Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-19 00:00:00

В травні 2016 року позивач [PERSON] звернувся до Краматорського міського суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення суми процентів, відшкодування збитків. В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що 19 вересня 2004 року відповідачка позичила у нього грошові кошти в розмірі 11000,00 грн., що еквівалентно 2000 доларів США та зобовязалася повернути по першій вимозі. 20.09.2009 року [PERSON] звернувся до [PERSON] з письмовою вимогою про повернення боргу. Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 08.02.2012 року з відповідачки була стягнута заборгованість за договором позики від 19.09.2004 року в сумі 9823,40 грн., проценти за час користування позикою з 20.09.2004 року по 07.02.2012 року в сумі 7400,30 грн., суму інфляції за період з 01.11.2009 року по 31.12.2011 року у розмірі 1730,30 грн., три відсотка річних за період з 21.10.2009 року по 07.02.2012 року у розмірі 750,90 грн., витрати по оплаті судового збору в сумі 166,70 грн., втрати на ІТЗ розгляду справи в сумі 120 грн., а всього стягнуто 19991,60 грн. До теперішнього часу вказане рішення не виконано. Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 09.06.2015 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] були задоволені частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] проценти за договором позики у розмірі 2529,42 грн., три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 884,10 грн. за період з 27.02.2012 року по 25.02.2015 року, судовий збір у розмірі 243,60 грн., а всього 3657,12 грн. Просив суд стягнути з відповідачки додаткову суму індексу інфляції за весь час прострочення з 01.03.2013 року по 29.02.2016 року у розмірі 10040,45 грн., три процента річних від простроченої суми позики за весь час прострочення з 01.03.2015р. по 29.02.2016р. у розмірі 515,67 грн., проценти на рівні облікової ставки НБУ за весь час прострочення з 01.03.2015р. по 29.02.2016р. у розмірі 4852,65 грн., збитки, втрати яких особа зазнала у звязку зі знищенням основної суми боргу станом на 29.02.2016р. у розмірі 29423,64 грн., а також судові витрати у розмірі 826,81 грн. Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 25 квітня 2017 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] задоволені частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON], суму інфляції за період з червня 2015 року по вересень 2016 року у сумі 763,43 грн., 3% річних від простроченої суми за період з 01.03.2015 року по 29.02.2016 року в розмірі 515,67 грн., проценти на рівні облікової ставки НБУ за весь час прострочення з 25.02.2015 р. по 23.10.2016 р. у розмірі 2517,45 грн., а всього 3796,55 грн. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 826,81 грн. В іншій частині позову відмовлено. Із вказаним рішенням суду не погодився позивач [PERSON] та подав апеляційну скаргу. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що при ухваленні рішення судом першої інстанції були неповно зясовані обставини, що мають значення для справи; висновки суду не відповідають обставинам справи; судом першої інстанції були порушені норми матеріального та процесуального права. Просить апеляційний суд рішення Краматорського міського суду від 25 квітня 2017 року в частині вирішення вимог про стягнення боргу, відсотків (процентів) та відшкодування збитків за договором позики скасувати. Змінити з ухваленням у цій частині нового рішення, яким змінити умови договору позики від 19 вересня 2004 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], застосувавши (встановивши) відповідальність останньої за порушення фінансових зобовязань у вигляді пені в розмірі 0,1% від суми неповернутої позики за кожен день прострочення; стягнути із [PERSON] на його користь додаткові суми до основної суми боргу з урахуванням індексу інфляції, за весь час прострочення з 01 березня 2013 року по 29 лютого 2016 року у розмірі 10040,45 грн.; проценти на рівні облікової ставки Національного Банку України, за весь час користування позикою з 01 березня 2015 року по 29 лютого 2016 року у розмірі 4852,65 грн.; збитки, втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням основної суми боргу, станом на 07 лютого 2016 року, у розмірі 29423,64 грн., а також документально підтвердженні судові витрати у розмірі 704 грн., а всього 45020 грн.74 коп. В судове засідання апеляційного суду відповідач [PERSON] не зявилася, хоча своєчасно і належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, що підтверджується телефонограмою, зареєстрованою в журналі телефонограм за № 3123 (а.с. 236). В судове засідання апеляційного суду 20.07.2017 року представник відповідача [PERSON] не зявився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи в його відсутність. В судове засідання апеляційного суду 20.07.2017 року позивач [PERSON] не зявився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи в його відсутність. Заслухавши суддю - доповідача, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача [PERSON] підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 статті 309 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права. Частиною 1 статті 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з частиною 1 статті 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Із матеріалів справи вбачається, що відповідно до договору позики від 19.09.2004 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], позивач передав, а відповідачка отримала 11000,00 грн., що еквівалентно на 19.09.2004 року 2000 доларам США. Рішенням Краматорського міського суду від 08.02.2012 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення суми боргу, яке ухвалою апеляційного суду від 16.03.2012 року залишено без змін, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнута сума у розмірі 9823,40 грн., проценти за користування неповернутої позики у розмірі 7400,30 грн., суму інфляції у розмірі 1730,30 грн., 3% річних від простроченої суми у розмірі 750,90 грн., Рішенням Краматорського міського суду від 09 червня 2015 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення процентів, відшкодування збитків задоволені частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] проценти за користування позикою у розмірі 2529,42 грн., 3% річних від простроченої суми у розмірі 884,10 грн., а всього 3413,52 грн. В іншій частині позову відмовлено. Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 22 липня 2015 року рішення Краматорського міського суду від 09 червня 2015 року залишено без змін. Відповідно до довідки з місця роботи відповідача ПАТ «НКМЗ», з [PERSON] на користь [PERSON] примусово утримуються грошові кошти у розмірі 20% від заробітної плати. Відповідно до ст.534 ЦК України, у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобовязання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, повязані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу. Стаття 599 ЦК України передбачає, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. В судовому засіданні апеляційного суду позивач [PERSON] підтвердив, що в наступний час сума позики відповідачкою повернута, але позовні вимоги стосуються іншого періоду. Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги в частині стягнення суми індексу інфляції за період з червня 2013 року по вересень 2016 року у сумі 763,43 грн. підлягають задоволенню, оскільки частиною 1 статті 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В позовній заяві позивач [PERSON] просив суд стягнути з нього додаткову суму індексу інфляції за весь час прострочення за період з 01 березня 2013 року по 29 лютого 2016 року у розмірі 10040,45 грн. Враховуючи строк позовної давності, апеляційний суд вважає за необхідне стягнути суму інфляції за період з червня 2013 року по 29 лютого 2016 року. Стягуючи суму інфляції по вересень 2016 року, суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог. Апеляційний суд не погоджується з розрахунком суми інфляції, наданим представником відповідача за період з червня 2013 року по червень 2015 року, яка склала 173 грн. 87 коп. Сума основного боргу відповідно до рішення Краматорського міського суду Донецької області від 08.02.2012 року склала 9823,40 грн. В липні 2015 року вказана сума почала погашатися і зменшуватися на суми щомісячних відрахувань із заробітної плати. Розрахунок суми боргу з урахуванням індексу інфляції Період заборгованості Сума боргу (грн.) Сукупний індекс інфляції за період? Інфляційне збільшення суми боргу? Сума боргу з врахуванням індексу інфляції? 01.06.2013 - 31.05.2015 9823.40 1.755 7418.43 17241.83 Таким чином, сума боргу з урахуванням індексу інфляції складає 17241.83 грн. ?Сукупний індекс інфляції за період розраховується за формулою: ІІ ср. = ІІ1 х ІІ2 ...х ІІХ/100^n, де ІІ1 індекс інфляції за перший місяць заборгованості; ІІ2 індекс інфляції за другий місяць заборгованості; ІІХ індекс інфляції за останній місяць заборгованості; n - кількість місяців заборгованості ?Інфляційне збільшення суми боргу розраховується за формулою: С. інфл. = С х ІІср., де С сума боргу; ІІср.- сукупний індекс інфляції ?Сума боргу з врахуванням індексу інфляції розраховується за формулою: С заг. = С + С інфл., де С сума боргу; С інфл. - інфляційне збільшення суми боргу Таким чином, сума інфляції за період з червня 2013 року по травень 2015 року склала 7418,43 грн. З червня 2015 року по лютий 2016 року сума інфляції склала 401 грн. 58 коп., а всього сума інфляції склада 7418,43 грн. + 401,58 грн. = 7820,01 грн. Апеляційний суд також не погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідачки процентів на рівні облікової ставки НБУ за період з 25.02.2015 року по 23.10.2016 року в сумі 2517,45 грн., оскільки позивач просив суд стягнути з відповідачки проценти на рівні облікової ставки НБУ за період з 01 березня 2015 року по 29 лютого 2016 року в розмірі 4852 грн. 65 коп. Розрахунок процентів на рівні облікової ставки НБУ: Період Ставка НБУ, % Заб-ність, грн. Кількість днів Проценти Розрахунок 01.03.2015-03.03.2015 19,5 9823,40 3 15,74 9823,40*19,5/100/365*3=15,74 04.03.2015-31.05.2015 30 9823,40 89 718,59 9823,40*30/100/365*89=718,59 01.06.2015-30.06.2015 30 9680,67 30 238,70 9680,67*30/100/365*30=238,70 01.07.2015-31.07.2015 30 9351,46 31 238,27 9351,46*30/100/365*31=238,27 01.08.2015-27.08.2015 30 8997,29 27 199,67 8997,29*30/100/365*27=199,67 28.08.2015-31.08.2015 27 8997,29 4 26,62 8997,29*27/100/365*4=26,62 01.09.2015-24.09.2015 27 8464,41 24 150,27 8464,41*27/100/365*24=150,27 25.09.2015-30.09.2015 22 8464,41 6 30,61 8464,41*22/100/365*6=30,61 01.10.2015-31.10.2015 22 8136,85 31 152,04 8136,85*22/100/365*31=152,04 01.11.2015-30.11.2015 22 7806,91 30 141,17 7806,91*22/100/365*30=141,17 01.12.2015-31.12.2015 22 7209,95 31 134,72 7209,95*22/100/365*31=134,72 01.01.2016-31.01.2016 22 6795,51 31 126,97 6795,51*22/100/365*31=126,97 01.02.2016-29.02.2016 22 6403,88 29 111,94 6403,88*22/100/365*29=111,94 Сума процентів за позикою разом: 2285,31 Щодо вимог про застосування до позивача шляхом встановлення відповідальності за вчинення правопорушення у виді пені в розмірі 0,1% від суми неповернутої позики за кожен день прострочення, суд вважає їх незаконними та необгрунованими, оскільки частиною 1 статті 652 ЦК України передбачено, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобовязання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби стоторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Враховуючи, що сторони не встановлювали в договорі позики відповідальність за неналежне виконання зобовязань за договором у виді пені в певному розмірі, суд не вбачає підстав для їх встановлення. Відповідно до діючого законодавства, суд при певних умовах має право змінити умови договору, а не встановити нові зобовязання, які можуть бути досягнуті тільки за згодою сторін та викладені в письмовому вигляді. А отже вимоги в цій частині не ґрунтуються на нормах закону та задоволенню не підлягають. Що стосується судового збору, то при поданні позовної заяви до суду першої інстанції, позивачем [PERSON] не доплачено судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. і за подання апеляційної скарги 508 грн. 64 коп., а всього 1059 грн. 84 коп., які підлягають стягненню з [PERSON] в дохід держави. За подання вказаної позовної заяви відповідно до Закону України «Про судовий збір» позивачу необхідно було сплатити судовий збір в розмірі 1102 грн. 40 коп., за подання апеляційної скарги необхідно було сплатити 1212 грн. 64 коп., а фактично [PERSON] сплачено 551 грн. 20 коп. і 704 грн. Частиною 1 статті 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Враховуючи, що позов позивач [PERSON] заявляв на суму 45659,22 грн., а судом апеляційної інстанції задоволені вимоги в розмірі 10105,32 грн. + 3% річних по рішенню суду першої інстанції в розмірі 515,67 грн., то з відповідачки [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 538,47 грн. Інші доводи апеляційної скарги [PERSON] висновків суду першої інстанції не спростовують. В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Outcome: partial