Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-10 00:00:00

Держане підприємство «Укртрансформація» (надалі по тексту - Позивач, ДП «Укртрансформація») звернулось до суду з позовом до Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві (надалі - Відповідач),за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - [PERSON] , Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (надалі по тексту - АТ «Райффайзен Банк Аваль»), в якому просив, з урахуванням уточнень,зняти арешт з коштів підприємства, що містяться на рахунку № [NUMBER] у Дарницькому відділенні № 2 Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», що накладений постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у місті Києві про арешт коштів боржника від 01.09.2009 №797/1. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що наразі ДП «Укртрансфармація» знаходиться в стані припинення, тому є потреба в закритті рахунків в банківських установах. Так, позивач звернувся до АТ «Райффайзен Банк Аваль» з заявою про закриття розрахункового рахунку № [NUMBER] , який відкритий в Дарницькому відділенні № 2, однак вказана заява залишена без задоволення у зв`язку з накладенням арешту на кошти боржника, що містяться на вказаному рахунку в банківській установі. Позивач звернувся до відповідача із заявою про зняття арешту з коштів боржника, однак ост анній повідомив, що станом на 11.11.2019 судовий наказ № 2н-20 від 06.02.2009, виданий Дарницьким районним судом міста Києва про стягнення з ДП «Укртрансфармація» на користь [PERSON] 21 997,63 грн. боргу на виконанні у відділі не перебуває, зазначивши, що термін зберігання даного виконавчого провадження закінчено та надано копію постанови про закінчення виконавчого провадження від 03.06.2010 ВП № 14364274. Так, враховуючи викладене, позивач вважає, що наявні всі підстави для зняття арешту з коштів ДП «Укртрансфармація», у зв`язку з чим звернувся до суду. Ухвалою суду від 13 січня 2020 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників судового процесу. Залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - [PERSON] , Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль». В судове засідання представник позивача не з`явився, однак надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд розгляд даної справи проводити за його відсутністю. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відзив до суду не направив. Будь-яких заяв чи клопотань від нього не надходило. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Будь-яких заяв чи клопотань від нього не надходило. 04.06.2020 року від АТ «Райффайзен Банк Аваль» надійшли пояснення, відповідно до яких зазначено, що накладення арешту на грошові кошти позивача здійснюються на підставі постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дарницького РУЮ у м. Києві, будь-яких документів щодо зняття арешту з розрахункового рахунку ДП «Укртрансфармація» до Банку не надходило. Просили залишити вимоги позивача на розсуд суду, справу розглядати без участі представника АТ «Райффайзен Банк Аваль». Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами пп. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Судом встановлено, що 06.02.2009 суддею Дарницького районного суду м. Києва Коренюк А.М. винесено судовий наказ від 06.02.2009 по справі № 2н-20/2009 про стягнення з ДП «Укртрансфармація» на користь [PERSON] суми заборгованості у розмірі 21 997,63 грн. заробітної плати (а. с. 18). Постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у місті Києві від 01 вересня 2009 року при примусовому виконанні наказу №2н-20, виданого 06 лютого 2009 року Дарницьким районним судом міста Києва про стягнення з Державного підприємства «Укртрансформація» на користь [PERSON] заробітної плати, накладений арешт на кошти в сумі 24 264,20 грн., що містяться на рахунках КРД «Райффайзен Банк Аваль» та належать Державному підприємству «Укртрансформація» (а. с 10). 03.06.2010 державним виконавцем у виконавчому провадженні № 14364274, на підставі ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання судового наказу Дарницького районного суду міста Києва від 06.02.2009 № 2н-20 про стягнення з ДП «Укртрансфармація» на користь [PERSON] боргу у розмірі 21 997,63 грн. (а. с. 12). Відповідно до листа начальника Дарницького РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Заєць А.М. № 1141 від 27.11.2019, на звернення позивача, зазначено, що перевіркою даних автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено, що станом на 11.11.2019 року судовий наказ № 2н-20 виданий 06.02.2009 року Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення з ДП ««Укртрансформація» на користь [PERSON] боргу у розмірі 21 997,63 грн. на виконанні у відділі не перебуває (а. с. 14). З письмових пояснень представника АТ «Райффайзен Банк Аваль» вбачається, що останнім накладено арешт на кошти позивача в розмірі 24 264,20 грн. на підставі виконавчого документа та з дотриманням вимог чинного законодавства України. Будь-яких документів задля здійснення зняття арешту на кошти боржника до третьої особи не надходило. Відповідно до ст. 319 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Стаття 321 ЦК України встановлює, що ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності охороняється законом та його порушення з боку будь-якого державного органу, установи, особи не припустимо. Відповідно до ч. 3 ст.111 ЦК України, під час проведення заходів щодо ліквідації юридичної особи до завершення строку пред`явлення вимог кредиторів ліквідаційна комісія (ліквідатор) закриває рахунки, відкриті у фінансових установах, крім рахунка, який використовується для розрахунків з кредиторами під час ліквідації юридичної особи Згідно з абзацом 1 ст. 59 Закону України «Про банки і банківську діяльність» арешт на майно або кошти банку, що знаходяться на його рахунках, арешт на кошти та інші цінності юридичних або фізичних осіб, що знаходяться в банку, здійснюються виключно за постановою державного виконавця, приватного виконавця чи рішенням суду про стягнення коштів або про накладення арешту в порядку, встановленому законом. Зняття арешту з майна та коштів здійснюється за постановою державного виконавця, приватного виконавця або за рішенням суду. За змістом чч. 1 та 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Відповідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Таким чином, позивач,знаходячись в стані припинення, не може реалізувати всю процедуру з припинення юридичної особи, а саме закрити рахунки в банківській установі. Оцінюючи усі докази, наявні в матеріалах справи, та те, що виконавче провадження № 14364274 з примусового виконання судового наказу Дарницького районного суду міста Києва від 06.02.2009 по справі № 2н-20/2009 про стягнення з ДП «Укртрансфармація» на користь [PERSON] суми заборгованості у розмірі 21 997,63 грн., в межах якого була винесена постанова про арешт коштів боржника, закінчено і вказаний виконавчий документ не перебуває на примусовому виконанні в органах державної виконавчої служби, строк пред`явлення такого виконавчого документа минув, суд приходить до висновку, що підстави для продовження обтяження на кошти позивача відсутні, а тому позовні вимоги Держаного підприємства «Укртрансформація» підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved