Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

В судове засідання з»явивсь представник позивача , представник відповідача в судове засідання не з»явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений в законом встановленому порядку, про причину неявки суд не повідомив. Справа розглядалась в порядку заочного провадження відповідно статтей 224-225 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив. До Зіньківського районного суду Полтавської області звернувся громадянин [PERSON] із відповідною позовною заявою до ТОВ «БМП ПЛАНЕТА - МІСТ» про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, по день фактичного розрахунку, в якій просить суд стягнути з відповідача на його користь 58787,70 грн. середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, до моменту проведення фактичного розрахунку. Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що в період з 31.05.2011 року по 20.03.2013 року він працював арматурщиком 3-го розряду у Філії Будівельне управління «ДНІПРО-МІСТ» ТОВ «БМП ПЛАНЕТА - МІСТ» та звільнився з роботи за згодою сторін і при звільненні з ним не було проведено повного розрахунку, на момент звільнення мала місце заборгованість по заробітній платі в сумі 12500,00 грн., яка була виплачені позивачеві лише 06.09.2013 року, тобто затримка розрахунку при звільненні становить 170 днів з 20.03.2013 року по 06.09.2013 року і виходячи із наведеного у позовній заяві розрахунку середньоденного заробітку, який становить 345,81 грн., про сить стягнути на його користь суму середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в згальному розмірі 58787,70 грн. В судове засідання з'явився представник позивача [PERSON], який підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві та просив позов задовільнити повністю. Відповідач пояснень чи заперечень з приводу заявленого позову суду не надав, витребуваних ухвалою суду документів доказового значення в адрес суду не направив. Судом встановлено, що позивач в період з 31.05.2011 року по 20.03.2013 року включно працював арматурщиком 3-го розряду у Філії Будівельне управління «ДНІПРО-МІСТ» ТОВ «БМП ПЛАНЕТА - МІСТ». На підставі наказу від 20.03.2013 року №71-к позивача було звільнено з роботи за згодою сторін згідно пункту 1 ст.36 КЗпП України, що підтверджується відповідними записами у його трудовій книжці. Статтею 47 КЗпП України передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. За змістом статті 116 КЗпП при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. У відповідності до статті 117 КЗпП України у разі не виплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у встановлені законодавством строки, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Пунктами 20,25 постанови «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» №13 від 24.12.1999 року Пленум Верховного Суду України роз»яснив, що, установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Не проведення розрахунку з працівником у день звільнення є підставою для застосування відповідальності, передбаченої ст.117 КЗпП. Відповідач мав перед позивачем заборгованість по виплаті заробітної плати з приводу чого він звертався до контролюючих органів податкової служби за місцем знаходження Філії Будівельне управління «ДНІПРО-МІСТ» ТОВ «БМП ПЛАНЕТА - МІСТ», що підтверджується листом Козятинської ОДПІ Вінницької області від 31.08.2013 року №2149-17-120 та листом Козятинської ОДПІ ГУМ у Вінницькій області від 15.11.2013 року №3119-17-120 та випискою ПАТ «ВТБ Банк» від 11 жовтня 2013 року по зарплатному картковому рахунку [PERSON], з якої вбачається, що з моменту звільнення позивача на його зарплатний картковий рахунок від відповідача коштів не надходило. Як зазначає позивач заборгованість по заробітній платі йому була повністю виплачена відповідачем в сумі 12500,00 грн. лише 06.09.2013 року після того як він звернувся із скаргою до органів податкової служби, а тому суд приходить до висновку, що дії відповідача підпадають під вимогу ст.117 КЗпП України і він повинен оплатити середній заробіток позивачеві за затримку розрахунку при звільненні по день проведення повного розрахунку. У відповідності до п.21 постанови № 13 від 24.12.1999 року, при визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівниками підприємств, установ, організацій, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995р. №100 (з наступними змінами і доповненнями). Пунктом 2 Постанови КМУ №100 від 08.02.1995р. визначено, що період, за який беруться дані для розрахунку середньомісячного заробітку беруться два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Як вбачається із розрахунків заначених у позовній заяві, позивачем було взято до розрахунку дані по його оплаті праці за липень та серпень 2012 року зазначені у розрахункових листка по заробітній платі, обгрунтовуючи це тим, що з вересня 2012 року розрахункових листків по заробітній платі йому не видавали, при звільненні йому не видали довідок про його роботу та зарплату на підприємстві та про середній заробіток, інших відомостей окрім розрахункових листків, які видавались раніше, у нього немає, а відповідач умисно затягуючи розгляд справи не надав до суду витребуваних судом документів про його оплату праці. Відповідач не спростував доводів позивача, не данав своїх заперечень та не долучив до матеріалів справи документів по оплаті праці позивача, які витребовувались, а тому, виходячи із наявних в матеріалах справи доказів, суд вважає правомірни, що позивач узяв до розрахунку дані по своїй оплаті праці за липень та серпень 2012 року. Вирішуючи питання, яка сума підлягає стягненню на користь позивача, суд приходить до висновку, що розрахунок суми середньої заробітної плати позивача, зроблений ним же, частково не відповідає вимогам п.п. 3, 4. розділу ІІІ Постанови КМ України №100 від 08.02.1995 року /із змінами і доповненнями/ «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», так-як при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включаються: основна заробітна плата; доплати і надбавки (за надурочну роботу та роботу в нічний час; суміщення професій і посад; розширення зон обслуговування або виконання підвищених обсягів робіт робітниками-почасовиками; високі досягнення в праці (високу професійну майстерність); умови праці; інтенсивність праці; керівництво бригадою, вислугу років та інші); виробничі премії та премії за економію конкретних видів палива, електроенергії і теплової енергії; винагорода за підсумками річної роботи та вислугу років тощо. При обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження згідно з чинним законодавством, не враховуються: а) виплати за виконання окремих доручень (одноразового характеру), що не входять в обов'язки працівника (за винятком доплат за суміщення професій і посад, розширення зон обслуговування або виконання додаткових обсягів робіт та виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників, а також різниці в посадових окладах, що виплачується працівникам, які виконують обов'язки тимчасово відсутнього керівника підприємства або його структурного підрозділу і не є штатними заступниками); б) одноразові виплати (компенсація за невикористану відпустку, матеріальна допомога, допомога працівникам, які виходять на пенсію, вихідна допомога тощо); в) компенсаційні виплати на відрядження і переведення (добові, оплата за проїзд, витрати на наймання житла, підйомні, надбавки, що виплачуються замість добових); г) премії за винаходи та раціоналізаторські пропозиції, за сприяння впровадженню винаходів і раціоналізаторських пропозицій, за впровадження нової техніки і технології, за збирання і здавання брухту чорних, кольорових і дорогоцінних металів, збирання і здавання на відновлення відпрацьованих деталей машин, автомобільних шин, введення в дію виробничих потужностей та об'єктів будівництва (за винятком цих премій працівникам будівельних організацій, що виплачуються у складі премій за результати господарської діяльності); д) грошові і речові винагороди за призові місця на змаганнях, оглядах, конкурсах тощо; е) пенсії, державна допомога, соціальні та компенсаційні виплати; є) літературний гонорар штатним працівникам газет і журналів, що сплачується за авторським договором; ж) вартість безплатно виданого спецодягу, спецвзуття та інших засобів індивідуального захисту, мила, змивних і знешкоджувальних засобів, молока та лікувально-профілактичного харчування; з) дотації на обіди, проїзд, вартість оплачених підприємством путівок до санаторіїв і будинків відпочинку; и) виплати, пов'язані з ювілейними датами, днем народження, за довголітню і бездоганну трудову діяльність, активну громадську роботу тощо; і) вартість безплатно наданих деяким категоріям працівників комунальних послуг, житла, палива та сума коштів на їх відшкодування; ї) заробітна плата на роботі за сумісництвом (за винятком працівників, для яких включення її до середнього заробітку передбачено чинним законодавством); й) суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; к) доходи (дивіденди, проценти), нараховані за акціями трудового колективу і вкладами членів трудового колективу в майно підприємства; л) компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати. При обчисленні середньої заробітної плати за останні два місяці, крім перелічених вище виплат, також не враховуються виплати за час, протягом якого зберігається середній заробіток працівника (за час виконання державних і громадських обов'язків, щорічної і додаткової відпусток, відрядження тощо) та допомога у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю. Згідно відомостей розрахункового листка позивача по заробітній платі за липень 2012 року структурно його заробітної плати за видами нарахувань складалась за статтями: окладу 972,00 грн., відпускних поточного місяця 1163,58 грн.; інших 312,00 грн., приробітку 1416,00 грн.; за пересувний характер робіт 300,00 грн., компенсація за проїзд 43,82грн., що в загальному становить 4207,40 грн. Згідно відомостей розрахункового листка позивача по заробітній платі за серпень 2012 року структурно його заробітна плата за видами нарахувань складалась за статтями : окладу 1629,00 грн., нічних 415,00 грн., інших 520,00 грн., приробітку 1636,00 грн., за пересувний характер робіт 480,00 грн., компенсація за проїзд 103,86грн., що в загальному становить 4783,86 грн. У відповідності параграфу 1 п.п. 3 розділу ІІІ Постанови КМ України №100 від 08.02.1995 року /із змінами і доповненнями/ «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», види нарахування - (нічні, інші, приробіток та за пересувний характер робіт), є доплатами і надбавками (за надурочну роботу та роботу в нічний час; суміщення професій і посад; розширення зон обслуговування або виконання підвищених обсягів робіт робітниками-почасовиками; високі досягнення в праці (високу професійну майстерність), а також те, що згідно параграфа 3, цього ж підпункту та розділу вищезагаданої постанови, усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі, суд приходить до висновку про те, що дані види нарахувань були правомірно включені позивачем у відповідних сумах, до розрахунку при обчисленні його середньої заробітної плати. Водночас за розрахунками позивача при обчисленні його середньої заробітної плати ним були взаті всі нарахування за вищезазначені місяці, однак як вбачається із розрахункових листків по заробітній платі позивача за липень 2012 року, він перебував у відпустці із збереженням середнього заробітку і йому нараховано відпускні в сумі 1163,58 грн, та компенсація проїзду в сумі 43,82 грн., а у серпні 2012 року 103,86 грн. - компенсація проїзду, що в загальному становить 1311,26 грн., які відповідно п.п. 4 розділу ІІІ Постанови КМ України №100 від 08.02.1995 року, не враховуються при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження згідно з чинним законодавством. Таким чином позивачем враховуються при обчисленні середньої заробітної плати до розрахунку безпідставно було включено нарахування в сумі 1311,26 грн. Відповідно до пункту 8 Постанови КМУ № 100 від 08.02.1995р., нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком, середньоденна заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні на число відпрацьованих робочих днів. Як вбачається із розрахункових листків по заробітній платі позивача (табельний номер 1536) за липень та серпень 2012 року, ним було відпрацьовано за липень 10 днів і за серпень 16 днів, а всього 26 днів. Середньоденний заробіток позивача за липень -серпень 2012 року буде становити 180,00 грн. (3000,00грн.+ 4680,00грн.) : 26). Також при визначенні розміру середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку, позивач помилково бере до розрахунку 170 календарних днів, за весь період затримки розрахунку при звільненні з 20.03.2013 року по 06.09.2013 року, в той час, як для розрахунку необхідно брати лише робочі дні і за період з 21.03.2013 року по 05.09.2013 року. У вищезаначеному періоді загальна кількість загальна кількість календарних днів становить 168 днів, із них 47 вихідних днів, а також 8 святкових днів, що в загальному становить 65 неробочих днів. Таким чином для розрахунку середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, за загальним правилом враховуючи положення статті 73 Кодексу законів про працю України, я також Розпорядження Кабінету Міністрів України від 19 грудня 2012 р. № 1043-р «Про перенесення робочих днів у 2013 році», у даному випадку необхідно враховувати не 170 календарних днів, а 103 робочих дні (168 календарних днів - 65 неробочих днів). Відповідно розмір середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку буде становити 18540,00 грн. (180,00 грн. х 103 робочих днів). Із вищезазначеного слідує, що позивач не вірно провів розрахунок суми свого середньоденного заробітку. За таких обставин суд приходить до висновку про частковете задоволення позовних вимог. Відповідно ч. 3, ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved