Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

В червні 2014 року позивач звернувся в суд з позовом до ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» про стягнення коштів. В позовній заяві посилався на те що 25 лютого 2014 року між нею та ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» укладено договір банківського вкладу «З любов»ю VAB «Щомісячний» №751832/2014. Згідно договору вона передала банку кошти в розмірі 6 546 доларів США на рахунок [NUMBER] на срок 13 місяців. У зв»язку з тим, що станом на 25.03.2014 року існували обмеження за операціями з використанням платіжних карток, вона погодилася на укладення двох договорів про відкриття банківського рахунку та обслуговування платіжної картки фізичної особи [NUMBER] та [NUMBER]. 25.03.2014 року проведено банком перерахування та повернення коштів по банківському вкладу «З любов»ю VAB «Щомісячний» №751832/2014. на заначені вище рахунки. Майже щоденно вона знімала з даних рахунків кошти через банкомати та витрати кошти на зняття готівки 108 доларів США. Однак після 29.04.2014 року отримувати кошти не змогла, оскільки відсутні готівкові кошти. Їй не повернуто з рахунку [NUMBER] 1 892,66 доларів США та з рахунку [NUMBER] 1 975,76 доларів США. Просила суд стягнути з ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» на її користь 3 868,42 доларів США заборгованості, 108 доларів США за зняття готівки, 5 000 грн. моральної шкоди, 2 000 грн. витрат на правову допомогу та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач, належним чином повідомлений про день і час розгляду справи в судове засідання свого представника не направив, надавши суду письмові заперечення. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та взаємовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених ст. 169 ЦПК України для можливого відкладення розгляду справи, вважає за можливе відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України розглянути справу без участі нез»явившихся в судове засідання осіб. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як встановлено судом, між позивачем та ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» було укладено договір банківського вкладу «З любов»ю VAB «Щомісячний» №751832/2014, згідно якого позивачем було передано ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» грошові кошти в сумі 6 546 доларів США строком на 13 місяців, з умовою виплати ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» процентної ставки по вкладу в розмірі 10 відсотків річних. Дата закінчення терміну договору та повернення вкладу 25 березня 2014 року. По закінченню дії даного договору кошти в розмірі 6 546 доларів США перераховані на відкриті в банку 25.03.2014 року [PERSON] банківській рахунки та обслуговування платіжної карти фізичної особи [NUMBER] та [NUMBER]. П. 2.1 договорів про відкриття банківських рахунків передбачено, що умови користування карткою, види платіжних операцій , які держатель має право здійснювати з використанням картки, та строк її використання, порядок обслуговування, порядок установлення курсу продажу, обміну або конвертації іноземної валюти, кредитування та умови обслуговування кредитної заборгованості за ПР, відповідальність сторін, порядок розгляду спорів, порядок внесення змін та припинення цього договору викладені в правилах. Пунктом 4.1.1 визначено, що Павлій як держатель платіжної картки, повідомлена про те, що стосовно деяких операцій можуть застосовуватися обмеження, встановлені законодавчими та нормативними актами, внутрішніми правилами та процедурами Банку, інших банків чи платіжних систем, через які ці операції здійснюються. Постановою Правління НБУ від 27 лютого 2014 року № 104 були внесені зміни до постанови № 49 від 06.02.2014 року в частині зобов'язання банків обмеження видачі (отримання) готівкових коштів в іноземній валюті з поточних та депозитних рахунків клієнтів через каси та банкомати банків у межах до 15000 (п»ятнадцяти тисяч) гривень на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України та не допустити обмежень щодо переказу коштів в іноземній валюті, що належить клієнтам, відповідно до нормативно-правових актів Національного банку України (постанова втратила чинність згідно з постановою Правління НБУ від 28.03.2014 року № 172). Постановою Правління Національного банку України від 28.03.2014 року № 172 «Про врегулювання діяльність фінансових установ та проведення валютних операцій» дані зобов'язання для банків залишились чинними. Додатково зазначено, що зазначена вимога поширюється на видачу (отримання) готівкових коштів як в межах України, так і за її межами, незалежно від кількості рахунків клієнта в одному банку. Постановою Правління Національного банку України від 30 травня 2014 року № 328 «Про врегулювання діяльності фінансових установ та проведення валютних операцій» продовжено дію вищезазначених обмежень щодо видачі валютних коштів клієнтів з поточних, вкладів рахунків. Сторонами не заперечується той факт, що залишок коштів на картковому рахунку позивача становить 1 896, 50 доларів США - [NUMBER] та 1 979, 60 доларів США [NUMBER]. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст. 598 ЦК України, зобов»язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах встановлених договором або законом. Приймаючи до уваги те, що відповідачем умови договору виконуються в повному обсязі згідно його умов та правил до нього, в задоволенні позову про стягнення заборгованості по депозитному вкладу необхідно відмовити. Крім того, сторонами договором не обумовлено повернення коштів за зняття готівки. Вирішуючи позовну вимогу про відшкодування позивачу моральної шкоди, суд бере до уваги, що правовідносини між сторонами виникли з договорів про відкриття банківського рахунку та обслуговування платіжної картки. Відповідно до роз'яснень, викладених у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає із її положень та у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди. Чинним законодавством України не передбачено можливості відшкодування моральної шкоди за невиконання чи неналежне виконання договору. Враховуючи вищевикладене також суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди. У зв'язку з відмовою в задоволенні позову понесені позивачем судові витрати відшкодуванню не підлягають

Outcome: dismissed