Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-01 00:00:00

До Бабушкінського районного суду звернулися [PERSON] та [PERSON] з позовом до [PERSON] , третя особа: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про усунення перешкод у користуванні власністю та визнання особи такою, яка втратила право на користування житлом. У позовній заяві зазначено, що позивачам на праві приватної власності у рівних частках належить квартира [ADDRESS] . Відповідач є колишнім чоловіком [PERSON] та батьком [PERSON] та у 2000 році, у зв`язку із потребою в реєстрації місця проживання, [PERSON] було зареєстровано у квартирі співвласником. У 2015 році [PERSON] після розірвання шлюбу з [PERSON] переїхав жити в інше місце проживання, проте, добровільно змінювати реєстрацію відповідач відмовляється. З 2015 року [PERSON] не проживає у квартирі за адресою: [ADDRESS] , на час подання позовної заяви позивачу відомо, що відповідач проживає на території Російської Федерації. Заявники вважають, що реєстрація в квартирі відповідача обмежує їх право користування вищевказаною квартирою. [PERSON] та [PERSON] просять усунути перешкоди у користуванні власністю та визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування квартирою за адресою: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] через загальну канцелярію суду надала заяву, в якій просить розглядати цивільну справу за її відсутності та зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю, просить задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, проте надала заяву в якій вона просила проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час та дату судового засідання був повідомлений належним чином, клопотань та відзивів до суду не надав. Представник Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради надав до суду заяву в якій просив проводити розгляд справи без його участі та прийняти рішення суду, згідно матеріалів справи та відповідно до чинного законодавства України. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні. Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] на праві приватної власності на підставі Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 24 січня 2018 року та 10 вересня 2019 року. Відповідно до відповіді Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління паспортної роботи, громадянства та реєстрації фізичних осіб ГУДМС в Дніпропетровській області на запит щодо місця реєстрації відповідача, станом на 16.03.2021 року [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до матеріалів справи, позивач [PERSON] є донькою позивачки [PERSON] , а відповідач [PERSON] є колишнім чоловіком [PERSON] та батьком [PERSON] . З позовної заяви вбачається, що [PERSON] не проживає у вищевказаній квартирі з 2015 року, його особисті речі відсутні, спроби вселитися до квартири відповідач не робив, обов`язки, що передбачені договором найму житлового приміщення ним не виконаються, не здійснює необхідний поточний та капітальний ремонт. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. За приписами ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Як вбачається з ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Зі змісту ст. 391 ЦК України вбачається, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ст. 71 Житлового Кодексу України, жиле приміщення зберігається за відсутньою особою протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є підставою для зняття її з реєстрації за цим приміщенням відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року № 1382-IV. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про те, що позов [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про усунення перешкод у користуванні власністю та визнання особи такою, яка втратила право на користування житлом, є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню. Питання судових витрат суд вирішує на підставі ст.141 ЦПК України та вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved