Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

В червні 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила встановити порядок користування квартирою №50 у будинку №32 по вул.Мерефянське шосе в м.Харкові та виділити їй у користування житлову кімнату площею 18 кв.м, а відповідачу [PERSON] житлову кімнату площею 10,9 кв.м з балконом, коридор, кухню, ванну кімнату, вбиральню залишити в спільному користуванні. Також просила стягнути з відповідача на свою користь 28780,11 грн. сплачених житлово-комунальних послуг по квартирі [ADDRESS]янське шосе в м.Харкові. Позовні вимоги мотивувала тим, що вона є основним наймачем квартири [ADDRESS]янське шосе в м.Харкові. Квартира загальною площею 49,60 кв.м складається з двох житлових кімнат площею 18 кв.м та 10 кв.м з балконом, кухні площею 7,5 кв.м, коридору, ванної кімнати та вбиральні. Крім позивача в квартирі зареєстрована її дочка відповідач у справі [PERSON], яка протягом останніх пяти років постійно в квартирі не проживає, приїздить раз на три місяці, інший час знаходиться на заробітках у Російській Федерації. Фактично позивач користується кімнатою площею 18 кв.м, в якій зробила ремонт, меблі в квартирі є власністю позивача та куплені за її особисті кошти. Відповідач добровільно відмовляється сплачувати комунальні послуги, внаслідок чого позивач змушена сплачувати їх самостійно. Оскільки сторони не можуть самостійно вирішити питання щодо користування квартирою та сплату комунальних послуг, позивач змушена звернутися до суду для вирішення спору. Виділення у користування кімнати необхідно їй для укладення окремих договорів з комунальними підприємствами та відкриття на кімнату окремого особового рахунку для оплати комунальних послуг, якими фактично користується позивач. Крім того, це надає їй можливість отримати житлову субсидію на квартиру. На підставі ст.ст. 64, 68, 78 ЖК України просила стягнути з відповідача половину суми, сплаченої [PERSON] у рахунок житлово-комунальних послуг за період 2010-півроку 2018 р.р. у сумі 28780,11 грн. Одночасно з позовом позивач подала заяву про звільнення її від сплати судового збору. 23.06.2018 ухвалою судді клопотання [PERSON] про звільнення від сплати судового збору залишено без задоволення, позовну заяву - без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків. 09.07.2018 до суду позивачем було надано квитанцію про сплату судового збору. 10.07.2018 ухвалою судді відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження. Позивач у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не зявилася,\~про розгляд\~повідомлена належним\~чином,\~причини неявки\~суду не\~повідомила,\~відзив на\~позов суду\~не подала.Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та наявні у справі докази, встановив наступні обставини. Відповідно до ордеру №296 від 10.03.1985 [PERSON], як основному квартиру наймачу, його дочці [PERSON] та дружині [PERSON] надано у користування дві кімнати загальною житловою площею 28,33 кв.м в квартирі [ADDRESS]. В квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] (наймач) та [PERSON] (дочка), що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сімї та прописку №1599 від 25.05.2018 виданою начальником дільниці №61 КП «Жилкомсервіс». Позивачем за період з січня 2010 року по червень 2018 року сплачено житлово-комунальні послуги на суму 57560,23 грн., що підтверджується наданими суду платіжними документами. Частинами 1 та 2 ст.64 ЖК України встановлено, що члени сімї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обовязки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сімї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобовязаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сімї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Відповідно до ст.68 ЖК України наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця. Згідно з ч.1 ст.78 ЖК України тимчасово відсутній наймач зберігає права і несе обовязки за договором найму жилого приміщення. Відповідно до ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до комунальних послуг відносяться послуги, що є результатом господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газопостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Таким чином, відповідач, як член сімї наймача, несе солідарну з наймачем майнову відповідальність за договором найму жилого приміщення, тобто зобовязана вносити плату за комунальні послуги нарівні з наймачем. Відповідно до ст.541 ЦК України солідарний обовязок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобовязання. Згідно зі ст.544 ЦК України боржник, який виконав солідарний обовязок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Отже сторони у справі зобовязані сплачувати комунальні послуги за житло в рівних частках, а особа, що виконала солідарний обовязок (у даному випадку позивач [PERSON]А.), набула право на зворотну вимогу до відповідача [PERSON] в розмірі половини від суми сплачених позивачем коштів за комунальні послуги. Відповідно до ч.1 ст.104 ЖК України член сімї наймача вправі вимагати, за згодою інших членів сімї, які проживають разом з ним, укладення з ним окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам статті 63 цього Кодексу. У разі відмовлення членів сімї дати згоду на укладення окремого договору найму, а також у разі відмови наймодавця в укладенні такого договору спір може бути вирішено в судовому порядку. В добровільному порядку сторони не дійшли згоди щодо визначення порядку користування квартирою, тому вирішення даного питання можливо лише в судовому порядку. Оскільки відповідачем порушуються зобовязання щодо утримання житлового приміщення, опрати комунальних послуг, що в свою чергу тягне додаткові витрати для позивача та позбавляє права на отримання державної допомоги у вигляді субсидії, суд вважає законними та обґрунтованими вимоги позивача про встановлення\~порядку користування\~житловою квартирою,\~запропонованого [PERSON],та приходить до висновку про їх задоволення. Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Ст.257 ЦК України встановлена загальна позовна давність тривалістю у три роки. Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Як вбачається з матеріалів справи, позивач з січня 2010 року сплачує самостійно кошти за надані комунальні послуги, проте за реалізацією свого права на зворотну вимогу щодо стягнення частки коштів з відповідача звернулася лише 20.06.2018. Тому суд приходить до висновку про часткове задоволення вимоги про стягнення з відповідача сплачених житлово-комунальних послуг по квартирі [ADDRESS]янське шосе в м.Харкові за три роки до дня звернення до суду з 20.06.2015 по 20.06.2018. Судом розраховано, що [PERSON] за період 20.06.2015 - 20.06.2018 сплачено за комунальні послуги 28470,39 грн., тому на її користь з відповідача підлягає стягненню половина від сплаченої суми , що складає 14235,20 грн. Відповідачем не спростовано обставини, покладені позивачем в обґрунтування своїх позовних вимог, не надано доказів , які б спростували законність цих вимог. Питання щодо судових витрат судом вирішується відповідно до положень ст.141 ЦПК України, тобто судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1053,41 грн.(704,80грн.+348,61грн.) На підставі викладеного,

Outcome: partial