overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

В серпні 2018р. позивач [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що між сторонами 28 квітня 1990р. було зареєстровано шлюб районним ЗАГС в м. Кремень Тернопільської області, про що було зроблено актовий запис № 52. В шлюбі у сторін [INFO] донька [PERSON]. Подружнє життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння в поглядах на сімейне життя, несумісності характерів. Спільне господарство сторонами не ведеться, шлюбно-сімейних відносин не підтримують. Подальше спільне життя між сторонами і збереження шлюбу не можливе та суперечить їх інтересам. До судового засідання сторонами були подані на адресу суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Сторона позивача, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові. Відповідачем до суду було надіслано заяву про визнання позову. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 квітня 1990р. [INFO]. в шлюбі у сторін народилася донька [PERSON]. Судом встановлено, що між сторонами склались неприязні стосунки, які негативно впливають, як на позивача, так і на відповідачку. Сторони не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За змістом ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Після розірвання шлюбу, прізвище сторін незмінні. Відповідно до ст. ст. 141, 142 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню 50 відсотків судового збору - 352,4 грн., та підлягає поверненню позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову, шляхом зобов'язання УДКСУ в Шевченківському районі повернути останній - 352,4 грн., згідно квитанції № N0C5M42788 від 10 серпня 2018р.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-07 00:00:00

В серпні 2018 р. позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб з відповідачем [PERSON], зареєстрований 06 серпня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 565. Свої вимоги мотивує тим, що сімейне життя з відповідачем не склалось. Позивач посилається на те, що вона з відповідачем мають різні характери та погляди на життя. На даний час сторони не підтримують шлюбні відносити, не ведуть спільне господарство. Від шлюбу сторони мають трьох дітей: [PERSON], [INFO], року народження, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Подальше спільне життя і збереження сім'ї неможливе, у зв'язку з чим просила позов задовольнити. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених в позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся відповідно до ч.7 ст. 128 ЦПК України за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Заяв про розгляд справи за його відсутності, про причини неявки, відзив на позовну заяву від відповідача не надходили. Зважаючи на відсутність заперечень позивача, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у відсутності відповідача, який вважається належним чином повідомленим про розгляд справи відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України, з можливістю постановлення заочного рішення по справі (ч. 4 ст. 223 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, суд прийшов до висновку про задоволення позову у зв'язку з наступним. З матеріалів справи вбачається, що 06 серпня 2011 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції м. Києва було зареєстровано шлюб між [PERSON] ([INFO] р.н.) та [PERSON] ([INFO] р.н.), про що видано свідоцтво про шлюб [NUMBER] від 06.08.2011 р. (а.с.4). Від шлюбу сторони трьох дітей: [PERSON], [INFO], року народження, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. На момент розгляду справи у суді спору з приводу проживання дітей та поділу майна подружжя не має. Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки сторони на даний час не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбні стосунки, не мають спільного бюджету, між подружжям втрачено почуття любові, примирення не можливе, подальше спільне життя суперечило б інтересам сторін, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, а шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного, ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

В серпні 2018р. позивачка [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що між сторонами 16 липня 1993р. було зареєстровано шлюб Відділом ЗАГС Шевченківського району м. Києва, про що було зроблено актовий запис № 767. В шлюбі у сторін народились сини: [INFO]. [PERSON], [INFO]. [PERSON]. Подружнє життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння в поглядах на сімейне життя, несумісності характерів. Спільне господарство сторонами не ведеться, шлюбно-сімейних відносин не підтримують. Подальше спільне життя між сторонами і збереження шлюбу не можливе та суперечить їх інтересам. До судового засідання сторонами були подані на адресу суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Сторона позивача, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові. Відповідачем до суду було надіслано заяву про визнання позову. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16 липня 1993р. В шлюбі у сторін народились сини: [INFO]. [PERSON], [INFO]. [PERSON]. Судом встановлено, що між сторонами склались неприязні стосунки, які негативно впливають, як на позивачку, так і на відповідача. Сторони не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За змістом ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Після розірвання шлюбу, прізвище сторін незмінні. Відповідно до ст. ст. 141, 142 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню 50 відсотків судового збору - 352,4 грн., та підлягає поверненню позивачці з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову, шляхом зобов'язання УДКСУ в Шевченківському районі повернути останній - 352,4 грн., згідно квитанції від 23 серпня 2018р.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-22 00:00:00

В серпні 2018р. позивачка [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що між сторонами 19 липня 2013р. було зареєстровано шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, про що було зроблено актовий запис № 1326. [INFO] у сторін народився син [PERSON]. Подружнє життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння в поглядах на сімейне життя, несумісності характерів. Спільне господарство сторонами не ведеться, шлюбно-сімейних відносин не підтримують. Подальше спільне життя між сторонами і збереження шлюбу не можливе та суперечить їх інтересам. До судового засідання сторонами були подані на адресу суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Сторона позивача, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові. Відповідачем до суду було надіслано заяву про визнання позову, проте відповідач не погоджується з розміром витрат на професійну правничу допомогу і вважає, що вони завищені стороною позивача. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19 липня 2013р. [INFO] у сторін народився син [PERSON]. Судом встановлено, що між сторонами склались неприязні стосунки, які негативно впливають, як на позивачку, так і на відповідача. Сторони не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одниміз подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено,що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За змістом ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Після розірвання шлюбу, прізвище сторін незмінні. Відповідно до ст. ст. 141, 142 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню 50 відсотків судового збору - 352,4 грн., та підлягає поверненню позивачці з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову, шляхом зобов'язання УДКСУ в Шевченківському районі повернути останній - 352,4 грн., згідно квитанції № 41017 від 17 серпня 2018р.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-21 00:00:00

В серпні 2018р. позивачка [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що між сторонами 22 березня 2014р. було зареєстровано шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, про що було зроблено актовий запис № 245. [INFO] р. у сторін народився син [PERSON] . Подружнє життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння в поглядах на сімейне життя, несумісності характерів, постійних сварок. Спільне господарство сторонами не ведеться, шлюбно-сімейних відносин не підтримують. Подальше спільне життя між сторонами і збереження шлюбу не можливе та суперечить їх інтересам. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Волошина В.О. від 18 вересня 2018р., відкрито провадження по справі та призначено справу в порядку загального позовного провадження в підготовче судове засідання на 06 лютого 2019р. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 06 лютого 2019р. закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті. В прохальній частині позову, позивачка клопотала перед судом про розгляд справи у її відсутність. Відповідач, про час і місце судового розгляду оповіщався у встановленому законом порядку, у судові засідання не з`являвся, про поважність причин неявки суду не повідомив та не просив розглядати справу у його відсутність, свого представника до суду не направив, відзив на позов не подавав. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22 березня 2014р. [INFO] . у сторін народився син [PERSON] . Судом встановлено, що між сторонами склались неприязні стосунки, які негативно впливають, як на позивачку, так і на відповідача. Сторони не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одниміз подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено,що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Після розірвання шлюбу, прізвище сторін незмінні. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,8 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-29 00:00:00

В серпні 2019 позивач звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] зареєстрований 27.09.2003 Відділом реєстрації актів громадянського стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 931. В обґрунтування позову позивач вказувала, що шлюбні відносини із відповідачем припиненні, спільне господарство не ведеться, відновлення подружніх відносин, збереження сім`ї неможливо у зв`язку із різними поглядами на життя, різними характерами та інтересами. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві 27 листопада 2012 року. Позивач в судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена в установленому законом порядку. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позов підтримав та просив його задовольнити. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27 вересня 2003 Відділом реєстрації актів громадянського стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем за актовим записом № 931, що підтверджується свідоцтвом про одруження Серія [NUMBER] . Крім того, судом встановлено, що у сторін є неповнолітня дитина: донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві 27 листопада 2012 року. Під час розгляду справи судом встановлено, що шлюбні відносини між позивачем та відповідачем по справі припинені, проживають понад два роки окремо, спільне господарство не ведеться, відновлення подружніх відносин, збереження сім`ї неможливо. Згідно роз'яснень, викладених у пп. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи те, що розлад в сім'ї викликаний серйозними причинами і носить стійкий характер, який виключає відновлення колишніх сімейних відносин, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, у зв`язку із цим приходить до висновку про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-14 00:00:00

В серпні 2019 р. [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту що має юридичне значення. В заяві зазначає,що оскільки в написанні його прізвища, ім*я та по батькові у дипломі, трудовій книжці, та в паспорті громадянина України є розбіжності, йому відмовлено в призначенні пенсії. Посилаючись на вказанні обставини, та з підстав визначених ст.. 315, 316 ЦПК просить суд встановити факт, що диплом [NUMBER] який викладений російською мовою виданий на ім*я « [PERSON] », та трудова книжка [NUMBER], яка викладена російською мовою видана на ім*я « [PERSON] », належить [PERSON] . 03.09.2019 року ухвалою суду відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 15.10.2019 року замінено заінтересовану особу. В судове засідання представник заявник не з*явився, його представник адвокат Шевченко Н.В.подала заяву про розгляд справи без її участі та участі заявника, наполягала на задоволенні вимог. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з*явився, подав заяву про розгляд справи без участі. Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані докази в сукупності, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що паспорт серії [NUMBER] виданий 20.07.2006 року Комунарським РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області належить [PERSON] , [INFO] , російською мовою зазначено « [PERSON] ». Проте, диплом [NUMBER] який викладений російською мовою, виданий на ім*я « [PERSON] », [INFO] , та трудова книжка [NUMBER], яка викладена російською мовою, видана на ім*я « [PERSON] », [INFO] . Крім того, позивачем надано копію картки фізичної особи платника податків де його прізвище ім *я та по батькові зазначені як [PERSON] . З вказаного випливає, що при зміні паспорту радянського зразку прізвище ім*я та по батькові заявника було викладено українською мовою « [PERSON] ». Всі інші документи отримані за радянських часів та на російські мові мають відмінність в написанні прізвища ім *я та по батькові заявника, що перешкоджає йому перш за все в оформленні пенсії. Оцінюючи кожний доказ, суд дійшов до висновку, що диплом [NUMBER] який викладений російською мовою виданий на ім*я « [PERSON] », та трудова книжка [NUMBER], яка викладена російською мовою видана на ім*я « [PERSON] », належить [PERSON] . Згідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі,прізвище,ім`я,по-батькові,місце і час народження якої,що зазначені у документі,не збігаються з прізвищем,ім`ям,по батькові,місцем і часом народження цієї особи,записаним у паспорті. Оскільки іншим способом заявник не може встановити юридичний факт належності йому диплому та трудової книжки,від якого залежить реалізація його права на отримання пенсії, він обґрунтовано звернувся до суду із вказаною заявою окремого провадження,оскільки спору про право на час розгляду заяви не встановлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-06 00:00:00

В серпні 2019 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , по якому просить, стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі ? частини від заробітку (доходу), на період навчання, щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до закінчення навчання чи до досягнення двадцятитрирічного віку. В судове засідання позивач не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився. Надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає у повному обсязі. Згідно ч.1 ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Відповідно до витягу з наказу №110-ст по Центральноукраїнському державному педагогічному університету імені Володимира Винниченка від 07.08.2019 р. [PERSON] зарахований на 1 курс денної форми навчання, факультет історії та права (спец.081 Право) ( а.с.6). Відповідно до довідки № 216/19, виданої Центральноукраїнським державним педагогічним університетом імені Володимира Винниченка від 30.09.2019 р. [PERSON] є студентом ПР19БІ групи І курсу факультету історії та права Центральноукраїнського державного педагогічного університету імені В.Винниченка (ІV рівень акредитації) денної комерційної форми навчання. Термін навчання з 01.09.2019 р. по 30.06.2023 р. Суд приймаючи рішення дійшов висновку, що відповідач має матеріальну можливість утримувати свого повнолітнього сина, який навчається. Аліменти можуть бути призначені в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходів) на утримання сина [PERSON] на період навчання але не більше, ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. На підставі ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача в доход держави судовий збір в сумі 768,40 грн. Згідно п.1 ст.430 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved