Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області звернувся [PERSON] з цивільним позовом до [PERSON], треті особи - [PERSON], [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, мотивуючи його тим, що [INFO] року померла його мати [PERSON]. Після її смерті залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки, площею 5,674 га., яка розташована в межах Узинської міської Ради. Спадкоємцями першої черги по закону являється він та його сестри [PERSON] і [PERSON] та чоловік його матері - [PERSON]. В передбачений законом шестимісячний строк до Узинської міської державної нотаріальної контори звернулася з заявою про прийняття спадщини [PERSON], а [PERSON] та [PERSON] відмовились від спадщини на користь [PERSON]. В передбачений ст.1270 ЦК України шестимісячний строк позивач не звернувся до нотаріальної контори з завою про відмову від спадщини, а вважав, що являючись спадкоємцем по закону, зможе оформити спадщину тільки після спливу шести місяців після смерті матері, крім того не мав можливості зайнятися оформленням спадщини, в зв'язку з тим, що працює в м. Києві і постійно зайнятий по роботі. Позивач просить суд визначити йому додатковий строк на прийняття спадщини після померлої [INFO] року [PERSON]. Позивач в судове засідання не з'явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлений належним чином, направив до суду свого представника, згідно договору про надання юридичних послуг адвоката, яка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. В подальшому в відкрите судове засідання представник позивача не з»явилася, подала до суду, через канцелярію суду письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу без її участі та участі позивача. Позов підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в суді позов визнала в повному обсязі, однак, пізніше позов не визнала. Відповідачем подані до суду заперечення на вказаний позов, в яких вона просила суд відмовити позивачу в задоволенні позову, мотивуючи це тим, що позивач без поважних причин пропустив строк для звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. В подальшому в відкрите судове засідання не з»явилася, подала до суду, через канцелярію суду, письмове клопотання, в якому просила розглянути справу без її участі. В ході судового розгляду справи, відповідач [PERSON] дала усні пояснення, в яких стверджувала, що позивач виїжджав на місце роботи з м. Узин, Білоцерківського району, Київської області до міста Києва о 06:00 годині ранку, а повертався о 20:00 годині вечора, інколи повертався о 18:00 годині вечора. Крім того, відповідач вказала, що заперечує проти позову, в зв»язку з тим, що вона має намір самостійно успадкувати все майно, після померлої [INFO] року матері [PERSON]. Треті особи [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про місце час та дату розгляду справи повідомлені належними чином, процесуальної зацікавленості у розгляді справи не виявили. Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07.10.2015 року була виправлена описка, а саме виправлене прізвище третьої особи [PERSON] на [PERSON], в зв»язку з тим, що після розірвання шлюбу вона змінила своє прізвище. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Цивільним процесуальним Кодексом. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] року померла мати позивача, відповідача [PERSON], третьої особи - [PERSON] та дружина третьої особи - [PERSON] - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії І-ОК [NUMBER], копіями свідоцтв про народження, серії 1У-УР № [NUMBER], серії1-ЯК № [NUMBER], серії П-БК № [NUMBER] та копією свідоцтва про укладення шлюбу, серії Ш-БК № [NUMBER]. Родинні відносини між позивачем та померлою підтверджується копією свідоцтва про народження позивача. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки, площею 5,674 га., яка розташована в межах Узинської міської ради, Білоцерківського району, Київської області. Спадкоємцями першої черги за законом являється позивач та його сестри [PERSON] і [PERSON] і чоловік матері позивача [PERSON]. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків ( спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини, у відповідності до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця або місце знаходження нерухомого майна. 03.12.2014 року [PERSON] звернулася до Узинської міської державної нотаріальної контори Київської області з заявою про прийняття спадщини. Чоловік спадкодавця [PERSON] того ж дня звернувся до Узинської міської державної нотаріальної контори з заявою, в якій відмовився від прийняття належної йому частки у спадщині на користь своєї дочки та дочки спадкодавця [PERSON] - [PERSON]. 03.12.2014 року сестра позивача та відповідача - третя особа по справі [PERSON], також звернулася до Узинської міської державної нотаріальної контори з заявою, в якій відмовилася від прийняття належної їй частки у спадщині на користь своєї сестри та дочки спадкодавця [PERSON] - [PERSON]. Дані особи в передбачений законом шестимісячний строк звернулися до Узинської міської державної нотаріальної контори. В зв'язку з тим, що позивач пропустив шестимісячний строк звернення з заявою до органів нотаріату і не проживав постійно разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, державним нотаріусом Узинської міської державної нотаріальної контори Київської області Малькевич Л.В. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.04.2015 року. Відповідно до ч.1 ст. 1222 ЦПК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Як встановлено ч. 3.ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У відповідності із ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подачі ним заяви про прийняття спадщини. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач в позовній заяві та представник позивача в судовому засіданні стверджують, що позивач вважав себе таким, що прийняв спадщину на підставі ст. 1270 ЦК України, однак, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Позивач не надає суду доказів того, що він проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Крім того, з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29 квітня 2015 року, нотаріусом зазначено, що [PERSON] подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, проте він не проживав разом з померлою до дня смерті та не подав заяву про прийняття спадщини. За викладених обставин, суд критично ставиться до доводів позивача, викладених у позовній заяві, а саме те, що він вважав, що він зможе оформити спадщину тільки після спливу шести місяців після смерті матері. Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Мотивуючи заявлений позов, позивач посилається на те, що працює в місті Києві і постійно зайнятий на роботі. Разом з тим, як встановлено в ході судового розгляду справи, позивач [PERSON] працює в місті Києві, а його робочий день розпочинається о 09:00 годині та закінчується о 18:00 год. Крім того, судом встановлено, що позивач зареєстрований та інколи проживає в [INFO] і їздить на роботу до м. Києва, що не заперечувала і відповідач, та що підтверджується довідкою № 140 від 07.10.2015 року, виданої ТОВ «Автолайф Центр», де, також, зазначено, що робочий графік [PERSON] відповідно до Правил внутрішнього трудового розпорядку даного товариства становить з понеділка по п»ятницю. Згідно довідки № 137 від 01.10.2015 року, [PERSON], дійсно працює в ТОВ «Автолайф Центр» з 02.01.2008 року, на підставі наказу № 20К від 02.01.2008 року. Наведена обставина підтверджується і копією трудової книжки позивача. ТОВ «Автолайф Центр» знаходиться за адресою: м.Київ, вул. Крайня, 1. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] періодично перебуває у відрядженнях. Так з 17.11.2014 року по 21.11.2014 року позивач був направлений у відрядження до Миколаївської митниці Державної Фіскальної Служби України та на митний пост «Миколаїв-Варварівка», що підтверджується копією наказу № 48 від 14.11.2014 року генерального директора ТОВ «Автолайф Центр» [PERSON], а з 23.03.2015 року по 27.03.2015 року позивач був відряджений до Одеської митниці Державної Фіскальної Служби України та на митний пост «Білгород-Дністровський», що підтверджується копією наказу № 12 від 19.03.2015 року генерального директора ТОВ «Автолайф Центр» [PERSON]. Сама відповідач в запереченнях на позов вказує на зазначені вище обставини, а саме на те, що позивач працював і проживав в м. Києві, що виїзджав по місцю роботи з м. Узин, Білоцерківського району, Київської області о 06:00 годині ранку та повертався о 20:00 годині вечора, а інколи о 18:00 годині вечора. Відповідач вказує на те, що позивач інколи приїзджав в м. Узин, Білоцерківського району, Київської області в робочий час та вважає, що міг приїхати в м. Узин, Білоцерківського району, Київської області в робочий час та подати заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини в установлений законом строк, однак, доказів на підтвердження вказаного до суду не дала, а її покази суд оцінює критично, так як відповідач в судовому засіданні вказала на те, що бажає сама прийняти спадщину, після померлої матері [PERSON]. На думку суду, вказані обставини свідчать про те, що позивач об'єктивно не мав можливості в робочий час полишити робоче місце та подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, після померлої [INFO] року його матері [PERSON], оскільки б такі дії з його боку потребували б залишення робочого місця, що мало б негативні наслідки у вигляді порушення діючих норм КЗпП України. Позивач звертаючись до суду з вказаним позовом, та представник позивача в судовому засіданні наводять обставини, які свідчать про об'єктивні, непереборні та істотні труднощі, що стали позивачу на заваді того щоб вчасно звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. За викладених обставин, позивач та його представник надали суду переконливих доказів поважності причин пропуску шестимісячного строку для звернення до нотаріальної контори з відповідною заявою. Таким чином, позов підлягає до задоволення. На підставі вищевказаного, та

Outcome: approved