Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-21 00:00:00

В січні 2019 року позивачі звернулись до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири, в якому просили стягнути з відповідача заподіяну їм матеріальну шкоду внаслідок залиття квартири у розмірі 26282 грн. 00 коп., моральну шкоду внаслідок залиття квартири у розмірі 5 000 грн. 00 коп. кожному, стягнути з відповідача на користь [PERSON] витрати по оплаті вартості розрахунку спричиненої шкоди в розмірі 600 грн. 00 коп., також стягнути з відповідача на їх користь витрати на оплату правової допомоги у розмірі 1000 грн. 00 коп. та витрати по сплаті судового збору кожному по 768 грн. 40 коп. В обґрунтування позовних вимог позивачі посилаються на те, що їм на праві спільної часткової власності (по Ѕ частки кожному) належить житлова квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] . Двома поверхами вище належної їм житлової квартири, у цьому ж будинку розташована квартира [NUMBER] , яка належить на праві власності відповідачу. Після придбання квартири у власність та дотепер відповідач робить в ній ремонт власними зусиллями. У житловій квартирі відповідача ніхто фактично не мешкає. 18.09.2018 року належну позивачам квартиру було затоплено. Згідно складеного комісією ПП «Техноком - Н» акту про залиття, аварії, що трапилась в системі центрального опалення гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) від 18.09.2018 року, причиною затоплення холодною водою належної позивачам житлової квартири є демонтаж двох радіаторів центрального опалення в спальній кімнаті житлової квартири відповідача. На підставі встановлених причин залиття житлової квартири комісія прийшла до висновку, що винною особою в залитті квартири є мешканці квартири [NUMBER] , тобто відповідач. Внаслідок залиття належної позивачам житлової квартири трапилося: в коридорі - намокання шпалер на стінах та плиток із пінополістиролу на стелі; в зальній кімнаті - намокання шпалер на стінах та стелі; в спальній кімнаті - намокання шпалер на стінах плиток із пінополістиролу на стелі; в усіх кімнатах залиті меблі та побутова техніка. Намокання шпалер в кімнатах житлової квартири призвело до того, що ці шпалери прийшли в непридатний стан, потребуючий їх заміни із відповідною підготовкою робочої поверхні стін для їх клеєння. Відповідно до попереднього кошторису витрат на поточний ремонт житлової квартири після затоплення, складеного ФОП [PERSON] в поточних цінах станом на 05.11.2018 року, вартість відновлювальних робіт житлової квартири після її затоплення становить 26282грн. 00коп. У добровільному порядку відшкодовувати завдану шкоду відповідач не бажає попри неодноразові звернення до нього та його дружини. Крім матеріальної шкоди, позивачам також було завдано моральну шкоду, яку вони оцінили в розмірі по 5 000 грн. 00 коп. кожному, що виразилася в душевних переживаннях та стражданнях, яких вони зазнали у зв`язку із пошкодженням належного їм майна внаслідок залиття квартири з вини відповідача; у цей момент вони відчули стрес та потрясіння, переживання за своє майно, його цілісність. Після залиття квартири порушився їх нормальний порядок життя через необхідність вирішувати питання, пов`язані з усуненням наслідків залиття, підвищеною вологістю приміщення квартири, неможливістю її нормальної експлуатації за призначенням, та відновлення попереднього стану. Також, у зв`язку із залиттям квартири, вони були змушені виконувати цілий ряд обтяжливих і неприємних для кожного з них формальностей, пов`язаних із документуванням цієї події, що тільки додало їм душевних страждань. Крім цього, триваюча бездіяльність відповідача посилює їхні моральні страждання. Оскільки відповідач не бажає добровільно відшкодувати завдану шкоду, позивачі змушені звернутися до суду з позовом за захистом своїх прав. Позивачі та їх представник в судове засідання не з`явились. Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності сторони позивача, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заяв про розгляд справи за його відсутності або про причини неявки, відзиву на позовну заяву до суду не надходило. Приймаючи до уваги думку позивача, який не заперечував проти заочного вирішення справи, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи відповідно до положень ст. ст. 280-283 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, позивачам [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності кожному по Ѕ частини належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується даними свідоцтва про право власності (а.с. 13). Судом встановлено, що 18 вересня 2018 року мало місце залиття вищезазначеної квартири позивачів з квартири [ADDRESS] , яка належить відповідачу [PERSON] (а.с. 27). Причиною залиття належної позивачам квартири є те, що квартиронаймачем квартири [NUMBER] в житловій кімнаті (спальня) були демонтовані два радіатори. В наслідок чого відбулося залиття квартири [NUMBER] . В квартирі постраждало: коридор - намокання шпалер на стінах та плиток із пінополістиролу на стелі; житлова кімната (зал) - намокання шпалер на стінах та стелі; житлова кімната (спальня) - намокання шпалер на стінах плиток із пінополістиролу на стелі; в усіх кімнатах залиті меблі та побутова техніка, що підтверджується Актом про залиття, аварії, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) від 18 вересня 2018 року складеного комісією ПП «Техноком-Н» (а.с. 26). Для визначення вартості матеріального збитку, завданого внаслідок залиття, позивачі звернулись до фізичної особи-підприємця [PERSON] , який є фаховим спеціалістом з інженерно-будівельного проектування у частині кошторисної документації. Згідно зведеного кошторисного розрахунку вартості об`єкта будівництва - ремонту квартири після залиття, який складено в поточних цінах станом на 05.11.2018 року, розмір матеріального збитку становить 26282 грн. 00 коп. (а.с. 30-31). Положеннями ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватись моральних засад суспільства. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян. Відповідно до ст. 151 ЖК України громадяни, які мають в приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт. Положеннями ст. 177 ЖК України встановлено, зокрема, що громадяни, зобов`язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання. Згідно зі ст. 10 ЖК УРСР громадяни зобов`язані дбайливо ставитися до будинку, в якому вони проживають, використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення, додержуватись правил користування жилими приміщеннями. Отже, відповідач як законний користувач несе обов`язок по забезпеченню схоронності житла, санітарно-технічного та іншого обладнання в квартирі, яке стало причиною залиття. Частиною 3 статті 386 ЦК України передбачено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Статтею 1192 ЦК України визначено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Право на відшкодування матеріальних збитків серед способів захисту цивільних прав передбачене ст. 22 ЦК України. Так, статтею 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо). Закон покладає обов`язок доказування на сторони у справі. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст. 76 ЦПК України). Позивачі, визначаючи розмір матеріальної шкоди, посилаються на зведений кошторисний розрахунок вартості об`єкта будівництва - ремонту квартири після залиття. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 Цивільного процесуального кодексу України) Відповідно до частини другої ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Зазначений доказ є належним і допустимим в силу положень ст.ст. 77, 78 ЦПК України і містить відомості щодо розміру матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого майна. Доказів на підтвердження того, що залиття квартири позивачів сталося не з вини законного власника квартири [ADDRESS] стороною відповідача не надано і встановлених обставин щодо факту залиття не спростував. Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачів підлягає стягненню заподіяна їм матеріальна шкода внаслідок залиття квартири у розмірі 26282,00 грн. (у рівних долях), оскільки вина відповідача у залитті повністю доведена письмовими матеріалами справи. Що стосується позовних вимог про відшкодування моральної шкоди відповідачем у розмірі 5 000, 00 грн. кожному з позивачів, суд зазначає наступне. Згідно із вимогами ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішення, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Враховуючи роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, даних у п. 9 Постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» за № 4 від 31 березня 1995 р., згідно з якими розмір відшкодування моральної шкоди визначається в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеню вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, при визначенні розміру моральної шкоди суд враховує, що мало місце залиття квартири позивачів, з вини відповідача, внаслідок якого було пошкоджено їх майно, також це залиття спричинило у позивачів негативні зміни у звичайних умовах їх життя, що зумовлено витрачанням часу на документальне оформлення випадку залиття, тривалого захисту свого порушеного права в суді, а тому суд вважає, що позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню в повному обсязі, та з відповідача на користь позивачів у відшкодування моральної шкоди підлягає стягненню 5 000,00 грн. кожному. В частині вимог про стягнення витрат на правову допомогу суд зазначає наступне. Право на правову допомогу в Україні гарантовано статтею 59 Конституції України. За приписами статті 133 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат. Відповідно до статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Позивачами надано належні докази на підтвердження понесення витрат на правову допомогу, зокрема договір про надання правової (правничої) допомоги адвоката від 14.01.2019 року укладеного між адвокатом Бойко М.Г. та позивачами [PERSON] , [PERSON] (а.с.47-48), а також квитанція до прибуткового касового ордера №14-01/19 від 14.01.2019р. з якої вбачається, що [PERSON] та [PERSON] на підставі договору від 14.01.2019р. оплатили послуги адвоката в сумі 200 (двісті) грн.; квитанція до прибуткового касового ордера №21-01/19 від 21.01.2019р. з якої вбачається, що [PERSON] та [PERSON] на підставі договору від 14.01.2019р. оплатили послуги адвоката в сумі 800 (вісімсот) грн. (а.с.49), а тому в цій частині позові вимоги підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача судових витрат на оплату вартості розрахунку спричиненої шкоди та судового збору, суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1ст.133ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно п.2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведення експертизи. Згідно ч. ч. 6, 7 ст. 139 ЦПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Розмір витрат на оплату робіт залученого стороною експерта, спеціаліста, перекладача має бути співмірним зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються , у разі задоволення позову, - на відповідача. Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача [PERSON] витрат по оплаті вартості розрахунку спричиненої шкоди у розмірі 600,00 грн., які документально підтвердженні квитанцією до прибуткового касового ордеру №33/10 від 08 листопада 2018 року, суд виходить з того, що матеріальна та моральна шкода позивачам спричинена внаслідок неправильних (винних) дій відповідача. А тому, відповідно до ч.9 ст. 141 ЦПК України суд повністю покладає зазначені витрати на відповідача. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що позов задоволено в повному обсязі та при зверненні до суду позивачами було сплачено судовий збір кожним в розмірі 768,40 грн., що підтверджується квитанціями №64 та №65 від 22.01.2019 року (а.с. 3-4), суд вважає, за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачів суми сплаченого ними судового збору. На підставі ст.ст. 22, 23, 319, 1166, 1167, 1192 ЦК України,

Outcome: approved