Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-23 00:00:00

В серпні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 2 листопада 2001 року сторони уклали шлюб. Позивач не бажає жити однією сім`єю з [PERSON] , збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Тому [PERSON] просить суд розірвати шлюб. У судовому засіданні позивач підтримує позов та просить його задовольнити. [PERSON] не з`явився у судове засідання. Він завчасно у встановленому порядку повідомлявся про час та місце розгляду цивільної справи. На підставі ч.1 ст.281 ЦПК України суд постановив протокольну ухвалу про про-ведення заочного розгляду цивільної справи у відсутності відповідача. Вислухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 2 листопада 2001 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у Щасливській сільській раді Бориспільського району, про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №23. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 2 листопада 2001 року (а.с.8). [INFO] у сторін народився син [PERSON] Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 3 грудня 2001 року (а.с.9). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу супере-чило б інтересам хоча б одного з них. Як роз`яснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допуска-ється. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН. Встановлено, що [PERSON] не бажає жити однією сім`єю з відповідачем. Збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Примушування позивача до шлюбу з [PERSON] не допускається. З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, допустимо розірвати. Відповідно до ч.1 ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Встановлено, що [PERSON] не надала суду жодного доказу на підтвердження того, що її дошлюбним прізвищем було « [PERSON] ». З огляду на це суд вважає, що підстави для відновлення дошлюбного прізвища позивача - « [PERSON] » відсутні. Відповідно до ч.1 ст.141 та п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, пов`язане з розподілом між сторонами судових витрат. Зокрема, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Встановлено, що [PERSON] сплатила судовий збір в розмірі 704 гривень 80 копійок. Ця обставина підтверджується квитанцією (а.с.1). Пред`явлений нею позов задоволений частково. З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 704 гривень 80 копійок.

Outcome: partial