Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-10 00:00:00

В травні 2015 року позивач звернувся до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором б/н від 04.03.2010 у розмірі 14001,65 грн., та судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що 04.03.2010 відповідач отримала кредит у розмірі 13000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Позичальник взяті на себе кредитні зобов`язання належним чином не виконала, внаслідок чого станом на 28.02.2015 виникла заборгованість у сумі 14001,65 грн, яка складається з: 9989,84 грн. - заборгованість за кредитом, 2868,87 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 642,94 грн. - штраф (процентна складова). Відповідач ухиляється від виконання взятих на себе зобов`язань, що і стало підставою звернення до суду. 06 липня 2015 року Новопсковським районним судом Луганської області ухвалено заочне рішення у цивільній справі ЄУ № 420/1215/15-ц за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, яким позовні вимоги задоволено повністю та стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 04.03.2010 у розмірі 14001,65 грн., з яких: 9989,84 грн. - заборгованість за кредитом; 2868,87 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 500 грн. - штраф (фіксована частина), 642,94 грн. - штраф (процентна складова). Ухвалою Новопсковського районного суду від 20.05.2020 скасовано заочне рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 06.07.2015 у цивільній справі ЄУ №420/1215/15-ц за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості та призначено справу до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 10.06.2020. 10.06.2020 судове засідання судове засідання відкладено до 06.07.2020 для надання позивачу строку для надання відповіді на відзив. 06.07.2020 судове засідання не відбулося у зв`язку з перебуванням головуючого судді у відпустці. Судове засідання призначено на 06.08.2020. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним, будь-яких заяв чи клопотань не надавав. Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти позову з підстав, викладених у відзиві на позов, просила відмовити у задоволенні позовних вимог банку про стягненнях з відповідача штрафів на загальну суму 1142,94 грн. та відсотків у розмірі 2868,87 грн. У відзиві на позов представник відповідача не заперечувала проти наявності кредитного договору між АТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] . Зазначила, що в 2010 році відповідачем дійсно було підписано заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку, проте вказана заява не містить домовленості сторін про сплату процентів за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту. При цьому, надані позивачем Умови та правила надання банківських послуг не мають дати або затвердження або періоду їх дії та взагалі не підписувалися відповідачем. За таких обставин, без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила надання банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з нею кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Посилаючись на вищенаведене, просила суд застосувати до спірних правовідносин позицію Верховного Суду, висловлену Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 по справі №342/180/17. Також, при розгляді справи представник відповідача просила врахувати положення Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», який передбачає мораторій на нарахування банком пені та штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14.04.2014 громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14.04.2014 з населених пунктів, де проводилася антитерористична операції, оскільки відповідач з 09.07.1991 по 23.07.2019 була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що 04.03.2010 відповідачем [PERSON] підписано анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку, наслідком чого стало отримання нею платіжної кредитної карти «Універсальна». У заяві зазначено, що відповідач згодна з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилась та погодилась з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді. Факт користування кредитними коштами відповідачем та її представником не заперечувався. На підтвердження позовних вимог банком було надано довідку про умови кредитування з використанням платіжної картки «Кредитка «Універсальна», 55 днів пільгового періоду» від 04.03.2010, яка містить особистий підпис відповідача, а також Умови та правила надання банківських послуг в ПриватБанку. Відповідно до наданого банком розрахунку заборгованість за кредитним договором №б/н від 04.03.2010 станом на 28.02.2015 складає 14001,65 грн (у межах заявлених позовних вимог), з них: 9989,84 грн. - заборгованість за кредитом, 2868,87 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 642,94 грн. - штраф (процентна складова). Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.526, ч.1 ст. 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Частиною першою ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної в постанові від 03.07.2019 по справі №342/180/17-ц пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. За таких обставин, суд не вбачає підстав для застосування до спірних правовідносин правил ч.1 ст.634 ЦК України, за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, неодноразово змінювалися самим АТ КБ «Приватбанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (04.03.2010) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (25.05.2015), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Умови та правила надання банківських у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. Проте, посилання представника відповідача про необізнаність позичальника із умовами кредитування виключно з підстав того, що вона не підписувала таких Умов та Правил, є хибними та такими, що не відповідають обставинам справи. Так, з матеріалів справи вбачається, що 04.03.2010 відповідач [PERSON] , крім анкети-заяви, яка містить виключно персональні дані позичальника, підписала також довідку про умови кредитування з використанням платіжної картки «Кредитка «Універсальна», 55 днів пільгового періоду». Вказаною довідкою, з умовами якої погодилася відповідач, передбачена базова процентна ставка в місяць (нараховується на залишок заборгованості виходячи з розрахунку 360 днів у році) - 2,5%. Розмір щомісячних платежів (включаючи плату за користування кредитними коштами в звітному періоді) складає 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості, строк внесення платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним. З довідки про умови кредитування з використанням платіжної картки «Кредитка «Універсальна», 55 днів пільгового періоду» також вбачається, що за несвоєчасне погашення заборгованості передбачена пеня, яка нараховується 1 раз на місяць у разі прострочки по кредиту чи відсоткам 5 чи більше днів при виникненні прострочки на суму від 50 грн. і більше. Крім того, при порушенні строків платежів по будь-якому грошовому зобов`язанню, передбаченому договором, більш ніж на 30 днів, передбачено стягнення штрафу у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісій. Таким чином, судом встановлено та не заперечувалося відповідачем та її представником, що між сторонами у справі 04.03.2010 було укладено кредитний договір в належній формі шляхом підписання відповідачем [PERSON] анкети-заяви та довідки про умови кредитування, у яких сторонами було погоджено, пільговий період, розмір та термін внесення щомісячних платежів, а також підстави та розмір базової відсоткової ставки за користування кредитними коштами (2,5% на місяць, що становить 30% на рік), умови застосування неустойки (пеня, штрафи) за порушення грошового зобов`язання та їх розміри, тобто сторони обумовили в письмовому вигляді умови користування кредитними коштами. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що сторонами були погодженні умови кредитування, зокрема, підстави та розмір відсоткової ставки. З розрахунку заборгованості, наданого позивачем, вбачається, що заборгованість за тілом кредиту становить 9989,84 грн. При цьому, жодних заперечень зі сторони відповідача з приводу розміру заборгованості за тілом кредиту не надходило. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення в примусовому порядку з боржника заборгованості за тілом кредиту у сумі 9989,84 грн. та заборгованості за відсотками за користування кредитом у сумі 2868,87 грн. При вирішенні позовних вимог в частині стягнення штрафів, суд виходить з наступного. Згідно ст.546 ЦК України одним із видів забезпечення виконання зобов`язання є неустойка. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Позивачем доведено, а відповідачем не спростовано, що відповідач припустився порушення умов договору щодо своєчасної сплати сум кредиту. В той же час, відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Як вбачається з матеріалів справи відповідач [PERSON] зареєстрована та з 09.07.1991 по 23.07.2019 проживала за адресою: [ADDRESS] . Згідно розпорядження КМУ «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» від 2 грудня 2015 р. № 1275-р м. Хрустальний Луганської області віднесене до населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. На підставі викладеного судом встановлено, що відповідач [PERSON] є суб`єктом Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», відносно якого відповідно до ст. 2 зазначеного Закону, встановлено мораторій щодо нарахування штрафних санкцій за неналежне виконання кредитних зобов`язань. Крім того, суд звертає увагу на те, що комерційним банкам Національним Банком України надані роз`яснення у листі № 18-112/62138 від 27.10.2014, відповідно до яких банки зобов`язані у період проведення антитерористичної операції скасувати штрафні санкції за кредитами громадянам України, які проживають або переселилися з населених пунктів у зоні АТО, а також юридичним особам та підприємцям в зоні АТО. Згідно наведеного у позові розрахунку штрафні санкції позивачем нараховані станом на 28.02.2015, фактично після 14.04.2014 - дати, коли згідно з Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» банківським установам заборонено нарахування таких санкцій. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні вимог про стягнення заборгованості по сплаті штрафів за неналежне виконання зобов`язань в розмірі 500 грн. (фіксована частина) і 642,94 грн. (процентна складова). Таким чином, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову шляхом стягнення з відповідача на користь банку заборгованості за кредитним договором № б/н від 04.03.2010 у сумі 12858,71 грн., яка складається із 9989,84 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 2868,87 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом. У відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 223,72 грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial