Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

в суд з вказаним позовом звернувся [PERSON] в інтересах [PERSON] до відповідача [PERSON] У ньому просить розірвати договір довічного утримання, укладений між [PERSON] та [PERSON] у звязку з невиконанням останнім його вимог в частині зобовязання довічного утримання [PERSON] та забезпечення її продуктами харчування, одягом, необхідною допомогою. Також просить повернути у власність [PERSON] житловий будинок № 20 з надвірними будівлями, що знаходиться в с. Соборне по вул. Н.Яремчука, Тернопільського району Тернопільської області, переданий відповідачу в порядку виконання зазначеного правочину. Ні [PERSON], ні [PERSON] в судове засідання не зявились. Останній подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. У ній також вказує, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. [PERSON] в судове засідання також не зявився, надіславши на адресу суду заяву в якій зазначає, що позов визнає та розгляд справи просить здійснювати за його відсутності. Суд, всесторонньо, повно та об'єктивно дослідивши докази у справі, вважає за необхідне зазначити таке: частиною 4 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. 12 квітня 2001 року між [PERSON] та відповідачем укладено договір довічного утримання пунктами 1 та 4 якого сторони погодили, що [PERSON] передає у власність [PERSON] належний їй на праві приватної власності житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в с. Жовтневе по вул. Охримівська, під № 20, Чернелево-Руської сільської ради, Тернопільського району Тернопільської області, а [PERSON] зобовязується довічно утримувати її забезпечувати харчуванням, одягом, доглядом, необхідною допомогою, зберігати в її безкоштовному довічному користуванні вказаний житловий будинок з надвірними будівлями. Як вбачається з довідки Чернелево-Руської сільської ради, Тернопільського району Тернопільської області № 340 від 05 травня 2017 року, село Жовтневе, Чернелево-Руської сільської ради, Тернопільського району Тернопільської області, було перейменоване на с. Соборне, згідно Постанови Верховної Ради України № 3854 від 04 лютого 2016 року. Відповідно до рішення Чернелево-Руської сільської ради, Тернопільського району Тернопільської області № 69 від 24 листопада 2011 року вулицю Охримівська перейменовано на вул. [PERSON]. Вказане стверджується довідкою Чернелево-Руської сільської ради, Тернопільського району Тернопільської області № 339 від 05 травня 2017 року За договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно (ч. 1 ст. 744 Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Пунктом 1 ч. 1 ст. 755 ЦК України визначено, що договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача <…> у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини. У разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили (ч.ч. 2, 3 ст. 653 ЦК України). Частиною 1 ст. 756 ЦК України встановлено, що у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. У даному випадку судом не встановлено обставин, котрі свідчили б про те, що визнання позову відповідачем суперечить закону або порушує права, свободи, чи інтереси інших осіб, а тому його слід задовольнити; розірвати зазначений договір у звязку з неналежним виконанням набувачем обов'язків за ним та повернути [PERSON] майно, котре вона передала відповідачу в порядку виконання цього правочину. Також, відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача в користь [PERSON] слід стягнути судовий збір, сплачений нею при зверненні до суду.

Outcome: approved