Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-11 00:00:00

Департамент соціальної політики Черкаської міської ради звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення надмірно сплачених грошових коштів, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] перебував на обліку в департаменті соціальної політики Черкаської міської ради з 28 липня 2015 року по 20 липня 2017 року як внутрішньо переміщена особа відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» за фактичним місцем проживання: [ADDRESS] . З 20 липня 2017 року [PERSON] перебуває як внутрішньо переміщена особа на обліку в управлінні соціального захисту населення Слов`янської міської ради за фактичним місцем проживання: [ADDRESS] . Згідно із заявою [PERSON] від 26 серпня 2018 року та відповідно до Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505, в редакції на час виникнення спірних правовідносин, заявнику була призначена та розрахована адресна грошова допомога внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг на сім`ю у складі: [PERSON] , [INFO] , з 26 серпня 2016 року по 25 лютого 2017 року в розмірі 884,00 грн. Відповідно до пункту 3 Порядку, грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім`ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім`ї у таких розмірах: для непрацездатних осіб (пенсіонери, діти) - 884 гривні на одну особу (члена сім`ї); для інвалідів-прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність; для працездатних осіб - 442 гривні на одну особу (члена сім`ї). Загальна сума допомоги на сім`ю розраховується як сума розмірів допомоги на кожного члена сім`ї та не може перевищувати 2400 гривень. Відповідно до пункту 10 Порядку, уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання. На підставі листа Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України департаментом перевірено та встановлено факт тривалої відсутності (понад 60 днів) внутрішньо переміщених осіб, які перебувають на обліку в департаменті, а саме: [PERSON] , [INFO] , за місцем фактичного проживання з 27 серпня 2016 року. Таким чином, неповідомлення відповідачем про тривалу відсутність (понад 60 днів) з 27 серпня 2016 року [PERSON] за місцем фактичного проживання призвело до зайвого нарахування та виплати відповідачу щомісячної адресної грошової допомоги за рахунок коштів державного бюджету за період з 01 серпня 2016 року по 25 лютого 2017 року на загальну суму 5209,29 грн. [PERSON] надміру отриману адресну грошову допомогу у добровільному порядку не повернув. Просить суд стягнути з відповідача [PERSON] надміру отриману житлову субсидію у розмірі 5209,29 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102,00 грн. на користь департаменту соціальної політики Черкаської міської ради. Відповідно до ч.5\~ст.279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Відповідач [PERSON] повідомлявся про розгляд справи у спрощеному провадженні, а також про необхідність у строк до 12 березня 2020 року надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують його відзив (а.с. 42 ). У відповідності до п.3, п.4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач [PERSON] своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи у спрощеному порядку, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду позивача (представника позивача), відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради до [PERSON] про стягнення надмірно сплачених грошових коштів підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість. Згідно з вимогами ст. 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, інтересів. У відповідності до п. п. 10,11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 1 листопада 1996 року « Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» «Конституційні положення про законність судочинства та рівність усіх учасників процесу перед законом і судом ( ст. 129 Конституції) зобов`язують суд забезпечити всім їм рівні можливості щодо надання та дослідження доказів, заявлення клопотань та здійснення інших процесуальних прав. При вирішенні цивільних справ суд має виходити з поданих сторонами доказів. Гарантоване право кожного подати будь-який позов до суду, що стосується його цивільних прав і обов`язків, передбачений пунктом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку Держави. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд на підставі ст. ст. 12, 13, 43, 81 ЦПК України розглядає справу у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Особа, яка бере участь у справі, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, що мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виник спір. Як встановлено судом, 28 липня 2015 року відповідача [PERSON] Департаментом соціальної політики Черкаської міської ради взято на облік як внутрішньо переміщену особу за адресою [ADDRESS] (а.с. 24). Відповідно до повідомлення Управлення соціального захисту населення Слов`янської міської ради Донецької області від 11 березня 2020 №08-37/1016, та № 04-45/543 від 07 лютого 2019 року, [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа в Управленні соціального захисту населення Слов`янської міської ради Донецької області та фактично мешкає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 5, 43). 26 серпня 2016 року [PERSON] звернувся до Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради із заявою про призначення йому щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (а.с.23). В даній Заяві [PERSON] зазначив, що членами його сім`ї, які разом з ним проживають є [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до\~пункту 3\~Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 р. № 505, грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім`ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім`ї у таких розмірах: для непрацездатних осіб (пенсіонери, діти) - 884 гривні на одну особу (члена сім`ї); для інвалідів-прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність; для працездатних осіб - 442 гривні на одну особу (члена сім`ї). Загальна сума допомоги на сім`ю розраховується як сума розмірів допомоги на кожного члена сім`ї та не може перевищувати 2400 гривень. На підставі заяви відповідача [PERSON] , враховуючи вимоги Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 р. № 505, Рішенням Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради від 03 вересня 2015 року призначено [PERSON] допомогу переміщеним особам на проживання на період: - з 01 вересня 2015 року по 28 вересня 2015 року та розпочато виплату допомоги в розмірі 1768,00 грн.; - з 29 вересня 2015 року по 31 жовтня 2015 року 1547,00 грн.; - з 01 листопада 2015 року по 28 листопада 2015 року 1326,00 грн.; - з 29 листопада 2015 року по 31 грудня 2015 року -1105,00 грн.; - з 01 січня 2016 року по 28 січня 2016 року 884,00 грн. Дану допомогу призначено з розрахунку 442,00 грн. на [PERSON] , [INFO] , 884,00 грн. на [PERSON] , [INFO] , 442,00 грн. на [PERSON] , [INFO] (а.с. 25). Рішенням Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради від 08 вересня 2016 року призначено [PERSON] допомогу переміщеним особам на проживання на період з 26 серпня 2016 року по 25 лютого 2017 року. Дану допомогу призначено з розрахунку 884,00 грн. на [PERSON] , [INFO] (а.с. 22). Також з Довідки Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради вбачається, що [PERSON] отримував допомогу переміщеним особам на проживання на період: -вересень 2016 року 884,00 грн.; -жовтень 2016 року - 884,00 грн.; -листопад 2016 року - 884,00 грн.; -грудень 2016 року - 884,00 грн.; -січень 2017 року - 884,00 грн.; -лютий 2017 року - 789,29 грн., а всього 5209,29 грн. (а.с. 6 ). Встановлено, що в результаті проведеної перевірки Департаментом соціальної політики Черкаської міської ради відповідач [PERSON] не повідомив про перебування на непідконтрольній території України понад 60 календарних днів в період з 27 серпня 2016 року. Зокрема, виїхав 27 серпня 2016 року на непідконтрольну територію України через Бугас та не повернувся, що підтверджується відомостями про перетин державного кордону України (а.с. 20). Механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг визначено Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 505. Відповідно до пункту 2 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 505\~грошова допомога надається громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, які постійно проживають на території України і переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, а також стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, структурних підрозділах з питань соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах рад, з дня звернення за її призначенням та виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців. Відповідно до пункту 10 Порядку, уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання. На підставі листа Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України департаментом перевірено та встановлено факт тривалої відсутності (понад 60 днів) внутрішньо переміщених осіб, які перебувають на обліку в департаменті, а саме: [PERSON] , [INFO] , за місцем фактичного проживання з 27 серпня 2016 року. За положеннями ст.ст. 9,\~12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб»\~внутрішньо переміщена особа зобов`язана повідомляти про зміну місця проживання структурний підрозділ з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за новим місцем проживання протягом 10 днів з дня прибуття до нового місця проживання. У разі неповідомлення внутрішньо переміщеною особою про її повернення до покинутого місця постійного проживання рішення про скасування дії довідки приймається на підставі інформації про тривалу відсутність (понад 60 днів) особи за місцем проживання, яка дає обґрунтовані підстави вважати, що внутрішньо переміщена особа повернулася до покинутого місця постійного проживання. Підставою для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб є обставини, за яких внутрішньо переміщена особа повернулася до покинутого місця постійного проживання. Таким чином, неповідомлення відповідачем про тривалу відсутність (понад 60 днів) з 27 серпня 2016 року [PERSON] за місцем фактичного проживання призвело до зайвого нарахування та виплати відповідачу щомісячної адресної грошової допомоги за рахунок коштів державного бюджету за період з 01 вересня 2016 року по 25 лютого 2017 року на загальну суму 5209,29 грн. Відповідно до п.п.11, 12 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, уповноважений представник сім`ї, якому призначено грошову допомогу, зобов`язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня виникнення таких обставин. Надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця у разі виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги. У разі неможливості добровільного повернення або утримання надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються в судовому порядку. З Рішення від 03 квітня 2017 року вбачається, що [PERSON] зобов`язано повернути суму надміру наданої адресної допомоги у зв`язку з неповідомленням про зміну обставин, які випливають на призначення грошової допомоги (а.с. 18). Встановлено, що відповідач свідомо не повідомив про зміну обставин, які випливають на призначення грошової допомоги, а саме про повернення до покинутого місця постійного проживання, що вплинуло на його право на виплату адресної допомоги. Вказане призвело до надмірної виплати бюджетних коштів на суму 5209,29 грн. з вини відповідача, що є підставою для задоволення позову шляхом стягнення спірних коштів. Добровільно відповідач не повертає надмірно отримані грошові кошти. Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що сума надмірно перерахованої (виплаченої) субсидії є майном, збереженим без достатньої правової підстави. А тому на правовідносини з повернення цієї суми поширюються приписи глави 83 ЦК України. Такий висновок зафіксований у справі № 727/5743/15-ц від 27.03.2019. Згідно до ч.ч.5,6 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 1212 ЦК України, особа,\~яка набула\~майно або\~зберегла його\~у себе\~за рахунок\~іншої особи\~(потерпілого)\~без достатньої\~правової підстави\~(безпідставно\~набуте майно),\~зобов`язана\~повернути потерпілому\~це майно.\~Особа зобов`язана\~повернути майно\~і тоді,\~коли підстава,\~на якій\~воно було\~набуте,\~згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Відповідно до ч. 1 ст. 1214 ЦК України, особа,\~яка набула\~майно або\~зберегла його\~у себе\~без достатньої\~правової підстави,\~зобов`язана\~відшкодувати всі\~доходи,\~які вона\~одержала або\~могла одержати\~від цього\~майна з\~часу,\~коли ця\~особа дізналася\~або могла\~дізнатися про\~володіння цим\~майном без\~достатньої правової\~підстави.\~З цього\~часу вона\~відповідає також\~за допущене\~нею погіршення\~майна. Особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, має право вимагати відшкодування зроблених нею необхідних витрат на майно від часу, з якого вона зобов`язана повернути доходи. Статтею 1215 ЦК України встановлено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів не є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі відсутності недобросовісності з боку набувача. Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються. Такий висновок міститься у рішенні Верховного Суду справа № 298/1396/16-ц 10 квітня 2019 року. На виконання п. 22 Положення у разі відмови управителя, об`єднання, виконавця комунальної послуги або громадянина добровільно повернути суму надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії питання про її примусове стягнення вирішується у судовому порядку. Таким чином,\~оскільки [PERSON] в добровільному порядку не повернув надмірно виплачені кошти, то суд приходить до переконання, що у відповідності до норм чинного законодавства, [PERSON] повинен повернути державі надмірно виплачену щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, на загальну суму 5209,29 грн., отриману за період з 01 вересня 2016 року по 25 лютого 2017 року, оскільки дана допомога була безпідставно призначена Управлінням соціального захисту населення Слов`янської міської ради Донецької області внаслідок не надання [PERSON] інформації, щодо членів родини, які зареєстровані з ним за однією адресою та які не повернулися до покинутого місця постійного проживання більш ніж на 60 днів. Згідно із частиною 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п/п 1 пункту 1 частини 2 ст. 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» з позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, справляється судовий збір в розмірі 1,5% відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. Згідно\~статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» від 14 листопада 2019 року № 294-ІХ, \~розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи на 01 січня 2020 року складає 2102,00 грн. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 2102 грн. 00 коп. (а.с.33, 34). Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд дійшов\~висновку про\~задоволення позовних\~вимог позивача\~про стягнення\~заборгованості з\~ \~ [PERSON] \~в повному\~обсязі, а тому з [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 2102,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved