Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-06 00:00:00

В січні 2021 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач вказав, що 21 лютого 2014 року він з відповідачкою уклав шлюб, який було зареєстровано у виконавчому комітеті Бурштинської міської ради Івано-Франківської області, актовий запис № 15. Під час шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Підставою позову у позовній заяві позивачем вказано відсутність взаєморозуміння і поваги один до одного, у зв`язку з чим між сторонами виникали сварки, більше одного року сторони не проживають разом та припинили подружні відносини, у зв`язку з чим їх сім`я фактично розпалась й існує лише формально. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовну заяву підтримує, просить позов задовольнити, розірвати шлюб між сторонами. Відповідачка [PERSON] , в судовому засіданні позов визнала. Судом було здійснено наступні процесуальні дії: Ухвалою від 25 січня 2021 року позовну заяву було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви десять днів. 04 лютого 2021 року суд звернувся за наданням інформації про зареєстроване місце проживання відповідачки. 11 березня 2021 року судом відкрито спрощене провадження у вказаній справі, судове засідання по розгляду справи призначено на 15 год. 30 хв. 02 квітня 2021 року. Ухвалою суду від 02 квітня 2021 року розгляд справи відкладено на 12 год. 00 хв. 07 квітня 2021 року у зв`язку з першою неявкою позивача. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Сторони уклали шлюб 21 лютого 2014 року у виконавчому комітеті Бурштинської міської ради Івано-Франківської області. Причина розірвання шлюбу полягає в тому, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння і повага один до одного, у зв`язку з чим між сторонами виникали сварки, більше одного року сторони не проживають разом та припинили подружні відносини сторони проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, у зв`язку з чим їх сім`я фактично розпалась й існує лише формально. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно з ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, тому позов підлягає задоволенню. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачкою до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Виходячи з того, що відповідачкою визнано позов до початку розгляду справи по суті позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а решту 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову стягнути з відповідачки.

Outcome: approved