Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

В червні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів за договором позики, посилаючись на те, що між [PERSON] та ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було укладено договір позики № 250447062 на суму 2000 гривень зі сплатою відсотків та комісії строком на 15 календарних днів шляхом перерахування коштів на банківський рахунок Позичальника (банківська карта № [NUMBER]). Відповідно до умов договору, Позичальник зобов'язується повернути позику, сплатити проценти за користування позикою 2% в день від суми позики за кожний день користування позикою, а також комісію за обслуговування договору позики у розмірі 40 гривень. 19 грудня 2013 року термін платежу за Договором закінчився, а Відповідач не виконав свої зобов'язання по договору, а саме: не повернув позику, не сплатив проценти та комісію. Також, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» просить стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору 263,60 гривень. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подавши заяву в якій позов підтримує та проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач по справі в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Таким чином, суд вважає за можливе розгляд справи у відсутність представника відповідача на підставі ст. 224 ЦПК України постановити заочне рішення. Як встановлено судом, 04.12.2013 року між [PERSON] та ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було укладено договір позики № 250447062 на суму 2000 гривень зі сплатою відсотків та комісії строком на 15 календарних днів шляхом перерахування коштів на банківський рахунок Позичальника (банківська карта № [NUMBER]). Відповідно до умов договору, Позичальник зобов'язується повернути позику, сплатити проценти за користування позикою 2% в день від суми позики за кожний день користування позикою, а також комісію за обслуговування договору позики у розмірі 40 гривень. Згідно умов Договору повернення позики та сплата процентів за користування позикою мало здійснюватись відповідно до графіка розрахунків, який є невідємною частиною Договору. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. 04.12.2013 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти у сумі 2000,00 гривень на банківський рахунок Позичальника № [NUMBER] ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». зазначений в заявці, що підтверджується платіжним дорученням № 49, який засвідчує факт передачі грошових коштів від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до Позичальника і факт укладання між ними договору позики. Згідно ч.1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ч.1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК Кодексу, яка регламентує, що обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що між сторонами склалися правовідносини щодо договору позики, які регулюються вищенаведеними нормами. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином і у визначений сторонами строк. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи вищевикладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума боргу за договором позики у розмірі 6340,00 гривень, яка складається з: - сума позики 2000,00 гривень; - проценти за користування позикою 4200,00 гривень; - штраф 100,00 гривень; - комісія за обслуговування договору позики 40,00 гривень; На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача також підлягають стягненню на користь позивача судові витрати. Враховуючи викладене,

Outcome: approved