Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

В січні 2016 року позивачка звернуласяся до суду з вищевказаним позовом. На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ХМ № 022328 від 30.12.2002 року вона,[PERSON], є власником земельної ділянки площею 2,47 га., кадастровий номер 6822788800:07:002:0011 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Терешківської сільської ради Красилівського району Хмельницької області. Будучи власником зазначеної земельної ділянки вона самостійно її не використовувала та не обробляла, правом користування нею інших осіб не наділяла, будь-яких договорів щодо неї не укладала та не припускала їх існування, а протягом 2015 року дана земельна ділянка фактично без згоди та її дозволу , разом із суміжними із нею землями, одним масивом фактично використовувалась ПАТ «Антонінське». Так як таке користування земельною ділянкою здійснювалось самовільно, без укладення будь-яких договорів, визначення їх умови та строку користування вона вважала, що воно буде припинено на її першу вимогу. У вересні 2015 року вона вирішила самостійно використовувати дану земельну ділянку за цільовим призначенням та засіяти її зерновими культурами, у звязку з чим, в тому ж місяці звернулась до директора ПАТ «Антонінське» із проханням після збору урожаю, в подальшому не обробляти та не використовувати її. У відповідь вона отримала повідомлення про наявність зареєстрованого договору оренди даної земельної ділянки, який укладений між нею та ВАСТ «Антонівське» правонаступником якого є ПАТ «Антонінське» на підставі якого останнє в подальшому буде використовувати земельну ділянку. При цьому сам договір із його умовами для неї предявлений та наданий не був. До цього часу вона не знала та не припускала про існування такого договору, так як його не укладала та не підписувала, довіреності на його укладення нікому не надавала, його умови із нею ніколи не погоджувались і розмов про його укладення взагалі із нею не було. У будь-який інший спосіб про зміст та умови даного договору вона також не повідомлялась, по сьогоднішній день вони для неї не відомі, у звязку з чим вважала, що належна їй земельна ділянка використовується самовільно, єдиним масивом разом із суміжними із нею землями. На підставі адвокатського запиту щодо надання інформації про перебування даної земельної ділянки в оренді, а також надання їй копії договору оренди 09.12.2015 року відділом Держгеокадастру у Красилівському районі була надана довідка за № 29-28-99.3-908/0/15-15 про те, що відносно даної земельної ділянки між позивачкою та ВАСТ «Антонінське» був укладений договір оренди терміном на 10 років до 02.01.2018 року. Копія договору оренди надана не була. Таким чином, лише 09.12.2015 року вона дізналась про порушення її прав та законних інтересів, а саме існування договору оренди належної їй земельної ділянки якого вона не укладала із строком оренди десять років. До цього часу про існування, зміст та умови даного договору вона не знала та не припускала. З вище наведеного просить визнати недійсним договір оренди землі від 02.01.2008 року сторонами якого є вона та ВАСТ «Антонінське» щодо земельної ділянки кадастровий номер 6822788800:07:002:0011 площею 2,47 га., на території Терешківської сільської ради Красилівського районну Хмельницької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та скасувати його державну реєстрацію. Стягнути із Відповідача на її користь судові витрати по справі. У судовому засіданні представник позивачки підтримав позовні вимоги, просить їх задовольнити. Представник відповідача ПАТ «Антонінське» позов не визнав, подав заперечення проти позову. Третя особа-Управління Держземагенства в Красилівському районі Хмельницької області в судове засідання не з»явився, про причини неявки суд не повідомив,хоча про день і час судового розгляду повідомлений належним чином. Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ХМ № 022328 від 30.12.2002 року позивачка [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,47 га., кадастровий номер 6822788800:07:002:0011 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Терешківської сільської ради Красилівського району Хмельницької області. На підставі договору оренди укладеного між позивачкою і ВАСТ «Антонінське» від 02.01.2008 року вказана земельна ділянка передана в оренду терміном на 10 років. Відповідно до ст. 407 ЦК України право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватись цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб. Як передбачено ст.ст. 14, 16, 18, 19 Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998 (з наступними змінами та доповненнями) договір оренди землі укладається в письмовій формі і набирає чинності після досягнення домовленості з усіх істотних умов та державної реєстрації в порядку, встановленому законом. Відповідно до ч. 1 ст. 210, ч. З ст. 640 ЦК України та ч. 1 ст. 20 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі підлягає державній реєстрації і набирає чинності з моменту його державної реєстрації. Про існування вказаного договору оренди позивачка дізналась лише у вересні 2015 року. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. При порушені діючого законодавства договір вважається недійним. Частиною 1 ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Частиною 1 статті 202 ЦК України передбачено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно висновку експерта від 31.01.2017року підпис в графі «орендодавець» в договорі оренди землі від 02.01.2008 року виконаний не [PERSON], тобто волевиявлення позивачки на укладення даного договору оренди не було. При таких обставинах договір оренди землі від 02.01.2008 року укладений між [PERSON] і ВАСТ «Антонінське» є недійсним. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сплачений нею судовий збір у розмірі 551,20 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved