Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-28 00:00:00

В серпні 2017 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням. В позовній заяві вказала, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться за адресою [ADDRESS]. Вона та [PERSON] з 2008 року по листопад 2010 року перебували в фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу. Однак спільне життя у них не склалось, і в листопаді 2010 року вказані відносини припинились. Згідно записів будинкової книги на житловий будинок [ADDRESS] у вказаному житловому будинку зареєстровані [PERSON], [PERSON] - її колишній співмешканець, [PERSON] - зять. З листопада 2010 року відповідач не проживає, свої особисті речі забрав, житловою площею та комунальними послугами не користується, а значиться тільки зареєстрованим. Будь-яких відомостей про теперішнє місце проживання чи місце роботи відповідача їй не відомо, останнє місце його проживання згідно даних паспорта було - селище Скала Подільська Борщівського району Тернопільської області. Оскільки відповідач в житловому будинку не проживає понад 6 років, жодних коштів на оплату комунальних послуг не надає, це перешкоджає їй реалізувати свої майнові права, зокрема оформити субсидії, так як вона несе значні матеріальні затрати на утримання житла та здійснювати розпорядження своїм майном. Просить визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням в будинку [ADDRESS], який належить [PERSON] на праві приватної власності. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримують, просять задовольнити, не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 224 ЦПК України та того, що відповідач про причини неявки суд не повідомив, а позивачка подала достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд вважає, що можливо провести заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивачки, її представника, вивчивши та дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних мотивів. Позивачка [PERSON] є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться за адресою [ADDRESS]. Дана обставина підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 26.06.2017р. Право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується витягом від 26.06.2017 року №90590883, виданим приватним нотаріусом Чорткіського районного нотаріального округу [PERSON] [PERSON] та [PERSON] з 2008 по листопад 2010 року перебували в фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу. Однак спільне життя у нас не склалось, і в листопаді 2010 року вказані відносини припинились. Згідно записів будинкової книги на житловий будинок [ADDRESS] у вказаному житловому будинку зареєстровані, крім інших мешканців, зареєстрований [PERSON] - колишній співмешканець позивачки. З листопада 2010 року відповідач [PERSON] не проживає, свої особисті речі забрав, житловою площею та комунальними послугами не користується, а значиться тільки зареєстрованим. Дана обставина підтверджується актом обстеження від 18 червня 2017 року, складеним комісією Колиндянської сільської ради Чортківського району Тернопільської області. Згідно ст. 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до абзацу 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Належним способом захисту цивільних прав у такому разі є пред'явлення позову про позбавлення права власності або визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, які є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання відповідними уповноваженими органами. Така позиція підтверджується висновками Верховного Суду України, викладеними в постанові від 16 січня 2012 року у справі № 6-57цс11 у якій зазначено, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпоряджання своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом із тим одну з таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньої; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Реєстрація відповідача обмежує права позивачки як власника нерухомого майна, що стосується володіння, користування і розпорядження ним. Відповідно до статті 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до частини 2 статті 405 Цивільного кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки судом встановлено, що відповідач не користується житлом понад шість років.

Outcome: approved