Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-21 00:00:00

В серпні 2019 р. [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення юридичного факту постійного проживання зі спадкодавцем [PERSON] ,яка померла [INFO] ,з серпня 2007 р.до часу відкриття спадщини. В заяві зазначає,що [INFO] померла [PERSON] ,після смерті якої відкрилася спадщина за заповітом,до складу спадщини входить нерухоме майно,яке потребує документального оформлення спадкових справ. Згідно нотаріально посвідченого заповіту [PERSON] від 25.11.2010 р.,заявник [PERSON] є єдиним спадкоємцем до майна померлої,яка інших родичів не мала. З серпня 2007 р.заявник,постійно мешкаючи разом з [PERSON] ,піклувався про неї, вони вели спільне господарство,підтримували квартиру спадкодавця у належному технічному стані. До нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини заявник звернувся 21.08.2015 р.,вважав,що в силу ст.1268 ЦК України він фактично прийняв спадщину після смерті [PERSON] ,оскільки проживав з нею постійно на час смерті та надалі продовжує мешкати в успадкованій квартирі. Внаслідок відсутності документального підтвердження його постійного проживання за адресою,де була зареєстрована [PERSON] , нотаріус постановою від 03.09.2018 р.відмовив заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Ухвалою суду від 09.09.2019 р.було відкрито провадження у справі та призначено її розгляд в порядку окремого провадження. В судовому засіданні під час розгляду справи представник заявника адвокат Колеснікова Т.А.пояснювала,що заявник [PERSON] був зареєстрований в [ADDRESS] ,проте фактично з серпня 2007 р. постійно мешкав з [PERSON] в квартирі [ADDRESS] .За спільні кошти заявник та [PERSON] оплачували за цією адресою комунальні послуги,вели спільне господарство,у разі хвороби [PERSON] заявник піклувався про неї,на його користь [PERSON] склала заповіт,інших родичів не мала,після смерті [PERSON] він як єдиний спадкоємець організував її поховання. Наразі вирішується питання документального оформлення спадкових прав на нерухоме майно,для чого необхідно встановити факт постійного проживання зі спадкодавцем [PERSON] ,яка померла [INFO] ,на час відкриття спадщини. Представником заінтересованої особи була подана заява про розгляд справи без його участі та прийняття рішення на розсуд суду. Всебічно вивчивши обставини справи,допитавши свідків,дослідивши надані письмові докази у сукупності,суд дійшов висновку,що заява підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Як встановлено з матеріалів справи, [INFO] в м.Запоріжжі померла [PERSON] , яка на час смерті була зареєстрована та мешкала в квартирі [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за заповітом від 25.11.2010 р.,,спадкоємцем якої є заявник [PERSON] . У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України ). Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України він не заявив про відмову від неї. При зверненні до нотаріуса для оформлення спадкових прав [PERSON] було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом,для дотримання нотаріальної процедури оформлення спадкових прав заявнику необхідно у судовому порядку встановити факт постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,оскільки заявником нотаріусу не були подані документи, які підтверджують факт сумісного проживання із спадкодавцем за вказаною вище адресою ,його реєстрація є відмінною від адреси проживання із спадкодавцем. З матеріалів справи суд встановив,що [PERSON] на праві власності належала Ѕ частина квартири [ADDRESS] ,родичів за певним ступенем спорідненості вона не мала. На підтвердження фактів постійного проживання з померлою [PERSON] ,заявником були надані акт від 27.10.2014 р.,видана ЦОА № 10 про те,що [PERSON] проживає без реєстрації у вказаній вище квартирі з 2007 р.,що підтвердили сусіди [PERSON] та [PERSON] Свідок [PERSON] в суді показала,що вона є донькою заявника [PERSON] ,який зареєстрований у в [ADDRESS] ,проте фактично з 2007 р. постійно мешкав з [PERSON] ,оплачував за цією адресою комунальні послуги,поховав [PERSON] ,наразі продовжує мешкати за цією адресою.На його корись [PERSON] склала заповіт на належну їй частину квартири,інших родичів не мала. Свідки [PERSON] , [PERSON] в суді показали,що [PERSON] знать з 1997 р.,він був їх сусідом та мешкав у будинку по [ADDRESS] ,проте з 2007 р.постійно мешкав за адресою [ADDRESS] з бабусею на ім`я [PERSON] ,де продовжує мешкати і в цей час,всі його речі знаходяться за тією адресою. Згідно свідоцтва про поховання, [PERSON] було здійснено поховання [PERSON] та здійснено оплату інших супутніх послуг. З матеріалів спадкової справи приватного нотаріуса Кияниці Н.В.№ 45/2015 до майна померлої [PERSON] встановлено,що 21.08.2015 р. [PERSON] звернувся із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] ,інші особи про права спадкоємців не заявляли. Згідно п.23. Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Для заявника встановлення факту постійного проживання має юридичне значення, оскільки надасть змогу реалізувати своє права на оформлення спадщини у встановленому законом порядку. З урахуванням цих обставин,суд вважає доведеним той факт,про встановлення якого заявлено. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України передбачено, що в судовому порядку можуть бути встановлені інші,ніж визначено у ч.1 цієї ж статті,факти, від яких залежить виникнення,зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб,якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Спадкові права є майновим об`єктом цивільного права,оскільки вони надають спадкоємцю можливість успадкувати майно(прийняти спадщину),але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. Оскільки іншим способом заявник не може встановити факт,від якого залежить виникнення її майнових прав,спір про право відсутній,він обґрунтовано звернулася до суду з заявою про встановлення юридичного факту. На підставі ст.3 СК України,ст.4,18,293,315,319 ЦПК України,суд-

Outcome: approved