Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

До Володарського районного суду Київської області 20.06.2017 р. надійшла позовна заява ТОВ «Орлан-Транс-Груп» до [PERSON] про стягнення збитків, в якій Позивач просить стягнути з Відповідача на його користь заборгованість в розмірі76 791, 91 грн. (сімдесят шість тисяч сімсот дев'яносто одна гривня дев'яносто одна копійка) та стягнути з Відповідача судові витратив розмірі 1 600, 00 (одна тисяча шістсот гривень). На обґрунтування заявлених позовних вимог Позивач у позовній заяві зазначив, що Відповідач [PERSON] перебував у трудових відносинах з Позивачем на посаді водія, неодноразово перебував у службових відрядженнях у межах України та за кордоном, отримав пластикові картки ТзОВ «Вог Рітейл» для заправки дизельним паливом транспортних засобів для виконання транспортних завдань. Під час виконання перевезення на автопоїзді [NUMBER]/[NUMBER] за маршрутом Україна-Молдова-Україна згідно з подорожнім листом від 29.02.2016 р. № 597175 при виїзді автомобіля в рейс в паливних баках залишилося 330 л палива, Відповідачем було придбано 3 227 л дизельного палива, при поверненні автомобіля залишок палива в паливних баках склав 290 л. За нормами витрат палива даний автомобіль при виконанні перевезення мав використати 2 989 л палива, проте за подорожнім листом та розшифровкою до нього витрата палива склала 3 267 л, перевитрата палива склала 303 л дизельного палива на загальну суму 5 749, 79 грн. До того ж, Відповідачем при виконанні цього перевезення було порушено норми наказу від 08.06.2015 р. № 29 «Про впровадження єдиних правил заправки дизельним паливом при виконанні транспортного завдання», за яким кількість придбаного палива не повинна перевищувати об'єму всіх паливних баків автомобіля; у разі розрахункового перевищення заправки водій зобов'язаний відшкодувати вартість палива, що дорівнює ціні на паливо під час розрахункової заправки, помножена на кількість літрів, що перевищує об'єм баків. Так, під час заправки 03.03.2016 р. кількість палива в баках перевищила реальний об'єм баків автомобіля - 755 л при об'ємі 600 л, що завдало збитків в розмірі 2 178,73 грн.; при заправці 10.03.2016 р. кількість палива в баках перевищила реальний об'єм баків автомобіля - 647 л при об'ємі 600 л, що завдало збитків у розмірі 294,36 грн., при заправці 14.03.2016 р. кількість палива в баках перевищила реальний об'єм баків автомобіля - 766 л при об'ємі 600 л, що завдало битків в розмірі 2 452,40 грн., при заправці 18.03.2016 р. кількість палива в баках перевищила реальний об'єм баків автомобіля - 784 л при об'ємі 600 л, що завдало збитків у розмірі 2 765,42 грн., при заправці 23.03.2016 р. кількість палива в баках перевищила реальний об'єм баків автомобіля - 848 л при об'ємі 600 л, що завдало збитків в розмірі 4 136,78 грн., при заправці 28.03.2016 р. кількість палива в баках перевищила реальний об'єм баків автомобіля - 927 л при об'ємі 600 л, що завдало збитків у розмірі 5 631,86 грн.; загалом збитки, завдані Відповідачем під час виконання зазначеного перевезення склали 23 209, 34 грн. Під час виконання перевезення на автопоїзді [NUMBER]/[NUMBER] за маршрутом Україна-Молдова-Україна згідно з подорожнім листом від 01.04.2016 р. № 597355 при виїзді автомобіля в рейс в паливних баках залишалося 290 л палива; Відповідачем було придбано 2 750 л дизельного палива; при поверненні автомобіля залишок палива в паливних баках склав 110 л. За нормами витрат палива цей автомобіль при виконанні перевезення мав використати 2 444 л палива, згідно з подорожнім листом та розшифровкою до нього витрата палива склала 2 930 л, перевитрата палива склала 486 л дизельного палива на загальну суму 9 488, 03 грн. Під час виконання перевезення на автопоїзді [NUMBER]/[NUMBER] за маршрутом Україна-Молдова-Україна згідно з подорожнім листом від 04.05.2016 р. № 597384 при виїзді автомобіля в рейс в паливних баках залишилося 110 л палива, Відповідачем було придбано 1650 л дизельного палива, при поверненні автомобіля залишок палива в паливних баках склав 140 л. За нормами витрат палива цей автомобіль при виконанні перевезення мав використати 1 345 л палива, згідно з подорожнім листом та розшифровкою до нього, витрата палива склала 1 620 л, перевитрата палива склала 275 л дизельного палива на загальну суму 5 493, 85 грн. Під час виконання перевезення на автопоїзді [NUMBER]/[NUMBER] за маршрутом Україна-Німеччина-Україна згідно з подорожнім листом від 10.06.2016 р. № 641086 при виїзді автомобіля в рейс в паливних баках залишилося 472 л палива, Відповідачем було придбано 3 137 л дизельного палива, при поверненні автомобіля залишок палива в паливних баках склав 155 л. За нормами витрат палива цей автомобіль при виконанні перевезення мав використати 3 158 л палива, згідно з подорожнім листом та розшифровкою до нього, витрата палива склала 3 453 л, перевитрата палива склала 295 л дизельного палива на загальну суму 6 196, 26 грн. До того ж Відповідачем при виконанні даного перевезення порушено норми згаданого наказу від 08.06.2015 р. № 29, оскільки при заправці 02.07.2016 р. кількість палива в баках перевищила реальний об'єм баків автомобіля - 958 л при об'ємі 900 л, що завдало збитків у розмірі 368,36 грн. Крім цього, Відповідачем порушено норми названого наказу і в частині того, що при вході на територію України з території Росії кількість палива в паливних баках автомобіля повинна бути «повні баки». Проте при заїзді автомобіля на територію України 16.07.2016 р. кількість палива становила 159 л при об'ємі баків автомобіля 900 л, що завдало підприємству збитків у вигляді різниці вартості палива на території України та Росії на загальну суму 3 517,78 грн. Загалом збитки, завдані Відповідачем при виконанні даного перевезення, склали 10 082,40 грн. Під час виконання перевезення на автопоїзді [NUMBER]/[NUMBER] за маршрутом Україна-Німеччина-Україна згідно з подорожнім листом від 21.07.2016 р. № 641316 при виїзді автомобіля в рейс в паливних баках залишалося 155 л палива, Відповідачем було придбано 1 318 л дизельного палива, при поверненні автомобіля залишок палива в паливних баках склав 111 л. За нормами витрат палива цей автомобіль при виконанні перевезення мав використати 1 068 л палива, згідно з подорожнім листом та розшифровкою до нього, витрата палива склала 1362 л, перевитрата палива склала 294 л дизельного палива на загальну суму 6 168, 54 грн. Під час виконання перевезення на автопоїзді [NUMBER]/[NUMBER] за маршрутом Україна-Німеччина-Україна згідно з подорожнім листом від 23.08.2016 р. № 687328 при виїзді автомобіля в рейс в паливних баках залишалося 331 л палива, Відповідачем було придбано 1 200 л дизельного палива, при поверненні автомобіля залишок палива в паливних баках склав 406 л. За нормами витрат палива цей автомобіль при виконанні перевезення мав використати 853 л палива, згідно з подорожнім листом та розшифровкою до нього, витрата палива склала 1 125 л, перевитрата палива склала 272 л дизельного палива на загальну суму 5 716, 00 грн. Відповідно загальна сума збитків, завдана Відповідачем Позивачу перевитратою палива за переліченими перевезеннями, становить 60 158,16 грн. Крім того, Позивачем у період з 21.07.2016 р. до 13.09.2016 р. було забезпечено Відповідача грошовими коштами (авансом) на службові відрядження в межах України та за кордоном у загальному розмірі 106 210,77 грн. таким чином: 4 612,00 грн. шляхом видачі з каси підприємства; 101 598,77 грн. шляхом перерахування грошової суми на відповідний рахунок для використання із застосуванням платіжної картки, користувачем якої був Відповідач. Про використання цих коштів (авансу) на службові відрядження складено авансові звіти № 0/П 717 від 15.08.2016 р., № 0/П 299 від 23.08.2016 р., № 0/П 312 від 05.09.2016 р. на загальну суму 92 571,09 грн. Проте Відповідачем не було подано звіт про використання коштів, наданих на відрядження у розмірі 13 639,68 грн., як це передбачено Інструкцією про службові відрядження в межах України та за кордон. Через неповернення Відповідачем суми надміру сплачених коштів у встановлені законодавством терміни з нього на підставі пункту 167.1 статті 167 Податкового кодексу України стягнуто податок на доходи фізичних осіб у розмірі 2 994, 07 грн., що перераховано Позивачем у дохід держави. Таким чином, Відповідачем на день подання до суду позовної заяви не повернуто до каси Позивача суми збитків, завданих перевитратою палива в розмірі 60 158,16 грн., залишок коштів (авансу) понад суму, витрачену згідно із звітом про використання коштів, наданих на відрядження, у розмірі 13 639,68 грн. та суму сплаченого податку на підставі Податкового кодексу України в розмірі 2 994,07 грн. Після виправлення недоліків ухвалою Володарського районного суду Київської області від 26.07.2017 р. відкрито провадження та призначено справу до слухання у попередньому судовому засіданні на 10.08.2017 р., відкладено за заявою Відповідача на 05.09.2017 р. Ухвалою суду від 05.09.2017 р. справу призначено до судового розгляду на 03.10.2017 р., яке у зв'язку із неявкою сторін у справі було відкладено на 13.11.2017 р. У судове засідання 13.11.2017 р. представник Позивача не з'явилася, про дату, час і місце розгляду справи належним чином повідомлена, 16.08.2017 р. надіслала до суду засобами електронної пошти клопотання з проханням розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с. 89-90). Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомляв, клопотань про відкладення засідань, а так само заперечень щодо позовних вимог до суду не подавав; про дату, час і місце розгляду справи вважається належно повідомленим за зареєстрованою адресою місця проживання в порядку частини п'ятої статті 74 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), відповідно до приписів якої в разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, зокрема за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином; підтвердження надсилання судових повісток та ухвал суду містяться в матеріалах справи. Відповідно до частини четвертої статті 169, частини першої статті 224 ЦПК у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, за письмовою згодою представника Позивача, надісланою на адресу суду 16.08.2017 р. (а.с. 90), вбачає за можливе розглянути справу за відсутності Відповідача у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення. Відповідно до частини другої статті 197 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, виходить з такого. Судом встановлено, що 29.02.2016 р. [PERSON] було прийнято на роботу у Львівську філію ТОВ «Орлан-Транс-Груп» на посаду водія автотранспртних засобів для перевезення вантажів у міжміському, міжобласному та міжнародному сполученні на вантажні автомобілі всіх марок з повною індивідуальною матеріальною відповідальністю, що підтверджено витягом з наказу Львівської філії ТОВ «Орлан-Транс-Груп» від 26.02.2016 р. № 22-кф (а.с. 9). Наказом Львівської філії ТОВ «Орлан-Транс-Груп» від 11.08.2010 р. № 45 затверджено тимчасові базові лінійні норми витрат палива (а.с. 37-41), а наказом ТОВ «Орлан-Транс-Груп» від 08.06.2015 р. № 29 впроваджено єдині правила заправки дизельним пальним при виконанні транспортного завдання. Під час виконання перевезення за маршрутом Україна-Молдова-Україна Відповідач згідно з подорожнім листом від 29.02.2016 р. № 597175 та розшифровкою до нього (а.с. 11-16) допустив перевитрату палива об'ємом 303 л на загальну суму 5 749,79 грн. Крім цього при виконанні цього перевезення Відповідачем було порушено вимоги згаданого вище наказу від 08.06.2015 р. № 29 «Про впровадження єдиних правил заправки дизельним паливом при виконанні транспортного завдання», а саме: при заправці 03.03.2016 р., коли кількість палива в баках перевищила реальний об'єм баків автомобіля - 755 л при об'ємі 600 л, що завдало збитків у розмірі 2 178,73 грн.; при заправці 10.03.2016 р., коли кількість палива в баках перевищила реальний об'єм баків автомобіля - 647 л при об'ємі 600 л, що завдало збитків у розмірі 294,36 грн.; при заправці 14.03.2016 р., коли кількість палива в баках перевищила реальний об'єм баків автомобіля - 766 л при об'ємі 600 л, що завдало битків у розмірі 2 452,40 грн.; при заправці 18.03.2016 р., коли кількість палива в баках перевищила реальний об'єм баків автомобіля - 784 л при об'ємі 600 л, що завдало збитків у розмірі 2 765,42 грн.; при заправці 23.03.2016 р., коли кількість палива в баках перевищила реальний об'єм баків автомобіля - 848 л при об'ємі 600 л, що завдало збитків у розмірі 4 136,78 грн.; при заправці 28.03.2016 р., коли кількість палива в баках перевищила реальний об'єм баків автомобіля - 927 л при об'ємі 600 л, що завдало збитків у розмірі 5 631,86 грн. Загальна сума збитків склала 23 209,34 грн. Під час виконання перевезення за маршрутом Україна-Молдова-Україна згідно з подорожнім листом від 01.04.2016 р. № 597355 (а.с. 17-20) Відповідач допустив перевитрату палива об'ємом 486 л на загальну суму 9 488,03 грн. Під час виконання перевезення за маршрутом Україна-Молдова-Україна Відповідач згідно з подорожнім листом від 04.05.2016 р. № 597384 (а.с. 21-23) допусти перевитрату палива об'ємом 275 л на загальну суму 5 493,85 грн. Під час виконання перевезення за маршрутом Україна-Німеччина-Україна Відповідач згідно з подорожнім листом від 10.06.2016 р. № 641086 та розшифровкою до нього (а.с. 24-28) допустив перевитрату палива об'ємом 295 л на загальну суму 6 196,26 грн. Крім цього при виконанні цього перевезення Відповідачем було порушено вимоги згаданого вище наказу від 08.06.2015 р. № 29 «Про впровадження єдиних правил заправки дизельним паливом при виконанні транспортного завдання», а саме: при заправці 02.07.2016 р., коли кількість палива в баках перевищила реальний об'єм баків автомобіля - 958 л при об'ємі 900 л, що завдало збитків в розмірі 368,36 грн., при заїзді автомобіля на територію України 16.07.2016 р. кількість палива становила 159 л при об'ємі баків автомобіля 900 л, що завдало збитків у вигляді різниці вартості палива на території України та Росії на загальну суму 3 517,78 грн. Загалом збитки, завдані Відповідачем при виконанні цього перевезення склали 10 082,40 грн. Під час виконання перевезення за маршрутом Україна-Німеччина-Україна Відповідач згідно з подорожнім листом від 21.07.2016 р. № 641316 (а.с. 29-32) допустив перевитрату палива об'ємом 294 л дизельного палива на загальну суму 6 168,54 грн. Під час виконання перевезення за маршрутом Україна-Німеччина-Україна Відповідач згідно з подорожнім листом від 23.08.2016 р. № 687328 (а.с. 33-36) допустив перевитрату палива об'ємом 272 л на загальну суму 5 716,00 грн. Отже, загальна сума збитків, завдана Відповідачем Позивачу перевитратою палива, становить 60 158,16 грн. Крім того, Позивачем у період з 21.07.2016 р. до 13.09.2016 р. Відповідача було забезпечено грошовими коштами (авансом) на службові відрядження в межах України та за кордоном у загальному розмірі 106 210,77 грн., а саме: 4 612,00 грн. шляхом видачі з каси підприємства, що підтверджується копією видаткового касового ордера від 20.07.2016 р., та 101 598,77 грн. шляхом перерахування грошової суми на відповідний рахунок для використання із застосуванням платіжної картки, користувачем якої був Відповідач, що підтверджено випискою по карті ЦФ ПАТ «Кредобанк» (а.с. 46-47; 50, 53, 54). Про використання цих коштів Відповідачем складено авансові звіти № 0/П 717 від 15.08.2016 р., № 0/П 299 від 23.08.2016 р., № 0/П 312 від 05.09.2016 р. на загальну суму 92 571,09 грн. (а.с. 43-45; 48-49; 51-52). Проте Відповідачем не подано звіт про використання коштів, наданих на відрядження у розмірі 13 639,68 грн. Через неповернення Відповідачем суми надміру сплачених коштів у встановлені терміни з нього на підставі пункту 167.1 статті 167 Податкового кодексу України стягнуто податок на доходи фізичних осіб у розмірі 2 994, 07 грн., що перераховано Позивачем у дохід держави (а.с. 55-64). Наказом Львівської філії ТОВ «Орлан-Транс-Груп» від 28.11.2016 р. № 144-кф (а.с. 10) Відповідача звільнено за прогули на підставі пункту 4 статті 40 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України). На дату подання позовної заяви Відповідачем не повернуто до каси Позивача суми збитків, завданих перевитратою палива в розмірі 60 158,16 грн., залишок коштів (авансу) понад суму, витрачену згідно із звітом про використання коштів, наданих на відрядження, у розмірі 13 639,68 грн. та суму сплаченого податку на підставі Податкового кодексу України в розмірі 2 994,07 грн. Відповідно до пункту 6 статті 134 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації у випадках, коли відповідно до законодавства на працівника покладено повну матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків. За роз'ясненнями, викладеними в пункті 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1992 р. № 14 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками», матеріальна відповідальність в повному розмірі на підставі пункту 6 статті 134 КЗпП України покладається на працівника у випадках, передбачених окремими законодавчими актами. За чинним законодавством така відповідальність може бути покладена, зокрема, за шкоду, заподіяну перевитратою пального на автомобільному транспорті. Відповідно до постанови Верховної Ради України від 12.09.1991 р. № 1545-XII «Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу РСР» у зв'язку з постановою Верховної Ради України від 24.08.1991 р. «Про проголошення незалежності України» та прийняттям Акта проголошення незалежності України встановлено, що до прийняття відповідних актів законодавства України на території республіки застосовуються акти законодавства Союзу РСР з питань, які не врегульовані законодавством України, за умови, що вони не суперечать Конституції і законам України. Так, відповідно до підпункту «в» пункту 14 Постанови ЦК КПРС, Ради Міністрів СРСР від 5.08.1983 р. № 759 «Про підвищення ефективності використання автотранспортних засобів у народному господарстві, посилення боротьби з приписками при перевезенні вантажів автомобільним транспортом та забезпечення цілості паливно-мастильних матеріалів», яка є чинною, за перевитрату палива понад затверджених норм з вини працівників автомобільного транспорту з них утримується 100 відсотків вартості перевитраченого автомобільного палива. Згідно з пунктом 6.7 Інструкції з обліку надходження і витрачання паливно-мастильних матеріалів і єдиних талонів на відпуск нафтопродуктів на підприємствах, в організаціях, колгоспах і радгоспах, затвердженої Державним комітетом СРСР по забезпеченню нафтопродуктами від 3.02.1984 р. № 01/21-8-72, яка є чинною, на підставі прийнятого керівником підприємства рішення вартість перевитраченого палива понад затверджені норми підлягає стягненню з водіїв транспортних засобів. Правова позиція Верховного Суду України, викладена в ухвалі Суду від 07.09.2016 р. у справі № 6-1267цс16 (справа № 165/448/15-ц) свідчить, що суди при вирішенні подібних справ повинні встановити наявність чи відсутність вини та умисного заподіяння працівником майнової шкоди підприємству, що є обов'язковою складовою відповідальності працівників автомобільного транспорту за перевитрату палива. Відповідно до статті 360-7 ЦПК України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Як зазначено, зокрема, в постановах Верховного Суду України від 30.03.2011 р. у справі № 6-29420св10, від 30.06.2011 р. у справі № 6-57743св10, в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18.02.2015 р. у справі № 6-47120св14 відповідно до частини третьої статті 10, частини першої статті 60 ЦК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; суд у разі недостатності доказів відповідно до вимог статей 10, 31, 137 ЦПК України повинен вжити заходів та сприяти сторонам у здійсненні їх прав для всебічного й повного з'ясування обставин справи. При цьому доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виник спір. Як встановлено судом на підставі матеріалів справи, Відповідач [PERSON] при виконанні перевезень неодноразово допускав перевитрату палива по здійснених маршрутах, а також не дотримувався інших вимог та трудових обов'язків, зокрема, щодо звітування за використання наданих Позивачем коштів на відрядження, чим завдав Позивачеві матеріальної шкоди у загальному розмірі 76 791,91 грн. Жодних пояснень з приводу перевитрат дизпалива під час здійснення перевезень Відповідач керівництву філії ТОВ «Орлан-Транс-Груп» не надав, не доповідав, що має місце перевитрата палива, тому суд приходить до висновку, що саме з вини Відповідача Позивачу заподіяно майнову шкоду, що становить 76 791,91 грн. Суд також бере до уваги, що Відповідач обізнаний з приводу заявлених позовних вимог (а.с. 87), з часу відкриття провадження в цій справ та отримання ним позовної заяви з додатками, до суду не з'являвся, письмових заперечень і пояснень не подавав, представника не залучив, клопотань про відкладення судового розгляду, продовження строку розгляду справи тощо до суду не подавав, відтак, не довів суду відсутність своєї вини у спричинені зазначених збитків. Також за імперативними вимогами частини першої статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи усе викладене та

Outcome: approved