Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-02 00:00:00

В травні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання на території України. У заяві він вказав, що народився [INFO] року в с. Косів Чортківського району Тернопільської області, його батьки [PERSON] та [PERSON]. В 1976 році він одружився із [PERSON] та переїхав проживати в [ADDRESS], де проживав з сім'єю без реєстрації. 30 січня 1978 року Чортківським райвідділом внутрішніх справ був виданий паспорт громадянина СРСР. Після розірвання шлюбу в 1978 році він повернувся проживати в [ADDRESS]. У нього відсутній паспорт громадянина України, тому заявник просить встановити факт, що він постійно проживав на території України з 24 серпня 1991 року. Заявник [PERSON] в судовому засіданні вимоги заяви підтримує, просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи [PERSON] не заперечує проти задоволення заяви, суду подав письмові пояснення, в яких вказується, що відповідно до вимог Порядку встановлення належності до громадянства України стосується громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України або паспорт громадянина України для виїзду за кордон та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 13 листопада 1991 року. УДМС наполегливо просить врахувати, що у випадку наявності належних доказів підлягає встановленню факт постійного проживання [PERSON], [INFO], на території України за станом на 24 серпня 1991 року. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтвердили суду, що заявник [PERSON] постійно проживав на території України в с. Косів Чортківського району Тернопільської області. Суд, вислухавши пояснення заявника, заінтересованої особи, свідків, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що заяву слід задовольнити з наступних мотивів. Згідно свідоцтва про народження, виданого 16 червня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чортківського районного управління юстиції у Тернопільській області, [PERSON] народився [INFO] року в с. Косів Чортківського району Тернопільської області. 30 січня 1978 року Чортківським райвідділом внутрішніх справ [PERSON] видано паспорт громадянина СРСР з відміткою про одруження 08 лютого 1976 року з [PERSON]. З трудової книжки колгоспника [NUMBER] вбачається, що [PERSON] з березня 1981 року по травень 2001 року працював трактористом радгоспу імені Куйбишева, пізніше перейменованого в ВАТ «Шупарське» в с. Шупарка Борщівського району Тернопільської області. Згідно по господарських та будинкових книг Шупарської сільської ради Борщівського району Тернопільської області вбачається, що [PERSON], [INFO], який був одружений із жителькою с. Шупарка Борщівського району [PERSON], [INFO] проживав на території ради разом з сім'єю. З довідки Косівської сільської ради Чортківського району Тернопільської області за № 40 від 21.03.2016 року вбачається, що [PERSON] проживає без реєстрації в с. Косів Чортківського району Тернопільської області разом з матір'ю [PERSON], [INFO]. Факт проживання [PERSON] на території України підтверджується також актом №253 від 21 березня 2016 року. Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов'язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24.08.1991 року чи 13.11.1991 року. Відповідно до п. 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 або 13.11.1991 року. У пункті 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про громадянство України», безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п'яти років є однією з умов прийняття до громадянства України. Стаття 1 цього ж Закону дає чітке визначення поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах». Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів; Проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Наведений у ст. 273 ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. Встановлення факту постійного проживання на території України необхідно [PERSON] для отримання паспорта громадянина України. Наданими суду документами та дослідженими в судовому засіданні обставинами достовірно підтверджується факт постійного проживання [PERSON] на території України за станом на 24 серпня 1991 року, а тому суд вважає, що заява обґрунтована та є всі підстави для її задоволення.

Outcome: approved