Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-02 00:00:00

В червні 2020р. позивачка [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом (а.с. 1-4) до відповідача ТОВ «Авіакомпанія Браво», в якому просила суд: - стягнути з відповідача на свою користь кошти у розмірі 250000 спеціальних прав запозичень, що еквівалентно 9203600,0 грн. за шкоду завдану її здоров`ю. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що вона 14 червня 2018р., перебувала, в якості пасажира, літака (повітряного судна) «UR - CPR», користувачем якого є відповідач ТОВ «Авіакомпанія Браво», рейс 4406 сполученням «Анталія-Київ». Під час заходу на посадку в аеропорту МА «Київ» («Жуляни») вищезазначене повітряне судно зазнало аварії, в результаті якої позивачці були спричинені тілесні ушкодження: закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, забійні гематоми ліктьових ділянок та передньої поверхні лівого передпліччя. В досудовому порядку, 03 липня 2018р. позивачка звернулась до відповідача з претензією про виплату коштів за шкоду, завдану здоров`ю. Відповідач ТОВ «Авіакомпанія Браво» листом від 01 серпня 2018р. №1.6-250 повідомив позивачку, що найближчим часом, на підставі звіту комісії Бюро з розслідування авіаційних подій, що проводить розслідування вказаної авіаційної події, надасть відповідь щодо претензійних вимог. Однак, по теперішній час відповідач не повідомив позивачку про результати розгляду її претензії. Оскільки в досудовому порядку, відповідач відмовляється здійснити сплатити позивачці кошти за шкоду спричинену ушкодженням здоров`я, остання вимушена була звернутись до суду з вказаним позовом для захисту своїх прав. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 19 червня 2020р. відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження, призначено справу в підготовче засідання. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 23 червня 2021р. закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивачки заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові, просив суд позов задовольнити та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач, про час і місце судового розгляду оповіщався у встановленому законом порядку, у судові засідання свого представника не направив, поважності причин неявки не повідомив, відзив на позов не подавався. Оскільки, сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 280, 282 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів і це вставнолено судом, що 14 червня 2018р., [PERSON] , в якості пасажира, перебувала на борту повітряного судна «UR - CPR», яке експлуатується відповідачем ТОВ «Авіакомпанія Браво», рейс 4406 сполученням «Анталія-Київ», який здійснював переліт з Турецької Республіки в Україну. Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивачка наголошувала, що під час здійснення зазначеним вище літаком посадки в аеропорту МА «Київ» («Жуляни») вищезазначене повітряне судно зазнало аварії, в результаті якої позивачці були спричинені тілесні ушкодження. Як зазначала сторона позивача, що внаслідок даної авіакатастрофи вона отримала наступні тілесні ушкодження: закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, забійні гематоми ліктьових ділянок та передньої поверхні лівого передпліччя, що підтверджується висновком Комунального закладу Тернопільської районної ради «Тернопільське районне територіальне медичне об`єднання» від 16 червня 2018р. (а.с. 10). 18 червня 2018р. позивака звернулася до Тернопільського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області з заявою про вчинення кримінального правопорушення щодо заподіяння їй тілесних ушкоджень внаслідок вищезазначеної авіакатастрофи. 20 червня 2018р. Тернопільський відділ поліції ГУНП в Тернопільській області повідомив позиваку листом, що матеріали ЄО №19551 від 19 червня 2018р., зареєстровані за її заявою, направлені за належністю до Солом`янського управління поліції ГУНП в м. Києві. Судом вставнолено, що 03 липня 2018р. позивачкою на адресу відповідача направлено претензію про виплату коштів за шкоду, завдану здоров`ю, відповідно до якої сторона позивача просила в досудовому порядку виплатити в добровільному порядку компенсацію шкоди, яка спричинена тілесними ушкодженнями під час авіаперевезення на повітряному судні «UR - CPR», рейс 4406 сполученням «Анталія-Київ», в розмірі 113100 спеціальних прав запозичень (а.с. 13). 01 серпня 2018р. відповідач ТОВ «Авіакомпанія Браво» своїм листом за №1.6-250 зазначив, що на підставі звіту комісії Бюро з розслідування авіаційних подій, що проводить розслідування вказаної авіаційної події, позивачу буде надано відповідь щодо його претензійних вимог (а.с. 16). За вимогами ст. 9 Конституції України, ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 3 Повітряного кодексу (далі по тексту - ПК) України, ст. 42 Закону України «Про транспорт», ст. 10 ЦК України, ст. 3 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено - чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України; якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені Законами України (Кодексами України), застосовуються правила міжнародного договору. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про правонаступництво України», Україна підтвердила свої зобов`язання за міжнародними договорами, укладеними Українською РСР та СРСР до проголошення незалежності. За вимогами ст. 11 ПК України, ст. 908 ЦК України, при виконанні повітряних перевезень, перевізник зобов`язаний дотримуватись Загальних правил повітряних перевезень, які визначають Умови перевезення та відповідальність перевізника, зокрема. За перевезення пасажирів і багажу. Також ст. 908 ЦК України передбачає, що умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. За змістом ст. 910 ЦК України договором перевезення пасажира одна сторона (перевізник) зобов`язується перевезти другу сторону (пасажира) до пункту призначення, а в разі здавання багажу - також доставити багаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання багажу. Укладення договору перевезення пасажира та багажу підтверджується видачею відповідно квитка та багажної квитанції, форми яких встановлюються відповідно до транспортних кодексів (статутів). Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 100 ПК України авіаперевізник несе відповідальність за втрату або шкоду, заподіяну під час перевезення пасажирів, багажу, вантажу та пошти відповідно до вимог і правил, передбачених міжнародними договорами України, законодавством України, в тому числі авіаційними правилами України, розмір якої має бути однаковим для внутрішніх і для міжнародних рейсів. Пунктом 1 глави 1 розділу XXVI Правил повітряних перевезень та обслуговування пасажирів і багажу, затверджених наказом Державної авіаційної служби України № 1239 від 26 листопада 2018р., зареєстрованим в МЮ України 08 лютого 2019р. за № 141/33112 (далі по тексту - Правила), передбачено, що авіаперевізник відповідає за шкоду, яка спричинила загибель або тілесне ушкодження пасажира, виключно у разі, якщо подія, яка стала причиною загибелі або тілесного ушкодження, відбулася на борту повітряного судна або під час посадки чи висадки пасажира на/з борт(у) повітряного судна. Главою 4 розділу XXVI цих Правил визначено, що авіаперевізник не може виключити чи обмежити свою відповідальність за шкоду, яка спричинила загибель або тілесне ушкодження пасажира, за умов, зазначених у главі 1 цього розділу, сумою у розмірі 250000 СПЗ для кожного пасажира, а розділом XXVII цих Правил передбачені загальні положення щодо порядку пред`явлення претензій та подачі позовів, й зокрема зазначено, що позов про відшкодування завданої авіаперевізником шкоди під час повітряного перевезення може бути поданий відповідно до умов і меж відповідальності, які передбачені Монреальською конвенцією та законодавством України, без шкоди правам інших осіб на звернення до суду (Закон України «Про приєднання України до Конвенції про уніфікацію деяких правил міжнародних повітряних перевезень» від 17 грудня 2008р.). Відповідно до розділу XXVII Правил, перерахунок сум, зазначених у СПЗ, у національну валюту здійснюється відповідно до вартості валют у СПЗ згідно з курсом Національного банку України на дату ухвалення судового рішення чи прийняття авіаперевізником рішення щодо претензії пасажира. За змістом ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України від 01 грудня 2004р. № 18-рп/2004 (справа про охоронюваний законом інтерес) визначено, що поняття «охоронюваний законом інтерес», що вживається в ч. 1 ст. 4 ЦПК України та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «права», треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Однією з засад судочинства, регламентованих п. 3) ч. 1 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. У відповідності до ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 2 ст. 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. За змістом ст. 77 цього Кодексу належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Протягом всього часу розгляду справи в суді стороною позивача, в порушення положень ст. ст. 76-81 ЦПК України, вчинення відповідачем протиправного діяння та факту заподіяння моральної шкоди діями відповідача. Як і не надано жодного належного і допустимого доказу того, що під час польоту 14 червня 2018р. позивачка на борту повітряного судна «UR - CPR», рейс 4406 сполученням «Анталія-Київ» отримала тілесні ушкодження, надані стороною позивача письмові докази (а.с. 9, 10) не містять відомостей отримання позивачкою тілесних ушкоджень, внаслідок аварії повітряного судна. При цьому, як вбачається з матеріалів справи (а.с. 11), відповідач своїм листом від 14 червня 2018р. зазначив, що рейс ТОВ «Авіакомпанія БРАВО» № 4406 від 14 червня 2018р, при посадці в аеропорту МА «Київ» (Жуляни) виникла авіаційна подія без людських жертв, що призвело до серйозного пошкодження ПС, а саме борт «UR-CPR» під час посадки перемістився за межі злітно-посадкової смуги, під час якого було пошкоджено шасі та ліве крило, літак перемістився зі зламаним шасі на зелену зону. В цьому листі зазначено, що пасажири самостійно покидали ПС через аварійні трапи та аварійні виходи. Крім того, позивачка за змістом позову, зазначила, що в засобах масової інформації розміщено повідомлення про те, що СК «Експо страхування» спільно з перестрахувальником Lloyd's of London, визнали аварію повітряного судна McDonnell Douglas MD-83 страховим випадком на підставі розслідування проведеного за участю Національного бюро розслідування авіаційних подій та інцидентів з цивільними суднами, однак , як вбачається з матеріалів справи, доказів на підтвердження вищенаведеного стороною позивача до суду надано не було. Також, судом критично оцінюються твердження сторони позивача, щодо вини відповідача, оскільки звіт комісії Бюро з розслідування авіаційних подій в матеріалах справи відсутній на момент розгляду справи, а відтак суд позбавлений можливості встановити, що саме відповідач несе відповідальність за шкоду, завдану внаслідок авіаційної події без людських жертв, та повинен відшкодовувати позивачці шкоду у відповідності до Глави 4 розділу XXVI Правил. Протягом всього чау розгляду справи в суді від сторони позивача не надходили на адресу суду заяви про витребування чи забезпечення доказів. Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, у зв`язку з відсутністю належних і допустимих доказів. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову, то з відповідача не підлягає стягненню судові витрати.

Outcome: dismissed