Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-20 00:00:00

До Гайворонського районного суду Кіровоградської області з позовом звернувся [PERSON] до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок пошкодження майна. Позовні вимоги мотивовані тим, що 08.06.2019 року о 00 годині 07 хвилин в м. Гайворон біля кафе «Хата рибака» [PERSON] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, розбив битою заднє скло транспортного засобу ВМW Х3 д.н.з. [NUMBER] , належного на праві власності [PERSON] . Діями відповідача, позивачу було завдано майнову шкоду у розмірі 28001 гривень 92 коп. Також позивачем сплачена вартість експертного автотоварознавчого дослідження 2600 гривень. Таким чином загальна вартість майнової шкоди склала 30601 гривню. До сьогоднішнього дня позивач не отримав ніякого відшкодування зі сторони відповідача. Розмір душевних страждань і страждань родини позивач оцінює в 15000 гривень. Ціна враховує в себе усі страждання, які довелося позивачу перенести зокрема: порушення звичайного способу життя, негативного впливу на стан здоров`я, а також моральних страждань, пов`язаних з дорожньо-транспортною пригодою. Просить суд стягнути на користь [PERSON] з [PERSON] грошові кошти у сумі 28001 гривень 92 коп. на відшкодування завданої матеріальної шкоди, кошти у сумі 15000 гривень на відшкодування завданої моральної шкоди, 2600 гривень витрат на експертне дослідження, а всього стягнути грошових коштів на суму 45601 гривень 92 коп. та судові витрати у сумі 2689 гривень 40 коп. і витрати на правову допомогу. Позивач та його представник в судовому засіданні, позовні вимоги підтримали повністю та просять суд їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні підтримав наданий відзив та позовні вимоги не визнав, просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Вказав, що відповідач не розбивав скло транспортного засобу ВМW Х3. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні кожний окремо показали, що вони 08.06.2019 року знаходились біля бару «Хата Карася». Бачили як відповідач [PERSON] підійшов до автомобіля БМВ та битою чи іншим предметом вдарив по задньому склу автомобіля, від чого воно розбилося. Після цього [PERSON] побіг, [PERSON] побігла за ним, але не наздогнала. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що пізно ввечері був з дружиною на дворі, почув крик нібито сина. Вони пішли в сторону звідки чули крики. Там був господар бару «Хата Карася», який вдарив його дружину та переламав їй руку. Сина [PERSON] там він тоді не бачив. Вислухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача, свідків, дослідивши відеозапис та матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову. При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. 08.06.2019 року о 00 годині 07 хвилин в м. Гайворон біля кафе «Хата рибака» відповідач [PERSON] , розбив битою заднє скло транспортного засобу ВМW ХЗ д.н.з. [NUMBER] , належного на праві власності позивачу [PERSON] , що підтверджується копією матеріалів № 886 про результати розгляду звернення [PERSON] (а.с. 25-36) та показами свідків [PERSON] та [PERSON] . Позивач не отримав ніякого відшкодування зі сторони відповідача, що не оспорюється сторонами. За змістом п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. За загальним правилом та з огляду на положення ст. 1192 ЦК України розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Пунктом 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року, вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Виходячи з аналізу зазначених норм, визначення розміру матеріального збитку при настанні такого випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395 (з відповідним змінами). Позивач вказує, що діями [PERSON] йому було завдано майнову шкоду у розмірі 28001 гривень 92 коп., що підтверджується копією звіту №26 від 25.06.2019 року автотоварознавчої експертизи автомобіля позивача (а.с. 9-23). Позивачем також сплачена вартість експертного автотоварознавчого дослідження 2600 гривень, що підтверджується копією квитанції до прибутково-касового ордеру від 25.06.2019 року (а.с. 24). Судом встановлено, що вищевказаний звіт не відповідає вимогам положень ч. 5 ст. 106 ЦПК України, а тому не може розцінюватись судом як висновок експерта, складений на замовлення учасника справи. Тому суд не приймає до уваги як належний доказ звіт №26 від 25.06.2019 року автотоварознавчої експертизи автомобіля позивача та квитанцію до прибутково-касового ордеру від 25.06.2019 року про сплату вартості експертного автотоварознавчого дослідження на суму 2600 гривень. Так, відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість та достовірність наданих позивачем доказів, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] завданої матеріальної шкоди підлягає частковому задоволенню, в розмірі 24772,12 грн., що становить вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля і підтверджується копією розрахунку № РМАРХ000611 від 21.06.2019 року ТОВ «АВТ Баварія Київ» (а.с. 17-18), оскільки достовірно встановлено що відповідач [PERSON] заподіяв шкоду позивачу і дії відповідача знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку із заподіянням шкоди, що підтверджується копією матеріалів № 886 про результати розгляду звернення [PERSON] (а.с. 25-36) та показами свідків [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Частиною 1ст. 1167 ЦК України відповідальність за моральну шкоду, завдану фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю покладається на особу, яка її завдала, за загальним правилом за наявності її вини. Тобто, ч. 1ст. 1167 ЦК України визначає: по-перше, відповідальну за моральну шкоду особу, а саме, особу, яка її завдала; по-друге, загальні умови відшкодування моральної шкоди - і серед інших, - наявність вини заподіювача, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті. Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року №4(Постанова), передбачено, що моральна шкода - це втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до абз. 2 п.5 Постанови, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Пункт 9 Постанови вказує на те, що при визначенні судом розміру відшкодування моральної (немайнової) шкоди, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Як зазначає позивач у позовній заяві, крім матеріальних збитків, йому було завдано моральної шкоди, яка полягає у завданні негативних наслідків в результаті пошкодження автомобіля. До негативних наслідків він відносить нервовий стрес, для відновлення нормального душевного стану йому потрібен був час. До того ж, відмова відповідача добровільно відшкодувати матеріальний збиток, призвела до необхідності додаткових витрат часу для захисту своїх інтересів. На думку суду, безперечно, внаслідок пошкодження автомобіля позивач зазнав моральної шкоди, яка полягає в моральних переживаннях через ушкодження автомобіля, занепокоєнні, моральному напруженні, витрати додаткового часу для захисту своїх інтересів. Вказані негативні наслідки пошкодження автомобіля призвели до порушення нормальних життєвих зв`язків позивача через неможливість продовження активного громадського життя. При визначенні розміру моральної шкоди, завданої позивачу, суд виходить з того, що позов випливає з пошкодження автомобіля, що сталась з вини відповідача і враховує заподіяні позивачу моральні страждання та переживання. Крім того, суд також бере до уваги те, що були порушені нормальні життєві зв`язки що вимагало від позивача додаткових зусиль для організації свого життя. Враховуючи викладене, суд вважає, що розмір заявленого відшкодування моральної шкоди відповідає тривалості та ступеню втрат немайнового характеру внаслідок моральних та фізичних страждань, яких зазнав позивач. Тому суд вважає, що враховуючи принцип розумності та справедливості моральну шкоду слід відшкодувати з відповідача [PERSON] на користь позивача в розмірі 500 грн. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволенню позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial