Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-28 00:00:00

В червні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та об-грунтовує його тим, що 12 липня 2014 року вона уклала шлюб з [PERSON] 13 серпня 2015 року у них народилась дочка [PERSON] Відповідач припинив приймати участь в утриманні дитини. [PERSON] не бажає жити з ним однією сімєю, збережен-ня шлюбу буде суперечити її інтересам. Тому позивач просить суд розірвати шлюб та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 3500 гривень щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду, і до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні [PERSON] підтримує позов та просить суд задовольнити його. [PERSON] не зявився у судове засідання. Він завчасно у встановленому порядку повідомлений про час та місце розгляду цивільної справи. Ця обставина підтверджується довідкою (а.с.20). На підставі ч.1 ст.224 ЦПК України суд постановив протокольну ухвалу про про-ведення заочного розгляду цивільної справи у відсутності відповідача (а.с.21). Вислухавши пояснення позивача та дослідивши подані ним письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 12 липня 2014 року сторони уклали шлюб, зареєстрований ВДРАЦС РС Бориспільського МРУЮ у Київській області, про що складено відповідний актовий запис №299. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ОК №163974 від 12 липня 2014 року (а.с.10). 13 серпня 2015 року у них народилась дочка [PERSON] Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ОК №307089 від 21 серпня 2015 року (а.с.11). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них. Як розяснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН. Встановлено, що [PERSON] не бажає жити однією сімєю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Примушування позивача до шлюбу з [PERSON] не допускається. З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, допустимо розірвати. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на отримання дитини (аліменти) присуджують у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч.1 ст.182 та ч.1, ч.3 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів в твердій грошовій сумі, а також враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухо-мого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Він не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З акту обстеження житлових і матеріально-побутових умов (а.с.6) вбачається, що [PERSON] залишилась проживати з матірю. Відповідач проживає окремо від них. В матеріалах цивільної справи відсутні докази, з яких вбачається, що [PERSON] має поганий стан здоровя або тяжке матеріальне становище, на його утриманні перебувають інші діти або непрацездатні батьки. Станом на день розгляду цивільної справи прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років становить 1426 гривень. Участь кожного з батьків в утриманні дитини є рівною. Аналіз цих обставин свідчить про те, що розмір аліментів, які відповідач зобовязаний щомісячно сплачувати на утриманні його дочки, становить 1000 гривень (1426 : 2 спрощено до розряду тисяч). [PERSON] не надав суду жодного доказу на підтвердження того, що він приймає участь в утриманні дитини. З огляду на це суд вважає, що з відповідача на користь [PERSON] належить стягнути аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1000 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду, а саме з 16 червня 2017 року, і до досягнення дитиною повноліття, а саме до 13 серпня 2033 року. Відповідно до ч.1, ч.3 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Встановлено, що [PERSON] предявила дві вимоги: про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини. З квитанції (а.с.1) вбачається, що за предявлення першої вимоги вона сплатила судовий збір в розмірі 640 гривень. На підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» [PERSON] звільнена від сплати судового збору за предявлення другої вимоги. Поданий нею позов задоволений частково. З огляду на ці обставини суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 640 гривень. Крім того, з відповідача в дохід держави належить стягнути судовий збір в розмірі 640 гривень.

Outcome: partial