Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-05 00:00:00

В травні 2020 року заявники звернулися до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, у якій зазначили, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло, що видане Бюро приватизації житла Бериславської районної ради народних депутатів Херсонської області 24 травня 2002 року, згідно розпорядження від 24 травня 2002 року № 4662, на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», [PERSON] та [PERSON] на праві власності належить квартира за адресою: [ADDRESS] . Право власності на нерухоме майно зареєстроване Херсонським державним бюро технічної інвентаризації 19 липня 2002 року. В поточному році [PERSON] та [PERSON] вирішили відчужити належне їм майно, тоді й з`ясувалося, що в свідоцтві про право власності на житло, що видане Бюро приватизації житла Бериславської районної ради народних депутатів Херсонської області 24 травня 2002 року, мала місце описка в написанні прізвища власників, замість « [PERSON] » було зазначено « [PERSON] ». Просять суд встановити факт належності [PERSON] та [PERSON] свідоцтва про право власності на житло, що видане Бюро приватизації житла Бериславської районної ради народних депутатів Херсонської області 24 травня 2002 року, згідно розпорядження від 24 травня 2002 року № 4662. Встановлення факту належності правовстановлюючого документу тягне для заявників юридичні наслідки, а саме, дає змогу відчужити своє майно та реалізувати права як власника. Ухвалою від 05.06.2020 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. У судове засідання від заявників [PERSON] , [PERSON] надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, на задоволенні заяви наполягали. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, згідно якої Бериславська міська рада не заперечує проти задоволення заявлених вимог. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав: У відповідності з п. 6 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Проте, сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджений документом. Таким чином, для заявника важливо, не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту, це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Заяву про встановлення факту належності правовстановлюючих документів можуть подавати спадкоємці померлої особи - власника цього документа для оформлення спадкових прав. Судом встановлено, що згідно ордеру від 28 грудня 1992 року №142/33, виданого виконавчим комітетом Бериславської ради [PERSON] та члени її сім`ї у кількості двох осіб отримали право на вселення до квартири [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, що видане Бюро приватизації житла Бериславської районної ради народних депутатів Херсонської області 24 травня 2002 року, згідно розпорядження від 24 травня 2002 року № 4662, на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», [PERSON] та [PERSON] на праві власності належить квартира за адресою: [ADDRESS] . Право власності на нерухоме майно зареєстроване Херсонським бюро технічної інвентаризації 19 липня 2002 року. Разом з тим під час видачі свідоцтва про право власності була допущена описка, невірно написано прізвище власників « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] ». Заявники не мають можливості одержати новий чи внести зміни в наявний правовстановлюючий документ через те, що законодавством не передбачена така можливість. Таким чином, суд приходить до висновку, що свідоцтво про право власності на житло, що видане Бюро приватизації житла Бериславської районної ради народних депутатів Херсонської області 24 травня 2002 року, згідно розпорядження від 24 травня 2002 року № 4662, належить [PERSON] та [PERSON] . З огляду на викладене, заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved