Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-27 00:00:00

До Василівського районного суду звернувся [PERSON], в особі представника [PERSON], із позовом до [PERSON] сільської ради Василівського району Запорізької області. В позовній заяві позивач вказує, що 11 липня 2003 року мати позивача [PERSON] написала заповіт, посвідчений секретарем Приморської сільської ради Василівського району Запорізької області [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 72, в якому все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона по закону матиме право, заповідала своєму сину, тобто [PERSON]. 27 травня 2005 року [PERSON] померла в с. Урицьке Запорізького району Запорізької області та відкрилась її спадщина. Інших спадкоємців першої черги за законом після смерті [PERSON], крім позивача, немає. [PERSON] звернувся із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері до [PERSON] районної державної нотаріальної контори, однак не зміг отримати свідоцтва про право на спадщину за заповітом через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів. Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 20 квітня 2012 року у справі № 2/802/412/2012 визнано за позивачем в порядку спадкування після смерті матері [PERSON], яка померла 27 травня 2005 року, право власності на земельну ділянку площею 2,51га, що розташована на території [PERSON] сільської ради Василівського району Запорізької області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала на підставі державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-ЗП № 052670 [PERSON] та на земельну ділянку площею 2,51га, що розташована на території [PERSON] сільської ради Василівського району Запорізької області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 2320985500:01:001:0027 контур 73в, яка належала на підставі державного акту на право приватної власності на землю ЗП № 045741 [PERSON] Одна з цих двох земельних ділянок була отримана матір'ю позивача у спадщину за заповітом після смерті [PERSON], який помер 10 жовтня 2002 року, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії ВАР № 319920 від 22 вересня 2003 року, виданого державним нотаріусом Василівської державної нотаріальної контори Запорізької області [PERSON] Після прийняття спадщини за заповітом після смерті матері [PERSON] позивачеві стало відомо, що за життя мати [PERSON] та її співмешканець [PERSON] мали сертифікати про право на земельну частку (пай) на території [PERSON] сільської ради Василівського району Запорізької області колишнього КСП «Першотравневе» в розмірі 4,99 умовних кадастрових гектарів, оригінали яких [PERSON] не знайшов. На його заяву від 07 червня 2016 року до управління Держгеокадастру у Василівському районі Запорізької області були надані архівні копії цих сертифікатів, а саме сертифікату серії ЗП № 0203763 від 01 листопада 1999 року на ім'я [PERSON] та сертифікату серії ЗП № 0203645 від 01 листопада 1999 року на ім'я [PERSON] У відповіді на адвокатський запит за вих. №1927/0/2-16 від 29 червня 2016 року управління Держгеокадастру у Василівському районі Запорізької області вказано, що в сертифікати на право на земельну частку (пай) колишнього КСП «Першотравневе» серії ЗП № 0203763 та ЗП № 0203645 в загальний розмір входять: рілля 3,39 умовних кадастрових гектарів та багаторічні насадження розміром 1,60 умовних кадастрових гектарів. Відповідно до успадкованих сертифікатів за [PERSON] зареєстровані державні акти на право власності на ріллю, а на багаторічні насадження (сади) державні акти не видавались. Нормативна грошова оцінка багаторічних насаджень складає 185125,60 гривень. Постановою державного нотаріуса [PERSON] районної державної нотаріальної контори Запорізької області [PERSON] від 14 липня 2016 року позивачеві було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за дублікатом заповіту на сертифікати на право на земельну частку (пай) після померлої 27 травня 2005 року [PERSON] Враховуючи вищевикладене, позивач, в особі представника, просить суд визнати за ним право на земельну частку (пай) розміром 1,60 умовних кадастрових гектарів в землі колишнього КСП «Першотравневе», розташованої на території [PERSON] сільської ради Василівського району Запорізької області, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], яка померла 27 травня 2005 року; визнати за [PERSON] право на земельну частку (пай) розміром 1,60 умовних кадастрових гектарів в землі колишнього КСП «Першотравневе», розташованої на території [PERSON] сільської ради Василівського району Запорізької області, в порядку спадкової трансмісії за заповітом після смерті матері [PERSON], яка померла 27 травня 2005 року. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, але надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає, просить суд задовольнити позов за підставами, що викладені ним у письмовій формі. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявився, також надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає, просить суд задовольнити позов за підставами, що викладені нею у письмовій формі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Василівського району Запорізької області в судове засідання не зявився, але надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, позов вирішити на розсуд суду. Представник третьої особи Управління Держгеокадастру у Василівському району Запорізької областів судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи [PERSON] районна державна нотаріальна контора Запорізької областів судове засідання не зявився, але надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, вивчивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав: В судовому засіданні встановлено, що 11 липня 2003 року мати позивача [PERSON] написала заповіт, посвідчений секретарем Приморської сільської ради Василівського району Запорізької області [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 72, в якому все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона по закону матиме право, заповідала своєму сину, тобто [PERSON] (а.с.6). 27 травня 2005 року [PERSON] померла в с. Урицьке Запорізького району Запорізької області та відкрилась її спадщина, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖС №137642 (а.с.7). Інших спадкоємців першої черги за законом після смерті [PERSON], крім позивача, немає. Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 12 листопада 2009 року у справі №2-о-90/09 встановлено факт, що [PERSON] є сином померлої 27 травня 2005 року [PERSON] (а.с.9). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.ст.1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, та на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має протягом шести місяців з дати відкриття спадщини подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Позивач [PERSON] звернувся із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері до [PERSON] районної державної нотаріальної контори, однак не зміг отримати свідоцтва про право на спадщину за заповітом через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів. Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 20 квітня 2012 року у справі № 2/802/412/2012 визнано за позивачем в порядку спадкування після смерті матері [PERSON], яка померла 27 травня 2005 року, право власності на земельну ділянку площею 2,51га, що розташована на території [PERSON] сільської ради Василівського району Запорізької області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала на підставі державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-ЗП № 052670 [PERSON] та на земельну ділянку площею 2,51га, що розташована на території [PERSON] сільської ради Василівського району Запорізької області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 2320985500:01:001:0027 контур 73в, яка належала на підставі державного акту на право приватної власності на землю ЗП № 045741 [PERSON] (а.с.10). Одна з цих двох земельних ділянок була отримана матір'ю позивача у спадщину за заповітом після смерті [PERSON], який помер 10 жовтня 2002 року, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії ВАР № 319920 від 22 вересня 2003 року, виданого державним нотаріусом Василівської державної нотаріальної контори Запорізької області [PERSON] (а.с.13). Згідно ст.1218 Цивільного кодексу Україна до складу спадщини входять усі права і обовязки, що належали спадкодавцеві на момент смерті. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття. За вимогами ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обовязковим, коли обєктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обовязковій державній реєстрації. Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа. В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України). Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім`я особи, яка померла, у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обовязків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Після прийняття спадщини за заповітом після смерті матері [PERSON] позивачеві стало відомо, що за життя мати [PERSON] та її співмешканець [PERSON] мали сертифікати про право на земельну частку (пай) на території [PERSON] сільської ради Василівського району Запорізької області колишнього КСП «Першотравневе» в розмірі 4,99 умовних кадастрових гектарів, оригінали яких [PERSON] не знайшов. На його заяву від 07 червня 2016 року до управління Держгеокадастру у Василівському районі Запорізької області були надані архівні копії цих сертифікатів, а саме сертифікату серії ЗП № 0203763 від 01 листопада 1999 року на ім'я [PERSON] та сертифікату серії ЗП № 0203645 від 01 листопада 1999 року на ім'я [PERSON] (а.с.15,16). У відповіді на адвокатський запит за вих. №1927/0/2-16 від 29 червня 2016 року управлінням Держгеокадастру у Василівському районі Запорізької області вказано, що в сертифікати на право на земельну частку (пай) колишнього КСП «Першотравневе» серії ЗП № 0203763 та ЗП № 0203645 в загальний розмір входять: рілля 3,39 умовних кадастрових гектарів та багаторічні насадження розміром 1,60 умовних кадастрових гектарів. Відповідно до успадкованих сертифікатів за [PERSON] зареєстровані державні акти на право власності на ріллю, а на багаторічні насадження (сади) державні акти не видавались. Нормативна грошова оцінка багаторічних насаджень складає 185125,60 гривень (а.с.18). Постановою державного нотаріуса [PERSON] районної державної нотаріальної контори Запорізької області [PERSON] від 14 липня 2016 року позивачеві було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за дублікатом заповіту на сертифікати на право на земельну частку (пай) після померлої 27 травня 2005 року [PERSON] Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Мінюстом України №7/5 від 07 лютого 2002 року визначено, що одним із документів, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на нерухоме майно, є рішення суду про визнання права власності (а.с.20). Враховуючи, що позивач не має можливості оформити спадкове майно відповідно до вимог законодавства, у зв`язку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів, питання визначення належності цього майна має вирішуватись у судовому порядку, оскільки рішення суду буде правовстановлюючим документом для оформлення права на це майно. Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права. При цьому, одним із способів захисту цивільного права є визнання права власності. Згідно зі ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, враховуючи, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті матері [PERSON], суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про визнання за ним права на земельну частку (пай) розміром 1,60 умовних кадастрових гектарів в землі колишнього КСП «Першотравневе», розташованої на території [PERSON] сільської ради Василівського району Запорізької області, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], яка померла 27 травня 2005 року, та на земельну частку (пай) розміром 1,60 умовних кадастрових гектарів в землі колишнього КСП «Першотравневе», розташованої на території [PERSON] сільської ради Василівського району Запорізької області, в порядку спадкової трансмісії за заповітом після смерті матері [PERSON], яка померла 27 травня 2005 року, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved