Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-20 00:00:00

В серпні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про звільнення успадкованого майна з-під арешту та захист права власності. В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що вона [PERSON] відповідно до Заповіту від 12 квітня 2017 р., посвідченого нотаріусом Хижняк A.M., є спадкоємицею своєї померлої [INFO] матері [PERSON] . Вказує, що під час оформлення спадкового майна, а саме квартири за адресою [ADDRESS] , вона дізналася про наявність арешту, накладеного постановою державного виконавця від 16.09.2005 ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві. Посилається на те, що її мати, приймаючи спадщину від своєї дочки - сестри позивачки - [PERSON] , яка померла [INFO] , зверталася із запитом до Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, на який отримала відповідь про відсутність виконавчих проваджень відносно [PERSON] . Зазначає, що вказана квартира належала в рівних долях матері позивачки - [PERSON] та сестрі позивачки - [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 31 травня 2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Петровою С.М. Крім того, посилається на те, що квартира [ADDRESS] , фактично належить позивачці, однак оформити її належним чином як того передбачає чинне законодавство України позивачка не має можливості, так як на квартиру накладені арешт та заборону відчуження. Посилаючись на те, що накладене обтяження на квартиру призводить до неможливості оформити спадщину після смерті рідних, чим порушується її право власності, позивачка звернулася до суду з даним позовом, у якому просила суд зобов`язати відповідача знати арешт з квартири [ADDRESS] , накладений постановою серія АК № 494834 від 16.09.2005 року Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції (реєстраційний номер обтяження 2518729) та стягнути з відповідача судовий збір. В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовну заяву з викладених в ній підстав, просили позов задовольнити. Посилаючись на те, що арешт та заборона відчуження всього майна порушує права позивачки, а відповідачем безпідставно не вчинялися дії щодо скасування арешту та зняття заборони відчуження майна, тоді як виконавчого провадження вже не існує, просили захисти права позивачки судовим рішенням. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про день і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Заяв про розгляд справи за його відсутності, про причини неявки, відзив на позовну заяву від відповідача не надходили. Зважаючи на відсутність заперечень позивача, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у відсутності відповідача, який вважається належним чином повідомленим про розгляд справи відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України, з можливістю постановлення заочного рішення по справі (ч. 4 ст. 223 ЦПК України). Заслухавши пояснення позивачки та її представника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову у зв`язку з наступним. З матеріалів справи вбачається, що квартира [ADDRESS] належала на праві спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частині кожній (а.с. 12). Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 16.09.2005 було накладено арешт на 1/2 частину квартири, яка належала на праві власності [PERSON] (а. с. 20-21). [INFO] [PERSON] померла та після її смерті відкрилася спадщина на належну їй 1/2 частину квартири [ADDRESS] . Як вбачається з копії нотаріальної справи, відкритої щодо майна померлої [PERSON] , із заявою про прийняття спадщини звернулася її мати - [PERSON] (а.с.43). Подавши заяву про прийняття спадщини, [PERSON] [INFO] померла, так і не оформивши спадкове майно після смерті дочки (а.с.8). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на майно, належне їй на день смерті, в тому числі і на прийняту в порядку спадкування після смерті дочки [PERSON] 1/2 частину квартири [ADDRESS] . Із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері [PERSON] 08.08.2018 звернулася позивачка [PERSON] (а.с.61-73), однак оформити спадщину так і не змогла через наявний арешт, що значиться на 1/2 частині квартири, накладний відповідачем в межах виконавчого провадження, за яким боржником була [PERSON] .. Судом встановлено, що ніяких виконавчих проваджень відносно [PERSON] на виконанні у відповідача не перебуває. В той ж час, виконавче провадження за 2005 рік було знищене відповідно до Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 № 2274/5, відповідно до якого строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 роки, а виконавчих проваджень про стягнення штрафу становить 1 рік (Лист №43673 від 24 жовтня 2018 року Подільського районного відділу ДВС в м. Києві ГТУЮ у місті Києві ( а.с.11). Зважаючи на те, що будь-якого відкритого виконавчого провадження, в межах якого міг би зберігатися накладений арешт на належну померлій [PERSON] 1/2 частину квартири не існує, тобто арешт наразі існує формально, позивач звернулася до суду з даним позовом. Спірні правовідносини регулюються нормами ЦК України. Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Право [PERSON] на оформлення у власність квартири, яка належала померлим матері та сестрі наразі не може бути реалізоване позивачкою через наявний арешт. В той же час, [PERSON] вчинила усі залежні від неї дії щодо прийняття спадщини після смерті матері. В матеріалах справи відсутні докази про те, що на даний час існує потреба в арешті майна померлої [PERSON] , спадкоємицею якої стала [PERSON] , а в подальшому позивачка. Відповідачем не надано доказів про те, що виконавче провадження не закінчене та в його межах існує необхідність в забезпеченні вимог стягувача. Вказане свідчить про те, що арешт майна та оголошення заборони його відчуження існують формально, чим обмежують права позивача вільно прийняти спадщину, користуватися і розпоряджатися успадкованим майном, та є підставою для усунення перешкод в здійсненні позивачем права користування і розпорядження майном як це передбачено ст. 391 ЦК України. Встановлені обставини справи свідчать про те, що вимоги позивача є обґрунтованими, а тому Подільський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві необхідно зобов`язати знати арешт з квартири [ADDRESS] , накладений постановою серія АК №494834 Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції від 16 вересня 2005 року, реєстраційний номер обтяження 2518729.

Outcome: approved