Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-18 00:00:00

в травні 2020 року позивач ТОВ «Сент Софія Проперті Менеджмент» звернулось із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості щодо оплати за житлово-комунальні послуги в розмірі 19067,22 грн., що включає в себе: суму заборгованості за період з з 01.01.2019 по 31.03.2020 за послуги консьерж-сервісу - 16002,08 грн., пеню за період з 20.02.2019 по 23.04.2020 - 1386,74 грн., індекс інфляції за період з 20.02.2019 по 23.04.2020 - 2654,29 грн., 3 % річних за період з 20.02.2019 по 23.04.2020 - 267,54 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач є експлуатуючою організацією та надає послуги з управління та утримання багатоквартирного будинку, що розташований за адресою [ADDRESS] , при цьому відповідач - [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] з підземним паркінгом у вказаному житловому будинку. Зазначено, що за договором про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій №П-42/55 від 01.12.2015 позивач надає відповідачу послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території у житловому будинку за вказаною адресою, а відповідач повинен своєчасно оплачувати такі послуги за встановленим тарифом, в строк та на умовах, що передбачені Договором. Відповідно до Договору про надання послуг №П-42/К-55 від 01.12.2015, позивач цілодобово 7 днів на тиждень надає відповідачу послуги з консьєрж-сервісу у житловому будинку з підземним паркінгом за адресою [ADDRESS] , а відповідач повинен своєчасно оплачувати такі послуги в строк та на умовах, що передбачені Договором. Однак, з 01.01.2019 відповідач не оплачує надані послуги з консьєрж-сервісу, а тому відповідно до Довідки про суми заборгованості за надані послуги згідно Договору №П-42/К-55 становить 19067,22 гривень з урахуванням пені, 3% річних та індексу інфляції. Ухвалою від 10.06.2020 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 30.07.2020 року до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, в якому він, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість позовних вимог, просив у задоволенні позову відмовити повністю. Зокрема, вказав, що положеннями п. 2.1 договору №П-42/К-55 від 01.12.2015 передбачено, що розмір щомісячної плати за вказані послуги становить 552,50 грн., а інший розмір погоджено не було, при цьому сам договір містить взаємовиключні вимоги з питань внесення в нього змін без укладення додаткової угоди. Окремо вказує, що позивач в позові просить стягнути борг за житлово-комунальні послуги, однак послуги з консьєрж-сервісу такими в силу п.5 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» не являються. 14.01.2020 року до суду надійшла відповідь позивача на відзив. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила його задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні щодо задоволення позову заперечувала та просила відмовити у його задоволенні в повному обсязі. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Так, перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що позивач є експлуатуючою організацією та надає послуги з управління та утримання багатоквартирного житлового будинку, що розташований за адресою [ADDRESS] відповідно до договору про передачу житлового будинку в управління та експлуатацію від 19.03.2015 (а.с.7-10), а відповідач є власником кв. [ADDRESS] з підземним паркінгом у вказаному вище житловому будинку. Норми ст. 322 ЦК України передбачають, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 151 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Безгосподарне утримання громадянином належного йому будинку (квартири) тягне за собою наслідки, передбачені Цивільним кодексом Української PCP. Позивач, звертаючись до суду із вказаним позовом, обгрунтовував заявлені вимоги, зокрема тим, що споживач зобов`язаний сплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами у строки, встановлені відповідними договорами. При цьому, посилався на відповідні норми Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Так, основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між виробниками та споживачами, а також їхні права та обов`язки визначено у Законі України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до п.5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Виконавець - суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору. Споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. За ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Положеннями ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Таким чином, виходячи зі змісту вишевказаних норм чинного законодавства, суд прийшов до висновку, що послуги з консьєрж-сервісу не являються не відносяться до житлово-комунальних. Разом із тим, судом встановлено, що сторони уклали Договір про надання послуг №П-42/К-55 від 01.12.2015, відповідно до умов якого позивач цілодобово 7 днів на тиждень надає відповідачу послуги з консьєрж-сервісу у житловому будинку з підземним паркінгом за адресою [ADDRESS] , а боржник повинен своєчасно оплачувати такі послуги в строк та на умовах, що передбачені Договором (а.с.13-15, надалі - Договір). Відповідно до п. 2.3 Договору споживач оплачує послуги щомісячно, не пізніше 20-го числа місяця, що настає за розрахунковим, у розмірі, визначеному у рахунках на оплату послуг. Рахунки на оплату послуг надаються замовникові виконавцем не пізніше 10-го числа місяця, наступного за розрахунковим. Рахунки на оплату послуг є одночасно актами наданих послуг. Пункт 3.2.1 Договору визначає, що споживач зобов`язаний планувати послуги у встановлений цим Договором строк. Відповідно до п. 4.2. Договору за несвоєчасне внесення плати зі споживача стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення. Разом з тим, відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших умов, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо ) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України). Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора вимагати сплату грошей за надані послуги. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Крім того, у відповідності із вимогами ч. 2ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В даному випадку сторони не заперечують, що позивачем надаються послуги з консьєрж-сервісу згідно Договору, однак відповідач зазначає, що ним не оплачуються в зазначеному в позові розмірі такі послуги, оскільки між сторонами не було погоджено будь-якого підвищення її вартості. У відповідності до ч.1 ст. 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. А норми ч.1 ст. 629 ЦК України встановлює, що договір є обов`язковим для виконання сторонами Так, вимогами п.2.5 Договору сторони домовились, що розмір плати за послуги, що надаються за цим Договором, може бути змінений за ініціативою виконавця (позивача) у випадках, зокрема: 2.5.2. збільшення розміру плати за послуги третіх осіб, що залучаються виконавцем для надання послуг за цим Договором (п.п. 1.2., 3.3.2. Договору). Крім того, п.2.6. Договору визначено, що у разі зміни плати за послуги (п. 2.5. Договору) виконавець зобов`язаний письмово повідомити про це замовника не пізніше ніж за 30 календарних днів до дати запровадження нового розміру плати за послуги. При цьому договір про внесення змін до цього Договору, у зв`язку зі зміною розміру плати за послуги, або додаткова угода до Договору не укладаються. Сторони домовились, що на вимогу замовника виконавець зобов`язаний надати йому обґрунтований розрахунок підвищення розміру плати за послуги. В даному випадку слід зазначити, що сторони у вказаному договорі не зазначили які конкретні дії /спосіб виконання умов п. 2.6. Договору щодо письмового попередження замовника (позивача) про збільшення розміру вартості послуг консьєрж-сервісу. Разом із тим, саме на виконання вимог п. 2.6. Договору, позивачем 30.11.2018 було розміщено у вказаному житловому будинку письмове оголошення про зміну розміру плати за послуги консьєрж-сервісу та розрахунок нової вартості вказаних послуг. Про свою обізнаність із вказаною письмовою вимогою [PERSON] вказав у своєму відповідному зверненні до директора ТОВ «Сент Софія Проперті Менеджмент» в якому зазначив, зокрема, що листом було повідомлено мешканців житлового комплексу про намір збільшити розмір плати за послуги з консьєрж-сервісу та зазначив про свою незгоду із підвищенням плати за такі послуги (згідно з визначеним листом з 01.01.2019), оскільки відсутня інформація щодо графіку чергувань адміністраторів з прив`язкою до конкретного під`їзду. При цьому, відповідно до п. 2.6. Договору сторони погодили, що договір про внесення змін до Договору, у зв`язку зі зміню плати за послуги, або додаткова угода не укладаються. Тобто сторони погодили особливий порядок зміни розміру плати за послугу з консьєрж-сервісу. Відповідач, підписавши Договір з позивачем, погодив умови щодо порядку зміни розміру плати за послугу з консьєрж-сервісу і не звертався з вимогами про розірвання договору, тощо. Таким чином, в даному випадку, судом встановлено, що відповідач допустив невиконання умов п. 3.2.1. Договору щодо неоплати послуги вартоссті з консьєрж-сервісу у встановлений догвором строк та у визначеній сумі вартості послуги. Відповідно до Довідки про суми заборгованості за надані послуги згідно Договору №П-42/К-55, загальна сума заборгованості станом в період з 01.01.2019 по 31.03.2020 за послуги консьерж-сервісу - 16002,08 грн., пеню за період з 20.02.2019 по 23.04.2020 - 1386,74 грн., індекс інфляції за період з 20.02.2019 по 23.04.2020 - 2654,29 грн., 3 % річних за період з 20.02.2019 по 23.04.2020 - 267,54 грн. (а.с.12). Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, підтверджується обов`язок відповідача сплачувати надані йому послуги обслуговуючою організацією (постачальником послуг). За таких обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, оскільки вимога щодо стягнення пені з врахуванням ч.2 ст. 258 ЦПК України підлягає задоволенню виключно за 1 рік, що в даному випадку становить 2308,54 грн., крім того, судом при здійсненні перевірки розрахунку розміру вказаної заборгованості встановлено, що зазначений позивачем розмір боргу із врахуванням встановленого індексу інфляції (ч.2 ст. 625 ЦК України) не відповідає заявленому та становить не 2654,29 грн, а згідно перерахунку, здійсненого судом - 410,85 грн. Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному зв`язку, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, а саме: з відповідача підлягає стягненню на користь позивача суму заборгованості в розмірі 18989,01 грн., яка складається із: загальна сума заборгованості станом в період з 01.01.2019 по 31.03.2020 за послуги консьерж-сервісу - 16002,08 грн., пеню за період з 20.02.2019 по 20.02.2020 -2308,54 грн., індекс інфляції за період з 20.02.2019 по 23.04.2020 - 410,85 грн., 3 % річних за період з 20.02.2019 по 23.04.2020 - 267,54 грн. Відповідно до правил ст. 141 ЦПК України, судові витрат розподілені пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2091,49 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial