Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

В січні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений через періодичне видання газети «Вісті Придніпровя», оскільки місце мешкання його не відоме. На підставі ч.9 ст.74 ЦПК України після опублікування оголошення в пресі відповідач вважається повідомленим про час та місце розгляду справи. Фіксація судового засідання за допомогою технічних засобів, згідно ст.197 ЦПК України не здійснюється. Судом встановлено, що 01.06.2014 року позивачка [PERSON] надала [PERSON] позику в розмірі 28550,00 гривень та уклали Розписку, відповідно до якої відповідач зобовязується повернути кошти до 01.07.2014 року. ( а.с.8). Відповідачка добровільно кошти не повернула в зазначений термін, не реагує та уникає будь яких контактів з позивачкою. Час прострочення виконання грошового зобовязання за розпискою від 01.06.2014 року складає за період з 01 липня 2014 року 16.07.2014 року проценти за користування коштами 1736 грн. 70 коп. ; інфляційні втрати за період з липня 2014 року по листопад 2014 року 2398 грн. 20 коп.; 3% річних за період з 01.07.2014 року по 22.12.2014 року 442 грн. 60 коп. Тому, всього відповідачка повинна сплатити позивачу 33127 грн. 50 коп. Встановлено, що позивачка виконала свої зобов'язання за розпискою від 01.06.2014 року, грошові кошти визначені умовою розписки відповідачці передала, а відповідачка порушила свої зобов'язання за вищезазначеною розпискою, оскільки після спливу строку повернення позики, грошові кошти позивачці не повернула. Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Як вбачається з матеріалів справи, строк повернення грошових коштів по розписці від 01.06.2014 року сплинув 01.07.2014 року.( а.с.8). Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно зі ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Відповідно ст.533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях, якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті; сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом валюти на день платежу. З огляду на наведене вище, суд приходить до висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача суми боргу за розпискою від 01.06.2014 року в розмірі 28\~550 гривень 00 копійок ( а.с.8) є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Окрім цього, позивачка просить суд стягнути з відповідачки проценти за користування грошовими коштами в розмірі 1736 грн. 60 коп., інфляційні витрати в розмірі 2398 грн. 20 коп., 3 % річних на неповернуту суму боргу в розмірі 442 гривень 60 копійок Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Матеріалами справи встановлено, що відповідачка порушила свої зобов'язання за розпискою від 01.06.2014 року, при цьому допустила прострочення виконання грошового зобов'язання. На підставі викладеного суд вважає, що позовні вимоги позивача [PERSON] є законними і обґрунтованими, тому відповідачка повинна сплатити позивачу суму боргу за розпискою від 01.06.2014 року в розмірі 28550 (двадцять вісім тисяч пятсот пятдесят пять ) гривень 00 коп., проценти за користування грошовими коштами в розмірі 1736 ( одна тисяча сімсот тридцять шість) гривень 00 коп., інфляційні витрати в розмірі 2398 ( дві тисячі триста девяносто вісім) гривень 60 коп., суму 3% річних у розмірі 442 грн. 60 коп., всього до стягнення 33127 грн. 50 коп. За таких обставин та

Outcome: approved