Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

В судове засідання не з»явились позивач , представник відповідача, про час і місце розгляду справи були повідомлені в законом встановленому порядку, направили в адрес суду заяви про розгляд справи без їх участі, відповідач не заперечує протии задоволення заявлених позовних вимог. Суд вирішив за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, з урахуванням норм ст.197 ЦПК України. Судом встановлено. Позивач просить суд, визнати за нею, [PERSON], [INFO], ідентифікаційний код [NUMBER], жительки с. Велика Павлівка Зіньківського району Полтавської області право приватної власності на житловий будинок літ. А-1, з допоміжними господарськими будівлями та спорудами: літня кухня літ. Б,б; гараж літ. б1; сарай літ. б2; сарай літ. В; сарай літ.в; погріб літ.в1; сарай літ. Г; сарай літ. Д; вбиральня літ. Е; колодязь питний ? част. Літ. К; ворота огорожі №1; огорожі №2; трубопровода №3, що розташовані за адресою: вулиця Вишнева будинок № 112 село Велика Павлівка, Зіньківського району Полтавської області, як за спадкоємцем за законом. Відповідно матеріалів справи, 10 грудня 2015 року померла [PERSON], тітка позивачки по батьковій лінії, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-КЕ № 311575 видане виконавчим комітетом Великопавлівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області про що 10.12.2015 року складено відповідний актовий запис за №30 /а.с.5/. На день смерті [PERSON], згідно довідки сільської ради, була зареєстрована та одиноко проживала в господарстві за адресою вулиця Вишнева /Леніна/, будинок № 12 с. Велика Павлівка, Зіньківського району, Полтавської області /а.с.9/. Згідно погосподарської книги № 14, особовий рахунок № 828, станом на 01.07.1990 року будинковолодіння відносилось до типу колгоспного двору, членами якого були [PERSON] Єфросінія Іванівна спадкодавець та [PERSON] помер 30.04.1998 року /а.с.10/. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина, до складу якої входить і спірне домогосподарство, право на яке померлої [PERSON]І встановлено рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області, справа № 2-290/211 від 4.11.2011 року /а.с.7/. При житті [PERSON] склала заповіт, яким заповіла належне їй майно [PERSON], яка відмовилась від спадщини на користь позивачки [PERSON]І./а.с.6/. Позивач [PERSON] прийняла спадщину після померлої тітки [PERSON], звернувшись з заявою до нотаріальної контори. Відповідно до вимог ст.1297 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. В частині видачі свідоцтва про право власності на житловий будинок з господарськими будівлями державним нотаріусом Зіньківської державної нотаріальної контори винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії із-за відсутності правовстановлюючого документа щодо належності житлового будинку спадкодавцеві, тобто відсутності його державної реєстрації. Відповідно до частини першої статті 120 ЦК УРСР ( у редакції 1963 року, що була чинною на час виникнення правовідносин), майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Згідно із частиною другою статті 123 ЦК УРСР ( у редакції 1963 року, що була чинною на час виникнення правовідносин), розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до розяснень, що викладені в пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 5 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або законом. Судом не встановлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси третіх осіб. Судові витрати покласти на позивача. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved