Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-29 00:00:00

В травні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше встановленого законодавством мінімуму до досягнення дитиною повноліття. На обґрунтування заявлених вимог позивач [PERSON] зазначила, що вони з відповідачем проживають окремо один від одного. Син проживає разом із нею, вона сама його утримує та здійснює догляд за ним, а відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. Позивач, який у встановленому порядку оповіщений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив розглянути справу без його участі. Відповідач, який у встановленому порядку оповіщений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав та просив справу розглянути у його відсутності. Оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що від шлюбу між [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії І-БВ №193679 від 17 січня 2013 (а.с.5). Сторони проживають окремо один від одного, дитина проживає разом з позивачем в с. Кадиївка Ярмолинецького району Хмельницької області та перебуває на її утриманні, а відповідач, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Дані обставини підтверджуються: довідкою Кадиївської сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області №299 від 17.05.2017 про склад сім'ї [PERSON] (а.с.3); рішенням Ярмолинецького районного суду від 15.11.2016, яким шлюб між сторонами розірвано (а.с.6). Згідно ст. 180-181 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 цього ж кодексу передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] не надає належної матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча зобов'язаний її утримувати та спроможний сплачувати аліменти, а тому з нього підлягають стягненню аліменти на користь [PERSON] на сина в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22 травня 2017 року і до повноліття дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів. На підставі ст. 180 - 184, 191 СК України,

Outcome: approved