Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-15 00:00:00

В січні 2019 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що з 23 січня 1999 року з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають сина: [PERSON] , [INFO] Одруження з відповідачем виявилось не вдалим, мають різні погляди на життя. В сім`ї часто виникали суперечки. Протягом місяця з відповідачем припинили фактичні шлюбні відносини, позивач проживає зі своїми батьками. Питання збереження шлюбу є недоцільним. Майнових спорів не існує. Позивач просить розірвати шлюб, залишити їй прізвище без змін. Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 24.01.2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 10.05.2019 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. В матеріалах справи наявна заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечила щодо проведення заочного розгляду справи з прийняттям рішення. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином в порядку, передбаченому п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України, відзиву на позов не подав. Згідно вимог ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, а тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного висновку. Так, судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 23.01.1999 року, який зареєстрований Коростишівським відділом реєстрації актів громадського стану Житомирської області, про що, був зроблений актовий запис за №10. Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (а.с.3). Від шлюбу, сторони мають сина: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с.8). Відповідно до ст.21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Частиною 3 ст.105 СК України, передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ч.2 ст.112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони зберегти сім`ю не бажають, збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам дитини. Суд не може примусити сторони до збереження подружніх відносин, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки та може бути припинено внаслідок волевиявлення як одного так і обох з подружжя шляхом його розірвання. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. З урахуванням викладеного, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї є недоцільним, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам дитини, як це передбачено ст.112 Сімейного Кодексу України, тому шлюб між сторонами носить формальний характер і підлягає розірванню. На підставі ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем при подачі позовної заяви судовий збір в сумі 768,40 грн. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить висновку, що позовні вимоги є такими, що знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи та підлягають задоволенню з вищевикладених мотивів.

Outcome: approved