Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позов мотивований тим, що 23 жовтня 2010 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького МУЮ Вінницької області, який було розірвано рішенням Кіровського міського суду Луганської області від 30 грудня 2013р. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач участі у вихованні дитини не приймає, не виявляє турботи про неї, не надає їй необхідних умов для розвитку та навчання. Дитина повністю знаходиться на утриманні позивача, тому позивач змушена звернутись до суду та просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], у розмірі 1000 грн. щомісячно. В судове засідання позивач не зявилася, разом з тим, 21.12.2015р. звернулася до суду із заявою, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила суд розгляд справи провести за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, проте 18.12.2015р. звернувся до суду із клопотанням, в якому зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та просив суд розгляд справи провести у його відсутність. Згідно з ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось у звязку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що рішенням Кіровського міського суду Луганської області від 30.12.2013р. розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 23 жовтня 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького МУЮ Вінницької області. Після розірвання шлюбу прізвище позивача - «Позднякова» (а.с. 6). Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-АМ № 191146, виданого 04 травня 2011 року відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, [PERSON] являється\~ батьком [PERSON], [INFO]. (а.с. 3) Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом позивач та відповідач не знаходять спільної згоди щодо форми та розміру утримання дитини. Пленум Верховного Суду у п. 17 постанови №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розяснив, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч.2 ст. 182 СК України). При визначенні суми стягнення аліментів суд враховує вікову категорію неповнолітньої дитини та звичайні потреби дитини. Крім того суд враховує, що відповідач є фізично здоровою людиною працездатного віку, інших утриманців не має, а відтак має можливість надавати матеріальну допомогу неповнолітній дитині. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Крім того, відповідно до ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, з огляду на вищевикладене суд вважає за можливе позов задовольнити, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], у розмірі 1000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже, з відповідача слід стягнути на користь держави 487,20 грн. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved