Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-06 00:00:00

В січні 2018 року до суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON], третя особа: служба у справах дітей Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, мотивуючи свої вимоги тим, вона з відповідачем перебувала у фактичних шлюбних стосунках, від яких [INFO] р. у них народився син [PERSON]. З жовтня їх стосунки припинились і вони почали проживати окремо. Відповідач не заперечував, щоб дитина проживала разом з матір'ю. Весь цей час відповідач життям дитини не цікавився, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватись з дитиною та брати участь у її вихованні, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, із заявами чи клопотаннями про неможливість розгляду справи у його відсутність до суду не звертався. Представник третьої особи - служби у справах дітей Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації Косянчук М.В. в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення позовних вимог, підтримала наданий суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав та подання призначення опікуна.. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ч.2 та ч.5 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних стосунках, від яких у них [INFO] р. народився син [PERSON]. З жовтня 2017 р. сторони припинили свої стосунки та почали проживати окремо. Відповідач не заперечував, щоб дитина проживала разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS]. Весь цей час відповідач життям дитини не цікавився, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватись з дитиною та брати участь у її вихованні, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. У відповідності з вимогами ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до висновку Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації №101-10779/03 від 30.11.2018 року доцільним є позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини, [PERSON], [INFO]. У відповідності до ст. 164 СК України, батьки або один з них можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей чи зловживають батьківськими правами, жорстоко поводяться з дітьми, шкідливо впливають на дітей своєю аморальною, антигромадською поведінкою, а також якщо батьки є хронічними алкоголіками чи наркоманами. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків і способом захисту прав та інтересів дитини. Враховуючи встановлені факти та ухилення відповідача від своїх батьківських обов'язків щодо належного виховання та забезпечення достатнього життєвого рівня дитини, суд вважає необхідним позов задовольнити, позбавивши [PERSON] відносно малолітньої дитини, [PERSON], [INFO]. Згідно ч.2 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги обов'язок відповідача утримувати свою малолітню дитину на підставі описаних вище норм права, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягає стягненню на користь [PERSON] аліменти на утримання сина: [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини від усіх її доходів щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 24.01.2018 року і до досягнення ним повноліття. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі, оскільки як вбачається з матеріалів справи відповідач, будучи батьком малолітньої дитини, ухиляються від виконання батьківських обов'язків. Крім того, відповідач відповідно до закону повинен нести обов'язок по утриманню своєї дитини. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно ст.133, 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати., Позивачем при зверненні до суду сплачено 704,80 грн. судового збору, а тому з відповідача на її користь підлягає стягненню вказана сума. Крім того, з відповідача на користь держави підлягає стягненню 768 грн. 40 коп. судового збору в частині вимог про стягнення аліментів. На підставі ст. ст. 150, 164, 166, 180, 182, 184, 243 Сімейного кодексу, ст. 60 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved