Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-19 00:00:00

В червні 2021 року до суду звернулася [PERSON] з позовною заявою до АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення коштів, набутих без достатньої правової підстави, в якому просила суд стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти у розмірі 28888,19 грн., як набуті без достатньої правової\~підстави на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М., зареєстрованого в реєстрі за №5678 від 21.06.2017, який визнано рішенням Вінницького міського суду Вінницької області у справі №127/30970/19 від 15.06.2020 таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 18.06.2016 (справа №127/4839/16-ц) позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 23.05.2006 року в розмірі 14926,52 грн., та у відшкодування витрат зі сплати судового збору 1378 грн. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 29.01.2020 (справа №127/4839/16-ц) вказане рішення скасовано та рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 25.05.2020 (справа №127/4839/16-ц) в задоволенні позову АТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості відмовлено. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 15.06.2020 (справа №127/30970/19) визнано виконавчий напис від 21.06.2017, вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною, зареєстрований в реєстрі за №5678, про стягнення з [PERSON] 46755,2 грн. заборгованості за кредитним договором №б/н від 23.05.2006 таким, що не підлягає виконанню. [PERSON] звернулась до Центрального відділу ДВС у місті Вінниці з проханням повідомити розмір стягнутих коштів згідно виконавчого листа та отримала відповідь Центрального відділу ДВС у місті Вінниці від 04.01.2021 за №373, відповідно до якої вказано, що по виконавчому провадженні №55041309, з виконання виконавчого напису за №5678 від 21.06.2017, виданого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. про стягнення з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості в розмірі 46775,92 грн., з [PERSON] було здійснено відрахування в розмірі 28888,19 грн. \~ \~ \~ \~На адресу АТ КБ «ПриватБанк» було направлено претензію з вимогою повернення коштів та отримано відповідь, відповідно до якої банк звертає увагу, що згідно рішень суду у справах №127/4839/16-ц та № 127/30970/19, банк не зобов`язано сплатити [PERSON] кошти у сумі 44947,50 грн., а лише відповідно до рішення №127/30970/19, виконавчий напис лише визнано таким, що не підлягає виконанню. Вказане стало підставою для звернення позивача до суду із вказаним вище позовом. Представник позивача - адвокат Покоєвич А.О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, пославшись на обставини викладені у позовній заяві, просив позов задовольнити. Представник відповідача АТ КБ «ПриватБанк» Рой В.Л. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив у позові відмовити. Суду пояснив, що сума коштів, яку просить позивач стягнути з відповідача не підтверджена належними та допустимими доказами. Також заперечував щодо стягнення з банку витрат на правову допомогу адвоката. Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 15.06.2020 (справа №127/30970/19) позов [PERSON] до\~Акціонерного товариства\~Комерційний банк\~«Приватбанк»,\~за участі\~третьої особи\~без самостійних\~вимог на\~предмет спору\~приватного нотаріуса\~Бондар Ірини\~Михайлівни про\~визнання виконавчого\~напису таким,\~що не\~підлягає виконаннюзадоволено. Визнано виконавчий напис від 21.06.2017, вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною, зареєстрований в реєстрі за №5678, про стягнення з [PERSON] 46755,2 грн. заборгованості за кредитним договором №б/н від 23.05.2006 таким, що не підлягає виконанню (а.с. 8-10). Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 15.06.2020 (справа №127/30970/19) набрало законної сили, відомості щодо оскарження вказаного рішення суду на час розгляду справи суду не надані. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. У вказаному рішенні суду зазначено, що 02.11.2017 постановою головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області відкрито виконавче провадження №55041309 щодо виконання виконавчого напису №5678 приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. від 21.06.2017 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» грошових коштів у сумі 46775,92 грн. Центральний відділ ДВС у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) повідомив [PERSON] про те, що по виконавчому провадженню №55041309 з виконання виконавчого напису за №5678 від 21.06.2017, виданого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. про стягнення заборгованості в розмірі 46775,92 грн. з [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» перераховано стягувачу 28888,19 грн. (а.с. 11). Копіями платіжних доручень підтверджується, що по виконавчому провадженню №55041309 Центральним відділом ДВС у місті Вінниці перераховано стягувачу АТ КБ «Приватбанк» заборгованість боржника [PERSON] в загальному розмірі 28888,19 грн. (а.с. 13-20). В лютому 2021 року адвокатом Покоєвичем А.