Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-28 00:00:00

Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 3314,56 грн. шкоди, заподіяної внаслідок самовільного заняття земельної ділянки. Позивач вказує, що відповідач за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність або надання її у користування (оренду) самовільно зайняв земельну ділянку державної форми власності площею 0,2 га в адміністративних межах Виноградівськоїільської ради, внаслідок чого заподів шкоду в розмірі 3314,56 грн., яку в добровільному порядку не відшкодував. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач позов не визнав та пояснив, що дійсно користувався земельною ділянкою площею 0,2 га в адміністративних межах Виноградівської сільської ради без відповідного документа, що посвідчує право власності або користування нею, але за вказану земельну ділянку сплачував земельний податок. Третя особа у справі [PERSON] зазначив, що ним було проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства та встановлення порушення зі сторони відповідача [PERSON] , який без відповідних документів користувався земельною ділянкою. За результатами перевірки складено акт, протокол, припис про усунення порушень законодавства та постанову у справі про адміністративне правопорушення, якою [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 531 КУпАП. Вважає, що позво підлягає задоволенню. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що у фактичному користуванні відповідача знаходилася земельна ділянка, площею 0,2 Га в адміністративних межах Виноградівської сільської ради Олешківського району Херсонської області. Виноградівською сільською радою чи будь-якими іншими органами рішень щодо надання у власність чи користування земельної ділянки відповідачу не приймалося. Відповідно до акту обстеження земельної ділянки від 23.04.2018 року, акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом земельної ділянки від 23.04.2018 року, складених державним інспектором Лабенком О.І. за участю спеціаліста 1-ої категорії з земельних питань Виноградівської сільської ради [PERSON] В [PERSON] Г. та в присутності [PERSON] встановлено, що на момент перевірки земельна ділянка державної власності загальною площею 2,00 га використовується [PERSON] без відповідного рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянку у власність чи користування або за відсутності вчиненого правочину щодо земельної ділянки. Державним інспектором Лабенком О.І. за результатами проведеної перевірки відносно [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення від 23.04.2018 року за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 531 Кодексу України про адміністративні правопорушення. На підставі вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення, державним інспектором Лабенком О.І. винесено постанову від 27.04.2018 року, якою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 531 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170,00 грн., яка відповідачем не оскаржена. Відповідно до наданого позивачем розрахунку розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки [PERSON] , розмір матеріальної шкоди становить 3314,56 грн. Позивачем направлено відповідачу вимогу про відшкодування шкоди однак вказана вимога відповідачем виконана не була. Зазначені обставини підтверджуються належним чином завіреними копіями: акту перевірки від 23.04.2018 року № 92-ДК/151/АП/09/01/-18, протоколу про адміністративне правопорушення від 23.04.2018 року № 92-ДК/0033П/07/01/-18, постанови у справі про адміністративне правопорушення від 27.04.2018 року № 92-ДК/0037По/08/01/-18; вимоги про відшкодування шкоди, розрахунку розміру завданої шкоди. Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, у тому числі щодо відшкодування кредиторові або іншій особі збитків (шкоди), є зобов`язання, які виникають з угод або в наслідок заподіяння шкоди. Приписами ст. 16 ЦК України встановлено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків (шкоди). Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка її завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Статтею 211 Земельного кодексу України передбачено, що за самовільне зайняття земельної ділянки громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства. Відповідно до пунктів 12 і 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» у випадках самовільного зайняття земельних ділянок шкода (збитки) відшкодовуються відповідно до статей 22, 1166, 1192 Цивільного кодексу України, статей 156, 211, 212 Земельного кодексу України у повному обсязі особами, що її заподіяли. Згідно зі ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Порядок передачі в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, передбачений статтею 124 цього ж Кодексу. За приписами частини першої статті 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки. Документи, що посвідчують право на земельну ділянку, вказані в статті 126 Земельного кодексу України, зокрема, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, право постійного користування земельною ділянкою - державним актом на право постійного користування, а право оренди земельної ділянки - договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону. Нормами статей 152, 156 Земельного кодексу України закріплено, що: власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Статтею 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» унормовано, що самовільним зайняттям земельної ділянки є будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними. Факт самовільного зайняття відповідачем земельної ділянки виявлено перевіркою вимог дотримання земельного законодавства та зафіксовано належним чином завіреними копіями: акту перевірки від 23.04.2018 року № 92-ДК/151/АП/09/01/-18, протоколу про адміністративне правопорушення від 23.04.2018 року № 92-ДК/0033П/07/01/-18 та встановлено постановою про накладення адміністративного стягнення від 27.04.2018 року № 92-ДК/0037По/08/01/-18, які не оскаржені у визначеному законом порядку. Розмір шкоди, який є предметом даного позову є доведений відповідним розрахунком розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, що виконаний державним інспектором [PERSON] О.І. Оскільки матеріалами справи підтверджується як наявність в діях відповідача по самовільному зайняттю земельної ділянки, його протиправної, винної поведінки, розмір заявлених до стягнення збитків, позовні вимоги слід визнати законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Шкода, завдана відповідачем підлягає відшкодуванню на користь Виноградівської сільської об`єднаної територіальної громади. Суд не приймає до уваги до уваги надану відповідачем копію квитанції про сплату земельного податку в сумі 128,25 грн. від 20.08.2019 року так як вказаний документ не є належним доказом сплати земельного податку, зокрема, в ньому не зазначено за яку земельну ділянку та за який період здійснювалася сплата податку, крім того, цей факт не має правового значення так як не спростовує факту самовільного користування відповідачем земельною ділянкою оскільки сплата земельного податку не звільняє від необхідності оформлення правовстановлюючих документів. Довідка Виноградівської сільської ради від 28.10.2019 року також не спростовує факту самовільного користування земельною ділянкою площею 2 Га. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2881,50 грн. слід віднести на відповідача так як позовні вимоги Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області задоволено в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved