Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

В червні 2013 року [PERSON] в інтересах недієздатної [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила зобов»язати [PERSON] відновити становище, яке існувало до порушення - розібрати прибудову до квартири [ADDRESS] та збудувати нову прибудову згідно технічного плану квартири [ADDRESS] і стягнути з відповідача у відшкодування моральної шкоди 1 000 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням виконавчого комітету Новозаводської районної у м. Чернігові ради від 10 червня 2003 року її призначено опікуном недієздатної [PERSON]. Рішенням виконавчого комітету Новозаводської районної у м. Чернігові ради № 231 від 12 жовтня 2009 року їй дозволено управляти нерухомим майном недієздатної [PERSON] Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26 липня 2012 року , яке набрало законної сили, зобов»язано [PERSON] усунути перешкоди недієздатній [PERSON] в користуванні квартирою [ADDRESS] шляхом видачі ключів від вхідних дверей даної квартири та вселено її та недієздатну [PERSON] в дане жиле приміщення. В червні 2013 року їй стало відомо, що відповідач незаконно здійснив прибудову до квартири [ADDRESS], збільшивши загальну площу приміщення до 37.7 кв.м. та перетворивши жилу кімнату площею 13.8 кв.м. в нежиле приміщення у зв»язку з відсутністю природного освітлення. Відповідач був притягнутий до адміністративної відповідальності. Ні вона, ні донька не давали згоди на здійснення прибудови. Такі дії відповідача спричинили моральні страждання. Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 08 квітня 2014 року у задоволенні позовних вимог було відмовлено. В апеляційній скарзі [PERSON], яка діє в інтересах недієздатної [PERSON], просить рішення суду скасувати та постановити нове про задоволення позовних вимог. Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що рішення суду є незаконним. Апелянт посилається на те, що квартира [ADDRESS] належить відповідачу та недієздатній [PERSON] в рівних частинах і розпорядження майном має проводитися за згодою співвласників, але ні вона , ні донька згоди на здійснення прибудови не надавали. Апелянт вказує на те, що органами місцевого самоврядування не надався відповідачу дозвіл на забудову земельної ділянки та на реконструкцію квартири. Апелянт зазначає, що відповідач не отримував дозвіл на проведення будівельних робіт. Апелянт посилається на те, що у зв»язку із самовільним зведенням прибудови відповідач був притягнутий до адміністративної відповідальності. Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві власності в рівних частинах [PERSON] та [PERSON] Рішенням виконавчого комітету Новозаводської районної у м. Чернігові ради № 107 від 10 червня 2003 року [PERSON] призначено опікуном недієздатної [PERSON] Рішенням виконавчого комітету Новозаводської районної у м. Чернігові ради № 231 від 12 жовтня 2009 року [PERSON] дозволено управляти нерухомим майном недієздатної [PERSON] - 1/2 частиною квартири [ADDRESS]. Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26 липня 2012 року , яке набрало законної сили, зобов»язано [PERSON] усунути перешкоди недієздатній [PERSON] в користуванні квартирою [ADDRESS] шляхом видачі ключів від вхідних дверей даної квартири її опікуну [PERSON]; вселено недієздатну [PERSON] та опікуна [PERSON] на період виконання обов»язків опікуна в квартиру [ADDRESS]. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачкою не надано доказів, що прибудова здійснена відповідачем з порушенням будівельних норм і правил, та порушує її права. Проте, з таким висновком суду не погоджується апеляційний суд, виходячи з наступного. Як вбачається з листа Новозаводскої районної у м. Чернігові ради від 17 червня 2013 року факту надання дозволу виконавчим комітетом районної у місті ради на реконструкцію квартири [ADDRESS] не встановлено. З листа управління архітектури та містобудування Чернігівської міської ради від 21 червня 2013 року вбачається, що виконавчим комітетом Чернігівської міської ради рішень щодо надання містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки [PERSON] для будівництва прибудови до квартир [ADDRESS] не приймалось. Відповідно до ч.1 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. В ході розгляду справи судом першої інстанції [PERSON] не надано жодного доказу на підтвердження того, що прибудова до квартири була здійснена ним за згодою співвласника майна. Крім того, в ході апеляційного розгляду справи [PERSON] пояснив, що взагалі не погоджував з співвласником майна зведення прибудови; прибудова була зведена в травні 2003 року. Як вбачається з матеріалів справи, станом на 09 лютого 2000 року квартира [ADDRESS] мала жилу площу 13.8 кв.м. та загальну площу 25.6 кв.м. : кімната площею 13.8 кв.м., кухня площею 4.7 кв.м., кладова площею 5 кв.м., тамбур площею 2.1 кв.м., що підтверджується технічним паспортом на жиле приміщення ( а.с. 27-28). При зведенні прибудови до квартири були зруйновані кладова площею 5 кв.м. та тамбур площею 2.1 кв.м.; замість цих приміщень були споруджені ванна, туалет, коридор і тамбур, що не оспорювалось сторонами в ході розгляду справи та відображено на схемі, яка зі слів учасників судового розгляду, складена відповідачем по справі( а.с. 25). За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що прибудова до квартири [ADDRESS] здійснена відповідачем без згоди співвласника майна, а тому відповідача слід зобов»язати привести квартиру [ADDRESS] у попередній стан, який існував на 09 лютого 2000 року - на час складання технічного паспорта на жиле приміщення. При цьому відповідача слід зобов»язати знести прибудову, яка складається з ванної, туалету, коридору, тамбуру та побудувати кладову площею 5 кв.м. і тамбур площею 2.1 кв.м. При визначенні розміру моральної шкоди суд враховує характер та тривалість моральних страждань; ту обставину, що відповідач є інвалідом 1 групи, і приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути у відшкодування моральної шкоди 800 грн. Посилання відповідача на те, що вказана прибудова була зведена ним в травні 2003 року і від того часу двічі сплинув строк позовної давності, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки порушення прав [PERSON], як співвласника майна, носить триваючий характер.

Outcome: partial