Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернувся з позовом [PERSON] до [PERSON], за участю третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору Служби у справах дітей Вінницької міської ради про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом. Позовну заяву мотивовано тим, що позивач є власником квартири [ADDRESS], про що свідчить договір дарування від 24.03.2000 року, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу, зареєстрований в КП «Вінницьке обласне бюро технічної інвентаризації» за № 112, запис в реєстровій книзі за № 139. У даній квартирі, окрім позивача, зареєстрована його колишня дружина [PERSON] та її малолітня донька [PERSON]. З [PERSON] позивач перебував у зареєстрованому шлюбі з 07.02.1999 року по 23.12.2014 року. Після розірвання шлюбу ще деякий час відповідачка проживала у належній позивачу квартирі, однак 09.04.2015 року вона переїхала до іншого чоловіка батька своєї дитини - [PERSON], забравши при цьому як усі свої особисті речі так і спільне майно, і з того часу у квартирі не зявлялась та не ставила питання про вселення. Позивач просив суд визнати [PERSON], [INFO] такою, що втратила право користування квартирою № 175 у будинку № 89А м. Вінниці. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав за обставин, викладених в справі, просив суд позов задовольнити. Представник позивача [PERSON], позовні вимоги підтримала, просила суд визнати [PERSON], [INFO] такою, що втратила право користування квартирою № 175 у будинку № 89А м. Вінниці. Представник третьої особи [PERSON] в судовому засіданні просила суд при винесенні рішення врахувати інтереси дитини. Представник відповідачки [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, вважає позов незаконним, необґрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення. Зазначила, що [PERSON] дійсно не користувалась вказаним приміщенням, проте користування не відбувалось через перепони, які здійснював [PERSON] 09.04.2015 останній без попередження змінив замок у вищевказаній квартирі, через що [PERSON] не могла отримати доступ до особистих речей, які залишились у квартирі. За таких обставин [PERSON] не мала реальної можливості здійснити своє право не порушуючи недоторканість приміщення та не скоюючи злочин. Тобто вона мала поважні причини відсутності у приміщенні понад один рік. Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], про що свідчить договір дарування від 24.03.2000року, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу, зареєстрований в КП «Вінницьке обласне бюро технічної інвентаризації» за № 112, запис в реєстровій книзі за № 139 (а.с. 9). Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 23.12.2014 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Відповідно до довідки №1441 від 20.04.2016 року ТОВ «ЖЕО» за адресою: м. Вінниця. [ADDRESS], зареєстровано три особи [PERSON]П.(власник), [PERSON] (колишня дружина), [PERSON] (знайома) (а.с.15). Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 08.07.2015р. позов [PERSON] було задоволено та виключено з актового запису про народження №1435 від 23.04.2013р. дитини [PERSON], 17.04.2013р.н. відомості про [PERSON] як про батька дитини ( а.с.53-55). Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 14.04.2016р. було здійснено поділ майна між колишнім подружжям [PERSON]. Зокрема, було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 57\~514,00 грн.( а.с.56-58). Згідно до акту № 2177 від 06.05.2016 року мешканців будинку №89а по вул. Пирогова в м. Вінниці, [PERSON] та [PERSON] хоча і зареєстровані в [INFO], однак з квітня 2015 року за вказаною адресою не проживають (а.с.85). Згідно Постанови слідчого Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області ст. лейтенанта поліції [PERSON] від 20.07.2016р. було закрито кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12016020010003526 за заявою [PERSON] з приводу крадіжки його речей з квартири, в зв»язку з наявністю, на думку слідчого, між [PERSON] та [PERSON] цивільно-правових відносин ( а.с.84). Згідно повідомлення Вінницького відділу поліції у Вінницькій області від 14.09.2016р. в рамках даного кримінального провадження було допитано громадянина [PERSON], який повідомив, що близько півтора року проживає разом з [PERSON] та дочкою останньої [PERSON] ( а.с.77). Свідок [PERSON] в судовому засіданні суду показала, що колишня дружина її чоловіка [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживає з квітня 2015 року. Остання забрала повністю усі речі, техніку, наявну в квартирі та перебралась жити зі своєю дочкою до нового чолові, з яким має намір створити сім»ю. Таким чином, в судовому засіданні встановлено факт не проживання відповідачки та її дочки з квітня 2015 року в квартирі [ADDRESS], тоді як остання залишається бути зареєстрованою за вказаною адресою. Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Таким чином, реєстрація відповідачки порушує права позивача як власника житла. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (ст.391 ЦК України). Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В даному спорі стороною відповідача не було доведено факту перешкоджання [PERSON] своїй колишній дружині-відповідачці по справі- Усенко Т.В. проживати в [INFO] А м. Вінниці. Остання не зверталась до суду з приводу вселення чи то будь-яких перешкод зі сторони [PERSON] Навпаки остання добровільно, разом зі своєю дочкою [PERSON], вибралась проживати до свого нового чоловіка [PERSON], при цему вирішивши в судовому порядку усі питання зі своїм колишнім чоловіком [PERSON] з приводу поділу спільного майна. З огляду на вищенаведене, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved