Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-18 00:00:00

В травні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про зміну розміру аліментів на утримання малолітніх дітей, в якому просив змінити розмір аліментів визначений судовим наказом Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 02 травня 2018 року та стягнути з нього, [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття, починаючи стягнення з дня набрання даним рішенням чинності; змінити розмір аліментів визначений судовими наказом Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27 березня 2019 року та стягнути з нього, [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття, починаючи стягнення з дня набрання даним рішенням чинності; відкликати виконавчі листи про стягнення аліментів з нього, [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] та про стягнення аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] ; судові витрати залишити за ним. Представник позивача за довіреністю Боровик Л.О. надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі (а.с.41). Відповідачка [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи без її участі, вказала, що проти задоволення позову не заперечує (а.с.43). Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням (а.с.38). Представник третьої особи Дніпровського районного відділу ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області надав суду лист про розгляд справи без участі представника відділу (а.с.40). Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, суд приходить до наступного. Встановлено, що відповідач є батьком неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] (а.с.12) та [PERSON] , [INFO] (а.с.13). Судовим наказом Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 02 травня 2018 року по справі №219/3130/18 за заявою [PERSON] про видачу судового наказу про стягнення аліментів з [PERSON] , стягнуто з позивача [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, на утримання малолітного [PERSON] , [INFO] , починаючи стягнення з 30 березня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.23). Судовим наказом\~Дніпропетровського районного\~суду Дніпропетровської\~області від\~27\~березня 2019\~року по\~справі №175/1202/19\~за заявою [PERSON] про видачу судового наказу на стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини з [PERSON] , стягнуто з позивача [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , зареєстрованого та проживаючого за адресою: [ADDRESS] , аліменти на користь [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , зареєстрованої та проживаючої за адресою: [ADDRESS] , на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для однієї дитини відповідного віку до досягнення повноліття, починаючи стягнення з 26 березня 2019 року (а.с.25). 17 липня 2018 року державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання судового наказу Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 02 травня 2018 року (а.с.24). 04 квітня 2019 року державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання судового наказу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27 березня 2019 року (а.с.26). Таким чином судом встановлено, що також підтверджується матеріалами справи, позивач сплачує на кожного з своїх синів по 1/4 частини свого заробітку, тобто 50% від всіх видів заробітку. Відповідно до ч. 7 ст. 170 ЦПК України, у разі видачі судового наказу відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 цього Кодексу (заявлено вимогу про стягнення аліментів) боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Частиною 2 ст. 188 СК України встановлено, що батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Разом з тим, ст. 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів лише за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. У свою чергу, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Така ж правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 при розгляді справи № 143цс13. Як роз`яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Позивач від сплати аліментів дітям не відмовляється, однак просить суд зменшити їх розмір, оскільки на даний час офіційно не працевлаштований, тривалий час проживає та зареєстрований в сільській місцевості де знайти роботу дуже важко, заробляє на життя не офіційними та тимчасовими заробітками, виконуючи фізичну роботу в сільській місцевості по обробці огородів. Крім того, на утриманні позивача знаходиться хвора матір пенсійного віку [PERSON] , 1938 р.н., яка хворіє на кардіологічні та інші захворювання та потребує дорогого лікування. Таким чином позивач перебуває у скрутному матеріальному становищі і не має можливості в повній мірі виконувати покладених обов`язків щодо сплати аліментів на утримання двох дітей у розмірі 50% від середньої заробітної плати по області, що становить більше 5000 грн. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Враховуючи доводи позивача проте, що з нього стягуються аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей, що сукупно становить 50% його доходу, а також те, що він має на утриманні матір похилого віку, суд вбачає суттєву зміну сімейного та матеріального стану платника аліментів (позивача), в порівнянні з його матеріальним становищем на момент ухвалення судових наказів про стягнення з нього на користь відповідачів аліментів у розмірі по 1/4 частини з усіх видів його заробітку на дитину щомісячно, що відповідно до положень ст. 192 СК України є підставою для зменшення розміру аліментів. Зменшення розміру аліментів з 1/4 частини до 1/6 на утримання неповнолітніх синів, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав неповнолітньої дитини. 17 травня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесені зміни до ч. 2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у зв`язку з чим при зменшеному за даним рішенням суду розміром аліментів, що присуджені до стягнення, мінімальний їх розмір складатиме 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аналізуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Враховуючи те, що позивач просив судові витрати не стягувати з відповідачів, судові витрати слід залишити за позивачем.

Outcome: approved