Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-30 00:00:00

В червні 2020 року [PERSON] (надалі - Позивач) звернувся з позовом до Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» (надалі Відповідач) про стягнення моральної шкоди в зв`язку з ушкодженням здоров`я при виконанні трудових обов`язків в розмірі 170028,00 гривень, без утримання податку з доходів фізичних осіб. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що працював на підприємстві відповідача у період з 08.11.2004 року по 01.08.2019 року в підземних умовах праці підземним машиністом електровоза ВАТ «Суха Балка», правонаступником якого є ПрАТ «Суха Балка». Внаслідок шкідливих факторів виробництва виникли хронічні захворювання, і за висновком МСЕК від 05.05.2020р. позивачу первинно було встановлено 60% стійкої втрати професійної працездатності, третя група інвалідності, з них 50% за професійними захворюваннями: вібраційна хвороба, 10% хронічне обструктивне захворювання легенів, з 27.04.2020 року до 01.04.2021 року. Вважає, що з вини підприємства, яке не створило безпечних умов праці, в період роботи позивача на підприємстві відповідача, втратив своє здоров`я, завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що протягом тривалого часу відчуває психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, на фоні сильних больових відчуттів, за станом здоров`я він не може повноцінно забезпечувати свою родину, не може повноцінно приділяти увагу своїм неповнолітнім дітям, доньці та сину, що також його досить сильно морально пригнічує та змушує постійно лікуватися, але хронічний характер захворювань не дає надії на видужання у майбутньому. Ухвалою суду від 05 червня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Не погодившись із позовом представником відповідача подано до суду відзив на позов, в якому останній просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, зазначає, що робота на гірничодобувному підприємстві обумовлена наявністю шкідливих виробничих факторів ( підвищена вібрація, пил, знижена температура, шум, тощо), усунути дані фактори неможливо з об`єктивних причин, порядок та вимоги щодо роботи в шкідливих умовах регламентовані законодавчо і компенсуються підвищеною оплатою праці, пільговою пенсією, додатковими відпустками, скороченим робочим часом та іншими пільгами. Також зазначив, що Позивач був ознайомлений про умови праці на підприємстві, в свою чергу Відповідач не приховував важкість та шкідливість технологічного процесу, технологію виробництва не порушував. Вказав, що Позивач працював на підприємстві тривалий проміжок часу, тим самим зі своєї ініціативи погіршував свій стан здоров`я, при цьому Позивач свідомо обрав місце роботи зі шкідливими умовами праці. Зазначив, що з боку Відповідача будь-яких винних, неправомірних дій, що могли б призвести до виникнення у Позивача професійного захворювання не було встановлено, крім того Позивачем не надано належних доказів, які б підтверджували факт спричинення йому моральної шкоди. Крім того зазначив, що заявлений Позивачем розмір моральної шкоди є завищеним, необґрунтованим, не відповідає тяжкості та характеру шкоди, та не відповідає вимогам розумності та справедливості. Згідно ст. 279 ЦПК України суд проводить розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази та оцінивши їх в сукупності, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що позивач 08.11.2004 року по 01.08.2019 року в підземних умовах праці підземним машиністом електровоза ВАТ «Суха Балка», правонаступником якого є ПрАТ «Суха Балка». Позивач перебував у трудових правовідносинах з Відповідачем, що підтверджується трудовою книжкою та не оспорюється сторонами. (а.с.35-37). Внаслідок шкідливих факторів виробництва виникли хронічні захворювання, і за висновком МСЕК від 05.05.2020р. позивачу первинно було встановлено 60% стійкої втрати професійної працездатності, третя група інвалідності, з них 50% за професійними захворюваннями: вібраційна хвороба, 10% хронічне обструктивне захворювання легенів, з 27.04.2020 року до 01.04.2021 року (а.с.17-18). [INFO] на підприємстві ПрАТ «Суха Балка» проведено розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання позивача, про що складено Акт розслідування хронічного професійного захворювання за формою П-4. Вказано, що працюючи на шахті імені Фрунзе підземним машиністом електровоза 26.01.2005-09.10.2007, з 26.07.2008-01.08.2019 здійснював управління електровозом при відкатці навантажених та порожніх рухомих складів, виконував формування рухомих складів, підйом та постановку електровозів, вагонеток, які зійшли з колії та інше. Внаслідок недосконалості технології підземного видобутку руди та робочого місця, підпав під вплив підвищених показників загальної вібрації та підвищених концентрацій аерозолю переважно фіброгенної дії у повітрі робочої зони. Згідно медичного висновку лікарсько-експертної комісії ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» від 14.01.2020р. №44, підставою для встановлення професійних захворювань також послужив профмаршрут 22.01.2008-13.03.2008 підземний машиніст електровоза , ш. «Ювілейна» ВАТ «Суха Балка» Причинами виникнення професійного захворювання (п.18 Акту), Позивача слугували наступні чинники: еквівалентний рівень віброприскорення 66 дБ, при гранично допустимому 65дБ згідно ДСН 3.3.6.039-99; концентрація пилу з вмістом вільного діоксину кремнію від 10% до 70% в повітрі робочої зони, перевищення ГДК в 2,2 рази. Враховуючи роботу [PERSON] впродовж 14 років 07 місяців в умовах впливу шкідливих виробничих факторів, конкретних посадових осіб, які порушили законодавство про охорону праці, гігієнічні регламенти та нормативні акти, встановити неможливо. (а.с.10-16) Згідно статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до статті 4 Закону України «Про охорону праці» державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. У відповідності зі ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Конституційний Суд України у своєму рішенні від 08.10.2008 року № 20-рп/2008 також роз`яснив про право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). У відповідності зі ст. ст. 23,1167 ЦК України моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві або внаслідок профзахворювання складається, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Наведені вище докази свідчать про те, що ушкодження здоров`я, заподіяне позивачеві під час виконання ним трудових обов`язків, заподіює йому моральній фізичні страждання, які обмежують його можливість вести звичний спосіб життя, тягнуть за собою не відновлення здоров`я, відчуття болю. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотних вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. Зазначені обставини наступили у [PERSON] у зв`язку із отриманням професійних захворювань, що призвело до встановлення первинно 60% втрати професійної працездатності, встановлення третьої групи інвалідності, що було встановлено судом, тому суд приходить до висновку про те, що позивачеві заподіяна моральна шкода. Вирішуючи питання про розмір відшкодування позивачеві моральної шкоди, суд враховує глибину фізичних та моральних страждань позивача, ступінь втрати ним професійної працездатності з визначенням групи інвалідності, потребу в забезпеченні лікарськими засобами, виробами медичного призначення, часу роботи позивача на підприємстві відповідача, тому виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача, у вигляді одноразового відшкодування в сумі 85000,00 гривень, без утримання податку з доходів фізичних осіб. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави. На підставі ст. ст. 23, 1167 ЦК України, ст. 237-1 КЗпП України,

Outcome: partial