Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-23 00:00:00

В травня 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю - квартирою [ADDRESS] та визнати його таким, що втратив право користуватися нею. Позовні вимоги мотивує тим, що з січня 2008 року відповідач залишив спірну квартиру без поважних причин, квартирою не користується, не несе будь-які витрати по утриманню житла, проте зберігає за собою формальне право на житло, в звязку з чим вона, як власник несе додаткові майнові витрати. Просить усунути перешкоди в користуванні жилим приміщенням, і визнати відповідача таким, що втратив право користування спірною квартирою. До суду позивачка та її представник не зявились, направили заяву про розгляд справи у їх відсутність, на задоволенні позову наполягали. Проти розгляду справи в заочному порядку не заперечувала. Будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи відповідач [PERSON] до суду не з'явився. Правом надання заперечень та доказів на їх підтвердження не скористався, тому справу розглянуто у заочному порядку у межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих позивачем. Представник третьої особи Управління державної міграційної служби в Полтавській області в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Судом встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS] згідно із свідоцтвом про право на спадщину за законом від 23.09.2004 року (а.с. 6) та витягом про реєстрації права власності на нерухоме майно (а.с. 7). Відповідно до договору найму від 12 квітня 2005 р. позивачка прописала в дану квартиру відповідача (а.с. 19). Згідно акту обстеження складу сім'ї від 11.06.2015 року відповідач в зазначеному жилому приміщенні не проживає з січня 2008 року, особистих речей там не зберігає, комунальні послуги не сплачує (а.с.29). Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником або законом. Факт тривалого непроживання відповідача у спірному жилому приміщенні та невиконання ним обов'язків по оплаті та утриманню житла знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, а його формальна реєстрація у спірній квартирі перешкоджає позивачу вільно володіти, користуватися і розпоряджатися квартирою, з огляду на що, вимоги щодо усунення перешкод у здійсненні ним права користування власністю та визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом, підлягають до задоволення. Згідно ст. 71 ч.1 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Вирішуючи питання щодо обґрунтованості вимоги позивача про зняття відповідача з реєстраційного обліку, приймаючи до уваги положення ст.7 ЗУ Про свободу пересування, вільний вибір місця проживання в Україні, відповідно до якої зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть, суд вважає її такою, що не потребує врегулювання в спірному порядку, оскільки процедура та підстави зняття особи з реєстрації прямо передбачені в Законі. Розподіл судових витрат між сторонами вирішено у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved