Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-14 00:00:00

В травні 2017 року [PERSON] звернувся до суду із позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом, мотивуючи тим, що 30.03.2006 року помер його батько [PERSON]. На території Мислятинської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області залишилось спадкове майно - земельна ділянка, що належала матері позивача [PERSON] площею 1,9531 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач є спадкоємцем за законом, проте позбавлений можливості належно оформити свої спадкові права у звязку з тим, що державний акт на землю, який був виданий [PERSON], після її смерті був втрачений. Позивач в судове засідання не зявився, в поданій заяві, яка надійшла на адресу суду, позовні вимоги [PERSON] підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, просив розглянути справу за його відсутності. Представник Ізяславської районної державної адміністрації Хмельницької області в судове засідання не зявився, у поданій до суду заяві просить справу розглянути без його участі, зазначивши, що не заперечує проти задоволення позовних вимог. Представник Мислятинської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в поданому до суду письмовому клопотанні просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Представник відділу в Ізяславському районі Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області в судове засідання не зявився, хоча про час та день розгляду справи був повідомлений належним чином. Причин поважності неявки в судове засідання не повідомив. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, якщо розгляд справи здійснюється судом у відсутності осіб, які беруть участь в справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Згідно свідоцтва про смерть серії 1-БВ №013552, виданого Мислятинською сільською радою 15.08.2005 року, встановлено, що [PERSON] померла 15.08.2005 року, актовий запис за № 22. Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-БВ №031208, виданого Мислятинською сільською радою 01.04.2006 року, встановлено, що [PERSON] помер 30.03.2006 року, актовий запис за № 9. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] серії І-БВ №301835 від 19.02.1974 року, вбачається, що його батьками є: батько [PERSON] та мати [PERSON] Отже, суду доведено та матеріалами справи підтверджено, що позивач є сином померлих [PERSON] та [PERSON], які є чоловіком та дружиною. Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №818465, який виданий Мислятинською сільською радою 10.02.2002 року, на підставі рішення 21 сесії 23 скликання Мислятинської сільської ради від 09.11.2001 року [PERSON] передається у приватну власність земельна ділянка площею 1,9531 гектарів в межах згідно з планом. Згідно довідки, виданої виконкомом Мислятинської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області від 06.02.2017 року №106 на день смерті [PERSON], яка померла 15.08.2005 року, яка проживала і була зареєстрована за адресою [INFO], склад сімї був наступний: чоловік [PERSON] [INFO] та син [PERSON] [INFO] Згідно повідомлення Ізяславської державної нотаріальної контори від 15.06.2017 року №1128/01-16, після смерті [PERSON], яка померла 15.08.2005 року спадкова справа не заводилась. Разом з тим, згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру та повідомлення Хмельницького обласного державного нотаріального архіву від 15.06.2017 року №1750/01-21 зазначено, що інформація щодо заведення спадкової справи після смерті [PERSON], яка померла 15.08.2005 року, відсутня. Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Таким чином, після смерті матері позивач з батьком прийняли спадщину в рівних частках, проте не зверталися до нотаріуса та не отримували свідоцтв про право на спадщину. При цьому, згідно повідомлення Ізяславської державної нотаріальної контори від 31.05.2017 року №1012/01-16, після смерті [PERSON], який помер 30.03.2006 року спадкова справа не заводилась. Зазначено, що приватним нотаріусом Ізяславського районного нотаріального округу [PERSON] заведено спадкову справу за №22/2017р. після смерті [PERSON], який помер 30.03.2006 року. Відповідна інформація щодо наявності спадкової справи за №22/2017р. після смерті [PERSON] підтверджена згідно листа приватного нотаріуса Ізяславського районного нотаріального округу [PERSON] від 06.06.2017 року №325/01-16. Згідно повідомлення приватного нотаріуса Ізяславського районного нотаріального округу [PERSON] від 05.05.2017 року №263/01-16 зазначено, що оскільки правовстановлюючий документ на майно втрачений, а власник [PERSON] помер 30.03.2016 року, згідно чинного законодавства правовстановлюючий документ на імя покійної особи не може бути виданий. В газеті Партнер від 22.09.2016 року №38(1013) розміщено оголошення, що втрачений державний акт на землю Р1 №818465, виданий 10.02.2002 року Мислятинською сільською радою на імя [PERSON], вважати недійсним. Таким чином, позивач, як спадкоємець першої черги після смерті [PERSON], позбавлений можливості оформити своє право на спадщину на вказану земельну ділянку в звязку із відсутністю вказаного державного акту на земельну ділянку. Статтею 16 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За ст. 328 ЦК України, відповідно до якої право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від спадкодавця до спадкоємців, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкування майна померлого громадянина може здійснюватися за законом чи за заповітом. Згідно ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Положеннями статей 1258, 1262, 1267, 1268 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. Отже, позивач є спадкоємцем за законом після смерті батька [PERSON], прийняв спадщину в установленому законодавством порядку, проте позбавлений можливості належно оформити свої спадкові права у звязку з втратою державного акту на землю, тому суд вважає, що позов слід задовольнити, визнавши за [PERSON] право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. На підставі ст.ст. 392, 1225, 1233, 1258, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 116, 131, 152 ЗК України,

Outcome: approved