Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась з позовом ВМР з вимогами до [PERSON] про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки площею 0,0001 га по [ADDRESS] шляхом знесення бетонного паркану для відновлення проїзду загального користування за рахунок гр. [PERSON] та приведення земельної ділянки для придатного для використання стану. Позов мотивовано тим, що згідно перевірки дотримання вимог законодавства при використані земель міста Вінниці встановлено, що гр. [PERSON] використовує земельну ділянку загальною площею 0,0586 га, яка знаходиться за адресою [ADDRESS], із них: площею 0,0585 га для ведення садівництва (садівниче товариство «Берізка» П'ятничанського масиву), згідно державного акта на право приватної власності на земельну ділянку, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю: ВН №1/1059 від 12.07.2000р.площею 0,0001 га, самовільно зайнята земельна ділянка із земель територіальної громади міста, яка використовується без правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності (користування) нею. Позивач зазначає, що на земельній ділянці площею 0,0585га, розташоване належне громадянці [PERSON] нерухоме майно (дачний будиночок). За результатами тахеометричної зйомки, проведеної спеціалістами МКП «Вінницький муніципальний центр містобудування і архітектури», встановлено самовільне захоплення гр. [PERSON] земельної ділянки площею 0,0001 га, яка не входить в межі Державного акту на право приватної власності та відноситься до земель комунальної власності Вінницької міської ради (землі загального користування). На земельній ділянці площею 0,0001 га по [ADDRESS] об'єкти нерухомого майна відсутні, земельна ділянка використовується для ведення садівництва. Зі сторони проїзду земельна ділянка площею 0,0001 га огороджена бетонним парканом. Вищевказане і стало підставою для звернення позивача до суду. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти визнання позову не заперечував. Третя особа в судовому засіданні проти задоволення не заперечувала. Судом у справі встановлені наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини: Згідно рішення Вінницької міської ради від 21.06.2004р. № 721 «Про землеустрій в м. Вінниці» визначено, що землі, які знаходяться в межах адміністративно-територіальної одиниці м. Вінниці, за винятком земель, що перебувають під об'єктами загальнодержавної власності України, а також переданих у приватну власність, вважати землями комунальної власності, якими розпоряджаєтеся територіальна громада м. Вінниці в особі Вінницької міської ради. ( а. с. 11) Як вбачається з акту перевірки дотримання вимог законодавства при використані земель міста Вінниці від 07.02.2014р. №13/9-03-14 здійсненого департаментом самоврядного контролю ВМР - [PERSON] використовує земельну ділянку загальною площею 0,0586 га, яка знаходиться за адресою [ADDRESS], із них: площею 0,0585 га для ведення садівництва (садівниче товариство «Берізка» П'ятничанського масиву), згідно державного акта на право приватної власності на земельну ділянку, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю: ВН №1/1059 від 12.07.2000р. площею 0,0001 га, ( а.с. 12) самовільно зайнята земельна ділянка із земель територіальної громади міста, яка використовується без правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності (користування) нею. (а.с. 5-9) Згідно даних доповідної записки від 19.12.2013р. №431 МКП «Вінницького муніципального центру містобудування і архітектури» - за результатами тахеометричної зйомки, проведеної спеціалістами МКП «Вінницький муніципальний центр містобудування і архітектури», встановлено самовільне захоплення гр. [PERSON] земельної ділянки площею 0,0001 га, яка не входить в межі Державного акту на право приватної власності та відноситься до земель комунальної власності Вінницької міської ради (землі загального користування). На земельній ділянці площею 0,0001 га по [ADDRESS] об'єкти нерухомого майна відсутні, земельна ділянка використовується для ведення садівництва. Зі сторони проїзду земельна ділянка площею 0,0001 га огороджена бетонним парканом.( а. с.30-31) Відповідно до ст. 142 Конституції України право на землю комунальної власності належить територіальним громадам. Статтею 80 ЗК України визначено, що суб'єктами права власності на землю є: територіальні громади які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на праві комунальної власності. Ст. 83 Земельного кодексу України встановлено, що землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності. Ст. 116 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Відповідно до ст.12 ЗК України розпоряджатися землями територіальної громади, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності належить до повноважень міської ради. Ст. 126 Земельного кодексу України передбачено, що право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державним актом на право постійного користування земельною ділянкою. Право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону. Згідно з ст.212 ЗК України, самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для користування стан, включаючи знесення споруд, здійснюється за рахунок громадян, які самовільно зайняли земельні ділянки. ст 58 ЦПК України, встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, повністю підтверджений матеріалами справи та підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0001 га по [ADDRESS] шляхом знесення бетонного паркану для відновлення проїзду загального користування за рахунок громадянки [PERSON], та привести земельну ділянку для придатного для використання стану. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При поданні позовної заяви позивач сплатив судовий збір у розмірі 243,60 грн., які підлягають стягненню з відповідача. Відповідно до статей, ст.ст. 12, 80, 83, 116, 125, 212, ЗК України,

Outcome: approved