Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-24 00:00:00

Громадянка [PERSON] звернулась в суд з позовною заявою до громадянина [PERSON], в якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду з даним позовом до досягнення дитиною повноліття, а також понесені нею судові витрати на правову допомогу в сумі шістсот гривень. Позивач [PERSON] у судове засідання 25.04.2017 року не зявилася, про місце, час та дату судового розгляду була повідомлена належним чином, про що свідчить телефонограма, прийнята позивачем [PERSON] (а.с.57). Позивачка [PERSON] подала суду заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.58). Відповідно до ч.2 ст. 158 Цивільного процесуального кодексу України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судовий розгляд цивільної справи 25.04.2017 року не зявився, хоча про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить телефонограма, прийнята відповідачем [PERSON] (а.с.56). Так, відповідно до ч. 6 ст. 74 Цивільного процесуального кодексу України, особи, які беруть участь у справі, а також свідки, експерти, спеціалісти і перекладачі можуть бути повідомлені або викликані в суд телеграмою, факсом чи за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику (а.с.21). Про причини неявки в суд відповідач [PERSON] не повідомив, заперечень проти позову суду не надав. Відповідно до ч.1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідач на судовий розгляд справи не зявився і про причини неявки суд не повідомив, хоча був завчасно повідомлений про час та місце розгляду справи, а позивач [PERSON] не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Під час розгляду справи по суті 14.03.2017 року, позивачка [PERSON] пояснила, що відповідач [PERSON] є батьком її дітей [PERSON] та [PERSON]. При цьому, при реєстрації народження дитини [PERSON] батько дитини був записаний з її слів, так як у [PERSON] не було паспорта. Позивачка вважає, що відповідач повинен сплачувати кошти на утримання дітей. Позивачці [PERSON] відомо, що у відповідача [PERSON] є також девятирічний хлопчик від іншого шлюбу. Позивачці невідомо, чи сплачує відповідач на його утримання аліменти.Де-кілька місяців назад [PERSON] надавав відповідачці допомогу у розмірі однієї тисячі гривень на утримання дітей. На даний момент позивачка з дітьми проживає окремо від відповідача зі своїми батьками. У звязку із захворюваннями, діти знаходяться у лікарів на обліку. Крім соціальних допомог, інших доходів позивачка немає, тому просить стягнути із [PERSON] аліменти та судові витрати по справі. Дослідивши письмові докази по справі та взявши до уваги пояснення позивача [PERSON] та інші встановлені фактичні обставини, суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. Згідно ч.3 ст.181, ст. 184 Сімейного Кодексу України, кошти за рішенням суду на утримання дитини (аліменти) можуть присуджуватися у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] не має постійного місця роботи, його доходи носять мінливий характер. Норми ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України вказують на те, що при визначенні розміру аліментів в межах позовних вимог, суд враховує стан здоровя, матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіків, дружини, батьків, дочки, сина. Так, у відповідності до копії свідоцтва про народження серії 1-ЕГ №195529 від 21.05.2014 року, копії актового запису про народження №5 від 21.05.2014 року позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками неповнолітньої дитини, [PERSON], [INFO] (а.с.8, 50). Відповідно до довідки Демидівської селищної ради від 13.05.2016 року №439 позивач [PERSON] проживає без реєстрації в селі Лішня вулиця Соборна, 54 Демидівського району Рівненської області разом зі своїми дітьми [PERSON] О та [PERSON] О.(а.с.37). Відповідно до повідомлення КЗ «Демидівська центральна районна лікарня» Рівненської області №143 від 27.01.2017 року встановлено, що [PERSON], [INFO], знаходиться на обліку у сімейного лікаря в групі ризику по розвитку цукрового діабету першого типу. В жовтні 2015 року знаходився на стаціонарному обстеженні в Рівненській обласній дитячій лікарні, відділення ендокринології(а.с.12). Подані позивачкою [PERSON], а також витребувані та досліджені судом письмові докази (копія свідоцтва про народження, копія актового запису про народження №5, повідомлення КЗ «Демидівська центральна районна лікарня» Рівненської області) підтверджують наявність у позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] спільної дитини [PERSON], а також стан здоровя дитини, яка потребує медичного догляду. На момент прийняття судом рішення за позовною заявою [PERSON] щодо стягнення аліментів, дитині [PERSON], [INFO], виповнилося три повних роки. У відповідності до Закону України «Про державний бюджет на 2017 рік», прожитковий мінімум для дитини цього віку з 1 січня 2017 року становить 1\~355 гривень. Норми ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України вказують на те, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже, обовязок по здійсненню таких витрат лягає на обох батьків, у звязку з чим, при визначенні розміру аліментів має враховуватись участь кожного з батьків у таких витратах. Приймаючи рішення щодо стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON], на утримання неповнолітньої дитини, суд бере до уваги встановлені судом обставини про те, що дитина постійно проживає разом з матірю в селі Лішня вулиця Соборна, 54 Демидівського району Рівненської області(а.с.37). Таким чином, вважаючи на дослідженні докази та встановлені фактичні обставини, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на користь позивачки [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] в розмірі 1000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Також судом було досліджено інші докази по справі (а саме - копію свідоцтва про народження серії І-ГЮ №248141 від 09.03.2016 року(а.с.9), виписку з медичної карти хворого №51 (а.с.17), копію актового запису про народження № 06 від 09.03.2016 року (а.с.32), копію витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька №00016406058 від 09.03.2016 року(а.с.36)), в яких міститься інформація стосовно іншої дитини позивачки [PERSON], а саме [PERSON]. Дані докази є неналежними та, у відповідності до ст.58 Цивільного процесуального кодексу України, не містять інформації щодо предмета доказування. У відповідності до ст.88 Цивільного процесуального кодексу України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Так, судом досліджено копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №1178 від 23.05.2016 року, виданого на підставі рішення Ради адвокатів Рівненської області від 16.04.2016 року №І/-25 та копію посвідчення адвоката (а.с.16), договір на представництво інтересів та надання правової допомоги у цивільній справі від 26.01.2017 року(а.с.13), довідку про оплату правової допомоги адвоката від 27.01.2017 року №43(а.с.14), квитанцію до прибуткового касового ордера №11(а.с.15). Встановлено, що адвокатом [PERSON] позивачу [PERSON] було надано правову допомогу з питань надання інформації та консультації з питань правового регулювання стягнення аліментів та складання позовної заяви про стягнення аліментів, внаслідок чого позивач понесла витрати в розмірі 600 гривень. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] судові витрати по справі у сумі 600 (шістсот) гривень. Згідно з нормами п.1 ч.1 ст.367 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до пункту 3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», звільняються від сплати судового збору під час розгляду цивільної справи позивачі у справах щодо стягнення аліментів. Норми ч.3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України вказують, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно чинного, на момент подачі позивачем [PERSON] позову до суду, законодавства України, ставка судового збору по даній категорії справ становила 640 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved