overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-13 00:00:00

В серпні 2019 року [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що 03 вересня 2016 року між нею та відповідачем Дніпровським районним у місті Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис за №406. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалось; наразі, вони проживають окремо, припинили шлюбні відносини; подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. До судового засідання, позивачкою були подано на адресу суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі; проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився; про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку; письмовий відзив на позов не надіслав; заяв про оголошення перерви чи розгляд справи за його відсутності до суду не надіслав, як і не направив свого представника для прийняття участі у розгляді справи; по справі зібрано достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Оскільки, позивачка не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи, суд, відповідно до ст.ст. 223, 280 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши подані документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи і це встановлено судом, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03 вересня 2016 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Судом встановлено, що між сторонами склались неприязні стосунки, які негативно впливають, як на позивачку, так і на відповідача. Сторони не ведуть спільного господарства, проживають окремо; примирення між сторонами неможливе. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч.2 ст.112 СК України). За таких обставин, суд, дослідив матеріали справи, прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам і стало неможливим, а тому їх шлюб, відповідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, розривається. Після розірвання шлюбу, прізвища сторін незмінні. Відповідно до ст. ст. 141, 142 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768, 40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-18 00:00:00

В серпні 2019 року [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що 25 лютого 2006 року між нею та відповідачем Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції м. Києва зареєстровано шлюб, про що було зроблено відповідний актовий запис за №161. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось; з вересня 2016 року вони не підтримують подружніх стосунків не ведуть спільного господарства та проживають окремо; кожний з них має новостворену сім?ю. До судового засідання, сторонами були подані на адресу суду клопотання про розгляд справи у їх відсутність, заявлені позовні вимоги сторона позивача підтримує в повному обсязі, а сторона відповідача визнає їх в повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, розглянувши подані документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи і це встановлено судом, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25 лютого 2006 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що між сторонами склались неприязні стосунки, які негативно впливають, як на позивачку, так і на відповідача. Сторони не ведуть спільного господарства, проживають окремо; примирення між сторонами неможливе. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч.2 ст.112 СК України). За таких обставин, суд, дослідив матеріали справи, прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам і стало неможливим, а тому їх шлюб, відповідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, розривається. Після розірвання шлюбу, прізвища сторін незмінні. Відповідно до ст.142 ЦПК України, позивачці підлягає поверненню з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову, шляхом зобов`язання УК у Шевчен.р-н/Шевченк.р-н повернути останній - 384, 20 грн. згідно квитанції № 0.0.1430091043.1 від 08 серпня 2019 року. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-19 00:00:00

В серпні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 02 вересня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві між нею та [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від цього шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя [PERSON] з відповідачем не склалося у зв`язку з різними поглядами на життя. Основною причиною розпаду сім`ї є різниця характерів, а також відсутність між ними взаєморозуміння та довіри. Тому, [PERSON] переконана, що подальше спільне життя з відповідачем як подружжя та збереження шлюбу буде суперечити її інтересам, а тому просить розірвати шлюб. Сторони у підготовче засідання не з`явилися. Вони подали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності. При цьому, [PERSON] зазначила, що наполягає на задоволенні позову, а [PERSON] - позов визнає. На підставі ч.4 ст.200 та ч.4 ст.206 ЦПК України суд ухвалив провести підготовче засідання за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 02 вересня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб (а.с.3). Від цього шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ч.3 та ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушення до припинення шлюбних відносин або примушення до їх збереження не може мати місце. Відповідно до ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд задовольняє його і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не можуть жити однією сім`єю. Відновлювати відносини не бажають, мають намір в подальшому створити окремі сім`ї. Викладене свідчить про те, що подальше існування шлюбу порушуватиме права та інтереси сторін. Ці обставини є самостійною та достатньою підставою для розірвання шлюбу. Докази, які б спростовували обґрунтованість цього висновку, в матеріалах справи відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

В серпні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 09 серпня 1997 року Іванківською сільською радою Бориспільського району Київської області між нею та [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від цього шлюбу вони мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя [PERSON] з відповідачем не склалося. На даний час шлюбні відносини між ними фактично припинені, спільне господарство не ведеться. Тому шлюб існує лише формально. За таких обставин подальше підтримання шлюбних відносин буде суперечити інтересам позивача. У зв`язку з цим, вона просить розірвати шлюб. У судовому засіданні [PERSON] підтримала пред`явлений позов та наполягала на його задоволенні. Відповідач [PERSON] позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Згідно з ч.3 ст.200 та ч.4 ст.206 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У такому випадку суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Провівши підготовче засідання, суд вважає за можливе ухвалити за його результатами рішення, зважаючи на визнання відповідачем позовних вимог у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 09 серпня 1997 року Іванківською сільською радою Бориспільського району Київської області між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №07 (а.с.3). Від сумісного подружнього життя вони мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] (а.с.4). Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ч.3 та ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушення до припинення шлюбних відносин або примушення до їх збереження не може мати місце. У відповідності до ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд задовольняє його і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони не можуть жити однією сім`єю. Відновлювати відносини не бажають. Викладене свідчить про те, що подальше існування шлюбу порушуватиме права та інтереси сторін. Ці обставини є самостійною та достатньою підставою для розірвання шлюбу. Докази, які б спростовували обґрунтованість цього висновку, в матеріалах справи відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-19 00:00:00

В серпні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 16 червня 2017 року Бориспільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області між нею та [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від цього шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя [PERSON] з відповідачем не склалося. Основною причиною припинення шлюбних відносин [PERSON] вважає втрату взаєморозуміння, почуття любові та поваги один до одного. На даний час шлюбні відносини між ними фактично припинені, спільне господарство не ведеться. Тому шлюб з [PERSON] існує лише формально. За таких обставин подальше підтримання шлюбних відносин буде суперечити інтересам позивача. У зв`язку з цим, вона просить розірвати шлюб. У судовому засіданні [PERSON] підтримала пред`явлений позов та наполягала на його задоволенні. Відповідач [PERSON] позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Згідно з ч.3 ст.200 та ч.4 ст.206 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У такому випадку суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Провівши підготовче засідання, суд вважає за можливе ухвалити за його результатами рішення, зважаючи на визнання відповідачем позовних вимог у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 16 червня 2017 року Бориспільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській областіміж [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №269 (а.с.6). Від сумісного подружнього життя вони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ч.3 та ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушення до припинення шлюбних відносин або примушення до їх збереження не може мати місце. У відповідності до ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд задовольняє його і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони не можуть жити однією сім`єю. Відновлювати відносини не бажають. Викладене свідчить про те, що подальше існування шлюбу порушуватиме права та інтереси сторін. Ці обставини є самостійною та достатньою підставою для розірвання шлюбу. Докази, які б спростовували обґрунтованість цього висновку, в матеріалах справи відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-09 00:00:00

В серпні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій зазначила, що [INFO] помер її батько - [PERSON] , внаслідок чого відкрилася спадщина, яку шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном (стаття 549 Цивільного кодексу Української РСР) прийняла мати заявника - [PERSON] , яка померла [INFO] . Посилаючись на те, що вона є спадкоємцем [PERSON] , однак на даний час вона не може оформити свої спадкові права у зв`язку з тим, що у свідоцтві про її народження у відомостях про матір прізвище останньої зазначено [PERSON] . У зв`язку з цим, заявник просить суд ухвалити рішення, яким встановити, той факт, що [PERSON] є її матір`ю. В судове засідання заявник та заінтересована особа, які були належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, не з`явилися, заявивши клопотання про розгляд справи за їхньої відсутності. При цьому, заявник свою заяву підтримала, а заінтересована особа проти її задоволення не заперечила. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 315 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд вправі встановити факт родинних відносин між фізичними особами, якщо такий факт має юридичне значення. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть. У свідоцтві про народження заявника її матір`ю записана [PERSON] . На час відкриття спадщини після смерті [PERSON] разом з нею проживала її дочка [PERSON] та зять [PERSON] і до часу своєї смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що на даний час являється зареєстрованим місцем проживання заявника. Вказані обставини підтверджується довідками, виданими Миропільською селищною радою Романівського району Житомирської області № 117 та № 118 від 11 січня 2019 року. Наведені вище обставини на переконання суду свідчать про обґрунтованість доводів заявника, щодо наявності родинних відносин між нею та [PERSON] Факт, про встановлення якого просить [PERSON] , має для неї юридичне значення, оскільки вказаний факт пов`язаний з реалізацією її спадкових прав. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-24 00:00:00

В серпні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про визнання її чоловіка - [PERSON] , [INFO] , безвісно відсутнім. В обґрунтування своєї заяви [PERSON] посилається на те, що 30 грудня 1986 року вона із [PERSON] уклала шлюб. У період із 22 січня 1987 року по 18 жовтня 1994 року [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , однак їх сімейне життя не склалось і [PERSON] 18 жовтня 1994 року залишив сім`ю та повідомив, що їде у Російську Федерацію. При обстеженні депутатом Волочиської міської ради ОТГ 19 серпня 2019 року матеріально-побутових умов на предмет визначення фактичного проживання громадян було встановлено, що [PERSON] не зареєстрований та фактично не проживає за адресою: [ADDRESS] . Заявник вказує, що з 1994 року відомості про місцезнаходження [PERSON] відсутні, а тому вона звертається до суду для визнання [PERSON] безвісно відсутнім, щоб в подальшому розірвати із ним шлюб. В судовому засіданні заявник підтримала заявлені вимоги та просила про їх задоволення. Представник заінтересованої особи Волочиського районного відділу ДРАЦС в судове засідання не з`явився, подавши суду заяву, в якій проти заяви не заперечив та просив справу слухати у відсутності представника. Свідки [PERSON] та [PERSON] , кожен окремо, в суді підтвердили зазначені в заяві обставини. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Судом встановлено, що чоловік заявника [PERSON] в 1994 році виїхав з м. Волочиська Хмельницької області і до даного часу за останнім відомим місцем його проживання та реєстрації по [ADDRESS] відомостей про місце його перебування немає. Вказані обставини підтверджуються доказами у справі: показаннями в суді свідків [PERSON] та [PERSON] ; даними: паспорта заявника; свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] ; акту обстеження матеріально-побутових умов на предмет визначення фактичного проживання громадян № 92 від 19.08.2019 року; довідки про склад сім`ї № 158 від 16.08.2019 року; довідки Волочиського КП ЖЕК № 159 від 16.08.2019 року. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-22 00:00:00

В серпні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності їй правовстановлюючих документів: довідки № 372 від 01.02.2012 року про підтвердження стажу роботи в колгоспі «Заповіт Ілліча» с. Гарнишівка Волочиського району (з 2000 року СТОВ «Гарнишівське») та довідки № 373 від 01.02.2012 року про заробітну плату для обчислення пенсії. В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що з метою проведення перерахунку пенсії, 16 липня 2019 року вона звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області. 24 липня 2019 року [PERSON] отримала повідомлення про відмову в перерахунку пенсії, оскільки в наданих довідках № 372 та № 373 від 01.02.2012 року по батькові заявника вказано як « [PERSON] », а згідно паспорта вона « [PERSON] ». Встановлення вказаного факту потрібне заявнику для призначення пенсії. Заявник [PERSON] , яка була опитана в судовому засіданні 16.09.2019 року, в судове засідання не з`явилася, подавши до суду заяву в якій просила справу розглядати без її участі, заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області в судове засідання не з`явився, подавши суду пояснення, в якому проти заяви не заперечив та просив справу слухати без представника заінтересованої особи. Свідки [PERSON] та [PERSON] , які були опитані в судовому засіданні 16.09.2019 року, кожен окремо, підтвердили факт належності довідок [PERSON] . Заслухавши 16.09.2019 року учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. Судом встановлено, що в належній [PERSON] довідці № 372 від 01.02.2012 року про підтвердження стажу роботи в колгоспі «Заповіт Ілліча» с. Гарнишівка Волочиського району (з 2000 року СТОВ «Гарнишівське») та довідці № 373 від 01.02.2012 року про заробітну плату для обчислення пенсії, які були видані Волочиським районним трудовим архівом Хмельницької області по батькові [PERSON] помилково записано « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] ». Вказані обставини\~підтверджуються доказами\~у справі:показаннями\~в суді\~свідків \~ [PERSON] \~та [PERSON] ; даними: паспорта, свідоцтва про народження, свідоцтва про укладення шлюбу, свідоцтва про загальнообов`язкове державне соціальне страхування та пенсійного посвідчення заявника; трудової книжки [PERSON] ; довідки Волочиського районного трудового архіву № 372 від 01.02.2012 року; довідки Волочиського районного трудового архіву № 373 від 01.02.2012 року; повідомлення Волочиського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) № 2188/03.05 від 24.07.2019 року. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне встановити факт, що [PERSON] ,\~ [INFO] , належить видана Волочиським районним трудовим архівом на ім`я « [PERSON] » довідка № 372 від 01.02.2012 року про підтвердження стажу роботи в колгоспі «Заповіт Ілліча» с. Гарнишівка Волочиського району (з 2000 року СТОВ «Гарнишівське») та довідка № 373 від 01.02.2012 року про заробітну плату для обчислення пенсії.

Outcome: approved