Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

В травні 2016 року позивач [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом в якому просять розподілити спадщину між ним та визнати право власності на спадкове майно. Позивачі посилаються на те, 13 лютого 2015 року в с. Малий Митник, Хмільницького району, Вінницької області, помер спадкодавець, батько - [PERSON]. Після смерті батька [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається з земельної ділянки площею 2.5935 га., яка розташована на території Великомитницької сільської ради Хмільницького району Вінницької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; земельної ділянки площею 1.3325 га., яка розташована на території Великомитницької сільської ради Хмільницького району Вінницької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; садибного житлового будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований адресою: Вінницька область, Хмільницький район, с. Малий Митник, вул. Леніна №58. 23 жовтня 2015 року в селі Малий Митник Хмільницького району Вінницької області у віці 49 років помер брат - [PERSON]. Після смерті брата [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається з земельної ділянки площею 1, 3620 га., яка розташована на території Великомитницької сільської ради Хмільницького району Вінницької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Звернувшись до нотаріуса щоб оформити в нотаріальному порядку своє спадкове право, після смерті батька [PERSON] та брата [PERSON], так як нотаріусом надано письмове роз'яснення, щодо відмови в оформлені свідоцтва про право на спадщину, із-за відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно. В судове засідання сторони по справі не з'явились. Надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що 13 лютого 2015 року в с. Малий Митник, Хмільницького району, Вінницької області, помер спадкодавець, батько - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-АМ № 316312. Після смерті батька [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається з: - земельної ділянки площею 2.5935 га., яка розташована на території Великомитницької сільської ради Хмільницького району Вінницької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала спадкодавцю на підставі державного акта на право власності на мельну ділянку серії ВН №142124; - земельної ділянки площею 1.3325 га., яка розташована на території Великомитницької сільської ради Хмільницького району Вінницької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала спадкодавцю на підставі державного акта на право власності на мельну ділянку серії ЯЛ № 987544; - садибного житлового будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований адресою: Вінницька область, Хмільницький район, с. Малий Митник, вул. Леніна №58, що належав [PERSON], відповідно до по господарської книги №12 Великомитницької сільської ради, Хмільницького району, Вінницької області. Після смерті спадкодавця [PERSON], спадкоємцем за заповітом являвся син [PERSON], який подав до нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини за заповітом та одночасно з першочерговими спадкоємцями за законом (братом) [PERSON] та (сестрою) [PERSON], протягом 6-ти місяців з моменту смерті батька, звернулися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його дійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, право спадкування за законом одержують особи, визначенні у статтях 1261-1265 ЦК України. Вказане підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі, № 39757058. 23.10.2015 року в селі Малий Митник Хмільницького району Вінницької області помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-АМ № 331832. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається з земельної ділянки площею 1, 3620 га., яка розташована на території Великомитницької сільської ради Хмільницького району Вінницької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 987545. Єдиними спадкоємцями за законом, після [PERSON], є [PERSON] та [PERSON], інших спадкоємців не має. Рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області у справі №149/3211/15-ц д 18.12.2015 року за позовом [PERSON], [PERSON] до Великомитницької сільської ради Хмільницького району, про розподіл спадщини між спадкоємцями та визнання права власності на спадкове майно, вирішено, позовні вимоги задовольнити. Визнати за [PERSON] та [PERSON], спадкоємцями за законом, право власності на спадкове майно, а саме по 1/3 частки садибного житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою: Вінницька область, Хмільницький район, [PERSON], вул. Леніна N958, що належав [PERSON], який помер 13.02.2015 року. Виходячи зі змісту ст. ст. 1296-1299 Цивільного кодексу України, питання про право на спадкове майно вирішується в судовому порядку у разі невизнання такого права чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину. Згідно ст. 392 ЦК України, в разі відсутності документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах незаборонених законом. Таким чином суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши заяви сторін, з метою захисту прав спадкоємців на спадщину після померлих, вважає можливим задовольнити позовні вимоги, оскільки позивачі підтримують позовні вимоги, відповідач визнав позовні вимоги, задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України, не порушує прав, свобод та інтересів третіх осіб. На підставі ст.ст. 1220-1225, 1268-1270, 1272-1275, 1296-1299 ЦК України та

Outcome: approved