overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

В червні 2017 р. [PERSON] звернулась з позовною заявою про розірвання шлюбу до [PERSON] Свої вимоги мотивувала тим, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 2012 р. , подружжя має малолітню дитину, [PERSON], [INFO] Подружні відносини припинились в зв'язку зі втратою поваги, взаєморозуміння, різних поглядів на життя, спільного господарства сторони не ведуть. Посилаючись на вищевикладене, позивачка просить шлюб. Відповідно до заяви позивачка просила про розгляд справи без її участі, підтримала вимоги та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач, згідно заяви, позов визнав. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 05.10.2012 р., подружжя має малолітню дитину, [PERSON], [INFO] Подружні відносини між сторонами припинені, спільного господарства вони не ведуть. Сім'я припинила своє існування остаточно, подальше її збереження неможливе. Майновий спір не заявлявся. За домовленістю сторін дитина проживає разом з матірю. Відповідно до ч. 1\~ст. 21 Сімейного кодексу України\~шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З'ясувавши фактичні взаємини між подружжям, враховуючи, що за даний судом строк примирення не відбулося, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами потрібно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-16 00:00:00

В червні 2017 р. [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначає, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 21.07.2001 р., шлюб між ними було розірвано 28.12.2016 р. В період сумісного проживання і за спільні кошти ними був придбаний автомобіль марки ЗАЗ, моделі Lanos TF69Y040, 2012 року випуску. Право власності на транспортний засіб зареєстровано за відповідачем, який одноособово ним користується. Зазначене майно є об»єктом спільної сумісної власності. За уточненим позовом [PERSON] просить стягнути зі [PERSON] на її користь ? частку вартості спірного автомобіля в сумі 52103 грн. та стягнути судові витрати. Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали, просили задовольнити. Відповідач в суді позовні вимоги [PERSON] визнав. Вивчивши обставини справи, заслухавши пояснення позивача та її представника, відповідача, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позов заявлений обґрунтовано та підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Судом встановлено та перевірено доказами, що сторони з 21.07.2001 р. перебували в зареєстрованому шлюбі (а.с.4). Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САО 065220, виданого Запорізьким ВРЕР № 2 УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області (а.с.34), на підставі довідки-рахунка ДПІ-352588 від 23.08.2012 р. [PERSON] є власником транспортного засобу марки ЗАЗ, моделі TF 69Y0, 2012 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. Згідно ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя. Стаття 69 СК передбачає, що дружина та чоловік мають право на розділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. При розділі майна, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором, що встановлено ч.1 ст.70 СК України та ст.372 ЦК України. Ч.4 ст.71 СК України передбачено, що присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно допускається лише за його згодою. Зі звіту про оцінку майна (а.с.28-32) судом встановлено, що вартість транспортного засобу автомобіля марки ЗАЗ, модель TF 69Y0, реєстраційний номер [NUMBER], станом на 09.08.2017 р. становить 104\~206,50 грн. З наведеного вище, враховуючи згоду позивача на отримання компенсації за її частку у спільному майні подружжя, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] законний, обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі. В силу ст.88 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

В червні 2017 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що 06.02.1987 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану міськвиконкому м. Запоріжжя, актовий запис № 27. Від шлюбу сторони мають двох дітей сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що шлюбні відносини між сторонами припинені з березня 2014 року, а з грудня 2016 року, спільне господарство сторони не ведуть, між ними було втрачено почуття любові та взаємоповаги, збереження сім'ї неможливе, позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Позивачка в судове засідання не з*явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі, просить розірвати укладений між нею та відповідачем шлюб. Відповідач в судове засідання не з*явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує, позов визнав в повному обсязі. Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Як передбачено ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в Постанові № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення в цивільній справі» за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Таким чином, зважаючи на повне визнання позову відповідачем та той факт, що визнання відповідачем позову, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд доходить висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-16 00:00:00

В червні 2017 року [PERSON] (далі - позивач, [PERSON].) звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «НВК Київ-Проект» (далі - відповідач, ТОВ «НВК Київ-Проект») про захист прав споживачів, розірвання договору та стягнення грошових коштів. Позовні вимоги мотивовані тим, що 01 березня 2016 року між позивачем та ТОВ «НВК «Київ-Проект» було укладено договір на розробку дизайну інтер'єру №011, відповідно до умов якого відповідач зобов'язався виконати за дорученням замовника проект дизайну інтер'єру, що є об'єктом авторського права виконавця і передати його замовнику, а останній зобов'язався прийняти виконанні роботи та сплатити виконавцю в повному обсязі відповідно до умов даного договору. Позивач зазначає, що загальна вартість даних робіт визначена у розмірі 36 000,00 грн., при цьому, в день підписання Договору у відповідності до п. 4.2. Договору позивачем було сплачено авансовий платіж у розмірі 18 000,00 грн. Відповідно до календарного плану, сторонами було затверджено строк виконання робіт, зазначених у договорі. Всупереч умов Договору та затверджених додатків до нього, станом на 25.04.2017 року виконавець не надав замовнику належним чином оформлений дизайн-проект та не здійснив роботи у затвердженому сторонами строки. Як зазначає позивача, на адресу відповідача ним було надіслано претензії про повернення авансових коштів у розмірі 18 000, 00 грн., однак ТОВ «НВК «Київ-Проект» було проігноровано, у зв'язку з чим позивач просив суд розірвати договір на розробку дизайну інтер'єру №011 від 01.03.2016 року та стягнути з відповідача грошові кошти у сумі 18 000,00 грн. 13.10.2017 року до суду надійшло клопотання позивача про забезпечення проведення судового засідання у режимі відеоконференції. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2017 року зазначене клопотання було задоволено, доручено Ужгородському міськрайонному суду Закарпатської області забезпечити проведення відеоконференції по цивільній справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «НВК «Київ-Проект» про захист прав споживача, розірвання договору та стягнення грошових коштів. Позивач в судове засідання не з'явився, представником позивача на адресу суду було надіслано клопотання, відповідно до якого представник просив проводити судовий розгляд без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд про їх задоволення. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про поважні причини неявки в судове засідання не повідомив. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

В червні 2017 року [PERSON] (до шлюбу Мойко) С.В. звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 08 листопада 2014 року відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області (актовий запис № 257). На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що від спільного життя у сторін є спільна дочка [PERSON], [INFO], спільне життя у сторін не склалося через взаємне непорозуміння, різні погляди на життя, внаслідок чого їх шлюбні стосунки припинені, а збереження сімї є неможливим та суперечить інтересам позивачки. Позивачкою подано до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач, незважаючи на те, що був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив. За таких обставин судом ухвалюється заочне рішення, відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України. Дослідивши наявні у справі докази суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставляння відмітки в актовому записі про шлюб. Судом обєктивно встановлено, 08 листопада 2014 року відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області (актовий запис № 257) було зареєстровано шлюб між позивачкою [PERSON] (до шлюбу Мойко) [PERSON] та відповідачем [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 08 лстопада 2014 року. Спільне життя у сторін не склалося, через взаємне непорозуміння, різні погляди на життя, внаслідок чого їх шлюбні стосунки припинені, а збереження сімї є неможливим та суперечить інтересам позивачки. Від шлюбу у сторін є дочка [PERSON], [INFO].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-29 00:00:00

В червні 2017 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] (дошлюбне прізвище Хітоніна) [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 07 грудня 1998 року Сербинівською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області (актовий запис № 11). На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що від шлюбу мають повнолітніх дітей, спільне життя не склалося через взаємне непорозуміння, внаслідок чого їх шлюбні стосунки припинені, а збереження сімї є неможливим. Через органи ДРАЦС відповідач розірвати шлюб відмовляється. Позивачем подано до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідачка, яка належним чином повідомлена про розгляд справи, в судове засідання не зявилася, про причини неявки не повідомила. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що 07 грудня 1998 року Сербинівською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області зареєстровано шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] (дошлюбне прізвище Хітоніна) [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб (актовий запис №11) від 07 грудня 1998 року. Від шлюбу сторони мають повнолітніх дітей. Оскільки сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть й\~\~розірвання шлюбу не призведе до порушення особистих та майнових прав сторін, суд дійшов висновку, що даний шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-17 00:00:00

В червні 2017 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 05 квітня 2016 року Тбіліською службою цивільного реєстру АРДС (актовий запис №49163000122). На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що спільне життя не склалося через взаємне непорозуміння, внаслідок чого їх шлюбні стосунки припинені, а збереження сім'ї є неможливим. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує. Відповідач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала. Оскільки сторони в судове засідання не з'явилися, тому фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Судом встановлено, що 05 квітня 2016 року Тбіліською службою цивільного реєстру АРДС (актовий запис №49163000122) зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] виданого 15 травня 2017 року. Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Вказані обставини підтверджуються: паспортними даними позивача, свідоцтвом про шлюб [NUMBER] виданого 15 травня 2017 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

В червні 2017 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що спільне життя з відповідачкою не склалося, оскільки між ними було відсутнє взаєморозуміння, внаслідок чого подружжя не проживає разом протягом останніх двох років. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання не з'явився, проте подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Зі змісту заяви позивача, крім того, вбачається, що позов він підтримує, наполягає на розірвані шлюбу. Відповідач в судове засідання не з'явилася, подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Зі змісту заяви відповідача вбачається, що позовні вимоги вона визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши матеріали справи відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 1 серпня 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії за № I-БВ № 061934\~ від 01.08.2009 року, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Деражнянського районного управління юстиції Хмельницької області. Від шлюбу у сторін народився неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Так, відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Разом з тим, відповідно ч. 2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, спільне життя подружжя не склалось через відсутність взаєморозуміння в сімї, а тому, з огляду на тривале окреме проживання сторін, відсутність ведення спільного господарства та шлюбних відносин між сторонами, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність неповнолітньої дитини та інші обставини життя подружжя, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї буде суперечити інтересам сторін, в звязку з чим даний шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

В червні 2017 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що спільне життя з відповідачкою не склалося, оскільки між ними було відсутнє взаєморозуміння, внаслідок чого подружжя не проживає разом протягом тривалого часу. Від шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання не з'явився, проте подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Зі змісту заяви позивача, крім того, вбачається, що позов він підтримує, наполягає на розірвані шлюбу. Відповідач в судове засідання не з'явилася, подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Зі змісту заяви відповідачки вбачається, що позовні вимоги вона визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши матеріали справи відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом об'єктивно встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26.01.2016 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 26.01.2016 року, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деражнянського районного управлінням юстиції у Хмельницькій області. Від шлюбу у сторін народилася неповнолітня дочка [PERSON], [INFO]. Так, відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Разом з тим, відповідно ч. 2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, спільне життя подружжя не склалось через відсутність взаєморозуміння в сім'ї, а тому, з огляду на тривале окреме проживання сторін, відсутність ведення спільного господарства та шлюбних відносин між сторонами, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність неповнолітньої дитини та інші обставини життя подружжя, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї буде суперечити інтересам сторін, в зв'язку з чим даний шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

В червні 2017 року [PERSON] звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. 15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VІІІ від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції. Згідно п.п.9 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14 квітня 2007 року. Від шлюбу сторонни мають дитину - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що сімейне життя не склалося, оскільки сторони мають зовсім різні погляди на життя та ведення домашнього господарства, в зв'язку з чим сторони втратили один до одного почуття поваги та любові. Позивач зазначив, що жодних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 27.06.2017 року відкрито провадження у справі. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 22.12.2017 року позов залишено без руху. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 27.08.2018 року продовжено розгляд справи. Позивач у судове засідання з'явився, позов підтримав. Відповідач у судове засідання з'явилася, позов визнала. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ч.2 ст.112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що причини, що спонукали сторони на розірвання шлюбу є обґрунтованими, оскільки судом достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім»ї не можливе, а тому заява підлягає задоволенню, сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства.

Outcome: approved