Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

До Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області звернулося публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що 21 липня 2008 між кредитною спілкою «Аккорд» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 0201/БП3/95/0034369, згідно з яким відповідач отримала кредит в розмірі 9890 грн. 14 коп. зі сплатою 36,06 % за кожен день користування кредитом. Відповідно до Генерального договору про відступлення прав за кредитними договорами від 1 лютого 2008 року відкрите акціонерне товариство «Плюс Банк», який перейменовано у публічне акціонерне товариство «Плюс Банк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» придбав у кредитної спілки «Аккорд» права кредитора за вищевказаним кредитним договором. Протягом дії договору боржник систематично порушувала терміни сплати кредиту та відсотків за його користування. Таким чином, у зв'язку з неналежним виконанням умов договору станом на 24 вересня 2013 року борг відповідача перед позивачем становить 25232 грн. 44 коп., а саме: прострочений борг - 5598 грн.44 коп.; 8150 грн. 64 коп. - прострочені проценти; 247 грн. 25 коп. - прострочена плата за обслуговування кредиту; 10441 грн. 11 коп. - пеня за несвоєчасне погашення платежів; 795 грн. - віндикаційні витрати, яку позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь. Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав клопотання про розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання не з'явилась у відповідності до ч.5 ст. 74 Цивільного процесуального кодексу України про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. В порядку ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 21 липня 2008 року між кредитною спілкою «Аккорд» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 0201/БПЗ/95/0034369, згідно з умовами якого [PERSON] отримала кредит в сумі 9890 грн. 14 коп. на строк до 21 січня 2010 року з умовами сплати відсотків за його користування - 0,0988% за кожен день користування кредитом). Пунктом 4.3 Договору було передбачено графік погашення заборгованості, яким було передбачено щомісячний платіж (з урахуванням суми частини кредиту, процентів за користування кредитом) - 768 грн. 86 коп. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Уклавши із кредитною спілкою «Аккорд» кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності [PERSON] порушила договірні зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 24 вересня 2013 року становить 13996 грн. 33 коп.: 5598 грн.44 коп. - заборгованість за кредитом; 8150 грн. 64 коп. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 247 грн. 25 коп. - заборгованість по сплаті за обслуговування кредиту. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Умовами договору передбачено відповідальність за невиконання зобов'язання. Так п. 5.1 встановлено, що при порушені Позичальником строків сплати кредиту, передбачених рекомендованим графіком платежів, Спілка має право нарахувати пеню, а Позичальник зобов'язується сплатити пеню в розмірі 0,5 % від суми заборгованості за кожен день прострочення. Згідно розрахунку позивача (а.с.5) за порушення строків повернення кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом відповідно до умов договору станом на 24 вересня 2013 року нараховано пеню в сумі 10441 грн. 11 коп. На підставі Генерального договору про відступлення прав за кредитними договорами кредитної спілки «Аккорд» від 1 лютого 2008 року в кредитному зобов'язанні відбулася заміна кредитора: з кредитної спілки «Акорд» на публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» (який є правонаступником відкритого акціонерного товариства «Плюс Банк»). Доказів повернення кредиту на день ухвалення рішення сторонами суду не надано. У зв'язку з цим суд вважає вимоги позивача в частині стягнення з відповідача на користь Банку заборгованості за кредитом, процентами за користування кредитними коштами та пені законними та обґрунтованими. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язання довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачем не надано доказів, які б підтвердили наявність правових підстав для стягнення з відповідача віндикаційних витрат в сумі 795 грн. У зв'язку з цим, суд вважає, в цій частині вимоги позивача необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають частковому задоволенню. При цьому суд приймає до уваги, що позов подано з пропуском позовної давності, проте за відсутності відповідної заяви від відповідача суд не має право її застосовувати, як підставу для відмови у позові. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд приймає до уваги, що позов задоволено частково, а тому згідно з ч.1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме в сумі 244 грн. 37 коп., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: partial