Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-03 00:00:00

До Гірницького районного суду м. Макіївки Донецької області звернувся [PERSON] з позовною заявою в якій просив розірвати договір від 21.08.2013 року укладений між ним та приватним підприємцем [PERSON] та стягнути на його користь з останнього 8 500 гривень в якості відшкодування матеріальної шкоди та 8 500 гривень в якості відшкодування спричиненої моральної шкоди, вирішити питання стосовно розподілу судових витрат. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 11 січня 2012 року він уклав з [PERSON] договір на виготовлення та установку ПВС конструкцій по розцінкам виробника. Свою частину договору він виконав та сплатив [PERSON] в якості оплати здійсненого замовлення 8 500 гривень. Робота була виконана відповідачем не у встановлені договором строки, при цьому під час експлуатації ПВХ вікон виявилися дефекти: не працює функція провітрювання; просіли створи вікон; перекосилися склопакети; пом'ята ущільнююча резина; підвіконня виконане з двох частин; розміри вікон не відповідають замовленню. Згідно умов договору виконавець зобов'язався виконати гарантійний ремонт профілю ПВХ протягом 5 років з дня підписання акту виконаних робіт і такі дефекти проявилися протягом цього гарантійного строку. Протягом другої половини 2012 року він неодноразово звертався до відповідача з заявами проте останній під різними причинами відмовлявся їх приймати. Внаслідок таких дій відповідачем йому була спричинена моральна шкода, яку він оцінює у 8 500 гривень. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримав просив його задовольнити. Пояснив, що 11 січня 2012 року він уклав договорі з [PERSON] на виготовлення та установку ПВХ вікон на суму 8 500 гривень. П'ять тисяч гривень він сплатив одразу при підписанні договору, а решту (3 500 гривень) через деякий час. У березні 2012 року відповідачем були встановлені нові ПВХ вікна. При установленні виявилося, що розміри вікон, фурнітура, не відповідають замовленню, підвіконня складається з двох частин. При установці вікон акти виконаних робіт не складалися, на його зауваження з приводу наявних дефектів відповідач не реагував. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Заяв про розгляд справи за його відсутності чи про перенесення розгляду справи суду не надав. За таких обставин, зі згоди позивача, суд, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та постановити у справі заочне рішення. З матеріалів справи встановлено, що 11 січня 2012 року між [PERSON] та ПП Деревянко ТОВ «Альпари Групп» був укладений договір на виготовлення та установку ПВХ конструкцій на суму 8 500 гривень. Загальна площа конструкцій складає 10.1 кв.м. За умов договору замовник зобов'язався оплатити вартість замовлення (8 500 гривень), а виконавець після оплати замовлення виготовити та доставити вироби протягом 21 робочого дня. В день доставки та закінчення установки Замовник, або його повнолітній член сім'ї зобов'язані прийняти роботу за договором, підписавши відповідні акти. Відповідно до абз 2 п.1 ст.8 ЗУ «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. Відповідно до абз.1 та 2 п.1 ст.8 вказаного Закону вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті, пред'являються на вибір споживача продавцеві за місцем купівлі товару, виробникові або підприємству, що задовольняє ці вимоги за місцезнаходженням споживача. Споживач має право пред'явити одну з вимог, передбачених частиною першою цієї статті, а в разі її невиконання заявити іншу вимогу, передбачену частиною першою цієї статті. Пунктом 12 ст.1 ЗУ «Про захист прав споживачів» визначено, що під істотним недоліком розуміється недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором. Згідно приписів ст.ст. 10, 59, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Так, в судовому засіданні позивач вказував, що поставлена за вищевказаним договором продукція (ПВХ вікна) мають істотні дефекти, які виникли з вини виробника. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.1 ст. 143 ЦК України для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі. Судом було роз'яснено позивачу його право на підтвердження зазначених ним обставин, призначити у справі відповідну експертизу та наслідки не вчинення таких дій. Позивач у судовому засіданні заявив, що йому зрозуміло його право заявити клопотання про призначення у справі експертизи, проте відмовився заявляти таке клопотання пояснивши, що таку експертизу повинен провести за свій рахунок сам відповідач. У представлених матеріалах справи відсутній акт виконаних робіт за укладеним між сторонами договором, при цьому сам позивач пояснив що такий акт не складався. Також позивачем не представлено жодного акту-претензії складеного та підписаного сторонами з приводу недоліків та неналежного виконання умов договору. Більше того з представлених доказів, взагалі не можливо зробити однозначний висновок, чи була сплачена обумовлена договором сума; коли була виконана робота по установленню ПВХ конструкцій за спірним договором та чи взагалі проводилися такі роботи. При цьому суд не приймає до уваги, як на доказ неналежного виконання умов договору, заяви позивача адресовані на ім'я [PERSON], оскільки суду не представлено жодного доказу про те, що такі заяви були отримані відповідачем. За таких обставин позивач довів перед судом ті обставини, на які він посилався як на підставу заявленого ним доказу, не представив суду належних та допустимих доказів на підтвердження своєї позиції, у зв'язку з чим у задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed