Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

Головний лікар Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просив вирішити питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку [PERSON], [INFO]. В обґрунтування заяви зазначено наступне. [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: м. Запоріжжя, пр. Ювілейний, 6.41 кв.95, в психіатричний стаціонар госпіталізується повторно. Є інвалідом II групи по психічному захворюванню. З 2004 року згідно з рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 31.08.2009 р. визнана недієздатною, опікуном призначена мати [PERSON]. Згідно розпорядженню голови районної адміністрації Запорізької обласної ради по Хортицькому району м. Запоріжжя від 18.01.2017 опікуном призначений [PERSON] (чоловік). Із анамнезу відомо, що [PERSON] психічно хвора з 2000 року, коли з'явилися психотичні розлади у вигляді відчуття розщеплювання тіла, дія біоенергетикою, зникли думки, тому що «потрапила під зомбування якихось істот». Всього 20 госпіталізацій. В клінічній картині захворювання галюцинаторно-параноїдна симптоматика. Захворювання протікає безперервно, з наростанням змішаного типу дефекту (параноїдний, психопатоподібний). Остання виписка 13.04.2017 року. Згідно із заявою чоловіка-опікуна, психічний стан дружини погіршився 9 травня, стала приймати алкоголь, агресивна до чоловіка, свекрухи, зі скандалом забрала сина. У день госпіталізації проявляла агресію до чоловіка, била його, у зв'язку із чим чоловік викликав спеціалізовану психіатричну бригаду, доставлена в прийомне відділення КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР. 12.05.2017 р. о 19.20 оглянута черговим лікарем-психіатром, який кваліфікував стан, як загострення хронічного психічного розладу з агресивними тенденціями. Госпіталізована в примусовому порядку. 15.05.2017 р. [PERSON] о 8.00 год. оглянута комісією лікарів-психіатрів. Під час огляду: свідомість не змінена, контакт украй формальний. Уважає себе здоровою, заявляє, що їй прагнуть нашкодити чоловік, мати, лікарі, афективно заряджена. Активно маячних ідей не висловлює. Свою поведінку вдома раціоналізує, заявляє, що вона веде правильний образ життя. Мова гучна, не по суті. Обвинувачує чоловіка в госпіталізації. Мислення нелогічне, із зізковзуванням. Емоційно неадекватна. Настрій мінливий, спочатку бесіди була гнівлива, наприкінці бесіди розплакалася. Критика до хвороби й до хворобливих форм поведінки повністю відсутня. Стан хворої можна кваліфікувати, як загострення тяжкого хронічного психічного розладу у вигляді шизофренії, параноїдної форми, безперервний тип перебігу з наростанням змішаного типу дефекту (параноїдний, психопатоподібний), маячні ідеї відношення з агресивною поведінкою по відношенню до чоловіка-опікуна. Таким чином, лікування можливо тільки в умовах психіатричного стаціонару. У судовому засіданні представник психіатричного закладу доводи заяви підтримав з підстав, викладених в ній, і просив суд задовольнити заяву. Законний представник [PERSON] не заперечував відносно задоволення даної заяви. [PERSON] у судовому засіданні заперечувала відносно задоволення даної заяви. Прокурор заяву підтримала і просила суд винести рішення про госпіталізацію [PERSON]до психіатричного закладу у примусовому порядку. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, лікаря-психіатра, особи, щодо якої вирішується питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку, її законного представника, думку прокурора, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. У своєму рішенні Європейський Суд з прав людини (справа «[PERSON] проти України») від 17.04.2014 року зазначив, що особа не може вважатися «Психічно хворою» та позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов; по-перше, об'єктивна медична експертиза повинна достовірно показати, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання. Як вбачається з висновку комісії лікарів-психіатрів від 13.05.2017 року, [PERSON], [INFO], страждає на тяжкий психічний розлад у вигляді шизофренії, параноїдної форми, безперервний тип перебігу з наростанням змішаного типу дефекту (параноїдний, психопатоподібний), маячні ідеї відношення з агресивною поведінкою по відношенню до чоловіка-опікуна. Госпіталізація обґрунтована. Обстеження та лікування можливі лише в умовах психіатричного стаціонару. Надані суду пояснення лікаря-психіатра, зокрема, про те, що [PERSON] з 2000 р. страждає на вищезазначений психічний розлад, на даний час психічний стан останньої погіршився, внаслідок чого є висока вірогідність вчинення соціально-небезпечного діяння відносно чоловіка-опікуна, в звязку з чим потребує примусової госпіталізації до психіатричної лікарні для обстеження та лікування, суд вважає доказами по справі, підтверджуючими необхідність госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку. Таким чином, зібрані у справі докази і їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення даної заяви.

Outcome: approved