Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В січні 2016 року позивач ТОВ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача [PERSON], згідно з яким просив в рахунок погашення заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11258540000 від 26.11.2007 року, яка станом на 20.01.2016 року склала 775 789,45 грн., звернути стягнення на користь ТОВ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» на предмет застави автомобіль: марка: OPEL; модель: ASTRA 0TGF69, 2007 року випуску; шасі № Y6D0TGF698X015679, двигун № [NUMBER], кузов №: Y6D0TGF698X015679; д/н ВЕ 9879АІ, шляхом передачі у власність Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» в рахунок погашення боргових зобовязань за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №11258540000 від 26.11.2007 року; зобовязати відповідача передати ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» автомобіль, що є предметом застави, з комплектом ключів та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. В судове засідання представник позивача не з'явився, втім надіслав на адресу суду письмову заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, заявлені позивачем вимоги підтримав і просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив та не надав суду клопотання про відкладення розгляду справи, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, суд у відповідності до вимог ст. ст.169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Оскільки в судове засідання сторони не зявились, суд відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. Суд, вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши додані до неї письмові документи в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 26.11.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» (далі Банк), правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] (далі Позичальник) укладено Договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу за № 11258540000, за умовами якого [PERSON] отримав цільовий кредит у сумі 19980,00 дол. США для придбання автомобіля та взяв на себе зобов'язання повернути наданий кредит у повному обсязі в строк до 25.11.2014 року зі сплатою 13,00 % річних за користування кредитом. Відповідно до п.2.1. договору в забезпечення виконання усіх грошових зобов'язань в повному обсязі (в тому числі витрат повязаних з предявленням вимог по зобовязанню за цим договором, зверненням стягнення на предмет застави) Позичальник передає у заставу, а Банк приймає за вищевказаним кредитним договором у заставу транспортний засіб марки OPEL, модель ASTRA, 2007 року випуску, колір сірий, ТЗ легковий седан В, номери агрегатів № Y6D0TGF698X015679, двигун № [NUMBER], кузов №:Y6D0TGF698X015679, д/н ВЕ 9879АІ. Згідно з п. 2.2. договору сторони оцінили предмет застави в 112 110,00 грн. 20 квітня 2015 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» укладено договір факторингу № 17, (що відповідає положенням п.9.6 договору) за яким кредитор ПАТ «УкрСиббанк» змінився на\~ ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» і останньому передано зобов'язання за договором з [PERSON] без права нарахування відсотків, комісій, неустойки що передбачені умовами первинних договорів. Відповідно до ч.2 ст..27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги, на іншу особу. Відповідно до ч.2ст. 23 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі відступлення обтяжувачем забезпеченою обтяженням права вимоги іншій особі до неї також переходять усі права обтяжувача щодо предмета обтяження. Згідно вимог ст. ст.\~1049,\~1050 ЦК України\~позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідач в порушення умов кредитного договору № 11258540000\~\~від 26.11.2007 року не виконав зобов'язання по сплаті\~\~кредиту та відсотків, в результаті чого станом на 20.01.2016 року виникла заборгованість, що в гривневому еквівалентні становить 775\~789,45 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту (основний борг) 403088,56 грн., заборгованості за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги 2765,71 грн., заборгованості по прострочених відсотках на дату відступлення права вимоги 369935,18 грн. Відповідно до\~\~вимог\~ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Розділом 8 договору про надання споживчого кредиту та застави транспортного засобу передбачено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється Банком у випадку невиконання або неналежного виконання Позичальником зобовязань за договором. Звернення с стягнення на предмет застави здійснюється в тому числі на підставі рішення суду. Відповідно до\~\~ст.19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором (ч. 1\~\~ст. 20 вказаного Закону). Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом, або договором застави (ч. 6\~\~ст. 20 вказаного Закону). Згідно з п. 8.6. договору, звернення стягнення за рішенням суду здійснюється відповідно до чинного законодавства України. Так ч.2 ст.25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються крім іншого також спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону, яка передбачає і передачу рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження, у власність обтяжувача в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобов'язання. Враховуючи, що в договорі про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № [NUMBER] від 26.11.2007 року вартість предмету застави (транспортного засобу) обумовлена та визначена в сумі 112 110,00 гривень та є меншою за розмір заборгованості за кредитним договором, яка складає 775\~789,45 гривень, зазначена вимога може бути задоволена заявленим позивачем способом звернення стягнення на заставлене майно. Приймаючи до уваги, що ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» заявлено позов про звернення стягнення на предмет застави шляхом передачі рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження, у власність обтяжувача в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобов'язання, виконання рішення суду - неможливо без фактичного знаходження предмету застави у володінні ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ». Відповідно до\~\~ст. 16 Цивільного кодексу України, одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів є примусове виконання зобов'язання в натурі. Примусове виконання зобов'язання в натурі, - це спосіб захисту, який випливає з загального принципу повного і належного виконання зобов'язання та полягає в зобов'язанні здійснити дію, або утриматися від її здійснення, незалежно від застосування до боржника інших заходів впливу. Відповідно до ч. 2\~\~ст. 28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобов'язання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі, якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобов'язаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувала. Крім того відповідно до ч.4 ст.29 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», у разі набуття обтяжувачем права власності на предмет забезпечувального обтяження відповідне зобов'язання, забезпечене обтяженням, вважається повністю виконаним і обтяжувач не вправі пред'являти боржнику інші вимоги у зв'язку з виконанням цього зобов'язання. За таких умов, позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження при судовому розгляді справи, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved