overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

В січні 2016 року позивач звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання дітей. Вказувала, що з 2009 р. по 2015 р. перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах. Від спільного життя мають двох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Посилаючись на відсутність матеріальної допомоги з боку відповідача на утримання дітей, позивач просила стягнути з останнього аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення ними повноліття. Сторони в судове засідання не зявились, звернулись до суду із заявами про розгляд справи у їхню відсутність. Відповідач в поданій ним заяві позовні вимоги визнав. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] являються сторони по справі, що підтверджується даними наявних в матеріалах справи копій свідоцтв про народження (а.с. 6, 7). Згідно довідки № 46 від 11.01.2017 року виданої виконавчим комітетом Узинської міської ради, [PERSON] та її діти [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [INFO] в м.Узин. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, матеріальний стан та стан здоровя платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 СК України). Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог позивача та стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня предявлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Згідно ст. 367 ЦПК України, рішення в межах місячної суми платежу підлягає негайному виконанню. На підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору на користь держави, тому відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави в сумі, що становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 640 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

В січні 2016 року позивач звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду із зазначеною вище позовною заявою. Вказувала, що до 26.09.2012 року перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя мають сина [PERSON], [INFO]. Посилаючись на відсутність матеріальної допомоги на утримання дитини, позивач просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до повноліття дитини. В судове засідання позивач не з'явилась, подала до суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутність в якій проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, тому суд вважає за можливе провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 224 ЦПК України. В силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Від спільного життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується відомостями наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про народження (а.с. 4). Згідно довідки № 02-21-22/165 від 25.01.2017 року, виданої виконавчим комітетом Узинської міської ради, [PERSON], [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS], разом зі своєю матір`ю [PERSON] (а.с.3). Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, матеріальний стан та стан здоров'я платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 СК України). Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимоги позивача та стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст. 367 ЦПК України, рішення в межах місячної суми платежу підлягає негайному виконанню. На підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору на користь держави, тому відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 640 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

В січні 2016 року позивач звернулась до суду з зазначеним позовом, вказуючи, що з відповідачем вона знаходиться в шлюбі, зареєстрованому 31 березня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Широківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 27, вони мають спільну малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею. З листопада 2015 р. спільне господарство не ведеться, шлюбні відносини припинено, просить розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явилась, до канцелярії суду надійшла заява, в якій зазначено, що позовні вимоги підтримує повністю, просить розглядати справу у її відсутність, дитина після розірвання шлюбу буде проживати з нею, спір щодо спільного майна подружжя відсутній, на примирення не згодна, просить змінити прізвище, судові витрати просить покласти на неї. (а.с. 18). Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, зазначив, що позов визнає в повному обсязі, на розірвання шлюбу згодний, на примирення не погоджується (а.с. 17). Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач перебуває з відповідачем в шлюбі, що зареєстрований 31 березня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Широківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 27, між [PERSON] та [PERSON]. (а.с. 7). Сторони мають спільну малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження (а.с. 8), яка проживає разом з позивачем. Позивач з відповідачем з листопада 2015 р. не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільне господарство. Відповідач проживає окремо. Причиною розірвання шлюбу є взаємне непорозуміння подружжя. Малолітня дитина - донька [PERSON], [INFO], проживає зараз та після розірвання шлюбу буде проживати з позивачем, спору щодо місця проживання, утримання, виховання дитини, та спору щодо розподілу спільного майна між сторонами не має. Розірвання шлюбно-сімейних стосунків пройшло належне випробування часом, шлюб відновити неможливо. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Так, позивач подала до суду позов про розірвання шлюбу відповідно до ст.110 СК України. Тому суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, причини розірвання шлюбу, наявність малолітньої дитини, встановив, що при таких стосунках між подружжям подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а також інтересам їх спільної дитини, що має істотне значення, в зв'язку з чим позов слід задовольнити. Згідно зі ст. 88 ЦПК України судові витрати слід покласти на позивача за її власною заявою. Відповідно до ст.ст. 105, 110 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

В січні 2016 року позивач звернулась до суду з зазначеним позовом, вказуючи, що з відповідачем вона знаходиться в шлюбі, зареєстрованому 31 березня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Широківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 27, вони мають спільну малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею. З листопада 2015 р. спільне господарство не ведеться, шлюбні відносини припинено, просить розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явилась, до канцелярії суду надійшла заява, в якій зазначено, що позовні вимоги підтримує повністю, просить розглядати справу у її відсутність, дитина після розірвання шлюбу буде проживати з нею, спір щодо спільного майна подружжя відсутній, на примирення не згодна, просить змінити прізвище, судові витрати просить покласти на неї. (а.с. 18). Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, зазначив, що позов визнає в повному обсязі, на розірвання шлюбу згодний, на примирення не погоджується (а.с. 17). Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач перебуває з відповідачем в шлюбі, що зареєстрований 31 березня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Широківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 27, між [PERSON] та [PERSON]. (а.с. 7). Сторони мають спільну малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження (а.с. 8), яка проживає разом з позивачем. Позивач з відповідачем з листопада 2015 р. не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільне господарство. Відповідач проживає окремо. Причиною розірвання шлюбу є взаємне непорозуміння подружжя. Малолітня дитина - донька [PERSON], [INFO], проживає зараз та після розірвання шлюбу буде проживати з позивачем, спору щодо місця проживання, утримання, виховання дитини, та спору щодо розподілу спільного майна між сторонами не має. Розірвання шлюбно-сімейних стосунків пройшло належне випробування часом, шлюб відновити неможливо. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Так, позивач подала до суду позов про розірвання шлюбу відповідно до ст.110 СК України. Тому суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, причини розірвання шлюбу, наявність малолітньої дитини, встановив, що при таких стосунках між подружжям подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а також інтересам їх спільної дитини, що має істотне значення, в зв'язку з чим позов слід задовольнити. Згідно зі ст. 88 ЦПК України судові витрати слід покласти на позивача за її власною заявою. Відповідно до ст.ст. 105, 110 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ В січні 2016 року позивач звернулась до суду з зазначеним позовом, вказуючи, що з відповідачем вона знаходиться в\~ шлюбі, зареєстрованому 31 жовтня 1997 року Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 560, мають спільну неповнолітню дитину\~ - сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею, з відповідачем вона не проживає з грудня 2007 року, спільне господарство не ведеться, шлюбні відносини припинено, просить розірвати шлюб. \~ \~ \~ \~ \~ \~ Позивач повідомлена належним чином про дату, час і місце розгляду справи (а.с. 25), в судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує повністю, просить розглядати справу у її відсутність. (а.с.27). Відповідач, повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду справи, до судового засідання не з'явився, причини неявки не повідомив, клопотань не надходило. (а.с. 28). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. \~ \~ \~ \~ Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. \~ \~ \~ \~ Позивач перебуває з відповідачем в шлюбі, що зареєстрований 31 жовтня 1997 року Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 560, між [PERSON] Тхі та [PERSON] (а.с. 6).\~ \~ \~ \~ \~ Сторони мають спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с. 7). \~ \~ \~ \~ Позивач з відповідачем\~ з грудня 2007 року не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільне господарство. Відповідач проживає окремо. Причиною розірвання шлюбу є взаємнє непорозуміння подружжя. Спір щодо розподілу спільного майна між сторонами відсутній. Розірвання шлюбно-сімейних стосунків пройшло належне випробування часом, шлюб відновити неможливо. \~ \~ \~ \~\~ Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. \~ \~ \~ \~ Так, позивач подала до суду позов про розірвання шлюбу відповідно до ст.110 СК України. \~ \~ \~ \~ Тому суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, причини розірвання шлюбу, встановив, що при таких стосунках між подружжям подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, в звязку з чим позов слід задовольнити. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати слід покласти на\~ відповідача. \~ \~ \~ Відповідно до ст.ст. 105, 110 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

