Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-04 00:00:00

В січні 2020 року [PERSON] (надалі позивач) звернувся до суду із позовом до [PERSON] (надалі - відповідач) про оспорювання батьківства та виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини. Просив виключити відомості про нього як батька дитини з актового запису № 90 від 06 лютого 2019 року про народження дитини [PERSON] , вчиненого Кальміуським районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Донецькій області. В обґрунтування заявлених вимог послався на те, що з 12 листопада 2016 року він уклав шлюб з відповідачкою. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . З лютого 2018 року сторони спільно не проживають, шлюбні стосунки припинено. З лютого 2018 року відповідачка проживала з іншим чоловіком. Рішенням суду від 26 грудня 2018 року шлюб між сторонами розірвано. [INFO] відповідачка народила дитину [PERSON] та батьком записала позивача в силу вимог статті 122 Сімейного кодексу України. Заперечує своє батьківство відносно даної дитини. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав заяву про можливість розгляду справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Представник позивача за договором про надання правової допомоги, адвокат Колеснікова О.М., у судове засідання не з`явилась, надала заяву про можливість розгляду справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала повністю, просила розглядати справу без її присутності. Представник третьої особи Кальміуського районного у місті Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) у судове засідання не з`явився, надав заяву про можливість розгляду справи за його відсутністю, вирішення спору залишив на розсуду суду. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що в період з 12 листопада 2016 року по 26 грудня 2018 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 12 листопада 2016 року. На підставі рішення Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 26 грудня 2018 року шлюб між ними був розірваний. В період шлюбу у подружжя народився син [PERSON] , [INFO] , батьківство над яким позивачем не оскаржується. Разом із тим, після розірвання шлюбу відповідачка народила дитину [PERSON] , [INFO] , батьком якого був записаний позивач [PERSON] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 06.02.2019 року. Згідно з статтю 122 Сімейного кодексу України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. При цьому дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. На підставі цих норм закону у зв`язку із тим, що після розірвання [INFO] до моменту народження другої дитини в [INFO] 2019 року пройшло менше десяти місяців батьком дитини був записаний позивач - [PERSON] . Однак позивач заперечує своє батьківство над [PERSON] , [INFO] , та його кровну спорідненість із дитиною. Згідно з частиною 1, 2 ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до ст. 122 СК України, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. При вирішенні спору суд враховує, що позивач заявляв клопотання про призначення судово-генетичної експертизи для доведення обґрунтованості своїх вимог. Водночас потреба у призначенні такої експертизи минула, оскільки відповідачка повністю визнала позовні вимоги, тим самим погодилась з обставинами, викладеними у позові щодо відсутності біологічного споріднення між позивачем та дитиною. Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПУ України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Зважаючи на вказані положення, представлені докази та обставини того, що відповідачка повністю визнала позов, тому суд вважає встановленим факт відсутності кровного споріднення між позивачем [PERSON] та дитиною [PERSON] , [INFO] . Отже, зважаючи на встановлені судом обставини, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог та наявність законних підстав для задоволення позову.

Outcome: approved