Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-14 00:00:00

В серпні 2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду з подальшим уточненням позовних вимог до відповідачів [PERSON], яка діє як в своїх інтересах, так і в інтересах неповнолітніх: [PERSON] та [PERSON], [PERSON], [PERSON], в якому просила суд, постановити рішення яким визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS]. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона зареєстрована з 06.02.1990 року та проживає з 1976 року за адресою: [ADDRESS]. Зазначену квартиру було отримано на підставі ордеру виданого [PERSON] та членами його сім'ї - позивачу [PERSON] та [PERSON] На підставі розпорядження Святошинської у м.Києві державної адміністрації від 12.01.2005 року було змінено договір найму з померлого [PERSON], за згодою родини на позивача [PERSON] На момент подачі позову до суду в квартирі [ADDRESS] зареєстровані, але 3 2011 року не проживають [PERSON] [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] У зв'язку з тим, що відповідачі прописані (зареєстровані) за вищевказаною адресою, хоча фактично, з 2011 року та по теперішній час в зазначеній квартирі не проживають та не з'являються, не сплачують комунальні послуги, в утриманні житла участі не беруть, особистих речей в квартирі не мають і взагалі квартирою не цікавляться, позивач вимушена була звернутись до суду з позовом про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали заявлені позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в матеріалах справи. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечували. [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, про час і місце судового розгляду повідомлявся у встановленому законом порядку, в судові засідання свого представника не направили, про поважність причин неявки в суд не повідомляли та не просили розглядати справу за їх відсутності. Треті особи: Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м.Києва», Служба в справах дітей Святошинської районної державної адміністрації в м.Києві явку своїх представників в судове засідання не забезпечили. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши пояснення позивача, його представника, відповідачів та свідків, вважає що позов підлягає частковому задоволенню з наступник підстав. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, [PERSON] проживає у [ADDRESS], починаючи з 1976 року, а прописана в вищезазначеній квартирі з 06.02.1990 року. Зазначену квартиру було отримано на підставі ордеру, виданого покійному чоловіку позивача - [PERSON], та членами його сім'ї [PERSON] та [PERSON] На підставі розпорядженні Святошинської у м.Києві державної адміністрації від 12.01.2005 року було змінено договір найму з померлого [PERSON], за згодою родини, на позивача [PERSON] На момент подачі позову до суду в квартирі [ADDRESS] зареєстровані, проте з 2011 року не проживають відповідачі: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що підтверджується формою№3 та актами про встановлення місця проживання, що наявні у матеріалах справи. (а.с.11-14) Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON] повідомили, що відповідач [PERSON] з дитьми у вказаній квартирі не проживають та не мають особистих речей у вказіній квартирі. Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 41 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Аналогічне визначене статтею 321 ЦК України щодо непорушності права власності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ч.1 ст.16 ЦПК України, кожен має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. В частині 1 ст.316 ЦК України визначено поняття права власності - це право особи на річ (майно) яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно частини 1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. А у відповідності до частини 1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Крім цього, відповідно до частини 1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. В статті 391 ЦК України визначено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.7 Закону України від 11.12.2003 р. «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги в частині визнання відповідачами такими, що втратили право користування квартирою є обґрунтованими і такими, що підлягають частковому задоволенню На підставі викладеного,

Outcome: partial