Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

До Гірницького районного суду м. Макіївки Донецької області звернулося публічне акціонерне товариство «Всейкраїнський акціонерний банк» (далі ПАТ «ВіЕйБі Банк») з позовною заявою, в якій просило стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 11 травня 2006 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 217/06 відповідно до якого останній отримав кредит на споживчі цілі у сумі 9 493,00 долари США зі сплатою відсотків за його користування у розмірі 13% річних, з кінцевим терміном погашення до 10 травня 2009 року. Згідно умов договору відповідач зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, оплачувати проценти за його користування, та оплату за обслуговування кредиту щомісячними платежами згідно погодженого Графіку, наведеного у додатку №1 до кредитного договору. Взяті на себе зобов'язання за кредитним договором [PERSON] не виконав, у зв'язку з чим має заборгованість за кредитним договором, яка станом на 22.07.2011 рік становить 9 493,00 долари США, що у перерахунку відповідно до курсу НБУ становить 69 349,66 гривень. З урахуванням викладеного, ПАТ «ВіЕйБі Банк» просить стягнути з [PERSON] на його користь вказану суму заборгованості - 9 493,00 долари США, що у перерахунку відповідно до курсу НБУ становить 69 349,66 гривень та понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 693,49 гривень та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120 гривень. В судове засідання представник позивача Селезньова Ю.О. не з'явилася, про час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином (телефонограмою). Причини своєї неявки суд не повідомила. За таких обставин, а також зважаючи на те, що у матеріалах справи міститься заява представника позивача, відповідно до якої вона позов підтримує та просить його задовольнити, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника позивача на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у позов задоволенню не підлягає з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як встановлено з матеріалів справи, між позивачем - ПАТ «ВіЕйБі Банк» та відповідачем - [PERSON] 11 травня 2006 року був укладений кредитний договір за яким Банк зобов'язався надати позичальнику кредит на споживчі цілі у сумі 9 493,00 доларів США зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 13% річних з кінцевим терміном кредиту до 10 травня 2009 року. Відповідно до умов договору відповідач взяв на себе зобов'язання повернути кредит та сплати проценти за його користування у порядку та строки передбачені договором. При цьому сторони домовилися про порядок погашення заборгованості за Кредитом відповідно до якого, позичальник зобов'язався щомісячно до дати, встановленої у Графіку, наведеному у додатку №1 до договору, поповнювати свій поточний рахунок шляхом внесення готівкових коштів через касу Банку або безготівковим перерахуванням, у сумі не меншої від суми чергового погашення відповідної частини кредиту. Згідно долученого Графіку щомісячний платіж становить 263,00 долари США, які відповідач зобов'язаний був вносити на поточний рахунок в період з 01 по 10 число кожного місяця та останній платіж здійснити в період з 01.05 по 10.05.2009 року у сумі 288,00 доларів США. Також умовами договору (розділ 4) передбачена відповідальність сторін за неналежне виконання його умов, а саме: за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів, Позичальник сплачує Банку пеню у розмірі подвійної процентної ставки, визначеної у п.1.3 цього Договору (13%) яка розраховується від суми несвоєчасно виконаних боргових зобов'язань з моменту несвоєчасного виконання цих зобов'язань та до моменту їх виконання (п.4.1 договору); за кожний випадок невиконання чи неналежного виконання зобов'язань, передбачених п.3.3 (крім п.3.3.2) договору, позичальник сплачує банку штраф у розмірі 5% від суми кредитних коштів зазначеної в п.1.1 договору (9 493,00 долари США) (п.4.4 договору); за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату відсотків, позичальник сплачує банку штраф у розмірі 20% від суми неповерненого кредиту та/або несплачених процентів. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно представленого розрахунку заборгованості за кредитним договором №217/06 відповідач належним чином не виконував умови договору, у встановлений договором строк не повернув кредит та не сплати відсотки за його користуванням, у зв'язку з чим станом на 22.07.2011 рік має заборгованість за кредитним договором яка становить 8 699,70 доларів США і складається з: 8 476,12 доларів США - заборгованість за кредитом; 223,58 доларів США - заборгованість за відсотками за користування кредитом. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON], помер [INFO], що підтверджено копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER], виданого Гірницьким відділом РАЦС Макіївського міського управління юстиції в Донецькій області. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до приписів ст.1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Згідно ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Згідно наданої відповіді завідуючої П'ятої Макіївської державної нотаріальної контори спадкова справа після померлого [INFO] [PERSON] не заводилася. За таких обставин, враховуючи, що після смерті відповідача спадкова справа не заводилася, свідоцтва про права власності в порядку спадкування після смерті останнього не видавалося, а отже і спадкоємців, які б відповідали перед кредитором за наявні борги [PERSON], як спадкодавця, не має у задоволенні позовних вимог слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed