Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

В січні 2015 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS], в м. Києві, мотивуючи свої вимоги наступним. Позивач та її син - третя особа по справі [PERSON] є власниками зазначеної квартири на підставі договору дарування, посвідченого 19.07.2012 року державним нотаріусом П'ятої Київської державної нотаріальної контори Коробановою О.В. Позивач зазначає, що відповідач зареєстрована, але вже тривалий час не проживає в цій квартирі, що дає позивачу підстави вважати, що відповідач втратив право користування цим приміщенням. Відповідач, будучи належним чином і своєчасно повідомленим про час і місце судового розгляду відповідно до положень ст.74 ЦПК України, в судове засідання не з`явився (а.с.14, 20, 25, 37, 39). Позивач в судове засідання також не з`явився. Натомість її представник подав заяви про розгляд справи за її відсутності, окремо зазначив, що позовні виоги підтримує та проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.38) 10.03.2015 року винесена ухвала про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку. Відповідно до ст.ст. 71, 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї жиле приміщення зберігається за ними протягом 6 місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні понад шість місяців з поважних причин, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Якщо особа не проживає в жилому приміщенні без поважних на те причин понад встановлені законом строки, вона може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Так, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS], що підтверджується договором дарування від 19.07.2012 року (а.с.7). Згідно довідки № 3208 Комунального підприємства «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» структурний підрозділ Центр обслуговування споживачів №2 від 05.12.2014 року у вищезазначеній квартирі зареєстровані [PERSON] та [PERSON] (а.с.8) Як вбачається із матеріалів справи відповідач не проживає у даній квартирі тривалий час. Згідно акту КП Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації «Відрадненське» сусіди позивача [PERSON].(квартира № 3), [PERSON].(квартира № 10), [PERSON] (квартира № 15) стверджують, що відповідач не проживає у квартирі позивача з 01.05.2012 року (а.с.9) В свою чергу, відповідно до положень ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставиниЮ на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Між тим, як зазначалося судом вище, відповідач своїм правом з`явитися в суд і спростувати доводи позивача не скористалася, відтак приймаючи рішення на підставі наявних доказів, суд прихдить до висновку про те, що обставини про відсутність відповідача у вищезазначеній квартирі понад 6 місяців вважаються доведеними. Відповідач, будучи зареєстрованим в спірному жилому приміщенні, там не проживає, не маючи перешкод в користуванні ним, своїх речей там не зберігає, жилою площею не цікавиться, витрат по її утриманню не несе, дій, які б свідчили про намір та бажання зберегти за нею право користування жилим приміщенням, не вчиняє. Наведене вище свідчить про відсутність відповідача в спірному жилому приміщенні понад шість місяців без поважних на те причин. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідно до вимог ст. 71 ЖК України у суду є всі підстави визнати відповідача такими, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартири [ADDRESS]. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем за пред'явлення позовних вимог судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до встановленого ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» порядку реєстрації фізичних осіб за місцем проживання зняття з реєстраційного обліку здійснюється на підставі рішення суду, в тому числі, про позбавлення права користування житловим приміщенням, а тому при задоволенні вимог про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, окремого застереження щодо зняття з реєстраційного обліку за його адресою цієї особи не потребується. На підставі викладеного та

Outcome: approved