Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-08 00:00:00

До Високопільського районного суду Херсонської області звернулася [PERSON] із позовною заявою до [PERSON], третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Високопільської селищної ради Херсонської області, про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою, зазначивши про те, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 26.04.2000 року №498, є власником квартири [ADDRESS] В даній квартирі є зареєстрованою та проживає по цей час. Разом з нею проживають у квартирі її діти: [PERSON] та [PERSON], а також зареєстрований відповідач [PERSON], але фактично півтора року не проживає, що можуть підтвердити сусіди. Про те, де саме проживає відповідач, позивачу не відомо, оскільки не спілкуються. Вважає, оскільки відповідач у спірній квартирі не проживає більш як шість місяців, не оплачує плату за користування жилим приміщенням і за комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню квартири, не приймає участі у спільному побуті, а тому втратив право користування житловою квартирою. Просить суд, уточнивши позовні вимоги (а.с.25-26) визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Позивач [PERSON], надала до суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги, наполягає на їх задоволенні та просить суд задовольнити в повному обсязі і розглянути справу у її відсутності та не заперечує у постановленні заочного розгляду справи у разі неявки відповідача.(а.с.29). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, на 29.12.2017 р. та на 09.01.2018 р., будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ч.1 ст.128 ЦПК України, про що свідчить публікація на офіційному веб-сайті судової влади України, а саме Високопільського районного суду Херсонської області, та яке розміщене за десять днів до відповідного судового засідання(а.с.33, 41, 42 ), заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не надано, як не надано і відзиву на позовні вимоги, а тому суд розглядає справу за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст.223 ЦПК України. За таких обставин суд вважає причину неявки в судове засідання відповідача не поважною та за можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст.280-282 ЦПК України( в редакції 2017 року), а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Третя особа, Високопільська селищна рада Херсонської області, надала заяву з проханням розглянути справу у відсутності представника та не заперечує у задоволенні позову (а.с.37). Відповідно до ст.211 ЦПК України,ч.3. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до вимог ст.247 ЦПК України, ч.2… У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши та дослідивши матеріали справи судом встановлено: - Із копії паспорту громадянина України (а.с.4-5) з'ясовано, що [PERSON] народилася [INFO], в с.Дусті Кумсангірського району республіки Таджикистан та зареєстрована за адресою [ADDRESS] з 05 листопада 1999 року. Та має ІПН-[NUMBER] (а.с.5). - Із копії Свідоцтва про право власності на житло (а.с.6) вбачається, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної приватної власності [PERSON] та членам її сім'ї: [PERSON], [PERSON] та [PERSON], загальною площею 63,6 кв.м, з 23.04.2000 року. - Із копі довідки Високопільської селищної ради Херсонської області від 24.11.2017 р. (а.с.7) з'ясовано, що за вказаною адресою у квартирі [ADDRESS] зареєстровано та проживає [PERSON], 1970 року народження, та разом з нею зареєстровано: син [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO], співмешканець [PERSON],[INFO]. - Із копії рішення Високопільського районного суду Херсонської області від 24 травня 2016 року (а.с.8) з'ясовано, що у цивільній справі №652/230/16-ц, за позовом [PERSON] до [PERSON], про розірвання шлюбу, судом ухвалено рішення про задоволення позову та шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано в судовому порядку. Рішення набрало законної сили 04.06.2016 року. - Із Акту обстеження від 04.12.2017 року (а.с.27) з'ясовано, що комісією у складі селищного голови [PERSON], членів комісії:[PERSON], [PERSON], [PERSON] проведено обстеження соціально-побутових умов проживання сім'ї [PERSON] за адресою [ADDRESS], в ході якого встановлено, що [PERSON], проживає в квартирі разом зі своїми дітьми - [PERSON] та [PERSON] За свідченням сусідів та депутата селищної ради [PERSON], [PERSON], не проживає з сім'єю два роки та участі у вихованні дітей не приймає. - Із копії паспорту громадянина України (а.с.28) з'ясовано, що [PERSON] народився [INFO] в с.Дусті Кумсангірського району республіки Таджикистану, зареєстрований за адресою [ADDRESS]. Згідно ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння користування та розпорядження майном. Згідно ст.319 ЦК України, власник має право володіти, користуватися та розпоряджатися майном на власний розсуд. Згідно ст.321 ЦК України, право власності є непорушним, ніхто не може бути позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 386 ЦК України, ч.1. Держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. ч.2. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно ст.391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 150 Житлового Кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року (зі змінами та доповненнями), ст.6 - громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов'язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Ст.7 - зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації;судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до вимог ст.16 ЦК України, визначено способи захисту цивільних прав та інтересів осіб. Спосіб захисту своїх порушених прав обирається стороною самостійно. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень… Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки, як встановлено в судовому засіданні належними, достатніми та допустимим доказами, відповідач [PERSON], був зареєстрований за місцем проживання у квартирі позивача, як член сім'ї, за адресою [ADDRESS]. В подальшому, відповідач [PERSON], після розірвання шлюбу в судовому порядку 24.05.2016 року, покинув місце проживання за своїм місцем реєстрації, не проживає у вказаній квартирі понад два роки (а.с.27) та вибув з місця постійної реєстрації без зняття з реєстрації. Відсутність відповідача за останнім місцем реєстрації та проживання з 2016 року, і як вважає суд, без поважної причини, фактично перешкоджає позивачу, як власнику квартири, повною мірою розпоряджатися квартирою на власний розсуд, а тому, відповідача [PERSON] слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням, квартирою, за адресою [ADDRESS], який відсутній понад два роки за місцем реєстрації без поважної причини. Вимоги позивача про стягнення з відповідача судових витрат не ставились, а тому в судовому засіданні розподіл судових витрат, відповідно до вимог ч. 1 ст.141 ЦПК Українине вирішувався. На підставі викладеного, ст.ст.16, 317, 319, 321, 386, 391, 405 ЦК України, ст.150 Житлового Кодексу України, Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року (зі змінами та доповненнями),

Outcome: approved