overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-15 00:00:00

В червні місяці 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] посилаючись на те, що 12.08.2006 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, проте подружнє життя з відповідачем у неї не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з`явилася, в матеріалах справи є заява про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити, оскільки наданий судом строк на примирення лише підтвердив, що шлюб зберегти не можливо. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач до суду не з`явився, про дату, час та місце повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 12.08.2006 року. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Під час подружнього проживання у сторін виявились різні характери, погляди на шлюб та сім`ю, відповідач постійно вчиняє сварки, шлюбні відносини не підтримуються, шлюб носить формальний характер. За клопотанням [PERSON] сторонам надавався строк на примирення, проте [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу. За таких обставин суд вважає, що сім`я розпалась та зберегти її неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на те, що розірвання шлюбу відповідає інтересам сторін, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Питання перерозподілу судових витрат позивачем не порушувалось, що не суперечить вимогам ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-03 00:00:00

В червні місяці 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] посилаючись на те, що 12.09.2008 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, проте подружнє життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, просить шлюб розірвати. В судове засідання [PERSON] не з`явилася, була повідомлена про дату та час розгляду справи належним чином, подала заяву у якій просить слухати справу у її відсутності. [PERSON] до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 12.09.2008 року. Від шлюбу дітей не мають. Під час подружнього проживання у сторін виявились різні характери, погляди на шлюб та сім`ю, шлюбні відносини фактично припинилися та шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що сім`я розпалась та зберегти її неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, що має істотне значення. Зважаючи на те, що розірвання шлюбу відповідає інтересам сторін, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Питання про зміну прізвища на дошлюбне позивачем не порушувалось. Питання перерозподілу судових витрат не порушувалось, що не суперечить вимогам ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-02 00:00:00

В червні місяці 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] посилаючись на те, що 24.09.2004 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, проте подружнє життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, просить шлюб розірвати. В судове засідання [PERSON] не з`явилася, була повідомлена про дату та час розгляду справи належним чином, подала заяву у якій просить слухати справу у її відсутності. [PERSON] до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 24.09.2004 року. Від спільного шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Під час подружнього проживання у сторін виявились різні характери, погляди на шлюб та сім`ю, шлюбні відносини фактично припинилися та шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що сім`я розпалась та зберегти її неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на те, що розірвання шлюбу відповідає інтересам сторін, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Питання про зміну прізвища на дошлюбне позивачем не порушувалось. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на підставі ст.. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

В червня 2014 року позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 27 травня 2005 року УЗАГС Адміністрації Камчатської області Палац Одруження м. Петрапаловськ-Камчатський, за № 684. В обґрунтування позову позивач вказував, що шлюбні відносини із відповідачем припинені з березня 2013 року, в зв'язку з тим, що подружжя має різні погляди на життя, тому відновлення подружніх відносин, збереження сім'ї неможливо у зв'язку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного, у зв'язку з чим сторони припинили подружні відносини. Позивач зазначав, що спільних дітей із відповідачкою немає, спір щодо розподілу спільного майна відсутній. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про слухання справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив про задоволення позову. Відповідач в судове засідання не з'явилася, направила на адресу суду заяву, в якій позов визнала та просила слухати справу у її відсутність. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ст. 110-112,114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права. При цьому суд врахував, що регулювання шлюбно - сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

В червня 2014 року позивачка звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в позові зазначає, що 09.10.1999 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, про що Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції було зроблено актовий запис № 519. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Фактично родина розпалася, спільного господарства позивач з відповідачкою не ведуть. Подружні відносини припинені, посилаючись на те, що подальше збереження сім'ї не можливе, просить розірвати шлюб зареєстрований між ним та відповідачкою. В судове засідання позивачка надала заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомих причин,викликалася шляхом направлення судових повісток. Про зміну свого місця проживання(перебування)під час судового провадження ,причини неявки у судове засідання відповідач суд не повідомив. Відповідно до ст.74,76,77 ЦПК України відповідач вважається таким,що повідомлений належним чином та не з*явився в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ст.224,225 ЦПК України суд на згодою позивача та його представника ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши усі надані письмові докази у сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Згідно ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи 09.10.1999 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюбу, про що надано копію свідоцтва про шлюб. [INFO] у подружжя народилася дитина - [PERSON], про що надано копію свідоцтва про народження. Судом встановлено, що подальше спільне життя та збереження шлюбу між сторонами не можливе, оскільки шлюбні відносини між сторонами припинені, сторони спільного господарства не ведуть, примирення не можливе.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

В червня 2015 року [PERSON] звернулась в суд із заявою про надання їй права на шлюб, вказавши, що вона має намір зареєструвати шлюб із [PERSON], від якого вона завагітніла і має народити дитину, але їй (заявникові) на даний час виповнилося лише 16 років. Вважає, що факт її вагітності і взаємне бажання з [PERSON] зареєструвати шлюб є вагомою підставою для надання їй права на шлюб. В судовому засіданні заявник заяву підтримала. Заінтересовані особи [PERSON], з яким заявник має намір зареєструвати шлюб, та батько заявника [PERSON] не заперечують щодо задоволення заяви. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву необхідно задовольнити. Так, заявник є неповнолітньою, оскільки народилась 21 липня 1998 року. (а.с.3,5) В той же час відповідно до рішення ЛКК Козятинської центральної районної лікарні від 05 травня 2015 року заявник є вагітною з терміном вагітності 12 тижнів. (а.с.7) За таких обставин суд вважає, що надання заявнику права на шлюб буде відповідати її інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-18 00:00:00

В червня 2015 року позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що їх сім'я розпалася і поновлена бути не може. В судове засідання позивачка не з'явилася, направила до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, розглянути справу у її відсутність, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення (а.с. 20). Відповідач подав до канцелярії суду заяву, в якій позов визнав, не заперечував проти його задоволення (а. с. 25). Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З досліджених письмових доказів судом встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 09 грудня 2011 року, місце реєстрації: Радивонівська сільська рада Великобагачанського району Полтавської області, актовий запис № 3, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.5). Від цього шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину [INFO] (а.с. 8). Заяв, клопотань щодо примирення до суду не подали. При встановлених обставинах суд приходить до висновку про те, що між ними склалися і існують такі взаємини, які виключають їх подальше спільне проживання і ця сім'я поновлена бути не може. Позивачка бажає відновити своє дошлюбне прізвище «Трухова», право на що передбачене ст. 113 СК України. Оскільки позивачка не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на її користь судових витрат, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-30 00:00:00

В червня 2016 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 09 жовтня 2010 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу сторони мають сина: [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Тому, просила суд шлюб з відповідачем розірвати. Позивача в судове засідання не з'явилась, надійшла заява в якій просить суд розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, надійшла заява в якій проти позову заперечує та просить суд розглядати справу у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] 09 жовтня 2010 року вступили в зареєстрований шлюб (а.с.8). Від шлюбу сторони мають доньку: [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Відповідно до положень ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. (ст. 55 Сімейного кодексу України). Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. А згідно з вимогами ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки із-за неправильної поведінки сторони втратили довір'я та повагу один до одного, шлюбні стосунки не підтримують, примирення між сторонами не можливе, а тому зберегти сім'ю не надається можливим і шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-30 00:00:00

В червня 2016 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 27 вересня 1991 року вона уклала шлюб з відповідачем. Спільне життя не склалось, з 2014 року шлюбні відносини припинені, а тому подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Тому, просила суд шлюб з відповідачем розірвати. Позивача в судове засідання не з'явилась, надійшла заява в якій просить суд розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, надійшла заява в якій проти позову заперечує та просить суд розглядати справу у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] 27 вересня 1991 року вступили в зареєстрований шлюб (а.с.3). Відповідно до положень ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. (ст. 55 Сімейного кодексу України). Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. А згідно з вимогами ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки із-за неправильної поведінки сторони втратили довір'я та повагу один до одного, шлюбні стосунки не підтримують, примирення між сторонами не можливе, а тому зберегти сім'ю не надається можливим і шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-13 00:00:00

В червня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, в якому свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 01 листопада 2002 року. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем та перебувають на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Збереження сімї не можливе, примирення не бажає. Спору про розподіл майна та визначення місця проживання дітей немає. Просить розірвати шлюб та стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей: доньки [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з часу звернення до суду до повноліття дитини. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 14.01.2019 року позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення з [PERSON] аліментів на її користь на утримання неповнолітніх дітей: доньки [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з часу звернення до суду до повноліття дитини залишені без розгляду за заявою позивача. Позивач в підготовче судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав зазначених в позові. Відповідач в підготовче судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд у його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. В порядку ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно до ч. 4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться у порядку, встановленому статтями 206,207 цього Кодексу. Суд дослідивши матеріали справи встановив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01 листопада 2002 року, про що Дніпровським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Херсона 01 листопада 2002 року складено актовий запис № 441. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Згідно до ч. 1 ст.24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та дітей, а також визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує прав чи інтересів інших осіб, суд вважає доцільним розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON]. На підставі викладеного, ст.ст. 109, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-18 00:00:00

В червня 2019 року надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обґрунтовано тим, після укладення шлюбу сімейне життя позивача та відповідача поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен зі сторін має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю та життя взагалі. На даний час ведення спільного господарства між ними припинено та за переконанням позивача сенсу відновлювати сімейні відносини немає. У зв`язку із наведеними обставинами позивач вирішив звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу, спору про майно подружжя між сторонами немає, спільна донька після розірвання шлюбу проживатиме з відповідачем. В підготовче судове засідання позивач не прибув, подав заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позов підтримує, просить задовольнити. Відповідач в підготовче судове засідання не прибула, подала заяву, в якій просить проводити розгляд справи за її відсутності, позов визнає в повному обсязі. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи те, що відповідач визнала заявлені позовні вимоги, суд вважає за можливе ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні у відповідності до ч. 4 ст. 200 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СКУ суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них. З огляду на це суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved