Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

В червні 2016 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON], просила стягнути з відповідача на її утримання аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу). На підтвердження своїх позовних вимог вказала, що [PERSON] є її рідним сином. На теперішній час вона є непрацездатною, як за віком, так і за станом здоровя. Їй встановлена ІІ група інвалідності, вона отримує пенсію в розмірі 1773, 05 гривень, ніякої іншої матеріальної допомоги не отримує. Оскільки вона страждає цукровим діабетом, крім того знаходиться на диспансерному обліку в КУ « УПМСД» КМ РАЗСПСМ №11 з приводу сердечно судинного, ендокринного, неврологічного, шлунково кишкового, дихальних захворювань, тому 80% її пенсії витрачається на ліки, а 20% в розмірі 350 гривень не достатньо для проживання. Відповідач ніякої допомоги їй не надає, хоча має можливість. Відповідач отримує пенсію по інвалідності ІІІ групи та допомогу, в загальній сумі 2300 -2500 гривень. В добровільному порядку надавати їй матеріальну допомогу не бажає, тому вона вимушена звернутись до суду. Позивачка підтримала свої позовні вимоги, просила розглядати справу за її відсутності, про що подала заяву. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома. Суд вважає можливим справу розглянути заочно. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є матірю [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Позивач [PERSON], перебуває на обліку в Криворізькому обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Дніпропетровської області є пенсіонером та отримує пенсію за віком у розмірі 1\~773, 05 гривень, що підтверджується довідками та копією пенсійного посвідчення. Відповідно до довідки Управління праці та соціального захисту населення Саксаганської районної у місті ради [PERSON] не перебуває на обліку та допомоги не отримує. [PERSON] перебуває на облікуна диспансерному обліку в КУ « УПМСД» КМ РАЗСПСМ №11 з приводу сердечно судинного, ендокринного, неврологічного, шлунково кишкового, дихальних захворювань, цукровий діабет. Потребує постійного медикаментозного лікування, що підтверджується довідкою. Відповідно до ч. 1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. При вирішенні питання про стягнення аліментів на батьків, суд повинен враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов'язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов'язку утримувати матір, батька та обов'язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов'язків, що і передбачено ч. 1 ст. 204 СК України. Визначено обов'язкові умови та підстави покладення на дітей обов'язку утримувати своїх батьків: діти досягли вісімнадцяти років; батьки є непрацездатними за віком або за станом здоров'я; батьки потребують матеріальної допомоги; відсутні обставини для звільнення дітей від обов'язку утримувати своїх батьків. Моментом виникнення обов'язку утримувати своїх батьків є наявність усіх перерахованих умов. Необхідність матеріальної допомоги судом визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища позивача та відповідачів. До уваги приймається отримання сторонами пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у сторін майна, що може приносити дохід тощо. Суд вважає, що позивач є такою особою, що потребує матеріальної допомоги. Згідно з ч. 1 ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. Відповідно до розяснень, наданих у п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.03.2006 « Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», згідно ч.2 ст. 205 СК України при визначенні розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно врахувати можливість отримання аліментів, а також від дружини, чоловіка та своїх батьків. Судом встановлено, що у позивача крім сина відповідача по справі, інших осіб, які б могли надати їй матеріальну допомогу відсутні. Дослідивши матеріали справи, вивчивши докази, взявши до уваги вік сторін, ступень потреби позивача у матеріальній допомозі та відсутність обставин для звільнення відповідача від обов'язку утримання своєї матері, суд приходить до висновку, що за таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Аліменти підлягають стягненню з дня звернення з позовом до суду та довічно. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача в на користь держави судовий збір в сумі 551,20 гривень. На підставі викладеного і

Outcome: approved