О. в інтересах [PERSON] було направлено на адресу АТ КБ «ПриватБанк» претензію з вимогою повернути кошти, які було отримано банком по виконанню виконавчого напису №5678 приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. від 21.06.2017 (а.с. 22-23). В березні 2021 року АТ КБ «ПриватБанк» надав адвокату Покоєвичу А.О. відповідь на претензію, в якій вказував, що згідно рішень суду у справах №127/4839/16-ц та №127/30970/19, банк не зобов`язано сплатити [PERSON] кошти в сумі 44947,50 грн., а лише відповідно до рішення №127/30970/19, виконавчий напис лише визнано таким, що не підлягає виконанню (а.с. 21). Згідно із ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегає його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до\~висновків Великої\~Палати Верховного\~Суду щодо\~застосування норми\~1212\~ЦК України,\~викладених у\~постанові від\~16\~січня 2019\~року в\~справі №753/15556/15-ц\~(провадження\~№14-445цс18)\~зобов`язання з\~повернення безпідставного\~набуття,\~збереження майна\~виникають за\~наявності трьох\~умов:\~а)\~набуття або\~збереження майна;\~б)\~набуття або\~збереження за\~рахунок іншої\~особи:\~в)\~відсутність правової підстави для набуття або збереження майна. Відсутність правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто, відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Згідно із ч.ч. 1-4 ст. 263 ЦПК України судове рішення\~повинно ґрунтуватися\~на засадах\~верховенства права,\~бути законним\~і обґрунтованим. Законним\~є рішення,\~ухвалене судом\~відповідно до\~норм матеріального\~права із\~дотриманням норм\~процесуального права. Судове\~рішення має\~відповідати завданню\~цивільного судочинства,\~визначеному цим\~Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. На підставі викладеного суд\~вважає,\~що оскільки\~рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 15.06.2020, яке набрало законної сили, виконавчий напис нотаріуса №5678 від 21.06.2017, на підставі якого з позивача на користь відповідача було стягнуто 28888,19 грн. заборгованості, визнаний таким, що не підлягає виконанню, а також враховуючи висновки Великої Палати Верховного Суду щодо застосування статті 1212 ЦК України, врахування яких при виборі й застосуванні норм права до спірних правовідносин згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України є умовою для законності рішення суду першої інстанції, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума, яка була стягнута з [PERSON] на підставі виконавчого напису нотаріуса, визнаного в подальшому судом таким, що не підлягає виконанню. Суд розподіляє судові витрати згідно із ст. 141 ЦПК України. Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Зокрема, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У відповідності до ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Судом встановлено, що 29.09.2020 року між адвокатським об`єднанням «Захист у криміналі» та позивачем [PERSON] укладено договір про надання правової допомоги, предметом якого є зобов`язання адвокатського об`єднання надавати [PERSON] правову допомогу стосовно стягнення незаконно стягнутих коштів з ПАТ КБ «ПриватБанк». Відповідно до п. 3 вказаного договору вартість послуг за даним договором складає 8000 грн. (а.с. 25). Інтереси позивача [PERSON] по цій справі у Вінницькому міському суді Вінницької області представляв адвокат адвокатського об`єднання «Захист у криміналі» Покоєвич А.О. згідно ордеру серії АІ №1120503 (а.с. 26). Відповідно до квитанції №33730348-1 від 03.11.2020 [PERSON] сплатила адвокатському об`єднанню «Захист у криміналі» 4000,00 грн. (а.с. 5). Згідно квитанції до прибуткового касового ордера б/н від 29.09.2020 [PERSON] сплатила [PERSON] 4000,00 грн. згідно з договором про надання правової допомоги від 29.09.2020 (а.с. 27). В свою чергу, зважаючи на письмові докази, доводи та заперечення представника відповідача щодо стягнення на користь позивача витрат на правову допомогу, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 4000,00 грн. на правову допомогу по цій справі. В задоволенні решти суми витрат на професійну правничу допомогу адвоката (4000 грн.) необхідно відмовити, оскільки договір про\~надання правової\~допомоги від\~29.09.2020\~року було\~укладено між\~адвокатським об`єднанням\~«Захист у\~криміналі» та\~позивачем [PERSON] , а не з фізичною особою [PERSON] і згідно квитанції до\~прибуткового касового\~ордера б/н\~від 29.09.2020\~на суму\~4000,00\~грн. позивачем оплату здійснено на користь [PERSON] , а не на користь адвокатського об`єднання «Захист у криміналі», з яким був укладений договір. Враховуючи викладене,\~суд вважає,\~щопозивачем не доведено належними та допустимими доказами судові витрати на суму 8000 грн. на правову допомогу відповідно до умов договору про надання правової допомоги від 29.09.2020 року. Оскільки позовні вимоги [PERSON] задоволено, при зверненні до суду із цим позовом позивач була звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України «Про захист прав споживачів», тому слід стягнути судовий збір у розмірі 908,00 грн. з відповідача на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved