overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

В червні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позивачка вказує, що з 10 липня 2012 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. Посилаючись на викладене, позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки у розмірі 30% усіх видів заробітку відповідача до повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував, пояснив суду, що він згоден сплачувати аліменти, у розмірі передбаченому чинним законодавством. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 10 липня 2012 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою. Шлюбні відносини між сторонами не склалися, разом не проживають. Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10 червня 2014 року шлюб між сторонами розірвано. Як пояснив в судовому засіданні відповідач, та не заперечує позивачка, він надає є працездатним, інших утриманців не має. У відповідності до ст.180 СК України обидва батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обов'язку визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом. У разі якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може за заявою платника або одержувача визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст. 184 СК України). При визначенні розміру аліментів, згідно із ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та непрацездатних осіб, а також інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню. З відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 5 червня 2014 року і до повноліття дитини. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

В червні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позивачка вказує, що з 18 листопада 2011 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. Посилаючись на викладене, позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини від доходу відповідача, починаючи з дня подання позовної заяви і до повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував, пояснив суду, що він згоден сплачувати аліменти на утримання дитини. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 18 листопада 2011 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], кий проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12 березня 2014 року шлюб між сторонами розірвано. Матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає, інших неповнолітніх дітей не має. У відповідності до ст.180 СК України обидва батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обов'язку визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом. У разі якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може за заявою платника або одержувача визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст. 184 СК України). При визначенні розміру аліментів, згідно із ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та непрацездатних осіб, а також інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

В червні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, який в липні доповнила та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 10000 грн. щомісячно. В обґрунтування позову позивачка вказала на те, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 18 серпня 2007 року, від якого [INFO] у них народився син [PERSON]. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, проживає окремо від сім'ї. Відповідач працездатний, з лютого 1995 року зареєстрований у якості фізичної особи-підприємця, має нерегулярний та мінливий заробіток приблизно 25000 грн. щомісяця, а тому позивачка просила суд стягнути з відповідача аліменти у розмірі 10000 грн. щомісячно на утримання дитини. Позивачка [PERSON] та її представник за довіреністю [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити їх у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові. Відповідач [PERSON] та його представник за довіреністю [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнали частково та не заперечували проти стягнення аліментів у розмірі 1000 грн. щомісячно. Вислухавши сторони та їх представників, свідків, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18 серпня 2007 року (а.с.4) та є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO] (а.с.5), який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні (а.с.6). Відповідач мешкає за іншою адресою, окремо від сім'ї. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст. 181 СК України аліменти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів та те, що розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму відповідно до віку дитини, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України. Відповідач працездатний, з лютого 1995 року зареєстрований у якості фізичної особи-підприємця, має нерегулярний та мінливий заробіток, а тому враховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає за необхідне частково задовольнити вимоги позивачки, стягнувши аліменти з відповідача на утримання дитини у розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи з 10 червня 2014 року. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 360 грн., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

В червні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дітей, посилаючись на те, що 06 квітня 2002 року вона з відповідачем зареєструвала шлюб, від якого вони мають двох дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. 26 червня 2012 року їх шлюб було розірвано, діти залишились проживати разом з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дітей, а тому позивачка просила суд стягнути з відповідача аліменти у розмірі 700 грн. щомісячно на утримання дітей. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини зазначені в позові. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій вказав, що має першу групу інвалідності довічно, сам потребує догляду та сторонньої допомоги. Вказав, що не може утримувати своїх дітей. Вислухавши позивачку, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Встановлено, що в період з 06 квітня 2002 року по 26 червня 2012 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають двох дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів та те, що розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму відповідно до віку дитини, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України. Сторони однією родиною не проживають, діти проживають з позивачкою, перебувають на її утриманні, відповідач зобов'язаний брати участь в обов'язках по утриманню дітей. [PERSON] добровільно не надає кошти на утримання неповнолітніх дітей, а тому враховуючи матеріальний стан сторін,те,що відповідач є інвалідом і отримує пенсію у розмірі 1370 грн. щомісячно, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги позивачки, стягнувши аліменти з відповідача на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 19 червня 2014 року та до повноліття сина [PERSON], а потім стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину на утримання сина [PERSON] до досягнення ним повноліття. Оскільки і позивач і відповідач звільнені від сплати судового збору, він компенсується за рахунок держави.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-10 00:00:00

В червні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дітей, посилаючись на те, що 26 липня 2003 року вона з відповідачем зареєструвала шлюб, від якого вони мають двох дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Їх шлюб було розірвано, діти залишились проживати разом з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дітей, а тому позивачка просила суд стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частину усіх видів його заробітку починаючи з дня звернення до суду з даним позовом, щомісячно, на утримання дітей. Позивачка надала суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі, просила розглядати справу без її участі. Відповідач у судове засідання не з'явився. Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Встановлено, що в період з 26 липня 2003 року по 12 березня 2014 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають двох дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів та те, що розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму відповідно до віку дитини, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України. Сторони однією родиною не проживають, діти проживають з позивачкою, перебувають на її утриманні, відповідач зобов'язаний брати участь в обов'язках по утриманню дітей. [PERSON] добровільно не надає кошти на утримання неповнолітніх дітей, а тому враховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивачки, стягнувши аліменти з відповідача на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 23 червня 2014 року та до повноліття сина [PERSON], а потім стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину на утримання сина [PERSON] до досягнення ним повноліття. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 243 грн. 60 коп., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-08 00:00:00

В червні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Хмельницької міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON], що помер [INFO], вказавши, що вона є спадкоємцем майна померлого за законом, але не змогла вчасно подати заяву про прийняття спадщини в нотаріальну контору в зв'язку з тим, що важка втрата-смерть чоловіка негативно вплинула на її самопочуття та світосприйняття. В судовому засіданні позивач наполягає на задоволенні позовних вимог. Представник відповідача Хмельницької міської ради у вирішенні спору покладається на думку суду. Заслухавши учасника процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді ? частини квартири [ADDRESS]. Спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є йогго дружина [PERSON]. Строк подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини пропущено позивачем з поважних причин, а саме-смерть чоловіка стала для неї важким тягарем, негативно відобразилася на її здоров'ї, що фізично завадило їй в шестимісячний строк звернутися до нотаріуса. Вказані обставини підтверджуються: свідоцтвом про смерть [PERSON]; свідоцтвом про одруження; свідоцтвом про право власності на майно; інформаційною довідкою із спадкового реєстру від 13.06.2014 року. За ч. 3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч.2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. За ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Причини пропуску позивачем шестимісячного строку для прийняття спадщини вважаються судом поважними, а тому їй слід встановити додатковий строк для звернення до нотаріальної контори.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-13 00:00:00

В червні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 12.09.2001 року вона уклала шлюб з [PERSON] зареєстрований міським відділом реєстрації актів громадянського стану Житомирського обласного управління юстиції, про що зроблено актовий запис №1429. Від даного шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Позов мотивувала тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, зокрема через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімені відносини. Вказала, що шлюб носить формальний характер, шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть. На підставі вищезазначеного позивач просила розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явилася, але від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні 16.07.2014 заявив клопотання про надання часу на примирення з позивачем, на виклик суду на 14.08.14 не з'явився, причин своєї неявки суду не повідомив, будь-яких клопотань в обґрунтування своїх заперечень не надіслав. Суд, дослідивши докази по справі приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, міським відділом реєстрації актів громадянського стану Житомирського обласного управління юстиції, актовий запис №1429 зареєстровано шлюб між сторонами (а.с.3). Від шлюбу у сторін є малолітня донька - [PERSON], [INFO] (а.с.4). Згідно положень частини 1 статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, не мають спільного бюджету, не ведуть спільне господарство, взаєморозуміння між ними відсутнє, шлюб існує формально, позивач у заяві до суду від 14.08.2014 року наполягає на розлученні. За викладених обставин суд вважає, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, оскільки в порушення ч.1 ст.24 СК України не відповідає її волі, а існування сім'ї сторін носить формальний характер протягом тривалого часу, спор про виховання та утримання спільних дітей у сторін відсутній, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

В червні 2014 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про надання права на шлюб, посилаючись на те, що має намір зареєструвати шлюб з [PERSON], так як на даний час фактично створили сім'ю, проживають разом, люблять один одного та знаходять взаємопорозуміння, однак не можуть зареєструвати шлюб, оскільки вона не досягла шлюбного віку. Тому просила суд надати їй право на шлюб. В судовому засіданні заявниця підтримала подану заяву та пояснила суду, що вона вінчалася в церкві із [PERSON]н. та 18 травня 2014 року зіграли весілля. Просила суд задовольнити її вимоги. Зацікавлена особа [PERSON] не заперечує проти задоволення заяви та пояснила суду, що дійсно її донька [PERSON] має намір зареєструвати шлюб із [PERSON], з яким зіграли весілля та фактично проживають разом. Зацікавлена особа [PERSON] заяву визнав та пояснив суду, що він дійсно має намір зареєструвати шлюб із заявницею. Представник органу опіки та піклування заяву визнав та пояснив, що не заперечує проти надання заявниці право на шлюб. Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявниця [PERSON], [INFO], має намір зареєструвати шлюб з [PERSON], так як на даний час фактично створили сім'ю та проживають разом. Згідно ст. 22 Сімейного кодексу України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 23 Сімейного кодексу України за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Приймаючи до уваги, що заявниця досягла шістнадцяти років та має намір зареєструвати шлюб з [PERSON], зацікавлені особи не заперечують проти задоволення заявлених вимог, суд вважає, що надання право на шлюб відповідає її інтересам. На підставі ст.ст. 22-23 Сімейного кодексу України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

В червні 2014 року [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON], посилається на те, що шлюбні стосунки припинились з травня 2014 року, спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився. Надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає у повному обсязі. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 травня 2009 року, про що свідчить актовий запис № 249, Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції. Відповідно до позовної заяви сторони припинили шлюбні відносини з травня 2014 року, спільне господарство не ведуть, подальше збереження сім'ї є неможливим та марним. При даних обставинах суд вважає, що подальше збереження сім'ї неможливе, шлюб сторін носить формальний характер і підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-31 00:00:00

В червні 2014 року [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON], посилається на те, що шлюбні стосунки припинились, спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився. Надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає у повному обсязі. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05 червня 2004 року, про що свідчить актовий запис № 274, Кіровського відділу реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції у Кіровоградській області. Відповідно до позовної заяви сторони припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, подальше збереження сім'ї є неможливим та марним. При даних обставинах суд вважає, що подальше збереження сім'ї неможливе, шлюб сторін носить формальний характер і підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

В червні 2014 року [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON], посилається на те, що шлюбні стосунки припинились, спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився. Надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає у повному обсязі. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19 грудня 2003 року, про що свідчить актовий запис № 1297, Відділу реєстрації актів громадянського стану Кіровського районного управління юстиції. Відповідно до позовної заяви сторони припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, подальше збереження сім'ї є неможливим та марним. При даних обставинах суд вважає, що подальше збереження сім'ї неможливе, шлюб сторін носить формальний характер і підлягає розірванню.

Outcome: approved