overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-14 00:00:00

В серпні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності їй правовстановлюючого документу - архівної довідки № М42 про період роботи в КСП «Юхимовецьке» с. Юхимівці Волочиського району з липня 1994 року по червень 2000 року, яка була видана 18 лютого 2015 року Волочиським районним трудовим архівом на [PERSON] . В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що з метою перерахунку пенсії за віком, в липні 2019 року вона звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області. 14 серпня 2019 року [PERSON] отримала повідомлення про відмову у проведенні перерахунку пенсії в зв`язку із тим, що довідка № М42 від 18.02.2015 року, видана Волочиським районним трудовим архівом про підтвердження стажу роботи в КСП «Юхимовецьке» на прізвище « [PERSON] , а згідно паспортних даних прізвище заявника - « [PERSON] ». Встановлення вказаного факту потрібне заявнику для проведення перерахунку пенсії. В судовому засіданні заявник - [PERSON] підтримала заявлені вимоги з викладених у заяві підстав. Представник заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області в судове засідання не з`явився, подавши суду пояснення, в якому проти заяви не заперечив та просив справу слухати без представника заінтересованої особи. Свідки [PERSON] та [PERSON] , кожен окремо, в суді підтвердили факт, що вони дійсно працювали разом із [PERSON] в КСП «Юхимовецьке» у період з 1994 року по 2000 рік. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що в належній [PERSON] - архівній довідці № М42 про період роботи в КСП «Юхимовецьке» (ДСП Кристал) в с. Юхимівці Волочиського району Хмельницької області з липня 1994 року по червень 2000 року, яка була видана 18 лютого 2015 року Волочиським районним трудовим архівом, прізвище [PERSON] помилково записано « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] ». Вказані обставини підтверджуються доказами у справі:показаннями в суді свідків [PERSON] та [PERSON] ; даними: паспорта та свідоцтва про укладення шлюбу заявника; трудової книжки [PERSON] ; повідомлення Волочиського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) № 2275/03.05 від 05.08.2019 року; довідки Волочиського районного трудового архіву від 18.02.2015 року. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , належить видана Волочиським районним трудовим архівом на прізвище « [PERSON]» архівна довідка № М42 від 18 лютого 2015 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

В серпні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності їй правовстановлюючого документу свідоцтва про право власності на житло від 01 листопада 1994 року, виданого згідно наказу № 47 від 24 жовтня 1994 року відділом приватизації Волочиського заводу «Метеор» на ім`я « [PERSON] ». В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що вона звернулась до відділу державної реєстрації юридичних та фізичних осіб-підприємців та права власності на нерухоме майно Волочиської міської ОТГ із заявою про реєстрацію права власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , однак їй було відмовлено через те, що у свідоцтві про право власності на житло, видане 01 листопада 1994 року відділом приватизації Волочиського заводу «Метеор» ім`я заявника записано як « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] ». Встановлення вказаного факту потрібне заявнику для реєстрації права власності на житло. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] підтримала заявлені вимоги з викладених у заяві підстав. Представник заінтересованої особи Волочиської міської об`єднаної територіальної громади в особі Волочиської міської ради Хмельницької області в судове засідання не з`явився, надіславши суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, проти заяви не заперечує. Свідки [PERSON] та [PERSON] , кожен окремо, в суді підтвердили факт, належності [PERSON] свідоцтва про право власності на житло. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено,\~що в\~належному \~ [PERSON] \~свідоцтві про\~право власності\~на житло\~від 01\~листопада 1994\~року, видане відділом приватизації Волочиського заводу «Метеор», ім`я [PERSON] помилково записано « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] ». Вказані обставини\~підтверджуються доказами\~у справі:показаннями\~в суді\~свідків [PERSON] \~та [PERSON] ; даними: паспорта, свідоцтва про народження та свідоцтва про укладення шлюбу заявника; свідоцтва про базову загальну середню освіту заявника; свідоцтва про право власності на житло від 01.11.1994 року; свідоцтва про право на спадщину за законом серії АВМ № 513300. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне встановити факт, що [PERSON] ,\~ [INFO] , належить свідоцтво про право на житло від 01 листопада 1994 року, видане відділом приватизації Волочиського заводу «Метеор» на ім`я « [PERSON] ».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

В серпні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 від усіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи стягнення з дати подачі позову до суду і до повноліття дитини. Позов обґрунтовано тим, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03 травня 2014 року, за час якого у них народилася донька [PERSON] . Шлюб між сторонами не розірвано, однак, сторони більше року разом не проживають, спільного господарства не ведуть, донька проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні. Зазначає, що відповідач не бере участі в утриманні доньки, домовленості про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, при цьому відповідач нікому іншому аліментів не сплачує, фізично здоровий та працездатний, тому просить суд задовольнити вказаний позов та стягнути аліменти на утримання доньки у зазначеному розмірі . Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 16 серпня 2019 року відкрито спрощене провадження у справі. Відповідач подав до суду заяву, в якій позов визнав частково та не заперечував проти стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів. Решту позовних вимог просив залишити без задоволення (а.с. 19). Судом встановлено, що сторони є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с. 4). Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 182 Сімейного Кодексу передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 статті 183 цього Кодексу визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 1 ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому суд, дослідивши подані докази, вважає за можливе задовольнити позов частково, а саме стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частики від усіх видів доходів, починаючи з 05 серпня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати підлягають розподілу в порядку, визначеному ст.141 Цивільного процесуального кодексу України.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-20 00:00:00

В серпні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 від усіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дати подачі позову до суду і до повноліття дитини. Позов обґрунтовано тим, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 02 травня 2010 року, за час якого у них народилася донька [PERSON] . Шлюб між сторонами розірвано 24.07.2019, донька проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні. Зазначає, що відповідач нерегулярно надає допомогу на утриманні доньки, при цьому він нікому іншому аліментів не сплачує, фізично здоровий та працездатний, працює в компанії «Фрінет», тому просить суд задовольнити вказаний позов та стягнути аліменти на утримання доньки у зазначеному розмірі . Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 27 серпня 2019 року відкрито спрощене провадження у справі. 21 листопада 2019 року позивач уточнила позовні вимоги та просила стягувати аліменти з грудня 2019 року (а.с. 18). Відповідач відзиву на позов не подав. Судом встановлено, що сторони є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 182 Сімейного Кодексу передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 статті 183 цього Кодексу визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 1 ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому суд, дослідивши подані докази та уточнення позовних вимог, вважає за можливе задовольнити позов та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів, починаючи з 02 грудня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати підлягають розподілу в порядку, визначеному ст.141 Цивільного процесуального кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-03 00:00:00

В серпні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати, зареєстрований 14 лютого 2015 року з відповідачем шлюб, посилаючись на те, що спільне життя з останнім не склалося, шлюбно-сімейні відносини фактично припинилися і збереження шлюбу суперечить її інтересам. В судове засідання сторони, які були належним чином повідомлені про час і місце його проведення, не з`явилися, заявивши клопотання про розгляд справи за їх відсутності. При цьому позивач позовні вимоги підтримала повністю та просить позов задовольнити, а відповідач у позов визнав. Судом встановлено, що 14 лютого 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Романівського районного управління юстиції у Житомирській області актовим записом № 5 було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем. Частиною 2 статті 112 Сімейного кодексу України (далі СК України), суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідач проти доводів позивача щодо фактичного припинення сімейних відносин з останньою та необхідності розірвання шлюбу не заперечив, а тому суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову. За змістом статті 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача понесені нею і документально підтверджені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-23 00:00:00

В серпні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати, зареєстрований 16 червня 2012 року з відповідачем шлюб, посилаючись на те, що спільне життя з останнім не склалося, шлюбно-сімейні відносини фактично припинилися і збереження шлюбу суперечить її інтересам. В судове засідання відповідач, який відповідно до частини 8 статті 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) був належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та відзив не подав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. Судом встановлено, що 16 червня 2012 року Романівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області актовим записом № 21 було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем. Частиною 2 статті 112 Сімейного кодексу України (далі СК України) визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Відповідач проти доводів позивача щодо фактичного припинення сімейних відносин з останньою та необхідності розірвання шлюбу не заперечив, а тому суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову. За змістом статті 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-19 00:00:00

В серпні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати, зареєстрований 23 лютого 2017 року з відповідачем шлюб, посилаючись на те, що спільне життя з останнім не склалося, шлюбно-сімейні відносини фактично припинилися і збереження шлюбу суперечить її інтересам. В судове засідання сторони, які були належним чином повідомлені про час і місце його проведення, не з`явилися, заявивши клопотання про розгляд справи за їх відсутності. При цьому позивач позовні вимоги підтримала повністю та просить позов задовольнити, а відповідач у позов визнав. Судом встановлено, що 23 лютого 2017 року Романівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області актовим записом № 7 було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем. Частиною 2 статті 112 Сімейного кодексу України (далі СК України), суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідач проти доводів позивача щодо фактичного припинення сімейних відносин з останньою та необхідності розірвання шлюбу не заперечив, а тому суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову. За змістом статті 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача понесені нею і документально підтверджені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

В серпні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить суд розірвати, зареєстрований 21 липня 2017 року з відповідачем шлюб, посилаючись на те, що спільне життя з останнім не склалося, шлюбно-сімейні відносини фактично припинилися і збереження шлюбу суперечить її інтересам. В судове засідання позивач не з`явилася, заявивши клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач, який був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання також не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та відзив не подав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Судом встановлено, що 21 липня 2017 року виконавчим комітетом Печанівської сільської ради Романівського району Житомирської області актовим записом № 1 було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем. Частиною 2 статті 112 Сімейного кодексу України (далі СК України) визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Відповідач проти доводів позивача щодо фактичного припинення сімейних відносин з останньою та необхідності розірвання шлюбу не заперечив, а тому суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову. За змістом статті 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача понесені нею і документально підтверджені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

В серпні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить суд розірвати, зареєстрований 28 квітня 2012 року з відповідачем шлюб, посилаючись на те, що спільне життя з останнім не склалося, шлюбно-сімейні відносини фактично припинилися і збереження шлюбу суперечить її інтересам. В судове засідання позивач не з`явилася, заявивши клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач, який був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання також не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та відзив не подав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Судом встановлено, що 28 квітня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції актовим записом № 402 було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем. Частиною 2 статті 112 Сімейного кодексу України (далі СК України) визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Відповідач проти доводів позивача щодо фактичного припинення сімейних відносин з останньою та необхідності розірвання шлюбу не заперечив, а тому суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову. За змістом статті 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача понесені нею і документально підтверджені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-17 00:00:00

В серпні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 28.02.2015 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №222. В обгрунтування позовних вимог посилалась на те, що з 28.02.2015 року вони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні відносини остаточно припинилися з березня 2018 року. З цього часу сторонни проживають за різними адресами. Спору про поділ майна, що є їх сумісною власністю в них не виникає. Позивачка в судове засідання не з`явилася, про день розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 28.02.2015 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрваний шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві /а.с.4/. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] /а.с.5 /. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України , шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка . Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. У відповідності із ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як зазначено в позовній заяві та визнано відповідачем, сторони з березня 2018 року проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, тобто шлюб існує формально. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-15 00:00:00

В серпні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 23.10.2013 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис № 822. Від спільного проживання малолітніх дітей не мають. На обґрунтування позову позивач вказала, що спільне життя з відповідачем не склалося, відсутнє взаєморозуміння в сім`ї. В зв`язку з цим, сторони припинили шлюбні стосунки та перестали вести спільне господарство. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27.09.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та призначено підготовче засідання /а.с. 14-15/. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07.11.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті /а.с. 27-28/. В судове засідання позивач не з`явилася, надала через канцелярію суду заяву щодо розгляду справи без її участі, позов підтримала /а.с.43/. Відповідач в судове засідання не з`явився, до суду також подав заяву, якою просив провести розгляд справи без його участі, правом подачі відзиву не скористався /а.с. 39/. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, із наступних підстав. Судом встановлено, що сторонами 23.10.2013 року було укладено шлюб, який зареєстровано Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис № 822. Від спільного проживання малолітніх дітей не мають. Сторони припинили подружні стосунки, спільного господарства не ведуть. Позивач не бажає надалі перебувати у цьому шлюбі, її намір розірвати шлюб з відповідачем є остаточним. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. За таких обставин суд вважає, що їх шлюб розпався, існує лише формально, а тому його слід розірвати. Майнового спору сторонами не заявлено. За вказаних обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу сторін суперечить інтересам подружжя та інтересам їх дитини. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до частини 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача - 768,40 грн. внесеного судового збору (а.с. 1).

Outcome: approved