Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-07 00:00:00

В серпні 2020 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивачка вказала, що 11 березня 2011 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чортківського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 38. Від спільного подружнього життя в них народився син [PERSON] , [INFO] . Протягом тривалого часу відносини між ними погіршились, часто почали виникати сварки, непорозуміння, вони втратили почуття любові та поваги. Подальше спільне життя стало неможливими, тому [PERSON] просить шлюб розірвати, дитину залишити проживати з нею, після розірвання шлюбу відновити дошлюбне прізвище [PERSON] . Позивачка [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] надав суду заяву, з якої вбачається, що позов він визнає, просив справу розглядати за його відсутності. Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України ухвалення в підготовчому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 206 вищезазначеного Кодексу в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову в даній справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 82 цього ж Кодексу обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Судом встановлено, що з 11 березня 2011 року сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрували у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чортківського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 38. Від спільного подружнього життя в них народився син [PERSON] , [INFO] . Протягом тривалого часу відносини між сторонами погіршились, часто почали виникати сварки, непорозуміння, вони втратили почуття любові та поваги. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім`ї є неможливим і це буде суперечити інтересам позивачки, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити. Згідно ч. 1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що відповідач позов визнає, суд приходить до висновку про необхідність повернення позивачці [PERSON] з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору в сумі 840,80 гривень згідно квитанції АТ КБ «Приватбанк» № 0.0.1798122432.1 від 12 серпня 2020 року, що становить 420 гривень 40 копійок.

Outcome: approved