Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

Головний лікар КУ «Мелітопольського психіатричний диспансер» [PERSON] звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області із заявою, в якій просить госпіталізувати громадянку [PERSON], [INFO], у психіатрично-наркологічне відділення жіноче КУ «Мелітопольський психіатричний диспансер» Запорізької обласної ради. Заява обґрунтована тим, що громадянка [PERSON], [INFO], яка проживає за адресою: [INFO] була доставлена у супроводі доньки до прийомного покою 12.12.2016 року, перебуває на диспансерному обліку у психіатра з 1986 р. з приводу шизофренії, є інвалідом II групи. За рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 01.07.2010р. визнана недієздатною. Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 01.12.2010р. опікуном хворої призначено її доньку, [PERSON]. Остання виписка зі стаціонару відбулася 11.05.2011р. Раніше неодноразово лікувалась у жіночому психонаркологічному відділенні з депресивно-параноїчною симптоматикою. 12.12.16р. [PERSON], [INFO], була оглянута лікарем-психіатром КУ «Мелітопольський психіатричний диспансер» Запорізької обласної ради [PERSON], та враховуючи наявність у хворої психічних розладів, ним був виставлений діагноз: «Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, галюцинаторно-параноїдний синдром. Виражений емоційно-вольовий дефект». Госпіталізована за добровільною інформованою згодою опікуна [PERSON] В судовому засіданні представник лікарні [PERSON] на задоволенні заяви наполягала у повному обсязі. Також, як лікар-психіатр, який приймав участь в огляді [PERSON] 13.12.2016 року у складі комісії лікарів-психіатрів, [PERSON] пояснила, що [PERSON] перебуває на диспансерному обліку у психіатра з 1986 року з приводу шизофренії, неодноразово раніше проходила лікування у жіночому психонаркологічному відділенні. 12.12.2016 року хвору у супроводі доньки за направленням дільничного лікаря було доставлено до психіатричного диспансеру. [PERSON] була оглянута лікарем- психіатром, яким був встановлений діагноз: «Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, галюцинаторно-параноїдний синдром. Виражений емоційно-вольовий дефект». В судове засідання хвора [PERSON] не доставлялася, оскільки згідно пояснень представника психіатричного закладу вона є неконтактною для спілкування, має галюцинації, неспокійна та вивести її з цього стану лікарям поки не вдалося. Законний представник хворої, [PERSON], на задоволенні заяви наполягала у повному обсязі, та пояснила, що її мати [PERSON] потребує стаціонарного лікування тому, що останнім часом вона відмовилася від прийому необхідних їй ліків та в неї загострився стан її захворювання, вона перестала про себе опікуватися, спати, готувати та приймати їжу, вживає спиртні напої, що також погіршує її стан, вона може піти з дому та не повертатися, внаслідок чого вона її неодноразово розшукувала її та повертала до дому. Суд, вислухавши пояснення представника лікарні, думку прокурора, який заяву підтримав та просив її задовольнити, посилаючись на те, що хвора дійсно потребує госпіталізації до психіатричного закладу у примусовому порядку, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку про необхідність задоволення заяви з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 279 ЦПК України, за умов, визначених\~Законом України «Про психіатричну допомогу», заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи, а заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подається до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу. Відповідно до ч. 1, ч. 4\~ст. 280 ЦПК України, у заяві про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку та її продовження, про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку та продовження такої госпіталізації повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом. У випадках, коли відповідно до закону госпіталізація у примусовому порядку була проведена за рішенням лікаря-психіатра і визнана доцільною комісією лікарів-психіатрів, психіатричний заклад, в якому перебуває особа, направляє до суду заяву про її госпіталізацію у примусовому порядку протягом 24 годин. Відповідно до ч. 1, ч. 2\~ст. 282 ЦПК України, залежно від встановлених обставин суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. Рішення про задоволення заяви лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку. Відповідно до\~ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Так, в судовому засіданні були підтверджені фактичні дані щодо [PERSON], яка за рішенням суду внаслідок її психічного захворювання була визнана недієздатною та опікуном якої призначено її доньку [PERSON] Встановлено, що [PERSON] з 1986 року перебуває на диспансерному обліку у психіатра, є інвалідом ІІ групи та періодично проходила лікування у психонаркологічному відділенні. З висновку лікувально - консультотивної комісії від 13.12.2016 року лікарів-психіатрів вбачається, що хвора [PERSON] страждає на хронічний психіатричний розлад у вигляді шизофренії, параноїдної форми, безперервний тип перебігу, галлюцинаторно-параноїдний синдром. Виражений емоційно-вольовий дефект. У зв'язку з наявністю у хворої тяжкого психічного розладу, відсутністю критичної оцінки свого стану, неспроможністю самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, хвора [PERSON] потребує примусової госпіталізації у психіатричний стаціонар для подальшого нагляду та здійснення адекватного лікування. На підставі вищевикладеного, аналізуючи забрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про примусову госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу.

Outcome: approved