Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-14 00:00:00

До Арцизького районного суду Одеської області надійшла позовна заява Державної екологічної інспекції в Одеській області до [PERSON] про стягнення шкоди завданої навколишньому природному середовищу (а.с. 1 - 5). В обґрунтування позову зазначає, що 10 лютого 2017року [PERSON] здійснив незаконне знищення одного сироростучого дерева породи «Акація», діаметром 15 см, до ступеня припинення росту на території Арцизької міської ради Арцизького району Одеської області, за межами населеного пункту без відповідних дозвільних документів. Державною екологічною інспекцією в Одеській області відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 65-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. Внаслідок вчиненого відповідачем правопорушення державі нанесено шкоду у розмірі 535,66 гривень. Позивач звертався до відповідача з претензією № 26 від 28.02.2017 року про добровільне відшкодування завданих збитків, але він до цього часу не відшкодував завдану шкоду, в зв`язку з чим позивач в інтересах держави звернувся до суду із зазначеним позовом. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст. ст. 128, 130, 131 ЦПК України. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 18 грудня 2019 року провадження у справі відкрито та її розгляд відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України призначений у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 18 - 19). Представник позивача в судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та з відповіддю на відзив, згідно якої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити (а.с. 12, 40 - 42). Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, звернувся до суду з відзивом на позов, запереченнями на відповідь на відзив, згідно яких просив суд у задоволенні позову відмовити, з підстав, зазначених у відзиві та в запереченнях (а.с. 30 - 32). Крім того, у зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, в судове засідання в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що факт порушення природоохоронного законодавства зафіксований державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Одеської області - Паніот С.І. , про що відповідно до ст. 254 КУпАП складений протокол про адміністративне правопорушення № 000020 від 10.02.2017 року, в якому зазначено, що 10 лютого 2017року [PERSON] здійснив незаконне знищення одного сироростучого дерева породи «Акація», діаметром 15 см, до ступеня припинення росту на території Арцизької міської ради Арцизького району Одеської області, за межами населеного пункту без відповідних дозвільних документів (а.с. 9). Постановою Державної екологічної інспекції в Одеській області про накладення адміністративного стягнення № 000020 від 10.02.2017 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 65-1 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170,00 гривень (а.с. 10). Зазначена постанова відповідачем оскаржена не була та набрала законної сили, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що відповідач визнав зазначені в постанові обставини. Внаслідок незаконної порубки дерева, діями відповідача державі було завдано шкоду на загальну суму 535,66 гривень, яка була розрахована на підставі «Такси для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2008 року за № 665, що підтверджується відповідним розрахунком (а.с. 8). Разом з цим встановлено, що відповідач в добровільному порядку завдані збитки не відшкодував і не планує відшкодовувати, оскільки Державною екологічною інспекцією в Одеській області йому було направлено претензію про відшкодування заподіяної шкоди за № 26 від 28.02.2017 року, але шкоду до даного часу не відшкодовано (а.с. 7). Як вбачається з матеріалів справи, у відповідача були відсутні будь-які дозвільні документи, які б давали йому право на вирубку дерева, тобто знищення було протиправним, що заподіяло державі матеріальну шкоду. Відповідно до ч. 1 та п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Відповідно до статті 5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», яка встановлює об`єкти правової охорони навколишнього природного середовища, зазначено, що державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовуванні в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси. Судом встановлено, що факт знищення дерева було зафіксовано у протоколі про адміністративне правопорушення № 000020 від 10.02.2017 року. Відповідно до п. 3 Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 2006 року № 1045, видалення зелених насаджень на території населеного пункту здійснюється: за рішенням виконавчого органу сільської, селищної, міської ради (далі - компетентний орган) на підставі ордера (крім випадків, передбачених пунктами 7-10 цього Порядку); на підставі документів, визначених статями 35-37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Згідно ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», встановлено, що порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Відповідно до статті 40 Закону України «Про рослинний світ» порушення законодавства про рослинний світ тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно з законами України. Аналогічні норми містяться в ст.68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» відносно порушень законодавства України про охорону навколишнього природного середовища. Відповідно до статей 6, 25, 36 Закону України «Про рослинний світ» Державна екологічна інспекція України здійснює державне управління у сфері охорони та контролю використання та відтворення рослинного світу. Пунктом 6 розділу II Положення про Державну екологічну інспекцію в Одеській області затвердженого Наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 28.09.2017 року за № 652 (надалі - Положення) встановлено, що Держекоінспекція має право розраховувати розмір збитків, заподіяних державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства. Постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2008 року № 665 затверджено «Такси для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу підприємствами, установами, організаціями та громадянами незаконним вирубуванням та пошкодженням дерев і чагарників до ступеня припинення росту» (надалі - Такси). Розмір шкоди, нанесений відповідачем державі, розрахований державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища відповідно до Такси становить 535,66 гривень. Відповідно до статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Статтею 4 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлено, що природні ресурси України є власністю Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної и та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України, цим та іншими законами України. Частиною 1 статті 167 Цивільного кодексу України встановлено, що Держава діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин. Статтею 170 Цивільного кодексу України передбачено, що Держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом. Відповідно до пункту 1 частини 2 Положення, Держекоінспекція України входить до органів виконавчої влади та утворюється для забезпечення реалізації державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Отже, Інспекція є уповноваженим Державою органом, який виступає від імені Держави з метою захисту інтересів Держави у сфері охорони навколишнього природного середовища. Державною екологічною інспекцією в Одеській області було надіслано відповідачу претензію № 26 від 28.02.2017 року про необхідність добровільно відшкодувати суму збитків нанесених державі, які утворились внаслідок здійснення ним правопорушення передбаченого статтею 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Пунктом 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Відповідно до ч. 2 ст. 509 ЦК України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала. Відповідач не надав суду будь-яких доказів відсутності його вини у спричинені шкоди завданої навколишньому природному середовищу. Статтею 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відповідно до статті 107 Лісового Кодексу України, підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України. Таким чином, [PERSON] , як особа, яка неправомірними діями наніс шкоду державній власності, зобов`язаний сплатити суму шкоди нанесеної Державі. Відповідно до частини 2 статті 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», роз`яснення Міністерства юстиції України від 30 травня 2003 року № 21-14-1297 та листа Верховної Ради України від 17 червня 2003 року № 06/10-576, грошові стягнення за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, зараховуються в повному обсязі до місцевого бюджету за місцем заподіяння екологічної шкоди. Відповідно до переліку рахунків для зарахування коштів до бюджету по коду бюджетної класифікації «Грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності», вказана сума шкоди має бути внесена на рахунок фонду охорони навколишнього природного середовища. Згідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач не надав суду жодного доказу належного, допустимого та достовірного у відповідності до ст. ст. 77-79 ЦПК України щодо заперечень проти позову, наданий позивачем розрахунок шкоди відповідач не спростував. Враховуючи вищевикладене та доведеність факту порушення відповідачем чинного законодавства, прямого причинного зв`язку з його діями та завданою шкодою, суд за наявності достатніх підстав вважає позов таким, який підлягає задоволенню в повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню сума плаченого позивачем судового збору у розмірі 1 921,00 гривень, що підтверджується відповідним платіжним дорученням № 387 від 25.11.2019 року (а.с. 6).

Outcome: approved