Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-26 00:00:00

В травні 2015 року ПАТ «КБ «Надра» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів, в обґрунтування якого вказав, що 05.09.2008 року ПАТ «КБ «Надра» та відповідач уклали кредитний договір №18/АП/2008-980, у відповідності до умов якого банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості повернення, строковості та платності грошові кошти в сумі 131150грн. зі сплатою 21% річних за користування кредитними коштами з кінцевим терміном погашення кредиту до 20 серпня 2015року. Проте рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 22.02.2012року по цивільній справі за позовом [PERSON] до ПАТ КБ «Надра» про визнання недійсним кредитного договору, кредитний договір №18/АП/2008-980 від 05.09.2008року було визнано недійсним. У звязку з цим позивач просить стягнути з відповідача грошові кошти в розмірі 131937,14грн. як набуті без достатньої правової підстави, а також проценти за користування чужими коштами в розмірі 40112,49грн. В судове засідання представник позивача не зявився, подав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав, просив задоволити в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. В судове засідання відповідач не зявився, про день та час слухання справи повідомлений в установленому законом порядку. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, оскільки представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає необхідним винести заочне рішення у справі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 05.09.2008 року ПАТ «КБ «Надра» та відповідач уклали кредитний договір №18/АП/2008-980, у відповідності до умов якого Банк надав Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості повернення, строковості та платності грошові кошти в сумі 131150грн. зі сплатою 21% річних за користування кредитними коштами з кінцевим терміном погашення кредиту до 20 серпня 2015року. 05.09.2015року [PERSON] відкрито траншеву кредитну лінію в сумі 6557,50грн., фактично видано 137707,50грн. (131150+6557,50), з яких останній заплатив 5770,36грн. та які пішли на погашення тіла кредиту. Загальна сума коштів одержаних Позичальником становить 131937,14грн. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 22.02.2012року по цивільній справі за позовом [PERSON] до ПАТ КБ «Надра» про визнання недійсним кредитного договору, було визнано кредитний договір №18/АП/2008-980 від 05.09.2008року недійсним, оскільки згідно ч.1 ст. 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаним судом недійсним за позовом цієї особи, що і ним було доведено для суду в судовому засіданні. Згідно з ч. 2 ст. 16, ст. 215 ЦК України одним із способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням вимог, установлених частинами першою-третьою, п'ятою, шостою ст. 203 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Реституція як спосіб захисту цивільного права (частина перша статті 216 ЦК України) застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. У зв'язку із цим вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути пред'явлена тільки стороні недійсного правочину. Згідно з ч.1 ст. 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала (ч.1 ст. 1212 ЦК). За правилом ч.3 ст.1212 ЦК України положення цієї глави (набуття, збереження майна без достатньої правової підстави) застосовуються також до вимог, зокрема, про: повернення виконаного за недійсним правочином; повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні. Відповідно до положень ч.2 ст. 1214 ЦК України у разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховують проценти за користування ними (стаття 536 цього Кодексу). У даному конкретному випадку підстави, на яких [PERSON] отримав від ПАТ «КБ «Надра» 131937 грн. 14 коп., - кредитний договір №18/АП/2008-980 від 05.09.2008 року, згодом відпали унаслідок визнання кредитного договору недійсним. Ураховуючи наведені положення цивільного законодавства стосовно указаних обставин даної справи суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «КБ «Надра» 131937,14грн. в рахунок повернення виконаного за недійсним правочином. За ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України якщо договором не встановлено розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ. Отже, враховуючи положення ч.2 ст. 1214 ЦК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 40112,49грн. процентів за користування грошовими коштами за період з 23 лютого 2012 року по 04 березня 2015 року, що підтверджується розрахунком наявним в матеріалах справи. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, а з [PERSON] на користь ПАТ «КБ «Надра» належить стягнути 131937,14грн. в рахунок повернення виконаного за недійсним правочином та 40112,49грн. процентів за користування грошовими коштами, а всього 172049,63грн. Позивач при поданні позовної заяви звільнений від сплати судового збору, у звязку з чим відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає сплаті судовий збір в розмірі 1720,50грн.

Outcome: approved