Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-30 00:00:00

Державне підприємство «Володимир-Волинське лісомисливське господарство» звернулося в суд з позовом до [PERSON] павловича про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок порушення лісового законодавства. Свої позовні вимоги мотивують тим, що 14 листопада 2016 року інженером захисту лісу ДП «Володимир-Волинське лісомисливське господарство» [PERSON], при виконанні ним службових обов'язків, на території 40-го кварталу Микуличівського лісництва, яке знаходиться на території Хмеліківської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області виявлено самовільну рубку лісових культур, скоєну жителем [INFO] [PERSON]. Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, [PERSON] вчинив незаконну рубку 6-ти дерев породи граб, осика та ясен. На підставі даного протоколу винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, за якою [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу та запропоновано відшкодувати шкоду і сплатити штраф у добровільному порядку, однак порушник шкоду не відшкодував. У результаті незаконної рубки державним інтересам було завдано матеріальної шкоди на загальну суму 12923, 53 грн. У звязку з цим ДП «Володимир-Волинське лісомисливське господарство» просило стягнути з [PERSON] суму завданої шкоди та 1600 гривень судового збору. У судовому засіданні представник ДП «Володимир-Волинське лісомисливське господарство» позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю та пояснив, що дійсно у звязку з важким матеріальним становищем та високими цінами на дрова 14 листопада 2016 року здійснив незаконну порубку шести сухих дерев. У відповідності до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як встановлено в судовому засіданні, 14 листопада 2016 року лісовою охороною державного підприємства «Володимир-Волинське лісомисливське господарство» виявлено самовільну рубку 6-ти дерев породи граб, осика та ясен в 40-му кварталі Микуличівського лісництва на території Хмелівківської сільської ради Володимир-Волинського району, яку вчинив [PERSON]. За вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.65 КУпАП, відповідач притягнутий до відповідальності на підставі постанови про накладення адміністративного стягнення № 00000047 від 16.11.2016 року. У відповідності до проведеного розрахунку, на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 року № 665 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди заподіяної лісу», розмір шкоди завданої державі самовільною рубкою дерев становить 12923 грн. 53 коп. Розрахунок шкоди міститься у акті огляду місця вчинення правопорушення від 14.11.2016 року. В протоколі № 00000047 про адміністративне правопорушення від 14.11.2016 року відповідач власноручно написав пояснення, що він дійсно незаконно зрізав 6 (шість) дерев породи «осика, ясен та граб». Відповідно до ст. 66 Конституції України, кожен зобовязаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Згідно зі ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», підприємства, установи, організації та громадяни зобовязані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Відповідно до ст. 69 цього ж Закону України, шкода заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації, як правило, в повному обсязі без застосування норм зниження розміру стягнення та незалежно від збору за забруднення навколишнього природного середовища та погіршення якості природних ресурсів. У відповідності до п.1 ч.2 ст. 105, ст. 107 Лісового кодексу України, особи винні у незаконному вирубуванні та пошкоджені дерев несуть цивільно-правову відповідальність і зобовязані відшкодувати шкоду законодавства. Відповідно до ст. 47 ч.2 «б» та ч.4 «г» та ст. 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, є джерелом формування Державного фонду охорони навколишнього природного середовища та місцевих фондів охорони навколишнього природного середовища. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відповідно до п.7 ч.3 ст. 29 Бюджетного кодексу України джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України в частині доходів є 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності. Відповідно до п.4 ч.І ст. 691 Бюджетного кодексу України до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до сільських, селищних, міських бюджетів, бюджетів обєднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територій громад - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків. Таким чином, збитки, завдані внаслідок незаконної порубки [PERSON] лісових ресурсів на території Хмелівківської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області, у відповідності зі ст. 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», п.7 ч.3 ст. 29 та п.4 ч.1 ст. 691 Бюджетного кодексу України підлягають стягненню з відповідача та зарахуванню до місцевого фонду охорони навколишнього природного середовища Хмелівківської сільської ради, на території якої вчинено правопорушення, для подальшого перерозподілу між бюджетами відповідних рівнів. Крім того, з відповідача на користь ДП «Володимир-Волинське лісомисливське господарство», у відповідності до ст. 88 ЦПК України, слід стягнути судові витрати - 1600 гривень судового збору, сплаченого позивачем при зверненні з позовом до суду. На підставі наведеного,

Outcome: approved