Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

В серпні місяці 2017 року [PERSON] звернувся до Амур-нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON], про стягнення грошових коштів. В обгрунтування позову зазначив, що [PERSON] є власником легкового автомобілю Chery Elara, 2010 року випуску д/н АЕ 9220 Н.М., який належить на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу СХХ 216855, виданого центром ДАІ 1209 від 16.07.2014 року. У листопаді 2016 року сторони домовились про укладення договору-купівлі продажу зазначеного транспортного засобу, у звязку з чим [PERSON] передав [PERSON] грошові кошти в розмірі 3\~300,00 дол. США, що є повною вартістю автомобіля, нащо [PERSON] зобовязалась продати транспортний засіб, що підтверджується власноручно написаною розпискою відповідача, а також надала довіреність на імя позивача для переоформлення транспортного засобу. Позивач зазначає, що при здійсненні переоформлення транспортного засобу, зясувалося, що він перебуває під забороною відчуження, а саме за договором застави №1820 від 19.12.2013 у забезпечення виконання кредитного зобовязання за кредитним договором №910.25430 від 19.12.2013 укладений між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON], що підтверджується витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Таким чином, транспортний засіб не може бути переоформлений і зареєстрований на позивача, а також відсутня можливість укладення договору-купівлі продажу нотаріально посвідченого. Позивач звернувся до відповідача з вимогою повернення грошових коштів, проте [PERSON] повертати кошти відмовилася. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти в розмірі 3\~300,00 дол. США, що еквівалентно 85\~404,00 грн., а також понесені судові витрати. В судове засідання позивач не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач та її представник в судове засідання не зявилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини своєї неявки судові не повідомили. За згодою позивача суд розглядає справу у заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власником легкового автомобілю Chery Elara, 2010 року випуску д/н АЕ 9220 Н.М., який належить на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу СХХ 216855, виданого центром ДАІ 1209 від 16.07.2014 року. У листопаді 2016 року сторони домовились про укладення договору-купівлі продажу зазначеного транспортного засобу, у звязку з чим [PERSON] передав [PERSON] грошові кошти в розмірі 3\~300,00 дол. США, що є повною вартістю автомобіля, нащо [PERSON] зобовязалась продати транспортний засіб, що підтверджується власноручно написаною розпискою відповідача, а також надала довіреність на імя позивача для переоформлення транспортного засобу. Відповідно до витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна транспортний засіб перебуває під забороною відчуження, а саме за договором застави №1820 від 19.12.2013 у забезпечення виконання кредитного зобовязання за кредитним договором №910.25430 від 19.12.2013 укладений між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON]. Таким чином, транспортний засіб не може бути переоформлений і зареєстрований на позивача, а також відсутня можливість укладення договору-купівлі продажу нотаріально посвідченого. Від повернення грошових коштів відповідач ухиляється, в добровільному порядку не повертає. Згідно ч.ч. 1. 2. ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Відповідно до ст. 640 ЦК України Договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Стаття 662 ЦК України визначено, що продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 691 та ч.ч. 1. 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття за повною ціною, встановленою у договорі купівлі- продажу . Правове регулювання відносин, пов'язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі положень ЦК України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200 та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388, які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів. Згідно з Порядком здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспорт ними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200, оформлення договорів купівлі-продажу транспортних засобів може проводитися в територіальному органі з надання сервісних послу і МВС. Під час продажу транспортних засобів, що перебувають (перебували) на обліку в уповноваженому органі МВС покупцеві територіальним органом з надання сервісних послу і МВС видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) з відміткою про зняття машин (тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів) з обліку чи акт технічного стану. У разі зняття з обліку транспортного засобу покупцеві видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та копія реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на пластиковій основі. Отже, продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлений договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт). Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні бути виконані належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільною законодавства, а за відсутністю таких у мов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог. Згідно ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент із іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно- правовим актом. Спірний автомобіль з обліку не знімався та [PERSON] не отримав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, істоті умови договору купівлі-продажу щодо передачі автомобіля покупцю, сторонами виконано не було та переоформлення автомобіля неможливе через наявну заборону на його відчуження. Таким чином, якщо сторони домовились укласти договір, але право власності на спірний автомобіль не було оформлено у встановленому законом порядку, сплачені в рахунок майбутнього договору суми за своєю правовою природою є предоплатою (авансом), який підлягає поверненню у тому самому розмірі, в якому він був переданий незалежно від того з вини якої і з сторін не відбулася угода. Враховуючи викладене та те що транспортний не переоформлений належним, чином, мається заборона на відчуження, суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволеню.

Outcome: approved