Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-16 00:00:00

Головний лікар Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради Паталах Ф.В. звернувся до суду із заявою, в якій просив вирішити питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку [PERSON], посилаючись на те, що остання страждає на психічний розлад у формі параноїдної шизофренії з 1980 року, багаторазово лікувалася у психіатричних стаціонарах (було більше 50 госпіталізацій), остання виписка - 15.07.2016 року, перебіг захворювання безперервний, виражений емоційно-вольовий дефект, є інвалідом другої групи по психічному захворюванню, недієздатна, її опікуном призначена двоюрідна сестра - [PERSON] Зі слів її опікуна, психічний стан [PERSON] в останні два дня погіршився: вона стала дратівливою, не спить ночами, з'явилися галюцинації, під впливом яких йде з будинку, бродяжить, проявляє агресію по відношенню до опікуна і матері. У зв'язку із таким станом, [PERSON] 16 серпня 2016 року приведена опікуном до дільничного лікаря-психіатра, яким після огляду видано направлення на стаціонарне лікування. 16 серпня 2016 року [PERSON] була оглянута черговим лікарем, який виявив загострення тяжкого психічного розладу. 16 серпня 2016 року [PERSON] оглянута комісією лікарів-психіатрів, яка встановила, що вона страждає на тяжкий психічний розлад у формі параноїдної шизофренії, безперервний тип перебігу, з вираженим полімерним дефектом, галюцинаторний синдром з агресивними і аутоагресивними тенденціями (під впливом слухових псевдогалюцинацій постійно йде з дому, бродяжить, погрожує рідним). Приймаючи до уваги, що [PERSON] представляє небезпеку для себе і оточуючих, є доцільним примусова госпіталізація хворої, оскільки її лікування можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару. У судовому засіданні представник психіатричного закладу доводи заяви підтримала з підстав, викладених в ній, і просила суд задовольнити заяву. [PERSON] у судовому засіданні проти примусової госпіталізації не заперечувала. Законний представник [PERSON] - її двоюрідна сестра [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримала і наполягала на примусовій госпіталізації [PERSON] Прокурор заяву підтримала і просила суд винести рішення про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, лікаря-психіатра, особи, щодо якої вирішується питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку, її законного представника, думку прокурора, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. У своєму рішенні Європейський Суд з прав людини (справа «Анатолій Руденко проти України») від 17.04.2014 року зазначив, що особа не може вважатися «Психічно хворою» та позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов; по-перше, об'єктивна медична експертиза повинна достовірно показати, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання. Як вбачається з висновку комісії лікарів-психіатрів від 16 серпня 2016 року, [PERSON], [INFO], яка проживає за адресою: [ADDRESS],страждає на тяжкий психічний розлад у формі параноїдної шизофренії, безперервний тип перебігу, з вираженим полімерним дефектом, галюцинаторний синдром з агресивними і аутоагресивними тенденціями (під впливом слухових псевдогалюцинацій постійно йде з дому, бродяжить, погрожує рідним), її лікування можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару (а.с.2). Надані суду пояснення лікаря-психіатра Курант І.Р., зокрема, про те, що [PERSON] вже багато років проходить курс лікування у психіатричній лікарні і внаслідок захворювання являє потенційну соціальну небезпеку для себе і оточуючих, обставини, викладені у заяві до психіатричного закладу і у судовому засіданні, законним представником особи, щодо якої вирішується питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку,- [PERSON], суд вважає доказами по справі, підтверджуючими необхідність госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку. Таким чином, зібрані у справі докази і їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви.

Outcome: approved