Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-21 00:00:00

В серпні 2018 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК», через свого уповноваженого представника, звернулось до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з вказаним позовом, в якому просить: стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором б/н від 01.08.2011 у розмірі 111002,17 гривень, яка складається з: 7257,10 грн. - заборгованість за кредитом, 103745,07 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, та судові витрати у розмірі 1762 гривень (а.с.1-5). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 01.08.2011 року відповідач отримав кредитну картку. 22.10.2013 року відповідачу було переоформлено кредитну карту на престижну кредитну картку «Gold» та відкрито картковий рахунок, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 16000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту (ще підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, яка додається до позову), зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,6 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту [PERSON] керувався п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 [PERSON], на підставі яких Відповідач при укладанні [PERSON] дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою [PERSON]. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами, та правилами надання банківських послуг», та «Тарифами [PERSON]», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua., складає між ним та [PERSON] Договір про надання банківських послуг (далі - Договір), що підтверджується підписом у заяві. Позивач також стверджує, що відповідно до п.2.1.1.12.2 [PERSON] в разі непогашення Клієнтом боргових зобов'язань за [PERSON] до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування [PERSON] Клієнт сплачує [PERSON] проценти в розмірі, зазначеному в [PERSON], що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті https://privatbank.ua/kredity/, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, що підтверджується п 2.1.1.12.6 [PERSON]. Відповідно до ч.1,2 ст.549 ЦК України та п.2.1.1.7.6 [PERSON] при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити [PERSON] штраф в розмірі 500.00 грн. (в еквіваленті 500.00 грн. за кредитними картками, відкритим у валюті USD) + 5% від суми позову. Відповідно до ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення Боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Позивач виконав свої зобовязання, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому у договорі та стверджує, що відповідач не виконує належним чином свої зобовязання за кредитним договором, в результаті чого станом на 10.06.2018 року має вищевказану заборгованість. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобовязань і не погашає заборгованість за [PERSON], що є порушенням законних прав та інтересів АТ КБ «ПРИВАТБАНК». У судове засідання представник позивача не зявився, в позовній заяві зазначив, що просить проводити розгляд справи за його відсутності, позов підтримує та просить суд його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзив на позов не надав та про причини неявки суд не повідомив. На підставі ч.1 ст.280 ЦПК України суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, про що в судовому засіданні проголосив протокольну ухвалу. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що предявлений позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 цього Кодексу. Відповідно до вимог ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеного договору б/н від 01.08.2011 року відповідач отримав кредитну картку. 22.10.2013 року відповідачу було переоформлено кредитну карту на престижну кредитну картку «Універсальна Gold», що підтверджується укладеною сторонами Анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку та довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти (а.с.9,10). Так, за змістом ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 вказаної статті до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до вимог ч.3 ст.1054 ЦК України особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Відповідно до ч.1 ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до вимог ч.1-3 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. За змістом ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. Відповідно до ч.1 ст.640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. При цьому суд також враховує, що відповідно до ч.1\~ст.634 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Як встановлено зі змісту Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору та шляхом підписання зазначених письмових документів, а також скріплення їх печаткою юридичної особи - позивача (а.с.10). Відповідно до змісту вказаної Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. [PERSON] з [PERSON] обслуговування кредитних карт «Універсальна» з використання кредитки «Універсальна GOLD», що діяли на момент укладення договору, базова процентна ставка в місяць становить 2,5 %, з 01.04.2013 року становить 2,3 %, з 01.09.2014 р. 2,7 % та з 01.04.2015 р. 3,5 %, розмір щомісячних платежів - 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості з 01.04.2014 р. - 5% від заборгованості, але не менше 100 грн. та не більше залишку заборгованості з 01.04.2014 р. (а.с.11). Відповідно до п.2.1.1.2.3. та 2.1.1.2.4. Умов та Правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 року №СП-2010-256, підписання договору являється згодою клієнта відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком та зміни його у будь-який момент. Також Умовами та Правилами надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 року №СП-2010-256, передбачено, що: - п.1.1.5.2. Неотримання або несвоєчасне отримання Клієнтом виписок про стан Рахунків/Вкладів, а також операції, здійснені по Рахунках/Картках/Вкладах Клієнта, не звільняє Клієнта від виконання його зобов'язань за цим [PERSON]. - п.2.1.1.5.4. При незгоді зі змінами Умов та Правил та / або [PERSON] звернутись в [PERSON] для розірвання цього [PERSON] та погасити перед [PERSON] заборгованість, у тому числі і заборгованість, що утворилася протягом 30 днів з моменту повернення Карток, виданих Держателю карток і його Довіреною особам. При незгоді зі списанням коштів по Картрахунку інформувати письмово [PERSON] про це протягом тридцяти п'яти днів з моменту списання (у разі, якщо вирішення питання передбачає розгляд письмової заяви). - п.2.1.1.5.5. Погашати заборгованість по кредиту, відсотків за його використання, а також оплачувати комісії та інші платежі в поряку та на умовах, передбачених цим [PERSON]. - п.2.1.1.5.7. Власник рахунку зобов'язаний стежити за витратою коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту. - п.2.1.1.12.1 Під борговими зобов'язаннями за [PERSON] Сторони узгодили зобов'язання Клієнта з повернення тіла [PERSON], відсотків за користування [PERSON], комісії, пені та штрафів, тобто загальну заборгованість Клієнта. - п.2.1.1.3.3. Клієнт доручає [PERSON] списувати з Картрахунку суми грошових коштів у розмірі здійснених Клієнтом або його довіреними особами операцій відповідно до правил Міжнародних платіжних систем, а також вартість послуг, визначену Тарифами [PERSON] при настанні термінів платежу. - п.2.1.1.12.2 За користування [PERSON] протягом Пільгового періоду Клієнт сплачує [PERSON] відсотки в розмірі 0,01% від суми операцій за рахунок [PERSON]. В разі непогашення Клієнтом боргових зобов'язань за [PERSON] до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування [PERSON] Клієнт сплачує [PERSON] відсотки в розмірі, зазначеному в [PERSON], що діють на дату нарахування. Сплату відсотків за користування [PERSON] Клієнт здійснює шляхом надання доручення [PERSON] про списання грошей з його поточного рахунку в розмірі нарахованих відсотків (договірне списання). В разі якщо, в дату нарахування відсотків згідно цих Умов, Клієнт використав всю суму [PERSON], Сторони узгодили про збільшення розміру [PERSON] на розмір боргових зобов'язань за [PERSON], що мала місце на дату нарахування відсотків. [PERSON] ст.212 ЦК України, в разі, якщо будь-яка прострочена заборгованість за [PERSON] є більшою ніж 90 днів - починаючи з 91-го дня вся (загальна) заборгованість за [PERSON] є простроченою. - п.2.1.1.12.2.1 У разі виникнення прострочених зобовязань за [PERSON], Клієнт сплачує [PERSON] плату за користування кредитом у розмірі подвійної місячної процентної ставки від розміру загальних боргових зобовязань Клієнта за договором, в т.ч. тих, строк сплати яких не настав. - п.2.1.1.12.6.1. У разі виникнення прострочених зобов'язань за [PERSON] має право вимагати сплати Клієнтом пені у розмірі, встановленому Тарифами. (Даний пункт не діє для Преміальних карток). З наданого позивачем розрахунку заборгованості (а.с.6-8) встановлено, що станом на 10.06.2018 року за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 111002,17 грн., яка складається з: 7257,10 грн. - заборгованість за кредитом, 103745,07 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом. Оскільки розмір заборгованості за використаними кредитними коштами підтверджено уповноваженою банком особою у вищезазначеному розрахунку, підстави сумніватися в дійсності наведеної в розрахунку інформації в частині використаних відповідачем кредитних коштів, у суду відсутні. В зв'язку з цим суд прийшов до переконання, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за кредитом в сумі 7257,10 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Проте суд вважає, що проведений позивачем розрахунок процентів за користування кредитом, а також процентна ставка, за якою позивач нараховував проценти за користування кредитом, не відповідають умовам укладеного сторонами договору, як визнано позивачем, були ним змінені в односторонньому порядку. Так, з наданого позивачем розрахунку вбачається, що ним окремо проводилось нарахування відсотків на залишок поточної заборгованості за кредитом та на залишок простроченої заборгованості за кредитом. Крім того, дослідженням долученого до позовної заяви розрахунку заборгованості встановлено, що позивачем нараховувались проценти за користування кредитом, виходячи з процентної ставки: з 01.04.2013 року 2,3 %, з 01.09.2014 р. 2,7 % та з 01.04.2015 р. 3,5 % (а.с.6-8). Таке нарахування, вочевидь, не відповідає відсотковій ставці визначеній сторонами при укладенні договору 2,3 % (27,6 % річних). Даючи оцінку дослідженим в судовому засіданні доказам та встановленим на підставі цих доказів обставинам справи, суд приходить до висновку, що у позивача не було підстав для збільшення процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку, оскільки це суперечить вимогами ст.1056-1 ЦК України. Так,\~за змістом\~ч.1\~ст.1056-1\~ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Відповідно до вимог ч.3 вказаної статті фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. [PERSON] з вимогами ч.4 вказаної статті, у разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника. Частиною 5 та 6 ст.1056-1 ЦК України передбаченого, що індекс, що використовується у формулі визначення змінюваної процентної ставки, повинен відповідати таким вимогам: 1) поточне значення індексу повинно періодично, але не рідше одного разу на місяць, публікуватися в засобах масової інформації або оприлюднюватися через інші загальнодоступні регулярні джерела інформації. Кредитний договір повинен містити посилання на джерело інформації про відповідний індекс; 2) індекс повинен ґрунтуватися на об'єктивних індикаторах фінансової сфери, що дозволяють визначити ринкову вартість кредитних ресурсів; 3) значення індексу повинно встановлюватися незалежною установою з визнаною діловою репутацією на ринку фінансових послуг. У разі застосування змінюваної процентної ставки у кредитному договорі повинен визначатися максимальний розмір збільшення процентної ставки. Крім того, встановлено, що укладеним між сторонами договором, в тому числі вищезазначеними Умовами та Правилами надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 року №СП-2010-256, не передбачено порядок розрахунку змінюваної процентної ставки, який би дозволяв точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору, не передбачено формули визначення змінюваної процентної ставки, а також максимального розміру збільшення процентної ставки За таких обставин, суд прийшов до висновку, що в межах заявлених позовних вимог, визначена при укладенні договору процентна ставка 27,6 % річних є фіксованою та не може змінюватись, зокрема в сторону її збільшення, протягом дії кредитного договору в односторонньому порядку банком шляхом внесення змін до договору, оскільки без дотриманням ст.1056-1 ЦК України, така умова договору є нікчемною. Виходячи з наведеного, а також досягнутих сторонами істотних умов при укладенні договору, з урахуванням фактично використаних позивачем кредитних коштів (сум заборгованості за кредитом як поточної так і простроченої), зазначеної в розрахунку кількості днів користування коштами та відсоткової ставки 27,6 % річних, а також, враховуючи, що згідно з умовами кредитування нарахування відсотків здійснюється на залишок заборгованості, виходячи з розрахунку 360 календарних днів на рік, відсотки за використані відповідачем кредитні кошти (кредитний ліміт) мали бути нараховані та становлять наступні суми: За період з 22.10.2013 по 29.08.2014 включно, банком нараховано відсотків, правильність нарахування яких у суду не викликає сумнівів, заборгованість за якими з урахуванням здійснених відповідачем платежів складає: нараховані відсотки в сумі 2063,24 грн. погашені відсотки в сумі 256,81 грн. = 1806,43 грн. (а.с.5-6). З 01.09.2014 по 10.06.2018 року: (7257,10 грн. (заборгованість за кредитом поточна та прострочена разом) : 360 днів х 1379 день/днів (фактична кількість днів користування кредитними коштами) х 27,6 % (відсоткова ставка визначна сторонами при укладенні договору) = 7672,45 грн. Таким чином, сума заборгованості за процентами становить 9478,88 грн., з яких: заборгованість за процентами нарахована банком за період з 22.10.2013 по 29.08.2014 включно (з урахуванням здійснених відповідачем платежів) в сумі 1806,43 грн. та перераховані судом проценти за період з 01.09.2014 по 10.06.2018 року включно в сумі 7672,45 грн. В звязку з цим суд прийшов до переконання, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за кредитом в сумі 7257,10 грн. та заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 9478,88 грн. є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню на вказану суму, з урахуванням здійсненого судом перерахунку заборгованості по відсотках. Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору підлягають також частковому задоволенню. Так, ціна позову 111002,17 грн.; задоволено повні вимоги в сумі 16735,98 грн. (7257,10 грн. (сума заборгованості за кредитом) + 9478,88 грн. (перерахована судом сума заборгованості по відсоткам). Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1762,00 грн., а тому підлягає відшкодуванню з відповідача судовий збір в розмірі пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, що становить 265 грн. 66 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial