Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-26 00:00:00

До Дзержинського районного суду м. Харкова звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обґрунтовує тим, що 26.06.2018 року вона уклала шлюб з [PERSON] у Печерському районному у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1531. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 27.01.2021 року прийнято до провадження зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини. Зустрічний позов обґрунтовано тим, що з 26.06.2018 року [PERSON] перебуває з відповідачкою - [PERSON] , в шлюбі, який зареєстровано у Печерському районному у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1531. Перед укладанням шлюбу між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюбний договір від 25.06.2018 року який регулює відносини подружжя. В шлюбі у [PERSON] та [PERSON] народився син - [PERSON] [INFO] , який на даний час проживає з відповідачкою [PERSON] . Проживання дитини саме з батьком, а не з його матір`ю, відповідає інтересам дитини. [PERSON] на цей час має власний бізнес, його робочий день триває з 9-00 до 15-00, тому він має час приділяти увагу своїй дитині, займатися із ним вечорами, гуляти та іншим чином піклуватися про нього. Має стабільний дохід, розмір якого дозволяє у повному обсязі створити всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини, задовольнити гармонійний розвиток її особистості в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Крім того, у денний час [PERSON] має намір наняти кваліфіковану няню яка у разі відсутності останнього буде займатись з дитиною. В той час у відповідача за зустрічним позовом відсутні умови для забезпечення в повному обсязі потреб дитини. [PERSON] проживає у комфортабельній квартирі з сучасним ремонтом та обладнанням, де створені всі умови для проживання, виховання та утримання дитини. В цій квартирі також обладнана кімната для дитини, щоб маленький [PERSON] міг мати здоровий сон, навчатися, гратися. В судове засідання позивач за первісним позовом не з`явилася, надала до суду нотаріально посвідчену заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, а зустрічний позов визнає в повному обсязі. В судове засідання відповідач за первісним позовом не з`явився, надав до суду нотаріально посвідчену заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги за первісним позовом визнає, а вимоги за зустрічним позовом підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 16 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових або службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Разом з тим, передбачені ст. ст. 12 і 13 ЦПК України засади змагальності та диспозитивності цивільного судочинства визнають основні правила, в межах яких мають діяти особи, що беруть участь у справі, та суд при вирішенні справи. Згідно ч. 3 ст. 12 кожна сторона у цивільному судочинстві повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, до яких дана справа не відноситься. Суд, відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим законом випадках. У відповідності до ст. ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, 26.06.2018 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] у Печерському районному у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1531. В шлюбі у [PERSON] та [PERSON] народився син - [PERSON] [INFO] , який на даний час проживає з відповідачкою [PERSON] . Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до положень ч.1 ст.110, ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя та суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення За наведених вище обставин шлюб позивачки з відповідачем носить лише формальний характер, примирення з останнім та збереження їхньої сім`ї вже є неможливим. Сім`я фактично розпалась, а на сьогодні виникла необхідність в юридичному оформленні їхнього розлучення. Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу Відповідно до ч.1 ст.160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ч. 4 ст.29 Цивільного кодексу України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Відповідно до Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зі змінами, внесеними Протоколом №11, стаття 5, кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Враховуючи фактичне визнання сторонами первісного та зустрічного позову, суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення первісного та зустрічного позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved