Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

В травні 2015 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості, мотивуючи це тим, що 19.07.2005 року між сторонами у справі було укладено договір про користування електричною енергією №927617. З метою визначення спожитої електричної енергії відповідачу було встановлено електролічильник №21816601. На підставі зафіксованих показників електролічильника боржнику було виставлено до оплати рахунок за спожиту електричну енергію №8034482854 за квітень 2015 року від 27.04.2015 на загальну суму 2\~908, 35 грн. Остання оплата була здійснена відповідачем 09.04.2015 року на суму 857, 00 грн., що відображено у витязі з інтегрованої системи САП. Посилаючись на вищевикладене та норми закону, позивач просив суд: стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу в розмірі 2\~908, 35 грн. та судовий збір у справі. Представник позивача в судове засідання з»явилася. Позов підтримала, просила суд задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, про день, час та місце слухання справи повідомлена належним чином. Про причини неявки суд не повідомляла. За згодою представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що ПАТ «Київобленерго» надає послуги з постачання електричної енергії. Відносини між споживачами електричної енергії та ПАТ «Київобленерго» регулюються Правилами користування електричної енергією для населення, затверджених постановою КМУ від 26.07.1999 р. №1357. 19.07.2005 року між сторонами у справі було укладено договір про користування електричною енергією №927617. З метою визначення спожитої електричної енергії відповідачу було встановлено електролічильник №21816601. На підставі зафіксованих показників електролічильника боржнику було виставлено до оплати рахунок за спожиту електричну енергію №8034482854 за квітень 2015 року від 27.04.2015 на загальну суму 2\~908, 35 грн. Остання оплата була здійснена відповідачем 09.04.2015 року на суму 857, 00 грн., що відображено у витязі з інтегрованої системи САП. Згідно ч.1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Проте, суд не може погодитись з твердженнями позивача, викладеними у позовні заяві. Так, як в матеріалах справи наявна довідка відображення рахунку, згідно якої відповідач у справі [PERSON] здійснила повне погашення нарахованої їй заборгованості. Згідно положень\~ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодний доказ у справі не має для суду наперед встановленого значення. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, а саме: в частині стягнення понесених позивачем у справі судових витрат.

Outcome: partial