Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-10 00:00:00

В червні 2018 року заявник звернувся до суду із заявою, в якій просив встановити факт належності йому, [PERSON] правовстановлюючих документів: трудової книжки [NUMBER] виданої на ім'я «[PERSON]», військового квитка [NUMBER] виданого на ім'я «[PERSON].», свідоцтва про народження [NUMBER] виданого на ім'я «[PERSON]». Адвокат заявника за договором про надання правової допомоги [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримав та просив задовольнити. Представник зацікавленої особи Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за довіреністю Коваль О.В. у судове засідання не з'явився, але надав до письмові пояснення, в яких також просив розглядати справу без участі представника пенсійного фонду. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до положень ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Встановлено, що в трудовій книжці прізвище, ім'я та по батькові заявника вказано російською мовою як «[PERSON]» (а.с.10-11). Проте згідно паспорта заявника серії [NUMBER] виданого Індустріальним РВ ДМУ УМВС України у Дніпропетровській області 20 лютого 2004 року прізвище, ім'я, по батькові зазначено українською мовою як «[PERSON]» (а.с.6). Трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника, який підтверджує його стаж і характер виконуваної роботи. Встановити факт належності трудової книжки в інший спосіб, як через встановлення даного факту судовим рішенням, заявник не має змоги. Звернувшись в лютому 2018 року до Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії, [PERSON] отримав відмову оскільки подані ним документи не дають встановити наявність трудового стажу, оскільки в належній заявнику трудовій книжці не вірно вказано його прізвище, ім'я та по батькові як «[PERSON]», а вірно згідно паспорту громадянина України «[PERSON]». Встановлення юридичного факту належності трудової книжки має для [PERSON] суттєве юридичне значення і необхідно для обрахунку трудового стажу та призначення пенсії. Факт належності заявнику трудової книжки доведений в судовому засіданні вищевказаними доказами. Згідно п. 26 постанови Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, із змінами, внесеними постановою КМ України № 497 від 11 квітня 2002 року, якщо прізвище, ім'я та по батькові, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж працівника, не відповідають прізвищу, імені та по батькові зазначеним в паспорті або свідоцтві про народження особи, факт належності документа, що підтверджує трудовий стаж, даній особі може бути встановлено у судовому порядку. Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно п.п. 4, 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з наступними змінами), окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав за відсутності іншого порядку встановлення цих фактів. Помилка у правовстановлюючому документі допущена у зв'язку з невірним перекладом прізвища, ім'я та по батькові заявника з російської на українську мову, оскільки в 1979 році більшість людей була не писемною. Таким чином, суд вважає за необхідне встановити факт належності [PERSON] трудової книжки відкритої на ім'я «[PERSON]» та заповненої 26 грудня 1979 року, з першим записом від 21 липня 1976 року «Принят электрогазосварщиком 3 раз.». Що стосується позовних вимог щодо встановлення факту належності заявнику правовстановлюючих документів військового квитка та свідоцтва про народження, суд прийшов до наступного. Згідно ч. 3 ст. 315 ЦПК України справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об'єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року за №5. За таких обставин, вимоги заяви в частині встановлення факту належності заявнику військового квитка серії [NUMBER], а також свідоцтва про народження серії [NUMBER], у відповідності до ч. 3 ст. 315 ЦПК України, задоволенню не підлягають. Судові витрати залишити за сторонами. На підставі викладеного,

Outcome: partial