Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-30 00:00:00

До Високопільського районного суду Херсонської області звернулася [PERSON] із позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зазначивши у позовній заяві про те, що вона є власником будинку [ADDRESS] . Відповідно до довідки про склад сім`ї у даному будинку зареєстровано троє людей, а саме вона та відповідачі, а саме її брат [PERSON] та її онук [PERSON] . Однак, відповідачі на даний час прописані (зареєстровані) за вказаною адресою, хоча фактично з 2015 року по даний час за вказаною адресою не проживають та не з`являються. Оскільки, відповідачі за вищевказаною адресою не проживають, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, чим об`єктивно порушуються її права. Просить суд, визнати [PERSON] та [PERSON] , такими, що втратили право користування житловим приміщенням в будинку [ADDRESS] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надавши заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить суд їх задовольнити та провести розгляд справи у її відсутності. Не заперечує проти заочного розгляду справи та постановлення заочного рішення у разі відсутності відповідачів (а.с.73). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] , в судове засідання не прибули двічі, на 17.03.2021 року та на 31.03.2021 року, оскільки за місцем реєстрації відсутні, будучи своєчасно та належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ч.11 ст.128 ЦПК України, про що свідчить публікація на офіційному веб-сайті судової влади України, а саме Високопільського районного суду Херсонської області, (а.с.71-72 на звороті, 76-77 на звороті) та яке розміщене за десять днів до відповідного судового засідання. Заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не надано. Як не надано і відзиву на позовну заяву, а тому суд розглядає справу за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.За таких обставин суд вважає причину неявки в судове засідання відповідача не поважною та за можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст.280-282 ЦПК України, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст.211 ЦПК України, ч.3. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. За таких обставин, відповідно до вимог ст.247 ЦПК України, ч.2… У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, а саме: - Із копії паспорту громадянина України (а.с.4) вбачається, що [PERSON] , народилася [INFO] , в місті Кривий Ріг Дніпропетровської області, зареєстрована та проживає в [ADDRESS] , що також підтверджується довідкою про склад сім`ї (а.с.9). Та має ІПН [NUMBER] (а.с.4 на звороті). - Із копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.5-6) з`ясовано, що [PERSON] належить на праві приватної власності житловий будинок загальною площею 59,9 кв.м, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Право власності на житловий будинок набуто відповідно до договору купівлі-продажу №503 від 11.09.2013 року, посвідченого державним нотаріусом Високопільської державної нотаріальної контори (а.с.7-8). - Із довідки про склад сім`ї від 17.11.2020 року (а.с.9) з`ясовано, що [PERSON] , зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , є власником житлового будинку. За даною адресою зареєстровані, але не проживають: онук - [PERSON] та брат - [PERSON] , але фактично за вказаною адресою не проживають більше п`яти років, що також підтверджується довідками про реєстрацію місця проживання відповідачів (а.с.10, 11). Факт не проживання відповідачів за вказаною вище адресою, також підтверджується поясненнями [PERSON] від 18.12.2020 року (а.с.12, 15), [PERSON] від 18.11.2020 року (а.с.13, 16) та [PERSON] від 18.11.2020 року (а.с.14, 17). Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до вимог до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до вимог ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно ст.5 ЦПК України, ч.2. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном. Тому такими діями відповідача порушені права та законні інтереси позивача у справі. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з правом володіння. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Зазначені норми дають суду підстави дійти висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Підстави втрати права на користування житловим приміщенням регулюються ст.ст.71,72 ЖК України, в разі користування житловим приміщенням в будинках державного і громадського фонду та ст. 405 ЦК України в разі користування майном (житлом) власника. Житловий будинок за адресою [ADDRESS] є приватною власністю позивача, тому правовідносини між сторонами мають регулюватися відповідними нормами цивільного кодексу України. Відповідно до вимог ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності понад один рік без поважних причин, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що понад установлений законом строк відповідачі [PERSON] та [PERSON] у спірному житлі не мешкають, не отримують поштову кореспонденцію за даною адресою, особистих речей у житлі не мають, участі у витратах по утриманню житла не приймають, з будь-якими вимогами про усунення перешкод у користуванні житловим будинком в установленому законом порядку не зверталися. Таким чином, враховуючи вище встановлені судом обставини, що свідчать про не проживання відповідачів [PERSON] та [PERSON] у спірному житловому будинку понад установлений законом строк, та беручи до уваги те, що належними та допустимими доказами відповідачами позовні вимоги не спростовано, а тому відповідачів [PERSON] та [PERSON] слід визнати таким, що втратили право на користування житловим будинком за адресою: [ADDRESS] . За таких обставин суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного, ст.41 Конституції України, ст.ст.5, 16, 316, 317, 319, 321, 383, ст.ст.386, 391, 405 ЦК України, ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 р.,

Outcome: approved