Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-04 00:00:00

В червні 2016 року до суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON], третя особа: Служба у справах дітей Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та піклування, просила суд позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно малолітньої дитини [PERSON], [INFO], встановити опіку над малолітніч [PERSON] та призначити позивача його опікуном. Мотивувала вимоги тим, що позивач є матір`ю відповідача. У [INFO] у [PERSON] та [PERSON] на родився син [PERSON]. [PERSON] помер [INFO]. З травня 2013 року відповідач не проживає разом з дитиною, матеріальної допомоги на її утримання не надає, з сином не спілкується, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, ухиляється від виконання обов`язків по його утриманню та вихованню, не цікавиться його здоров`ям. На даний час дитина проживає разом із позивачем. З метою встановлення опіки над онуком та отримання права на здійснення його захисту, позивач звернулась із відповідними вимогами. Позивач в судове засідання не з'явилась, однак її представник подав до суду заяву про розгляд справи у відсутність позивача та її представника, просив суд позовні вимоги задовольнити повністю, проти заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутність до суду не надходило. Представник третьої особи в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи у її відсутність, а позовні вимоги - задовольнити, крім того подала до суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення відповідно до ст.ст.169 ч.4, 224-226 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечувала проти заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч.2 та ч.5 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. [PERSON] народилась [INFO] у м.Києві, батьками якої є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, актовий запис №917 (а.с.8). [PERSON] народився [INFO] в м.Києві, батьками якого є [PERSON] та [PERSON], про що в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис №236, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 26.01.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві. Таким чином позивач є бабусею [PERSON] [PERSON], батько [PERSON], помер [INFO] у віці 45 років, про що 10.04.2014 року складено відповідний актовий запис №604, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві 16.05.2014 року. Судом встановлено, що з 2013 року [PERSON] не проживає разом з дитиною, матеріальної допомоги на її утримання не надавала. З дитиною не спілкується взагалі, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, ухиляється від виконання обов`язків по її утриманню та вихованню, не цікавиться її здоров`ям. Хлопчик проживає разом з бабусею, позивачем у справі, за адресою: [ADDRESS]. Згідно з актом обстеження житлово-побутових умов від 20.07.2016 року, проведеним головними спеціалістами відділу опіки служби у справах дітей Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації Піренко Т.І. та Більдюкевич Н.В., дитина проживає разом з бабусею [PERSON] та дідусем [PERSON], за адресою: [ADDRESS], для дитини створені належні умови для проживання. У відповідності з вимогами ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до висновку Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації №101-6956/03 від 01.08.2016 року доцільним є позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього [PERSON], [INFO]. У відповідності до ст. 164 СК України, батьки або один з них можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей чи зловживають батьківськими правами, жорстоко поводяться з дітьми, шкідливо впливають на дітей своєю аморальною, антигромадською поведінкою, а також якщо батьки є хронічними алкоголіками чи наркоманами. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків і способом захисту прав та інтересів дитини. Враховуючи встановлені факти та ухилення відповідача від своїх батьківських обов'язків щодо належного виховання та забезпечення достатнього життєвого рівня сина, суд вважає необхідним позов задовольнити, позбавивши [PERSON] відносно малолітнього [PERSON], [INFO], батьківських прав. Згідно ч. 2, 3 ст. 243 СК України, опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла 14 років, піклування - над дитиною у віці від 14 до 18 років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом, у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. За приписами ч. 3, 4 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування. Так як судом вирішено позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її дитини, тим самим дитину позбавлено батьківського піклування, тому суд вважає доцільним встановити над малолітнім [PERSON], [INFO], опіку та призначити його опікуном його бабусю [PERSON], [INFO]. Згідно ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1, 2 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Частиною 1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позов необхідно задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітнього сина у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що буде справедливим та достатнім. Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ч.1 ст.192 СК України). Частиною 1 статті 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі ст. ст. 150, 164, 165, 166, 180, 182, 183, 243 Сімейного кодексу, ст. 60 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved