Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-29 00:00:00

В червні 2019р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до Київського національного лінгвістичного університету про розірвання Угоди № 163, укладеної 10.10.2011 р. між нею, як аспірантом, та Київським національним лінгвістичним університетом про підготовку аспіранта за рахунок державного замовлення у зв`язку з істотною зміною обставин.Позов мотивовано життєвими обставинами Позивачки, що дають підстави застосувати до правовідносин з Київським національним лінгвістичним університетом положення ст. 652 ЦК України, зокрема просити суд розірвати вищевказану угоду за наявності одночасно таких умов:1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Такими обставинами є сімейні та матеріальні, а саме: народження двох дітей, відсутність у м. Києві власного житла та неможливість їх влаштувати до дитячого садочка, щоб фізично мати час на відвідування Університету для продовження навчання; відсутність достатнього матеріального забезпечення для вирішення вказаних проблем, важка хвороба батька-пенсіонера, який не був інвалідом II групи на момент вступу до аспірантури та не потребував догляду та матеріальної підтримки єдиної дитини. Тому просить розірвати Угоду № 163, укладену 10.10.2011 р. між аспірантом [PERSON] та Київським національним лінгвістичним університетом про підготовку аспіранта за рахунок державного замовлення у зв`язку з істотною зміною обставин.В задоволенні зустрічного позову просила відмовити , оскільки відрахована 09.05.2019р. з аспірантури Київського національного лінгвістичного університету наказом ректора Васько Р.В., підписаним 05.06.2019р.. за те, що отримавши від Університету 24.05.2019р. листа із запрошенням з`явитися 10.05.2019р. до Університету для вирішення питання щодо подальшого навчання в аспірантурі не приступила до навчання 09.05.2019р. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила задовольнити . Представник відповідача проти позову заперечував , пред`явив зустрічний позов. Вказував на те що згідно Кошторису витрат на підготовку аспірантки [PERSON] від 14.06.2019 р., загальна сума завданої невиконанням зобов`язань майнової шкоди що підлягає відшкодуванню складає 75 411,46 грн. ,просить стягнути з відповідачки зазначений розмір відшкодування, а також судові витрати в сумі 1 921 грн. Ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 3.07.2019р. відкрито провадження по справі. Ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 4.10.2019р. прийнято зустрічний позов. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази , приходить до слідуючого. Судом встановлено , 10.10.2011 р. укладена Угода № 163 між [PERSON] , як аспірантом, та Київським національним лінгвістичним університетом про підготовку аспіранта за рахунок державного замовлення. Згідно п.5.3 Угода набуває чинності після складання вступних екзаменів та зарахування до аспірантури і діє до 10.10.2014р. Згідно п.5.1,5.2 договору зміни і доповнення до цієї угоди вносяться шляхом підписання додаткових угод. При виникненні суперечок та розбіжностей сторони вживають всіх заходів для вирішення їх шляхом переговорів між собою. У випадку ,якщо сторони не досягнуть домовленості,спірні питання розглядаються згідно з чинним законодавством . 25.04.2019р. позивачка звернулась до відповідача про припинення угоди на підставі ст..652 ЦК України. Відповідачем була надана відповідь від 6.05.2019р. щодо необхідності з`явитись до відділу науково-дослідної роботи для вирішення питання щодо подальшого навчання в аспірантурі , але не пізніше 10.05.2019р. Згідно відмітки у Рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, лист Київського національного лінгвістичного університету від 06.05.2019р. № 775/03 [PERSON] отримала 14.05.2019р. 10.05.2019р., 11.05.2019р., 13.05.2019р.- 17.05.2019р. комісіями Київського національного лінгвістичного університету були складені відповідні акти про те, що аспірантка III року навчання з відривом від виробництва за державним замовленням кафедри іспанської та французької філології [PERSON] систематично не з`являлась у запропонований Університетом термін (згідно з листом від 06.05.2019р. № 775/03) для вирішення питання щодо подальшого навчання в аспірантурі КНЛУ. Пунктом 22 Положення визначено, що рішення про відрахування аспіранта приймає вчена рада вищого навчального закладу. На підставі рішення вченої ради аспірант відраховується з аспірантури наказом керівника вищого навчального закладу. Згідно пункту 6.35 Статуту Київського національного лінгвістичного університету, затвердженого наказом Міністра освіти і науки України від 19 серпня 2016 року № 1008 в Університеті діють вчені ради факультетів, повноваження яких визначаються вченою радою Університету відповідно до цього Статуту. Вчена рада Університету може делегувати частину своїх повноважень вченим радам факультеті. Вчена рада Університету визначає повноваження вчених рад факультетів (копії аркушів 1, 23, 54 Статуту КНЛУ . Вченою радою Київського національного лінгвістичного університету 30.05.2019р. ухвалено рішення про відрахування аспірантки III року навчання з відривом від виробництва за державним замовленням кафедри іспанської та французької філології [PERSON] як такої, що не виконує індивідуальний план навчання та не приступила до навчання після відпустки по догляду за дитиною віком до 3 років з умовою відшкодування витрат. Згідно частини першої статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно до частини першої статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до пункту 22 Положення, аспірант або докторант може бути відрахованим з аспірантури або докторантури за грубе порушення правил внутрішнього розпорядку вищого навчального закладу, наукової установи, за вчинення протиправних дій, а також за невиконання індивідуального плану роботи без поважних причин, передбачених пунктом 19 цього Положення. Рішення про відрахування аспіранта або докторанта приймає вчена рада вищого навчального закладу, наукової установи. На підставі рішення вченої ради аспірант або докторант відраховується з аспірантури або докторантури наказом керівника вищого навчального закладу, наукової установи. Аспірант або докторант, який був зарахований до аспірантури або докторантури за державним замовленням і відрахований через зазначені причини, відшкодовує вартість навчання згідно із законодавством України. Наказом ректора Київського національного лінгвістичного університету від 05.06.2019р. №36-а, аспірантку III року навчання з відривом від виробництва за державним замовленням кафедри іспанської та французької філології [PERSON] відраховано з аспірантури 09.05.2019р як таку, що не виконує індивідуальний план навчання та не приступила до навчання після відпустки по догляду за дитиною віком до 3 років з умовою відшкодування витрат, пов`язаних із навчанням в установленому Угодою про підготовку аспіранта за рахунок державного замовлення від 10 жовтня 2011 року № 163 порядку, та розірвано вище зазначену Угоду відповідно до пункту 2.6 Угоди. Відповідно до ст..652 ЦК України У разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. 2. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. 3. У разі розірвання договору внаслідок істотної зміни обставин суд, на вимогу будь-якої із сторін, визначає наслідки розірвання договору виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат, понесених ними у зв`язку з виконанням цього договору. 4. Зміна договору у зв`язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено , що в передбаченому угодою та ст..652 ЦК України сторонами не вирішено питання про розірвання договору за заявою позивача , наказ від 5.06.2019р. яким вирішено питання про її відрахування з аспірантури направлявся , що позбавило можливості в установленому порядку оскарження, тому позовні вимоги про розірвання договору та позовні вимоги про стягнення коштів за навчання є передчасними та не підлягають задоволенню. Відповідно до ст..141 ЦПК України судові витрати сторонам не відшкодовуються.

Outcome: dismissed