Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

До Гірницького районного суду м. Макіївки Донецької області звернулася [PERSON]. яка діє в інтересах [PERSON], з вказаним позовом в якому просила надати [PERSON] додатковий строк на прийняття спадщини. В обґрунтування поданої заяви зазначила, що [PERSON] є її батьком, якому на підставі договору дарування від 25.01.1992 року, належало 4/18 частини жилого будинку з господарськими спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS]. [INFO] її батько помер, та після його смерті відкрилася спадщина, яка складалася з вказаної частини будинку. Вона, як донька померлого, є єдиною спадкоємицею першої черги. У строки, передбачені законом для прийняття спадщини вона не звернулася, оскільки тривалий час мешкала поза межами Донецької області. Крім того, вона має поганий стан здоров'я та періодично проходила лікування у медичних закладах. За таких обставин просила задовольнити її позов та визначити додатковий строк на прийняття спадщини після смерті її батька. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] просила позов задовольнити надала пояснення аналогічні викладеним у позові. У наступні судові засідання представник позивача не з'явилася, причини неявки суд не повідомила. Відповідач [PERSON], який був ухвалою суду від 27.03.2014 року був залучений до участі у даній справі (ухвала про заміну неналежного відповідача Макіївської міської ради) в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся, причини своєї неявки суд не повідомив. За таких обставин, суд вважає за можливе розгляд унти справу за відсутності нез'явившися осіб. Вислухавши пояснення представника позивача [PERSON], перевіривши матеріали справи, суд вважає що позов є необґрунтованим та у його задоволенні слід відмовити з таких підстав. В судовому засіданні встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] є рідною донькою [PERSON], що підтверджено: свідоцтвом про народження серія [NUMBER], виданого відділом ЗАГС Гірницького району м. Макіївки від 02.11.1985 року, згідно якого [PERSON] народилася [INFO] та її батьком записаний [PERSON]; свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] виданого міським відділом РАЦС Макіївського міського управління юстиції Донецької області від 08.09.2010 року згідно якого 08.10.2010 року між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], був зареєстрований шлюб, та після укладення якого [PERSON] змінила своє дівоче прізвище на «[PERSON]». Також встановлено, що [PERSON]. на підставі договору дарування від 25.01.1992 року, який був посвідчений нотаріально, належала на праві приватної власності 4/18 частини будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] [INFO] [PERSON] помер, що підтверджено свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданого 30.11.2004 року відділом РАЦС Гірницького районного управління юстиції м. Макіївки. Згідно наданої відповіді завідуючої П'ятої макіївської державної нотаріальної контори від 10.01.2014 року №11/01-06 та долученої до неї інформаційної довідки зі Спадкового реєстру ()спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) встановлено, що після [PERSON], померлого [INFO], з заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON], та була заведена спадкова справа № 509/2007 рік. Свідоцтво про право на спадщину видане не було. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4 ст. 1268ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Згідно приписів ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка досягла чотирнадцяти років, має право подати заяву про прийняття спадщини без згоди своїх батьків або піклувальника. Заяву про прийняття спадщини від імені малолітньої, недієздатної особи подають її батьки (усиновлювачі), опікун. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON], як донька померлого [INFO] [PERSON], є спадкоємицею першої черги. На час відкриття спадщини після смерті батька вона досягла повноліття, доказів стосовно того, що проживала разом з спадкодавцем суду не надано. До нотаріальної контори, у встановлені законом строки, з заявою про прийняття спадщини не зверталася. Згідно ч.1, 3 ст.1272 якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до роз'яснень, які містяться у абз. 6 п. 24 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно приписів ст.ст. 10, 59, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно змісту позовної заяви та наданих представником позивача пояснень в якості поважності причин пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини зазначено те, що спадкоємець [PERSON] тривалий час проживала поза межами території Донецької області, а також має поганий стан здоров'я та періодично проходила лікування у медичних закладах. Разом з тим, будь-яких доказів на підтвердження вказаних обставин (перебування у іншому регіоні України), перебування на лікування у медичних закладах позивачем суду не представлено. При цьому суд зазначає, що само по собі перебування у іншому регіоні, не причиною, яка б підтверджувала поважність пропуску строку на подачу заяви про прийняття спадщини. З огляду на викладене, а також враховуючи значний сплив часу з дня відкриття спадщини та звернення позивача до суду з вказаним позовом - більше 9 років, суд приходить до переконання про необґрунтованість позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed