Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

В січні 2015 року позивач звернулась до Київського районного суду м. Одеси з зазначеним позовом до відповідача, у якому просила суд стягнути з останньої на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей відповідача - [PERSON] та [PERSON], що на теперішній час перебувають під опікою позивача та на її утриманні, в розмірі, по 950,00 грн., на кожну дитину, щомісяця, до настання повноліття дітей. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач вказувала, що батько дітей помер, а відповідач, мати дітей, самоусунулась від виконання батьківських обов'язків, у зв'язку з чим була позбавлена батьківських прав щодо зазначених дітей за рішенням суду, та в зв'язку з тим над дітьми було встановлено опіку, а опікуном було призначено позивача, [PERSON]. Разом з тим позивач вказувала на те, що позбавлення батьківських прав щодо дітей не звільняє відповідача від обов'язку з участі в утриманні дитини, однак відповідач такими обов'язками нехтує та ухиляється від їх виконання, а з такого позивач, посилаючись на приписи діючого законодавства, вважає наявними підстави для задоволення їх вимог. В судове засідання сторони не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку. Позивач звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач про поважні причини своєї неявки суд не повідомила, клопотань, заяв або заперечень до суду не надала. Виходячи з наведеного та враховуючи що така неявка відповідача є повторною, враховуючи згоду позивача, суд ухвалив постановити заочне рішення у справі. Відповідно до Заочного рішення Київського районного суду м. Одеси по справі №2-4586/10 від 19.11.2010 року, судом вже встановлено, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], є дітьми подружжя [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] помер [INFO] року, а [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків стосовно вказаних дітей, у зв'язку з чим на підставі зазначеного рішення суду її було позбавлено батьківських прав щодо таких дітей, та разом з тим дітям було призначено опікуна - [PERSON]. Вказане рішення є таким, що набуло законної сили, а з такого встановлені нею обставини, відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України, мають приюдиційне значення для вирішення цієї справи. Згідно довідки ЖКС «Чорноморський» №271 від 19.06.2014 року, на час складання довідки, діти, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], проживають разом з позивачем у квартирі [ADDRESS]. Відповідно до наданих суду пояснень, утриманням дітей займається позивач, відповідач, маючи мінливий дохід, жодної участі або допомоги щодо забезпечення потреб дітей не надає. Згідно ст. 180, ч. 2 ст. 181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд, за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до положень ст.ст. 10, 11, 58, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін та в межах і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому сторони мають право обґрунтовувати належність конкретно доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень та зобов'язані довести перед судом ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, та з такого, зважаючи на відсутність заперечень зі сторони відповідача розмір аліментів на утримання дітей, та його визначення у твердій грошовій сумі - по 950,00 грн., на кожну дитину, вбачаються обґрунтованими, та такими, що відповідають обставинам справи. Таким чином, враховуючи положення ч.2 ст. 166 СК України, відповідно до яких особа, позбавлена батьківських прав не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини, суд доходить висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог та необхідність їх задоволення у повному обсязі. Разом з тим суд роз'яснює сторонам, що відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн. за розгляд спору про стягнення аліментів - підлягають стягненню з відповідача до державного бюджету України. На підставі викладеного та

Outcome: approved