Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-14 00:00:00

В червні 2015 року позивач ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до суду з вище вказаним позовом, в якому просить стягнути на його користь з відповідачів солідарно суму боргу по поверненню кредитних коштів, процентів за користування кредитом за договором про надання споживчого кредиту № 11395245000 від 17.09.2008 року в розмірі 87270,70 доларів США та пеню за несвоєчасне погашення кредиту та процентів в розмірі 59840,75 грн. Відповідач [PERSON] заявив зустрічний позов, в якому просить зобовязати ПАТ «УкрСиббанк» здійснити перерахунок погашення зобовязання відповідно до визначеної сторонами в договорі про надання споживчого кредиту з правилами № 11395245000 від 17.09.2008 року процентної ставки 15% річних; зобовязати ПАТ «УкрСиббанк» здійснити перерахунок усіх платежів та банківських операцій, що були проведені між сторонами договору про надання споживчого кредиту з правилами № 11395245000 від 17.09.2008 року, виходячи із суми виданого кредиту в національній валюті в розмірі 574467,26 грн. та перевести в національну валюту гривню. В судовому засіданні представник позивача за первісним відповідача за зустрічним позовом заявлені банком позовні вимоги підтримав і просить задовольнити, пояснивши, що 17.09.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту з правилами № 11395245000, відповідно до умов якого позичальнику було надано кредит у розмірі 118420 доларів США в обмін на зобовязання позичальника повернути наданий кредит в повному обсязі не пізніше 16.09.2024 року та сплачувати проценти за користування кредитом в розмірі 15% річних. 13.01.2009 року між банком та відповідачем було укладено додаткову угоду № 1, згідно котрої змінено строки сплати процентів, в решті умови основного договору залишено без змін. На забезпечення виконання зобовязань позичальника перед банком між АКІБ «УкрСиббанк» та співвідповідачем [PERSON] 17.09.2008 року було укладено договір поруки № 229453, за умовами якого відповідальність позичальника та поручителя є солідарною. Позивач виконав взяті на себе зобовязання з надання кредитних коштів в повному обсязі, тоді як позичальник з липня 2014 року не здійснює платежів на погашення кредиту. 3.03.2015 року банком направлені вимоги відповідачу та співвідповідачу про погашення заборгованості, однак добровільно сплати боргу проведено не було, внаслідок чого станом на 21.05.2015 року утворилась заборгованість в сумі 76478,96 доларів США по тілу кредиту, в тому числі по простроченому тілу в сумі 7401,36 доларів США, 10791,74 доларів США по процентах, 25017,63 грн. по пені за прострочення сплати кредиту, 34823,12 грн. по пені за прострочення сплати процентів. Проти зустрічного позову заперечив, вважаючи його необґрунтованим та безпідставним, і в його задоволенні просить відмовити. В судовому засіданні представник відповідачів за первісним позивача за зустрічним позовом проти вимог первісного позову заперечила і просить в їх задоволенні відмовити, задовольнивши зустрічний позов. Пояснила, що банк порушив п. 1.2.5 укладеного між сторонам кредитного договору, а саме не виконав зобовязання щодо зарахування коштів на особовий рахунок позичальника в доларах США, натомість кошти на придбання квартири (цільове призначення кредиту) перерахував на рахунок продавця квартири в сумі 574467,26 грн. при підписанні договору позичальник коштів через касу банку не отримував. Обраний відповідачем в зустрічному позові спосіб захисту зобовязання вчинити дії передбачений ч. 2 ст. 16 ЦК України як «інший спосіб, встановлений законом». Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що первісний позов слід задовольнити, в задоволенні зустрічного позову відмовити з наступних мотивів. Встановлено, що 17.09.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником котрого є ПАТ «УкрСиббанк», та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту з правилами № 11395245000 на суму кредиту 118420 доларів США (еквівалент визначено в сумі 574467,26 грн.) з цільовим призначенням для особистих потреб позичальника, а саме для купівлі однокімнатної квартири за адресою: [ADDRESS], в обмін на зобовязання позичальника повернути наданий кредит в повному обсязі не пізніше 16.09.2024 року та сплачувати проценти за користування кредитом в розмірі 15% річних з 01 по 10 число кожного місяця, наступного за місяцем їх нарахування. В пункті 1.2.5 договору сторони обумовили, що банк надає позичальнику кредит шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника № 26204056145800. В п. 3.1. кредитного договору сторони погодили, що Правила (договірні умови) споживчого кредитування позичальників АКІБ «УкрСиббанк» є невідємною частиною договору. В п. 1.3.1 вище вказаних Правил обумовлено, що може бути встановлено інший розмір процентної ставки, при цьому додаткова угода не укладається. За користування кредитними коштами понад встановлений договором термін встановлюється процентна ставка у подвійному розмірі від ставки, що діє для строкової суми основного боргу на дату виникнення такого прострочення. Такий розмір процентної ставки застосовується до всієї простроченої суми основного боргу позичальника за договором. Нарахування процентної ставки у подвійному розмірі на прострочену суму основного боргу починається з дати виникнення прострочення, а саме з наступного дня після дня несплати або неповної сплати платежу, встановленого у договорі. Проценти нараховуються на прострочену суму основного боргу за встановленою ставкою у подвійному розмірі до моменту погашення такої заборгованості. 13.01.2009 року між банком та позичальником було укладено додаткову угоду № 1, згідно котрої змінено строки сплати процентів встановлено їх з 01 по 20 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані банком такі проценти; графік погашення кредиту викладено в новій редакції, в решті умови основного договору залишено без змін. На забезпечення виконання зобовязань позичальника перед банком між АКІБ «УкрСиббанк» та співвідповідачем [PERSON] 17.09.2008 року було укладено договір поруки № 229453, за умовами якого співвідповідач взяла на себе зобовязання поручителя за зобовязаннями [PERSON] за вище вказаним кредитним договором; сторони погодили, що відповідальність позичальника та поручителя є солідарною. Позивач виконав взяті на себе зобовязання з надання кредитних коштів в повному обсязі, що підтверджується рухом по рахунку № 26204056145800 [PERSON] за період з 17.09.2008 року по 18.09.2008 року, заявою на видачу готівки 69 від 17.09.2008 року, випискою за особовим рахунком № 26204056145800 від 26.10.2015 року, договором-анкетою про відкриття та обслуговування банківського поточного рахунку фізичної особи від 17.09.2008 року з додатком № 1 до нього, розпорядженням на відкриття рахунку Хмельницького управління Подільського регіонального департаменту Відділення № 155 АКІБ «УкрСиббанк» від 17.09.2008 року, укладеною 22.09.2008 року додатковою угодою № 1 до Договору банківського рахунку № 561458 від 17.09.2008 року, довідкою ПАТ «УкрСиббанк» від 14.09.2015 року за вих. № 109, наявними у справі. При цьому суд не бере до уваги виписку по особовому рахунку 26204056145800 від 6.07.2015 року, оскільки вона суперечить вище переліченим письмовим доказам, наявним у справі. З 20.06.2014 року позичальник припинив здійснювати платежі на погашення кредиту, що підтверджується довідкою-розрахунком заборгованості за кредитом станом на 21.05.2015 року, наданою позивачем та наявною у справі. 5.03.2015 року банком направлені вимоги відповідачу та співвідповідачу про погашення заборгованості, що підтверджується вимогами від 3.03.2015 року за вих. №№ 30-11/22891 та 30-11/22892, фіскальним чеком УДППЗ «Укрпошта» від 5.03.2015 року, списком № 053150992987 згрупованих рекомендованих відправлень від 5.03.2015 року, списком № 053150992991 згрупованих рекомендованих відправлень від 5.03.2015 року, конвертами на імя адресатів [PERSON] та [PERSON], копії котрих наявні у справі. Однак добровільно боргу сплачено не було, внаслідок чого з урахуванням використання банком свого права на дострокове стягнення суми кредиту, що залишилась, станом на 21.05.2015 року утворилась заборгованість в сумі 76478,96 доларів США (еквівалент 1591730,74 грн.) по тілу кредиту, в тому числі по простроченому тілу в сумі 7401,36 доларів США, 10791,74 доларів США (еквівалент 224604,84 грн.) по процентах, 25017,63 грн. по пені за прострочення сплати кредиту, 34823,12 грн. по пені за прострочення сплати процентів, що підтверджується довідкою-розрахунком заборгованості за кредитом на 21.05.2015 року, наявною у справі. На обґрунтування невідповідності наданого банком розрахунку представник відповідача за первісним позивача за зустрічним позовом було надано виконаний на замовлення [PERSON] економічний аналіз розрахунку заборгованості та нарахування відсотків по договору про надання споживчого кредиту № 11395245000 від 17.09.2008 року за вих. № 23 від 20.11.2015 року. Разом з тим, в поданому аналізі зазначено на неможливість його виконавця провести обєктивне дослідження по наданих документах, а не про визначення суми заборгованості, відмінної від заявленої банком в первісному позові. Крім того, в даному розрахунку відсутнє будь-яке посилання на умови договору про нарахування відсотків за прострочену заборгованість, так як виконавець аналізу посилається лише на процентну ставку 15% річних. За таких обставин суд зазначений поданий в якості підтвердження розбіжності в розрахунках документ оцінює критично і до уваги не бере. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як визначено частинами 1, 2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Таким чином, позовні вимоги за первісним позовом слід задовольнити в повному обсязі. Вимоги зустрічного позову з вище викладених підстав задоволенню не підлягають. При цьому суд враховує також ту обставину, що позивач за зустрічним позовом, заявляючи про переведення кредиту в національну валюту, не ставить вимоги про зміну договору, тоді як зобовязання має бути виконано саме у відповідності до умов кредитного договору, якими на даний час погашення боргу в національній валюті не передбачено. Судові витрати у справі складаються з судового збору, сплачено сторонами за поданими кожним із них позовами. Банком сплачено судовий збір в сумі 3654,00 грн. за первісним позовом і вказана сума судових витрат підлягає стягненню з відповідачів на його користь в рівних частках з кожного, тобто в сумі по 1827,00 грн. [PERSON] сплачено судовий збір надмірно на 128,00 грн., які підлягають поверненню на його користь; в решті сплачений ним судовий збір відповідно до ст. 88 ЦПК України відшкодуванню не підлягає. На підставі наведеного та

Outcome: approved