Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-04 00:00:00

Департамент соціальної політики Луцької міської ради звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення виплачених коштів тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання (перебування) їх невідоме. Свої вимоги обґрунтовує тим, що Департаментом соціальної політики Луцької міської ради відповідно до Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2006 № 189, колишній дружині відповідача [PERSON] призначено та виплачено тимчасову державну допомогу за період з 01 січня 2016 року по 30 червня 2016 року в розмірі 3632,14 грн. У зв`язку з добровільною сплатою відповідачем аліментів, що підтверджено довідкою Першого ВДВС м. Луцьк ГТУЮ у Волинській області від 08 серпня 2018 року, стало відомо про платоспроможність відповідача. Таким чином, Департамент соціальної політики Луцької міської ради рішенням про визначення суми сплаченої тимчасової допомоги встановив суму сплаченої тимчасової допомоги [PERSON] за період з 01 січня 2016 року по 30 червня 2016 року в розмірі 3632,14 гривень, яку вирішив стягнути з відповідача та встановив йому строк для повернення цих коштів до 03 грудня 2018 року. Відповідач частково повернув сплачену тимчасову допомогу в розмірі 900 гривень та звертався із заявою про розстрочення заборгованості через скрутний матеріальний стан, однак таке відтермінування можливе лише за умови щомісячного повернення коштів. На час звернення до суду з цим позовом відповідачем не повернув Департаменту соціальної політики Луцької міської ради 2732,14 грн. На підставі викладеного позивач просить стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь департаменту соціальної політики Луцької міської ради державну тимчасову соціальну допомогу дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання (перебування) їх невідоме в розмірі 2732,14 грн та судові витрати по справі. Ухвалою судді від 11 січня 2020 року ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення вказаної ухвали. Станом на 05 березня 2020 року відзив на позов від відповідача до Луцького міськрайонного суду Волинської області не надійшов. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, однак подала суду клопотання про розгляд справи без її участі, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Як визначено у частині першій статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, однак не з`явився в судове засідання, відзиву на позов не подав та враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.ч. 8-10 ст. 181 СК України, якщо місце проживання чи перебування батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога з урахуванням матеріального стану сім`ї, у якій виховується дитина. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок призначення та виплати тимчасової державної допомоги, її розмір визначається Кабінетом Міністрів України. Роботу щодо призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, організовує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері усиновлення та захисту прав дітей. Суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку. Відповідно до п.2 «Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2006 року № 189 ( далі - Порядку) тимчасова допомога призначається у разі, коли рішення суду про стягнення аліментів з одного з батьків не виконується у зв`язку з ухиленням від сплати аліментів або відсутністю у боржника коштів та іншого майна, на які за законом може бути звернено стягнення. Тимчасова допомога надається на дітей у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців (п.8 Порядку). Пунктом 12 Порядку передбачено, що у разі якщо виникла можливість стягнення аліментів з одного з батьків, виявлено, що один з батьків може утримувати дитину або місце проживання (перебування) одного з батьків встановлено, у зв`язку з чим можливе стягнення з нього коштів на утримання дитини, орган праці та соціального захисту населення звертається до суду із заявою про стягнення суми сплаченої тимчасової допомоги. З матеріалів справи судом встановлено, що у зв`язку із ухиленням відповідача від сплати аліментів за період з 01 січня 2016 року по 30 червня 2016 року на утримання сина [PERSON] , [INFO] , [PERSON] отримувала тимчасову державну допомогу. Відповідно до п.10 Порядку виплата тимчасової допомоги припиняється у разі виявлення обставин, що свідчать про можливість одного з батьків утримувати свою дитину; добровільного виконання рішення суду особою, зобов`язаною сплачувати аліменти. Про виникнення зазначених у цьому пункті обставин одержувач зобов`язаний повідомити у десятиденний строк орган соціального захисту населення. Виплата тимчасової допомоги припиняється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому виникла одна із зазначених обставин. Згідно з довідкою Першого ВДВС міста Луцьк ГТУЮ у Волинській області №2072 від 08 серпня 2018 року [PERSON] сплачував аліменти у лютому, березні та травні 2018 року, що свідчить про можливість відповідача вживати заходів для утримання дитини матеріально. Рішенням від 06 вересня 2018 року про визначення суми сплаченої тимчасової допомоги Департамент соціальної політики Луцької міської ради визначив суму сплаченої тимчасової допомоги [PERSON] за період з 01 січня 2016 року по 30 червня 2016 року в розмірі 3632,14 гривень, які вирішив стягнути з відповідача та встановив йому строк для повернення цих коштів до 03 грудня 2018 року. Відповідач частково повернув сплачену тимчасову допомогу в розмірі 900 гривень. На час звернення до суду з даним позовом відповідач не повернув Департаменту соціальної політики Луцької міської ради 2732,14 грн. сплаченої тимчасової допомоги. Таким чином, проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача судовий збір в розмірі 1921,00 грн.

Outcome: approved