Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-11 00:00:00

в серпні 2018 року відкрите провадження за заявою [PERSON], в якій вона просила: визнати [PERSON] недієздатним, встановити над ним опіку та призначити її опікуном. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що [PERSON] є її сином, має інвалідність першої групи з народження, потребує постійного стороннього догляду. Із-за психічного розладу він не може розуміти значення своїх дій, керувати ними і потребує стороннього догляду та опіки. Заінтересована особа не заперечувала проти задоволення заяви. 27.11.2018 року у справі призначена судово-медична експертиза, на час її проведення провадження у справі зупинене. 20.02.2019 року провадження у справі відновлене. 12.04.2019 року закрите підготовче провадження та призначений розгляд справи по суті. В ході розгляду справи заслухано заявника, досліджено матеріали справи, з яких встановлено, що [PERSON], народився 14.07.2000 року в с. Поправка, Білоцерківського району Київської області, є інвалідом першої групи, підгрупи «а» з 14.07.2018 року, причина ураження центральної нервової системи (а.с. 7). Згідно до висновку судово-психіатричного експерта КЗ КОР «ОПНМО» № 34-ц від 06.02.2019 року встановлено, що [PERSON] страждає на стійке хронічне психічне захворювання глибоку розумову відсталість, F 73.1 за МКХ-10, за своїм психічним станом усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними не може. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України\~ фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст. 293 ЦПК України). Згідно до ч. 1 ст. 40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Відповідно до ч. 6 ст. 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Отже, зважаючи на те, що судом встановлено, що [PERSON] страждає на хронічне психічне захворювання глибоку розумову відсталість, F 73.1 за МКХ-10, за своїм психічним станом усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними не може, суд вважає за можливе заяву задовольнити, визнати його недієздатним та встановити строк дії рішення два роки. Відповідно до ч. 2 ст. 40 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Згідно ч. 1 ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Рішенням виконавчого комітету виконавчого комітету Поправської сільської ради Білоцерківського району Київської області № 24 від 10.07.2018 року затверджено висновок органу опіки та піклування про можливість виконувати обовязки опікуна громадянку [PERSON] та призначено опікуном недієздатного [PERSON], рекомендовано їй звернутись до суду для встановлення над ним опіки. Отже, суд вважає за можливе призначити [PERSON] опікуном над [PERSON]. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved