Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

В травні 2017 року представник позивача звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на їх користь заборгованість відповідно до укладеного договору №б/н від 12 березня 2008 року в розмірі 15581 грн. 27 коп., а також судові витрати по справі у розмірі 1600 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що відповідно до укладеного договору №б/н від 12 березня 2008 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 2700 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним кредитним договором належним чином не виконав. У звязку з чим відповідач станом на 10 травня 2017 року має заборгованість у розмірі 15581 грн. 27 коп. Тому ПАТ КБ «ПриватБанк» вимушений звернутися до суду для стягнення вищевказаної суми заборгованості. У судове засідання представник позивача не зявився, але відповідно до наданої суду заяви просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с. 33). Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі, щодо задоволення позовних вимог не заперечував (а.с. 42). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України - зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобовязана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Встановлено, що відповідно до укладеного договору №б/н від 12 березня 2008 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 2700 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З матеріалів справи вбачається, що відповідач, отримавши від позивача кредит взятих на себе зобовязань не виконує, у звязку з чим, станом на 10 травня 2017 року, виникла заборгованість яка становить 15581, 27 грн., у тому числі: тіло кредиту 2297, 27 грн.; заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом 529, 71 грн.; -заборгованість за пенею 11774, 23 грн.; штраф фіксована частина 250,00 грн.; -штраф процентна складова 730,06 грн. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, на підставі викладено, суд приходить до висновку що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved