Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

В січні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та обґрунто-вувала його тим, що вона є власницею гаражу №32 по вул. Ясній, 18 в м. Борисполі. [PERSON] зберігає своє майно в гаражі та не дає ключі від вхідних воріт гаражу. Пози-вач не може ввійти в гараж та не має можливості користуватись ним. [PERSON] неодноразово вимагала від відповідача звільнити гараж від його майна та передати ключі від вхідних воріт гаражу. Однак [PERSON] ігнорує вимоги позивача. Тому [PERSON] просила суд зобовязати відповідача усунути перешкоди у користуванні гаражем шляхом звільнення цього нежитлового приміщення від його майна та передачі ключів від вхідних воріт гаражу. В ході розгляду цивільної справи [PERSON] подала заяву про збільшення позов-них вимог (а.с.57) та посилається на те, що 24 березня 2017 року вона самостійно відкрила вхідні ворота гаражу та замінила замок. На це позивач витратив грошові кошти в розмірі 1921 гривні 50 копійок. Тому [PERSON] просить зобовязати [PERSON] усунути перешкоди у користуванні гаражем шляхом звільнення цього нежитлового приміщення від його майна протягом 5 днів з дня набрання рішенням суду законної сили, а також стяг-нути з відповідача збитки в розмірі 1921 гривні 50 копійок. У судовому засіданні [PERSON] та її представник [PERSON] підтримують позов та наполягають на його задоволенні. [PERSON] не визнає позов та заперечує проти його задоволення. В обґрунтування своїх заперечень відповідач посилається на те, що він є справжнім власником гаражу, а право власності на цей обєкт нерухомого майна лише формально зареєстровано за його дочкою [PERSON] Крім того, після зміни замку [PERSON] неодноразово просив позивача впустити його в гараж для того, щоб він мав можливість вивезти його майно. Однак [PERSON] ігнорує його прохання. Тому відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову. Вислухавши пояснення учасників цивільного процесу, допитавши свідка, а також дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задо-воленню з таких підстав. Встановлено, що [PERSON] є власницею гаражу №32 по вул. Ясній, 18 в м. Борисполі. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 13 листопада 2012 року (а.с.8). Відповідно до ч.1 ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. З копій актів обстеження гаражу від 24 березня 2017 року (а.с.32-33) та фотографій (а.с.40-43, 73-77) вбачається, що у гаражі позивача [PERSON] зберігає його майно. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] також підтвердила те, що [PERSON] зберігає його майно в гаражі №32 по вул. Ясній, 18 в м. Борисполі. [PERSON] неодноразово просила відповідача звільнити гараж від його майна. Однак [PERSON] ігнорує прохання позивача. Аналіз цих обставин свідчить про те, що [PERSON] позбавлена можливості повноцінно використовувати її гараж. З огляду на це суд вважає, що з метою відновлення порушеного права позивача нале-жить зобовязати [PERSON] усунути перешкоди у користуванні гаражем шляхом звільнення цього нежитлового приміщення від його майна протягом 5 днів з дня набрання рішенням суду законної сили У виконання п.3, п.4 ч.5 ст.12 ЦПК України суд розяснив [PERSON] право предявити зустрічний позов про визнання недійсним свідоцтва про право власності на гараж та визнання за ним права власності на цей обєкт нерухомого майна. Однак відпо-відач відмовився від вжиття цього процесуального заходу. Тому суд критично оцінює посилання [PERSON] на те, що саме він, а не [PERSON] є власником гаражу. Відповідно до абз.2 ч.1 ст.19 ЦК України самозахистом є застосування особою засобів протидії, які не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспіль-ства. Встановлено, що 24 березня 2017 року для того, щоб отримати доступ до гаражу, [PERSON] самостійно відкрила вхідні ворота та замінила замок. На це позивач витратив грошові кошти в загальному розмірі 1921 гривні 50 копійок. Ці обст авини підтверджуються копією договору від 24 березня 2017 року (а.с.37), копією акту №999753 (а.с.38), а також копією товарного чеку від 21 березня 2017 року (а.с.39). Водночас, вжиті позивачем заходи самозахисту до закінчення розгляду цивільної справи не відповідають абз.2 ч.2 ст.16 та ч.1 ст.391 ЦК України, згідно з якими спір про усунення перешкод у користуванні майном вирішується виключно в судовому порядку. Крім того, самостійне відкриття [PERSON] вхідних дверей гаражу та заміна нею замку суперечать також моральним засадам суспільства, що полягають у вирішенні спору в XXI-му столітті виключно цивілізованим способом, а не середньовічним захопленням нерухо-мого майна у відсутності його володільця. З огляду на це суд вважає, що підстави для стягнення збитків з [PERSON] відсут-ні. Тому у задоволенні позову в частині цієї вимоги [PERSON] належить відмовити. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони про-порційно розміру задоволених позовних вимог. Встановлено, що [PERSON] сплатила судовий збір в розмірі 551 гривні 20 копі-йок. Ця обставина підтверджується квитанцією №20027550 від 21 грудня 2016 року (а.с.2). Водночас, предявлений нею позов задоволений частково. З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача належить стяг-нути витрати на оплату судового збору в розмірі 551 гривні 20 копійок.

Outcome: partial