Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-28 00:00:00

До Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська звернулась [PERSON] із вищезазначеною заявою в якій просила суд встановити факт смерті чоловіка - [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог, заявник посилається на те, що її чоловік [PERSON] помер [INFO] у віці 63 років у місті Донецьк. Виходячи з того, що видане свідоцтво про смерть чоловіка не відповідає вимогам законодавства України, оскільки видане на тимчасово окупованій території України, вважала за необхідне звернутись до суду з даною заявою. Заявник в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просила розглядати справу в її відсутність. Заінтересована особа в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена, причину неявки суду не повідомила. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі в їхній сукупності, доходить висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. За правилами п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, [PERSON] є дружиною [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про одруження [NUMBER] виданого 08.12.1988. [PERSON] помер у місті Донецьк, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого на тимчасово окупованій території. Відповідно до копії лікарського свідоцтва про смерть №4388 від 20 листопада 2019 року причиною смерті [PERSON] є - атеросклеротична хвороба серця. Суд враховує, що м.Донецьк станом на час розгляду цієї справи знаходиться на тимчасово окупованій території України і у відповідності до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Вказана обставина позбавляє заявника можливості зареєструвати факт смерті матері у встановленому чинним законодавством України порядку. Враховуючи вищевикладені обставини та письмові докази, судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у місті Донецьку. При цьому органи державної реєстрації актів цивільного стану на території України, яка підконтрольна органам влади України, не можуть зареєструвати факт його смерті, оскільки свідоцтво про смерть видане на тимчасово окупованій території. Розпорядженням КМУ №1085 від 07.11.2014 року «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» затверджено Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. До таких населених пунктів входить місто Донецьк на території якого помер [PERSON] . У зв`язку з чим, документи про смерть, видані на тимчасово окупованій території України, є недійсними та не створюють правових наслідків. Відповідно до листа провідного спеціаліста Шевченківського районного у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Герик А.Є. від 25.11.2019 за №4040/14.2-42 у проведенні реєстрації смерті [PERSON] відмовлено, у зв`язку з тим, що для підтвердження факту смерті пред`явлено документ, форма якого не відповідає формі визначеній наказом МОЗ України від 08.08.2006 року «Про впорядковане ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті». У відповідності до наказів Міністерства юстиції України № 246/7 від 25.11.2014 року та №935/5 від 17.06.2014 року всі органи та підрозділи, які підпорядковані Міністерству юстиції України повинні були переміститися з тимчасово непідлеглих територій в населені пункти на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та перереєструватись, тому всі акти та документи, видані органами не переміщеними в населені пункти, на територіях яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та не перереєструвались з 01.12.2014 року вважаються недійсними. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для про ведення державної реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів (ч. 2 ст. 319 ЦПК України). Таким чином, судом встановлено, що обставини, викладені заявником у заяві в обґрунтування своїх вимог є достовірними, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у зв`язку із чим заява [PERSON] про встановлення факту смерті її чоловіка [PERSON] підлягає задоволенню. Встановлення факту смерті для заявника має юридичне значення і необхідно для реєстрації смерті особи відповідно до норм діючого законодавства щодо реєстрації актів цивільного стану та отримання Свідоцтво про смерть на бланку, виготовленому за єдиним зразком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 10.11.2010 № 1025 «Про затвердження зразків актових записів цивільного стану та зразків бланків свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану».

Outcome: approved