Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-25 00:00:00

В травня 2020 року до Шевченківського районного суду надійшли матеріали вказаної цивільної справи, які направлено 13 квітня 2020 року ухвалою Київського апеляційного суду. Позивач, Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» (надалі - позивач) пред`явив позов до [PERSON] (надалі - відповідач), про стягнення заборгованості, відповідно до якого просив стягнути на свою користь 12467,86 доларів США заборгованості за кредитним договором, яка складається з: 1684,22 доларів США - нарахованих та несплачених процентів за користування кредитом за період з 01 квітня 2014 року по 30 квітня 2015 року; 10783,64 доларів США - заборгованості за кредитом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір №2203-170-16/USD від 22 серпня 2008 року, відповідно до умов якого банк зобов`язався надати відповідачеві грошові кошти, а відповідач зобов`язався повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом в порядку, на умовах та в строки, передбачені кредитним договором. Позивачем зі свого боку виконано умови договору, однак відповідач належним чином не виконує умови кредитного договору, заборгованість не погашає у зв`язку з чим позивач звернувся до суду із вказаним позовом. 02 травня 2020 року по справі відкрито провадження, прийнято рішення про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, встановлено процесуальні строки для подання заяв по суті справи. Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Разом з тим, в матеріалах справи міститься заява представника позивача, згідно якої він просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, а справу розглядати у його відсутність. Крім того, у вказаній заяві представник позивача зазначив, що не заперечує щодо заочного розгляду справи (а.с. 48). Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом оголошення про виклик на сайті суду, про причини неявки суд не сповістив. Разом з тим, відповідно до положень ч.1, 2 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів для розгляду справи по суті, а також те, що представник позивача щодо заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1, 2 ст. 280 та відповідно до ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Так, як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір №2203-170-16/USD від 22 серпня 2008 року (надалі - кредитний договір), відповідно до умов якого банк зобов`язався надати відповідачеві грошові кошти, а відповідач зобов`язався повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом в порядку, на умовах та в строки, передбачені кредитним договором (а.с. 14-16). Відповідно до п.п. 1.1. кредитного договору, сума кредиту становить 15000,00 доларів США. Процентна ставка за користування кредитом становить 14,4 % річник. Відповідно до п.п. 3.1.10 кредитного договору, процентна ставка, що нараховується на залишок простроченої заборгованості - процентна ставка, визначена у п.1.1. кредитного договору, збільшена на 1%, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості. Строк повернення кредиту визначено у п.1.1. кредитного договору до 21 серпня 2028 року. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно правил ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, які визначено у ст. 611 ЦК України, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. З долученого до справи розрахунку заборгованості за договором №2203-170-16/USD від 22 серпня 2008 року, вбачається, що відповідач отриманий кредит за умовами договору не сплачує, в результаті чого станом на станом на 23 березня 2020 року утворилась заборгованість у розмірі 12467,86 доларів США, яка складається з: 1684,22 доларів США - нарахованих та несплачених процентів за користування кредитом за період з 01 квітня 2014 року по 30 квітня 2015 року (1630,12 доларів США з 01.04.2014 - 30.04.2015 кількість днів прострочення 395 із процентною ставкою 14,40% річних) та (54,10 доларів США з 05.08.2014 - 30.04.2015 кількість днів прострочення 269 із процентною ставкою 15,40%); 10783,64 доларів США - заборгованості за кредитом (а.с. 26). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, згідно з ч.1 ст. 76, ч. 1 ст. 77 та ст. 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд дійшов висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач порушив умови договору, що призвело до виникнення заборгованості. Щодо вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором в доларах США, то суд бере до уваги те, що заборони на виконання грошового зобов`язання в іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі, чинне законодавство не містить. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення ч. 1 ст. 1046, ч. 1 ст. 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України. Вказані висновки суду узгоджуються із позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеної у справі № 373/2054/16 (реєстраційний номер рішення 79382745), дійшла висновку, що заборони на виконання грошового зобов`язання в іноземній валюті. Як вбачається з платіжного доручення №2974-5113 від 19 червня 2020 року позивачем при зверненні із вказаним позовом було сплачено 5248,00 грн. судового збору (а.с. 43). Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, то відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати потрібно покласти на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved