Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

В січні 2019 р. позивач звернулась до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача [PERSON] витрати за навчання в аспірантурі КНТЕУ за період з 02.11.2015 року по 23.06.2016 року в розмірі 7 823,86 грн. Свої вимоги мотивував тим, що Наказом Українського державного університету фінансів та міжнародної торгівлі № 691 від 02.11.2015 [PERSON] з 02.11.2015 зарахований до аспірантури університету за спеціальністю 21.04.02 - Економічна безпека суб`єктів господарської діяльності, з відривом від виробництва за державним замовленням. 09.11.2015 р. між Українським державним університетом фінансів та міжнародної торгівлі в особі, ректора [PERSON] та аспірантом [PERSON] укладено угоду № 12/15-ЕБ про підготовку аспіранта за рахунок державного замовлення. 16.12.2016 Український державний університет фінансів та міжнародної торгівлі відповідно до запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань припинив свою діяльність в результаті реорганізації шляхом приєднання до Київського національного торговельно-економічного університету. В подальшому, 02.02.2016 наказом КНТЕУ № 253 «Про переведення аспірантів» [PERSON] як аспірант Українського державного університету фінансів та міжнародної торгівлі, що реорганізовується, переведений до аспірантури КНТЕУ. 10.02.2016 між Київським національним торговельно-економічним університетом в особі проректора з наукової роботи [PERSON] та аспірантом [PERSON] укладено угоду № 61/А/з про підготовку аспіранта за рахунок державного замовлення (далі - угода). Термін навчання аспіранта [PERSON] згідно угоди складав з01.02.2016 до 02.11.2019. На засіданні Вченої ради університету від 01.02.2016 було затверджено тему дисертаційної роботи [PERSON] та індивідуальний план роботи аспіранта. Однак, в червні 2016 року аспірант на засідання кафедри не з`явилась, матеріалів звітності роботи не надав без поважних причин, та 26.10.2016 на засіданні Вченої ради факультету ухвалено не атестувати аспіранта І року заочної форми навчання [PERSON] за невиконання індивідуального плану роботи без поважних причин. На підставі результату засідання Вченої ради факультету наказом КНТЕУ № 1757 від 24.06.2016 [PERSON] відрахований з аспірантури Університету з 23.06.2016 за невиконання індивідуального плану роботи без поважних причин. Таким чином, [PERSON] порушив вимоги п. 4, 6 та 7 от. 16 Положення про підготовку науково-педагогічних і наукових кадрів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 309 від 01.03.1999. КНТЕУ свої зобов`язання перед відповідачем виконував відповідно до умов угоди, однак [PERSON] належним чином не виконав покладені на ного угодою обов`язки. За таких обставин відповідач повинен відшкодувати понесені Університетом витрати - державні кошти, що були затрачені на його навчання. На навчання [PERSON] в аспірантурі Університетом згідно з розрахунком понесені такі витрати: оплата праці - 5358,17 грн., нарахування на оплату праці - 1370,35 грн., загально університетські витрати - 1095,34 грн., а всього - 7823,86 грн. На підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва від 17.01.2019 матеріали вищевказаної позовної заяви надійшли для розгляду, до Подільського районного суду м. Києва. Ухвалою від 15.03.2019 р. вищевказаний позов був залишений без руху з наданням позивачеві строку для усунення недоліків, які були усунуті позивачем у встановлений законом строк. Ухвалою від 26.10.2020 року відкрито провадження в справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. До початку судового засідання представник позивача подав заяву, в якій представник просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відповідно до ст.128 ЦПК України. Клопотання про відкладення розгляду справи, до суду не надсилав. Про причину неявки суд не повідомив, відзив та інші заяви з процесуальних питань від неї до суду не надходило. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін у справі за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження, суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судові дебати не проводяться. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що Наказом Українського державного університету фінансів та міжнародної торгівлі № 691 від 02.11.2015 [PERSON] з 02.11.2015 зарахований до аспірантури університету за спеціальністю 21.04.02 - Економічна безпека суб`єктів господарської діяльності, з відривом від виробництва за державним замовленням. 09.11.2015 р. між Українським державним університетом фінансів та міжнародної торгівлі в особі, ректора [PERSON] та аспірантом [PERSON] укладено угоду № 12/15-ЕБ про підготовку аспіранта за рахунок державного замовлення. 16.12.2016 Український державний університет фінансів та міжнародної торгівлі відповідно до запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань припинив свою діяльність в результаті реорганізації шляхом приєднання до Київського національного торговельно-економічного університету. 02.02.2016 наказом КНТЕУ № 253 «Про переведення аспірантів» [PERSON] як аспірант Українського державного університету фінансів та міжнародної торгівлі, що реорганізовується, переведений до аспірантури КНТЕУ. 10.02.2016 між Київським національним торговельно-економічним університетом в особі проректора з наукової роботи [PERSON] та аспірантом [PERSON] укладено угоду № 61/А/з про підготовку аспіранта за рахунок державного замовлення (далі - угода). Термін навчання аспіранта [PERSON] згідно угоди складав з 01.02.2016 до 02.11.2019. На засіданні Вченої ради університету від 01.02.2016 було затверджено тему дисертаційної роботи [PERSON] та індивідуальний план роботи аспіранта. Як вбачається з матеріалів справи, в червні 2016 року аспірант на засідання кафедри не з`явився, матеріалів звітності роботи не надав без поважних причин. 26.10.2016 на засіданні Вченої ради факультету ухвалено не атестувати аспіранта І року заочної форми навчання [PERSON] за невиконання індивідуального плану роботи без поважних причин. На підставі результату засідання Вченої ради факультету наказом КНТЕУ № 1757 від 24.06.2016 [PERSON] відрахований з аспірантури Університету з 23.06.2016 за невиконання індивідуального плану роботи без поважних причин. Відповідно до розрахунку, витрати на навчання в аспірантурі КНТЕУ України аспіранта [PERSON] в загальній сумі становить 7823,86 грн. Зі змісту загальних умов виконання зобов`язання, встановлених ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди. В ч. 1 ст. 46 Закону України «Про вищу освіту» (далі - Закон № 1556-VII) в редакції, чинній на час відрахування відповідача, підставами для відрахування здобувача вищої освіти є: завершення навчання за відповідною освітньою (науковою) програмою; власне бажання; переведення до іншого навчального закладу; невиконання навчального плану; порушення умов договору (контракту), укладеного між вищим навчальним закладом та особою, яка навчається, або фізичною (юридичною) особою, яка оплачує таке навчання; інші випадки, передбачені законом. Підготовка в аспірантурі і докторантурі здійснюється за рахунок, зокрема, коштів Державного бюджету України - за державним замовленням для роботи у державному секторі народного господарства (п. 4.1 Положення про підготовку науково-педагогічних та наукових кадрів). Відповідно до п. 16 Положення про підготовку науково-педагогічних та наукових кадрів, аспіранти і докторанти зобов`язані дотримуватися статуту і правил внутрішнього розпорядку вищого навчального закладу, наукової установи. За змістом п. 22 цього Положення, аспірант або докторант може бути відрахованим з аспірантури або докторантури за грубе порушення правил внутрішнього розпорядку вищого навчального закладу, наукової установи, за вчинення протиправних дій, а також за невиконання індивідуального плану роботи без поважних причин, передбачених пунктом 19 цього Положення. Рішення про відрахування аспіранта або докторанта приймає вчена рада вищого навчального закладу, наукової установи. На підставі рішення вченої ради аспірант або докторант відраховується з аспірантури або докторантури наказом керівника вищого навчального закладу, наукової установи. Аспірант або докторант, який був зарахований до аспірантури або докторантури за державним замовленням і відрахований через зазначені причини, відшкодовує вартість навчання згідно із законодавством України. Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач всупереч укладеній між сторонами угоді про підготовку аспіранта за рахунок державного замовлення не виконав індивідуального плану без поважних причин, у результаті чого останню відраховано з аспірантури Інституту. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 1762,0 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved