Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

В червні 2014 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом до відповідача про звернення стягнення на предмет іпотеки, мотивуючи тим, що 30.12.2013 року між ним та відповідачем був укладений договір позики, за яким останньому була надана позика в сумі 68260,22 грн., з кінцевим терміном повернення 30.12.2015 р. Позивач вказує, що в забезпечення виконання зобов'язань за вказаним договором позики, між ним та відповідачем був укладений іпотечний договір, який було нотаріально посвідчено 30.12.2013 р., за яким в іпотеку відповідач передав однокімнатну квартиру [ADDRESS], оціночною вартістю 68260,22 грн. Позивач зазначає, що відповідач своєчасно не погасив частину позики, в період з 30.01.2014 р. по 13.06.2014 р. на суму 8392,65 грн. Умови вищевказаних договорів належним чином не виконуються відповідачем. Як вказує позивач, станом на 13.06.2014 р. загальна заборгованість відповідача перед ним становить 96478,21 грн., яка складається з: заборгованості по поверненню позики - 68260,22 грн.; пені за порушення термінів повернення позики з 31.01.2014 року по 16.06.2014 року - 18631,68 грн.; інфляційні витрати - 505,23 грн.; три відсотки річних за весь час прострочення повернення позики за період з 31.01.2014 р. по 16.06.2014 р. - 51,05 грн. На підставі викладеного, Позивач просить звернути стягнення на предмет іпотеки відповідно до іпотечного договору посвідченого 30.12.2013 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №1370, в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за договором позики від 30.12.2013 р. у розмірі 96478,21 грн., в тому числі: 68260,22 грн. - заборгованості по поверненню позики; 18631,68 грн. - пені за несвоєчасне повернення позики; інфляційні витрати - 505,23 грн.; 51,05 грн. - 3 (три) проценти річних за весь час прострочення повернення позики, шляхом визнання права власності [PERSON] на однокімнатну квартиру під номером 96, загальною площею 31,2 кв.м., жилою площею 16,2 кв.м., що знаходиться в [ADDRESS], вартістю відповідно до домовленості сторін 68260,22 грн., яка належить відповідачу, на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 29.11.2011 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON], за реєстровим №4194, витяг з державного реєстру правочинів № 10715530 від 29.11.2011 р., номер правочину 4767028, право власності зареєстроване під реєстровим № 21116527 в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 02.12.2011 року. Представник позивача, за довіреністю [PERSON], в судовому засіданні 12.08.2014 р. збільшуючи розмір позовних вимог, просив звернути стягнення на предмет іпотеки відповідно до іпотечного договору посвідченого 30.12.2013 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №1370, в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за договором позики від 30.12.2013 р. у розмірі 176087,40 грн., в тому числі: 68260,22 грн. - заборгованості за позикою; 106687,36 грн. - пені за несвоєчасне повернення позики; інфляційні витрати - 845,41 грн.; 294,41 грн. - 3 (три) проценти річних за весь час прострочення повернення позики, шляхом визнання права власності [PERSON] на однокімнатну квартиру під номером 96, загальною площею 31,2 кв.м., жилою площею 16,2 кв.м., що знаходиться в [ADDRESS], вартістю відповідно до домовленості сторін 68260,22 грн., яка належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 29.11.2011 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON], за реєстровим №4194, витяг з державного реєстру правочинів № 10715530 від 29.11.2011 р., номер правочину 4767028, право власності зареєстроване під реєстровим № 21116527 в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 02.12.2011 року; виселити [PERSON] з однокімнатної квартири під номером 96, що знаходиться в [ADDRESS], без надання іншого житлового приміщення; судові витрати покласти на відповідача. В судове засідання призначене на 07.10.2014 року представник позивача не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, надав на адресу суду заяву, якою просив розгляд справи проводити за його відсутності, просив позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином, про що свідчить оголошення розміщене у пресі. Про причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності на адресу суду не надходило. Зі згоди представника позивача, вказаної в заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що 30.12.2013 року відповідно до договору позики, [PERSON] позичив [PERSON] грошові кошти в сумі 68260,22 грн., а [PERSON] зобов'язався повернути таку ж суму грошових коштів в строк і за графіком відповідно до пункту 3 цього Договору, з кінцевим строком погашення позики - 30.12.2015р., що вказано у п.1.1. Договору, а також підтверджується відповідною розпискою. В період з 30.01.2014 р. по 13.06.2014 р. відповідач [PERSON] своєчасно не погасив частину позики, а саме в сумі 8392,65 грн. З метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним договором позики, між [PERSON] та [PERSON] був укладений іпотечний договір, за умовами п.1.2 якого, останній передав в іпотеку однокімнатну квартиру №96, загальною площею 31,2 кв.м., жилою площею 16,2 кв.м., що знаходиться в місті Херсоні, по вул.Петренка у будинку №85, та належить останньому на праві приватної власності на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 4194, витяг з Державного реєстру правочинів №10715530 від 29.11.2011 року, номер правочину: 4767028, право власності зареєстроване під реєстраційним номером 21116527 в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 02.12.2011 р., зареєстрованого Херсонським бюро технічної інвентаризації за № 300088 в книзі 77, за реєстраційним номером 32295217. Відповідно до п.2.1. іпотечного договору, оціночна вартість предмета іпотеки, визначена за домовленістю сторін та становить 68260,22 грн. Станом на 11.08.2014 р. заборгованість за договором позики від 30.12.2013 року становить - 176087,40 грн. та складається з: заборгованості по поверненню позики - 68260,22 грн.; пені за порушення термінів повернення позики з 31.01.2014 року по 11.08.2014 року - 106687,36 грн.; інфляційні витрати - 845,41 грн.; три відсотки річних за весь час прострочення повернення позики за період з 31.01.2014 р. по 11.08.2014 р. - 294,41 грн. Позивач повідомляв [PERSON] про порушення забезпеченого іпотекою зобов'язання, а також відповідно до вимоги про дострокове повернення позики, повідомляв про наявність заборгованості по сплаті позики, сплаті штрафних санкцій за несвоєчасну сплату позики нараховану відповідно до умов договору позики - 18087,69 грн., про те, що у випадку непогашення заборгованості у встановлені терміни ним буде ініційовано примусове стягнення заборгованості протягом 30 календарних донів від дати отримання повідомлення, а також про те, що у разі не виконання зобов'язання на протязі 30 днів іпотеко держателем (позикодавцем) буде звернуто стягнення на предмет іпотеки, зазначені вимоги від 28.05.2014 р. [PERSON] були надіслані рекомендованою поштою на адресу: [ADDRESS], про що свідчать відповідні квитанції про відправку рекомендованих листів. Позивач виконав свої зобов'язання перед [PERSON] відповідно до укладених договорів; судові витрати в сумі 1760,87 грн. сплачені позивачем. Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Крім того, частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить зобов'язання повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Відповідно ст.526 ЦК України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно ст.527 ЦК України - боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто. Відповідно ст.530 ЦК України - якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.2 ст.533 ЦК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Відповідно до ст.536 ЦК України - За користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.610 ЦК України - порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.625 ЦК України - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, позовні вимоги є такими, що ґрунтуються на законі та відповідають умовам договору позики та договору іпотеки, укладеним між сторонами. Окрім цього, згідно ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті обтяжувачу з вартості предмета забезпечувального обтяження; спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, які підлягають задоволенню з вартості предмета забезпечувального обтяження; початкова ціна предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Стаття 39 Закону України «Про іпотеку» передбачає, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням предмету продажу, встановленого ч. 1 ст. 38 цього Закону, яка передбачає право Іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі - покупцеві. Окрім цього, з огляду на Постанову Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», резолютивна частини рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України «Про іпотеку», так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій). За пунктом 43 вказаної Постанови, згідно з частиною четвертою статті 9, статті 109 Житлового кодексу України, статей 39- 40 Закону України «Про іпотеку» виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом. При цьому суд за заявою іпотекодержателя одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки за наявності підстав, передбачених законом, ухвалює рішення про виселення мешканців цього житлового будинку чи житлового приміщення; при цьому примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк. На підставі викладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved