Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

В червні 2017 року позивачка звернулась в суд, з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав щодо їх малолітнього сина [PERSON], 16.01.2011р. народження, посилаючись на те, що з 09 грудня 2010 року по грудень 2015 року вони перебували в шлюбі, який розірвано в судовому порядку, хоча фактично не мешкають однією сімєю більше чотирьох з половиною років і відповідач має іншу сімю. За твердженням позивачки, народжена від вказаного шлюбу дитина син [PERSON], 16.01.2011р. народження, постійно мешкає разом з нею і знаходиться на її утримані, а за рішенням суду від 15.01.2014р. з відповідача повинні стягуватись аліменти, в твердій грошовій сумі, по 400 гривень щомісячно, починаючи з 24.10.2013р., хоча за весь вказаний період він лише кілька разів пересилав на утримання дитини мізерні 100грн., а тому станом на 01.10.2016р. має заборгованість по аліментам в розмірі 7 024,33грн. Але і після вказаної дати, як зазначила позивачка, відповідач аліментів не сплачує, хоча є працездатним і фізично здоровим, деякий час працював в м.Києві, на меблевій фабриці, однак аліментів і тоді не сплачував, а тому їй дуже часто доводилось звертатись з цього приводу як до Державної виконавчої служби, так навіть і на «гарячу лінію», однак результатів це не дало, що свідчить про відношення відповідача до своєї дитини. На переконання позивачки, відповідач ніякої участі у вихованні їхньої дитини не приймає, він жодного разу не відвідав сина в дитячому садку, ні усно ні письмово не поцікавився успіхами сина, на батьківські збори не зявлявся, участі в оплаті утримання сина та його харчування не приймав, не приймає також участі в підготовці сина до школи, навіть не питає чи є в дитини шкільна одежа та підручники і інше шкільне приладдя. Як вказала позивачка, вона намагалась неодноразово нагадати відповідачу про його батьківські обовязки, але він навіть розмовляти з нею про це відмовляється, що і спонукало її на звернення до суду із даним позовом, так як позбавлення відповідача батьківських прав відносно їхнього сина, на її думку, буде в інтересах дитини. Позивачка та її представник, в судовому засіданні, наполягали на позовних вимогах та обставинах викладених в позовній заяві, стверджуючи, що відповідач жодним чином не піклується про дитину, а отже не виконує своїх батьківських обовязків по її вихованню. Прокурор в судовому засіданні, після дослідження всіх доказів у справі, цілком підтримав позовні вимоги, погодившись з твердженням сторони позивача про ухиляння відповідача від виконання своїх батьківських обовязків по вихованню дитини. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області, в судове засідання не зявився, надавши, відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, клопотання про розгляд справи в його відсутності, а тому справа розглянута без його присутності, що відповідає положенням ст.169 ЦПК України. /ар.сп. 59 / Відповідач, в судовому засіданні 07.08.2017р., позовні вимоги визнав, надавши після цього заяву про розгляд справи в його відсутності, а тому подальший розгляд справи проведений без його присутності, що не суперечить ст.169 ЦПК України. /ар.сп. 43 / Заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши всі подані докази, суд, на основі встановлених фактів та відповідних їм правовідносин, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи із наступного: згідно свідоцтв про шлюб від 09.10.2010р. та про народження серії І-ЖД №245770 від 03.02.2011р., виданих Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Котовську Котовського міськрайонного управління юстиції Одеської області, сторони у справі є батьками [PERSON], 16.01.2011р. народження; /ар.сп. 4-6 / рішенням Ананьївського районного суду Одеської області від 15.01.2014р. (справа №491/1464/13-ц) з [PERSON], 19.08.1992р. народження, тобто відповідача, на користь [PERSON], 28.08.1990р. народження, тобто позивачки, стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], 16.01.2011р. народження, в розмірі 400 гривень щомісяця, з індексацією відповідно до закону, починаючи з 24 жовтня 2013 року і до його повноліття; /ар.сп. 7-8 / листом від 17.10.2016р. №П-2139-09, на звернення позивачки від 29.09.2016р., Головне територіальне управління юстиції в Одеській області повідомило про те, що загальна заборгованість аліментів станом на 01.10.2016р. складає 7 024,33грн. і про направлення державним виконавцем подання до Красноокнянського РВ ГУМВС України в Одеській області про притягнення боржника, тобто відповідача [PERSON] за ст.164 Кримінального кодексу України; /ар.сп. 9 / із характеристики на [PERSON], 16.01.2011р. народження, виданої Одеським державним навчальним закладом №80, видно, що виховує Сашка мати [PERSON], яка завжди цікавиться поведінкою дитини, йде на контакт з вихователями, виконує всі їхні рекомендації, постійно відвідує батьківські збори, святкові ранки, вчасно сплачує кошти за харчування сина в закладі. Батько дитини [PERSON] увагу вихованню дитини не приділяє, жодного разу в закладі не зявлявся, батьківські збори не відвідує, гроші за харчування дитини не сплачує, успіхами сина ні в усній, ні в письмовій формі не цікавиться; /ар.сп. 10 / в акті обстеження житлово-побутових умов проживання сімї від 03.08.2017р., складеного посадовими особами Ананьївської другої сільської ради, Ананьївського району Одеської області, зазначено, що дитина [PERSON] проживає біля бабусі та дідуся за адресою с.Ананьїв 3 дільниця, Одеської області. Мати працює в м.Одеса, до дитини приїздить на вихідні дні. Батько на території села не проживає, та, за словами бабусі, до дитини не приїздить, участі у вихованні дитини не приймає, коштів не надає; /ар.сп. 47 / Орган опіки та піклування Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області, своїм висновком від 18.09.2017р. №01-36/1534, вважає за доцільне позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON], 19.08.1992р. народження, по відношенню до його малолітнього сина [PERSON], 16.01.2011р. народження, та таким, що відповідає інтересам дитини; /ар.сп. 55-57 / ст.150 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобовязані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сімї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обовязку батьківського піклування щодо неї; п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Виходячи з наведеного, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, оскільки відповідач, не піклуючись про здоровя дитини, її фізичний, духовний і моральний розвиток, та не підтримуючи матеріально, ухиляється від виховання свого сина [PERSON], 16.01.2011р. народження. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На підставі ст.ст.150, 164 ч.1 п.2 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved