Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-28 00:00:00

\~ \~ \~ \~В травні 2020 року позивач звернувся до суду із позовом до Первомайської селищної ради Вітовського району Миколаївської області про визнання за нею в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , право власності на земельну ділянку, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,0 га, розташовану в межах території цієї селищної ради. \~ \~ \~ \~В обґрунтування своїх вимог вказувала, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на вказане нерухоме майно, на яку вона претендує як спадкоємиця за законом четвертої черги спадкування (ст. 1264 ЦК України). Однак оформити спадщину не взмозі через ряд обставин: необхідність підтвердження права спадкоємця четвертої черги спадкування та через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на спадкову земельну ділянку, оскільки в неї є тільки копія державного акту на неї. \~ \~ \~ \~Під час підготовчого провадження подала заяву про збільшення вимог, відповідно до яких просила також встановити юридичний факт проживання з померлим на протязі не менше п`яти років до його смерті (часу відкриття спадщини). Посилаючись на те, що більше п`яти років проживала однією сім`єю з померлим [PERSON] до часу його смерті, вела з ним спільне господарство, тому має право на спадщину в порядку четвертої черги спадкування, але в нотаріальному порядку оформити спадщину не має можливості, через необхідність підтвердження цього факту в судовому порядку, а також через втрату правовстановлюючого документу на земельну ділянку, належну померлому, тому просила встановити зазначений юридичний факт та визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку [PERSON] площею 6,0 га. Ухвалою суду від 15 січня 2021 року підготовче провадження в справі було завершене і справу призначено до судового розгляду. \~ \~ \~ \~В судове засіданні сторони не з`явилися, про його час та місце була повідомлені належним чином, надали заяву з проханням розглянути справ без їх участі, при цьому позивачка в своїй заяві позов підтримала та просила його задовольнити, а представник відповідача в своїй заяві позов визнав та не заперечував проти його задоволення. \~ \~ \~ \~Суд, вважаючи можливим здійснити розгляд справи без участі сторін, дослідивши матеріали та докази справи, в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. \~ \~ \~ \~ [INFO] помер [PERSON] , який на час смерті проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Після його смерті відкрилася спадщина на нерухоме та рухоме майно, зокрема на земельну ділянку, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,0 га, розташовану в межах території Первомайської селищної ради Вітовського району Миколаївської області, яка належала йому відповідно до державного акту серії І-МК № 032192, виданого 20 грудня 2002 року Жовтневою (тепер Вітовською) районною державною адміністрацією Миколаївської області. Часом відкриття спадщини є день його смерті. Положення ч.ч.1-4 ст. 1268, ч.1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України вказують на те, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори за місцем її відкриття або шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Цивільний кодекс України передбачає два види спадкування: за законом і за заповітом (ст. 1217 ЦК України). Згідно зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті; у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу; право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК України). Заповіту спадкодавця [PERSON] судом не встановлено, тому спадкування після його смерті повинно здійснюватися за законом. Цивільний кодекс України вирізняє п`ять черг спадкування за законом, виписаних у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Спадкоємців першої-третьої черг спадкування за законом судом не встановлено. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Спадкова справа після смерті [PERSON] , копія якої була витребувана судом, була заведена приватним нотаріусом Вітовського нотаріального округу Миколаївської області Бердніковою А.Ю. на підставі заяви позивачки, поданої 21 січня 2019 року, тобто в межах визначеного законом строку для подання заяви про прийняття спадщини. Крім того, відповідно до довідки Первомайської селищної ради Вітовського району Миколаївської області № 282 від 18 січня 2019 року, яка міститься в спадковій справі, на час смерті [PERSON] з ним ніхто не був зареєстрований, а фактично він проживав із співмешканкою [PERSON] , тобто позивачкою, за адресою: смт Первомайське Вітовського району Миколаївської області з 18 листопада 2004 року по 28 вересня 2018 року, тобто до часу своєї смерті. Згідно зі ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи і про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України). В ч. 1 ст. 315 цього ж Кодексу визначено які суд розглядає факти, що мають юридичне значення, але визначений перелік не є вичерпний, оскільки в ч. 2 цієї статті виписано, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. З положень ст. 316 ЦПК України вбачається, що у разі справи про окреме провадження повинні розглядатися спільно в одному провадженні разом з позовними вимогами. Які стосуються визнання права власності на майно. Тобто позивачкою правомірно заявлено до суду прохання встановити факт родинних відносин разом з вимогою визнати за нею право власності на спадкове майно. Виходячи із зазначеної довідки селищної ради вбачається, що позивачка та померлий спадкодавець [PERSON] проживали однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини, тому вона відноситься до спадкоємців четвертої черги спадкування за законом. Крім того, згідно з положеннями ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України вказують, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оригінал правовстановлюючого документу на спадкову земельну ділянку був втрачений за невідомих обставин на підтвердження чого позивачка надала місцеву газету Вісник Жовтневщини від 16 січня 2021 року, в якому міститься оголошення про його втрату. Належність спадкової земельної ділянки померлому [PERSON] підтверджується державним актом серії І-МК № 032192, виданим 20 грудня 2002 року Жовтневою (тепер Вітовською) районною державною адміністрацією Миколаївської області, копія кого зберігається у Вітовському відділі ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області, і яка була витребувана судом під час розгляду справи. \~ \~ \~ \~За пунктами 4.1, 4.15, 4.18, 4.20 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства Юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус перевіряє наявність спадкоємців, які прийняли спадщину, факт прийняття спадщини а також наявність правовстановлюючих документів, у разі їх відсутності, роз`яснює про вирішення такого питання в судовому порядку. Що і стало підставою для звернення позивача до суду із даним позовом. \~ \~ \~ \~ Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В результаті, дослідженими під час розгляду справи доказами підтверджено, що земельна ділянка належала законно [PERSON] і вона входить до складу спадщини після його смерті, а тому в порядку спадкування повинна відійти спадкоємцям, які прийняли спадщину, тобто позивачці за як спадкоємиці за законом четвертої черги спадкування, з врахуванням встановленого факту проживання зі спадкодавцем не менше п`яти років до часу відкриття спадщини. Враховуючи, що іншим способом, окрім судового порядку, вона не може захистити своє спадкове майнове право, тому відповідно до ст. 16 ЦК України воно підлягає захисту шляхом визнання за нею права на нерухомість в порядку спадкування за законом. За викладеного,

Outcome: approved