Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-16 00:00:00

в січні 2020 року представник позивача акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що [PERSON] звернувся до ПАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк», з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 21.12.2011 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 5000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач [PERSON] належним чином зобов`язання за кредитним договором не виконує, у зв`язку з чим у нього станом на 01.12.2019 року виникла заборгованість, загальна сума якої становить 17698,28 гривень, та включає в себе заборгованість за тілом кредиту 7031,22 грн, в т.ч. 0,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 7031,22 грн заборгованість за простроченим тілом кредиту; заборгованість за нарахованими відсотками 0,00 грн; заборгованість за простроченими відсотками - 0,00 грн; заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України - 1031,68 грн; нараховану пеню 8316,41 грн; штраф (фіксована складова) 500,00 грн; штраф (процентна складова) 1318,97 грн. У зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача вищезазначену заборгованість в розмірі 17698,28 грн та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102 грн. Представник позивача акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» в відкрите судове засідання не з`явився, в позовній заяві зазначив про розгляд справи у його відсутність. Відповідач [PERSON] у відкрите судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутність. Частиною 1 статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, приходить до таких висновків. Договір з «ПриватБанком» є договором приєднання, коли підписуючи відповідну заяву про надання картки та відкриття картрахунку, клієнт приєднується до розроблених фінансовою установою відповідних умов, які є однаковими для всіх клієнтів. Про зазначене свідчить, зокрема, назва цієї заяви «Анкета-заява про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку». Матеріалами справи встановлено, що відповідач, будучи клієнтом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», яке 21 травня 2018 року змінило назву на Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», 21 грудня 2011 року за договором б/н отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, що підтверджується заявою. Згідно анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку позичальника від 21.12.2011 року, він підтвердив згоду, що заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, та Тарифами банку складають договір з банком, про ознайомлення з яким і розписався клієнт в заяві. Пунктом 1.1.6.1 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же строк. Відповідно до п. п. 2.1.1.2.5, 2.1.1.2.6 Умов і Правил надання банківських послуг підписання договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Власник зобов`язаний стежити за витратою коштів в межах платіжного ліміту з метою попередження виникнення Овердрафту. Як встановлено із наданих документів, відповідач не виконав належним чином своїх зобов`язань за кредитним договором. Так,\~згідно з\~наданим банком\~розрахунком,\~заборгованість [PERSON] , за вказаним кредитним договором, станом на 01.12.2019 року, становить 17698,28 грн та складається з заборгованості за тілом кредиту 7031,22 грн, в т.ч. 0,00 грн заборгованості за поточним тілом кредиту, 7031,22 грн заборгованості за простроченим тілом кредиту; заборгованості за нарахованими відсотками 0,00 грн; заборгованості за простроченими відсотками - 0,00 грн; заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 - 1031,68 грн; заборгованості по пені 8316,41 грн та заборгованості по судовим штрафам 1318,97 грн (а.с.7-16). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1\~глави 71 цього Кодексу, а саме положення про позику. Статтею 1050 ЦК передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір та порядок процентів встановлюється договором. Статтею 1049\~ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст. 530 ЦК України\~передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст. 525, 526\~ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, суд дійшов висновку про порушення відповідачем встановленого у кредитному договорі строку повернення грошових коштів, а тому, з нього на користь позивача підлягає стягненню: заборгованість за простроченим тілом кредиту у розмірі 7031,22 грн та заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит, згідно ст. 625 ЦК України, у розмірі 1031,68 грн. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за пенею та штрафами, то суд виходить з такого. Частиною 2 статті 615 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України,\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно приписів ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Разом з тим, відповідно ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року №1669-VII на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Згідно з Переліком населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженим розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р та від 02 грудня 2015 року №1275-р, м. Добропілля Донецької області віднесено до вказаного переліку. Також Національний банк України своїми листами від 13 жовтня 2014 року № 47-411/58939 та від 05 листопада 2014 року № 18-112/64483 наголошував банкам України про неухильне дотримання вимог Закону України №1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 р., щодо не нарахування пені та штрафів за договорами кредиту під час антитерористичної операції. Тому банк був зобов`язаний скасувати пеню та штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитним договором, оскільки вони нараховані вже після 14 квітня 2014 року. Таким чином у зв`язку з мораторієм на урахування пені та штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитним договором, пеня в розмірі 8316,41 грн, штрафи в розмірі 500 грн та 1318,97 грн з відповідача стягненню не підлягають, так як з розрахунку заборгованості вбачається, що вони нараховані позивачем після 14 квітня 2014 року. З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити частково, оскільки, відповідач належним чином не виконав зобов`язання\~за договором\~від 21.12.2011\~року,\~укладеним з\~позивачем,\~внаслідок чого\~виникла заборгованість\~перед позивачем,\~яка включає\~в себе: 7031,22 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту та 1031,68 грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит, згідно ст. 625 ЦК України, що в сумі складає 8062,90 грн. Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Крім цього, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 957,62 грн. На підставі наведеного,

Outcome: partial