Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-04 00:00:00

Галицька обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Львівській області звернулася до суду із заявою про розкриття банківської таємниці, в якій просить суд зобовязати ПАТ «Кредобанк» надати Галицькій обєднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Львівській області інформацію про наявність та рух коштів на рахунках №26000990286397, №2600001286397, №2600001286397 (долар США, євро, гривня) відкритого ТзОВ «Захід Імпорт» за період з 01.01.2013 року по 31.12.2014 року із зазначенням контрагентів, дати відкриття рахунків, дати зупинення операцій по рахунках, дати закриття рахунків. В обґрунтування поданої заяви зазначає, що ТзОВ «Захід Імпорт» перебуває на обліку в Галицькій обєднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Львівській області. Під час проведення перевірки посадовими особами ТзОВ «Захід Імпорт» на вимогу контролюючого органу не було надано документів фінансово-господарської діяльності ТзОВ «Захід Імпорт». Проведеним аналізом АІС «Податковий блок» встановлено, що ТзОВ «Захід Імпорт» з 01.01.2013 року по 31.12.2014 року здійснювало безтоварні операції з контрагентами покупцями з ознаками фіктивності по яких проводиться досудове розслідування по ст. 205 КК України. Оскільки нормами Податкового кодексу України передбачено що для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла від банків, інших фінансових установ, просить заяву задовольнити. Дослідивши наявні у справі докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб. Розгляд судом справ про розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю щодо юридичних та фізичних осіб, регламентований ст. ст. 287-290 ЦПК України. Пунктом 20.1.5 ст. 20 Податкового кодексу України встановлено, що органи державної податкової служби мають право одержувати безоплатно від платників податків, а також від установ Національного банку України, банків та інших фінансових установ довідки, у порядку встановленому Законом України «Про банки і банківську діяльність» та цим Кодексом, довідки та/або копії документів про наявність банківських рахунків, а на підставі рішення суду - інформацію про обсяг та обіг коштів на рахунках, у тому числі про ненадходження у встановлені терміни валютної виручки від суб'єктів господарювання. Відповідно до ст. 1076 ЦК України відомості про операції та рахунки можуть бути надані тільки самим клієнтам або їхнім представникам. Іншим особам, у тому числі органам державної влади, їхнім посадовим і службовим особам, такі відомості можуть бути надані виключно у випадках та в порядку, встановлених Законом України «Про банки і банківську діяльність». Так статтею 62 вказаного Закону передбачено, що інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається на письмову вимогу суду або рішенням суду. Відповідно до положень ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відома банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку, є банківською таємницею. Згідно зі ст. 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність», інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю розкривається на письмову вимогу суду або рішенням суду. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Проте, посилання заявника на те, що є підстави вважати, що ТзОВ «Захід Імпорт» здійснювало безтоварні операції з контрагентами покупцями з ознаками фіктивності по яких проводиться досудове розслідування по ст. 205 КК України необґрунтовані належними та допустимими доказами. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своїй постанові № 10 від 30.09.2011 р. «Про судову практику в цивільних справах про розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб» в п. 12 роз'яснив, що згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У зв'язку із цим у разі, якщо підставою звернення до суду, зокрема, органу державної податкової служби із заявою про розкриття банківської таємниці, є дії порушника податкового законодавства і стосовно таких дій для цих органів відповідними спеціальними законами передбачений спосіб реагування, то суд не має підстав для задоволення заяви. Винятком є обґрунтовані посилання заявника на неможливість вчинення ним дій відповідно до способів реагування, передбачених зазначеними законами. Зокрема, це можуть бути обґрунтовані посилання з поданням відповідних доказів про те, що особа, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці, не знаходиться за місцем своєї реєстрації; підтверджена неможливість вручення повідомлення з копією наказу про проведення документальної перевірки тощо. Саме по собі неподання у встановлений строк податкової декларації або їх розрахунків, необхідність перевірки достовірності, повноти нарахування та сплати усіх передбачених ПК України податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства тощо є підставою для ініціювання органами державної податкової служби перевірок, згідно з процедурою, визначеною главою 8 ПК України. У цьому випадку розкриття банківської таємниці можливе в разі доведення органом державної податкової служби обставин, за яких перевірки є неможливими або є інша об'єктивна потреба в розкритті такої таємниці. Проте, жодних належних та допустимих доказів, про те, що ТзОВ «Захід Імпорт» направлявся наказ про поновлення планової документальної перевірки від 08.06.2016 року та що такий вручено чи не вручено ТзОВ «Захід Імпорт» заявником також не надано. Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які дані, підтверджені належними і допустимими доказами про те, які заходи були проведені заявником для перевірки фінансово-господарської діяльності платника податків. Відповідно до положень ст. 288 ЦПК України в заяві про розкриття банківської таємниці має міститись, зокрема, обґрунтування необхідності та обставини, за яких вимагається розкрити банківську таємницю, щодо особи, із зазначенням положень законів, які надають відповідні повноваження, або прав та інтересів, які порушено. Згідно до вимог ч. 2 ст. 290 ЦПК України, якщо під час судового розгляду буде встановлено, що заявник вимагає розкрити інформацію, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи без підстав та повноважень, визначених законом, то суд ухвалює рішення про відмову в задоволенні заяви. Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить висновку про необхідність відмови у задоволенні заяви Галицької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області, заінтересовані особи Публічне акціонерне товариство «Кредобанк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Захід Імпорт»» про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю.

Outcome: dismissed