Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області 27 травня 2013 року з позовом про стягнення аліментів на час навчання з [PERSON] звернулась [PERSON] Позов мотивовано тим, що [PERSON] є батьком повнолітньої [PERSON], яка на даний час навчається на денному відділені Вінницького торговельно-економічого інституту. Позивач не має можливості забезпечити себе фінансово в зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги батька. Разом з тим, відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги дочці не надає, що зумовило звернення [PERSON] з позовом до суду, згідно вимог якого вона просить стягнути з [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дати подання позову на весь час навчання до досягнення нею двадцятитрьохрічного віку. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала та суду пояснила, що відповідач є її батьком. На даний час вона навчається на денному відділенні Вінницького торговельно-економічного інституту КНТЕУ та закінчує навчання в червні 2016 року, а тому не має змоги працювати, самостійно заробляти на прожиття та потребує матеріальної допомоги. [PERSON] проживає разом з бабусею похилого віку, її мати життям доньки не цікавиться, з нею не проживає, матеріально не допомагає. Відповідач, також проживає окремо та з 2011 року її життям не цікавиться, жодним чином їй матеріально не допомагає. Крім того, [PERSON] зважаючи на дані, що містяться в допиті відповідача про те, що він заробляє в місяць 5000-6000 ізраїльських шекелів, а також те, що у нього на утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей, вимоги позову зменшила та просила суд стягнути не ? всіх доходів (1250-1500 ізраїльських шекелів, що згідно офіційного курсу НБУ становить 4762,50-5715,00 гривень), а 3000,00 гривень щомісячно. В зв'язку з тим, що відповідач у справі [PERSON] громадянин держави Ізраїль, судом у відповідності до вимог Гаазької Конвенції про отримання за кордоном доказів у цивільних або комерційних справах 1970 р. та Гаазької Конвенції про вручення за кордоном судових або позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.1965 р. направлено запит про міжнародну правову допомогу з пакетом документів до суду держави Ізраїль. На виконання вказаного запиту про міжнародну правову допомогу, судом держави Ізраїль здійснено допит відповідача [PERSON] З офіційного перекладу якого вбачається, що відповідач визнає, що він є батьком позивача [PERSON], проте з дочкою він не спілкується близько двох років, матеріально їй не допомагає. Відповідач повідомив, що допомагати [PERSON] в будь-чому не бажає та зазначив, що він має постійне місце роботи, щомісячний заробіток в розмірі 5000-6000 шекелів, накопичувальні програми, його дружина працює, а також те, що він має на утриманні двох неповнолітніх дітей. Інформацію щодо справи просив надсилати на електронну пошту, а розгляд справи провести у його відсутність. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 25.10.1994 року Вінницьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Вінницької міської ради батьками [PERSON] [INFO] є [PERSON] та [PERSON], про що зроблено відповідний запис № 3350. Згідно довідки №11 від 16.05.2013 року, виданої Вінницьким торговельно-економічним інститутом КНТЕУ, [PERSON] є студентом першого курсу денної форми навчання факультету товарознавства, маркетингу та туризму Вінницького торговельно-економічного інституту КНТЕУ та навчання закінчує в червні 2016 року. Частиною 1 статті 141 Сімейного кодексу України (надалі СК України) визначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Згідно ч.1 ст. 190 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. За приписами ч.1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Таким чином, суд, зважаючи на докази у справі, пояснення сторін та положення ст.ст. 182, 199, 200 СК України дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на те, що повнолітня дитина [PERSON] на даний час навчається стаціонарно, а тому немає можливості працювати та забезпечувати себе і потребує матеріальної допомоги батька, який має постійне місце роботи та щомісячний заробіток, що свідчить про наявність можливості надавати матеріальну допомогу дитині. При визначені розміру аліментів, суд враховує, матеріальне становище дитини та відповідача, який отримує в місяць 5000-6000 шекелів, а також те, що відповідач має на утриманні двох неповнолітніх дітей, одружений та його дружина має щомісячний дохід, що підтверджено його поясненнями наданими повноважному суду країни Ізраїль. Враховуючи зазначене, суд вважає розмір аліментів в сумі 3000 гривень (еквівалент 787 шекелів згідно офіційного курсу НБУ) обґрунтованим та таким, що буде відповідати законним правам та інтересам сторін. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, що зумовлює рішення суду про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 гривень, щомісяця, починаючи з дати подання позову до суду та до закінчення навчання позивача, але не більше, ніж до досягнення [PERSON] двадцятитрьохрічного віку. Крім того, зважаючи на те, що позивач звільнена від сплати судового збору за подання позову майнового характеру про стягнення аліментів, дані витрати, згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь державита, враховуючи положення ч.1 ст. 88 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею та підтверджені документально судові витрати, які згідно товарного чеку №24 від 10.09.2014 року (витрати на послуги з перекладу іврит-українська) складають 240,00 гривень. Відповідно до ст. 367 ЦПК України, рішення суду щодо стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. На підставі викладеного та

Outcome: approved