Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-12 00:00:00

В червні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила: визнати за нею, [PERSON] , право на земельну частку (пай) площею 2,88 га в умовних кадастрових гектарах із земель, які перебували у колективній власності КСП ім. Щорса с. Радичі Володарсько-Волинського району Житомирської області; а також виділити їй земельну частку (пай) за рахунок нерозподілених земель колективної власності, що придатні для обробітку за межами населеного пункту в адміністративних межах Радицької сільської ради Хорошівського району Житомирської області площею 2,88 га в умовних кадастрових гектарах. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що в період з 05.03.1984 по 19.11.1997 вона працювала в колгоспі ім. Щорса на посаді агронома-насіннєвода та була членом колгоспу. На базі колгоспу створено КСП ім. Щорса, яке у подальшому реорганізовано в СТОВ «Радичі» згідно з рішенням загальних зборів 25.01.2000 року. Відповідно до Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», у 1996 році у колгоспі розпочалася робота по підготовці до паювання майна та земель, що перебували у колективній власності КСП ім. Щорса Володарсько-Волинського району Житомирської області. Під час розпаювання земель КСП ім. Щорса вона була членом цього колгоспу, однак помилково не внесена до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай), що додавалися до державного акту, і відповідно сертифікат на право на земельну частку (пай) позивач не отримала, чим порушено її право на отримання права на земельну частку (пай). Також зазначила, що на території Радицького старостинського округу Хорошівського району обліковуються землі запасу, землі сільськогосподарського призначення, а середній розмір земельної частки (паю) по сільській раді становить - 2,88 га. Відтак, на переконання позивача, порушене право може бути відновлено шляхом визнання за нею права на земельну частку (пай) та виділення паю за рахунок нерозподілених земель колективної власності. Ухвалою судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 04 жовтня 2020 року відкрито провадження в справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 10.08.2020 справу прийнято до провадження судді Збаражського А.М. та призначено судове засідання. 08.02.2021 сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Радичі» подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач визнав позовні вимоги позивача та не заперечив проти їх задоволення, зазначивши, що під час розпаювання земель КСП ім. Щорса [PERSON] дійсно була членом цього колгоспу, працювала з 05.03.1984 по 19.11.1997, однак помилково не внесена до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай). Ухвалою Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 22.02.2021 замінено у цивільній справі №276/642/18 відповідача Радицьку сільську раду на належного - Хорошівську селищну раду. У судове засідання позивач не з`явилася, надіславши до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила їх задовольнити. В судове засідання представники відповідачів Хорошівської селищної ради та сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Радичі» не з`явились, до суду відповідачами подано заяви про розгляд справи без участі їх представників, позовні вимоги визнали у повному обсязі, проти задоволення позову не заперечили. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши всі необхідні, зібрані по справі докази для ухвалення обґрунтованого рішення, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. В період з 05 березня 1984 року по 19 листопада 1997 року [PERSON] працювала в колгоспі ім. Щорса на посаді агронома-насіннєвода та була членом колгоспу, що підтверджується записами в трудовій книжці серії [NUMBER] та довідкою СТОВ «Радичі» № 18 від 12.06.2018 року (а.сп.7-8). Рішення про звільнення [PERSON] з членів колгоспу прийнято 19 листопада 1997 року на підставі поданої заяви позивача, про що свідчить протокол №7 засідання правління КСП ім.Щорса с.Радичі, складений 19.11.1997 року. На підставі рішення Радицької сільської ради №58 від 28.11.1995 року КСП ім.Щорса в с.Радичі передано у колективну власність 2058,1 га землі сільськогосподарського призначення, про що свідчить державний акт Серії ЖТ №13-12-0001 на право колективної власності на землю, виданий 25.12.1995 року Радицькою сільською радою Володарсько-Волинського району Житомирської області (а.сп.65-68). 02.11.2020 на запит позивача відділом у Хорошівському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області повідомлено, що згідно державного акта на право колективної власності на землю КСП ім.Щорса с.Радичі Радицької сільської ради в списку громадян- членів колекстивного сільськогосподарського підприємства, що мають право на земельну ділянку, [PERSON] відсутня (а.сп.62). Згідно довідки СТОВ «Радичі» №19 від 12.06.2018 року [PERSON] була помилково пропущена при внесенні в списки при розпаюванні землі колгоспу ім. Щорса та не внесена в списки пайовиків 06 лютого 1996 року (а.сп.9). На базі колгоспу ім. Щорса на підставі рішення загальних зборів від 19.11.1992 року (протокол №3) створено правонаступника колективне сільськогосподарське підприємство ім. Щорса. Після чого, згідно з рішенням загальних зборів від 25.01.2000 року (протокол №1), КСП ім. Щорса реорганізовано в СТОВ «Радичі». Відтак, СТОВ «Радичі» є правонаступником КСП ім. Щорса. Вказане підтверджується довідками СТОВ «Радичі» №20 та №21 від 12.06.2018 року (а.сп.10-11). З довідки Радицької сільської ради Хорошівського району Житомирської області № 302 від 12.06.2018 вбачається, що відповідно до проекту землеустрою організації території земельних часток (паїв) Радицької сільської ради Володарсько-Волинського району Житомирської області середній розмір земельної частки (паю) по сільській раді становить - 2,88 га, в тому числі: рілля - 2,05 га та сіножаті - 0.83 га. (а.сп.12). Згідно довідок відділу у Хорошівському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області № Я-9/0-0.23-9/140-18 від 20.06.2018 та №с-38/0-0.23-37/140-18 від 20.11.2018, на території Радицької сільської ради Хорошівського району Житомирської області обліковуються землі запасу сільськогосподарського призначення, сільськогосподарські угіддя: перелоги - 47.2330 га, сіножаті - 65.7900 га, пасовища - 139,4013 га (а.сп.13). Станом на 01.01.2021 року на території Радицького старостинського округу Хорошівської селищної ради Житомирського району Житомирської області обліковуються землі запасу, сільськогосподарські землі, сільськогосподарські угіддя, що підтверджується листом Хорошівської селищної ради від 17.02.2021 №168 (а.сп.80). Питання включення особи до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю вирішується відповідно до ст.ст. 22,23 Земельного кодексу України, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» від 10.11.1994 року, Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) від 05.06.2003 року. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). За пунктом 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Право за земельну частку безпосередньо не залежить від стажу роботи громадянина, його виробничих показників, особистих заслуг, місця проживання тощо. Навіть якщо після отримання сертифіката працівник перестав працювати в КСП або переїхав будь-куди, він не втрачає права за земельний пай. Це право йому гарантує законодавство України й ніхто не може позбавити його цього права інакше, як за рішенням суду. За змістом статей 22, 23 ЗК України (в редакції 1990 року) особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП на час паювання; включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; одержання КСП цього акта. Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. (Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 17.03.2020 року справа № 396/1683/18-ц). Громадянин, якого помилково (безпідставно) не внесено до списку чи виключено з нього - додатку до державного акта на право колективної власності на землю, має до проведення розпаювання і видачі сертифікатів звернутися до загальних зборів членів КСП з питанням щодо внесення його до списку. Якщо землі вже розпайовані, то за згодою всіх власників сертифікатів має бути проведено перепаювання; у разі ж недосягнення згоди спір розглядається в судовому порядку. У такому випадку особа має звернутися до суду з позовом про визнання її права на земельну частку (пай) в КСП. Відповідно до роз`яснень, що містяться в пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту. Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом колективного сільськогосподарського підприємства на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання, відповідно до п. 7 Указу Президента України від 08.08.1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. В ході судового розгляду справи позивачем доведено та підтверджено належними доказами, що вона на час розпаювання земель сільськогосподарського призначення та одержання КСП ім.Щорса 28.11.1995 року державного акту на право колективної власності на землю була членом цього КСП, що підтверджується записами в трудовій книжці та інформацією, наданою правонаступником даного колгоспу. Проте, незважаючи на даний факт, [PERSON] до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай), помилково не була включена, внаслідок чого вона позбавлена права отримати у власність земельну частку (пай). Таким чином, судом встановлено наявність у позивача суб`єктивного права на земельну частку (пай), про захист якого вона просить. Крім того, суд враховує, що на даний час на території Радицького старостинського округу Хорошівської селищної ради Житомирського району Житомирської області обліковуються землі запасу, сільськогосподарські землі, сільськогосподарські угіддя, середній розмір земельної частки (паю) по сільській раді становить - 2,88 га. З огляду на викладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про визнання за [PERSON] права на земельну частку (пай) площею 2,88 га, із земель, які перебували у колективній власності КСП ім. Щорса, а також виділення позивачу земельної частки (паю) у зазначеному розмірі за рахунок нерозподілених земель колективної власності, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі вищезазначеного,

Outcome: approved