Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась [PERSON] із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та дружини, з якою проживає дитина-інвалід. Позов мотивований тим, що з 22.11.2009 року вони із відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільних дітей: дочку [PERSON], 2011 року народження, а також [PERSON], 2014 року народження. Старша дочка [PERSON] страждає на невиліковне захворювання, а тому є інвалідом з народження і постійно проживає із позивачем. Пенсії у зв'язку із інвалідністю та соціальної допомоги на народження меншого сина [PERSON] не вистачає для забезпечення нормальних умов для дітей. Крім того, позивач змушена постійно доглядати дочку-інваліда, а тому не має змоги влаштуватись на роботу для того, аби матеріально себе забезпечувати. Позивач зазначає у позові, що останнім часом відносини між сторонами погіршились, відповідач змінив своє ставлення до дітей та перестав надавати кошти на їх утримання, вони із [PERSON] перестали проживати разом, а тому шлюб фактично розпався. Відповідач відмовився добровільно утримувати дітей, що і стало підставою для звернення до суду з цим позовом, в якому [PERSON] просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 2000,00 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття, а також аліменти на утримання дружини в розмірі по 1000,00 грн. щомісяця на весь час проживання із дитиною-інвалідом. В судовому засіданні позивач підтримала свої вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] та його представник в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, а саме в частині сплати аліментів на утримання дітей в розмірі 1000,00 грн. щомісячно. В іншій частині позовні вимоги не визнали, мотивуючи тим, що розмір отримуваних [PERSON] доходів не дає змоги платити аліменти ще й на утримання дружини. Відповідно до ч.1 ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд ухвалив прийняти часткове визнання відповідачем та його представником позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дітей в розмірі 1000,00 грн. щомісяця. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до переконання про часткове задоволення позову в межах стягнення аліментів на утримання двох дітей 1 000,00 грн. щомісяця з таких підстав. Згідно з свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданого відділом РАЦС Вінницького міського управління юстиції, [PERSON] та [PERSON] 22.11.2009 року уклали шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів вчинено відповідний запис №3069, прізвище дружині присвоєно [PERSON]. [INFO] року народилась [PERSON], батьками якої є [PERSON] та [PERSON] Відповідно до виданої 20.04.2015 року Департаментом соціальної політики Управління соціального захисту населення (Лівобережне) Вінницької міської ради довідки №51 [PERSON] перебуває на обліку в управлінні з 01.05.2012 року по теперішній час та отримує допомогу дітям - інвалідам з дитинства на дочку [PERSON], 2011 року народження, якій встановлена 1-а група А інвалідності. [INFO] року народився [PERSON], батьками якого є [PERSON] та [PERSON] Згідно з довідкою МКП ЖЕК-5 № 1649 від 20.04.2015 року [PERSON] проживає за адресою : [ADDRESS] зі своїми двома дітьми: [PERSON], 2011 року народження, та [PERSON], 2014 року народження. 03.06.2015 року Вінницька обласна асоціація споживачів видала довідку №85, відповідно до якої [PERSON] працює на посаді водія з 18.04.2012 року по даний час, а його заробітна плата складає 1200,00 грн. Згідно з ч. 1 ст. 80 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 2 статті 84 Сімейного кодексу України визначено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частиною 6 цієї ж статті визначено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Частиною 1 статті 88 Сімейного кодексу України передбачено, що якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною-інвалідом, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною-інвалідом та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. Частиною 1 статті 141 Сімейного кодексу України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Відповідно до ч.1 ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом враховано, що позивач не змогла належним чином обґрунтувати необхідність стягувати з відповідача аліментів у розмірі по 2 000,00 грн. на кожну дитину. Крім того, беручи до уваги розмір доходів відповідача, який підтверджується відповідною довідкою з його місця роботи, а саме по 1200,00 грн. щомісяця, а також визнання ним позовних вимог в розмірі аліментів 1 000,00 грн. щомісяця на утримання двох дітей, суд переконаний, що саме такий розмір аліментів буде відповідати інтересам дітей та не погіршуватиме матеріальний стан [PERSON] Враховуючи ту обставину, що положеннями статті 88 Сімейного кодексу України передбачено можливість сплати аліментів колишнім подружжям іншому подружжю, на утриманні якого перебуває дитина-інвалід, лише за умови, що відповідач має відповідну матеріальну можливість, а в даному випадку [PERSON] довів відсутність у нього такої матеріальної можливості, суд переконаний у необхідності відмовити в цій частині позову. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до положень статті 88 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial