Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

До Березанського міського суду Київської області звернулось Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовну заяву обґрунтовувало тим, що відповідач [PERSON] звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 21.09.2010, згідно якої відповідачу було відкрито картковий рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами» складає між відповідачем та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується його підписом у заяві. У зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язань за вказаним договором станом на 04.01.2021 виникла прострочена заборгованість у сумі 10 080,59 грн., з яких 10 080,59 грн. - заборгованість за тілом кредиту, в тому числі 0,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту та 10 080,59 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 гр. - заборгованість за нарахованими відсотками; 0,00 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; 0,00 грн. - нарахована пеня; 0,00 грн. - нараховано комісії. В добровільному порядку відповідач заборгованість не погашає, тому позивач просить стягнути заборгованість у вказаному розмірі, а також судові витрати в сумі 2 270 грн. з відповідача на свою користь. Разом з позовною заявою представником позивача було подано клопотання, в якому останній вказував, що предметом позову є стягнення заборгованості, розмір якої не перевищує 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, відтак, посилаючись на ч. 6 ст. 19 ЦПК України, вважає вказану справу малозначною та просить суд розглянути позов у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с.5). Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 11.02.2021 відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. За правилами ч. 1 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Позивач в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, разом з позовною заявою подав заяву, в якій просив розглядати справу за відсутності їхнього представника, вказував, що на позовних вимогах наполягає та не заперечує проти розгляду справи за відсутності їхнього представника, а також щодо винесення заочного рішення (а.с.6). Відповідно до ч. 2 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. За загальним правилом, встановленим ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи вказані обставини, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності належним чином повідомленого позивача, від якого надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, на підставі ч. 2 ст. 211, ч. 1 ст. 223 ЦПК України. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, а саме поштою рекомендованим листом з повідомленням, повістки надсилались за місцем реєстрації відповідача, яке співпадає з адресою, вказаною позивачем у позовній заяві. Причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило (а.с.93,96,107). За таких обставин, суд прийняв рішення про заочний розгляд за наявними матеріалами відповідно до ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, оскільки позивач проти такого порядку не заперечував, а належним чином повідомлений відповідач в судове засідання повторно не з`явився, не повідомив причини своєї неявки та не подав відзив. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши і оцінивши матеріали справи у сукупності, докази по справі, встановив наступне. Так, як вбачається з матеріалів справи, 21.09.2010 відповідач [PERSON] з метою отримання кредитних послуг підписав анкету-заяву, чим підтвердив свою згоду на те, що дана заява разом з «Пам`яткою клієнта», «Умовами та правилами надання банківських послуг», а також «Тарифами» складає між відповідачем та ПАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк», Договір про надання банківських послуг, за умовами якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с.41). Як зазначено в анкеті-заяві та підтверджується підписом на ній відповідача, останній у повному обсязі ознайомився та погодився з «Умовами та правилами надання банківських послуг», а також «Тарифами» банку», які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. Вказані «Умови та правилами надання банківських послуг» розміщені на офіційному сайті http://privatbank.ua, та відповідач зобов`язався виконувати їх вимоги, а також регулярно ознайомлюватися з їхніми змінами на вказаному сайті (а.с.41). 21.09.2010 відповідач під підпис ознайомився з довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна 55 днів пільгового періоду», в якій визначено основні умови кредитування, тип кредитної лінії (відновлювальна), пільговий період, базову відсоткову ставку в місяць в розмірі 2,5 %, що нараховується на залишок заборгованості, виходячи з розрахунку 360 днів в році, розмір щомісячних платежів в сумі 7 % від заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості, термін внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним, комісії, наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором у вигляді пені за несвоєчасне погашення заборгованості та штрафів в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій тощо (а.с.46). 09.12.2019 відповідачем також підписано паспорт споживчого кредиту, в якому визначено основні умови кредитування, розмір реальної процентної ставки та орієнтовну загальну вартість кредиту, порядок повернення кредиту, наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожний день прострочення виконання, але не більше 15% суми простроченого платежу, а також розмір процентної ставки, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту тощо (а.с.42-45). Підписавши паспорт споживчого кредиту, відповідач власним підписом підтвердив факт отримання ним та ознайомлення з інформацією про умови кредитування,вартість кредиту, а також підтвердив отримання ним пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до його потреб та фінансової ситуації, зокрема, шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі, суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати для нього, в тому числі, в разі невиконання ним зобов`язань за таким договором (а.с.42-45). Для користування кредитними коштами відповідач отримав кредитні картки № [NUMBER] , дата відкриття 21.09.2010, з терміном дії до 01/13, № [NUMBER] , дата відкриття 14.10.2010, з терміном дії до 08/14, № [NUMBER] , дата відкриття 26.06.2012, з терміном дії до 09/15, № [NUMBER] , дата відкриття 30.04.2014, з терміном дії 02/18, та № [NUMBER] , дата відкриття 20.03.2018, з терміном дії до 11/21, що підтверджується відповідною довідкою АТ КБ «Приватбанк» (а.с.40). Згідно з довідкою АТ КБ «Приватбанк» про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки за договором [PERSON] 21.09.2010 встановлено початковий кредитний ліміт в розмірі 500 грн., який в подальшому, 29.09.2010, було збільшено до 2 400 грн., з 15.10.2010 збільшено до 4 000 грн., з 26.10.2010 - збільшено до 4 500 грн.; з 25.11.2010 - збільшено до 4 800 грн., з 08.09.2011 - збільшено до 6 900 грн., 27.10.2016 - збільшено до 12 000 грн., з 20.03.2018 - зменшено до 12 000 грн., та з 04.07.2019 зменшено до 0,00 грн. (а.с.39). Як встановлено, позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав, надавши відповідачу [PERSON] можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту, що підтверджується розрахунками заборгованості за договором № б/н від 21.09.2010 станом на 31.05.2015, 30.09.2019 та 04.01.2021, а також випискою по рахунку за договором № б/н станом на 06.01.2021 (а.с.7-38). Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг - позичальник зобов`язується погашати заборгованість по кредиту, відсотків за його використання, на перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг - у разі невиконання зобов`язань за договором, на вимогу банку клієнт зобов`язується виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі прострочених кредитах та Овердрафту), оплату винагороди банку. Однак відповідач порушив взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, не надавав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. В добровільному порядку відповідач заборгованість не погашає. За визначенням ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема, з договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України). Так, відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Положеннями ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідач повинен виконувати зобов`язання належним чином відповідно до умов Договору та вимог ЦК України (ст. 526 ЦК України). Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова відповідача від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускаються. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України). При цьому, порушенням зобов`язання в розумінні статті 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В частині 2 ст. 1050 ЦК України зазначено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокове повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. З урахуванням імперативних вимог ч.1 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. За правилами ч.1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таким чином, за встановлених судом обставин, відповідач [PERSON] скористався наданим банком кредитом, проте ухиляється від виконання взятих на себе зобов`язань, що станом на 04.01.2021 призвело до виникнення заборгованості в сумі 10 080,59 грн., з яких 10 080,59 грн. - заборгованість за тілом кредиту. Будь-яких спростувань вимог позивача відповідачем суду надано не було та в судовому засіданні їх не встановлено. Таким чином, суд вважає, що з [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» належить стягнути борг за кредитним договором у вказаному вище розмірі - 10 080,59 грн. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, а саме судовий збір в сумі 2 270 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved