Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

До Василівського районного суду звернулася [PERSON], в особі представника [PERSON], із позовом до [PERSON] міської ради Василівського району Запорізької області. В позовній заяві зазначено, що 20 березня 2015 року померла мати позивачки [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме квартира, яка розташована [ADDRESS], яка належала померлій на підставі договору купівлі-продажу від 05 березня 1992 року [PERSON] державної нотаріальної контори №255. Відповідно до довідки [PERSON] міської ради Запорізької області на момент смерті [PERSON] проживала та була зареєстрована за адресою: бул. Центральний (Чекістів) [ADDRESS]. За даною адресою проживала сама. Дана довідка була видана на ім'я [PERSON], яка є представником [PERSON] відповідно до довіреності від 31 березня 2015 року, посвідченої приватним нотаріусом [PERSON] районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] Інших спадкоємців крім [PERSON] немає. 31 березня 2015 року [PERSON] звернулась до [PERSON] державної нотаріальної контори Запорізької області із заявою про прийняття спадщини за законом після померлої 20 березня 2015 року матері - [PERSON]. 23 березня 2016 року [PERSON] була отримана постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з не наданням спадкоємцем документів, що посвідчує право власності та інформації з Державного реєстру речових прав па нерухоме майно на квартиру, що знаходиться за адресою: Запорізька область м. Василівка. [ADDRESS]. На даний час право власності на спадкове майно, а саме квартиру №70 по вул. Чекістів буд.37 в м. Василівка Запорізької області [PERSON] не має можливості оформити відповідно до вимог чинного законодавства у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, тому питання визначення належності цього майна має вирішуватись у судовому порядку, оскільки рішення суду буде правовстановлюючим документом для оформлення права власності на це майно. Тому позивачка, в особі представника, просить суд визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері - [PERSON], яка померла 20 березня 2015 року. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася. Представник позивачки [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала суду заяву з клопотанням про розгляд справи за відсутності позивачки та її представника. На позовних вимогах наполягає, просить задовольнити. Представник відповідача [PERSON] міської ради Василівського району Запорізької області в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник третьої особи [PERSON] державної нотаріальної контори Запорізької області в судове засідання не зявився, але надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав: В судовому засіданні встановлено, що 20 березня 2015 року померла мати позивачки [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС №323689, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби [PERSON] районного управління юстиції у Запорізькій області (а.с.12). Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме квартира, яка розташована по вул. Чекістів бул. 37. кв.70 в м. Василівка Запорізької області, яка належала померлій на підставі договору купівлі-продажу від 05 березня 1992 року [PERSON] державної нотаріальної контори №255. Відповідно до довідки [PERSON] міської ради Запорізької області №28 від 12 квітня 2016 року (а.с.21) на момент смерті [PERSON] проживала та була зареєстрована за адресою: бул. Центральний (Чекістів) [ADDRESS]. За даною адресою проживала сама. Інших спадкоємців крім [PERSON] немає. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1218 Цивільного кодексу Україна до складу спадщини входять усі права і обовязки, що належали спадкодавцеві на момент смерті. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття. За вимогами ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обовязковим, коли обєктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обовязковій державній реєстрації. Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа. В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України). Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім`я особи, яка померла, у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обовязків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. 31 березня 2015 року [PERSON] звернулась до [PERSON] державної нотаріальної контори Запорізької області із заявою про прийняття спадщини за законом після померлої 20 березня 2015 року матері - [PERSON]. 23 березня 2016 року [PERSON] була отримана постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з не наданням спадкоємцем документів, що посвідчує право власності та інформації з Державного реєстру речових прав па нерухоме майно на квартиру, що знаходиться за адресою: Запорізька область, м. Василівка. [ADDRESS]. На даний час право власності на спадкове майно, а саме квартиру №70 по вул. Чекістів буд.37 в м. Василівка Запорізької області [PERSON] не має можливості оформити відповідно до вимог чинного законодавства у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, тому питання визначення належності цього майна має вирішуватись у судовому порядку, оскільки рішення суду буде правовстановлюючим документом для оформлення права власності на це майно (а.с.25). Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Мінюстом України №7/5 від 07 лютого 2002 року визначено, що одним із документів, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на нерухоме майно, є рішення суду про визнання права власності. Враховуючи, що позивачка не має можливості оформити спадкове майно відповідно до вимог законодавства, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів, питання визначення належності цього майна має вирішуватись у судовому порядку, оскільки рішення суду буде правовстановлюючим документом для оформлення права на це майно. Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права. При цьому, одним із способів захисту цивільного права є визнання права власності. Згідно зі ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.1 ст.1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Таким чином, враховуючи, що позивачка [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті матері [PERSON], суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки про визнання за нею права власності на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved