Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

В червні 2015 року [PERSON] звернувся до суду із цим позовом до ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» (надалі ПАТ «ВаБанк») в особі уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб [PERSON], голови правління [PERSON], [PERSON], де просив суд стягнути з відповідачів солідарно грошові кошти за договорами банківських вкладів від 25.03.2014 року в сумі - 9 333,33 доларів США та від 12.05.2014 року в сумі - 23423,17 грн. Свої вимоги мотивує тим, що між [PERSON] та ПАТ «ВаБанк» 25.03.2014 року було укладено два договори банківського вкладу «Марафон лояльності» в доларах США в сумі - 28 000 доларів США та договір від 12.05.2014 року на сумі - 70 000 грн., за умовами якого вкладником було внесено в банк грошові кошти у вказаних сумах. Між тим, 27.10.2014 року між позивачем та вкладником [PERSON] було укладеного договір про відступлення права вимоги, за умовами якого позивач отримав право вимоги до відповідача ПАТ «ВаБанк» за вказаними договорами банківського вкладу у розмірі усіх сум вкладів, про було повідомлено банк. При цьому, позивач звернувся до банку із заявою з проханням повернути суми по вкладам, але отримав відмову 16.03.2015 року із посиланням на відсутність підстав для отримання коштів по вкладу позивачем, оскільки він статус вкладника не набув. Власником ПАТ «ВаБанк» є [PERSON] - 86,7 % , а головою правління вказаного банку є [PERSON], якими здійснюється контроль за діяльністю банку та завдяки їх діям ПАТ «ВаБанк» відмовився виконувати розпорядження позивача про видачу коштів вкладу по договору. За таких обставин, вказані особи наряду з банком повинні погасити заборгованість по вкладному рахунку перед позивачем, тому позивач просив суд стягнути на його користь з відповідачів солідарно грошові кошти за обома договорами банківських вкладів. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд позов задовольнити, зазначаючи про наявність законних підстав для задоволення його позовних вимог в повному обсязі. Представник відповідача 1 та інші відповідачі в судове засідання не з»явились, хоча про дату і час розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, але відповідач 1 направив до суду письмові заперечення проти позову, де зазначив про відсутність правових підстав для стягнення коштів по вкладу з врахуванням особливостей Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та позивач не набув статус вкладника у зв»язку з відсутністю підписаного саме із ним договору банківського вкладу. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові заперечення відповідача 1 та матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Встановлено, що між ПАТ «ВАБанк» та [PERSON] 25.03.2014 року було укладено договір строкового банківського вкладу №764352/2014, за умовами п.п.1.1-1.5 якого вкладником було внесено в банк грошові кошти в розмірі - 28 000 доларів США, строком на 3 місяці під - 12,5 % річних (а.с.5). Відповідно до ч.1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Частиною 2 ст. 1060 ЦК України передбачено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. 27.10.2014 року між [PERSON] та [PERSON] було укладеного договір про відступлення права вимоги, за умовами п.п.1.1, 1.2 якого [PERSON] прийняв право вимоги до відповідача ПАТ «ВАБанк» за вказаним договором банківського вкладу від 25.03.2014 року щодо вкладу в розмірі - 9333,33 долари США, що на час укладення договору за курсом НБУ становить - 120 866,67 грн. (а.с.6). Про укладення вказаного договору у відповідності до вимог п.2.2 його умов [PERSON] 27.10.2014 року повідомила відповідача, [PERSON] зверталась до банку із листом про повернення йому вказаної суми вкладу (а.с.7-9). Листом від 16.03.2015 року відповідач ПАТ «ВаБанк» повідомив [PERSON] про те, що визначені договори банківського вкладу укладені між банком та [PERSON], а тому [PERSON], як особа, якій відступлено право вимоги, статус вкладника не набула, а відтак права на отримання коштів не має (а.с.10). Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За приписами ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов'язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Вимогами ст.514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов»язаннях в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.2 Закону України «Про банки та банківську діяльність», банківська діяльність - це залучення у вклади грошових коштів фізичних і юридичних осіб та розміщення зазначених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик, відкриття і ведення банківських рахунків фізичних та юридичних осіб. Отже, відступлення вкладником банку [PERSON] іншій особі - [PERSON] прав за договором банківського вкладу не створює для такої особи підстав для вимоги грошових коштів від Банку. Крім того, жодних належних і допустимих доказів укладення саме позивачем із [PERSON] договору відступлення права вимоги по вкладу, повідомлення банку про це та вимоги до банку про надання грошових коштів по вкладу позивачем до суду надано не було, а наявні договори та листування із банком містять інформацію щодо іншого договору із іншою особою, якій відступлено право вимоги, [PERSON] З огляду на викладене, вимоги позивача [PERSON] про стягнення з ПАТ «ВАБанк» грошових коштів за вкладом [PERSON] у цій справі є безпідставними, а тому задоволенню не підлягають. Як встановлено в судовому засіданні, і це не заперечується представником позивача, на підставі постанови Правління НБУ від 20.11.2014 року № 733/БТ «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» до категорії неплатоспроможних» виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 123, яким впроваджено в банку тимчасову адміністрацію з 21.11.2014 р. та призначено уповноважену особу Фонду на вчинення тимчасової адміністрації. В подальшому, а саме 20.03.2014 р. виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, на підставі постанови Правління НБУ від 19.03.2014 р. № 188 «про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» прийнято рішення № 63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду» та розпочато відповідну процедуру. За приписами ч. 1 ст. 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Відповідно ж до п. 17 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку. В свою чергу положеннями ч. 1 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня призначення уповноваженої особи Фонду припиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів)) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Якщо в банку, що ліквідується, здійснювалася тимчасова адміністрація, з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку тимчасова адміністрація банку припиняється. Керівники банку звільняються з роботи у зв'язку з ліквідацією банку Відповідно до приписів ст. 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Уповноважена особа Фонду з дня свого призначення здійснює такі повноваження: 1) виконує повноваження органів управління банку; 2) приймає до свого відання майно (кошти) банку, вживає заходів щодо забезпечення його збереження, формує ліквідаційну масу та виконує функції з управління та реалізації майна банку; 3) складає не пізніше ніж через три дні з дня свого призначення перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду; 4) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів; 5) у встановленому законодавством порядку вживає заходів до повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та пошуку, виявлення, повернення (витребування) майна банку, що перебуває у третіх осіб; 6) звільняє працівників банку відповідно до законодавства України про працю; 7) заявляє відмову від виконання договорів та в установленому законодавством порядку розриває їх; 8) передає у встановленому порядку на зберігання документи банку, які підлягають обов'язковому зберіганню; 9) виконує повноваження, які визначені частиною другою статті 37 цього Закону; 10) здійснює відчуження активів і зобов'язань банку в разі, якщо це було передбачено планом врегулювання, або в інших випадках за рішенням виконавчої дирекції Фонду. За приписами ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. За таких обставин, зважаючи на розпочату процедуру ліквідації ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» уповноважений представник Фонду має діяти в межах положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Як свідчить лист уповноваженої особи Фонду №15-3461 від 16.03.2015 р. та заперечення відповідача 1 застосування норм Цивільного кодексу України щодо заміни кредитора в зобов'язанні за договором банківського вкладу можливе лише з урахуванням спеціальних норм Закону, яким встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду. Проте, зважаючи на те, що з дня введення тимчасової адміністрації, ліквідації банку призначення уповноваженої особи Фонду зупиняються всі повноваження органів управління банку та дії уповноваженої особи банку регулюються спеціальним нормативно-правовим актом України, а тому підстави для зобов'язання уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку повернути Позивачу грошові кошти відсутні, оскільки обраний позивачем спосіб захисту суперечить положенням Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Крім того, вказаний порядок повернення коштів є єдиним способом задоволення вимог кредиторів Відповідача за встановлених Законом особливостей, норми якого є спеціальними нормами та такими, що обов»язково застосовуються до правовідносин, які виникли у зв»язку з виведенням неплатоспроможних банків з ринку. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги слід залишити без задоволення. Розподіляючи судові витрати, суд керується положеннями ст. 88 ЦПК України. Виходячи з наведеного,

Outcome: dismissed