Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернувся [PERSON], який діє в інтересах [PERSON] на підставі довіреності, з позовом до Державного підприємства «Інформаційний центр» МЮУ та відділу державної виконавчої служби Немирівського районного управління юстиції про визнання прилюдних торгів недійсними та зобов'язання до вчинення дій. Позов мотивовано тим, що 01.12.2014 року ДП «Інформаційний центр» були проведені електронні торги арештованого майна, про що свідчить Протокол № 16483 проведення електронних торгів. На електронних торгах був реалізований автомобіль ВАЗ 2108, д.н.з. [NUMBER], кузов № [NUMBER], рік випуску 1987. Відповідно до протоколу № 16483 від 01.12.2014 року переможцем торгів став [PERSON] Протокол електронних торгів був підписаний та направлений організатору торгів - ДП «Інформаційний центр». Грошові кошти за придбаний лот були перераховані в повному обсязі і в зазначений в протоколі строк, що підтверджується квитанціями. Грошові кошти були перераховані на рахунок ДП «Інформаційний центр» - 671, 28 гривень, ВДВС Немирівського РУЮ - 12 754, 32 гривень. Після того як торги відбулись, [PERSON] став їх переможцем і звернувся до ВДВС Немирівського РУЮ для передачі придбаного майна, проте йому було повідомлено, що майно знаходиться на штрафмайданчику ДП МВС України «Вінниця-інформ-ресурси». Останні на вимогу державного виконавця передати йому майно надали довідку, в якій зазначено, що заборгованість станом на 29.12.2014 року за охорону затриманого автотранспорту ВАЗ 2108, № [NUMBER], становить 15 096, 00 гривень та відмовили в передачі автомобілю. Після цього [PERSON] звернувся до суду із позовом до ДП «Інформаційний центр» в особі Вінницької філії ДП «Інформаційний центр», ДП МВС України «Вінниця-інформ-ресурси» та ВДВС Немирівського РУЮ про передачу придбаного майна. У задоволені позову було відмовлено, так як в судовому засіданні було встановлено, що акт про проведення електронних торів не був складений і [PERSON] не набув права власності на транспортний засіб ВАЗ 2108, д.н.з. [NUMBER], кузов № [NUMBER], рік випуску 1987. Під час розгляду справи № 127/508/15-ц Вінницьким міським судом було встановлено, що державним виконавцем ВДВС Немирівського РУЮ всупереч п. 3 Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, не було надано достовірної інформації про місцезнаходження майна, чим були порушені права позивача. Таким чином, є всі підстави для визнання електронних торгів, що відбулись 01.12.2014 року, недійсними, оскільки не забезпеченого реального переходу права власності на майно та його передачі, а також державним виконавцем під час передачі майна на реалізацію порушено норми Тимчасового порядку реалізації арештованого майна. Вище викладене й стало підставою для звернення до суду з вимогами про визнання недійсними електронних торгів реалізації арештованого майна від 01.12.2014 року (Протокол № 16483), зобов'язання у відповідності до ст. 216 ЦК України ВДВС Немирівського РУЮ повернути [PERSON] грошові кошти у розмірі 12 754, 32 гривень та ДП «Інформаційний центр» повернути [PERSON] грошові кошти у розмірі 671, 28 гривень. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, аргументуючи мотивами, викладеними в позовній заяві. Також просив судові витрати залишити за позивачем. Представник відповідача - ДП «Інформаційний центр» МЮУ позовні вимоги не визнав і просив суд відмовити в їх задоволенні в повному обсязі, надав суду письмові заперечення. Представник відповідача - відділу ДВС Немирівського РУЮ позовні вимоги визнав частково, а саме в частині визнання торгів недійсними. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 01.12.2014 року відбулись електронні торги щодо реалізації арештованого рухомого майна - автомобіля ВАЗ 2108, 1987 року випуску, кузов № [NUMBER], д.н.з. [NUMBER], що підтверджується протоколом проведення електронних торгів № 16483 від 01.12.2014 року. (а.с. 5) Згідно протоколу проведення електронних торгів № 16483 від 01.12.2014 року, [PERSON] визнаний переможцем торгів з реалізації арештованого рухомого майна - автомобіля ВАЗ 2108, 1987 року випуску, кузов № [NUMBER], д.н.з. [NUMBER]. (а.с. 5) Відповідно до квитанцій № 36/1 від 26.11.2014 року та № 28/1 від 05.12.2014 року сума гарантійного внеску у розмірі 671, 28 гривень була сплачена на рахунок ДП «Інформаційний центр», а 12 754, 32 гривень на рахунок відділу ДВС Немирівського РУЮ в рахунок оплати за придбаний лот на електронних торгах. (а.с. 6) З листа № 186-12, надісланого 29.12.2014 року ДП МВС України «Вінниця-інформ-ресурси» на адресу відділу ДВС Немирівського РУЮ, вбачається, що автомобіль ВАЗ 2108, 1987 року випуску, кузов № [NUMBER], д.н.з. [NUMBER], який належить [PERSON], з 14.05.2013 року знаходиться на спеціальному майданчику для затриманого автотранспорту ДП МВС України «Вінниця-інформ-ресурси». Станом на 29.12.2014 року заборгованість за охорону вказаного автотранспорту становить 15 096, 00 гривень, які вимагають перерахувати на рахунок ДП МВС України «Вінниця-інформ-ресурси». (а.с. 7) В судовому засіданні було встановлено, що ДП МВС України «Вінниця-інформ-ресурси» відмовило в передачі автомобіля у зв'язку із несплатою коштів за його утримання на спеціальному майданчику для затриманого автотранспорту. Після вказаної відмови [PERSON] звернувся до суду із позовом до ДП «Інформаційний центр» в особі Вінницької філії ДП «Інформаційний центр», ДП МВС України «Вінниця-інформ-ресурси» та ВДВС Немирівського РУЮ про передачу придбаного майна. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 27.02.2015 року, яке набрало законної сили 11.03.2015 року в задоволенні вище вказаного позову [PERSON] було відмовулено в зв'язку з невірно обраним способом захисту. Так, вище зазначеним судовим рішенням встановлено наступне. Відповідно до п. 2 розділу 2 Тимчасового порядку державний виконавець у строк не пізніше п'яти робочих днів після закінчення 10 - денного строку подачі заперечень сторін виконавчого провадження проти визначення вартості (оцінки) майна або у разі відсутності таких заперечень готує для проведення реалізації майна документи, передбачені Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 року за № 489/20802, і направляє їх до відповідного структурного підрозділу головного управління юстиції у м. Києві та областях, які беруть участь в експерименті, що забезпечує реалізацію повноважень Державної виконавчої служби України. Керівник регіонального органу державної виконавчої служби, начальник відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби України після отримання документів щодо передачі майна на реалізацію у строк до п'яти робочих днів перевіряє ці документи на відповідність вимогам законодавства, наявність відомостей про місце зберігання й демонстрації майна у разі виявлення порушень надає доручення щодо усунення у строк до п'яти робочих днів. Організатор проводить електронні торги протягом двох місяців з дати внесення інформації про лот у Систему. Пунктом 4 розділу 2 Тимчасового порядку визначено, що державний виконавець призначає зберігача у порядку, встановленому ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження». Зберігачами можуть бути боржник, член його сім'ї або інші особи, у тому числі і організатор торгів, та/або особи, визначені головними управліннями юстиції у м. Києві та областях, що беруть участь в експерименті, шляхом проведення відкритого конкурсу. Відповідно до п'ятого абзацу п. 4 розділу 2 Тимчасового порядку передбачено, що в інших випадках з метою забезпечення схоронності майна це питання врегульовується відповідною угодою між зберігачем, регіональним органом державної виконавчої служби та організатором торгів. У цьому разі оплата послуг зберігача здійснюється організатором у межах коштів, отриманих як винагорода організатору. У разі якщо зберігачем є організатор, угода укладається між регіональним органом державної виконавчої служби та організатором. Статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що майно, на яке накладено арешт, передається державним виконавцем на зберігання іншим особам, ніж боржник, у разі призначення державним виконавцем таких осіб та укладення ними відповідної угоди з державним виконавцем, якщо у тому числі визначено розмір винагороди за зберігання. Договору щодо передачі майна на зберігання в момент його опису та арешту, який би укладався між органами державної виконавчої служби та Держінформюстом на сьогоднішній день не укладено, як й не встановлено розмір винагороди за зберігання. Окрім того, згідно п. 3 розділу 3 Тимчасового порядку у разі якщо державним виконавцем призначено зберігачем іншу особу, ніж Організатор, Організатор забезпечує оплату витрат зберігача, пов»язаних зі збереженням майна, з одночасним повідомленням регіонального органу державної виконавчої служби. Як вбачається з повідомлення, транспортний засіб ВАЗ-2108 був затриманий та зберігався на арешт майданчику спеціального посту № 2 роти ДПС ДАІ УМВС України з метою забезпечення потсанови державного виконавця Христинівського РУЮ Черкаської області про розшук майна боржника, про що 16.05.2013 року було поставлено до відому начальника ДВС Христинівського РУЮ Черкаської області для відповідного реагування. Оскільки такого реагування зі сторони ДВС не відбулося, а натомість в акті опису та арешті майна від 12.06.2013 року, державним виконавцем формально було вписано зберігача автомобіля [PERSON], без реальної передачі останньому, даний транспортний засіб, відповідно до договору про співпрацю №10/03 від 20.03.2012 року було відповідно до Порядку тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках, затвердженого Постановою КМУ від 17.12.2008 р. № 1102 передано на зберігання на штрафмайданчик Державного підприємства «Інформаційний центр» в особі Вінницької філії державного підприємтсва «Інформаційний центр». Також в супереч вимогам п. 3 Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електроних торгів, державним виконавцем Немирівського РУЮ, в провадженні якого перебувало виконавче провадження по боржнику [PERSON], не було надано достовірної інформації про місце зберігання реалізуємого транспортного засобу та його вартість за зберігання. Окрім того, відповідно до розділу 8 Тимчасового порядку передбачено, що акт про проведенні електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, у випадках передбачених законодавством. У разі придбання рухомого майна, акт про проведені електронні торги є підставою для отримання майна у зберігача. Цей акт підтверджує виникнення права власності у особи, що придбала рухоме майно. Переможець електронних торгів зобов'язаний отримати майно у зберігача не пізніше семи робочих днів з дати отримання акта. У разі отримання майна пізніше семи робочих днів з дати отримання акта витрати на зберігання майна в період, що перевищує вказані вище сім робочих днів, покладаються на переможця електронних торгів. Акт про проведенні електронні торги не складався, а отже [PERSON] не було набуто право власності на транспортний засіб ВАЗ 2108 (д.н.з. [NUMBER], № кузова [NUMBER], рік випуску 1987). Враховуючи положення ч. 3 ст. 61 ЦПК України, вище викладені обставини не потребують доказування. Окрім того, судом прийнято до уваги, що під час судового розгляду даної цивільної справи не було спростовано обставини, які встановлені рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 27.02.2015 року, а судом не встановлено, що обставини у справі, що розглядається є інакшими, ніж встановлені під час розгляду вище зазначеної справи. Згідно п. 3.5 Тимчасового порядку організатор зобов'язаний не пізніше ніж за 15 днів до початку проведення електронних торгів з реалізації предмета іпотеки опублікувати принаймні в двох місцевих (за місцем розташування предмета іпотеки) друкованих засобах масової інформації повідомлення про проведення електронних торгів. У повідомленні зазначаються інформація про дату і час проведення електронних торгів, опис предмета іпотеки, що підлягає продажу, місце, де можна отримати додаткову інформацію про умови проведення електронних торгів, та інша необхідна інформація. Відповідно до п.п. 3.6, 3.7 Тимчасового порядку про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна зміст інформаційного повідомлення про торги повинен містити встановлений перелік характеристик продажу нерухомого майна, в тому числі земельної ділянки, та умов торгів. Зокрема інформація про майно має містити пункт - «місцезнаходження майна». Згідно п. 9.4. Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, після повного розрахунку переможця за придбане майно на підставі протоколу про проведення електронних торгів та копій документів, що підтверджують розрахунок за придбане майно, державний виконавець протягом п'яти робочих днів складає акт про проведені електронні торги або акт про реалізацію предмета іпотеки і затверджує його у начальника відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Судом встановлено, що державним виконавцем відділу ДВС Немирівського РУЮ, в проваджені якого перебувало виконавче провадження по боржнику [PERSON], всупереч п. 3 Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, не було надано достовірної інформації про місцезнаходження майна, зокрема, місце зберігання реалізуємого майна - автомобіля ВАЗ 2108, 1987 року випуску, кузов № [NUMBER], д.н.з. [NUMBER] та вартість такого зберігання, що призвело до неправильного заповнення організатором - ДП «Інформаційний центр» МЮУ інформаційного повідомлення про торги, чим були порушені права [PERSON] Окрім того, державним виконавцем відділу ДВС Немирівського РУЮ у відповідності до розділу 9 Тимчасового порядку не було складено акт про проведені електронні торги, чим також були порушені права позивача. Вище зазначені обставини встановлені й рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 27.020.2015 року по цивільній справі № 127/508/15-ц, яке набрало законної сили 11.03.2015 року. Окрім того, представник відділу ДВС Немирівського районного управління юстиції в судовому засіданні визнав, що акт про проведення електронних торгів не було складено. Таким чином, судом встановлено порушення відділом ДВС Немирівського РУЮ вимог Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, зокрема, положень про Підготовку до проведення електронних торгів та положень про Порядок розрахунків за придбане на електронних торгах майно та перехід права власності, а тому електронні торги від 01.12.2014 року проведені в цій частині з порушенням вимог закону, отже такі електронні торги порушують і права покупця по електронним торгам. Загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів (закріплених законом матеріально-правових заходів примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника) визначений у ст. 16 ЦК України. Згідно із ч. 2 ст. 16, ч. 1 ст. 215 ЦК України одним із способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням вимог, установлених ч. 1- ч. 3, ч. 5, ч. 6 ст. 203 цього Кодексу, зокрема, у зв'язку з невідповідністю змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства. Закон України «Про виконавче провадження» визначає загальні правові основи організації та діяльності державної виконавчої служби, її завдання та компетенцію, а також учасників виконавчого провадження, закріплює їхні права та обов'язки, у тому числі право стягувачів і боржників та інших учасників виконавчого провадження на оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця та порядок цього оскарження (ст. ст. 1, 2, 6, 12 Закону). Питання щодо здійснення підготовки державним виконавцем та проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, а також реалізації арештованого майна визначені у Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за № 489/20802, яка розроблена відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», інших законодавчих актів України та нормативно-правових актів Міністерства юстиції України і визначає окремі питання організації виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню. Правовий аналіз положень указаного Закону та Інструкції свідчить про те, що вони не встановлюють порядку та правил проведення реалізації електронних (прилюдних) торгів, а лише закріплюють, як і ст. 650 ЦК України, такий спосіб реалізації майна, як його продаж на електронних торгах, і відсилають до інших нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України та Міністерства юстиції України, якими визначається порядок проведення реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів. Правила проведення реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів визначені Тимчасовим порядком, за яким електронні торги - прилюдні торги (аукціон), що здійснюються в електронній формі в Системі, за яким його власником стає покупець, який під час торгівзапропонував за нього найвищу ціну. (п. 1.1. Тимчасового порядку). Тимчасовим порядком передбачені певні правила проведення електронних торгів, а саме: по-перше, правила, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію рухомого майна; направлення письмового повідомлення державному виконавцю, стягувачу та боржнику про дату, час, місце проведення електронних торгів, а також стартову ціну реалізації майна) (розд. 3); по-друге, правила, які регулюють сам порядок проведення торгів (розд. 4); по-третє, ті правила, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів (розд. 6); по-четверте порядок розрахунків за придбане на електронних торгах майно та перехід права власності (розд. 9). Таким чином, виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на електронних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника електронних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення електронних торгів, складання за результатами їх проведення протоколу проведення електронних торгів та акта про проведення електронних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на електронних (прилюдних) торгах, а відтак є правочином. Такий висновок узгоджується й з нормами ст.ст. 650, 655 та ч. 4 ст. 656 ЦК України, які відносять до договорів купівлі-продажу процедуру електронних (прилюдних) торгів, результатом яких є видача нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів на підставі складеного та затвердженого в установленому порядку акта державного виконавця про проведені торги (розд. 9 Тимчасового порядку, ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Отже, враховуючи те, що відчуження майна з електронних (прилюдних) торгів відноситься до договорів купівлі-продажу, такий договір може визнаватись недійсним на підставі норм цивільного законодавства про недійсність правочину (ст.ст. 203, 215 ЦК України). Згідноч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Таким чином, однією із підстав для визнання електронних (прилюдних) торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених Тимчасовим порядком. Враховуючи вище викладене суд прийщов до висновку про наявність підстав для визнання недійсними електронні торги, проведені 01.12.2014 року, з реалізації арештованого рухомого майна - автомобіля ВАЗ 2108, 1987 року випуску, кузов № [NUMBER], д.н.з. [NUMBER], оформлені протокол № 16483 проведення електронних торгів від 01.12.2014 року. Згідно ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Тому, одержані відповідачами грошові кошти за недійсним правочином підлягають поверненню позивачу. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. Суд також враховує, що одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загально\-людських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на Рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року № 15-рп/2004 у справі № 1-33/2004. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, згідно ст. 60 ЦПК України. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню. Враховуючи вище викладене, а також ст. 16 ЦК України, згідно якої суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, суд приходить до висновку, що в даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача шляхом визнання недійсними електронних торгів, проведених 01.12.2014 року, з реалізації арештованого рухомого майна - автомобіля ВАЗ 2108, 1987 року випуску, кузов № [NUMBER], д.н.з. [NUMBER], оформлених протоколом № 16483 від 01.12.2014 року проведення електронних торгів; зобов'язання відділу державної виконавчої служби Немирівського районного управління юстиції повернути [PERSON] грошові кошти в розмірі 12 754 (дванадцять тисяч сімсот п'ятдесят чотири) гривні 32 копійки та зобов'язання Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України повернути [PERSON] грошові кошти в розмірі 671 (шістсот сімдесят одна) гривня 28 копійок. Враховуючи клопотання представника позивача, суд вважає за можливе судові витрати залишити за [PERSON]. Враховуючи вище викладене,

Outcome: approved