overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

\~\~ \~ \~ \~ \~ В червні 2015 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 01.02.2002 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Корабельного районного управління юстиції м. Миколаєва, актовий запис № 37. В обгрунтування позову вказувала, що щлюбні відносини з відповідачем припинені у березні 2015 року, в звязку з тим, що подружжя має різні погляди на життя, тому відновлення подружніх відносин, збереження сімї неможливо у звязку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного. Від даного шлюбу сторони мають двох дітей: доньок Катерину, [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позивач стверджує, що діти проживають з нею та нею утримуються. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ В судове засідання сторони не зявилися. \~\~\~\~\~ \~ \~Позивач [PERSON] надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, тому суд на підставі ст. 224 ЦПК України, за письмовою згодою позивача, вважає за можливе розглянути справу заочно.\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~\~\~\~ \~\~ \~ \~ \~ У відповідності до ст.ст. 110-112, 114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило\~ б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сімї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права та права їх дітей. При цьому суд врахував, що регулювання шлюбно - сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~ В порядку ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати. \~\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

В червні 2015 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 06 жовтня 2007 року у Корабельному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 546. В обгрунтування позову вказувала, що щлюбні відносини з відповідачем припинені у 2014 році, в звязку з тим, що подружжя має різні погляди на життя, тому відновлення подружніх відносин, збереження сімї неможливо у звязку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного. Від даного шлюбу сторони мають двох дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON] Даніїла, [INFO]. В судове засідання сторони не зявилися. Позивач [PERSON] надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, тому суд на підставі ст. 224 ЦПК України за письмовою згодою позивача вважає за можливе розглянути справу заочно. У відповідності до ст.ст. 110-112, 114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сімї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права та права їх дітей. При цьому суд врахував, що регулювання шлюбно - сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. В порядку ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

В червні 2015 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 20 серпня 2005 року у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 861. В обгрунтування позову вказувала, що щлюбні відносини з відповідачем припинені 30.10.2007 року, в звязку з тим, що подружжя має різні погляди на життя, тому відновлення подружніх відносин, збереження сімї неможливо у звязку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного. Від даного шлюбу сторони дітей не мають. В судове засідання сторони не зявилися. Позивач [PERSON] надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, тому суд на підставі ст. 224 ЦПК України за письмовою згодою позивача вважає за можливе розглянути справу заочно. У відповідності до ст.ст. 110-112, 114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сімї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права та права їх дитини. При цьому суд врахував, що регулювання шлюбно - сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. В порядку ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

В червні 2015 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути на її користь аліменти для утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? від всіх видів його доходів щомісячно до досягнення сином повноліття. Позовні вимоги мотивувала тим, що відповідач, який є батьком дитини, не виконує свого обов'язку по її матеріальному утриманню. Син знаходиться на її утриманні. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала і просить задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, пояснив, що офіційно працевлаштований, інших осіб на утриманні не має, стан здоровя добрий, згоден сплачувати аліменти на утримання сина у вказаному позивачем розмірі. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, позов підлягає до задоволення. Встановлено, що сторони є батьками малолітнього [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з матірю і знаходиться на її утриманні. Заявлені позовні вимоги суд знайшов законними, оскільки вони підтверджуються повторним свідоцтвом про шлюб, свідоцтвом про народження дитини, довідкою про склад сімї позивача, наявними в справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

В червні 2015 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути на її користь аліменти для утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі ? від всіх видів доходів відповідача щомісячно до досягнення донькою повноліття. Позовні вимоги мотивувала тим, що відповідач, який є батьком дитини, неналежно виконує свій обовязок по матеріальному утриманню доньки, котра знаходиться на її утриманні. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала і просить їх задовольнити. Пояснила, що відповідач частково надає утримання на дитину добровільно; її витрати на доньку складають орієнтовно 1000 грн. на місяць (одяг, взуття, харчування, засоби гігієни); стан здоровя дитини добрий. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що дитина дійсно проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні, однак він надає посильну допомогу в утриманні доньки сумами коштів по 300, 500 грн. Згоден сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, однак звертає увагу суду на те, що офіційно ніде не працевлаштований, а також на його утриманні перебуває неповнолітня донька Вікторія, [INFO]. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково з наступних мотивів. Встановлено, що сторони є батьками малолітньої [PERSON], [INFO], яка проживає з матірю і знаходиться на її утриманні. Відповідач бере участь в утриманні доньки, однак позивач бажає офіційно оформити відповідні виплати. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про народження дитини та не оспорюються ніким із сторін. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Враховуючи добрий стан здоровя дитини та відповідача, наявність у відповідача на утриманні ще однієї неповнолітньої дитини, відсутність в матеріалах справи будь-яких доказів працевлаштування відповідача, як і доказів про обєктивну неможливість його працевлаштування, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі 500 грн. на місяць.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

В червні 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтуванні позову вказує, що вони з відповідачем 13.11.2010 року зареєстрували шлюб в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Олевського районного управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 98. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Подружні відносини припинені з 17 квітня 2014 року. Основна причина розпаду в сім'ї це різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння і довір'я. Вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. В зв'язку з чим позивач просить суд шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні визнав позов та не заперечував проти розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Сторони зареєстрували шлюб 13 листопада 2010 року в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Олевського районного управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 98. Від спільного шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Як встановлено судом, сторони шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, не ведуть спільного господарства. Шлюб носить формальний характер. Майновий спір між сторонами відсутній. Визнання відповідачем позову не порушує нічиїх прав. Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Із змісту ст.112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно зі ч. 2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Враховуючи всі докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в зв'язку з тим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

В червні 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 14.06.2002 року вона зареєструвала свій шлюб із відповідачем, від якого вони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріально дітей не забезпечує, діти знаходяться на утриманні позивачки, тому вона просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку. Позивач у судове засідання не з`явилася, просила розглянути справу за її відсутністю, заявлені вимоги підтримала повністю. Відповідач у судове засідання не прибув з невідомої суду причини, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, заяву про розгляд справи за його відсутністю суду не надав. Суд розглядає справу на підставі ст. 224 ЦПК України заочно. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, позивач і відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.06.2002 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджено копіями про народження дітей. Відповідач у добровільному порядку відмовляється матеріально утримувати дітей. Згідно ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки повністю доведені та обґрунтовані, тобто позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

В червні 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 27 грудня 1997 року. Від сумісного шлюбу мають двох малолітніх дітей: доньку [PERSON]»ю Сергіївну, [INFO], та сина [PERSON] , [INFO]. Сімейні стосунки не склалися через різність характерів та поглядів на життя у звязку з чим між ними виникали суперечки та сварки. З 2012 року шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, живуть окремо. Сімя розпалася та поновлена бути не може. Примирення неможливе. Позивач просила шлюб розірвати. Позивач надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився. Сповіщався належним чином. Суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, оцінивши добуті та представлені докази, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27 грудня 1997 року, який було зареєстровано в Відділу реєстрації актів громадянського стану Амур-Нижньодніпровського районного управління юстиції м. Дніпропетровська , актовий запис № 1072. Від сумісного шлюбу мають двох малолітніх дітей: доньку [PERSON]»ю Сергіївну, [INFO], та сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 6,7). Сімейні стосунки не склалися через різність характерів та поглядів на життя у звязку з чим між сторонами виникали суперечки та сварки. З 2012 року шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, живуть окремо. Сімя розпалася та поновлена бути не може. Примирення неможливе. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги те, що подружжя тривалий час стосунки не підтримує, живе окремо, сумісно господарство не веде, примирення між сторонами неможливе, суд вважає можливим шлюб між ними розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-06 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В червні 2015 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що знаходиться в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 15 серпня 1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану м.Дзержинська Донецької області, актовий запис № 157. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO] та доньку Дар`ю, [INFO] Сумісне життя не склалося в звязку з різними поглядами на життя, внаслідок чого виникали постійні суперечки.\~Шлюбні відносини припинені, сторони разом не проживають, спільне господарство також не ведеться. Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала повністю. Належно повідомлений відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи за його відсутності суду не надав, тому суд розглядав справу на підставі ст. 224 ЦПК України заочно. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ Вислухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. В судовому засіданні було встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, не підтримують їх, мешкають окремо, збереження шлюбу та примирення сторін не можливе, майнового спору та спору з приводу проживання дітей у сторін не має. Судом також зясовано, що після розірвання шлюбу позивачка хоче відновити дошлюбне прізвище «Шалганова».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

В червні 2015 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення заборгованості з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, вказавши, що приватне підприємство «БУД КЕПІТАЛ МЕНЕДЖМЕНТ» згідно пункту 2 Додаткової угоди від 15 грудня 2014 року до Договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру [ADDRESS], загальною площею 70,43 кв.м., в зв'язку зі зміною технічної характеристики (загальної площі) зобов'язалось повернути [PERSON] кошти в сумі 7956 грн., що дорівнює вартості майна на 1,53 кв.м. житлового приміщення. Своїх зобов'язнь добровільно не виконало, тому позивач просить стягнути на його користь 11256,11 грн. заборгованості з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, судовий збір в сумі 243,60 грн. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце судового розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. Суд вважає за можливе справу по суті розглянути за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, ухваливши заочне рішення. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, позов слід задовольнити в повному обсязі. Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно пункту 2 Додаткової угоди від 15 грудня 2004 року до Договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру [ADDRESS], загальною площею 70,43 кв.м., приватне підприємство «БУД КЕПІТАЛ МЕНЕДЖМЕНТ» зобов'язалось повернути [PERSON] (як покупцю за договором переуступки, укладеним 16.10.2014 р. з [PERSON].) кошти в сумі 7956 грн. (різницю між проектною площею та площею, встановленою за наслідками остаточної інвентаризації, - 1,53 кв.м). Повернення коштів згідно п. 2 додаткової угоди мало відбутися до 30.12.2014 року. Відповідачем не виконано добровільно свого обов'язку із повернення в установлений між сторонами строк обумовленої суми коштів, а тому зазначена сума з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних підлягає стягненню з відповідача в судовому порядку. При цьому, виходячи із тривалості прострочення за період з 31.12.2014 року по 18.06.2015 року (169 календарних днів), розмір інфляційних нарахувань складає 3190,36 грн., розмір 3% річних - 110,51 грн., що підтверджується наданим позивачем і наявним в матеріалах справи письмовим розрахунком. Судові витрати у справі складаються з судового збору в сумі 243,60 грн., сплаченого позивачем при зверненні з позовом до суду, і підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в силу ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-18 00:00:00

В червні 2015 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказувала, що 04.08.2012 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] Від даного шлюбу у них народилась дитина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені із квітня 2013 р., проживають окремо. Відповідач не виконував обовязки по матеріальному забезпеченню сімї, не мав постійної роботи та відмовлявся від спільного проживання. На підставі вищезазначеного позивач просила розірвати шлюб. В судове засідання сторони не зявилися. До початку розгляду справи позивач надала заяву, згідно якої, просила слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, письмових заяв чи заперечень до суду не направив. Судом встановлено, що між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. В суді встановлено, що дійсно [PERSON] та [PERSON] знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 04.08.2012 р., про що свідчить свідоцтво про шлюб (а.с.4). Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO] /а.с.5/. Змісту позовної заяви, вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їх сім'ї неможливе, у звязку з чим позивач відмовляються від примирення. Тривалий час шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться. З урахуванням зазначеного суд визнає встановленим, що між сторонами у справі подальше спільне життя неможливе, у звязку з чим позивач звернувся з позовом в порядку ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України. Саме той факт, що сторони спільного господарства не ведуть, сім'я фактично розпалась, що унеможливлює їх сумісне співіснування. При ухваленні рішення судом враховано бажання позивача не надавати строку для примирення, оскільки подальші шлюбні відносини між ними є неприпустимими. Враховуючи вказане, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, та інтересам дитини, що має істотне значення, у звязку з чим укладений шлюб слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України.

Outcome: approved