Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-31 00:00:00

До Гірницького районного суду м. Макіївки Донецької області звернувся [PERSON] з вказаним позовом в якому зазначив, що заочним рішенням Гірницького районного суду м. Макіївки Донецької області від 08.06.2012 року з нього вирішено стягнути на користь [PERSON] заборгованість по сплаті аліментів на її утримання у розмірі 5 033,50 гривень та неустойку за прострочення сплати аліментів у розмірі 17 557,49 гривень. Крім того рішенням Гірницького районного суду м. Макіївки Донецької області від 16.11.2012 року з нього стягнуту на користь [PERSON] заборгованість по сплаті аліментів на утримання дитини у розмірі 5 570,19 гривень та неустойку за прострочення сплати аліментів у розмірі 24 062,22 гривень. Вказані рішення звернуті до примусового виконання. Крім того він є боржником ще за двома виконавчими документами про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у сумі 5 104,00 гривень та на утримання непрацездатної дружини у сумі 8 206,58 гривень. На даний час він працює та розмір його середньої заробітної плати складає 1 074,49 гривень. Таким чином за своїм матеріальним становищем він не може погашати заборгованість зі сплати аліментів та нараховану неустойку, та наявність у нього чотирьох виконавчих документів ставить його у вкрай скрутне матеріальне становище та він не може належним чином утримувати себе. Зазначив, що вищевказана заборгованість зі сплати аліментів на утримання дитини та дружини утворилася у зв'язку з тим, що він часто змінював місця роботи. За таких обставин просив частково звільнити його від заборгованості по сплаті аліментів, а саме звільнивши його від сплати нарахованої неустойки залишивши обов'язок сплатити лише суми заборгованості по аліментам. В судовому засіданні позивач позов підтримав просив його задовольнити. Пояснив, що за рішенням суду з нього було стягнуті аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини та на її утримання до досягнення дитиною трьох років. У нього виникла заборгованість із сплати аліментів, оскільки він сплачував їх не у повному обсязі. У 2012 році у Гірницькому районному суді м. Макіївки з нього були стягнута заборгованість із сплати аліментів на дитину та нарахованої неустойки, а також заборгованість із сплати аліментів на утримання дружини та нарахованої неустойки. Одне рішення було прийнято за його відсутності, та про нього він дізнався у 2012 році та його не оскаржував. Під час винесення іншого рішення він був присутнім під час судового розгляду позов визнав, і те рішення також не оскаржував. Зазначив, що вказані рішення він не оскаржував оскільки був з ними згодний та на той час вважав, що зможе погасити стягнуті з нього суми. У подальшому він не знайшов роботу та наразі працює слюсарем в ОСМД та його розмір заробітної плати становить лише 1047 гривень. Таким чином розмір його заробітної плати не дозволяє йому сплачувати аліменти та погашати заборгованість зі сплати аліментів та виплачувати присуджену неустойку. До того ж після здійснення відрахувань з його заробітної плати в нього залишається незначна сума, яка не може забезпечити його нормальне існування. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала просила його задовольнити. Надала суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. У наступне судове засідання не з'явилася, та зі згоди позивача розгляд справи продовжено за її відсутності. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON], позов не визнали, просили відмовити у його задоволенні. Зазначили, що за рішеннями суду з позивача були стягнуті аліменти на користь [PERSON] на її утримання до досягнення дитиною трьох років та на утримання неповнолітньої дитини до досягнення нею повноліття. У зв'язку з тим, що позивач ухилявся від сплати аліментів виникла заборгованість, у зв'язку з чим рішеннями суду була стягнута з останнього заборгованість по сплаті аліментів (на дитину та на дружину) та неустойка за прострочення сплати аліментів. З вказаним рішеннями суду позивач був ознайомлений їх не оскаржував. На даний час вказану заборгованість не погасив, як і стягнуту з нього неустойку. Таким чином, вважали, що підстав для задоволення позову не має, а позивач фактично ухиляється від виконання його обов'язку по сплаті аліментів. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав. З матеріалів справи встановлено, що 28 лютого 2009 року між сторонами був зареєстрований шлюб, який за рішенням суду від 01.07.2010 року був розірваний. Від шлюбу мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO]. Рішеннями Гірницького районного суду м. Макіївки від 19 січня 2011 року (цивільна справа №2-505/2011 рік) позов [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини був задоволений: змінено спосіб та розмір аліментів, що стягнуті з [PERSON] на користь [PERSON] за рішенням Гірницького районного суду м. Макіївки від 08.04.2010 року; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON],[INFO] у розмірі 400 гривень щомісячно, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня набрання чинності рішення суду та до досягнення дитиною повноліття. Також рішення Гірницького районного суду м. Макіївки від 19.01.2011 року (цивільна справа №2-506/2011 року) позов [PERSON] про зміну розміру аліментів на її утримання, як дружини, був задоволений: змінений спосіб та розмір аліментів, що стягнуті з [PERSON] на користь [PERSON] за рішенням Гірницького районного суду м. Макіївки від 08.04.2010 року; стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на її утримання в розмірі 300 гривень щомісячно, починаючи від дня набрання чинності рішення суду та до досягнення дитиною трьохлітнього віку. Вказані рішення набули законної сили та були звернуті до примусового виконання. Крім того судом встановлено, що 16 листопада 2012 року Гірницьким районним судом м. Макіївки Донецької області було винесено заочне рішення у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості по сплаті аліментів на утримання дитини та пені за прострочення сплати аліментів, яким позов [PERSON] був задоволений та стягнуто з [PERSON] на її користь заборгованість по аліментам за виконавчим листом 2-1583 від 08.04.2010 року, який видано Гірницьким районним судом м. Макіївки у розмірі 5570,19 гривень та неустойку у розмірі 24 062,22 гривень. Рішенням Гірницького районного суду м. Макіївки Донецької області від 08.06.2012 року позов [PERSON] про стягнення заборгованості по аліментам та неустойки був задоволений: стягнуто [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість по аліментам за виконавчим листом 2-1584 виданого 08.04.2010 року Гірницьким районним судом м. Макіївки у розмірі 5 033,50 гривень ат неустойку у розмірі 17 557,49 гривень. Відповідно до ч.2 ст.197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення (перебування у ЗС України, у зв'язку зі скрутним матеріальним становищем або у зв'язку зі несприятливими обставинами, які склалися для платника аліментів тощо) Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як вбачається із змісту позовних вимог та наданих в судовому засіданні пояснень позивач [PERSON] фактично просив звільнити його від сплати нарахованої та стягнутої з нього за вищевказаними рішеннями суду неустойки у зв'язку з простроченням сплати аліментів, посилаючись на те, що розмір його заробітної плати не дозволяє сплачувати аліменти, погашати наявну заборгованість по ним та сплачувати неустойку. При цьому зазначив, що заборгованість по сплаті аліментів на утримання сина та дружини він визнає у повному обсязі та за можливості готовий її погасити. Згідно ч.1 та 2 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Разом з цим суд зазначає, що вказане питання (стягнення неустойки) вже вирішувалося судом за відповідними позовами [PERSON] до [PERSON] постановлені за результатами їх розгляду ніким оскаржені не були та набули законної сили й звернуті до виконання. З огляду на викладене, доводи позивача щодо його скрутного матеріального становище та не можливість у зв'язку з цим сплачувати як аліменти і погашати наявну по ним заборгованість, так і сплачувати присуджену рішеннями суду неустойку, можуть бути вирішені судом у порядку, передбаченому ст.373 ЦПК України, а не шляхом подачі позову про звільнення від її сплати. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed