Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

В червні 2014 року позивач звернувся до Київського районного суду м. Одеси з вказаним позовом до [PERSON] про звернення стягнення заборгованості на предмет іпотеки - житловий будинок та земельну ділянку за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 74. В обґрунтування своїх вимог позивач вказував, що він є правонаступником кредитора у кредитному договорі, що укладений між АКБСР «Укрсоцбанк» та [PERSON] від 28.03.2008 року (договір №08-660/057-302), та позичальник свої обов'язки з погашення кредиту не виконує, внаслідок чого станом на 12.02.2014 року утворилась заборгованість у загальному розмірі 12980525,33 грн. Належне виконання обов'язків позичальника з повернення кредиту було забезпечено шляхом укладення договору іпотеки між сторонами кредитного договору, відповідно до умов якого позичальник передала банку у заставу зазначене нерухоме майно, однак в подальшому таке майно було протиправно відчужено на користь [PERSON], та таким чином, на думку позивача, [PERSON] набула обов'язків іпотекодавця. Виходячи з наведених обставин, вказуючи на розрахунки заборгованості за кредитним договором та посилаючись на положення діючого законодавства позивач просив суд задовольнити позов. 10 грудня 2014 року було прийнято заочне рішення, яким даний позов було задоволено повністю, звернуто стягнення заборгованості [PERSON] перед ПАТ «Укрсоцбанк» за кредитним договором №08-660/057-302 від 28.03.2008 року в загальному розмірі 12980525,33 грн., на предмет іпотеки - на житловий будинок загальною площею 550,00 кв. м, житловою площею 178,8 кв. м, що знаходиться за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 74, та земельну ділянку, площею 0,0700 га, кадастровий номер 5110136900:27:011:0199, що знаходиться за адресою м. Одеса, Фонтанська дорога, 74, що належать [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]) на праві приватної власності, шляхом продажу предмету іпотеки Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» від свого імені будь-якій особі-покупцеві підставі Договору купівлі-продажу в порядку, встановленому ст. 38 Закону України «Про іпотеку» з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з проведенням дій щодо коригування технічної документації відповідно до поточного стану нерухомості, її перепланування та перебудови, з проведенням дій щодо оформлення та з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ «Укрсоцбанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу іпотеки, ціну встановити на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом. [PERSON] звернулася до Київського районного суду м. Одеси із заявою про перегляд заочного рішення Київського районного суду м. Одеси від 10.12.2014 року у справі № 520/6819/14-ц. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 25.06.2015 року у справі № 520/6819/14-ц заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення було задоволено, заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 10.12.2014 року скасовано, а справу № 520/6819/14-ц призначено до розгляду в загальному порядку. Згідно з ухвалою від 24.07.2015 року замінено відповідача у справі з [PERSON] на [PERSON]. До участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, було залучено [PERSON]. 01 жовтня 2015 року ПАТ «Укрсоцбанк», посилаючись на положення діючого законодавства, подало уточнену позовну заяву, у якій було заявлено такі позовні вимоги: в рахунок часткового погашення заборгованості [PERSON] перед публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» за договором кредиту від 28.03.2008 року № 08-660/057-302 станом на 16.09.2015 року у загальному розмірі 44 329 390,11 грн. (сорок чотири мільйони триста двадцять девять тисяч триста девяносто гривень 11 коп.), звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 28.03.2008 року, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за №\~483, шляхом набуття права власності іпотекодержателем публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» на предмет іпотеки житловий будинок, загальною площею 550,00 кв.м., житловою площею 178,8 кв.м., що знаходиться за адресою: місто Одеса, вулиця Фонтанська дорога, будинок 74, та земельну ділянку, що знаходиться за адресою: місто Одеса, вулиця Фонтанська дорога, будинок 74, загальною площею 0,0700 га, кадастровий номер: 5110136900:27:011:0199, у розмірі ринкової вартості предмета іпотеки у сумі 15 956\~000,00 грн. (п'ятнадцять мільйонів дев'ятсот п'ятдесят шість тисяч гривень 00 коп.) без ПДВ; визнати право власності публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на житловий будинок, загальний площею 550,00 кв.м., житловою площею 178,8 кв.м., що знаходиться за адресою: місто Одеса, вулиця Фонтанська дорога, будинок 74, та земельну ділянку що знаходиться за адресою: місто Одеса, вулиця Фонтанська дорога, будинок 74, загальною площею 0,0700 га, кадастровий номер: 5110136900:27:011:0199. В обґрунтування уточнених позовних вимог позивач послався на те, що 28.03.2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (Кредитор), та [PERSON] (Позичальник) було укладено договір кредиту № 08-660/057-302 від 28.03.2008 року, відповідно до якого [PERSON] надано грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, у сумі 792\~000,00 доларів США зі сплатою 13,5 % процентів річних та комісій, в розмірі та порядку, встановлених Договором, та порядком повернення [PERSON] на умовах, визначених Договором. На виконання умов договору кредиту між Банком (іпотекодержатель) та [PERSON] (іпотекодавець) було укладено іпотечний договір від 28.03.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 483 (іпотечний договір), відповідно до якого Іпотекодавець передав в Іпотеку Іпотекодержателю у якості забезпечення виконання Іпотекодавцем зобовязання за договором кредиту № 08-660/057-302 від 28.03.2008 року, укладеним між Іпотекодержателем та Іпотекодавцем наступне нерухоме майно: житловий будинок, загальний площею 550,00 квадратних метрів, житловою площею 178,8 кв.м., що знаходиться за адресою: місто Одеса, вулиця Фонтанська дорога, будинок 74, та земельну ділянку, на якій він розташований, площею 0,0700 га, кадастровий номер: 5110136900:27:011:0199. 28.03.2008 року у звязку з посвідченням Іпотечного договору приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] накладена заборона відчуження зазначених в договорі житлового будинку, розташованого за адресою: місто Одеса, вул. Фонтанська дорога, 74 (сімдесят чотири), та земельної ділянки площею 0,700 га, розташованої за адресою: місто Одеса, Фонтанська дорога, 74 (сімдесят чотири), що належали [PERSON], до припинення дії чи розірвання цього договору. Вказуючи, що в подальшому таке майно було протиправно відчужено [PERSON] на користь [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON], а [PERSON] на користь [PERSON] остання, на думку позивача, набула обов'язків іпотекодавця. Позивач зазначає, що заборгованість за договором кредиту не сплачена та з посиланням на розрахунок заборгованості вказує, що станом на 16.09.2015 року заборгованість за договором кредиту складає 2015140,36 доларів США, що за курсом НБУ станом на 16.09.2015 року становить 44329390,11 грн., що складається із: сума заборгованості за кредитом 787600,00 доларів США, що за курсом НБУ станом на 16.09.2015 року становить 17325754,75 грн.; сума заборгованості за відсотками 787107,82 доларів США, що за курсом НБУ станом на 16.09.2015 року становить 17314927,74 грн.; розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту 3602380,42 грн, що за курсом НБУ станом на 16.09.2015 року становить 163758,22 доларів США; розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків 6086327,19 грн., що за курсом НБУ станом на 16.09.2015 року становить 276674,31 доларів США. Згідно із Звітом про оцінку майна від 30.07.2015 року, що виконано суб'єктом оціночної діяльності приватним підприємством «Енергомакс» (оцінювач - [PERSON]), ринкова вартість Предмету іпотеки (обєкту оцінки) складає 15 956\~000,00 грн. без ПДВ, а саме: ринкова вартість житлового будинку, загальною площею 550,00 кв.м., житловою площею 178,8 кв.м., що знаходиться за адресою: місто Одеса, вулиця Фонтанська дорога, будинок 74, - 11 756\~000,00 грн.; ринкова вартість земельної ділянки, розташованої за адресою: місто Одеса, вулиця Фонтанська дорога, будинок 74, загальною площею 0,0700 га, кадастровий номер: 5110136900:27:011:0199, - 4 200\~000,00 грн. З посиланням на те, що заборгованість позичальника перед ПАТ «Укрсоцбанк» за договором кредиту перевищує вартість предмету іпотеки, позивач вважає, що задовольнити його вимоги за рахунок предмета іпотеки можливо лише частково в розмірі ринкової вартості предмета іпотеки на суму 15 956\~000,00 грн. без ПДВ, що визначена на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності. Учасники справи у судове засідання не зявились. Про час та місце вирішення справи сторони, треті особи повідомлялись у встановленому законом порядку, однак про поважні причини своєї неявки до суду не повідомили. Представник позивача звернувся до суду з заявою про вирішення справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити. Відповідач, треті особи жодних заяв, клопотань або заперечень суду не надали. Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні обставини та кореспондуючі ним правовідносини. 28 березня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» та [PERSON] (позичальник) було укладено договір кредиту № 08-660/057-302 від 28.03.2008 року, згідно п. 1.1. якого остання отримала кредит в розмірі 792000 доларів США, строком до 27 березня 2023 року, під 13,5% річних (копія договору з додатками долучена до матеріалів справи). [PERSON] наданий на поточні потреби (п. 1.2. договору кредиту). Згідно з п. 2.4. договору кредиту сплата процентів за користування [PERSON] здійснюється у валюті наданого [PERSON] щомісячно не пізніше 05 (пятого) числа місяця, наступного за місяцем, в якому нараховані проценти, а також в день повернення заборгованості за [PERSON] в повній сумі. Згідно з п.п. 3.3.5. договору кредиту Позичальник зобовязаний погашати Кредитору [PERSON] відповідно до п.п. 1.1., 3.3.14. Кредитного договору. Відповідно до п.п. 3.3.6. Договору кредиту Позичальник зобовязаний сплачувати Кредитору проценти та комісії в строки, встановлені в. п. 2.4., 2.5. цього Договору. Відповідно до п. 7.3. договору кредиту цей Договір набирає чинності з дати його укладання та діє до виконання Сторонами належним чином і у повному обсязі всіх своїх зобовязань за Договором. Згідно зі ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України\~якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. В якості забезпечення належного виконання позичальником зобов'язань за договором кредиту, між позивачем та [PERSON] 28.03.2008 року було укладено Іпотечний договір (посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 483), згідно з яким іпотекодавець передав позивачу в іпотеку нерухоме майно (предмет іпотеки): - житловий будинок, загальний площею 550,00 квадратних метрів, житловою площею 178,8 кв.м., що знаходиться за адресою: місто Одеса, вулиця Фонтанська дорога, будинок 74, та належить Іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі Рішення Київського районного суду м. Одеси від 17.09.2007 року, справа № 2-5271/2007 р., зареєстрованого комунальним підприємством «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості» в книзі № 288-150, номер запису 41811, згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 16805640, виданого 27.11.2007 року, реєстраційний № 21173692, - та земельна ділянка, на якій він розташований, площею 0,0700 га, в тому числі по угіддях: 0,0700 га під будівлями, лісами та іншими угіддями, цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що належить Іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого Управлінням земельних ресурсів в місті [PERSON] 31.10.2007 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010750501819, кадастровий номер: 5110136900:27:011:0199. За погодженням сторін вартість предмета іпотеки склала 6273000,00 грн. Також 28.03.2008 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] на підставі ст. 73 Закону України «Про нотаріат» та у звязку з посвідченням Іпотечного договору, накладена заборона відчуження зазначених в договорі житлового будинку, розташованого за адресою: місто Одеса, вул. Фонтанська дорога, 74 (сімдесят чотири), та земельної ділянки площею 0,700 га, розташованої за адресою: місто Одеса, Фонтанська дорога, 74 (сімдесят чотири), що належать [PERSON], до припинення дії чи розірвання цього договору, зареєстровано в реєстрі за № 28, 29. Згідно ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Позичальником не виконуються умови договору кредиту - порушуються строки повернення кредиту та сплати процентів. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.\~ Відповідно до п. 4.1. договору кредиту у разі прострочення Позичальником строків погашення [PERSON] (його частини) та/або сплати процентів, комісій, зазначених у п.п. 1.1., 2.4., 2.5., 3.3.14. цього Договору, Позичальник сплачує Кредитору пеню в національній валюті в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє у період невиконання зобовязань за цим Договором, від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, починаючи з наступного дня за днем прострочення. Пунктом 3.2.3. договору кредиту у разі неповернення Позичальником [PERSON] в строку, зазначені у п.п. 1.1., 3.3.15 цього Договору, несплати процентів, комісій, неустойки (пені, штрафу) в строки, що передбачені у п.п. 2.4., 2.5., 2.6. цього Договору, звернути стягнення на засоби забезпечення виконання зобовязань за цим Договором, оформлені відповідно до договорів застави (іпотеки) згідно з п. 1.3. цього Договору. Відповідно до п. 4.1 Іпотечного договору у разі невиконання або неналежного виконання Позичальником основного зобов'язання, Іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Неналежне виконання взятих на себе зобов'язань [PERSON] призвело до виникнення простроченої заборгованості, яка станом на 15.09.2015 року згідно з розрахунком заборгованості, що долучено до матеріалів справи, становить2015140,36 доларів США (два мільйона пятнадцять тисяч сто сорок доларів США 36 центів), що за курсом НБУ станом на 16.09.2015 року становить 44329390,11 грн. (сорок чотири мільйони триста двадцять девять тисяч триста девяносто гривень 11 коп.), що складається із: -сума заборгованості за кредитом 787600,00 доларів США, що за курсом НБУ станом на 16.09.2015 року становить 17325754,75 грн.; -сума заборгованості за відсотками 787107,82 доларів США, що за курсом НБУ станом на 16.09.2015 року становить 17314927,74 грн.; -розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту 3602380,42 грн, що за курсом НБУ станом на 16.09.2015 року становить 163758,22 доларів США; -розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків 6086327,19 грн., що за курсом НБУ станом на 16.09.2015 року становить 276674,31 доларів США. Судом враховано, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 18.03.2013 року у справі № 1512/2366/2012, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 16.05.2013 року, що має преюдиційне значення у даній справі, встановлено таке. 10 жовтня 2009 року на підставі заяви [PERSON] та рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 25 вересня 2009 року по цивільній справі №2-2932/09 за позовом [PERSON] до Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» про визнання кредитного договору недійсним, відшкодування збитків, моральної шкоди та припинення договору іпотеки, приватним нотаріусом Якимівського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] було вчинено нотаріальну дію за реєстровим № 873, а саме знято заборону відчуження вищезазначеного іпотечного майна. 10 жовтня 2009 року між [PERSON] і [PERSON] укладений договір купівлі-продажу житлового будинку, загальною площею 550,00 кв. м, житловою площею 178,8 м., що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 74, який посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] 10 жовтня 2009 року між [PERSON] і [PERSON] також укладений договір дарування земельної ділянки, площею 0,0700 га, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 74, який посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] Постановою прокурора Орджонікідзевського району м. Харкова про порушення кримінальної справи за фактом підроблення офіційних документів за ч.1 ст. 358 КК України від 26 січня 2010 року встановлено, що в провадженні Орджонікідзевського райсуду м. Харкова цивільна справа за позовом [PERSON] до Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» про визнання кредитного договору недійсним, відшкодування збитків, моральної шкоди та припинення договору іпотеки ніколи не перебувала, а за №2-2932/09 зареєстрована цивільна справа за позовом КП «Харківкомуночиствод» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Це також підтверджується листом Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 09.04.2010 року № 10654. Таким чином, заборону відчуження іпотечного майна знято на підставі підробленого судового рішення та без згоди позивача. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 18.03.2013 року у справі № 1512/2366/2012, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 16.05.2013 року, визнано: - договір купівлі-продажу житлового будинку, загальною площею 550,00 кв. м., житловою площею 178,8 м., що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 74, укладений між [PERSON] і [PERSON], посвідчений 10 жовтня 2009 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], реєстраційний № 2019 недійсним; - договір дарування земельної ділянки, площею 0,0700 га, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 74, укладений між [PERSON] і [PERSON], посвідчений 10 жовтня 2009 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], реєстраційний № 2021 недійсним. Судом встановлено, що предмет іпотеки було відчужено [PERSON] з прилюдних торгів, проведених 30.08.2010 року ПП «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» в межах виконавчого провадження, відкритого за виконавчим листом, виданим Приморським районним судом м. Одеси 08.07.2010 року у справі № 2-10368/10 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в сумі 300000,00 грн. 01.09.2010 року [PERSON] було видано свідоцтво про право власності на майно (свідоцтво р.№2630), а саме: житловий будинок загальною площею 550,00 кв. м., житловою площею 178,8 кв.\~м., що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 74 та земельну ділянку, площею 0,0700 га, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 74, та на підставі вказаних документів у КП «ОМБТІ та РОН» відбулась реєстрація прав власності [PERSON] на іпотечне майно (р.№41811 в книзі 288-150, копії правовстановлюючих документів долучені до матеріалів справи). 15.06.2011 року [PERSON] на підставі зазначеного свідоцтва було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 453868 щодо іпотечного майна земельної ділянки. Судом також встановлено, що 17.01.2014 року між [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець) було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку, загальною площею 550,00 кв. м., житловою площею 178,8 м., що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 74, розташованого на земельній ділянці загальною площею 0,0700 га, кадастровий номер 5110136900:27:011:0199, що належить продавцю на праві власності та відчужується одночасно з будинком, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 45, № 46). Таким чином, власником предмета іпотеки є відповідач. Згідно ч. 3\~ст. 9 Закону України «Про іпотеку», іпотекодавець має право виключно на поставі згоди іпотекодержателя відчужувати предмет іпотеки. Проте даний перехід права власності до [PERSON] та від [PERSON] до [PERSON] відбувся без відома та згоди іпотекодержателя\~ПАТ «Укрсоцбанк». Відповідно до ст. 23 Закон України «Про іпотеку» у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи. Відповідно до ч. 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору. Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України Закону України «Про іпотеку» обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законодавством. У разі недотримання цієї умови іпотечний договір є дійсним, але вимога іпотекодержателя не набуває пріоритету відносно зареєстрованих прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно. Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначені правові, економічні та організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Аналогічні положення містяться й у ч. 2 ст. 3 Закону України «Про іпотеку», відповідно до якої взаємні права й обовязки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону. Крім того, порядок державної реєстрації іпотек під час виникнення спірних правовідносин регулювався Тимчасовим порядком державної реєстрації іпотек, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.2004 р. № 410 (втратив чинність 01.01.2013 року) та Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. В той же час, з матеріалів справи вбачається, що запис про скасування державної реєстрації прав був зроблений на підставі підробленого судового рішення, тобто такого, що ніколи не приймалося судом. Пунктами 74, 75 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868, встановлено, що рішення суду щодо обтяження прав на нерухоме майно, яке набрало законної сили, є документом, що підтверджує виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно. В судовому порядку встановлено, що заборону відчуження іпотечного майна знято на підставі підробленого рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 25 вересня 2009 року по цивільній справі №2-2932/09 та без згоди позивача. Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 25 вересня 2009 року по цивільній справі №2-2932/09 у дійсності не приймалося, не породжує жодних правових наслідків, не є документом, що підтверджує виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно. Суд відповідно до ст. 3607 ЦПК України враховує висновки Верховного Суду України щодо застосування наведених вище норм права, викладені у постановах від 27.05.2015 року у справі № 6-332цс15, від 10.06.2015 року у справі № 6-449цс15, від 24.06.2015 року у справі № 3-231гс15, про те, що у разі скасування незаконного судового рішення про визнання іпотеки недійсною, на підставі якого з Державного реєстру іпотек виключено запис про обтяження, дія іпотеки підлягає відновленню з моменту вчинення первинного запису в Державному реєстрі іпотек, який виключено на підставі незаконного, оскільки відпала підстава виключення цього запису. Верховний Суд України наголошує, що це означає, що іпотека є дійсною з моменту внесення про неї первинного запису в Державний реєстр іпотек. Такий висновок узгоджується і з положенням ст. 204 ЦК України, яка закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обовязки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за цим договором, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обовязки підлягають виконанню. В матеріалах справи відсутні докази, що могли б спростувати презумпцію правомірності правочину іпотечного договору, і цей договір, права й обовязки сторін за ним, залишаються чинними з моменту його первинної реєстрації в Державному реєстрі іпотек. З огляду на те, що з Державного реєстру іпотек виключено запис про обтяження на підставі підробленого рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 25 вересня 2009 року по цивільній справі №2-2932/09, дія іпотеки є відновленою з моменту вчинення первинного запису в Державному реєстрі іпотек, який виключено на підставі цього, оскільки підстава виключення цього запису не існувала, і це встановлено в судовому порядку. За таких обставин суд приходить до висновку про збереження обтяження іпотекою предмету іпотеки. Вирішуючи спір, суд приймає до уваги, що відсутність запису про іпотеку не впливає на наявність/відсутність іпотеки, оскільки іпотечний договір був укладений в той момент, коли ще не діяли положення Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», які пов'язують момент виникнення права іпотеки з моментом його реєстрації, що також вказує на дійсність іпотеки. З огляду на викладене вище, суд також відхиляє доводи третьої особи [PERSON] з посиланням на судові рішення у справі № 815/4585/14 про те, що спірне майно не є предметом іпотеки, адже за наведених обставин іпотека є дійсною. Крім того, судом прийнято до уваги, що спір у справі № 815/4585/14 стосується правомірності відмови у державній реєстрації іпотеки, а мотиви судових рішень у такій справі, правова кваліфікація спірних правовідносин не мають преюдиційного значення у даній справі. Відповідно до\~ст. 589 ЦК України\~у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого іпотекою, іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки. За рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання іпотечного майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Згідно ч. 1 та ч. 2\~ст. 590 ЦК України\~звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч.3\~ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Судом встановлено, що статтею 4 Іпотечного договору закріплено право Іпотекодержателя звернути стягнення на Предмет іпотеки на підставі рішення суду та передбачено можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобовязань. Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Згідно з п. 39 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012\~року №\~5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки в такий спосіб і набуття іпотекодержателем права власності на нього за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо його передбачено договором. Тому в разі встановлення такого способу звернення стягнення на предмет іпотеки в договорі іпотекодержатель на підставі частини другої статті 16 ЦК має право вимагати застосування його судом. Згідно із ч. 3 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності. Відповідно до наявного в матеріалах справи звіту про оцінку майна від 30.07.2015 року, що виконано суб'єктом оціночної діяльності приватним підприємством «Енергомакс» (оцінювач - [PERSON]), ринкова вартість предмету іпотеки складає 15 956\~000,00 грн. (п'ятнадцять мільйонів дев'ятсот п'ятдесят шість тисяч гривень 00 коп.) без ПДВ, а саме: - ринкова вартість житлового будинку, загальною площею 550,00 кв.м., житловою площею 178,8 кв.м., що знаходиться за адресою: місто Одеса, вулиця Фонтанська дорога, будинок 74, - 11 756\~000,00 грн. (одинадцять мільйонів сімсот пятдесят шість тисяч гривень 00 коп.). - ринкова вартість земельної ділянки, розташованої за адресою: місто Одеса, вулиця Фонтанська дорога, будинок 74, загальною площею 0,0700 га, кадастровий номер: 5110136900:27:011:0199, - 4 200\~000,00 (чотири мільйона двісті тисяч гривень 00 коп.). Враховуючи, що заборгованість позичальника перед позивачем за договором кредиту станом на 15.09.2015 року складає2015140,36 доларів США (два мільйона пятнадцять тисяч сто сорок доларів США 36 центів), що за курсом НБУ станом на 15.09.2015 року становить 44329390,11 грн. (сорок чотири мільйони триста двадцять девять тисяч триста девяносто гривень 11 коп.), і перевищує вартість предмету іпотеки, задовольнити вимоги позивача за рахунок предмета іпотеки можливо лише частково в розмірі ринкової вартості предмета іпотеки на суму 15 956\~000,00 грн. (п'ятнадцять мільйонів дев'ятсот п'ятдесят шість тисяч гривень 00 коп.) без ПДВ, що визначена на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності. Відповідно до положень ст.ст. 10\~, 11, 58, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін та в межах і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому сторони мають право обґрунтовувати належність конкретно доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень та зобов'язані довести перед судом ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, та з такого, виходячи з наведених фактичних та правових підстав, зважаючи на відсутність зі сторони відповідача будь-яких заперечень, суд доходить висновку про необхідність задоволення позову у повному обсязі. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню\~компенсація судових витрат в розмірі 3654,00 грн.

Outcome: approved