Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась заявник [PERSON] про визнання [PERSON] недієздатною та призначення опікуном, мотивуючи заявлені вимоги тим, що заявник [PERSON] являється матірю [PERSON], [INFO], зареєстрованої за адресою: [INFO]. [PERSON] страждає на розумову відсталість та психічні розлади, являється інвалідом ІІ групи з дитинства по психічному захворюванню, інвалідність останній встановлена безтерміново. Внаслідок розумової відсталості та психічних розладів [PERSON] не одержала освіти, не може самостійно організовувати та забезпечувати своє життя, має значні порушення психоемоційної сфери та не може повністю контролювати свою поведінку, не може повністю контролювати свою поведінку, а тому потребує постійної сторонньої допомоги. В даний час такий догляд та опіку здійснює заявник. В звязку з цим, заявнику необхідно документально призначити опіку над донькою, що неможливо без визнання її недієздатною, якою вона являється насправді. Тому, звернулася до суду з даною заявою, в якому просила визнати недієздатною [PERSON] та призначити заявника опікуном останньої. В судовому засіданні заявник [PERSON] дала пояснення, аналогічні викладеним в заяві, підтримала заявлені вимоги та просила суд останні задовольнити. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Вінницької міської ради за довіреністю [PERSON] заявлені вимоги підтримала частково в частині визнання особи недієздатною, в іншій частині просила суд відмовити, оскільки питання щодо призначення опікуна вирішується в окремому судовому порядку. Заслухавши в судовому засіданні пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що заяву слід задовольнити частково з наступних підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що заявник [PERSON] являється матірю [PERSON], [INFO], зареєстрованої за адресою: [INFO]. [PERSON] страждає на розумову відсталість та психічні розлади, являється інвалідом ІІ групи з дитинства по психічному захворюванню, інвалідність останній встановлена безтерміново, згідно довідки до акта огляду МСЕК №212257 від 10.08.2006 року (а.с.3). З пояснень заявника в судовому засіданні вбачається, що внаслідок розумової відсталості та психічних розладів [PERSON] не одержала освіти, не може самостійно організовувати та забезпечувати своє життя, має значні порушення психоемоційної сфери та не може повністю контролювати свою поведінку, не може повністю контролювати свою поведінку, а тому потребує постійної сторонньої допомоги. В даний час такий догляд та опіку здійснює заявник. З висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи №146 від 16.05.2016 року КЗ «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. [PERSON]» вбачається, що [PERSON] страждає на хронічне душевне захворювання у вигляді помірної розумової відсталості, внаслідок даного захворювання остання не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с.27-29). За правилами ч.3 ст.237 ЦПК України заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сім'ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом.\~\~ Згідно ч.1 ст.39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.\~\~ Відповідно до ч.1 ст.40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення заяви в частині визнання [PERSON] недієздатною, оскільки зібрані у справі докази та пояснення заявника\~\~вказують на наявність підстав для визнання останньої такою. Що ж стосується вимог заявника щодо призначення її опікуном недієздатної доньки [PERSON], що в задоволенні заяви в цій частині слід відмовити, оскільки остання є передчасною з наступних міркувань. Відповідно до ч.1 ст.241 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи ( у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Таким чином, з огляду на вищенаведене, для призначення опікуна особі, яка визнана судом недієздатною, існує інший передбачений чинним законодавством порядок, а саме орган опіки та піклування звертається до суду із відповідним поданням про призначення відповідної особи опікуном та пакетом документів, зазначених у п.3.3 Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоровя України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26.05.1999 року №34/166/131/88, та є предметом окремого судового розгляду. Згідно ч.2 ст.240 ЦПК України судові витрати, пов'язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною відносяться на рахунок держави. Враховуючи наведене,

Outcome: partial