Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

До Ватутінського міського суду Черкаської області з позовною заявою звернувся [PERSON], в якому просить розірвати шлюб з [PERSON], який 28.06.2005 року зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Ватутінського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис №\~55. Позовні вимоги мотивовані тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів, різними поглядами на життя, у звязку з чим між ними постійно виникали сварки, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного. Подальше сумісне життя та збереження сімї стало неможливим та суперечить його інтересам, на примирення він категорично не згідний. З травня 2016 року спільне проживання з відповідачем припинили. У судовому засіданні позивач повністю підтримав позовні вимоги з підстав наведених у позові, примиритися з відповідачем не має бажання, оскільки з травня 2016 року вони повністю припинили спільне проживання та спілкування, навіть у телефонному режимі. Не заперечував проти постановлення заочного рішення. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, повторно у судове засідання не зявилась, причини неявки не повідомив. Заяви про визнання позову чи про розгляд справи без її участі до суду не надходило. Згідно ч. 10 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» за адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Відповідно до інформації УДМС України в Черкаській області [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [INFO], тож судові повістки на імя відповідача надсилались за вказаною адресою. Згідно зі змістом ч.ч. 4, 5 ст. 74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно з ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі. Задовольняючи позов суд виходить з наступного. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-СР № 001882, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Ватутінського міського управління юстиції Черкаської області, 28.06.2005 року зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], про що в книзі реєстрації шлюбів за 2005 рік зроблено відповідний актовий запис № 55. Після державної реєстрації шлюбу відповідач змінила прізвище [PERSON] на [PERSON]. Від вказаного шлюбу сторони дітей не мають. Подальше спільне життя сторін як подружжя, а також збереження даного шлюбу неможливе. Позивач бажання для примирення та збереження сімї не проявив, має стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин та розірвання даного шлюбу, оскільки його збереження суперечить його інтересам. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №№ 2, 4, 7 та 11 Конвенції» від 17.07.1997 року, та є частиною національного законодавства України. Згідно із ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сімї. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до ст. 21 Сімейного кодексу України (далі по тексту СК України) шлюб це сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно зі змістом ст. 24 СК України добровільність шлюбу є однією з його основних засад. Шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до змісту положень ст.ст. 105, 110, 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу судом не встановлено. Спору про поділ майна сторони на момент розгляду даної справи не мають. Таким чином, суд вважає, що подальше спільне життя [PERSON] та [PERSON] неможливе, шлюб між ними існує формально, його збереження суперечить інтересам позивача, а тому даний шлюб підлягає розірванню. Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі громадяни, віднесені до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи. Позивач [PERSON] є громадянином, віднесеним до 2 категорії учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (посвідчення серії\~ А\~№\~190556, видане 20.01.1993 року). Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З огляду на вказане, суд стягує з [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved