Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

В червні 2015 року до суду надійшов позов Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості за кредитним договором та просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 3733,55 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 17 січня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський банк розвитку» та [PERSON] укладено кредитний договір №ICKGMCUI.80606.003. Відповідно до п.п 2.2-2.9, 3.1, 3.4 кредитного договору, банк зобовязався протягом 60 днів з моменту укладення цього договору встановити кредитний ліміт у розмірі 2 000,00 гривень на рахунок №26251000073191 з нарахуванням процентів в розмірі 36% річних за користування кредитом, крім пільгового періоду. Нарахування процентів здійснюється щоденно, при цьому, проценти розраховуються на непогашену частину кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами, виходячи з розрахунку: рік триста шістдесят днів, місяць рівний кількості календарних днів. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається. Щомісячний мінімальний платіж складає 10% від суми заборгованості, підлягає сплаті Позичальником щомісячно до 25-го числа за попередній місяць. Заборгованість що підлягає сплаті, не сплачена у встановлений строк вважається простроченою. У рамках кредитного договору, банк встановлює поновлюваний пільговий період кредитування. Пільговий період складає 30 днів, по кожній платіжній операції. Пільговий період поширюється на всі операції по картці. Процентна ставка під час пільгового періоду кредитування, складає 0,0001% річних. При непогашенні заборгованості за кредитом у повному обсязі по закінченню пільгового періоду, проценти за користування кредитом нараховуються і сплачуються згідно з п. 2.3. та 2.4. які встановлені кредитним договором. Зазначає, що кредит надавався з лімітом, зазначеним в п. 2.2. на споживчі цілі. Кредитний договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє протягом 3-х років, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами зобовязань за кредитним договором. Підписання кредитного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, у період обслуговування кредитного договору (п. 3.4.). Банк в повній мірі виконав умови кредитного договору. Однак, відповідач свої зобовязання, передбачені кредитним договором, не виконує. Посилається на те, що за порушення строків сплати процентів за користування кредитом банк нараховує позичальнику пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення (п. 6.2 кредитні договору). Відповідач порушив умови кредитного договору і станом на 03.06.2015 року має заборгованість, яка складається з сум, зазначених в розрахунку заборгованості, а саме: поточна заборгованість по тілу кредиту 1002,80 грн.; прострочена заборгованість по тілу кредиту 855,77 грн.; поточна заборгованість за процентами 40,48 грн.; прострочена заборгованість за процентами 958,08 грн.; сума пені 876,42 грн. Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача перед ПАТ «ВБР» за кредитним договором станом на 03.06.2015 року складає 3733,55 грн. По причині наявності простроченої заборгованості, банк направив на адресу відповідача вимогу сплати (вих. №р. 11/83 від 17.02.2015 р., вих. №р. 11/85 від 17.02.2015 р.), однак станом на дату звернення до суду борг відповідачем не погашено. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав суду заяву від 27.07.2015 р. про розгляду справи у його відсутність, вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач у судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, заперечень на позов не подав. У звязку з наведеним, суд, на підставі ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. 17 січня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський банк розвитку» та [PERSON] укладено кредитний договір №ICKGMCUI.80606.003. Відповідно до п.п 2.2 кредитного договору, банк зобовязався протягом 60 днів з моменту укладення цього договору встановити кредитний ліміт у розмірі 2000,00 гривень, шляхом встановлення кредитного ліміту на рахунок №2625.1.000073191, який відкритий на підставі приєднання позичальника до Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п.п. 2.3 кредитного договору банк нараховує відсотки в розмірі 36% річних за користування кредитом, крім пільгового періоду. Згідно п.п. 2.4 кредитного договору нарахування відсотків здійснюється щоденно, при цьому відсотки розраховуються на непогашену частину кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами, виходячи з розрахунку: рік триста шістдесят днів, місяць рівний кількості календарних днів. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається. Згідно п.п. 2.5 кредитного договору щомісячний мінімальний платіж складає 10% від суми заборгованості, підлягає сплаті позичальником щомісячно до 25-го числа за попередній місяць. Заборгованість що підлягає сплаті, не сплачена у встановлений строк вважається простроченою. Підпунктом 2.8 кредитного договору визначено, що у рамках кредитного договору банк встановлює поновлюваний пільговий період кредитування. Пільговий період складає 30 днів по кожній платіжній операції. Пільговий період поширюється на всі операції по картці. Підпунктом 2.9 кредитного договору визначено, що процентна ставка під час пільгового періоду кредитування складає 0,0001% річних. При непогашенні заборгованості за кредитом у повному у повному обсязі по закінченню пільгового періоду, проценти за користування кредитом нараховуються і сплачуються згідно з п. 2.3 та 2.5. Згідно п.п. 6.2 кредитного договору за порушення строків сплати процентів за користування кредитом банк нараховує позичальнику пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, тобто норми про договір позики. На підставі ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. Частиною 1 ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобовязання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Позивач виконав умови кредитного договору, а відповідач свої зобовязання, передбачені кредитним договором, належним чином не виконує. На підставі постанови Правління НБУ від 27.11.2014 року № 743 «Про віднесення ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 27.11.2014 р. № 132 «Про затвердження тимчасової адміністрації у ПАТ «ВБР», згідно з яким 28.11.2014 р. запроваджено тимчасову адміністрацію. Цим же рішення № 132 від 27.11.2014 р. призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку». Згідно ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» до повноважень уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відноситься вжиття передбачених законодавством заходів щодо стягнення простроченої заборгованості позичальників та інших боржників банку. Станом на 03.06.2015 року відповідач має заборгованість, яка складається з наступних сум: поточна заборгованість по тілу кредиту 1002,80 грн.; прострочена заборгованість по тілу кредиту 855,77 грн.; поточна заборгованість за процентами 40,48 грн.; прострочена заборгованість за процентами 958,08 грн.; сума пені 876,42 грн. Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача перед ПАТ «ВБР» за кредитним договором станом на 03.06.2015 року складає 3733,55 грн. Оскільки [PERSON] не сплатив заборгованість, суд вважає позовні вимоги ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому суд виходить з приписів ч.ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України та враховує, що відповідач не надав суду належних доказів повної чи часткової сплати заборгованості, не спростував наданий суду розрахунок заборгованості, на власний розсуд розпорядившись своїми процесуальними правами. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved