Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовна заява ПАТ «Грін Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 007/1048/13К від 06.09.2013 року в сумі 42 167,02 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що між сторонами 06.09.2013 року було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого [PERSON] отримала у банку кредит у розмірі 50 000,00 грн. строк погашення кредиту до 05.09.2016 року зі сплатою відсотків за користування коштами 15,00 % на рік. Відповідно до умов договору позичальник зобов'язувалась погашати заборгованість за кредитом та відсотки за його використання. Відповідач не виконала своєчасно свої кредитні зобов'язання перед банком, у зв'язку із чим утворилась заборгованість у розмірі 42 167,02 грн. Зазначені обставини і стали підставою для звернення до суду з цим позовом. В судове засідання представник позивача не з'явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позов підтримує та не заперечує проти ухвалення в справі заочного рішення суду. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча була належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Заяв та повідомлень про розгляд справи за її відсутності від неї не надходило. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи без фіксації судового засідання звукозаписувальними технічними засобами. В справі встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 06.09.2013 року між ПАТ «Грін Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 007/1048/13К, відповідно до умов якого [PERSON] отримала у банку кредит у розмірі 50 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування коштами 15,00 % на рік та кінцевим терміном повернення 05.09.2016 року. Відповідно до п. 1.1. договору кредиту позичальнику був наданий кредит в сумі 50 000,00 грн. з процентною ставкою 15 % річних. Відповідно до п. 2.5 договору кредиту погашення основної суми кредиту здійснюється щомісячно включно до 10-го числа згідно з графіком, визначеним в цьому договорі, та остаточне погашення отриманого кредиту до 05.09.2016 року. Відповідно до п.3.3.2 договору кредиту позичальник зобов'язаний повертати кредит та сплатити нараховані проценти за користування кредитом у повному обсязі в строк та у порядку, що визначений цим договором. Відповідно до п.4.1. за несвоєчасне погашення кредиту або сплату процентів банк має право стягнути з позичальника пеню у розмірі діючої на період прострочки подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожен день прострочки. За несвоєчасне погашення Кредиту та сплату процентів банк у день, що слідує за днем, вказаним у пункті 2.5. цього договору, нараховує подвійну відсоткову ставку у розмірі 30,00 процентів річних на період прострочки за кожен день прострочки до дня усунення позичальником порушень умов договору. Відповідно до наданого позивачем розрахунку сума позовних вимог, заявлених до позичальника [PERSON], станом на 25.12.2014 року становить 42 167,02 грн. Зазначена заборгованість складається з таких складових: · прострочена заборгованість за основним зобов'язанням - 34 722,25 грн.; · прострочені проценти за користування кредитними коштами - 3 797,67 грн.; · поточні проценти за користування кредитними коштами - 1 085,25 грн.; · пеня за прострочення сплати основного боргу згідно з графіком - 2 438,19 грн.; · пеня за несвоєчасну сплату процентів- 123,66 грн. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України. У відповідності до положень статті 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк. Згідно із ст. 525 цього Кодексу одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Згідно з ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 3 ст. 538 ЦК України у разі невиконання однією із сторін у зобов'язанні свого обов'язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов'язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов'язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч.1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Частиною 3 цієї статті визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цивільно-процесуального законодавства України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Факт неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору знайшов своє підтвердження при розгляді справи і є підставою, відповідно до змісту договору, наданого позивачем розрахунку боргу та вимог чинного законодавства, для задоволення позову, а саме стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №007/1048/13К від 06.09.2013 року в розмірі 42 167,02 грн. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст. 88 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved