Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-22 00:00:00

В червні 2021 року акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі АТ «Універсал Банк») звернулося до суду із позовом до [PERSON] , в якому зазначено, що 9 жовтня 2019 року між АТ «Універсал Банк» та відповідачем було укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання останньою анкети-заяви до договору про надання банківських послуг. За умовами укладеного договору АТ «Універсал Банк» надав відповідачу кредит у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі до 100000,00 грн з можливістю його коригування та сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг. Своїм підписом в анкеті-заяві [PERSON] підтвердила, що зазначена анкета-заява разом із Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Посилаючись на те, що [PERSON] умови укладеного договору не виконує, позивач просить стягнути з неї заборгованість за кредитом в сумі 31953,60 грн, яка утворилась станом на 8 липня 2021 року. В поданому до суду відзиві відповідач заперечила відносно наведених позивачем обставин, зокрема щодо повідомлення споживача про умови кредитування в АТ «Універсал Банк» та узгодження з споживачем саме тих Умов і правил надання банківських послуг, про які вважав узгодженими банк при підписанні анкети-заяви від 9 жовтня 2019 року. Також вказала, що, обґрунтовуючи позовні вимоги, банком не підтверджено належним та допустимими доказами факт надання кредиту, його розміру/встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок та видачі їй картки. При цьому зазначила, що розрахунок заборгованості не є доказом існування боргу, оскільки даний розрахунок сам по собі не може бути достатнім доказом наявності заборгованості за договором про надання банківських послуг. Представником позивача подано відповідь на відзив, в якому, посилаючись на необґрунтованість заперечень відповідача проти позову, просить суд позов АТ «Універсал Банк» задовольнити. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до статті 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Судом встановлено, що 9 жовтня 2019 року між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем анкети-заяви до договору про надання банківських послуг, в якому остання просила відкрити поточний рахунок № [NUMBER] у гривні та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у додатку, відповідно до умов договору та наведених нижче умов. Друкованим текстом вказаної анкети-заяви передбачено, зокрема, наступне: «Я погоджуюсь з тим, що ця анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, укладання якого я підтверджую і зобов`язуюсь виконувати його умови. Підписанням цього Договору підтверджую, що я ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту та отримав їх примірники у мобільному додатку, вони мені зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Окрім цього, я беззастережно погоджуюсь з тим, що Банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. Погоджуюсь з тим, що про зміну доступного розміру дозволеного кредитного ліміту Банк повідомляє мене шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток». Своїм підписом відповідач підтвердила, що вся інформація та/або документи, надані нею банку, в тому числі через мобільний додаток, є повною і достатньою у всіх відношеннях, і вона зобов`язується повідомляти банк про будь-які зміни в цій інформації, що можуть статися, не пізніше, ніж через 3 банківські дні від настання таких змін. Просить вважати зразок її власноручного підпису або його аналогу (в тому числі його електронний/електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті їй в Банку. Також визнала, що електронний цифровий підпис є аналогом її власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. При цьому підтвердила, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися нею та/або банком з використанням електронного/удосконаленого електронного підпису, що ця анкета-заява є також заявою на відкриття рахунку. Будь-яких інших умов кредитування (термін повернення кредиту, розмір відсоткової ставки, порядок застосування неустойки за порушення грошового зобов`язання, порядок погашення заборгованості тощо) в анкеті-заяві не зазначено. На підтвердження факту укладення договору, окрім вказаної анкети-заяви, позивач надав суду витяг з Умов і правил обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів та додатки до них: Тарифи Чорної картки «monobank» та Паспорт споживчого кредиту «Картка monobank». У графах «Позичальник» до вказаних додатків інформація про ПІБ споживача, його підпис та дата його підпису, накладені у вигляді електронного цифрового підпису, відсутня. Матеріали справи містять довідки про наявність рахунку № [NUMBER] , картки № [NUMBER] , тип рахунку - Чорна картка з терміном дії до лютого 2024 року та про розмір встановлено кредитного ліміту за цією карткою (10 жовтня 2019 року розмір кредитного ліміту встановлено в сумі 5000,00 грн, 11 жовтня 2019 року - 8000,00 грн, 21 жовтня 2019 року - 11000,00 грн, 15 грудня 2019 року - 19000,00 грн). Про факт користування кредитною карткою та визнання кредитного зобов`язання свідчить виписка з особового рахунку [PERSON] , відповідно до якої остання користувалася кредитним лімітом, здійснювала перекази з/на картку та погашала кредитну заборгованість. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість за кредитом [PERSON] за договором про надання банківських послуг станом на 8 липня 2021 року становить 31953,60 грн. Суд, дослідивши у порядку спрощеного позовного провадження письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов висновку, що позов АТ «Універсал Банк» слід частково задовольнити з наступних підстав. Відповідно до частин першої, другої статті 207 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Матеріали справи не містять підтверджень, що відповідач, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов і правил обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, ознайомилася, погодилася та розуміла саме ті Умови і правила обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк», роздруківка яких додана до позовної заяви. Доводи позивача про факт ознайомлення [PERSON] з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами Чорної картки «monobank» та Паспортом споживчого кредиту «Картка monobank» на підставі анкети-заяви від 9 жовтня 2019 року та висловлення останньою своєї згоди з вищевказаними документами в електронному вигляді у мобільному застосунку «monobank» шляхом застосування електронного цифрового підпису є необгрунтованими, оскільки підтвердження із зазначенням дати та часу одержання таких документів у електронному вигляді згідно пункту 6.3 розділу 6 Умов, банком не надано. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови і правила обслуговування фізичних осіб, надані банком анкета-заява позичальника та Умови не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджує вказаних обставин. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Умови та Правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження №6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 3 липня 2019 року у справі №342/180/17 дійшла висновку, що надані позивачем Правила надання банківських послуг банку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Відтак, у суду відсутні підстави вважати, що відповідач була ознайомлена саме з наданими позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог Умовами, Тарифами та Паспортом споживчого кредиту. Згідно з частиною четвертою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Також суд зауважує, що безпосередньо укладений між сторонами договір від 9 жовтня 2019 року у вигляді заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить і строку повернення кредиту (користування ним). Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Універсал Банк» не повернуті, а також вимоги частини 2 статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Однак, враховуючи, що відповідачем безпосередньо витрачено кредитних коштів в сумі 53661,16 грн, на погашення заборгованості останньою внесено 32442,90 грн, а тому з [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню 21218,26 грн заборгованості за договором про надання банківських послуг. Частково задовольняючи позов, відповідно до статті 141 ЦПК України, суд присуджує з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial