Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

В червні 2014 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що при перевірці представниками позивача виконання вимог Закону України «Про електроенергетику», «Правил користування електричною енергією для населення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року № 1357, по місту проживання відповідача [ADDRESS] було виявлено порушення ним п. 48 Правил, а саме «самовільне підключення електропроводки до електричної мережі енергопостачальника з порушенням схеми обліку. Накид на мережевий ввід. Електрична енергія споживається електролічильником не враховується». Це порушення зафіксофано в Акті про порушення Правил користування електричною енергією для населення № 185844 від 09.06.2013 року. Тому, відповідно до вимог п. 53 Правил та Методики обчислення розміру відшкодування збитків, завданих постачальнику електричної енергії внаслідок порушення споживачем Правил, затверджених постановою НКРЕ України № 526 від 04.05.2006 року по зазначеному акту про порушення Правил відповідачу була нарахована сума без обліково спожитої енергії в розмірі 7253 гр. 05 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю, просив суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» заборгованість за електроенергію у розмірі 7253 грн. 05 коп. Належно повідомлений відповідач в судове засідання не з'явилася з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи за її відсутності суду не подавала, тому суд розглядав справу на підставі ст. 224 ЦПК України заочно. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідач за адресою свого мешкання [ADDRESS] без обліково споживала електроенергію. Даний факт підтверджено Актом про порушення Правил користування електричною енергією для населення № 185844 від 09.06.2013 року (а.с.7-8). У відповідності до вимог п.п. 3.3 п. 3 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 4 травня 2006 року № 562, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 4 липня 2006 року № 782/12656, якщо споживач, зокрема здійснив самовільне підключення поза приладом обліку прихованою електропроводкою, виявити які представниками постачальника електричної енергії під час проведення контрольного огляду засобу обліку не мали можливості, то споживачу робиться перерахунок за користування електричною енергією з дати останньої технічної перевірки, але не більше ніж за три роки. За таких обставин, відповідачу енергопостачальник здійснив перерахунок за користування електричною енергією шляхом визначення кількості недорахованої, але спожитої електричної енергії та її вартості, що дорівнює 7253 гр. 05 коп., про що свідчить розрахунок збитків за Актом про порушення ПКЕЕн № 185844 від 09.06.2013 року, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем ППЕЕН (а.с.6). Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно ст. 526 ЦК Ураїни зобов'язання повинно виконуватись належним чином. Відповідно до ст. 610, 625 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання чи неналежне виконання. З урахуванням наведеного, суд вважає, що вимоги позивача повністю доведені, тому підлягають повному задоволенню відповідно до розрахунків позивача, який суд перевірив та зазнав правильним. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved