Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

В суд звернулося публічне акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк (далі - ПАТ КБ ПриватБанк) із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору в сумі 13516,24 грн. Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що 08 листопада 2012 р. [PERSON] звернувся до ПАТ КБ ПриватБанк та підписав Заяву № б/н від 08.11.2012 року та отримав кредит в розмірі 1000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У порушення закону та умов договору [PERSON] свої зобов'язання по погашенню кредиту належним чином не виконав, не сплатив коштів для погашення заборгованості за кредитом. Внаслідок порушення відповідачем своїх зобов'язань станом на 26.11.2017р. утворилася заборгованість по кредитному договору в загальній сумі 13516,24 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 5118,20 грн., заборгованість по процентах за користування кредитом 2106,60 грн., заборгованість за пенею 5171,62 грн., штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф(процентна складова) 619,82 грн. Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про місце та час розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. В матеріалах справи наявна заява представника позивача про розгляд справи за відсутності представника. У даній заяві також зазначено, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання також не з'явився, заперечень на позов до суду не подав, про причини неявки суд не повідомив, тому судом ухвалено про заочний розгляд справи, оскільки позивач не заперечує проти такого розгляду. Суд, дослідивши та оцінивши у сукупності докази у справі, приходить до висновку про задоволення позову частково. Підставами для такого висновку суду є наступне. Згідно із ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Судом встановлено, що 08 листопада 2012 р. відповідач [PERSON], шляхом заповнення та підписання анкети-заяви прийняв Умови та Правила надання банківських послуг, уклавши таким чином з позивачем кредитний договір, за умовами якогоотримав кредит в розмірі 1000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Згідно із поданим позивачем розрахунком станом на 26.11.2017р. утворилася заборгованість по кредитному договору в загальній сумі 13516,24 грн. Судом досліджено розрахунок заборгованості [PERSON] перед позивачем по кредитному договору. Як вбачається з розрахунку заборгованості, станом на 26.11.17р. заборгованість [PERSON] за кредитом 5118,20 грн., заборгованість по процентах за користування кредитом 2106,60 грн., пеня 5171,62 грн., штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф(процентна складова) 619,82 грн. Однак, відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами договору, а саме пунктом 1.1.5.21 передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення У той самий час, згідно з пунктом 1.1.5.20 кредитного договору сторонами передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне повернення кредиту. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Отже, позовні вимоги в частині стягнення штрафу задоволенню не підлягають. Стягненню із відповідача, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, підлягають документально підтверджені судові витрати позивача в справі у сумі 1467,20 грн., оскільки позовні вимоги задоволені судом на 91,7%.

Outcome: partial