Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-28 00:00:00

В червні 2020 [PERSON] звернувся до суду з позовом відповідно до якого просить звільнити з-під арешту (скасувати заборону на нерухоме майно) квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який накладено (зареєстровано): Першою вінницькою державною нотаріальною конторою 18.11.2008 за № 8201904 на підставі ухвали № б/н від 17.11.2008 за заявою Ленінського РВ ВМУ УМВС України у Вінницькій обл.; приватним нотаріусом Рудик В.В. 16.04.2008 за № 7027037 на підставі договору іпотеки, 3468, від 15.04.2008. Мотивував тим, що позивачу та його батькові [PERSON] в рівних частинах по 1/2 частки належить вищезазначена квартира. [INFO] [PERSON] помер. При зверненні до нотаріуса з метою оформлення спадщини після смерті батька, [PERSON] дізнався, що на квартиру накладено декілька обтяжень. Зазначив, що арешт накладений в період коли [PERSON] незаконно заволодів їхнім майном. При цьому після повернення квартири у власність Тюхтіїв, обтяження залишились. Ухвалою суду від 24.06.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 07.07.2020 замінено третю особу без самостійних вимог щодо предмета спору Вінницький відділ поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області на Головне управління Національної поліції у Вінницькій області. 23.07.2020 від ГУНП у Вінницькій обл. до суду надійшли пояснення на позовну заяву, в яких зазначило, що жодних рішень відносно позивача та його майна управління не вчиняло, прав позивача не порушувало. Разом з тим, на права та обов`язки ГУНП рішення прийняте у справі жодним чином не вплине. Позивач до судового засідання не прибув, однак разом з своїм представником подав спільну заяву відповідно до якої просили суд справу розглянути за їхньої відсутності. Відповідач до судового засідання не прибув, про причини неявки до суду не повідомив, хоча про місце, дату та час судового засідання повідомлявся належним чином. Відзиву від відповідача до суду не надходило. Представник третьої особи ГУНП у Вінницькій обл. до судового засідання не прибула, однак також подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. При розгляді справи поклалась на думку суду. Представник третьої особи ПАТ «Комерційний банк «Надра» до судового засідання не прибув, про причини неявки до суду не повідомив, хоча про місце, дату та час судового засідання повідомлявся належним чином. Пояснень від третьої особи до суду не надходило. Судом встановлено, що 05.03.2008 від імені [PERSON] укладено договір дарування на ім`я [PERSON] належної йому 1/2 частки квартири [ADDRESS] . 19.03.2008 від імені [PERSON] укладено договір дарування на ім`я [PERSON] належної йому 1/2 частки квартири [ADDRESS] . 15.04.2008 [PERSON] продала квартиру [PERSON] 16.04.2008 приватним нотаріусом Рудик В.В. на квартиру [ADDRESS] на підставі договору іпотеки від 15.04.2008 накладено обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження 7027037 (на 11 а.с.). Постановою старшого слідчого СУ УМВС України у Вінницькій області підполковника міліції Левицької О.І. від 17.11.2008 накладено арешт на квартиру [ADDRESS] , яка зареєстрована за [PERSON] згідно договору купівлі-продажу, посвідченого Рудик В.В. приватним нотаріусом ВМНО від 2008 за реєстровим № 3440 (на 49 а.с.). На підставі постанови слідчого від 17.11.2008, Першою вінницькою державною нотаріальною конторою 18.11.2008 на квартиру [ADDRESS] накладено обтяження у вигляді арешту нерухомого майна (на 11 а.с.). Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 26.10.2010 залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 01.07.2013 вказані правочини скасовано, визнано за [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частки за кожним право власності на квартиру [ADDRESS] (на [INFO] .). Після смерті [INFO] [PERSON] відкрилась спадщина на 1/2 частки квартиру [ADDRESS] , на яку претендує його син [PERSON] (на 8 а.с.). Наявність накладених обтяжень слугує є перешкодою в оформленні позивачем спадщини, що відкрилась після смерті його батька (на 9 а.с.). Досудове розслідування за заявою [PERSON] за ознаками шахрайства на даний час, ще триває. При цьому слідство не заперечує проти скасування арешту на вказану квартиру. Відповідно до ст. 41 Конституції України, ч. 1 ст. 319 ЦК України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти дії щодо свого майна. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Обтяження на квартиру [ADDRESS] , накладені в період перебування її у власності [PERSON] з метою забезпечення його договірних зобов`язань та забезпечення цивільного позову. На теперішній час цивільний позов вирішений судом, квартира повернулась у власність [PERSON] та [PERSON] , який є спадкоємцем першого. Оскільки обставини в забезпечення яких накладались обтяження на теперішній час відсутні, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягнення на користь держави 840,80 грн судового збору, так як позивач звільнений від його сплати. На підставі викладеного та

Outcome: approved