Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-09 00:00:00

В червні 2021 року позивач звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до відповідачки - [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на ті обставини, що 11.07.1998 року вони зареєстрували шлюб з відповідачкою. Сторони мають спільну неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між сторонами не склалось через відсутність взаємопорозуміння, різні погляди на життя, шлюбні відносини між подружжям фактично припинені, спільне господарство не ведеться, а тому позивач вимушений звернутись до суду із позовом про розірвання шлюбу. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 16.06.2021 року у вказаній вище справі відкрито провадження та вирішено питання про доцільність її розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Позивач та його представник у судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином. 25.10.2021 року на електронну адресу суду від представника позивача надійшла заява про здійснення розгляду справи у відсутності сторони позивача та постановлення по справі рішення. Відповідачка у судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином. 06.09.2021 року на поштову адресу суду від відповідачки надійшла заява про визнання позовних вимог та здійснення розгляду справи у відсутності сторони відповідача. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що між сторонами 11.07.1998 року було укладено шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Ватутінського району м. Києва, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а/з № 803). Сторони мають спільну неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджуються копією свідоцтва про народження (а/з № 9) Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно пояснень викладених в позовній заяві, шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведеться. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім`ї призведе до порушення інтересів позивача та відповідача, тому є всі наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved