Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернувся [PERSON] з позовом до колективного підприємства «Зварювальна лабораторія» про скасування наказу. Позовні вимоги мотивовані тим, що наказом № 4-к від 03.03.2015 року голови правління КП «Зварювальна лабораторія» позивачу було оголошено догану за порушення трудової дисципліни - запізнення на 5 хв. на роботу. Позивач вважає, що даний наказ має бути скасований як безпідставний, а якщо він й запізнився на роботу, то тільки з поважної причини. [PERSON] хворіє на сечокам'яну хворобу та у нього в будь-який час може відбутись загострення хвороби, що супроводжується порушенням роботи нирок. Як тільки позивач відчуває погіршення стану здоров'я, пов'язане з даною хворобою, йому необхідно здати аналіз сечі для прийняття правильного рішення лікарем - або госпіталізація до стаціонару, або визначення тактики лікування без госпіталізації. 03.03.2015 року перед початком робочого дня [PERSON] відчув погіршення стану здоров'я і змушений був відвідати лікувальний заклад «ЦПМСД № 3» по вул. Хмельницьке шосе, 96 для здачі аналізів сечі. Аналізи у вказаному закладі охорони здоров'я приймаються з 08:00 до 10:00 години, а робочий час розпочинається з 08:30 години. Після здачі аналізів [PERSON] відразу поїхав на роботу. При вході до КП «Зварювальна лабораторія» позивача зустрів голова правління їх підприємства Титко Г.М., який зажадав від позивача пояснень з приводу запізнення на роботу на 5 хвилин. Позивач написав вказане пояснення, проте він невпевнений, що дійсно спізнився, оскільки годинника у нього немає і він повірив керівнику на слово. Однак, про те, що він не запізнився на роботу вказує також і той факт, що за 15-20 секунд перед ним до КП «Зварювальна лабораторія» зайшли інші працівники лабораторії - бухгалтер [PERSON] та працівник [PERSON] Оскільки ні [PERSON], ні [PERSON] не притягнуті до відповідальності за спізнення, то позивач вважає, що і він не спізнився. Крім цього, голова правління знає про хворобу позивача, адже під час роботи у останнього траплялись загострення хвороби і він був змушений залишати роботу та їхати лікуватись. [PERSON] вважає, що цього разу підставою для оголошення йому догани стали особисті мотиви, які викликані його позицією щодо діяльності підприємства, яка виразилась в голосуванні на загальних зборах проти позиції керівника. Даний наказ щодо накладення стягнення в виді догани тягне за собою ряд негативних наслідків для позивача. Вище викладене й стало підставою для звернення до суду із вимогою про скасування наказу № 4-к від 03.03.2015 року голови правління КП «Зварювальна лабораторія» про оголошення [PERSON] догани як безпідставного. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, аргументуючи мотивами, викладеними в позовній заяві та просив суд вимоги задовольнити. Представник відповідача заперечував щодо задоволення позову, надав суду письмові заперечення. По справі встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Наказом № 4-к від 03.03.2015 року, виданим головою правління КП «Зварювальна лабораторія» Титко Г.М., [PERSON] - інженеру-дефектоскопісту другої категорії КП «Зварювальна лабораторія», за порушення трудової дисципліни, запізнення на роботу 03.03.2015 року, об'явлено догану. Також попереджено [PERSON], що в разі повторного порушення трудової дисципліни буде застосовано більш сурове стягнення. (а.с. 28) З вище вказаного наказу вбачається, що позивач не був з ним ознайомлений, оскільки відмовився, однак надав письмові пояснення. Судом встановлено, що відповідачем не було складено відповідний акт щодо відмови позивача ознайомитись із наказом. В судовому засіданні [PERSON] повідомив, що дійсно відмовився від ознайомлення із наказом про застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді догани під розписку, оскільки повідомив керівника, що надасть докази перебування в лікарні з метою здачі аналізів на підтвердження поважності причини запізнення на роботу 03.03.2015 року. З письмових пояснень, наданих 03.03.2015 року [PERSON] начальнику КП «Зварювальна лабораторія» вбачається, що [PERSON] у зв'язку із хронічною сечокам'яною хворобою, з метою контролю за станом здоров'я, змушений зранку відвідувати заклад охорони здоров'я, де він стоїть на обліку та здавати аналізи, та саме з цим пов'язано його запізнення на 5 хвилин на роботу. Дані письмові пояснення були додані до наказу № 4-к від 03.03.2015 року, про що зазначено в самому наказі. (а.с. 29) Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], хворіє на сечокам'яну хворобу та хронічний простатит, в зв'язку з чим перебуває на диспансерному обліку, що підтверджується консультативним висновком спеціаліста від 30.03.2015 року. (а.с. 33) На підтвердження того, що позивач 03.03.2015 року здавав аналізи, було надано дослідження № 12 від 03.03.2015 року. (а.с. 5) Однак, представник відповідача заперечував дійсність даних обставин. Тому, з метою ухвалення законного та обґрунтованого рішення по справі, ухвалою суду від 02.04.2015 року було витребувано з КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 3» інформаційну довідку про: 1) чи звертався [PERSON] 03.03.2015 року до даного закладу для дослідження аналізів. В разі можливості зазначити час здачі [PERSON] аналізів; 2) робочий час лабораторії (прийом аналізів). На виконання вимог ухвали суду від 02.04.2015 року було надано інформацій довідку. (а.с. 41) З інформаційної довідки № 386, виданої 09.04.2015 року КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 3», вбачається, що особа, яка назвалась [PERSON], 03.03.2015 року надала для дослідження аналіз сечі у лабораторію вказаного закладу охорони здоров'я, про що в журналі реєстрації загальних аналізів сечі є відповідний запис № 79, час здачі аналізів в зазначений журнал не вноситься. Лабораторія здійснює прийом аналізів щоденно, крім суботи на неділі, з 08:00 до 10:00 годин. (а.с. 41) Відповідно до ч. 1 ст. 142 КЗпП України трудовий розпорядок на підприємствах, в установах, організаціях визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку, які затверджуються трудовими колективами за поданням власника або уповноваженого ним органу і виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) на основі типових правил. Під порушенням трудової дисципліни розуміють невиконання чи неналежне виконання працівником, без поважних причин, обов'язків покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. Трудові обов'язки працівника визначаються у посадовій (робочі) інструкції. Судом у судовому засіданні було досліджено Статут КП «Зварювальна лабораторія», Правила внутрішнього трудового розпорядку КП «Зварювальна лабораторія» та Посадову інструкцію № 4 «Технічний експерт». (а.с. 18-20, 23-27, 31-32) Правилами внутрішнього трудового розпорядку КП «Зварювальна лабораторія», а саме п. 3.3., встановлено час початку і закінчення робочого дня та перерви на обід: початок робочого дня - 8.30, перерва - 12.30-13.30, закінчення робочого дня - 17.30. В судовому засіданні позивач повідомив, що він хоч і в письмовому поясненні зазначив про своє спізнення на роботу на 5 хвилин, однак він не впевнений, що запізнення взагалі мало місце. Суду не надано належних доказів фіксування факту запізнення позивача на роботу. Також, судом звернуто увагу на те, що представник відповідача чітко не міг зазначити о котрій годині позивач з'явився на роботу і вказати час його запізнення, при цьому зазначивши, що явку позивача на роботу він по годиннику не звіряв. Згідно ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення. У відповідності до ст 148 КЗпП України, дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Відповідно до ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Частиною 4 ст. 149 КЗпП України передбачено, що стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Судом встановлено, що окрім того, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів порушення позивачем трудової дисципліни (табель робочого часу за 03.03.2015 року, акт тощо), відповідачем не дотримано й зазначені вище вимоги закону при застосуванні до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді оголошення догани. Зокрема, не було враховано обставини за яких вчинений проступок, а саме: необхідність відвідування закладу охорони здоров'я у зв'язку із хронічним захворюванням позивача та погіршенням його стану здоров'я 03.03.2015 року. Суд вважає, що причина запізнення на роботу позивача, навіть в разі наявності такого факту, є поважною, що підтверджується письмовими доказами, наявними у справі (а.с. 5, 33, 41) Окрім того, головою правління КП «Зварювальна лабораторія» не враховано характер проступку, ступінь тяжкості вчиненого проступку, відсутність заподіяної позивачем вказаним проступком шкоди та попередню роботу працівника. Також, відповідачем не надано належної оцінки письмовим поясненням позивача щодо причин запізнення. Судом встановлено, що до позивача заходи дисциплінарних стягнень раніше не застосовувались. Згідно ст. 150 КЗпП України дисциплінарне стягнення може бути оскаржене працівником у порядку, встановленому чинним законодавством. Відповідно до ч. 1 ст. 233 КЗпП України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих доказів. Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи принцип диспозитивності, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Враховуючи вище викладене, а також ст. 16 ЦК України, згідно якої суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, суд приходить до висновку, що в даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача шляхом скасування наказу голови правління колективного підприємства «Зварювальна лабораторія» про накладення дисциплінарного стягнення на [PERSON] № 4-к від 03.03.2015 року. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до Закону України «Про судовий збір» позивач при зверненні до суду був звільнений від сплати судового збору. Отже, враховуючи положення ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 243, 60 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved