Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-31 00:00:00

В травні 2017 року [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом до Головного управління пенсійного фонду України в місті Києві, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Дванадцята Київська державна нотаріальна контора, про визнання за [PERSON], 1949 року народження, права власності на спадкове майно після померлої [PERSON], а саме на грошові кошти, невиплачену пенсію у розмірі 35 057 грн. 33 коп. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [INFO] померла мати позивачки - [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді нарахованої, але невиплаченої пенсії у розмірі 35 057 грн. 33 коп. При цьому, позивачка, як спадкоємиця першої черги за законом, у встановлений законом шестимісячний строк звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття вищезазначеної спадщини. Однак, постановою нотаріуса позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину у зв'язку з неможливістю визначити наявність спадкоємців за заповітом, які б могли постійно проживати разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та на даний час. Між тим, позивачка вказує, що вона є як єдиним спадкоємцем померлої, так і єдиною, хто звернувся до нотаріальної контори з заявою щодо оформлення спадщини. Таким чином, на думку позивачки, вона має всі законні підстави для звернення до суду за захистом свого права власності на спадщину, що залишилася після смерті її матері - [PERSON] Ухвалою від 05.05.2017 року відкрито провадження у цивільній справі за вказаним позовом. В ході судового засідання, яке відбулося 10.07.2017 року, ухвалою суду було залучено [PERSON] до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору. Крім того, під час судового засідання, яке відбулося 06.11.2017 року, ухвалою суду було залучено Київську міську раду до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити. Відповідач та треті особи в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не сповістили. Разом з тим, відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що позивачка проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.ч. 1, 2 ст. 280 та відповідно до ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією Свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] (а.с. 8). Як вбачається з матеріалів справи, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на нараховану, але не виплачену їй пенсію в розмірі 35 057 грн. 33 коп., про що свідчить довідка Головного управління пенсійного фонду України в місті Києві від 25 січня 2017 року № 1855/04. З наданих до суду документів встановлено, що позивачка в межах шестимісячного строку з часу відкриття спадщини звернулася до Дванадцятої київської державної нотаріальної контори з заявою прийняття спадщини після померлої матері [PERSON]. При цьому, згідно наявного в матеріалах звернення [PERSON], яка, як встановлено в судовому засіданні, є донькою померлої, остання відмовилася від прийняття спадщини після смерті свої матері на користь сестри - позивачки у даній справі. Разом з тим, постановою державного нотаріуса Дванадцятої київської державної нотаріальної контори від 06.02.2017 року позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на все майно померлого на її ім'я за законом після смерті [INFO] її матері [PERSON], в зв'язку з неможливістю встановлення кола спадкоємців за заповітом. Так, відповідно до положень ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Положеннями ст. 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошена померлою. Згідно з вимогами ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Положеннями ч. 3 ст. 1268 та ч. 1 ст. 1270 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до статті 1227 ЦК України встановлено право на одержання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплати, які належали спадкодавцеві, згідно якого суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були одержані ним за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Таким чином, враховуючи ті обставини, що після смерті [PERSON] спадщину, яка відкрилась, прийняла лише її спадкоємиця першої черги за законом позивачка по справі - [PERSON] а інші спадкоємці за законом, як і можливі спадкоємці за заповітом - спадщину не прийняли, суд дійшов висновку, що право позивачки на спадкування підлягає захисту шляхом визнання за нею права власності на спадкове майно після її матері [PERSON], померлої [INFO], а саме на грошові кошти у вигляді нарахованої, але не виплаченої пенсії в сумі 35057 (тридцять п'ять тисяч п'ятдесят сім) грн. 33 коп., відповідно до довідки Головного управління пенсійного фонду України в місті Києві від 25 січня 2017 року № 1855/04. На підставі викладеного,

Outcome: approved