Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

В травні 2014 року товариство з обмеженою відповідальністю «Мігфінанс» (далі - ТОВ «Мігфінанс») звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Свої вимоги ТОВ «Мігфінанс» мотивує тим, що 25.01.2014 року між ТОВ «Мігфінанс» та [PERSON] було укладено договір позики за №2014-01-00093 (далі -Договір позики), згідно якого банк надав відповідачу позику у сумі 1650 грн. з нарахуванням відсотків у розмірі 2% за кожен день користування грошовими коштами (732% річних). Позика взята строком на 10 днів з урахуванням дня отримання коштів. Позичальник зобов'язався повернути суму позики та сплатити відсотки за користування позикою, що в сумі складає 1980 грн. Позивач умови Договору виконав в повному обсязі, проте відповідач платежі належним чином не здійснював, у зв'язку з чим станом на момент звернення до суду заборгованість становить 10 682,68 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача та судовий збір у розмірі 243,60 грн. Представник позивача у судовому засіданні змінила позовні вимоги та просила стягнути з [PERSON] борг у сумі 22 746,16 грн. та судовий збір. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні обставини позову визнала, позовні вимоги визнала частково, не погодилася з сумами пені та відсотків, нарахованих банком, просила суд зменшити розмір неустойки до розміру збитків виходячи із засад справедливості та розумності. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до положень ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що 25.01.2014 року між ТОВ «Мігфінанс» та [PERSON] було укладено договір позики №2014-04-00093 (а.с. 5), згідно якого ТОВ «Мігфінанс» надало відповідачу позику у сумі 1650 грн. з нарахуванням відсотків у розмірі 2 % за кожний день користування позичальником грошовими коштами (732 % річних). Відповідно до п. 3.1. договору позики позичальник зобов'язався до 03.02.2014 року повернути позикодавцю отриману позику та сплатити відсотки за користування позикою, що складає суму у розмірі 1980 грн. Згідно п.п. 7.1., 7.2., 7.2.1 договору позики при простроченні сплати відсотків більше ніж на три дні, позичальник сплачує позикодавцю штраф у розмірі 250 грн., у разі невиконання позичальником зобов'язань по погашенню позики у терміни, вказані в п. 3.1. договору позики, позичальник сплачує позикодавцю пеню з розрахунку 2% за кожен день від суми заборгованості, що накопичилася. Сума заборгованості, що утворилася, включає в себе основний борг, капіталізовані відсотки, штраф та раніше нараховану пеню. Зобов'язання, згідно ст. 526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст.ст. 10, 11, 59, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно розрахунку заборгованості за договором позики станом на 21.07.2014 року 2% пені за кожен день від суми заборгованості, що накопичилася за невиконання позичальником зобов'язань по поверненню позики у встановлений термін (кількість прострочених днів - 168) складає 15 222,16 грн. До визначеного позивачем розміру неустойки в частині пені підлягає застосуванню частина 3 статті 551 ЦПК України, оскільки розмір неустойки значно перевищує розмір заборгованості за кредитом та відсотками, крім того, відповідач перебуває у скрутного матеріальному стані та на її утриманні перебуває неповнолітня донька, яка навчається у ДНЗ «Ізмаїльським професійний ліцей», таким чином, розмір неустойки в частині пені підлягає зменшенню до 7524 грн., що є розумним і справедливим. Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим позов задовольнити частково та стягнути з відповідача суму заборгованості за у загальному розмірі за договором позики №2014-01-00093 від 25.01.2014 року в розмірі 15048 грн., яка станом на 21.07.2014 року складається з: - суми основного боргу - 1650 грн.; - 2% відсотків за користування грошовими коштами 178 днів - 5874 грн., - 2% відсотків пені за кожен день від суми заборгованості, що накопичилась за невиконання позичальником зобов'язань по поверненню позики у встановлений термін (кількість прострочених днів 168) - 7 524 грн. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial