Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

В червні 2015р. позивач ПрАТ «Просто-страхування» звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON], в якому просив суд: стягнути з відповідача на свою користь затрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі 2790,0 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 25 лютого 2014р. між сторонами було укладено договір обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів - Поліс АІ/0250487, за яким об'єктом страхування є цивільна відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля «Chevrolet Lacetti» д.н. [NUMBER]. 01 вересня 2014р. в м. Києві на вул. О.Теліги сталася ДТП з участю автомобілів: «Chevrolet Lacetti» д.н. [NUMBER], під керуванням відповідача, «Toyota» д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] Дане ДТП відбулося з вини відповідача, що підтверджується постановою Подільського районного суду м. Києва від 17 вересня 2014р. На підставі регресної заяви - претензії поданої власником автомобіля «Toyota» д.н. [NUMBER] - ДП «Генеральна дирекція з обслуговування іноземних представництв», позивачем було сплачено страхове відшкодування у розмірі 2790,0 грн. В зв'язку з тим, що відповідач не повідомив позивача про настання страхового випадку у строки, встановлені законом, позивач просив суд стягнути з відповідача суму страхового відшкодування у розмірі 2790,0 грн. в порядку регресу, відповідно до п.п. ґ) п. 38.1.1. ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». До судового засідання сторона позивача подала заяву, в якій просила суд розглянути справу у відсутність свого представника, заявлені позовні вимоги сторона позивача підтримує в повному обсязі, і не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, про час і місце судового розгляду оповіщався у встановленому законом порядку за місцем своєї реєстрації, у судове засідання не з'явився, про поважність причин неявки суд не повідомляв та не просив розглядати справу у його відсутність, свого представника до суду не направив, заперечення проти позову не подавалися. Оскільки сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25 лютого 2014р. між сторонами було укладено договір обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів - Поліс АІ/0250487, за яким об'єктом страхування є цивільна відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля «Chevrolet Lacetti» д.н. [NUMBER] , строк дії якого становив з 25 лютого 2014р. по 24 лютого 2015р., і за яким страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час ДТП, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу (автомобіль «Chevrolet Lacetti» д.н. [NUMBER] ), і внаслідок якої настає цивільно - правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. 01 вересня 2014р. в м. Києві на вул. О.Теліги сталася ДТП з участю автомобілів: «Chevrolet Lacetti» д.н. [NUMBER] під керуванням відповідача, «Toyota» д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] Дане ДТП відбулося з вини відповідача, що підтверджується постановою Подільського районного суду м. Києва від 17 вересня 2014р., якою було визнано відповідача винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. У відповідності з ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. У відповідності з ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно з п.п. ґ) п. 38.1.1. ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Судом достовірно встановлено, що позивачем на підставі регресної заяви - претензії ДП «Генеральна дирекція з обслуговування іноземних представництв» - власника автомобіля «Toyota» д.н. [NUMBER] було сплачено страхове відшкодування у розмірі 2790,0 грн., при цьому відповідач не виконав положення ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах Закону, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,6 грн.

Outcome: approved