Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-05 00:00:00

Директор ЛМКП «Айсберг» Горошко Р.М. звернувся в суд із вищевказаним позовом. В обґрунтування свого позову покликається на те, що [PERSON] користується двома нежитловими приміщеннями, одне з них знаходиться на [ADDRESS] , друге - на [ADDRESS] , по яких житлово комунальні послуги надає ЛМКП «Айсберг». Приміщення знаходяться в багатоквартирних житлових будинках, утримання та експлуатацію якого здійснює заявник - Львівське міське комунальне підприємство но ремонту та обслуговуванню житла «Айсберг». Te, що між боржником і заявником виникло зобов`язання підтверджують наступні норми законодавства. Так, відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші ^тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК. Згідно зазначеної статті, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Таким чином, між заявником та боржником виникли відносини, що породжують цивільні права та обов`язки, оскільки заявник надає житлово-комунальні послуги, а боржники ними користуються. Неправомірні дії боржників призвели до порушення майнових прав та законних інтересів Заявника. Через несвоєчасність проведення розрахунків боржників із заявником ЛКП «Айсберг» має заборгованість перед організаціями - виробниками комунальних послуг, [PERSON] неодноразово надсилалась претензії. На дані претензії вона не реагує. Станом на січень 2020 року утворилась заборгованість по експлуатаційних витратах на утримання нежитлових приміщень: За надані послуги по приміщенню на [ADDRESS] за період з січня 2017 року по грудень 2019 року у сумі 17 975 грн. 40 коп. Проплати здійснювались 26.06.17 року у сумі 1000 грн., 26.12.2017 року у сумі 2000 грн., 27.07.2018 року у сумі 560 грн. За надані послуги по приміщенню на [ADDRESS] за період з січня 2017 року по грудень 2019 року у сумі 10 643 грн. 36 коп. Проплати здійснювапись 26.12.2017 року у сумі 2000 грн., 27.07.2018 року у сумі 1000 грн., 25.10.2018 року у сумі 600 грн. Разом за два приміщення заборгованість по експлуатаційних витратах на утримання нежитлових приміщень становить за період з січня 2017 року по грудень 2019 року у сумі 28 618 грн. 76 коп. На підставі вищевикладеного, просить позов задоволити. Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 02 квітня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Відповідач відзиву на позов не подав та клопотання про розгляд справи у загальному порядку до суду не поступало, за таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за правилами спрощеного провадження за наявних у справі доказів без участі сторін. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, які підлягають доказуванню, приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Статтею 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Приміщення, що знаходяться за адресами: [ADDRESS] ; [ADDRESS] , знаходяться в багатоквартирних житлових будинках, утримання та експлуатацію якого здійснює заявник - Львівське міське комунальне підприємство но ремонту та обслуговуванню житла «Айсберг». Згідно Правил користування приміщеннями житлових будинків. що затверджені Постановою KM України № 572 від 08.10.1992 року, власник, або наймач квартири зобов`язані укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем, відповідно до типового договору, оплачувати надані житлово- комунальні послуги, здійснювати інші дії. передбачені цими правилами. Рішенням виконавчого комітету ЛМР «Про залучення суб`єктів підприємницької діяльності до відшкодування експлуатаційних витрат на утримання будинків і прибудинкових територій, де знаходяться нежитлові приміщення» від 05.12.2003 року №1073 затверджено Типовий договір про відшкодування експлуатаційних витрат на утримання будинків і прибудинкових територій, де знаходиться нежитлове приміщення. Типовий перелік послуг з отримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надаються ЛКП мешканцям розроблено у відповідності до постанов КМУ та затверджено рішенням виконавчого комітету ЛМР від 26.12.2008 року № 1431 «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій для населення у м. Львові індивідуально по кожному будинку». Щомісячний розрахунок вартості отриманих житлово-комунальних послуг- проводиться відповідно до «Методики розрахунку ставки експлуатаційних витрат на утримання нежитлових приміщень в житловому фонді, що є комунальною власністю м. Львова», затверджено ухвалою Львівської міської ради № 554 від 28.11.1996 року. Відповідно до п. 5 ч. З ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Як передбачено ч. 5ст. 319 ЦК України, власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Окрім того, за змістом статтею 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Відсутність самого договору між сторонами не і звільняють мешканців квартири від обов`язку оплати комунальних послуг, оскільки, в силу вимог ст. 162 ЖК України, наймач (власник) зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і та плату за комунальні послуги. Згідно із ч.1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Хоч у ч.1ст.19 Закону України «Прожитлово-комунальніпослуги», передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Понесенні позивачем витрати по оплаті спожитого природного газу та оплаті спожитої електричної енергії є не тільки витратними по оплаті комунальних послуг, а водночас є і витратними з утримання та збереження спільного будинку, тому до спірних правовідносин слід застосовувати норму ст. 360 ЦК України. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи наявні акти-претензії до [PERSON] щодо виконання зобов`язання за надані послуги, однак в матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо правомірного стягнення коштів за надані послуги з відповідача, так як перед судом не доведено факту споживання таких послуг саме [PERSON] . Більше того, з наведених обставин, вбачається що відповідач не є власником приміщень, які знаходяться за адресами: [ADDRESS] ; [ADDRESS] чи їх орендарем. На підставі вищевикладеного, суд приходить до переконання про відмову у задоволенні позову, так як обставини на які посилається позивач нічим не підтверджуються.

Outcome: dismissed