Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

До Баришівського районного суду Київської області звернувся позивач з вказаним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що 30 березня 1995 року померла її баба, [PERSON]. При житті [PERSON] ніякого заповідального розпорядження стосовно свого майна не склала. У своїй власності вона мала житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами розташований по вул. Болотна 30, с. Баришівка Баришівський район Київська область. Після смерті [PERSON] спадщину прийняла мати позивачки, донька [PERSON], [PERSON], шляхом проживання в спадковому будинку та доглядом за будинком. 26.07.2015 року померла мати позивачки, [PERSON]. До складу спадкового майна яке залишилося після смерті [PERSON] входять земельні ділянки та житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами розташовані по вул. Болотна 30, с. Баришівка Баришівський район Київська область. Відповідно до ст.. 1270 ЦК України позивач своєчасно, в шестимісячний термін звернулася до [PERSON] районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері та отримала витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок в нотаріальній конторі було відмовлено через те, що свідоцтво про право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами розташований по вул. Болотна 30, с. Баришівка, Баришівський район Київська область у позивача відсутнє. В попереднє судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, до суду надійшла заява і позивач просить розглядати справу в її відсутність, заявлений позов підтримує в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] селищної ради Баришівського району Київської області в попереднє судове засідання не зявились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. До суду надійшло клопотання про те, що позов вони визнають, просять розглядати справу в їх відсутність. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. В судовому засіданні було встановлено що, 30 березня 1995 року померла баба прозивача, [PERSON]. При житті [PERSON] ніякого заповідального розпорядження стосовно свого майна не склала. У своїй власності вона мала житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами розташований по вул. Болотна 30, с. Баришівка Баришівський район Київська область. Після смерті [PERSON] спадщину прийняла мати позивачки, донька [PERSON], [PERSON], шляхом проживання в спадковому будинку та доглядом за будинком. Відповідно до норм ст. 549 ЦК Української PCP (в редакції 1963 року) спадкоємець прийняв спадщину якщо фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, якщо спадкоємець подав нотаріальному органу за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Згідно ст. 529 ЦК Української PCP (в редакції 1963 року) у першу чергу право на спадкування за законом мають діти та дружина спадкодавця. Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК Української PCP (в редакції 1963 року) передбачено, що прийняте спадкове майно визнається власністю спадкоємця з часом відкриття спадщини. Таким чином, суд вважає, що доводи позивача ґрунтуються на вимогах закону. 26.07.2015 року померла мати позивачки, [PERSON]. До складу спадкового майна яке залишилося після смерті [PERSON] входять земельні ділянки та житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами розташовані по вул. Болотна 30, с. Баришівка Баришівський район Київська область. Відповідно до ст.. 1270 ЦК України позивач своєчасно, в шестимісячний термін звернулася до [PERSON] районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері та отримала витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі. Спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] є позивач [PERSON]. В установлений законом термін для прийняття спадщини після смерті матері позивач звернувся з письмовою заявою до державного нотаріуса [PERSON] державної нотаріальної контори , де отримав витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі. Проте нотаріус відмовив в оформленні спадкового будинку так як на нього відсутні правовстановлюючі документи. Спадковий будинок розташований за адресою вул. Болотна 30, с. Баришівка Баришівський район Київська область, відповідно до технічного паспорту БТІ було побудовано в 1966 році. Відповідно до ч.2 п.6 розділу 2 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, що затверджена Міністерством комунального господарства Української PCP 31.01.66 року державна реєстрація нерухомого майна в сільській місцевості не проводилась. Право власності на нерухоме майно , що знаходиться в сільській місцевості підтверджується довідкою відповідної сільської ради. Відповідно до листа вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 громадяни, які збудували житлові будинки до 5 серпня 1992 року, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. За наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 5 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи. Встановлені судом обставини підтверджуються: - Копією свідоцтва про смерть [PERSON] І-БК № 354025; - Довідкою-витягом про народження [PERSON], про те, що її батьками були [PERSON] та [PERSON]; - Копією свідоцтва про одруження [PERSON]. та [PERSON] І-АБ № 388226; - Копією свідоцтва про народження позивача [PERSON] І-БК № 395839; - Копією спадкової справи; Іншими матеріалами справи. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Ст.1217 ЦК України встановлює, що спадкування здійснюється за заповітом або законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved