Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-16 00:00:00

В січні 2020 року [PERSON] звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовом про визнання [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що вона є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 25.09.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського нотаріального округу Бутенко Н.П., який зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 25.09.2019 р. за №33390652, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 1875398251101. Квартира вільна від будь-яких мешканців, їх особистих речей. Крім іншого позивач вказує на те, що квартиру вона придбала у колишнього власника, вказані особи вже були зареєстровані у вказаній квартирі. В добровільному порядку відповідачі з реєстрації не знялись, тому позивач звернулася з відповідним позовом до суду. За вказаною позовною заявою ухвалою судді від 12.02.2020 року відкрито провадження у цивільній справі № 947/89/20. Розгляд справи призначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, яким цією ж ухвалою встановлено строк вчинення процесуальних дій. В подальшому ухвалою суду від 07.04.2020 року розгляд цивільної справи № 947/89/20 відкладено у зв`язку із відсутністю відомостей щодо вручення відповідачам позову з додатками та ухвали суду від 12.02.2020 року. У встановлений судом строк з боку відповідачів не було вчинено будь-яких процесуальних дій. З урахуванням положень статей\~ 280,\~281\~ЦПК\~України суд постановив ухвалу про проведення розгляду справи в заочному порядку за наявними у ній матеріалами. В ході розгляду справи суд встановив, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 25.09.2019 року посвідчений приватним нотаріусом Одеського нотаріального округу Бутенко Н.П., зареєстрований під № 1379, зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, що підтверджується копією витягу, індексний номер витягу: 182422609. Довідкою № 1228 від 15.08.2019 року підтверджено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] з 18.03.2009 року значаться зареєстрованими за адресою: [ADDRESS] . Позивач просить захистити її право вільно володіти своїм майном та визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, власником якого є позивач. У статті 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. В силу\~статті 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Права власника житлового будинку, квартири визначені\~статтею 383 ЦК України\~та\~статтею 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до абзацу 6\~статті 3 Закону України від 11.12.2003 року № 1382-ІV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування особи в житлі за певною адресою. Згідно зі\~статтею 7 Закону України від 11.12.2003 року № 1382-ІV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Як випливає із цієї норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. Закон України\~від 11.12.2003\~р.\~«Про\~свободу пересування\~та\~вільний\~вибір\~місця проживання\~в\~Україні» передбачає, що положення статті 7\~цього\~Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Таким чином, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про позбавлення власника права власності на житлове приміщення або права користування такої особи житловим приміщенням. (Вказані вище правові позиції викладені в Постанові Верховного Суду України № 6-57 від 16.01.2012р.). Згідно зі\~статтею 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. При викладених обставинах суд доходить висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованим та підлягають задоволенню. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved