Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

В травні 2017 року [PERSON] звернувся у суд із позовом до Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» (далі ПАТ «Укртрансгаз») про визнання наказу недійсним. На обґрунтування вимог позивач вказав, що перебував у трудових стосунках з відповідачем, працюючи з 26 березня 2002 року на посаді водія автотранспортних засобів 1 класу Червонодонецького вузла звязку Шебелинського цеху технологічного звязку Харківського регіонального центру «Газтехзвязок» Управління «Укргазтехзвязок» ПАТ «Укртрансгаз». Наказом від 26 березня 2013 року № 130-к його було звільнено з роботи за пунктом 1 статті 40 КЗпП України у звязку зі скороченням штатів. Зазначав, що підставою для звільнення був наказ від 25 грудня 2013 року № 291 «Щодо оптимізації структури Харківського регіонального центру», пунктом 1 якого передбачено скорочення з 26 березня 2014 року двох штатних посад водія автотранспортних засобів, одну з яких обіймав він. Посилаючись на те, що в наказі від 25 грудня 2013 року № 291 «Щодо оптимізації структури Харківського регіонального центру» не зазначено підстав звільнення штатної чисельності, [PERSON] просив визнати цей наказ недійсним. Відповідач в особі свого представника [PERSON] позов не визнав, посилаючись на його безпідставність. Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 14 червня 2017 року в задоволенні позову відмовлено. В апеляційній скарзі [PERSON], посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, передати справу до того ж суду на новий розгляд. Зокрема зазначає, що суд першої інстанції безпідставно послався на норму статті 61 ЦПК України; справа розглянута за відсутності належних та допустимих доказів. В запереченнях на апеляційну скаргу відповідач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін. Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що обставини, встановлені в рамках справи № 610/2693/15-ц про законність наказу від 25 грудня 2013 року № 291 не доказуються на підставі частини 3 статті 61 ЦПК України. Однак погодитись з таким висновком не можна, оскільки суд неповно зясував обставини, що мають значення для справи; неправильно застосував норми процесуального права. Відповідно до статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтею 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Проте вказані вимоги закону в цій частині рішення залишилися поза увагою суду. Матеріали справи свідчать, що [PERSON] перебував у трудових стосунках з відповідачем, працюючи з 26 березня 2002 року на посаді водія автотранспортних засобів 1 класу Червонодонецького вузла звязку Шебелинського цеху технологічного звязку Харківського регіонального центру «Газтехзвязок» Управління «Укргазтехзвязок» ПАТ «Укртрансгаз». Наказом ПАТ «Укртрансгаз» від 19 вересня 2013 року № 337 до штатних розписів винесено зміни. Наказом директора філії «Управління «Укргазтехзвязок» ПАТ «Укртрансгаз» від 25 грудня 2013 року № 291 «Щодо оптимізації структури Харківського регіонального центру» скорочувались з 26 березня 2014 року декілька штатних посад водіїв транспортних засобів, в тому числі водія вузла звязку [PERSON] Шебелинського цеху технологічного звязку Харківського регіонального центру філії «Управління «Укргазтехзвязок». Цим наказом запропоновано до 01 січня 2014 троку підготувати та надати на затвердження ПАТ «Укртрансгаз» зміни до штатної чисельності філії «Управління «Укргазтехзвязок». Листом від 25 грудня 2013 року № 01/14/3101 Харківського регіонального центру філії «Управління «Укргазтехзвязок» профспілковий комітет філії попереджено про оптимізацію структури Харківського регіонального центру та скорочення працівників, які підпадають під дію наказу від 25 грудня 2013 року № 291«Щодо оптимізації структури Харківського регіонального центру», у тому числі позивача. Наказом ПАТ «Укртрансгаз» від 30 грудня 2013 року № 474 затверджено зміни до штатного розпису працівників філії «Управління Укргазтехзвязок» та введено в дію з 01 січня 2014 року. Директорів філії зобовязано вжити заходів щодо приведення чисельності та штату працівників філії у відповідності до затверджених змін до штатних розписів з дотриманням вимог, передбачених чинним законодавством. Наказом від 26 березня 2013 року № 130-к [PERSON] було звільнено з роботи за пунктом 1 статті 40 КЗпП України у звязку зі скороченням штатів. Оскільки звільнення позивача відбулося в установленому законом порядку, підстав для задоволення позову [PERSON] та визнання недійсним наказу від 25 грудня 2013 року № 291 «Щодо оптимізації структури Харківського регіонального центру» немає. Рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в позові з інших підстав. Доводи апеляційної скарги про розгляд справи за відсутності належних та допустимих доказів не ґрунтуються на законі. Обставини звільнення позивача були предметом судових розглядів. Так, рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 16 червня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 06 серпня 2015 року, в задоволенні позову [PERSON] до ПАТ «Укртрансгаз» про визнання наказу про звільнення з роботи незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди відмовлено. Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 13 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 23 листопада 2015 року, в задоволенні позову [PERSON] до ПАТ «Укртрансгаз» про визнання незаконним наказу від 25 грудня 2013 року № 291 відмовлено. Підстава даного позову незазначення в наказі від 25 грудня 2013 року № 291 «Щодо оптимізації структури Харківського регіонального центру» підстав звільнення штатної чисельності не є підставою для скасування рішення суду першої інстанції в розумінні положень статті 309 ЦПК України та зводиться до переоцінки доказів, яким судами була надана належна оцінка. \~\~

Outcome: partial