Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

В січні 2014 року позивачка звернулася з позовною заявою до суду, в якій просила стягнути з [PERSON] на її користь суму боргу в розмірі 25000,00 грн., а також стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування позову позивач вказав на те, що в квітні 2011 року вона дала своєму знайомому - [PERSON], в борг гроші в сумі 25000,00 гривень на строк до кінця 2012 року. В її присутності [PERSON] порахував гроші і взамін власноруч написав їй розписку, у якій вказав дату та місце її написання, свої паспортні дані, місце фактичного проживання та суму коштів, які він взяв в борг у позивачки. Також, відповідачем добровільно було визначено строк повернення боргу: 01 листопада 2012 року, про що він власноруч зазначив у розписці. Розписка була написана відповідачем в присутності третьої особи: [PERSON], яка була свідком передачі коштів від позивачки відповідачу та свідком добровільного написання [PERSON] розписки. 01 листопада 2012 року відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання та не повернув позивачці отримані в борг кошти в розмірі 25000,00 грн. Позивачка неодноразово телефонувала відповідачу, спілкувалася з ним щодо повернення її грошей, однак у відповідь надходили лише обіцянки. З метою скорішого повернення своїх коштів позивачка через відділення поштового зв'язку рекомендованим листом направила на адресу відповідача претензію-попередження, у якій просила повернути взяті в неї в борг гроші в розмірі 25000,00 грн. до 31.08.2013 року. Відповідно до поштового повідомлення відповідач особисто отримав вказану претензію, однак гроші до цього часу так і не повернув. Під час написання розписки відповідачем особисто добровільно було зазначено дату повернення боргу, при настанні якої борг повернуто не було, тобто зобов'язання не виконане. В судове засідання позивачка не з'явилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, раніше надала суду заяву в якій підтримала свої позовні вимоги та просив задовольнити їх в повному обсязі. Справу просила розглянути без її участі. Також, зазначила, що не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення по даній справі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, раніше неодноразово надавав до суду заяви про відкладення розгляду справи у зв'язку з хворобою (а.с.27,30,35,45), проте підтверджувальних документів до суду жодного разу не надав. Таким чином, суд вважає, що такими діями позивач намагається затягнути розгляд даної справи, яка знаходиться в провадженні суду тривалий час. Зі згоди позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню по наступним підставам. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У судовому засіданні було встановлено, що 04 квітня 2011 року [PERSON] отримав від позивачки, [PERSON], гроші в сумі 25000,00 грн., що підтверджується борговою розпискою, яку написав власноручно відповідач (а.с.5). Таким чином, між відповідачем та позивачкою був укладений договір позики, на підтвердження якого відповідачем була надана розписка. Згідно з розпискою відповідач зобов'язався повернути отримані гроші позивачці, які позивачка дала йому в борг, до 01.11.2012 року, про що зазначено самим відповідачем (а.с.5). Позивачка виконала свої зобов'язання належним чином, а саме надала відповідачу грошові кошти в сумі 25000,00 грн., що підтверджується розпискою [PERSON], в якій він зазначив, що отримав від [PERSON] гроші в сумі 25000,00 грн. Проте, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав та у встановлений розпискою термін не повернув позивачці позику. За таких обставин, дослідивши наявні у справі докази, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу в розмірі 25000,00 грн. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки слідує стягнути судовий збір в сумі 250 грн. 00 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved