Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-11 00:00:00

В червні 2019 року заявник звернулася до Новопсковського районного суду Луганської області з заявою, в якій просила встановити факт належності їй атестату [NUMBER] про закінчення професійно-технічного училища взуттєвої промисловості та архівної довідки №01-17/890 від 23.05.2019 року про заробітну плату колгоспника колгоспу імені Мічуріна с. Новорозсош Новопсковського району Луганської області. В обґрунтування своїх вимог заявник зазначила, що у зв`язку з досягненням пенсійного віку вона звернулася до районного відділу пенсійного фонду для оформлення пенсії, у зв`язку з інвалідністю, але їй було відмовлено з посиланням на те, що в атестаті [NUMBER] про закінчення професійно-технічного училища взуттєвої промисловості її анкетні дані вказані як « [PERSON] », а в архівній довідці №01-17/890 від 23.05.2019 року - як « [PERSON] », тоді як згідно паспортних даних прізвище, ім`я та по батькові заявника українською мовою « [PERSON] » та « [PERSON] » російською мовою. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, так як вона зможе реалізувати своє право на пенсію. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 13 червня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження на 12 липня 2019 року. Заявник до судового засідання не з`явилася, в своїй заяві просить справу розглядати без її участі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд заяви без його участі. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши письмові докази, матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлено, що згідно паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого 12.03.1997 року Новопсковським РВ УМВС України в Луганській області, дані заявника зазначені як « [PERSON] » українською мовою та « [PERSON] » російською мовою. В атестаті [NUMBER] про закінчення професійно-технічного училища взуттєвої промисловості анкетні дані заявника українською мовою вказані як « [PERSON] » та « [PERSON] » на російській мові. Трудова книжка колгоспника серії [NUMBER] , заповнена 01.12.1984 року на ім`я « [PERSON] » (російською мовою), [INFO] . З трудової книжки серії [NUMBER] від 01.04.2000 року вбачається, що остання видана [PERSON] , [INFO] . З архівної довідки №01-17/890 від 23.05.2019 року, виданою Новопсковською районною комунальною установою «Об`єднаний трудовий архів Новопсковського району», вбачається, що в відомостях нарахування заробітної плати колгоспникам колгоспу імені Мічуріна с. Новорозсош Новопсковського району Луганської області є такі відомості про заробітну плату « [PERSON] » «так у документах». Заявник не може реалізувати своє право на призначення пенсії за інвалідністю, через помилки у написанні українською мовою ім`я та прізвища заявника в атестаті [NUMBER] про закінчення професійно-технічного училища взуттєвої промисловості, а також розбіжностями з даними заявника в архівній довідці з паспортними даними. У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Факти, що мають юридичне значення, встановлюються в судовому порядку, коли ці факти безпосередньо породжують юридичні наслідки для заявника: право на спадщину; право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, одержання компенсації тощо. Пунктом 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище якої, зазначені в документі, не збігаються з прізвищем цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Виходячи із висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (п.45), «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)». Надані документи переконують суд в тому, що саме заявнику належить атестат [NUMBER] про закінчення професійно-технічного училища взуттєвої промисловості та архівна довідка №01-17/890 від 23.05.2019 року, видана Новопсковською районною комунальною установою «Об`єднаний трудовий архів Новопсковського району та дають підстави для задоволення заяви, у зв`язку тим, що від встановлення факту залежить реалізація заявником права на отримання пенсії, а встановити цей факт у позасудовому порядку є неможливим. Вивчивши матеріали справи, суд, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, вважає заяву [PERSON] такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки вона законна, обґрунтована, доказово підтверджена матеріалами справи. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення понесені заявником витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved