Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-15 00:00:00

Департамент соціальної політики Черкаської міської ради звернувся до Троїцького районного суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення надміру виплачених грошових коштів, в обґрунтування якої зазначено, що [PERSON] перебувала на обліку в департаменті соціальної політики Черкаської міської ради разом з неповнолітніми дітьми [PERSON] та [PERSON] з 13.11.2014 по 02.02.2017 як внутрішньо переміщені особи за фактичним місцем проживання: [ADDRESS] . Згідно з заявою [PERSON] від 14.05.2015, остання отримувала в департаменті адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг на свою сім`ю у складі: Рибак О.І. (заявник), [PERSON] та [PERSON] (діти заявника). Однак відповідачем не було повідомлено департамент про зміну фактичного місця проживання дитини, [PERSON] , якого відраховано згідно наказу директора Черкаської школи №11 від 10.08.2015 № 62-у в зв`язку з переїздом до м. Луганська. Таким чином, неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, призвело до зайвого нарахування та виплати щомісячної адресної грошової допомоги за рахунок коштів державного бюджету за період з 01.09.2015 по 12.11.2015 на загальну суму 2121,60 грн. На підставі викладеного, позивач просить суд, стягнути з відповідача надміру виплачені кошти в сумі 2121,60 грн. та понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору в сумі 1921,00 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, суду надав клопотання про розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному Веб-сайті Троїцького районного суду Луганської області. Причину неявки суду не повідомила. Третя особа - Управління Північного офісу Держаудитслужби в Черкаській області в судове засідання свого представника не направили, суду надали пояснення по справі, в яких підтримали позовні вимоги департаменту соціальної політики Черкаської міської ради та просили розглянути справу без участі їх представника. Судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі, у відповідності до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судовим розглядом встановлено, що згідно заяви [PERSON] від 13.11.2014 № [NUMBER] про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, [PERSON] перебувала на обліку в департаменті соціальної політики Черкаської міської ради разом з неповнолітніми дітьми [PERSON] та [PERSON] як внутрішньо переміщені особи за фактичним місцем проживання: [ADDRESS] (а.с.6). На підставі заяви [PERSON] № 365 від 13.11.2014, останній призначено щомісячну адресну допомогу як особі, яка переміщується з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (а.с. 7). 14.05.2015 року [PERSON] повторно звернулась до Управління соціального захисту населення Соснівського району про призначення допомоги особам, які переміщується з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг та зазначила, що змін, що впливають на призначення допомоги не відбулося (а.с.11,12). Рішенням Управління соціального захисту населення Соснівського району від 03.06.2015 року про призначення допомоги переміщеним особам на проживання була призначена допомога переміщеним особам на проживання з 13.05.2015 року по 12.11.2015 року в розмірі 1768,00 грн.(а.с.13). Однак [PERSON] не було повідомлено департамент про зміну фактичного місця проживання дитини, [PERSON] , [INFO] , якого, згідно наказу директора Черкаської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 11 від 10.08.2015 за №62-у, було відраховано зі школи в зв`язку з переїздом до м. Луганська (а.с. 14, 15). Розпорядженням начальника управління від 21.06.2016 року вирішено зробити перерахунок адресної допомоги на дитину [PERSON] за період з 01.09.2015 по 12.11.2015 на підставі копії наказу директора Черкаської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 11 від 10.08.2015 за №62-у та копії заяви [PERSON] (а.с.16). Відповідачу [PERSON] було направлено повідомлення від 21.06.2016 про переплату адресної допомоги на проживання в розмірі 2121,60 грн. та лист щодо повернення надміру отриманих коштів від 02.07.2016 вих.№ 3257/281/01-11/05 (а.с.17, 18), проте, станом на дату звернення департаменту до суду сума надміру виплачених коштів щомісячної адресної допомоги так і не була повернута. На підставі інформації Державної прикордонної служби України від 27.09.2016 за № 5077/28-1/01-11/05 виявлено, що [PERSON] в період призначення щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, перетинала державний кордон України (а.с.21). Відповідно до Довідки від 15.04.2019 сума надміру виплачених грошових коштів за період з вересня 2015 року по листопад 2015 року становить 2121,60 грн. (а.с.24). Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (далі Закон) у абз. 1 ч. 1 ст. 1 встановлено, що внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Згідно із абз. 1 ч. 1 ст. 4 Закону факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону. Статтею 9 Закону окрім прав внутрішньо переміщеної особи передбачені і її обовязки, в тому числі, пунктами 3, 4 частини другої встановлено, що внутрішньо переміщена особа зобов`язана: повідомляти про зміну місця проживання структурний підрозділ з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за новим місцем проживання протягом 10 днів з дня прибуття до нового місця проживання. У разі добровільного повернення до покинутого постійного місця проживання внутрішньо переміщена особа зобов`язана повідомити про це структурний підрозділ з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем отримання довідки не пізніш як за три дні до дня від`їзду. У разі виявлення подання внутрішньо переміщеною особою завідомо неправдивих відомостей для отримання довідки про взяття на облік відшкодувати фактичні витрати, понесені за рахунок державного та місцевих бюджетів у результаті реалізації прав, передбачених цим Законом. Також в статті 12 Закону передбачені підстави для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб. Такими є, між іншим, обставини, за яких внутрішньо переміщена особа: повернулася до покинутого місця постійного проживання (п.3), виїхала на постійне місце проживання за кордон (п. 4), подала завідомо недостовірні відомості (п.5). Крім того, абз. 3 ч. 1 ст. 12 Закону встановлено, що у разі неповідомлення внутрішньо переміщеною особою про її повернення до покинутого місця постійного проживання згідно з абзацом другим пункту 3 частини другої статті 9 цього Закону рішення про скасування дії довідки відповідно до пункту 3 частини першої цієї статті приймається на підставі інформації про тривалу відсутність (понад 60 днів) особи за місцем проживання, яка дає обґрунтовані підстави вважати, що внутрішньо переміщена особа повернулася до покинутого місця постійного проживання. Інформацією, яка дає обґрунтовані підстави вважати, що внутрішньо переміщена особа повернулася до покинутого місця постійного проживання, є: дані, отримані з відповідних державних реєстрів; дані, отримані в результаті обміну інформацією структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад з органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування; дані, отримані в результаті обміну інформацією структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад з громадськими об`єднаннями, волонтерськими, благодійними організаціями, іншими юридичними та фізичними особами, що надають допомогу внутрішньо переміщеним особам відповідно до статті 16 цього Закону. У разі наявності у внутрішньо переміщеної особи обґрунтованих причин для продовження строку її відсутності за місцем проживання понад 60 днів така особа звертається з відповідною письмовою заявою за місцем проживання до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад. У такому разі строк відсутності внутрішньо переміщеної особи за місцем проживання може бути збільшено до 90 днів. Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 505 затверджено Порядок надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі Порядок). Пунктами 2 Порядку встановлено, що грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців. Пунктом 12 Порядку встановлено, що виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця, в тому числі, у разі: зняття з обліку внутрішньо переміщеної особи; виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги. Відповідно до п. 11 Порядку уповноважений представник сім`ї, якому призначено грошову допомогу, зобов`язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин. Суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім`ї на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку. Враховуючи те, що відповідач не повідомила департамент про зміну фактичного місця проживання дитини, що впливає на призначення допомоги, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з [PERSON] надміру виплачених коштів в сумі 2121,60 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд враховує, що понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжним дорученням № 135 від 24.05.2019 року про сплату судового збору у сумі 1921 грн. 00 коп. (а.с. 1). Враховуючи викладене та з урахуванням задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 1921 грн. 00 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved