Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

До Гайворонського районного суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та розподіл спільного сумісного майна подружжя. Позов мотивовано тим, що 02 жовтня 2001 року між сторонами був зареєстрований шлюб. Від спільного проживання сторони неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя між сторонами не склалося, з 01 вересня 2013 року вони припинили шлюбні відносини і проживають окремо. Відповідач не погоджується розірвати шлюб через РАЦС. Одночасно з розірванням шлюбу позивач просить розподілити спільний житловий будинок №8 по вул. Небесної Сотні в с. Хащувате, Гайворонського району, Кіровоградської області, визнавши за ним право власності на 1/2 частину будинку з прилеглими до нього господарськими будівлями та спорудами, вартістю 30000 грн., залишавши відповідачу в користуванні на праві власності 1/2 частину будинковолодіння. Позивач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав повністю та попросив суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні заявлений позов повністю визнала. Погодилася на розірвання шлюбу, а також не заперечила щодо визнання за позивачем права власності на 1/2 частину будинковолодіння №8 по вул. Небесної Сотні в с. Хащувате, Гайворонського району, вказавши, що воно було придбано за спільні кошти. Вислухавши пояснення позивача, його представника, відповідача, вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Всудовому засіданні встановлено, що сторони з 02.10.2001 року перебувають у шлюбі (а.с.10). Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають, що встановлено з пояснень сторін. Сторони вже більше року не проживають разом, сімя розпалась остаточно і існує лише формально, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідно до ст. 60 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства.) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ст. 69 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором, відповідно до ст. 70 Сімейного кодексу. Відповідно до вимог ст.ст.69-71 СК України та ст.372 ЦК України сторони мають право в судовому порядку поділити майно в обраний ними спосіб, в тому числі і шляхом стягнення компенсації частини вартості спірного майна, яке є об»єктом права спільної сумісної власності. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. В судовому засіданні встановлено, що сторонами в період перебування у шлюбі 19 серпня 2009 року було придбано житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями №8 по вул. Леніна (Небесної Сотні) в с. Хащувате, Гайворонського району, Кіровоградської області. Придбане будинковолодіння було зареєстровано на відповідача (а.с.9). Відповідач позов визнала повністю. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки як встановлено судом воно не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року N 14 Про судове рішення у цивільній справі у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Відповідно до ст. 88 ЦПК України в звязку з задоволенням позову з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені документально підтверджені судові витрати судовій збір на загальну суму 543 грн. 60 коп. (а.с.1-2).

Outcome: approved