Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області звернулась [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона з відповідачем по справі перебувала у зареєстрованому шлюбі 3 14 вересня 2002 року. В 2004 році шлюб між ними було розірвано, але вони продовжували проживати разом. З відповідачем вона має спільних дітей: дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. На даний час відповідач сплачує аліменти на дочку в розмірі 1/4 частини, що підтверджується копією рішення суду від 18 лютого 2004 року. На утримання сина відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги. Дитина часто хворіє, тому потребує значних витрат на лікування, також харчування, одяг, розвиток, повністю знаходиться на її утриманні, тому вона потребує матеріальної допомоги зі сторони відповідача. Вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти і на утримання сина. Він фізично здоровий, на утриманні недієздатних не має. Їй відомо, що відповідач не офіційно працює, займається пасажирськими перевезеннями на маршруті Київ-Херсон, має не регулярний, мінливий заробіток, тому вважає, що необхідно стягувати аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 800 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до повноліття дитини. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON], в судовому засіданні надав пояснення з яких вбачається, що він частково заперечує проти позову. Пояснив що надаватиме допомогу по мірі можливості. На даний час не працює та шукає роботу. Суд, заслухавши пояснення сторін, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, обґрунтованість позовної заяви, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом з достовірністю встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Шлюб між сторонами 19 жовтня 2004 року розірвано, копія свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER]. Сторони по справі мають спільних доньку [PERSON], [INFO], копія свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] та сина [PERSON], [INFO], копія свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER]. З довідки №3336 від 27.11.2013 року виданої Комунальним підприємством Білоцерківської міської ради Житлово - експлуатаційною конторою №1 вбачається, що [PERSON] має на утриманні малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Як вбачається з копії рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18.02.2004 року, з [PERSON] на користь позивача було стягнуто аліменти на її особисте утримання в розмірі 3/20 усіх видів заробітку та на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно до повноліття дитини. Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Приписи ст.184 СК України встановлюють, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Позивач звернулась до суду з позовною заявою саме про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. За таких обставин обов'язком позивача є доведення факту, що відповідач має нерегулярний та мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.2, 3 ст.10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1, 2 ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст.58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч.1, 4 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що в силу вимог ст. 191 СК України, позивач має право на отримання аліментів, однак враховуючи той факт, що остання звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі а докази, які б підтверджували мінливий чи не стабільний дохід відповідача суд не надала то суд позбавлений можливості дійти висновку про мінливий та не регулярний дохід відповідача. За таких обставин, враховуючи, що позовні вимоги є не доведеними а суд при ухваленні рішення не може виходити за рамки позовних вимог, суд зобов*язаний у задоволенні позову відмовити. Крім того, з матеріалів справи не вбачається належного обґрунтування суми в 800 грн. щомісяця, яку позивач просить суд стягнути з відповідача. Відповідно до частини 8 статті 181 Сімейного кодексу України визначено, що у випадку якщо місце проживання чи перебування батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Надання вищевказаної тимчасової допомоги регулюється Порядком призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2006 № 189. Доказів, які б давали можливість суду визначити тверду суму аліментів які слід стягнути з відповідача, позивачем не надано. Уточняти позовні вимоги позивач бажання не виявила. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд упродовж розумного строку. За таких обставин, позивач використала своє право на судовий захист і її право не може бути порушено. Однак, в ході судового слідства доводи позивач не знайшли свого підтвердження. Відповідно до ст.88 ЦПК України, позивач звільняється від сплати судового збору.

Outcome: dismissed