Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-18 00:00:00

В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги позивача підтримала повністю з підстав викладених у позовній заяві, просить суд визначити місце проживання малолітнього [PERSON] з матір»ю [PERSON] та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн., щомісячно, з врахуванням індексації відповідно до закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнав, не заперечив проти визначення місця проживання малолітнього [PERSON] з матір»ю [PERSON] та стягнення з відповідача аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. Однак просив суд здійснювати стягнення аліментів починаючи з 01 листопада 2018 року. Суд, заслухавши представника позивача [PERSON], представника відповідача [PERSON], дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного: Як було встановлено в судовому засіданні, сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 18 листопада 2012 року, який розірвано рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 22 лютого 2018 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження виданого 24 вересня 2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, серія [NUMBER]. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2 ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Згідно ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до роз'яснень, що містяться у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до роз'яснень, що містяться у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. У відповідності до ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.184 СК України, розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні просив суд здійснювати стягнення аліментів починаючи з 01 листопада 2018 року, проти чого не заперечила представник позивача [PERSON] Таким чином, визначаючи розмір аліментів, суд враховує те, що домовленість між позивачем та відповідачем про добровільну сплату аліментів на утримання дитини відсутня, відповідач інших осіб на утриманні не має, є здоровою працездатною особою, а тому в змозі сплачувати аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 3000,00 грн., щомісячно, що є обґрунтованим, достатнім та визнаним відповідачем розміром, для належного утримання дитини. Згідно ч. 1 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно зі ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача слід задоволити повністю, визначити місце проживання малолітнього [PERSON], [INFO], з матір»ю [PERSON] та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн., щомісячно, з врахуванням індексації відповідно до закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 листопада 2018 року і до досягнення дитиною повноліття, що не заперечувалось представником позивача в судовому засіданні. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по справі понесені позивачем по сплаті судового збору в розмірі 704,80 грн., за позовну вимогу про визначення місця проживання дитини.Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за категорією спорів про стягнення аліментів, то з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved