Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-14 00:00:00

До Василівського районного суду надійшов позов Василівської окружної прокуратури Запорізької області, в інтересах Степногірської селищної ради Василівського району Запорізької області до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, Державна екологічна інспекція Південного округу, про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконної порубки дерев лісосмуги, в якому позивач вказав наступне. [PERSON] , приблизно об 11 годині 00 хвилин 29 жовтня 2020 року, знаходячись в лісосмузі поблизу села Лук`янівське, на території Степногірської селищної ради Василівського району Запорізької області, здійснив незаконну порубку 4 дерев породи акація, що є порушенням ст.ст. 69, 70, 105 Лісового кодексу України, ст. ст. 10, 40 Закону України «Про рослинний світ». Державною екологічною інспекцією, на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 № 665 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди лісу» розрахована шкода в результаті вчиненої самовільної рубки 4 дерев породи акація в розмірі 16 114, 93 грн. Внаслідок даного правопорушення державним інспектором з охорони навколишнього середовища Запорізької області Дзюбою В.П. відносно [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.65-1 КУпАП та останнього притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.65-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510,00 грн. Відповідно до розрахунку завданої шкоди, проведеному Державною екологічною інспекцією Південного округу, фактичний загальний розмір шкоди, що підлягає стягненню з [PERSON] внаслідок незаконної порубки ним 4 (чотирьох) сироростучих (живих) дерев білої акації, з урахуванням індексації станом на 2020 рік, складає 16 114 грн. 93 копійки (шістнадцять тисяч сто чотирнадцять гривень дев`яносто три копійки). Таким чином, встановлено факт протиправної поведінки відповідача, його вини, шкоди, внаслідок порушення ним природоохоронного законодавства, а також причинно-наслідкового зв`язку між діями та завданою шкодою. Лісосмуга, яка є місцем подій вирубки дерев [PERSON] , відноситься до земель колективної власності, та у відповідності до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні» від 10.07.2018 повноваження щодо розпорядження лісосмугою належить до компетенції Степногірської селищної ради Василівського району Запорізької області. Таким чином, органом, уповноваженим здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, є орган місцевого самоврядування - Степногірська селищна рада Василівського району Запорізької області, уповноваженим здійснювати захист порушених інтересів держави, яка є самостійною юридичною особою і має право виступати позивачем. Степногірською селищною радою Василівського району Запорізької області, з метою відшкодування шкоди за вирубку дерев [PERSON] , заходи не вживались, позов до суду про стягнення шкоди з останнього не подавався, що підтверджується інформацією селищної ради від 15.01.2021 № 74/09. Вищевказане свідчить про неналежний захист протягом тривалого часу органом місцевого самоврядування, Степногірською селищною радою Василівського району Запорізької області, законних інтересів держави щодо стягнення з [PERSON] завданої шкоди внаслідок незаконної порубки дерев лісосмуги та бездіяльність вказаного органу із зазначеного питання, у зв`язку із чим, із відповідним позовом звертається прокурор. На підставі викладеного, прокурор просить суд стягнути з [PERSON] на користь держави в особі Степногірської селищної ради Василівського району Запорізької області шкоду, заподіяну внаслідок незаконної порубки дерев лісосмуги, у розмірі 16\~114,93 грн. а також на користь прокуратури витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 270,00 грн. В судовому засіданні прокурор підтримав позов за підставами, викладеними в позовній заяві. В судове засідання представник Степногірської селищної ради Василівського району Запорізької області не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та про визнання позовних вимог в повному обсязі. В судове засідання представник Державної екологічної інспекції Південного округу не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа\~має право\~в порядку,\~встановленому цим\~Кодексом,\~звернутися до\~суду за\~захистом своїх\~порушених,\~невизнаних або\~оспорюваних прав,\~свобод чи\~законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя,\~суд захищає\~права,\~свободи та\~інтереси фізичних\~осіб,\~права та\~інтереси юридичних\~осіб,\~державні та\~суспільні інтереси\~у спосіб,\~визначений законом\~або договором. Згідно вимог ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування\~є обставини,\~що підтверджують\~заявлені вимоги\~чи заперечення\~або мають\~інше значення\~для розгляду\~справи і\~підлягають встановленню\~при ухваленні\~судового рішення. Згідно ст.80 ЦПК України, кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом (частина\~1); докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (частина 5). Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Дослідивши матеріали цивільної справи, розглянувши надані позивачем документи і матеріали на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються заявлені позовні вимоги, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши у сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку в сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.13,43,81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; учасники сторін зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною 1\~ст.56 ЦПК України\~визначено, що у випадках, встановлених законом, органи державної влади можуть звертатися до суду із заявами про захист державних інтересів та брати участь у цих справах. Судом встановлено, що [PERSON] , приблизно об 11 годині 00 хвилин 29 жовтня 2020 року, знаходячись в лісосмузі поблизу села Лук`янівське на території Степногірської селищної ради Василівського району Запорізької області, здійснив незаконну порубку 4 дерев породи акація, що є порушенням ст.ст. 69, 70, 105 Лісового кодексу України, ст. ст. 10, 40 Закону України «Про рослинний світ». Державною екологічною інспекцією, на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 № 665 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди лісу» розрахована шкода в результаті вчиненої самовільної рубки 4 дерев породи акація в розмірі 16 114, 93 грн. Внаслідок даного правопорушення державним інспектором з охорони навколишнього середовища Запорізької області Дзюбою В.П. відносно [PERSON] , складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.65-1 КУпАП (а.с.18) та притягнуто останнього до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.65-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510,00 грн. (а.с.19). Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Внаслідок порушення природоохоронного законодавства незаконними діями [PERSON] державі було заподіяно шкоду. Відповідно до розрахунку завданої шкоди, проведеному Державною екологічною інспекцією Південного округу, фактичний загальний розмір шкоди, що підлягає стягненню з [PERSON] внаслідок незаконної порубки ним 4 (чотирьох) сироростучих (живих) дерев білої акації, з урахуванням індексації станом на 2020 рік, складає 16 114 грн. 93 копійки (шістнадцять тисяч сто чотирнадцять гривень дев`яносто три копійки) (а.с.21). Даний розрахунок відповідачем [PERSON] не спростовано та контррозрахунок суду не надано. На теперішній час шкода, яка була заподіяна державі відповідачем [PERSON] , не відшкодована. Відповідно до ст.13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону. Статтею 66 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Відповідно до ст.13 Цивільного кодексу України, при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Статтею 293 ЦК України передбачено, що діяльність фізичної та юридичної особи, що призводить до знищення, псування, забруднення довкілля, є незаконною. Кожен має право вимагати припинення такої діяльності. Згідно із ст.40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов`язкових екологічних вимог: здійснення заходів щодо запобігання псуванню, забрудненню, виснаженню природних ресурсів, негативному впливу на стан навколишнього природного середовища. Згідно зі ст.10 Закону України «Про рослинний світ» спеціальне використання природних рослинних ресурсів здійснюється за дозволом юридичними або фізичними особами для задоволення їх виробничих та наукових потреб, а також з метою отримання прибутку від реалізації цих ресурсів або продуктів їх переробки. Відповідно до ст.69 Лісового кодексу України спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом - лісорубний квиток або лісовий квиток, що видається безоплатно. Статтею 40 Закону України «Про рослинний світ» передбачено, що порушення законодавства про рослинний світ тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно з законами України. Відповідальність за порушення законодавства про рослинний світ несуть особи, винні, зокрема, у: самовільному спеціальному використанні природних рослинних ресурсів; порушенні правил загального використання природних рослинних ресурсів; протиправному знищенні або пошкодженні об`єктів рослинного світу. Відповідно до ст. 39 Лісового кодексу України, ліси України за екологічним і соціально-економічним значенням та залежно від основних виконуваних ними функцій поділяються на категорії, зокрема на захисні ліси. Поділ лісів на категорії залежно від основних виконуваних ними функцій проводиться в порядку, що встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно п. 7 постанови Кабінету міністрів України № 733 від 16.05.2007, до категорії захисних лісів відносяться лісові ділянки, що виконують функцію захисту навколишнього природного середовища та інженерних об`єктів від негативного впливу природних та антропогенних факторів, зокрема лісові насадження лінійного типу (полезахисні лісові смуги). Статтею 105 Лісового Кодексу України передбачено, що порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність. Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні, зокрема, у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників. Статтею 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.41 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища передбачають відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Згідно із ст.68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Відповідно до ст.69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації, як правило, в повному обсязі без застосування норм зниження розміру стягнення та незалежно від збору за забруднення навколишнього природного середовища та погіршення якості природних ресурсів. Статтею 107 Лісового кодексу України передбачено, що підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України. Частиною 1 ст. 142 Конституції України та ч. З ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад. Відповідно до п. 21 розділу X Перехідних положень Земельного кодексу України, зі змінами внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні» від 10.07.2018, що набрав чинності 01.01.2019, землі колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені (крім земельних ділянок, які на день набрання чинності зазначеним Законом перебували у приватній власності), вважаються власністю територіальних громад, на території яких вони розташовані, а тому повноваження щодо розпорядженні зазначеною лісосмугою належить до компетенції Степногірської селищної ради Василівського району Запорізької області. Відповідно до ст.6 Конституції України, забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України є обов`язком держави. Згідно із ст.5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», об`єктами правової охорони навколишнього природного середовища, які підлягають державній охороні і регулюванню використання на території України є: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно - соціальних умов та процесів, природні ресурси, які залучені в господарській обіг, так і невикористані в народному господарстві в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси. Відповідно до ст.131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Організація та порядок діяльності прокуратури визначаються законом. Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про відшкодування шкоди, завданої державі порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, є обґрунтованими, підтвердженими зібраними у справі доказами та не спростованими у встановленому процесуальним законом порядку відповідачем належними та допустимими доказами, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки шкода, заподіяна відповідачем державі внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього середовища, останнім до теперішнього часу у добровільному порядку не погашена, а тому підлягає стягненню з нього в судовому порядку на користь Степногірської селищної ради Василівського району Запорізької області. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь Запорізької обласної прокуратури в особі Василівської окружної прокуратури підлягає стягненню судовий збір в сумі 2 270,00 грн., оплата якого документально підтверджена платіжним дорученням № 107 від 28 січня 2021 року, оригінал якого міститься в матеріалах справи (а.с.14).

Outcome: approved