Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-08 00:00:00

В травні 2017 року до Овідіопольського районного суду Одеської області звернувся з заявою представник заявника в обґрунтування якої зазначив, що вона на праві приватної власності має земельну ділянку площею 0.157 га цільове призначення для обслуговування житлового будинку та господарських споруд (присадибна ділянка) 0.15 га. та для введення підсобного господарства - 0.007 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. На сьогоднішній день, у заявниці виникла необхідність оформити правоустановчий документ, але прізвище заявниці змінилось. Таким чином, заявниця не може довести, що вказаний вище правовстановлюючий документ на майно - державний акт на землю від 24.06.2001 року дійсно належить заявниці. З наведених підстав заявниця у своїй заяві просить суд встановити юридичний факт належності їй зазначеного вище правовстановлюючого документу, а саме державний акт на право приватної власності на землю виданого громадянину України серія [NUMBER] від 27.06.2001 року, який зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 344-03 «А». Представник заявника направив лист в якому зазначив, що наполягає на своїй заяві. Представник зацікавленої особи - селищної ради до суду не з'явився, справу просить розглянути за їх відсутність. Дослідивши письмові докази по справі суд дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 234 ч.1 Цивільного процесуального кодексу України, окреме провадження - це вид непозовного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно ч. 2 ст. 234 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: 5) встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту: 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені у документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або у паспорті. Як встановлено судом та підтверджується письмовими доказами по справі, що 21 грудня 1996 року заявниця уклала шлюб та змінила прізвище з «Патралюк» на «Молчанова». Заявниці на праві приватної власності належить земельна ділянка площа 0.157 га цільове призначення для обслуговування житлового будинку та господарських споруд (присадибна ділянка) 0.15 га для введення підсобного господарства - 0.007 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю виданого громадянину України серія [NUMBER] від 27.06.2001 року, який зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 344-03 «А». На сьогоднішній день, у заявниці виникла необхідність оформити правоустановчий документ відповідно до чинного законодавства при складанні Державного акту були допущені помилки, а саме невірно записано прізвище заявниці технічних уммов земельної ділянки. Таким чином, заявниця не може довести, що вказаний вище правовстановлюючий документ - Державний акт від 27.06.2001 року, дійсно належить їй, і відповідно не може оформити правоустановчий документ. Наявні у матеріалах справи докази підтверджують юридичний факт належності заявнику зазначеного вище правовстановлюючого документу, у зв'язку з чим заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved