Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

В січні 2016 року позивач ПАТ КБ «Приват Банк» звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості, в якій посилаючись на порушення відповідачкою умов кредитного договору, укладеного з нею 01.02.2008 року, просив стягнути з останньої заборгованість по виплаті кредитних коштів за вказаним договором в розмірі 12 898,08 грн. та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не зявився, направив на адресу суду письмову заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не зявилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення їй судової повістки. Заяв про розгляд справи за її відсутності не направляла, про причини неявки суду не повідомила. Раніше нею були подані письмі заперечення проти позову, в обґрунтування яких остання наголосила на справне та своєчасне погашення нею заборгованості за кредитом, а тому вважає безпідставним та надуманим наявність у неї будь-якого боргу за цим договором. Крім цього зазначила, що позивачем незаконно, без її згоди, збільшувався ліміт кредитної карти та змінювалася відсоткова ставка по кредиту, тому просила у задоволені позовних вимог позивача відмовити повністю. Оскільки в судове засідання сторони не зявились, суд відповідно до ч.2 ст.197 КПК України проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. Дослідивши письмові докази, суд приходе такого висновку.\~\~\~\~ Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Дійсно, 20.12.2006 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого являється ПАТ КБ «ПриватБанк» і [PERSON] був укладений кредитний договір у формі заяви на видачу кредитних коштів, відповідно до якого Банк надав позичальнику кредит у розмірі 800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. За змістом вказаної заяви, позичальниця підтвердила свою згоду на те, що підписана нею вказана заява про видачу кредитних коштів разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. Крім цього, у вказаній заяві відповідачку попереджено, що за порушення строків платежів по будь-якому зі грошових зобовязань передбачених цим договором, більш чим на 120 днів, вона повинна сплатити банку фіксований штраф у розмірі 250 грн. та 5% від суми позову. Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг, позичальниця зобовязана погашати заборгованість по кредиту щомісячними платежами в розмірі 7% від суми заборгованості не пізніше 25 числа місяця, наступного за звітним. Як вбачається зі змісту позову, за ініціативою банку, в односторонньому порядку, кредитний ліміт відповідачці було збільшено до 5400 грн., що однак, попри заперечення останньої в суді, такі дії банку узгоджуються з положеннями п. 3.2, п. 3.3 та п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг, зі змістом яких остання ознайомлена при отриманні кредитних коштів. Крім цього, одночасно пунктом 5.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачається також можливість банку в односторонньому порядку змінювати тарифи та інші умови обслуговування рахунків. Відтак, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватися банком в односторонньому порядку за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 4.9. Умов (або через Internet banking (Приват 24) або через Mobil- banking (шляхом отримання SMS-повідомлень на мобільний телефон). Якщо на протязі 7-ми днів банк не отримав від позичальника повідомлення про його незгоду з відповідними змінами, то вважається, що позичальник приймає нові умови. Згідно з п. 6.3. Умов позичальник зобовязаний отримувати виписки про стан картрахунків. Позивач не надав доказів, які свідчать про отримання відповідачем своєчасного повідомлення про зміну відсоткової ставки, однак враховуючи те, що в період з 01.01.2013 року по 01.09.2014 року (27 місяців) відсоткова ставка за кредитом банком саме зменшувалася, зокрема з 36% річних до 30 % (в період з 01.01.2013 року по 31.08.2014 року) і до 34,8% (01.09.2014 року по 31.03.2015 року), що якраз покращувало становище позичальника за вказаним кредитним договором, то підвищення банком відсоткової ставки до 43,20 % річних на нетривалий період з 01.04.2015 року по 02.10.2015 року (6 місяців), суд вважає не суттєвим, зважаючи на те, що більш тривалий період існувала зменшена процентна ставка. Згідно вимог ст. ст. 1049, 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідачка в порушення умов кредитного договору не виконала зобов'язання по сплаті кредиту, відсотків, в результаті чого, відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором, станом на 31.12.2015 року, сума заборгованості склала 12898,08 грн., що включає в себе: 4791,22 грн. заборгованості за кредитом, 7254,57 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом, а також 250 грн. штрафу (фіксована частина) та 602,29 грн. штрафу (процентна складова). В супереч положенням ст.ст. 10, 60 ЦПК України доводи відповідачки щодо повного погашення нею заборгованості за кредитним договором не знайшли своє підтвердження при судовому розгляді справи. Наведені відповідачкою суми грошових коштів, які вносилися на рахунок позивача задля погашення заборгованості за кредитом, також відображенні в розрахунку заборгованості, виконаного позивачем, однак таких внесків, явно не достатньо для повного погашення заборгованості. Згідно вимог ст. 526 та ч. 2 ст. 615 ЦК України боржник зобовязаний виконати зобовязання належним чином в установлений строк, одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Таким чином, позовні вимоги позивача ґрунтуються на законі, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідачки також належить стягнути на користь позивача судовий збір, понесений ним у звязку з розглядом справи, у розмірі 1378 грн.

Outcome: approved