Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

Головний лікар Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просив вирішити питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку [PERSON], посилаючись на те, що остання знаходиться на стаціонарному лікуванні з 16.07.2017 року. Психічно хвора з 2013 року два рази лікувалася у психіатричному стаціонарі з приводу параноїдної шизофренії. В клінічній картині галюцинаторно-параноїдна симптоматика. Госпіталізація повязана з погіршенням психічного стану на протязі тижня не спить, відмовляється від їжі та води, виходить з дому, заявляє, що рідні хочуть її отруїти, добавляють щось у їжу, заявляє, що її прослуховують. Доставлена у приймальне відділення КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР, де поводила себе неадекватно, знаходилась у стані психомоторного збудження, кричала, опиралася огляду, нецензурно лаялася, проявляла агресію до медичного персоналу, прагнула кудись бігти, до чогось прислухалась, сама з собою розмовляла, заявляла, що персонал приймального відділення збирається взяти на її імя кредит. За заявою матері була госпіталізована у примусовому порядку, як така, що страждає на тяжкий психічний розлад, небезпечна для себе та оточуючих. 16.07.2017 року оглянута комісією лікарів психіатрів, за висновком якої стан хворої можна кваліфікувати як тяжкий психічний розлад у формі параноїчної шизофренії з епізодичним типом перебігу, галюцинаторно-параноїдний синдром з відмовою від їжі. За психічним станом становить ймовірну небезпеку для себе та оточуючих, а також не здатна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечують її життєдіяльність. Госпіталізація обґрунтована, обстеження та лікування можливі лише в умовах психіатричного стаціонару. У судовому засіданні представник психіатричного закладу обставини, викладені в наведеній вище заяві підтримала повністю, просила суд її задовольнити. [PERSON] у судовому засіданні проти примусової госпіталізації не заперечувала. Прокурор заяву підтримала іпросила суд винести рішення про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку. Розглянувши матеріали заяви від 17.07.2017 р., заслухавши пояснення представника заявника, лікаря-психіатра, зацікавленої особи, особи, щодо якої вирішується питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку, думку прокурора, суд дійшов висновку про задоволення заяви з огляду на наступне. Згідно з ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. У своєму рішенні Європейський Суд з прав людини (справа «[PERSON] проти України») від 17.04.2014 року зазначив, що особа не може вважатися «Психічно хворою» та позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов; по-перше, об'єктивна медична експертиза повинна достовірно показати, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання. Як вбачається з висновку комісії лікарів-психіатрів від 16.07.2017 року, [PERSON], [INFO], страждає на тяжкий психічний розлад у формі параноїчної шизофренії з епізодичним типом перебігу, галюцинаторно параноїдний синдром з відмовою від їжі. За психічним станом становить ймовірну небезпеку для себе та оточуючих, а також не здатна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечують її життєдіяльність. Госпіталізація обґрунтована, обстеження та лікування можливі лише в умовах психіатричного стаціонару (а.с.3). Отже, наявні в матеріалах справи докази, а також надані суду пояснення лікаря-психіатра, зокрема, що [PERSON] з 2013 року двічі проходила лікування у психіатричному стаціонарі, являє ймовірну небезпеку для себе та оточуючих, не здатна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби підтверджують необхідність госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку. У звязку з чим, суд дійшов висновку, що заява головного лікаря КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку [PERSON]підлягає задоволенню судом. На підставі викладеного,

Outcome: approved