Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-10 00:00:00

В травні 2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування вимог позивач зазначила, що з 19.04.2013 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають малолітніх дітей - доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони в психологічному плані несумісні, у зв`язку з чим в сім`ї постійно виникали сварки та скандали, які привели до втрати почуття любові та взаєморозуміння, спільне життя стало неможливим, що суперечить інтересам позивача. Подружжя сумісно не проживає, хоча зареєстровані за однією адресою. Спір про поділ майна відсутній. Діти після розірвання шлюбу залишаються жити з позивачем. Посилаючись на вказані обставини, позивач просила суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 19.04.2013 року виконавчим комітетом Павленківської сільської ради Новопсковського району Луганської області, актовий запис №02. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 20 червня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 19 серпня 2019 року. 19 серпня 2019 року розгляд справи не відбувся, у зв`язку з перебуванням головуючого по справі у щорічній відпустці. Підготовче судове засідання перенесено на 11 вересня 2019 року. Позивач до підготовчого судового засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в позові просила справу розглядати без її участі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач до підготовчого судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, в якій просив суд справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 19.04.2013 року, виданого виконавчим комітетом Павленківської сільської ради Новопсковського району Луганської області, позивач та відповідач з 19.04.2013 року року перебувають у шлюбі, зареєстрованому виконавчим комітетом Павленківської сільської ради Новопсковського району Луганської області, актовий запис № 02, дошлюбне прізвище відповідача [PERSON] . Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 04.04.2014 року виконавчим комітетом Павленківської сільської ради Новопсковського району Луганської області та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 15.09.2016 року виконавчим комітетом Павленківської сільської ради Новопсковського району Луганської області. Відповідно до ст. ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. З позовної заяви вбачається, що між сторонами шлюбні відносини фактично припинились, подружжя разом не проживає та не ведене спільне господарство, сторони в психологічному плані несумісні, подальше перебування у зареєстрованому шлюбі суперечить інтересам позивача. Спору про поділ майна та місця проживання дітей сторони не мають. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає, що причини, що спонукають його наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. За згодою позивача сплачений нею при поданні позовної заяви судовий збір залишається за нею.

Outcome: approved