина на даний час навчається у наданому навчальному закладі та перебуває на повному державному забезпеченні. Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. За таких обставин, суд приходить до висновку про необґрунтованість заперечень відповідачів щодо звільнення їх від обов'язку по утриманню дитини у зв'язку з тим, що вона не є їм рідною та вони позбавлені батьківських прав щодо неї. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі з урахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини, платника аліментів, наявності на утриманні останнього інших осіб, інших обставин, що мають істотне значення. Частиною першою ст.184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Однак, враховуючи незадовільний матеріальний стан відповідачів: відсутність власного житла, наявність лише доходу у вигляді пенсії, стан їхнього здоров`я: інвалідність відповідача [PERSON] та наявність хронічних хвороб у відповідачки [PERSON], що підтверджується довідками Романківецької сільської ради Сокирянського району від 17.03.2014 року за №№ 1062 , 1063, 1064, заключенням лікарсько-консультативної комісії від 17.03.2014 за № 475, копіями пенсійних посвідчень серії [NUMBER] та серії [NUMBER], суд приходить до висновку, що розмір аліментів слід визначити у твердій грошовій сумі у розмірі 100 грн. щомісячно з кожного. У відповідності до положень ст. 88 ЦПК України судовий збір з відповідача [PERSON], який є інвалідом 2-ої групи, компенсується за рахунок держави, а з відповідачки [PERSON] підлягає стягненню на користь держави. На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 191, 166, 232 Сімейного кодексу України та

Outcome: partial