Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-06 00:00:00

Директор КЗ «Сєвєродонецька обласна загальноосвітня школа-інтернат І-ІІІ ступенів» звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просить стягнути з останньої аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON] в розмірі ? її сукупного доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що згідно рішення виконкому Сєєвродонецької міської ради Луганської області від 27.10.2009 за № 1597 вона є опікуном дитини, позбавленої батьківського піклування [PERSON] Мати дитини позбавлена батьківських прав рішенням Новопсковського районного суду від 21.09.2016. На цей час [PERSON] навчається, виховується та проживає в Сєвєродонецькій школі-інтернат і знаходиться на повному державному забезпеченні. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши наявні у справі письмові докази, зважаючи на те, що визнання відповідачем позовних вимог ґрунтується на законних підставах, не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є матір'ю малолітньої дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження [NUMBER], виданим повторно 20.10.2016 Новопсковським районним відділом держаної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області. Рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 21.09.2016 у цивільній справі за позовом Служби у справах дітей Новопсковської районної державної адміністрації Луганської області до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, відповідача [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно її малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Рішення набрало законної сили 11.10.2016 Згідно довідки Комунального закладу «Сєвєродонецька обласна загальноосвітня школа-інтернат І-ІІІ ступенів» за вих. №59 від 06.03.2017 [PERSON], [INFO], виховується з 24.12.2016 по теперішній час в КЗ «Сєвєродонецька обласна загальноосвітня школа-інтернат І-ІІІ ступенів» у 7 класі та знаходиться на повному державному забезпеченні. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено ст.51 Конституції України та ст.180 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Частиною 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері) або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ст. 245 Сімейного Кодексу України, якщо дитина постійно проживає у закладі охорони здоров'я, навчальному або іншому дитячому закладі, функції опікуна та піклувальника щодо неї покладаються на адміністрацію цих закладів. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 193 Сімейного Кодексу України, якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров'я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. За рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Відповідно до копії Договору №77896812 про відкриття фізичній особі поточного рахунку в національній валюті та його обслуговування від 28.02.2017, на ім'я [PERSON] у ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ 10012/07 філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» відкрито поточний рахунок [NUMBER] для обліку коштів і здійснення операцій відповідно до вимог чинного законодавства України. З огляду на викладене, враховуючи те, що відповідач, як мати зобов'язана утримувати дитину до досягнення нею повноліття, визнання відповідачем позову, суд,

Outcome: approved