Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

В червні 2017 року позивачка звернулась в суд, із вказаним позовом до відповідача, посилаючись на те, що вони перебували в шлюбі з 24.10.2009р., зареєстрованому Маяківською сільською радою Красноокнянського району Одеської області, який на даний час розірвано рішенням суду від 05.03.2012р. Від даного шлюбу у них народилась одна дитина - донька [PERSON], [INFO], з відповідачем вони проживають окремо, добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини він не надає, що і спонукало її на звернення до суду. Позивачка в судовому засіданні наполягала на своїх позовних вимогах. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю, пояснивши суду, що він згоден виплачувати аліменти на свою дитину в зазначеному розмірі, при умові надання змоги бачитись із донькою раз у тиждень, з чим позивачка погодилась, тому рішення у справі прийняте відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд, на підставі встановлених фактів та відповідних їм правовідносин, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи із наступного: із рішення Красноокнянського районного суду Одеської області від 05.03.2012р., та витягу із вказаного рішення від 28.03.2012р., по справі №1517/87/2012, вбачається, що сторони перебували у шлюбі з 24.10.2009р., який судом розірваний, і за період шлюбу у сторін народилась донька [PERSON], [INFO]; /ар.сп. 5-6 / згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.06.2010р., виданого Федосіївською сільською радою Красноокнянського району Одеської області, відповідач являється батьком [PERSON], [INFO]; /ар.сп. 4 / відповідно до довідок №№345, 346 від 13.06.2016р, виданих виконкомом Федосіївської сільської ради Окнянського району Одеської області, [PERSON], [INFO], проживає разом із позивачкою, тобто своєю матір'ю, та перебуває на її утриманні; /ар.сп. 7-8 / ч.2 ст.51 Конституції України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття; ст.55 Конституції України гарантовано, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом; ст.180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі; ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; відповідно до ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом; ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви; Таким чином, позовні вимоги, на думку суду, підлягають задоволенню, оскільки наявні всі законні підстави для цього. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної частини вимог. На підставі ст.ст.51 ч.2, 55 Конституції України, ст.ст.180, 181 ч.3, 182 ч.2, 183 ч.1, 191 ч.1 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved