Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

В травні 2014 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила надати дозвіл її неповнолітній доньці [PERSON], [INFO], на тимчасові виїзди за межі України до досягнення нею 16 років у її супроводі та у супроводі інших осіб, уповноважених нею, без згоди та супроводу батька- Білостецького Е.В., а також надати дозвіл на отримання та виготовлення проїзних документів для тимчасових виїздів за межі України її неповнолітній доньці. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказувала, що з 21.04.2001 року вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 05.06.2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м.Миколаєва, актовий запис № 291. Від цього шлюбу мають дитину- неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею. Відповідач не бере участі у вихованні дитини, проявляє байдужість до дитини та незацікавленість у її розвитку, останні місяці не сплачує аліменти, в добровільному порядку матеріальну допомогу відмовився надавати. Відповідач відмовляється надати у передбаченому законодавством України порядку дозвіл на виїзд їх неповнолітньої доньки за кордон для її відпочинку та оздоровлення. Їх донька часто хворіє застудними захворюваннями, для лікування та профілактики яких за рекомендаціями лікарів необхідне періодичне перебування дитини на морі. Також вона вважає, що виїзд дитини за кордон сприятиме розширенню світогляду дитини та позитивно позначиться на її духовному та інтелектуальному розвитку її як особистості. Посилаючись на те, що в добровільному порядку відповідач такий дозвіл оформляти відмовляється, вона вимушена звернутися до суду, та просила позов задовольнити. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених в заяві, та просила їх задовольнити. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся через оголошення в газеті Рідне Прибужжя, а тому вважається повідомленим належним чином у відповідності до ч. 9 ст. 74 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що з 21.04.2001 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 05.06.2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м.Миколаєва, актовий запис № 291. Від даного шлюбу мають дитину- неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка зареєстрована та проживає разом з матірю за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою ЖЕК № 17 ЖКП Південь від 03.09.2014р. за № 2149. Дитина часто хворіє та перебуває на стаціонарних лікуваннях, що підтверджується наданими до суду витягами з історії хвороби та медичної карти, виписними епикризами, лікарями рекомендовано санаторно-курортне лікування, загартовування. Мати дитини має намір вивозити дитину для лікування та профілактики захворювань за кордон, проте через відсутність нотаріально посвідченої згоди батька дитини на виготовлення проїзних документів та на виїзд неповнолітньої доньки за кордон такої можливості вона не має. Відповідно до ч. 2 ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків та у їхньому супроводі, або у супроводі осіб, які ними уповноважені. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни [PERSON] 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 р. № 57 Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України, Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 р. № 231 (із змінами). Згідно зі ст. 2 Закону України Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України документами, що дають право на виїзд з України та посвідчують особу громадянина України під час перебування за її межами, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон, проїзний документ дитини. У відповідності до вимог ст. 4 Закону України Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Пунктом 18 Правил оформлення та видачі паспортів громадянину України для виїзду за кордон та проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 231 від 31.03.1995 року передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Відповідно до Правил перетинання державного кордону громадянами України, затвердженого Постановою КМУ від 27.01.1995 року № 57 перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюється лише за згодою обох батьків та в їх супроводі. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків не перебуває у пункті пропуску через державний кордон. Частиною 2 ст. 150 СК України зазначається що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. З урахуванням зібраних у справі доказів, враховуючи інтереси дитини, забезпечуючи реалізацію прав дитини, визначених Декларацією прав дитини, враховуючи те, що дитині необхідно лікування та профілактика захворювань, у т.ч. відвідування морських узбереж, що потребує виїздів дитини за кордон, враховуючи складнощі в отриманні дозволу батька на виїзд за межі території України, що змушує позивача звертатись до суду за наданням вказаного дозволу, суд вважає правильним задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та надати дозвіл на багаторазові тимчасові виїзди за межі території України [PERSON], 15.09.2001 року року народження, до досягнення нею шістнадцятирічного віку у супроводі матері [PERSON] або інших осіб, уповноважених нею за нотаріально посвідченою згодою, без нотаріально посвідченої згоди батька [PERSON]. Суд вважає, що саме таке рішення захищатиме права дитини, сприятиме розширенню світогляду, фізичному, духовному та інтелектуальному розвитку дитини як особистості.

Outcome: approved