Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-10 00:00:00

В травні 2018 року позивач звернувся з зазначеним позовом до суду з вимогою визнати за ним право власності в порядку спадкування. В обґрунтування позову зазначив, що 20 травня 2007 року померла його мати [PERSON]. Після смерті матері залишилось спадкове майно у вигляді домоволодіння № 18 по вул. Куйбишева в сел.. Старий Крим м. Маріуполя Донецької області из господарськими та побутовими спорудами. У звязку з тим, що після смерті [PERSON] не залишила заповіту, а позивач на момент її смерті мешкав з нею разом, доглядав її, сплачував усі комунальні послуги, він просить визнати за ним право власності в порядку спадкування на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України, як за спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, оскільки нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Позивач та його представник адвокат [PERSON] у судове засідання не з'явились, направили заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять задовольнити. Представник відповідача [PERSON] селищна рада в судове засідання не з*явився, направив суду заяву про розгляд справи в його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, та враховуючи, що відповідно до приписів ч. 3 ст. 200 ЦПК України у випадку визнання позову відповідачами суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач по справі [PERSON] є сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії\~ ЯИ № 727216, виданим 17 листопада 1954 року. 19 квітня 1956 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], після чого їй було присвоєно прізвище «Налча», що підтверджується свідоцтвом про одруження серії ЯФ № 498758 від 19.04.1956 року. Свідоцтвом про право на спадщину за законом підтверджується, що [PERSON] є спадкоємицею після смерті чоловіка [PERSON] 1/2 частки житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель та споруд, що знаходяться в м. Маріуполі, с. Старий Крим, вул.. Куйбишева, 18 на земельній ділянці. На 1/2 частку житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель та споруд дружині спадкодавця [PERSON]\~ видано свідоцтво\~ про право власності. Відповідно до свідоцтва про право власності від 19.11.2004 року [PERSON] належить право власності на 1/2 частку в спільному сумісному майні, придбаному подружжям за час шлюбу,\~ у вигляді житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель, що знаходяться в м. Маріуполі, сел.. Старий Крим, вул.. Куйбишева, 18 на земельній ділянці. Таким чином, після смерті чоловіка [PERSON] була власником цілого житлового будинку № 18 по вул.. Куйбишева в сел.. Старий Крим м. Маріуполя з господарськими та побутовими будівлями та спорудами на земельній ділянці. Згідно із свідоцтвом про смерть [PERSON] померла 20.05.2007 року. Актом, складеним комісією у складі заступника Старо-Кримського селищного голови, депутата Старо-Кримської селищної ради та інспектором ВУС Старо-Кримського виконкому 16 травня 2018 року, підтверджується факт проживання позивача разом з матір*ю [PERSON], ведення з нею сумісного господарства та догляду за нею на момент її смерті. Постановою від 23 травня 2018 року № 1632/02-31 нотаріусом Третьої маріупольської державної нотаріальної контори [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки [PERSON] не було доведено факту сумісного проживання разом із матір*ю на момент її смерті. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає, про що свідчить повідомлення Третьої маріупольської державної нотаріальної контори про відсутність спадкової справи після її смерті. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, відповідно до ст.1217 ЦПК України. Згідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 1 статті 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Підтвердження в суді права власності на майно здійснюється шляхом підтвердження фактів, що свідчать про володіння спірним майном на праві власності або іншого речового права. У відповідності до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст.1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця від спадщини. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке повязується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (ст.ст.1296, 1297 ЦК України) та не здійснив його державної реєстрації (ст.1299 ЦК України). Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON] та є спадкоємцем першої черги після її смерті. Отже, з огляду на наведене, суд встановивши коло обставин, оцінивши представлені сторонами докази, приходить до висновку що на теперішній час у позивача відсутня можливість отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері, у зв'язку з чим його права підлягають захисту в судовому порядку. На підставі викладеного позовна вимога про визнання права власності на зазначене домоволодіння в порядку спадкування за законом є правомірною та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved