Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

Голова ОСББ «Салтиківська-14» звернулася до суду з вищезазначеним позовом, який в наступному уточнила та просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість з понесених витрат на управління багатоквартирним будинком та комунальні послуги за період з 01 січня 2015 року по 31 травня 2018 року в розмірі 42549,14 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762,00 грн. та витрати на правничу допомогу. В обгрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що ОСББ «Салтиківська-14» створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку [ADDRESS], з метою забезпечення і захисту прав співвласників, дотримання ними своїх обов'язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та Статутом об'єднання. Відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] у цьому будинку, але понесені ОСББ витрати на управління багатоквартирним будинком та комунальні послуги не сплачує, в зв'язку з чим за період з 01.01.2015 по 31.05.2018 має заборгованість перед ОСББ в розмірі 42549,14 грн., в тому числі по роках: за 2015 рік - 16490,62 грн., за 2016 рік - 9066,81 грн., за 2017 рік - 10817,36 грн., за період з січня по травень 2018 року - 6174,35 грн. Позивач зазначає, що 22.04.2016 Інгулецьким районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за заявою позивача було видано судовий наказ у справі № 213/681/16-ц, яким стягнуто з [PERSON] заборгованість за 2015 рік на суму 16490,62 грн., але ухвалою суду від 23.08.2016 судовий наказ було скасовано. Вважає, що звернувшись у 2016 році до суду з заявою про видачу судового наказу, позивач перервав строк позовної давності, тому перебіг позовної давності у цій справі починається заново. Також позивач зазначає, що 18 червня 2018 року надіслав відповідачу вимогу щодо погашення існуючої заборгованості, яку відповідач залишив без відповіді, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з даною позовною заявою. Відповідно до норм ЦПК України розгляд справи проводиться в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Відповідач неодноразово викликався до суду /а.с.29,32,36,40-4,57-58,61-63,68-69/, відповідно до ст.128 ЦПК України порядок його виклику дотримано, але в судове засідання відповідач не з'явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав. Після перерви представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи /а.с.56/. За таких обставин суд вважає можливим провести розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, та ухвалив про заочний розгляд справи згідно ст.ст. 280-282 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Салтиківська-14», ідентифікаційний код 36608356, місцезнаходження: [ADDRESS], керівником якого є [PERSON], здійснює діяльність з комплексного обслуговування об'єктів, зареєстроване в даному Реєстрі у встановленому порядку, перебуває на обліку в ГУ регіональної статистики, Криворізькій південній ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області /а.с.12-14/, має свій Статут, згідно з п.I.2 Якого, затвердженого Протоколом № 2 загальних зборів співвласників від 06.09.2016, змінило назву з ТСББ «Інгулець-6» на ОСББ «Салтиківська-14» /а.с.6-11/. Суд також бере до уваги, що відповідно до розпорядження Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 19 травня 2016 року за № Р-223/0/3-16 «Про перейменування топонімів у населених пунктах області» на виконання Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки», вулиця «Мануїльського» в місті Кривому Розі перейменована на вулицю «Салтиківська». Згідно з п.2 р.I Статуту, ОСББ «Салтиківська-14» діє відповідно до Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», чинного законодавства України та Статуту. Метою створення об'єднання є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов'язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим Статутом /п.1 р.II/. Розділом IV Статуту передбачені джерела фінансування, порядок їх використання та коштів об'єднання, які складаються в тому числі із внесків і платежів співвласників, коштів, отриманих об'єднанням у результаті здавання в оренду допоміжних приміщень та іншого спільного майна багатоквартирного будинку, коштів, отриманих об'єднанням як відшкодування за надані окремим категоріям громадян пільги на оплату житлово-комунальних послуг та призначення житлової субсидії , та інших джерел. Позивачу комунальними підприємствами міста надаються послуги з утримання будинку та прибудинкової території за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Салтиківська, 14, плата за які на підставі договору №35-40/2 від 12.05.2014, укладеного між ТСББ «Інгулець-6» та ПАТ «Державний ощадний банк України» /а.с.48-49/ та договору №1603997-161114-165-04 від 16.11.2016, укладеного між ОСББ «Салтиківська-14» та ПАТ «Державний ощадний банк України» /а.с.50-53/ здійснюється співвласниками будинку на особовий рахунок об'єднання через відділення Ощадбанку. Відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS], є власником зазначеної квартири на підставі договору дарування від 14.10.2002, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна /а.с.15, 27/, отже користується комунальними послугами, які отримує об'єднання, а тому повинен сплачувати їх вартість, а також сплачувати понесені об'єднанням витрати на управління багатоквартирним будинком. Статтею 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено перелік житлово-комунальних послуг, до яких належать: житлові послуги, тобто послуги з управління багатоквартирним будинком та комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. За приписами цієї статті послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем, утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку. Згідно ст.ст. 20,32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач щомісяця, не пізніше 20-го числа місяця наступного за звітним, вносить повну оплату за комунальні послуги. Статтею 67 ЖК України визначено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Квартирна плата та плати за комунальні послуги вносяться щомісяця у встановлені строки. Статтею 68 цього кодексу передбачено, що наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ст.162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Виходячи з положень зазначених норм закону, власники житла зобов'язані його утримувати. Нормами ст.322 ЦК України визначено, що власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оскільки відповідач кошти за спожиті послуги та витрати на управління багатоквартирним будинком не сплачував, виникла заборгованість, яка за період з 01.01.2015 по 31.05.2018 складає 42549,14 грн., в тому числі: за 2015 рік - 16490,62 грн., за 2016 рік - 9066,81 грн.,за 2017 рік - 10817,6 грн., за січень-травень 2018 року - 6174,35 грн. Сума заборгованості підтверджується наданим позивачем розрахунком /а.с.16, 46-47/. Судом також встановлено, що позивач у 2016 році звертався до суду з заявою про видачу судового наказу, 22.04.2016 Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу було видано судовий наказ та стягнуто з [PERSON] на користь ТСББ «Інгулець-6» заборгованість за комунальні послуги за 2015 рік в сумі 16490,62 грн. /а.с.19/. Ухвалою суду від 23.08.2016 даний судовий наказ було скасовано /а.с.20/. Відповідно до п.7 ч.3 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» управитель багатоквартирного будинку має право вести претензійно-позовну роботу у разі виникнення заборгованості за надані послуги в порядку і строки, встановлені законом та/або договором. Згідно з ч.4 цього Закону управитель багатоквартирного будинку зобов'язаний забезпечувати належне утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території відповідно до нормативних вимог і договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, від власного імені укладати з підрядниками необхідні договори про виконання окремих робіт та послуг. Частиною 9 цього Закону передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. При цьому, за приписами цієї статті споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Суд вважає, що позивачем надано суду достатньо доказів, які підтверджують, що відповідач, мешкаючи в будинку, користується комунальними послугами, які надаються постачальниками таких послуг позивачу, та те, що право позивача щодо своєчасної оплати послуг порушено відповідачем, а тому порушене право підлягає відновленню. Розглядаючи вимогу про стягнення із співвласника житла понесених витрат на управління багатоквартирним будинком, суд враховує наступне. Статтею 13 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» передбачено, що у разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об'єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду. Згідно зі ст.15 цього закону співвласник зобов'язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. За приписами ст.17 даного Закону, для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов'язків об'єднання має право вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об'єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів. Також суд враховує, що згідно з положеннями ст.18 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» об'єднання відповідно до цього Закону та статуту в свою чергу зобов'язано забезпечувати належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна, що належить співвласникам, для чого відповідно до ст.22 для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку об'єднання за рішенням загальних зборів має право виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг. Об'єднання оплачує холодну та гарячу воду, теплову та електричну енергію, природний газ, комунальні послуги за цінами (тарифами), встановленими для населення, крім частини таких послуг, що оплачуються власниками нежитлових приміщень. Згідно зі ст.23 внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об'єднання та/або рішенням загальних зборів. Частиною 1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ці обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Відповідно до ч.5 ст.81 ЦПК України докази подаються суду сторонами та іншими учасниками справи. Суд вважає, що позивачем надано суду достатньо належних доказів, які підтверджують, що відповідач, мешкаючи в будинку, користується комунальними послугами, які надаються постачальниками таких послуг позивачу, та те, що право позивача щодо своєчасної оплати послуг порушено відповідачем, а тому порушене право підлягає відновленню. Одночасно, суд вважає, що відповідачем не надано жодного переконливого доказу оплати отриманих послуг, та відсутності підстав для нарахування заборгованості щодо обслуговування належної йому квартири та витрат на утримання спільного майна багатоквартирного будинку. Встановленим у судовому засіданні обставинам відповідають правовідносини із невиконання споживачем зобов'язань по сплаті наданих послуг, та з недопустимості односторонньої відмови від виконання зобов'язань і наслідків неналежного виконання зобов'язань. Таким чином, оскільки відповідач є власником квартири в ОСББ, користується послугами, суд вважає, що він повинен сплачувати за них, але не здійснює плату за отримані послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість, а тому суд визнає позовні вимоги обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Водночас, суд керується положеннями ч.3 ст.267 ЦК України, згідно з якою позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, а тому з огляду на те, що відповідач наданими йому правами не скористався, питання щодо строків позовної давності судом не розглядається. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що відповідно до ст.141 ЦПК України витрати позивача по сплаті судового збору в разі задоволення позовних вимог покладаються на відповідача, у зв'язку з чим підлягає стягненню з відповідача судовий збір, який сплачений позивачем під час звернення до суду з заявою про видачу судового наказу (689,00 грн.) та з цією позовною заявою (1073,00 грн.), тобто всього у розмірі 1762,00 грн. Щодо стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу, суд враховує, що позивачем в якості доказів одержання правничої допомоги надано відповідний договір від 12.07.2018, укладений головою ОСББ «Салтиківська-14» та адвокатом [PERSON] /а.с.23-24/, згідно з п.3.1 якого вартість послуг за даним Договором становить 600,00 грн. за складання позовної заяви, інших доказів витрат на правничу допомогу суду не надано, а тому саме така сума підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved