Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-14 00:00:00

В червні 2018 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON], третя особа: служба у справах дітей Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, призначення опікуна та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, мотивуючи свої вимоги тим, що 17.06.1995 р. між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, [PERSON] на підставі цього змінила прізвище на «[PERSON]». Від цього шлюбу вони мають двох дітей - сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO] 21.09.2004 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 20.03.2015 р. [PERSON] позбавлено батьківських прав щодо [PERSON] Після цього позивач разом із сестрою мешкали з матір'ю [PERSON] З вересня 2014 р. відповідачка почала нехтувати та ухилятися від своїх батьківських обов'язків відносно своєї доньки, не спілкується з нею, не піклується про неї, не цікавиться її фізичним та духовним станом, її розвитком, не забезпечує її належним харчуванням та одягом. Крім того відповідачка написала нотаріальну заяву про те що не заперечує, щоб її позбавили батьківських прав щодо неповнолітньої дочки [PERSON], а також що б позивач став піклувальником сестри [PERSON] В судове засідання позивач та представник позивача не з'явились, представником позивача надано до суду заяву про розгляд справи у відсутність позивача та його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про розгляд справи була повідомлена належним чином, із заявами чи клопотаннями про неможливість розгляду справи у її відсутність до суду не зверталась. Представник третьої особи - служби у справах дітей Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ч.2 та ч.5 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. В судовому засіданні встановлено, що 17.06.1995 р. між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, [PERSON] на підставі цього змінила прізвище на «[PERSON]». Від цього шлюбу вони мають двох дітей - сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO] ( а.с. 15,16). З свідоцтва про розірвання шлюбу від 21.09.2004 р. вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено запис №708.(а.с. 17). Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 20.03.2015 р. [PERSON] позбавлений батьківських прав щодо малолітньої дочки [PERSON], [INFO], щодо сина [PERSON] - відмовлено, оскільки син на день винесення рішення досяг повноліття. (а.с. 23-24). 05.11.2013 р. [PERSON], [INFO] змінив своє прізвище на [PERSON], про що складено відповідний актовий запис №166. (а.с. 26). Крім того, в судовому засіданні встановлено, що позивач є рідним братом неповнолітньої [PERSON] Відповідачка [PERSON] не проживає разом з позивачем та неповнолітньою донькою, матеріальної допомоги на її утримання не надає, з дочкою не спілкується взагалі, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, ухиляється від виконання обов`язків по її утриманню та вихованню, не цікавиться її здоров'ям. Неповнолітня [PERSON] проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS]. З характеристики, наданої спеціалізованою школою І-ІІІ ступенів з поглибленим вивченням іноземних мов №329 «Логос» від 04.05.2018 р. вбачається, що [PERSON] навчається у СШ №329 «Логос» з першого класу. На даному етапі контролем щодо відвідування школи займається старший брат [PERSON] (а.с. 35). У відповідності з вимогами ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З заяви [PERSON], посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Афіндуліді В.І., вбачається, що мати [PERSON] не заперечує проти позбавлення її батьківських прав щодо її неповнолітньої дочки [PERSON], а також надає згоду на призначення піклувальником [PERSON] (а.с. 27). У відповідності до ст. 164 СК України, батьки або один з них можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей чи зловживають батьківськими правами, жорстоко поводяться з дітьми, шкідливо впливають на дітей своєю аморальною, антигромадською поведінкою, а також якщо батьки є хронічними алкоголіками чи наркоманами. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків і способом захисту прав та інтересів дитини. Враховуючи встановлені факти та ухилення відповідачки від своїх батьківських обов'язків щодо належного виховання та забезпечення достатнього життєвого рівня дитини, суд вважає необхідним позов задовольнити, позбавивши [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Згідно ч. 2, 4 ст. 243 СК України, опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла 14 років, піклування - над дитиною у віці від 14 до 18 років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом, у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. За приписами ч. 3, 4 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування. Так як судом вирішено позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її неповнолітньої дитини, тим самим дитина позбавлена батьківського піклування, тому суд вважає доцільним встановити піклування над неповнолітньою дитиною [PERSON], [INFO] та призначити їй піклувальника її брата [PERSON], [INFO]. Згідно ч.2 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги обов'язок відповідачки утримувати свою неповнолітню дитину на підставі описаних вище норм права, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, суд приходить до висновку, що з відповідачки підлягає стягненню на користь [PERSON] аліменти на утримання сестри: [PERSON], [INFO] в розмірі 1/2 частини від усіх її доходів щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 04.06.2018 року і до досягнення нею повноліття. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі, оскільки як вбачається з матеріалів справи відповідачка, будучи матір'ю неповнолітньої дитини, ухиляються від виконання батьківських обов'язків, написала заяву, в якій не заперечуються щодо позбавлення її батьківських прав щодо неповнолітньої доньки. Крім того, відповідачка відповідно до закону повинна нести обов'язок по утриманню своєї дитини. Згідно ст.133, 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при зверненні до суду сплачено 1409,60 грн. судового збору, а тому з відповідачка на його користь підлягає стягненню вказана сума. Крім того, з відповідачки на користь держави підлягає стягненню 768 грн. 40 коп. судового збору в частині вимог про стягнення аліментів. На підставі ст. ст. 150, 164, 166, 180, 182, 184, 243 Сімейного кодексу, ст. 60 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved