Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

В червні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на її користь на утримання дитини [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі по 1000 грн. щомісяця, починаючи стягувати від дня пред»явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з [PERSON] додаткові витрати на її користь на утримання дитини [PERSON], [INFO], в сумі по 500 грн. щомісяця, починаючи стягувати від дня пред»явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. На обґрунтування позовних вимог зазначила, що з відповідачем з 22.12.2011 року перебувала у зареєстрованому шлюбі. 28.01.2015 року шлюб було розірвано. За час шлюбу у них народилась донька, [PERSON], 14.11.2012 року. Після розірвання шлюбу відповідач припинив надання матеріальної допомоги на утримання дитини, тобто фактично ухиляється від виконання своїх батьківських обов»язків. Крім цього, донька часто хворіє на респіраторні захворювання, що потребує значних коштів на лікування дитини. В звязку з цим просить стягнути з відповідача додаткові витрати в сумі 500 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково. Просив стягнути аліменти в розмірі ? частини всіх видів його заробітку, доходу. Зазначив, що він в добровільному порядку сплачує аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO]. Окрім того на його утриманні перебуває його мати [PERSON]. Згідно декларації про доходи за 2014 -2015 р. він не має змоги сплачувати таку суму аліментів, яку запропонувала позивач. Суд, в межах наданих доказів, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, приходить до висновку щодо часткового задоволення позовних вимог. Відповідно до ст.ст. 11, 27, 60 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28.01.2015 р. розірвано (а.с.3). Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], дитина проживає разом із матірю. Згідно ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 2 ст. 59, ч. 1, ч. 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем не доведено, що він бере участь в утриманні своєї матері, той факт, що його матір є людиною похилого віку сам по собі про зазначене не свідчить. Матеріалами справи підтверджено, що доходів від підприємницької діяльності відповідач не має. Позивачем не доведено, що відповідач має дохід в розмірі більшому ніж мінімальний, тому суд враховує, що розмір аліментів повинен відповідати й матеріальним можливостям відповідача. При визначенні розміру аліментів суд враховує наявність у відповідача малолітнього сина [PERSON], [INFO] З огляду на те, що батьки зобов'язані нести витрати в рівних частинах для забезпечення дитині необхідного рівня життя, з урахуванням того, що дитина проживає з матірю і фактично тягар утримання лежить на ній, суд виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості вважає за можливе визначити розмір аліментів в сумі 500 грн. щомісячно. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. У пунктах 18, 19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 зазначено, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. При одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів і додаткових витрат їх має бути визначено у рішенні окремо. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. Позивач не надала належних та допустимих доказів того, що нею були понесені будь-які додаткові витрати та що додаткові витрати у заявленому розмірі буде необхідно витрачати на утримання дитини щомісячно до досягнення повноліття. За вказаного позовні вимоги підлягають задоволенню частково. На підставі ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача в доход держави судовий збір в розмірі - 487, 20 грн. Згідно п.1 ст.367 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial