Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-12 00:00:00

В червні 2018 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини, в якому просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], в розмірі 2000,00 грн. від усіх видів доходів відповідача щомісячно та аліменти на своє утримання як дружини відповідача в розмірі 1000,00 грн. від усіх видів доходів відповідача, щомісячно, до досягнення дитиною трьох років, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову до суду. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою. На даний час сторони припинили подружні відносини, проживають окремо. Відповідач є здоровою, працездатною людиною, працює неофіційно та має стабільний дохід, інших утриманців не має, забезпечений житлом, тому має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини. Оскільки позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років, тому не має змоги працювати та не має коштів на проживання, тому звернулась з позовом про стягнення аліментів на її утримання. В ході підготовчого судового засідання позивачка [PERSON] надала суду заяву про зменшення позовних вимог, у якій просила стягувати щомісячно з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі 1000,00 грн., яка підлягає індексації зі всіх видів доходів відповідача, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви до суду та аліменти на її утримання в розмірі 500,00 грн. зі всіх видів доходів відповідача, починаючи з 06.06.2018 року до досягнення дитиною [PERSON], [INFO] трьох років, а саме до [INFO]. Просила також стягнути судові витрати. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з'явився, однак надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач згідний сплачувати щомісячно аліменти на утримання доньки до досягнення дитиною повноліття в розмірі 1000,00 грн. та на утримання дружини до досягнення дитиною 3-х років в розмірі 500,00 грн. зі всіх видів доходів. Також відповідач надав заяву про проведення підготовчого судового засідання та розгляду даної справи по суті у його відсутність. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Отже, з урахуванням заяви позивачки про зменшення позовних вимог та відзиву відповідача згідно з яким ним фактично визнаються зменшені позовні вимоги, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи по суті в підготовчому судовому засіданні і проти цього не заперечувала позивачка. Заслухавши пояснення позивачки та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданого 06.08.2016 року Вінницьким міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Вінницькій області (а.с.3). З пояснень позивачки суд встановив, що відповідач [PERSON] проживає окремо від дружини та дитини. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками доньки [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого 04.02.2017 року Вінницьким міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Вінницькій області (а.с. 4). Малолітня дитина [PERSON] проживає разом зі своєю матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою ОСББ «Династія-2» від 05.06.2018 року (а.с.5). Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштівта інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ст. 182 СК України). Згідно ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до ст. 84 СК України та роз'яснень викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 р., дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таке право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. У відповідності до ст. 84 СК України, при визначенні підстав та розміру аліментів суд повинен встановити, чи може чоловік надавати матеріальну допомогу дружині. Аналізуючи вказані вище норми права та встановлені судом фактичні обставини справи, а саме стан здоров'я та вік дитини, на утримання якої стягуються аліменти (станом на день розгляду справи дитині 1 рік), матеріальне становище позивачки, яка на даний час не працює, оскільки здійснює догляд за малолітньою дитиною, суд вважає, що позивачка самостійно не може забезпечити необхідне утримання доньки, її фізичний, інтелектуальний, моральний, культурний, духовний і соціальний розвиток. Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів суд, визначаючись щодо розміру аліментів, враховує те, що відповідач [PERSON] є здоровою, працездатною особою, інших утриманців не має, офіційно не працює на обліку в центрі зайнятості не перебуває, проте не заперечив щодо стягнення з нього аліментів на дитину у розмірі 1000,00 грн. щомісячно, тобто може надавати матеріальну допомогу на утримання доньки, а також зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дитини, взаємний обов'язок батьків по їх утриманню, встановлені обставини, що мають значення в їх сукупності, вважає справедливим та обґрунтованим визначити аліменти на утримання дитини в розмірі 1000,00 грн. (одна тисяча грн.), яка підлягає індексації зі всіх видів доходів відповідача, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви, а саме з 06.06.2018 року. При визначенні розміру аліментів на дружину суд враховує розмір прожиткового мінімуму на працездатну особу та можливість відповідача сплачувати аліменти, пояснення відповідача у відзиві про те, що він не заперечує щодо стягнення аліментів на дружину у розмірі 500,00 грн. щомісячно і приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини в розмірі 500,00 грн. зі всіх видів доходів відповідача, починаючи з 06.06.2018 року до досягнення дитиною [PERSON], [INFO] трьох років, а саме до [INFO]. Судові витрати сторін у справі підлягають розподілу згідно вимог ст. 141 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Позивачем надано суду договір-квитанцію №333 від 06.06.2018 року на суму 550,00 грн. за надання правової допомоги по оформленню позовної заяви (а.с.6), тому з урахуванням ст. 137 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в сумі 550,00 грн. Оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду із позовом про стягнення аліментів, тому згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави в сумі 704,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved