Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-18 00:00:00

В червні 2019 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , третьої особи приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Доліби О. В. про визнання в порядку спадкування майнових прав забудовника. В позовній заяві позивачка вказала, що [INFO] помер її дідусь [PERSON] . Згідно заповіту, посвідченого 09.04.1997 року Білівською сільською радою Чортківського району, [PERSON] на випадок смерті зробив таке заповітне розпорядження: належний йому жилий будинок, що знаходиться в с . Біла Чортківського району Тернопільської області, а також все майно, яке на день смерті буде йому належати, з чого б воно не складалося і де б воно не знаходилось, заповів [PERSON] та [PERSON] в рівних долях. Рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 22.02.2006 року встановлено факт належності [PERSON] та [PERSON] заповіту, складеного [PERSON] , посвідченого секретарем Білівської сільської ради Чортківського району 09 квітня 1997 року, зареєстрованого в реєстрі за № 15, оскільки заповідач помилково вказав під час складення цього заповіту по батькові тих, в чию користь складався заповіт. [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Доліби О. В. із заявою щодо спадкування майна. Однак, листом приватного нотаріуса № 150/01-16 від 21 лютого 2019 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом і роз`яснено вирішення даного питання в судовому порядку шляхом визнання права забудовника незавершеного будівництва з правом здачі його в експлуатацію та отримання на своє ім`я документів, що посвідчують право власності. Відповідно до довідки Чортківського МБТІ від 06.05.2019 року № 553 готовність незакінченого будівництвом житлового будинку в [ADDRESS] становить 66 %. У відповідності з технічним паспортом на об`єкт незавершений будівництвом (інвентаризаційна справа 338/19) № 70 [ADDRESS] , виготовленим станом на 24.04.2019 року, розмір частки власності [PERSON] , який помер [INFO] є цілою, загальна площа по літ. «А», І поверх становить 117,1 кв. м, в тому числі приміщення 1-1 пл. 16,2 кв. м, 1-2 пл.16,1 кв. м, 1-3 пл.26,4 кв. м, 1-4 пл.16,0 кв. м, 1-5 пл.16,0 кв. м, 1-6 пл.26,4 кв. м огорожа металева -36,0 кв. м. Тому позивачка [PERSON] просить визнати за нею право забудовника на цілий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] з правом здачі будинку в експлуатацію та отримання на своє ім`я документів, що посвідчують право власності в порядку спадкування майна за заповітом після смерті дідуся [PERSON] . Позивачка [PERSON] та її представник - адвокат Волинець С. А. в підготовче судове засідання не з`явилися, подали заяву про слухання справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримують, просять задовольнити. Відповідачка [PERSON] також не з`явилася в підготовче судове засідання, від неї надійшла заява про визнання позову, просила справу розглядати без її участі. Третя особа - приватний нотаріус Чортківського районного нотаріального округу Доліба О. В. в підготовче судове засідання не з`явилася, від неї надійшло клопотання про розгляд справи без її участі, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду. Суд, дослідивши письмові докази в справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких мотивів. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України ухвалення в підготовчому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 206 вищезазначеного Кодексу в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову в даній справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 82 цього ж Кодексу обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Судом встановлено, що [INFO] помер дідусь позивачки [PERSON] . Після його смерті [PERSON] відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України (1963 року) є спадкоємцем його майна і спадщина належить їй з часу її відкриття. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з незавершеного будівництвом житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , готовність якого становить 66 %. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки входять до складу спадщини. Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право забудовника на спадкове майно, задовольнивши позов. Згідно ч. 1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що відповідачка позовні вимоги визнає, суд приходить до висновку про повернення позивачці [PERSON] з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору в сумі 1060 гривень згідно квитанції АБ «Укргазбанк» № 42313607 від 26 червня 2019 року, що становить 530 гривень.

Outcome: approved