Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

В червні 2014 року ТОВ «Українська макрофінансова мережа» звернулось з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якого вказали, що 17.06.2013р. товариство та відповідач уклали договір № ХМ01-00057 про надання фінансового кредиту у розмірі 1000.00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,00% від суми наданого кредиту за кожен день користування кредитними коштами, на строк на 01 липня 2013 року. Однак відповідач порушує умови договору, внаслідок чого станом на 03.06.2014р. утворилась заборгованість 18654,40 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про день та час судового розгляду повідомлявся належним чином, подав до суду письмову заяву в якій просить справу слухати без участі представника, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про день та час судового розгляду повідомлявся в установленому законом порядку, причини неявки суду невідомі. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним винести заочне рішення у справі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. 17.06.2013р. ТОВ «Українська макрофінансова мережа» та уклали договір № ХМ01-00057 про надання фінансового кредиту. відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в сумі 1000грн. на строк до 01 липня 2013 року, зі сплатою процентів в розмірі 2% від суми наданого кредиту за кожен день користування ним, що становить 280грн. ТОВ «Українська макрофінансова мережа» належним чином виконало умови договору надавши позичальнику кредитні кошти, про свідчить видатковий касовий ордер від 17.06.2013р. Відповідно до п. 2.2 умов укладеного договору кредитні кошти, нараховані проценти за користування ними повертаються позичальником у касу кредитодавцю 1 липня 2013 року єдиним платежем, що становить суму не менше 1280грн., що включає в себе отримані кредитні кошти в розмірі 1000грн. та нараховані проценти в сумі 280 грн. за відповідний період. Якщо зазначений платіж здійснюється позичальником поза межами зазначеного строку, то він коригується на відповідну суму штрафів, пені, прострочених відсотків, строкових відсотків, простроченого кредиту та строкового кредиту. Відповідно до п.4.1. кредитного договору за несвоєчасну повну чи часткову сплату єдиного платежу, сума якого визначена п. 2.2. договору позичальник сплачує пеню в розмірі 4 % за кожен день прострочення, що обчислюється від суми єдиного платежу чи його частини, яка залишилась не повернутою. Відповідач порушує умови договору, внаслідок чого станом на 03.06.2014р. утворилась заборгованість 18634,40 гривень, яка складається з 1280грн. - заборгованість за кредитом та 17354,40грн. пені. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події /ч. 1 ст. 530 ЦК України/. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно до ч. 1 ст. 626, ст. 627 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних відносин) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до змісту ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави Глава 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина друга статті 1050 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.546 та ст.549 ЦК України виконання зобов»язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов»язання (п.3 ч.1 ст.611 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов»язання за кожен день прострочення виконання ( ч.3ст.549 ЦК України). Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку що позовні вимоги про стягнення заборгованості підлягають задоволенню, а з відповідача підлягає стягненню заборгованість за в сумі 1280грн., пеня в сумі 17354,40грн., а всього 18634,40 гривень, Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до задоволених вимог, отже з відповідача належить стягнути судовий збір в сумі 243,60грн.

Outcome: approved