Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON], який проживав в квартирі [ADDRESS]. Вище зазначена квартира належить [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на підставі договорів міни, посвідчених Першою вінницькою державною нотаріальною конторою 17.11.1995 року за реєстровим № 1-2596 та реєстровим № 2-3843 на праві спільної сумісної власності, без визначення часток кожного співвласника. Після смерті батька позивач являється єдиною спадкоємицею на отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири [ADDRESS], яка належить [PERSON]. Позивач звернулась до Першої вінницької державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на частку вище зазначеної квартири, однак державним нотаріусом було винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва. Вище викладене й стало підставою для звернення до суду із вимогою про визнання за [PERSON] права власності на ? частку квартири [ADDRESS], яка належала померлому батьку позивача - [PERSON]. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, аргументуючи мотивами, викладеними в позовній заяві та просила суд вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував щодо їх задоволення. Співвідповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена завчасно та належним чином. [PERSON] суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність із зазначенням про визнання позовних вимог в повному обсязі. По справі встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 19.08.1982 року виконкомом Пилипо-Борівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області, батьками [PERSON], [INFO], записані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). Згідно свідоцтва про укладення шлюбу, виданого 11.06.1978 року виконкомом Пилипо-Борівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області, шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстрований 11.06.1978 року, запис № 5 (прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON]), який 20.01.1987 року розірвано відділом ЗАГС виконкому Замостянської районної ради народних депутатів м. Вінниці. (а.с. 9). Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого 12.11.1994 року Михайлівською сільською радою Шаргородського району Вінницької області, шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстрований 12.11.1994 року, запис № 14. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON]. (а.с. 10). В судовому засіданні оглянуто і досліджено матеріали інвентаризаційної справи № 404430 на об'єкт нерухомого майна, розташований за адресою: [ADDRESS]. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на підставі договорів міни, посвідчених 17.11.1995 року завідуючою Першою вінницькою державною нотаріальною конторою Курбатовою С.П. за реєстровим № 1-2596 та заступником завідуючої Четвертою вінницькою державною нотаріальною конторою Демчуковою К.М. за реєстровим № 2-3843. (а.с. 4-5) З матеріалів вище вказаної інвентаризаційної справи вбачається, що раніше вул. 50-річчя Перемоги, де розташовано спірне нерухоме майно, мала назву - вул. Червоного козацтва. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого відділом РАГС Вінницької міської ради Вінницької області, [PERSON] помер [INFO] в м. Вінниці, про що 31.07.2000 року зроблено відповідний актовий запис № 2172. (а.с. 6) Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, зокрема на його частку в квартирі [ADDRESS]. Першою вінницькою державною нотаріальною конторою позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме: видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири [ADDRESS], оскільки не можливо визначити склад спадкового майна, а саме: на яку частку необхідно видати свідоцтво. (а.с. 7) Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Оскільки нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. В судовому засіданні оглянуто і досліджено матеріали спадкової справи № 47/2014 до майна померлого [INFO] [PERSON]. Згідно матеріалів даної спадкової справи вбачається, що до Першої вінницької державної нотаріальної контори звернулась [PERSON] (дочка) із заявою про прийняття спадщини. (а.с. 64-78) Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Відповідно до ч. 1 - ч. 3 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Судом встановлено, що згоди щодо поділу майна, що є спільною сумісною власністю між співвласниками досягнуто не було. За змістом ст. 357 ЦК України вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Отже, враховуючи вище зазначене, суд приходить до висновку, що частки сіпввласників квартири [ADDRESS] є рівними. Частка померлого [PERSON] становила ?, [PERSON], відповідно - ?, [PERSON] - ? та [PERSON] - ?. Нормами ст. ст. 1217, 1218, 1223 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 -1265 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Судом встановлено, що померлим [PERSON] заповіт не складався, що підтверджується матеріалами спадкової справи. Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Оскільки позивач є донькою спадкодавця, тому відповідно до ст. 1261 ЦК України, має право на спадкування за законом у першу чергу. Відповідно до ст. ст. 1268, 1296 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Але, це положення закону треба сприймати у контексті статусу спадкоємця у певні проміжки часу, оскільки редакція даної норми має широкий зміст. Якщо особи не можуть довести свої права на спадщину, то відповідні факти, з якими пов'язується виникнення права на спадкування, встановлюються судом. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У відповідності до вимог Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік; реєстрація - внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції. Згідно довідки № 5764, виданої ЖЕК № 5 29.10.2013 року, померлий [PERSON] на день смерті [INFO] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 24.11.1995 року. (а.с. 65) З паспорту позивача вбачається, що на час відкриття спадщини вона була зареєстрована з 24.11.1995 року за адресою: [ADDRESS]. (а.с. 36) Враховуючи вище зазначене, суд приходить до висновку, що позивач на час відкриття спадщини проживала із спадкодавцем, а тому вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦПК України, не заявила про відмову від неї. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Стаття 16 ЦК України встановлює, що одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів особи є визнання права. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих доказів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, приймаючи до уваги визнання відповідачами позовних вимог в повному обсязі, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню. Враховуючи вище викладене, а також ст. 16 ЦК України, згідно якої суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, суд приходить до висновку, що в даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача шляхом визнання за [PERSON] права власності в порядку спадкування за законом після смерті батька - [PERSON], який помер [INFO] в м. Вінниці, на ? частку квартири [ADDRESS]. Враховуючи положення ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 215, 55 гривень в рівних частках. Відповідно до наведеного вище та

Outcome: approved