В січні 2016 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 04 вересня 2010 року вона уклала шлюб з відповідачем. Сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки фактично припинили, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам. Тому, просила суд шлюб з відповідачем розірвати. Позивача в судове засідання не з'явилась, надійшла заява в якій просить суд розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, надійшла заява в якій проти позову заперечує та просить суд розглядати справу у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] 04 вересня 2010 року вступили в зареєстрований шлюб (а.с.4). Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.5,6). Відповідно до положень ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. (ст. 55 Сімейного кодексу України). Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. А згідно з вимогами ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки із-за неправильної поведінки сторони втратили довір'я та повагу один до одного, шлюбні стосунки не підтримують, примирення між сторонами не можливе, а тому зберегти сім'ю не надається можливим і шлюб підлягає розірванню. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

В січні 2016 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 15 лютого 2013 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу сторони мають доньку: [PERSON]. Шлюбні стосунки фактично припинили півроку назад, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Тому, просила суд шлюб з відповідачем розірвати. Позивача в судове засідання не з'явилась, надійшла заява в якій просить суд розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, надійшла заява в якій проти позову заперечує та просить суд розглядати справу у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] 15 лютого 2013 року вступили в зареєстрований шлюб (а.с.6). Від шлюбу сторони мають доньку: [PERSON], [INFO] (а.с. 10). Відповідно до положень ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. (ст. 55 Сімейного кодексу України). Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. А згідно з вимогами ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки із-за неправильної поведінки сторони втратили довір'я та повагу один до одного, шлюбні стосунки не підтримують, примирення між сторонами не можливе, а тому зберегти сім'ю не надається можливим і шлюб підлягає розірванню. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

В січні 2016 року позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обємі. Відповідач позовні вимоги визнав. Вислухав сторони дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 20 липня 2007 року, який розірвано рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу 22 вересня 2015 року. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], батьком якого у свідоцтві про народження записаний відповідач, батьківство відповідач своє не оскаржував. Як встановлено у судовому засіданні сторони проживають окремо, малолітня дитина [PERSON], [INFO], знаходиться на повному забезпеченні позивача, що є обтяжуючим фактором для повного виховання дитини та її забезпечення, відповідач ухиляється від обовязку утримувати неповнолітню дитину. У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-24 00:00:00

В січні 2016 року позивач звернулась до суду із вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що сторони з 18 липня 2008 року перебувають у шлюбі. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя у них з відповідачем не склалося, подружні стосунки вони не підтримують та не ведуть спільне господарство, а за таких обставин позивач наполягає на розірванні шлюбу. В судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином відповідно до положень ст.74 ЦПК України (а.с. 32, 34, 48, 50) В свою чергу, позивач неодноразово направляла до суду письмові заяви та телеграми про розгляд справи за її відсутності, а також зазначала, що позовні вимоги підтримує та проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с. 41, 46-47) Враховуючи те, що в матеріалах справи достатньо доказів про дійсні взаємовідносини сторін, а належно повідомлений відповідач не з`явився в судове засіданні, також зважаючи на позицію позивача про розгляд справи на підставі наданих доказів, суд ухвалює рішення в порядку заочного провадження відповідно до положень ст. ст. 224-226 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Саме на сторони покладено обов`язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог чи заперечень (ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України) З матеріалів справи вбачається, що з 18.07.2008 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №1417, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 5) Від шлюбу мають спільного доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч.2 ст.112 СК України). Матеріали справи свідчать про те, що сторони вже тривалий час не підтримують шлюбних стосунків, не мають намір відновлювати сім'ю. Враховуючи те, що в матеріалах справи достатньо відомостей про права та відносини сторін, суд приходить до висновку, що примирення між сторонами і збереження їх сім'ї виключається і шлюб між ними має бути розірваний. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір за подання позову про розірвання шлюбу в розмірі 487 гривні 20 копійок. Враховуючи викладене,

Outcome: approved