Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-20 00:00:00

В червні 2017 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 01.09.2012 року вона уклала шлюб з відповідачем по справі, зареєстрований у виконкомі Української сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, актовий запис №05. Від шлюбу мають дитину доньку [PERSON], [INFO]. Шлюб між ними не розірвано, але на теперішній час вони з відповідачем проживають окремо. Дитина залишилася проживати з нею, спору щодо визначення місця проживання дитини між ними немає. Донька знаходиться на її утриманні. Матеріальну допомогу на утримання дитини в добровільному порядку відповідач надає в незазначеному розмірі і досить нерегулярно, час від часу. Відповідач працює у ВСП ШУ «Першотравневе» ш. Ювілейна підземний електрослюсарем на ділянці УШТ-2. Позивач у судове засідання не зявилась, до початку судового засідання від позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, на задоволенні позовних вимог позивач наполягає. Відповідач в судове засідання не зявився направив суду заяву відповідно до якої позовні вимоги визнає в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України встановлює, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частина друга тієїж статті зазначає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Так, відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Враховуючи всі вивченні судом обставини, суд вважає, що оскільки відповідач працю на ВСП ШУ «Першотравневе» ш. Ювілейна і є батьком дитини [PERSON], [INFO] та має можливість виплачувати позивачу на доньку аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На підставі викладеного,

Outcome: approved