Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

В червні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] в якій прохав зменшити розмір аліментів. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтовував тим, що розмір його доходів значно зменшився однак є стабільним. Також [PERSON] обґрунтовував свою позицію значним погіршенням стану свого здоров'я та перебуванням на його утриманні матері. До початку розгляду даної справи по суті [PERSON] звернулася до суду із зустрічною позовною заявою до [PERSON] в якій прохала стягнути індексацію аліментів ,неустойку (пеню) та збільшити розмір аліментів. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 09.10.2014 року зустрічний позов [PERSON] прийнятий до спільного розгляду із первісним позовом. В судовому засіданні позивач за первісним позовом [PERSON] та його представник [PERSON] первісний позов підтримали у повному обсязі та надали пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Зустрічний позов не визнали у повному обсязі та обґрунтовували свою позицію стосовно індексації аліментів відсутністю нормативно - правових актів, які б передбачали обов'язок та можливість її сплати. Стосовно стягнення неустойки (пені) [PERSON] та його представник заперечували щодо її стягнення та обґрунтовували свою позицію відсутністю у [PERSON] фінансової можливості сплачувати аліменти у розмірі 2000,00 гривень, погіршеного стану здоров'я та відповідно відсутністю його вини у виникненні заборгованості та як йому не було відомо про місцезнаходження [PERSON] та її банківських реквізитів для зарахування аліментів. Також в судовому засіданні [PERSON] звернувся до суду з письмовим клопотанням в якому прохав відповідно до вимог ч. 3 ст. 551та ч. 2 ст. 616 ЦК України зменшити розмір пені в зв'язку з тим, що відповідач [PERSON] навмисно сприяла збільшенню заборгованості по сплаті аліментів та не вживала жодних заходів (в тому числі своєчасно не звернулася до органів ВДВС з відповідним проханням примусово виконати рішення суду). Стосовно збільшення розміру аліментів то [PERSON] обґрунтовував свою позицію відсутністю у нього фінансової можливості сплачувати аліменти не те, що у розмірі 2800,00 гривень, а навіть у розмірі 2000,00 гривень в тому числі і у зв'язку із погіршенням стану свого здоров'я. [PERSON] заперечувала проти задоволення первісного позову та обґрунтовувала свою позицію тим, що [PERSON] має значні доходи та в змозі сплачувати аліменти, а в разі задоволення позову щодо зменшення розміру аліментів до 1/4 частини його доходів але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку у неї є всі підстави вважати, що [PERSON] буде ухилятися від сплати аліментів шляхом заниження показників своїх доходів. Стосовно зустрічного позову [PERSON] прохала суд задовольнити його у повному обсязі та обґрунтовувала свою позицію відносно індексації аліментів тим, що хоч і не передбачено вимогами спеціального закону обов'язок та порядок його застосування то слід застосовувати аналогію закону та судову практику яка мається по аналогічним спірним правовідносинам. Стосовно неустойки (пені) [PERSON] обґрунтовувала свою позицію виходячи з того що [PERSON] не своєчасно сплачував аліменти хоча мав таку фінансову можливість і тим самим допустив негативні для неї наслідки (вона вимушену була брати кредити у банківських установах на значні суми для можливості належного забезпечення своєї дитини). Стосовно збільшення розміру аліментів [PERSON] обґрунтовувала свою позицію тим, що [PERSON] має фінансову можливість сплачувати аліменти у розмірі 2800,00 гривень, а для повноцінного матеріального забезпечення дитині потрібно щомісяця витрачати кошти у розмірі 5600,00 гривень також вона обґрунтовувала свою позицію в цій частині погіршенням стану свого здоров'я. Суд, вислухавши пояснення [PERSON] (втому числі його пояснення як свідка допитаного в даному судовому процесі), його представника [PERSON], пояснення [PERSON], дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, вважає первісний позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі, а зустрічний позов підлягає до задоволення частково. Судом встановлено, що [PERSON] перебував із [PERSON] в період з 07.06.2011 по 20.07.2012 року у зареєстрованому шлюбі. В період перебування у шлюбі із [PERSON] [PERSON] удочерив [PERSON]. Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 25 червня 2013 року стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмір 2000,00 гривень починаючи з 11 квітня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Дане рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць підлягало негайному виконанню. Після оскарження даного рішення суду в суді апеляційної інстанції воно набрало законної сили 01 серпня 2013 року. Судом також встановлено, що відповідно до наданих [PERSON] документів бухгалтерської звітності розмір його доходів є стабільним та обсяг отриманої виручи за 7 місяців 2014 року становить 42719 гривень при цьому розмір витрат, які він поніс для отримання даної виручки становить 13208 гривень. Таким чином середньомісячний дохід [PERSON] становить 4215 грн. виходячи з наступних розрахунків (42719 грн. (сума отриманої виручки від підприємницької діяльності за 7 місяців 20144 року) - 13208 грн. (сума грошових коштів витрачена за 7 місяців 2014 року для отримання доходу) / 7 (кількість місяців). Також судом встановлено, що відповідно до довідки № 724 виданої лікарем [PERSON] (а.с. 19) та виписки з історії хвороби (а.с. 87-107) [PERSON] має цілий ряд захворювань, які підлягають лікуванню. Судом також встановлено, що на утримані у [PERSON] перебуває його мати [PERSON], що підтверджується довідкою № 02-30/429 Марківської сільської ради від 01.10.2014 року та свідченнями самого [PERSON] допитаного в суді як свідка. Таким чином суд приходить до переконливого висновку про необхідність задоволення позову [PERSON] про зменшення розміру аліментів з 2000,00 гривень до 1/4 частини від його доходів але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та відповідно відмови у задоволенні зустрічного позову [PERSON] в частині збільшення розміру аліментів до 2800,00 гривень щомісячно. В частині позовних вимог [PERSON] щодо стягнення з [PERSON] індексації аліментів суд приходить до переконливого висновку про задоволення позову в цій часті у повному обсязі та не бере до уваги посилання [PERSON] про відсутність спеціального закону ,який би передбачав таку можливість стягнення даних коштів. Стосовно позовних вимог [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів у розмірі 23115,30 грн. суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в цій частині частково виходячи з наступного. Як встановлено судом рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 25.06.2013 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини у розмірі 2000,00 гривень починаючи з 11 квітня 2013 року. Рішення суду набрало законної сили 01 серпня 2014 року, а в частині сплати аліментів за 1 місяць підлягало негайному виконанню. На підставі даного рішення суду 11.07.2013 року [PERSON] звернулася до Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ із заявою щодо примусового виконання рішення суду в частині стягнення із [PERSON] аліментів за один місяць. Октябрським ВДВС Полтавського МУЮ цього ж дня було відкрито виконавче провадження по стягненню із [PERSON] аліментів за один місяць у розмірі 2000,00 гривень. Після отримання постанови про відкриття виконавчого провадження зв'язку з чим і було закінчено виконавче провадження. Також судом встановлено, що після набрання рішенням законної сили (01 серпня 2013 року) [PERSON] звернулася до Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ із заявою щодо подальшого примусного виконання рішення суду лише 20.12.2013 року та на підставі її заяви 25.12.2013 року було відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання рішення суду. Таким чином суд приходить до переконливого висновку що [PERSON] не вживала жодних заходів щодо зменшення заборгованості зі сплати аліментів в тому числі шляхом примусового виконання рішення суду органами ДВС. Стосовно розрахунку неустойки (пенні) наведеної [PERSON] в позовній заяві то вона не відповідає фактичній заборгованості [PERSON] зі сплати аліментів. Так [PERSON] прохає суд стягнути неустойку (пеню) в розмір 5915,30 грн. із заборгованості у розмір 1266,66 грн. за 19 днів квітня 2013 року за період з 27.06.2013 року по 06.10.2014 року тобто за 467 днів. Однак сторонами не заперечувалася та відповідно судом встановлено, що 13.08.2013 року [PERSON] сплатив аліменти за період з 11.04.2013 по 11.05.2013 року у розмірі 2000,00 грн. що також підтверджується відповідними постановами ДВС які сторонами не оскаржувалися. Також [PERSON] прохає суд стягнути неустойку (пеню) в розмір 17200,00 грн. із заборгованості 4000,00 грн. (яку вирахувала наступним шляхом 5266,66 (заборгованість станом на 01.10.2014 - 1266,66 заборгованість на яку вже нарахувала пеню) * 430 (кількість днів прострочки). Судом встановлено та знову ж таки не заперезалося сторонами, що [PERSON] починаючи із серпня 2013 року щомісячно сплачував аліменти у розмірі 2000,00 грн. окрім листопада 13 року та лютого 2014 року натомість в травні, липні та серпні сплачено по 4000,00 грн. Таким чином суд приходить до переконливого висновку, що заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів була, але не становила щомісяця (як зазначає в своїх розрахунках [PERSON] в своїх розрахунках) 5266,66 грн. Суд не бере до уваги посилання [PERSON] на те, що однією з причин виникнення заборгованості зі сплати аліментів являється не надання йому [PERSON] реквізитів її карткового рахунку так як він міг безперешкодно здійснювати дані платежі за допомогою поштових переказів. Частина 2 ст. 616 ЦК України передбачає, що суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобов'язання, або не вжив заходів щодо їх зменшення. Частина 3 ст. 551 ЦК України передбачає, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. З урахуванням того факту, що [PERSON] допускав заборгованість зі сплати аліментів але з урахуванням його стану, розміру його доходів, перебування на його утриманні непрацездатної матері, а також з урахуванням того, що [PERSON] та протязі тривалого проміжку часу не вживала належних заходів щодо недопущення утворення заборгованості зі сплати аліментів, а також з урахуванням того факту, що на момент розгляду даної справи заборгованість зі сплати аліментів була погашена у повному обсязі суд приходить до висновку про зменшення розміру неустойки (пенні) та стягнення її з [PERSON] у розмірі 2000,00 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial