Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

В червні 2014 року комунальне житлове ремонтно -експлуатаційне підприємство-1 ( далі КЖРЕП -1) звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по обслуговуванню житла, посилаючись на те, що відповідачка по справі є власником приватизованого житла, квартири [ADDRESS]. Оскільки відповідака є споживачем послуг з утримання будинку і прибудинкової території, але своєчасно не сплачує кошти за надані послуги, то в неї утворилась заборгованість в період з 01.04.2008 по 01.06.2014 року в сумі 3801,53 гривень, яку представник позивача просить стягнути з відповідачки. Представник позивача надала суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності на підставі наявних у справі доказів. Відповідачка, [PERSON], позов не визнала, не яких договорів по обслуговуванню будинку не підписувала, мешканці самі обслуговують будинок, надала письмову заяву де просить суд застосувати строки позовної давності. Судовим розглядом встановлено, що рішенням Ізюмської міської ради від 03 вересня 2004 року № 1261, 29 сесія 4 скликання позивачу передані для утримання та обслуговування житлові та не житлові будинки, в тому числі квартира в будинку де мешкають відповідачі ( а.с.5-6). КЖРЕП - 1 визнано виконавцем послуг з утримання будинків (споруд) та прибудинкової території, згідно з рішенням виконавчого комітету Ізюмської міської ради від 09.09.2009 року № 0797. Цим рішенням затверджені тарифи та послуги з утримання будинків ( споруд) та прибудинкової територій ( а.с.7-8). Статтями 20,21 Закону України « Про житлово - комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875- ІV визначені обов'язки споживача та виконавця житлово - комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору на надання житлово - комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово - комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов'язком виконавця надання послуг вчасно та відповідної якості, згідно із законодавства та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово - комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Обов'язок власника квартири укласти договір на надання житлово - комунальних послуг та оплачувати надані послуги , що передбачено також п. 7 правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08 жовтня 1992 року. Таким чином, необхідність укладання договору на надання житлово - комунальних послуг передбачена законом і його укладення визначено як обов'язок, а не право сторін, а сама по суті відсутність укладеного між виконавцем та споживачем договору не може бути підставою для звільнення від оплати послуг, які фактично надаються позивачем. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та закону. Позивачем на підтвердження своїх вимог надано розшифровку суми заборгованості за період з 01.04.2008 року по 01.06.2014 року, яка складає 3801,53 гривень. Відповідно до ст. 18 Закону України « Про житлово - комунальні послуги» у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право вимогати у його представника складання та підписати акти - претензії споживача, в якому зазначаються сторони, види порушень тощо. Акт - претензія споживача подається виконавцю, який протягом трьох робочих днів вирішує питання про перерахунок платежів або видає споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензії. Належних в розумінні ст. 18 вищевказаного Закону доказів невідповідності якості наданих позивачем послуг встановлених до них вимогам, відповідачами не надано. Представником позивача надані копії договорів на постачання електричної енергії, з надання послуг із збирання та вивезення відходів, довідку про виконанні роботи по поточному ремонту житлового будинку. Згідно із частиною 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідносини в яких одна сторона ( боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію ( передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші , тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимогати від боржника виконання його обов'язку. За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг, одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за оплату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов'язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно - правового договору або з інших підстав, визначених законом є грошовим зобов'язанням. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі є підставою для відмови у позові ( ч. 4 ст. 267 ЦК України). Перебіг позовної давності переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново ( ч. 2,3 ст. 264 ЦК України). 09 вересня 2011 року до суду в порядку ст. 98 ЦПК України надійшла заява позивача про видачу судового наказу про стягнення з відповідачки грошових коштів в розмірі 1980,59 гривні. 21 вересня 2011 року Ізюмським міськрайонний судом Харківської області виданий судовий наказ, який був скасований ухвалою Ізюмського міськрайонного суду від 02 листопада 2011 року. Оскільки позивач 09.09.2011 року звертався до суду з вимогою про стягнення заборгованості за комунальні послуги, тому строк позовної давності слід відраховувати з 02.11.2008 року ( а.с.9). Таким чином з відповідача підлягає стягненню заборгованість в період з 01.09.2008 року по 01.06.2014 року ( 39,92х2 мес -13,74 грн - 2008 рік +531,45 грн. -2009 рік+662,16 грн. -2010 рік+662,16 грн. - 2011 рік+662,16-2012 рік+662,16 грн.-2013 рік+ 275,90-2014 рік)). Крім цього суд вважає необґрунтованими посилання відповідача на договір № 6 від 09 квітня 2014 року між [PERSON] і приватним підприємством « НП Енерго» про заміну трубопроводів опалення трьох квартир по [ADDRESS] оскільки предметом спору є заборгованість по обслуговуванню житла за період з 2008 по 2014 роки. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами,є грошовим зобов'язанням, в якому серед інших прав і обов'язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно - правовий обов'язок з оплати отриманих житлово - комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України)- вимогати сплати грошей за надані послуги. При таких даних позовні вимоги КЖРЕП -1 підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial