Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

Генічеська державна районна адміністрація звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що матір дитини життям, вихованням та успіхами своїх дітей не цікавляться, матеріально їх не утримує, станом здоров'я не цікавиться та фактично самоусунулася від їх виховання. Крім того вказує, що [PERSON] раніше була позбавлена батьківських прав відносно трьох дітей та належних висновків не зробила. За час перебування на обліку у службі у справах дітей мали місце випадки залишення дітей без нагляду на сторонніх осіб, а також бродяжництво за межами Генічеського району. На неодноразові роз'яснення з приводу належного виконання батьківських обов'язків, остання не реагувала. На даний час відповідачка засуджена за вчинення кримінального правопорушення та відбуває покарання в установі виконання покарань. Згідно розпорядження голови Генічеської РДА від 20.07.2016 року №322 малолітнім дітям [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] встановлено статус дітей, позбавлених батьківського піклування. Просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітній [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. У судовому засіданні представник позивача за довіреністю Коваленко І.І., вимоги викладені у позовній заяві підтримав повністю, посилаючись на обставини викладені у позові. Вказує, що матір дитини фактично самоусунулися від виховання дітей. На даний час відбуває покарання у виді позбавлення волі за вчинення кримінального правопорушення, що також перешкоджає їй належним чином виконувати свої батьківські обов'язки. Представник служби у справах дітей Генічеської РДА за довіреністю Малецький Я.М. в судовому засіданні вимоги позивача підтримав повністю. Вказує, що позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей відповідатиме інтересам останніх, оскільки відповідач фактично самоусунулася від виконання своїх батьківських обов'язків, протягом тривалого часу життям дітей не цікавилася, після позбавлення батьківських прав відносно трьох дітей 2012 року належних висновків не зробила. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Пояснила що після звільнення з місць позбавлення волі має намір вживати заходів, щодо виховання дітей. Вказує, що при вирішенні питання щодо позбавлення її батьківських прав, та за умови задоволення позову не заперечуватиме щодо передачі дітей під опіку [PERSON] Дослідивши матеріали справи, пояснення представника служби у справах дітей, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, та підтверджено матеріалами справи, що відповідач [PERSON] як матір неповнолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] не належним чином виконує свої батьківські обов'язки щодо виховання дітей, не проявляє до них батьківської турботи, не цікавиться дітьми та не турбується про фізичний та духовний розвиток, не утримує їх матеріально. Як вбачається з матеріалів справи, згідно розпорядження голови Генічеської РДА від 20.07.2016 року №322 малолітнім дітям [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] встановлено статус дітей, позбавлених батьківського піклування. Малолітній [PERSON] на даний час перебуває в КЗ «Херсонський обласний будинок дитини», оскільки мав захворювання яке потребувало негайного оперативного втручання, що свідчить про неналежне приділення уваги здоров'ю дитини. Також судом встановлено, що протягом 2015 року відповідач [PERSON] неодноразово залишала дітей без нагляду, а після народження молодшої дитини мали місце випадки бродяжництва та вилучення дитини. В ході судового розгляду справи було встановлено, що в період з травня 2016 року [PERSON] перебувала в розшуку, оголошеному ухвалою Генічеського районного суду Херсонської області, та була відсутньою за місце проживання. Відповідно малолітні діти були залишені нею на третіх осіб. За весь час після залишення дітей, відповідач жодного разу не поцікавилася життям та успіхами останніх, не запропонувала свою допомогу, та фактично самоусунулася від виконання своїх батьківських обов'язків. Крім того судом встановлено, що вироком Генічеського районного суду від 05.08.2016 року [PERSON] було визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 186, ч.2 ст. 389 КК України і остаточно визначено покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 10 (десяти) днів позбавлення волі з відбуванням покаранням в кримінально-виконавчій установі закритого типу. З матеріалів наданих позивачем, встановлено, що відповідач за місцем свого колишнього проживання в с. Фрунзе Генічеського району Херсонської області характеризується негативно, вихованням дітей не займається, їхнім життям не цікавиться та фактично самоусунулася від їхнього виховання. Згідно висновку, наданого представником Служби у справах дітей Генічеської РДА позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] є доцільним. Постановою Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року №»3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено судам, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожний окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Цією ж Постановою визначено, що позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Оскільки судом встановлено, що відповідач жодної уваги дітям на протязі тривалого часу не приділяє, веде антигромадський спосіб життя, її дії спричиняють загрозу здоров'ю дітей, суд вважає доведеним належними доказами ту обставину, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Згідно вимог Конвенції «Про права дитини» та Закону України «Про охорону дитинства», дитинство перебуває в Україні під особливою охороною. Ч.4 ст. 155 СК України вказано, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків є підставою покладення на них відповідальності, встановленої законом. Вимогами п.2 ч.2 ст. 163 СК України, передбачена можливість позбавлення батьків батьківських прав у випадку ухилення ними від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та догляду за дітьми. Згідно ст.164 СК України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Таким чином, суд вважає доведеним факт ухилення [PERSON] від своїх батьківських обов'язків щодо виховання та утримання дітей, у зв'язку з чим вважає, що позов підлягає задоволенню. Крім того слід взяти до уваги, що статтею 166 ч. 2 СК України передбачено, що одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на утримання малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], також підлягають до задоволення, в розмірі визначеному позивачем, а саме у розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь осіб, які здійснюють утримання дітей.

Outcome: approved