Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-13 00:00:00

В травні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третьої особи Чортківської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав. В позовній заяві позивачка вказала, що з 23 вересня 1999 року перебувала у шлюбі з відповідачем по справі, який розірвано відповідно до рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 31.10.2011 року. Від сумісного подружнього життя у них народився син [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем у них не склалося з самого початку, а під час вагітності вони взагалі почали проживати окремо. Відповідач з часу його народження покладених законом на батьків обов'язків не виконує, не бере духовної, педагогічної, матеріальної, грошової або будь-якої іншої участі у вихованні дитини. Жодного разу відповідач не поцікавився, за які кошти утримується син. Всі питання щодо виховання вирішується нею самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Іншими словами відповідач злісно ухиляється від виховання і матеріального утримання дитини, а лише формально вважається батьком. Обставини добровільного ухилення відповідача від виховання сина та матеріальної участі в його фізичному і духовному розвитку спонукали її звернутися до органу опіки і піклування Чортківської райдержадміністрації ( надалі - Третя особа) щодо розгляду питання про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] Тому 28 квітня 2017 року орган опіки та піклування Чортківської райдержадміністрації надав висновок, яким вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] щодо його неповнолітнього сина [PERSON]. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримують, просять задовольнити. Прокурор в судовому засіданні підтримав висновок органу опіки і вважає, що позов є підставний і підлягає до задоволення, також вважає, що позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітнього сина відповідає інтересам дитини. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення в пресі. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Чортківської райдержадміністрації [PERSON] в судовому засіданні підтримує висновок органу опіки та піклування, вважає, що позовну заяву слід задовольнити, [PERSON] позбавити батьківських прав щодо його неповнолітнього сина. Свідки [PERSON], [PERSON] являються сусідами позивачки і стверджують що відповідач [PERSON] упродовж декілька років не появляється до сина та не цікавиться його життям ніколи. Суд, вислухавши пояснення позивачки, представника третьої особи, думку прокурора, свідків, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Судом встановлено, що [PERSON], з 23 вересня 1999 року перебувала у шлюбі з відповідачем по справі, який розірвано відповідно до рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 31 жовтня 2011 року. За час шлюбу у них народився - син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого Чортківським міськрайонним відділом реєстрації актів цивільного стану Чортківського районного управління юстиції Тернопільської області 11 березня 2017 року, актовий запис №03. Заочним рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 31 жовтня 2011, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Дана обставина також підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу. Згідно висновку органу опіки і піклування Чортківської районної державної адміністрації від 28.04.2017 року № 01-565/01-14 визнано за доцільне позбавити відповідача батьківських прав щодо свого сина [PERSON], [INFO]. Аналогічним є рішення №2 Комісії з питань захисту прав дитини Чортківської РДА від 27.04.2017 року. Згідно довідки, виданої Чортківським міськрайонним відділом Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області від 20.04.2017 року вбачається, що станом на 20 квітня 2017 року заборгованість по виплаті аліментів [PERSON] становить 16768,29 грн. Згідно довідки Пастушівської сільської ради Чортківського району Тернопільської області №113 від 15.05.2017 року вбачається, що [PERSON], 2001 року народження проживає з позивачкою. [PERSON] 24 січня 1977 року уклала шлюб з [PERSON], після чого змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON]. Згідно довідки Івано-Франківського коледжу фізичного виховання Національного університету фізичного виховання і спорту України за №923 від 26.04.2017 року [PERSON] у 2016 році вступив в коледж на базі базової загальної середньої освіти і в даний час навчається на першому курсі денного відділення. Термін закінчення коледжу червень 2019 рік. Як вбачається з характеристики навчального закладу на студента 15 групи [PERSON] виховується в неповній сім'ї, де основну відповідальність за виховання несе мати, батько навчанням сина не цікавиться. [PERSON] являється гравцем клубу НФК «Ураган» (м.Івано-Франківськ), є членом Національної юнацької збірної України з футзалу. Дана обставина підтверджується довідкою НФК «Ураган» від 25.04.2017 року №135. Статтею 150 Сімейного кодексу України ( далі - СКУ) визначені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей та ін.., піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя. Зокрема: не забезпечують необхідного харчування; медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки понесені нею і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 640 гривень.

Outcome: approved