Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась з позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житом. Позовну заяву мотивовано тим, що позивачка [PERSON] є власником 4/25 частки житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. Право власності на вказану частку підтверджується договором міни від 16.03.2001 року, в результаті якого позивачка поміняла належний їй на праві власності будинок розташований за адресою: [ADDRESS] який остання придбала за кошти від продажу квартири [ADDRESS]. Відповідач права власності на квартиру [ADDRESS] не мав, він являється колишнім чоловіком позивачки, шлюб з яким було розірвано 05.04.2006 року. З 16.03.2002 року відповідач зареєстрований за адресою:[ADDRESS], але фактично не проживав і не проживає у вказаному будинку ще до розірвання шлюбу і по теперішній час. Просила суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Представник позивача в судовому засіданні просила суд позов задовольнити за обставин викладених у ньому, не заперечувала, щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином оголошенням в газеті «Вінниччина». За таких обставин на підставі ст. 224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних в справі доказів, оскільки позивач не заперечував проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 05.04.2006 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано(а.с.4). Позивачка [PERSON] є власником 4/25 частки житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. Право власності на вказану частку підтверджується договором міни від 16.03.2001 року (а.с.7). Відповідно до договору міни від 16.03.2001 року позивачка поміняла належний їй на праві власності будинок розташований за адресою: [ADDRESS] на будинок за адресою: [ADDRESS] (а.с.7). Будинок за адресою: [ADDRESS] [PERSON] придбала за кошти від продажу квартири [ADDRESS] (а.с.6). Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS], [PERSON] належить 4/25 частки вказаного житлового будинку (8-12). Згідно до домової книги у квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON] (а.с.15-16). Відповідно до акту про наявність особи від 21.02.2017 року [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.14). Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Таким чином, реєстрація відповідача порушує права позивача як власника житла. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (ст.391 ЦК України). Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З огляду на вищенаведене, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення. Судові витрати залишити за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved