Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-01 00:00:00

Головний лікар Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просив вирішити питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку [PERSON] посилаючись на те, що останній знаходиться на стаціонарному лікуванні з 31.07.2017 року. З 1979 року страждає на параноїдну шизофренію. Багато разів лікувався в психіатричних стаціонарах з галюцінаторно - маячною симптоматикою, агресивними тенденціями. Захворювання протікає безперервно. Сформувався грубий дефект особистості. Являється інвалідом І групи безстроково. Згідно рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 08.05.2001 року визнаний недієздатним. Згідно розпорядження голови Комунарської райадміністрації м. Запоріжжя від 30.05.2001 року № 1289 опікуном призначена сестра хворого - [PERSON]. Остання госпіталізація з 20.05.2014 року по 06.06.2013 року з діагнозом: «Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, виражений емоційно - вольовий тип дефекту». Поточна госпіталізація повязана з погіршенням психічного стану на протязі тижня: не спить, галюцінує, злобний, проявляє агресію до сестри, бє її. Доставлений спеціалізованою психіатричною бригадою СМП №105, лікар Новіков, у супроводі опікуна [PERSON] Госпіталізований за заявою опікуна з діагнозом: «Шизофренія, параноїдна форма». 01.08.2017 року [PERSON] оглянутий комісією лікарів-психіатрів, яка дійшла висновку, що хворий страждає на тяжкий психічний розлад у формі параноїдної шизофренії з безперервним типом перебігу, галюцінаторно - параноїдний синдром. За психічним станом виявляє ймовірну небезпеку для себе та оточуючих, а також не спроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує життєдіяльність. Госпіталізація обґрунтована. Обстеження та лікування можливі тільки в умовах психіатричного стаціонару. У судовому засіданні представник психіатричного закладу доводи заяви підтримав з підстав, викладених в ній, і просив суд задовольнити заяву. Зацікавлена особа сестра-опікун [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримала і наполягала на примусовій госпіталізації [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні не надав пояснень. Прокурор заяву підтримала і просила суд винести рішення про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, лікаря-психіатра, особи, щодо якої вирішується питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку, її законного представника, думку прокурора, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. У своєму рішенні Європейський Суд з прав людини (справа «[PERSON] проти України») від 17.04.2014 року зазначив, що особа не може вважатися «Психічно хворою» та позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов; по-перше, об'єктивна медична експертиза повинна достовірно показати, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання. Як вбачається з висновку комісії лікарів-психіатрів від 01.08.2017 року [PERSON], [INFO], який проживає за адресою: [INFO], страждає на тяжкий психічний розлад у формі параноїдної шизофренії з безперервним типом перебігу, галюцінаторно - параноїдний синдром. За психічним станом виявляє ймовірну небезпеку для себе та оточуючих, а також не спроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує життєдіяльність. Госпіталізація обґрунтована. Обстеження та лікування можливі тільки в умовах психіатричного стаціонару. Надані суду пояснення лікаря-психіатра, зокрема, про те, що [PERSON] вже багато років проходить курс лікування у психіатричній лікарні і внаслідок захворювання являє потенційну соціальну небезпеку для себе та оточуючих, суд вважає доказами по справі, підтверджуючими необхідність госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку. Таким чином, зібрані у справі докази і їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви.

Outcome: approved