Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-05 00:00:00

До Володарського районного суду Київської області 03.04.2020 р. надійшла зазначена заява [PERSON] , заінтересована особа: ГУ ПФУ у Київській області в особі Володарського сектора обслуговування громадян ГУ ПФУ у Київській області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, в якій Заявниця просить суд: встановити факт належності їй правовстановлюючого документа, а саме: трудової книжки серія [NUMBER] , виданої 08.08.1979 р. на ім`я [PERSON] . На обґрунтування заявленої вимоги Заявниця зазначила, що 08.08.1979 р. їй була оформлена названа трудова книжка Українським науково-дослідним і проектним інститутом «Укрндіпроцивільсільбуд» на ім`я [PERSON] з помилковим зазначенням дати народження як [INFO] , тоді за паспортними даними та свідоцтвом про народження датою її народження є [INFO] . Надалі Заявниця 19.11.1983 р. уклала шлюб з [PERSON] , у зв`язку з цим змінила прізвище на « [PERSON] ». При цьому відомості про зміну нею прізвища були внесені до трудової книжки. Після виходу на пенсію Заявниця звернулася до Володарського сектору обслуговування громадян ГУ ПФУ у Київській області, де їй було відмовлено у зарахуванні певного періоду трудового стажу через розбіжність у написанні дати її народження, тому вона звертається до суду за захистом своїх прав. Ухвалою суду від 07.04.2020 р. відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд справи на 06.05.2020 р. У судове засідання 06.05.2020 р. Заявниця та її представник Марценюк Л.А . (довіреність від 04.03.2020 р., а.с. 23) не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені; до суду 05.05.2020 р. представником Заявниці подано клопотання про розгляд справи без їх участі (а.с. 22). Представник заінтересованої особи у судове засідання також не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені; до суду 28.04.2020 р. також подано заяву з проханням проводити розгляд справи без їх представника, заперечень проти заяви [PERSON] не мають (а.с. 19). За загальним правилом частини першої статті 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності; якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів (частина третя статті 211 ЦПК України). У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (частина друга статті 247 ЦПК України). Суд, ознайомившись з матеріалами справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні (стаття 89 ЦПК України), вирішуючи справу, виходить з такого. З наявних матеріалів справи судом встановлено, що Заявниця є громадянкою України [PERSON] , яка народилася [INFO] у с. Руде Село Володарського району Київської області, що підтверджено копією її паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого 31.10.1997 р. Володарським РВ ГУМВС України в Київській обл. (а.с. 4-5) та копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 02.04.2020 р. Володарським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 23. Надалі після укладення шлюбу з [PERSON] змінила дошлюбне прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджено копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 19.11.1983 р. Блідчанською сільською радою Іванківського району Київської області, актовий запис № 23 (а.с. 7). Як вбачається з копій названих документів (паспорт громадянина України, свідоцтво про народження, свідоцтво про укладення шлюбу), датою народження Заявниці є « [INFO] ». Разом з тим, у доданій до заяви копії трудової книжки серії [NUMBER] , виданої 08.08.1979 р. на ім`я [PERSON] (згадане вище дошлюбне прізвище Заявниці ), згодом виправлене на прізвище « [PERSON] », в графі «дата народження» зазначено « [INFO] », а не « [INFO] », що відповідало б наведеним паспортним даним Заявниці . Водночас зазначені в трудовій книжці відомості щодо роботодавців протягом певних періодів часу співпадають з відомостями страхувальників, зазначеними у формі ОК-5 Пенсійного фонду України відносно [PERSON] , зокрема: Відкрите акціонерне товариство «Мередіан», у подальшому - Товариство з обмеженою відповідальністю «Мередіан» (код ЄДРПОУ 13709728), де Заявниця працювала не менш як з 1998 року до звільнення у 2008 році та яким сплачувалися страхові внески щодо неї до Пенсійного фонду України у цей час; Володарський районний центр зайнятості (код ЕДРПОУ 22202141), яким Заявниці виплачувалася допомога по безробіттю упродовж 2008-2009 років, з якої також сплачено внески до Пенсійного фонду України (а.с. 8-9, 10-11 відповідно). Таким чином, оцінюючи наведені письмові докази, додані до заяви, суд виходить з того, що персональні відомості Заявниці , в тому числі її прізвища (включаючи дошлюбне), число і рік народження, зазначені в усіх названих вище документах співпадають, окрім відомостей щодо назви місяця народження. З огляду на це та встановлені обставини суд вважає, що Заявницею надано достатньо доказів на підтвердження того, що саме їй належить спірна трудова книжка, а відтак існує невідповідність відомостей щодо місяця народження Заявниці за її паспортом громадянина України та за даними про особу власника згаданої трудової книжки. Встановлення наведеного факту має для Заявниці юридичне значення, оскільки необхідне для отримання пенсії з урахування її страхового (трудового) стажу. За визначенням частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення (пункт 5 частини другої статті 293 ЦПК України). Відповідно до пункту 6 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документах, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Заява фізичної особи про встановлення юридичного факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання (частина перша статті 316 ЦПК України). Згідно з роз`ясненнями, які містяться в пункті 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Таким чином, зважаючи на усе викладене та встановлені судом обставини, суд вважає наявними підстави для встановлення юридичного факту - факту належності [PERSON] , [INFO] , трудової книжки серії [NUMBER] , виданої 08.08.1979 р. на ім`я « [PERSON] », [INFO] , відтак заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved