Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

державний виконавець відділу ДВС Оболонського районного управління юстиції у м. Києві Мархаюк М.С. звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника [PERSON]. Дане подання погоджено з начальником відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві. Подання обґрунтоване наступним. Відділом ДВС Оболонського районного управління юстиції проводиться примусове виконання виконавчого листа №2/2605/6166/12, виданого 30.01.2013 року Оболонським районним судом м. Києва на підставі рішення суду від 16.11.2012 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в сумі 134 234, 95 грн. Виконавче провадження було відкрито 12.05.2014 року і з того часу у справі проводяться виконавчі дії, спрямовані на забезпечення виконання рішення суду. Рішення суду боржником не виконується, боржник ухиляється від виконання рішення суду та приховує майно, яке належить йому на праві власності. Посилаючись на вимоги ст. 5, 11 Закону України «Про виконавче провадження», просить суд обмежити [PERSON] у праві виїзду за межі України до виконання боржником рішення суду. Державний виконавець відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції м. Києва в судове засідання не з'явився, про місце, день і час розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд вважає, що неявка державного виконавця відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції м. Києва не є перешкодою для вирішення питання щодо розгляду подання. Судом встановлено, що, що на виконанні у ВДВС Оболонського РУ юстиції в м. Києві перебуває виконавчий лист № 2/2605/6166/12, який виданий 30.01.2013 року Оболонським районним судом м. Києва про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в сумі 134 234, 95 грн. Відповідно до копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 12.05.2014 року видно, що державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві Ченківським О.О. було відкрито виконавче провадження ВП № 43245195 згідно виконавчого листа №2/2605/6166/12, виданого 30.01.2013 року. З змісту внесеного до суду подання видно, що державний виконавець посилається на те, що рішення суду боржником не виконується, боржник ухиляється від виконання рішення суду та приховує майно, яке належить йому на праві власності. Особа, що має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежного. Відповідно до положення ч.2 ст. 10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе, на думку суду, лише за умови «доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання». Оскільки, відповідно до ч.2 ст. 377-1 ЦПК, подання розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на державного виконавця покладається тягар доказування. Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. Тобто, самостійне невиконання боржником зобов'язань протягом строку, вказаного державним виконавцем в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків. На момент звернення до суду з поданням, факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження. У зв'язку із цим, на думку суду, про ухилення боржника від виконання покладених на нього обов'язків у виконавчому провадженні, може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ч.6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема: утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення, надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, в тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб; а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб. Зміст подання державного виконавця, та додані до нього документи, на думку суду не свідчать про ухиляння боржника від виконання рішення суду, а наявність у боржника невиконаних майнових зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, не є підставою для обмеження його у праві виїзду за межі України. Крім того, суд вважає, що державним виконавцем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про приховування боржником майна, що належить йому на праві приватної власності. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Аналіз подання державного виконавця свідчить про те, що державний виконавець не надав суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про ухиляння боржника [PERSON] від виконання покладених на ним обов'язків рішенням суду, та приховання ним майна, що належить боржнику на праві приватної власності, у зв'язку з чим приймає рішення про відмову у задоволенні подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції м. Києва Мархаюк М.С., про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України [PERSON] , у зв'язку з його недоведеністю. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed