Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-10 00:00:00

Головний лікар КЗ «Черкаська обласна психіатрична лікарня» [PERSON] звернувся до суду із заявою про примусову госпіталізацію [PERSON], до психіатричної лікарні, яка 7 травня 2018 року о 18 годині 20 хвилин була госпіталізована до КЗ ЧОПЛ згідно направлення лікаря психіатра Черкаської СШМД [PERSON] з ознаками тяжкого психічного розладу. 7 травня 2018 року була оглянута лікарем психіатром [PERSON] у приймальному відділенні КЗ ЧОПЛ, який підтвердив висновок про необхідність її госпіталізації. 8 травня 2018 року хвора була оглянута комісією лікарів психіатрів, заступником головного лікаря [PERSON], завідуючою відділенням [PERSON] та лікарем - психіатром [PERSON], які підтвердили обґрунтованість на госпіталізацію хворого. Представник заявника, лікар - психіатр КЗ ЧОПЛ [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що хвора страждає на тяжкий психічний розлад у формі шизофренії, параноїдної, з вираженими маячними ідеями отруєння, відмовою від їжі та являє безпосередню небезпеку для себе. Просила заяву задовольнити. Також вказала, що хвора перебуває на обліку у лікаря-психіатра Черкаського обласного наркологічного диспансеру з 2008 року, групи інвалідності по психічним захворюванням не має, проходила лікування 21 раз. Зазначила також, що хвора, в звязку зі станом свого здоровя, відмовляється від їжі, що становить небезпеку для її життя. [PERSON] в судовому засіданні дійсно підтвердила, що лікувалася 21 раз, однак хворою себе не вважає. Прокурор заяву про госпіталізацію підтримала та просила її задовольнити. Суд вислухавши пояснення учасників процесу, прокурора, представника заявника, особу, стосовно якої розглядається заява, вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи вважає заяву КЗ «Черкаська обласна психіатрична лікарня» обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1 ст.95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За правилами ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч.3 ст. 13 ЗУ «Про психіатричну допомогу» від 22 лютого 2000 року №1489-III особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених ст.14 цього закону. Згідно з ч. 1 ст. 14 ЗУ «Про психіатричну допомогу» від 22 лютого 2000 року №1489-III особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих. Отже, для примусової госпіталізації особи до психіатричного закладу необхідна наявність трьох складових: якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих. [PERSON] була доставлена до комунального закладу ЧОПЛ 7 травня 2018 року згідно направлення лікаря - психіатра Черкаської СШМД з ознаками тяжкого психотичного розладу. Згідно з висновком ЛКК КЗ «Черкаська обласна психіатрична лікарня», голови комісії [PERSON] та членів комісії лікуючого лікаря [PERSON], лікаря-психіатра [PERSON], [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного розладу у формі шизофренії, параноїдної, з вираженими маячними ідеями отруєння, відмовою від їжі та являє безпосередню небезпеку для себе. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], перебуває на обліку у лікаря психіатра з 2008 року, проходить 21 лікування, що нею під час розгляду справи не заперечувалося, виявляє ознаки тяжкого психічного розладу, який становить небезпеку для її життя. Отже, з врахуванням вищевказаного суд вважає, що заява головного лікаря КЗ «Черкаська обласна психіатрична лікарня» Черкаської обласної ради про примусову госпіталізацію [PERSON] є обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved