Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-23 00:00:00

В січні 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В позовній заяві зазначено, що [PERSON] перебуває у шлюбі з [PERSON] Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. [PERSON] в квітні 2016 року залишила дітей та виїхала в невідомому напрямку. На телефонні дзвінки остання певний час відповідала, але в даний час зв'язок з нею відсутній. Наскільки відомо позивачу [PERSON] [PERSON] знаходиться в Дніпропетровській області і повертатися не бажає. З часу від'їзду - квітня 2016 року [PERSON] не приймає будь - якої участі в житті дітей, не допомагає матеріально, ухиляється від виконання батьківських обов'язків. За весь час остання не цікавиться здоров'ям дітей, їх подальшим життям, не надає допомоги, не підтримує спілкування з дітьми. Кошти, які виділяються дітям [PERSON] отримує на платіжну картку банку та використовує на свої потреби. Просить Позбавити [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] та стягнути судові витрати. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, не заперечував щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явилась, однак повідомлялась належним чином. Представник третьої особи Служби у справах дітей ВМР просить заяву задовольнити, врахувавши висновок органу опіки та піклування. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до наступного. Судом встановлено, що батьками [PERSON] та [PERSON] є сторони в справі: [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] виданим 25.06.2014 року відділом ДРАЦС РС Вінницького МУЮ у Вінницькій області та серії [NUMBER] виданим 08.07.2014 року відділом ДРАЦС РС Вінницького МУЮ у Вінницькій області. [PERSON] в квітні 2016 року залишила дітей та виїхала в невідомому напрямку. На телефонні дзвінки остання певний час відповідала, але в даний час зв'язок з нею відсутній. Наскільки відомо позивачу [PERSON] [PERSON] знаходиться в Дніпропетровській області і повертатися не бажає. З часу від'їзду - квітня 2016 року [PERSON] не приймає будь - якої участі в житті дітей, не допомагає матеріально, ухиляється від виконання батьківських обов'язків. За весь час остання не цікавиться здоров'ям дітей, їх подальшим життям, не надає допомоги, не підтримує спілкування з дітьми. Кошти, які виділяються дітям [PERSON] отримує на платіжну картку банку та використовує на свої потреби. Питання надання висновку про доцільність чи недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] розглядалось Виконавчим комітетом Вінницької міської ради. Згідно його висновку від 17.03.2017 року № 01-00-011-11378, враховуючи невиконання матір'ю протягом останніх 10 місяців обов'язків по вихованню та утриманню синів, орган опіки та піклування Вінницької міської ради вважає доцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч.ч. 1, 2, 3 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч. 2 ст. 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», факт ухилення батька (матері) від виховання та утримання дітей може бути підтверджений письмовими доказами (актами, листами тощо), а також показаннями свідків. Відповідно до п. 16 зазначеної постанови, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що має місце факт ухилення [PERSON] від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню дітей, свідоме нехтування ними, а саме: особа не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу; не створює умов для отримання ними освіти, не виконує належним чином свого батьківського обов'язку щодо їх утримання; не маючи сторонніх перешкод та маючи реальну можливість, взагалі виявляє байдужість до власних дітей, не підтримує тривалий час за власним бажанням спілкування із ними, тому приходить до висновку про необхідність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], оскільки це не суперечить інтересам дітей. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved