Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-29 00:00:00

В травні 2017 року Камянське обєднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення надміру виплаченої пенсії. В обґрунтування предявлених позовних вимог позивачем вказано, що за заявою [PERSON] від 08.05.2014 року про призначення пенсії, відповідно до п. «є» ч.1 ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», відповідачу було призначено пенсію по інвалідності з 09.04.2014 року згідно довідки МСЕК, як працюючому пенсіонеру. 18.08.2014 року [PERSON] звернувся до управління із заявою про звільнення з роботи, надавши копії усіх документів, для призначення надбавки на дитину до 18 років, як не працюючому. В березні 2016 року за даними СПОВ управлінням була виявлена переплата пенсії через неповідомлення про вступ на роботу [PERSON] за період з 04.01.2016 по 31.03.2016 року у сумі 496,19 грн. Переплата утримувалась розпорядженням управління від 24.03.2016 року у розмірі по 20% від пенсії за період з 01.04.2016 по 30.04.2016 року. Залишок переплати на теперішній час складає 259,72 грн. 14.02.2017 року Камянським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Дніпропетровської області [PERSON] було запропоновано добровільно повернути грошові кошти у розмірі 259,72 грн., але відповідач грошові кошти не повернув, тому позивач вимушений був звернутись до суду з даним позовом. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі та про відсутність заперечень проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився. Судом вживалися заходи щодо його повідомлення про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Відповідно до положень ч.1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність у справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник Позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст. 224 та відповідно до ч.1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. На підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав: В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] 08.05.2014 року звернувся до колишнього управління Пенсійного фонду України Баглійського району м. Дніпродзержинська із заявою про призначення пенсії. Відповідно до п. «є» ч.1 ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», відповідачу [PERSON] було призначено пенсію по інвалідності з 09.04.2014 року згідно довідки МСЕК серія АВ № 0246608, як працюючому пенсіонеру. 18 серпня 2014 року [PERSON] звернувся до колишнього управління Пенсійного фонду України Баглійського району із заявою про звільнення з роботи, надавши копії усіх необхідних документів, для призначення надбавки на дитину до 18 років, як не працюючому. В березні 2016 року за даними СПОВ управлінням була виявлена переплата пенсії через неповідомлення про вступ на роботу [PERSON] за період з 04.01.2016 року по 31.03.2016 року у сумі 496,19 грн. Переплата утримувалась розпорядженням управління від 24.03.2016 року у розмірі по 20% від пенсії за період з 01.04.2016 року по 30.04.2016 року (згідно довідки МСЕК серії 12 ААА № 413057). Залишок переплати на теперішній час складає 259,72 грн. Листом від 14.02.2017 року № 2434/06/37 Камянським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, [PERSON] було запропоновано добровільно повернути надміру виплачену пенсію в сумі 259,72 грн., але відповідач грошові кошти не повернув. Відповідно до Порядку про відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсії та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 21.03.2003 року №6-4 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 15.05.2003 року №374/7695, повернення коштів надміру виплачених за призначеними пенсіями, проводиться відповідно до ст.103 Закону України «Про пенсійне забезпечення», якою передбачено, що у разі припинення виплати пенсії заборгованість по переплаті пенсії стягується в судовому порядку. Виплата пенсії здійснюється за рахунок бюджетних коштів і кожне нецільове використання коштів бюджету веде за собою вагомий збиток державі, оскільки не дозволяє здійснювати певним чином функції по пенсійному забезпеченню громадян, гарантований Конституцією України. Відповідно до ч.1 ст. 1166 Цивільного Кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями, чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичною особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Оскільки відповідач [PERSON] добровільно не повернув грошові кошти, надміру йому сплачені з його вини, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні, суд вважає за необхідне стягнути з нього на користь позивача 259,72 грн. Суд, задовольняючи вимоги позивача, вважає необхідним, відповідно до ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача у прибуток держави судовий збір. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved