Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

В червні 2014 року [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до державної реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції про визнання права власності. В подальшому ухвалою суду від 13 січня 2015 року первісного відповідача замінено належним відповідачем - Миколаївською міською радою. Свої вимоги позивачі мотивують тим, що 4 травня 1998 року згідно з розпорядженням Миколаївської міської служби приватизації державного житлового фонду № 4777 їм передано у власність квартиру [ADDRESS]. 17 квітня 2006 року згідно з розпорядженням адміністрації Ленінського району виконавчого комітету Миколаївської міської ради було зменшено житлову площу їх квартири за рахунок внутрішнього перепланування. Замість свідоцтва про право власності від 4 травня 1998 року їм було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 25 травня 2006 року. В серпні 2014 року вони звернулися до реєстраційної служби для проведення державної реєстрації права власності на спірну квартиру, проте, їм було відмовлено у реєстрації права власності на зазначену квартиру, оскільки правовстановлюючий документ на неї не оформлений належним чином - не має відтиску печатки та підпису посадової особи. Посилаючись на викладене, просили суд визнати за ними право власності на квартиру [ADDRESS]. В судовому засіданні позивачі [PERSON], [PERSON], позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити. В судове засідання позивачі [PERSON], [PERSON] та представник відповідача не з'явилися. Про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином. Заслухавши позивачів, вивчивши і оцінивши в сукупності матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного. 4 травня 1998 року Миколаївською службою приватизації державного житлового фонду згідно з розпорядженням № 4777 на ім'я [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] видано свідоцтва про право власності на житло, відповідно до якого квартира [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності належить позивачам. Згідно довідки МБТІ № 1866 від 31 липня 2014 року оригінал свідоцтва про право власності на майно від 4 травня 1998 року зберігається в матеріалах архівної справи. Свідоцтво було зареєстровано в МБТІ 9 червня 1998 року. Замість зазначеного свідоцтва надавалось свідоцтво про право власності від 24 травня 2006 року, зареєстрованого в МБТІ 24 травня 2006 року. Згідно архівної копії, наданої архівним відділом Миколаївської міської ради від 23 липня 2014 року, адміністрацією Ленінського району виконавчого комітету Миколаївської міської ради видано розпорядження № 111-р від 17 квітня 2006 року оформити [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] зменшення житлової площі на 4,6 кв.м. в квартирі [ADDRESS] за рахунок внутрішнього перепланування. Позивачами в судовому засіданні було надано оригінал свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії ЯЯЯ № 911227 від 24 травня 2006 року, на квартиру [ADDRESS], видне власникам [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] адміністрацією Ленінського району виконавчого комітету Миколаївської міської ради на підставі розпорядження № 111-р від 17 квітня 2006 року замість свідоцтва про право власності від 4 квітня 1998 року, виданого Миколаївською міською службою приватизації державного житлового фонду. Як вбачається з матеріалів справи, 4 вересня 2014 року позивачам реєстраційною службою Миколаївського міського управління юстиції було відмовлено у реєстрації права власності на спірну квартиру, оскільки свідоцтво, що підтверджує виникнення права власності не оформлено належним чином. Згідно Інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 12 січня 2015 року є відомості про право власності на квартиру [ADDRESS] із зазначенням про дату прийняття рішення про державну реєстрацію 24 травня 2006 року та датою внесення запису 24 травня 2006 року. Власниками зазначені [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], форма власності приватна спільна сумісна, підстава виникнення права власності - свідоцтво про право власності серії ЯЯЯ № 911227 від 24 травня 2006 року. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до вимог ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст.15 ЦК України кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їхнього порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Стаття 12 ЦК України передбачає, що особа вільно, на власний розсуд обирає способи захисту цивільного права. Відповідно до ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. У відповідності до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За такого суд приходить до висновку, що позов [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved