Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-22 00:00:00

до Артемівського міськрайонного суду надійшла заява [PERSON] , заінтересована особа Бахмутська міська рада Донецької області про встановлення факту родинних відносин, згідно якої він просить встановити факт родинних відносин та вказати, що він є двоюрідним племінником [PERSON] , що померла [INFO] . В обґрунтування заяви зазначив, що він є двоюрідним племінником [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Двоюрідна тітка [PERSON] в шлюбі не перебувала, власних дітей не мала, він здійснював догляд за нею. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належну їй земельну ділянку площею 1,60 га, що розташована на території Покровської сільської ради Бахмутського району Донецької області. У встановлений законом шестимісячний термін заявник звернувся до Другої Бахмутської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, яка державним нотаріусом Балицькою Л.А. 03.09.2019 року була внесена до Спадкового реєстру за № 64684003. На вимогу державного нотаріуса Балицької Л.A. надати документи, які підтверджують факт того, що його бабця [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , є рідними сестрами і [PERSON] є його двоюрідною тіткою, серед інших документів він надав архівну довідку № 868/01-22 від 08.10.2019 року, яка видана завідувачем Державного архіву за адресою: м.Донецьк, проспект Лагутенко,12, однак державним нотаріусом йому було роз`яснено, що архівні довідки, які видані в м. Донецьк є незаконними згідно Закону України від 18 січня 2018 року № 2268-VIII «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» і відповідно заявник не може підтвердити факт родинних відносин з [PERSON] .. Заявнику було рекомендовано звернутись до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин. Таким чином, без встановлення факту родинних зв`язків у судовому порядку, заявник позбавлений можливості захистити свої майнові права. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 30 липня 2020 року відкрите провадження по справі, призначений судовий розгляд. В судовому засіданні 20.08.2020 року заявник та його представник [PERSON] підтримали заяву у повному обсязі та просили її задовольнити. 23.09.2020 року в судове засідання заявник та його представник [PERSON] не з`явились, про час, місце та дату судового розгляду були повідомлені належним чином. Від представника заявника до суду надійшла заява, згідно якої він просив розгляд справи провести у його відсутність та відсутність заявника (а.с.44). Представник заінтересованої особи Бахмутської міської ради Донецької області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд розглядає справу за відсутності представника заінтересованої особи. Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, дійшов висновку, що заява про встановлення факту родинних відносин підлягає задоволенню. Статтею 293\~ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.1 ч.1 ст.315\~ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. До заяви про встановлення факту родинних відносин, в якій зазначається мета, з якою заявник просить встановити цей факт, можуть додаватися такі документи та докази: 1) докази, які підтверджують наявність цього юридичного факту (акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб); 2) довідки органів реєстрації актів цивільного стану про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану; 3) пояснення свідків, яким достовірно відомо про взаємовідносини померлого із заявником. Судом встановлено, що відповідно до архівної довідки від 08.10.2019 року, виданої завідувачем Державного архіву за адресою: м. Донецьк, проспект Лагутенко,12, в метричній книзі записів про народження за 1902 рік, актовий запис № 172, вказано, що [INFO] в селі Покровське Бахмутського повіту Катеринославської губернії народилась [PERSON] , її батьками є селянин [PERSON] та його законна дружина [PERSON] (а.с.10). [PERSON] та [PERSON] є дідом та бабою заявника. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 07.02.1963 року, [PERSON] народилась [INFO] в с. Покровське Артемівського району Донецької області, її батьками є [PERSON] та [PERSON] , про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 13 травня 1906 року зроблено відповідний запис за № 79 (а.с.9). З наданих документів вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є рідними сестрами. Відповідно до запису про шлюб № 60 від 17 листопада 1927 року, виданий начальником державної реєстрації в м. Донецьк 26.09.2019 року, 17 листопада 1927 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб в с. Покровське Артемівського округу, після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище « [PERSON] » (а.с.12). Згідно відомостей книги № 9 обліку членів колгоспного господарства імені Л.Кагановича села Покровське Артемівського районного округу за 1944 - 1946 роки сім`я колгоспників [PERSON] так [PERSON] має трьох дітей: донька - [PERSON] , 1929 року народження, донька - [PERSON] , 1931 року народження, син - [PERSON] , 1941 року народження (а.с.14). Відповідно до\~довідки про\~шлюб,\~яка видана\~27.09.2019\~року керівником\~Відділу записів\~актів громадянського\~стану за\~адресою:\~ [ADDRESS] , [PERSON] та [PERSON] 13 лютого 1952 року зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Покровської сільської ради Артемівського району Донецької області, після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище « [PERSON] », запис акта про шлюб №7 (а.с.16). [PERSON] народився [INFO] в с.Покровське Артемівського району Донецької області, його батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане 19 лютого 1953 року в с. Покровське Артемівського району Сталінської області (а.с.7). З наданих документів вбачається, що [PERSON] , 1929 року народження, є матір`ю заявника [PERSON] .. Відповідно до свідоцтва про подружжя № 9, 28 січня 1934 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб в селі Покровське Артемівського району, після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище « [PERSON] » (а.с.11). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видане повторно 13 серпня 1953 року, [INFO] народилась [PERSON] в селі Покровське Артемівського району Сталінської області, її батьками є [PERSON] та [PERSON] , про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 13 серпня 1953 року зроблено відповідний запис за № 163 (а.с.15). Відповідно до запису акта про смерть № 21, виданого 28 травня Відділом актів громадянського стану Народного комісаріату внутрішніх справ УРСР, [PERSON] померла [INFO] в с. Покровське Артемівського району Сталінської області (а.с.17). Згідно свідоцтва\~про смерть\~серії [NUMBER] ,\~видане Виконкомом\~Покровської сільради\~народних депутатів\~Артемівського району\~Донецької області\~15\~січня 1996\~року,\~ [PERSON] померла [INFO] в с. Покровське Артемівського району Донецької області у віці 89 років, про що в книзі реєстрації актів про смерть 15 січня 1996 року зроблено запис за № 4 (а.с.13). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , видане повторно 16 липня 2019 року Бахмутським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у віці 60 років в м.Бахмут Донецької області, про що 06 травня 1989 року складено відповідний актовий запис № 14 (а.с.18). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , видане 09 березня 2019 року Виконавчим комітетом Покровської сільської ради Бахмутського району Донецької області, [PERSON] , [INFO] , померла у віці 76 років в с.Покровське Бахмутського району Донецької області, про що 09 березня 2019 року складено відповідний актовий запис № 3 (а.с.8). Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку № 366371 від 07 грудня 2006 року, [PERSON] на підставі Розпорядження голови Артемівської райдержадміністрації від 26 жовтня 2006 року № 721 є власником земельною ділянки 1,60га на території Покровської сільської ради Артемівського району Донецької області, ділянка № [NUMBER] для веденя особистого селянського господарства, акт зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010614800173 (а.с.22). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належну їй земельну ділянку площею 1,60 га, що розташована на території Покровської сільської ради Бахмутського району Донецької області. У встановлений законом шестимісячний строк заявник звернувся до Другої Бахмутської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. На виконання запиту суду завідувачем Другої Бахмутської Державної нотаріальної контори Балицькою Л.А. направлена інформаційна довідка зі Спадкового реєстру та завірена належним чином копія спадкової справи за № 206/2019 року на майно [PERSON] , яка померла [INFO] . Також нотаріусом повідомлено, що свідоцтва про право на спадщину не видавались (а.с.35). В матеріалах спадкової справи міститься заява [PERSON] до Другої Бахмутської державної нотаріальної контори від 03 вересня 2019 року, де зазначено, що [INFO] померла його двоюрідна тітка [PERSON] , [INFO] . Після її смерті залишилась спадщина, він є спадкоємцем після її смерті, так як інших спадкоємців немає, цією заявою він приймає спадщину (а.с.38). Також, спадкова справа містить свідоцтво про смерть [PERSON] , свідоцтво про смерть [PERSON] , свідоцтво про народження [PERSON] , свідоцтво про смерть [PERSON] , свідоцтво про народження [PERSON] , паспорт [PERSON] . На вимогу державного нотаріуса Балицької Л.A. надати документи, які підтверджують факт того, що бабця заявника - [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , є рідними сестрами і [PERSON] є його двоюрідною тіткою, серед інших документів заявник надав архівну довідку № 868/01-22 від 08.10.2019 року, яка видана завідувачем Державного архіву за адресою: м. Донецьк, проспект Лагутенко,12, однак державним нотаріусом йому було роз`яснено, що архівні довідки, які видані в м. Донецьк є незаконними згідно Закону України від 18 січня 2018 року № 2268-VIII «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях». Питання щодо можливості використання як доказів у справі документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території, вирішується судом з урахуванням загальних положень цивільного процесуального законодавства України щодо належності та допустимості доказів (статті 77, 78\~ЦПК України). Зокрема, належними відповідно до частини першої\~статті 77 ЦПК України\~є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Допустимими за змістом частини першої цієї статті є докази, одержані в порядку, встановленому законом. Даючи оцінку допустимості таких доказів, як документи, що видані органами та установами на тимчасово окупованій території України, суд керується положенням частини другої\~статті 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України.\~ Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», норми якого стосуються тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Разом із тим, під час вирішення питання щодо оцінки доказів, суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема,\~«Loizidou\~v.\~Turkey», «Cyprus\~v.\~Turkey»),\~\~де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії\~(Namibia case),\~ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду у такій категорії справ має ґрунтуватись на дотриманні вимог\~статті 213 ЦПК України\~щодо повного і всебічного з`ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території. Таким чином, документи, видані органами та установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності. У зв`язку з тією обставиною, що заявник без надання архівних довідок, виданих з Державного архіву м. Донецьк, не може підтвердити факт родинних відносин з його двоюрідною тіткою [PERSON] , у позасудовому порядку він позбавлений довести зазначений юридичний факт для прийняття спадщини та можливості захистити свої майнові права.\~ Відповідно до \~ст. 55 Конституції України\~права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями\~15\~та\~16 ЦК України\~передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч. 1\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 3\~ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. В судовому засіданні свідок [PERSON] надала пояснення про те, що [PERSON] дійсно є двоюрідним племінником його тітки [PERSON] , яка померла [INFO] . Аналізуючи досліджені в судовому засіданні письмові докази та документи, суд приходить до переконання, що в сукупності інформації яка в них міститься, вони підтверджують факт родинних відносин заявника та його двоюрідної тітки [PERSON] . Пленум Верховного Суду України у своїй\~Постанові № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~роз`яснив, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] як між племінником та двоюрідною тіткою, має для заявника юридичне значення, оскільки від встановлення даного факту залежить виникнення, зміна або припинення його особистих майнових прав, а саме - можливість отримати свідоцтво про право на спадщину. Вище приведені обставини та факти у їх сукупності дають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи представником\~ заявника були обґрунтовані обставини, на які він посилався як на підстави своїх вимог. За таких обставин, суд вважає за необхідне встановити факт того, що заявник [PERSON] є двоюрідним племінником [PERSON] , яка померла [INFO] . На підставі викладеного,

Outcome: approved