Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

В січні 2011 року ПАТ КБ ПриватБанк (далі Банк) звернулось до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 26/МГ від 18 квітня 2006 року в сумі 106080 грн. 20 коп., з яких: заборгованість по кредиту складає 51614 грн. 66 коп. (еквівалент 6481,73 доларів США), заборгованість по процентам за користування кредитом 32351 грн. 21 коп. (еквівалент 4062,64 доларів США), пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 22114 грн. 33 коп. (еквівалент 2777,10 доларів США). В обґрунтування позову позивач послався на обставини неналежного виконання позичальником [PERSON] зобов'язань з повернення чергової частини платежу згідно умов договору, а також обов'язок [PERSON] як поручителя за основним договором. Усною ухвалою суду від 13 жовтня 2014 року допущене процесуальне правонаступництво особи, яка вибула зі спірних правовідносин - [PERSON] її спадкоємцем - [PERSON]. 15 грудня 2014 року Банк подав суду заяву про збільшення позовних вимог та просив стягнути з відповідачів на виконання умов кредитного договору та договору поруки заборгованість станом на 30 грудня 2013 року в сумі 431476 грн. 81 коп. (еквівалент 27377,97 доларів США), з яких: заборгованість по кредиту складає 101284 грн. 32 коп. (еквівалент 6426,67 доларів США), заборгованість по процентам за користування кредитом 104450 грн. 76 коп. (еквівалент 10639,63 доларів США), пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 141022 грн. 69 коп. (еквівалент 8948,14 доларів США), а також штраф (фіксована частина) 989 грн. 88 коп. (еквівалент 62,81 доларів США) та штраф (процентна складова) 20499 грн. 35 коп. (еквівалент 1300,72 доларів США). У судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Представник відповідача проти позову заперечував з тих підстав, що, як на його думку, Банк намагається двічі стягнути заборгованість з [PERSON] як з поручителя за належне виконання кредитного договору та як з правонаступника основного боржника - [PERSON], при цьому не визначившись в якому саме порядку позивач просить про задоволення позову. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 18 квітня 2006 року між ЗАТ КБ ПриватБанк, правонаступником якого є Банк, та [PERSON] укладений кредитний договір № 26/МГ, відповідно умов якого позивач надав позичальнику кредит у сумі 17000,00 доларів США зі сплатою за користування кредитом 17 % річних строком до 15.04.2011 року. На забезпечення виконання умов кредитного договору від 18 квітня 2006 року в цей же день між Банком та відповідачем укладений договір поруки, згідно якого останній поручився перед Банком за виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором у повному обсязі. На виконання своїх зобов'язань позивач перерахував [PERSON] вказану суму. В свою чергу, позичальник належним чином умови договору не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість за тілом кредиту та відсоткам. 30 грудня 2013 року [PERSON] померла, спадщину після її смерті прийняв [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, посвідченим 14 серпня 2014 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованим в реєстрі за № 807. Відповідно ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинно бути виконано належним чином та в установлений строк, згідно ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплатити відсотки, а в силу ст. 551 ЦК України Банк набув права на стягнення з відповідачів неустойки. Разом з тим, при вирішенні питання про розмір пені слід врахувати наступне. Конституційний Суд України у рішенні від 07 липня 2013 року по справі щодо офіційного тлумачення положень ЗУ Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань від 22 липня 1996 року дійшов висновку, що умови договору споживчого кредиту, його укладання та виконання, повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності. Крім того, вимога про нарахування та сплату неустойки за договором споживчого кредиту, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у п. 6 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 509, ч. 1,2 ст. 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати зі споживача надмірні грошові кошти як неустойку спотворює її дійсне значення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобовязання, неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитора. Такий висновок Конституційного Суду України узгоджується з положеннями Резолюції Асамблеї ООН Керівні принципи для захисту інтересів споживачів від 09 квітня 1985 року № 39/248, в якій наголошено: визнаючи, що споживачі нерідко перебувають у нерівному становищі з точки зору економічних умов, рівня освіти та купівельної спроможності, принципи захисту інтересів споживачів мають, зокрема, за мету сприяти країнам у боротьбі зі шкідливою діловою практикою усіх підприємств на національному та міжнародному рівнях, яка негативно позначається на споживачах. Тому Конституційний Суд України зазначив, що захист від цих зловживань базується на положеннях законодавства, зокрема, ч. 3 ст. 551 ЦК України. Враховуючи, що розмір нарахованої банком на підставі умов кредитного договору пені (104450 грн. 76 коп.) є великим порівняно з розміром заборгованості за кредитом, та враховуючи положення ч. 3 ст. 551 ЦК України, відповідно до якої розмір неустойки може бути зменшений зі рішенням суду, якщо він значно перебільшує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, суд вважає за можливе зменшити розмір нарахованої позивачем неустойки до 50000 грн. 00 коп. Таким чином, з відповідача як поручителя та боржника в одній особі на користь позивача слід стягнути заборгованість по кредиту в сумі 277224 грн. 31 коп. на виконання умов кредитного договору № 26/МГ від 18 квітня 2006 року, що складається з: 101284 грн. 32 коп. (еквівалент 6426,67 доларів США) - заборгованість за кредитом; 104450 грн. 76 коп. (еквівалент 6627,60 доларів США) - заборгованість по процентам; 50000 грн. 00 коп. (еквівалент 3172,59 доларів США) - пеня; 989 грн. 88 коп. (еквівалент 62,81 доларів США) - штраф (фіксована частина) та 20499 грн. 35 коп. - штраф (процентна складова). Посилання представника відповідача на те, що позивач намагається двічі стягнути суму боргу з [PERSON] як з поручителя та і з правонаступника основного боржника не ґрунтуються на законі, оскільки зі смертю [PERSON] обов'язки основного боржника та поручителя збіглися у зобов'язання однієї особи - [PERSON], що не суперечить закону та не має наслідком подвійної цивільної відповідальності. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також слід стягнути 1180 грн. 80 коп. судового збору.

Outcome: partial