Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

В травні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що [INFO] року помер його батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на 1/5 частку домоволодіння, яке розташоване по [ADDRESS] Спадщину як спадкоємець за законом першої черги своєчасно прийняла його дружина [PERSON], яка померла [INFO] Після її смерті відкрилася спадщина на 2/5 частки вказаного домоволодіння. Він як спадкоємець за законом своєчасно прийняв спадщину. Однак, оскільки спадкодавець не отримала при житті правовстановлюючих документів на домоволодіння, він не може оформити на себе право власності на спадкове майно. Просив суд визнати за ним право власності на 2/5 частки домоволодіння в порядку спадкування за законом. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі та просив задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача Топорівської сільської ради Новоселицького району в судове засідання не з'явився, направивши на адресу суду заяву, в якій позов визнав та просив розглянути справу у його відсутності. Суд, вислухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до довідки Топорівської сільської ради Новоселицького району № 670 від 22 червня 2016 року станом на 1990-1991 року домоволодіння, яке розташоване по [ADDRESS] відносилося до дворів колгоспного типу, в якому були зареєстровані та проживали п'ятеро осіб, в силу чого виходячи з положень ст. 123 ЦК УРСР в редакції 1963 року, кожен з них мав рівні долі у колгоспному дворі, тобто по 1/5 частці домоволодіння. Житловий будинок та господарські споруди вказаного домоволодіння, побудовані до 1987 році на відведеній для вказаної мети земельній ділянці та зареєстровані в Топорівської сільській раді в погосподарській книзі із наданням відповідної адресної частини, що підтверджується технічним паспортом домоволодіння. Дані обставини у своїй сукупності свідчать про те, що житловий будинок та господарські споруди побудовані відповідно до діючого на час їх будівництва законодавства, належним чином були зареєстровані органом місцевого самоврядування і належали зареєстрованим та проживаючим в ньому станом на 1990-1991 роках особам на праві спільної сумісної власності. Після смерті [INFO] року [PERSON] відкрилася спадщина 1/5 частку домоволодіння. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. У відповідності до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною першою статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 01 жовтня 1955 року вбачається, що [PERSON] був чоловіком [PERSON]. Спадщину після смерті [PERSON] як спадкоємець за законом першої черги на 1/5 частку домоволодіння прийняла його дружина [PERSON], яка на час смерті постійно проживала із спадкодавцем, що підтверджується довідкою Топорівської сільської ради Новоселицького району № 672 від 22 червня 2016 року. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина на 2/5 частки спадкового майна, а саме на її 1/5 частку домоволодіння як члена колишнього колгоспного двору та на 1/5 частку домоволодіння, яку вона успадкувала за законом після смерті свого чоловіка [PERSON]. З свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER] від 10 листопада 1958 року вбачається, що спадкодавець [PERSON] була матір'ю позивача [PERSON]. Спадщину після смерті [PERSON] як спадкоємець за законом 1 черги позивач прийняв своєчасно, звернувшись протягом шестимісячного терміну з часу відкриття спадщини із відповідною заявою до нотаріальної контори, що підтверджується матеріалами спадкової справи. Однак, у зв'язку із смертю спадкодавці та відсутністю за нею зареєстрованих належним чином правовстановлюючих документів на вказане домоволодіння, нотаріальна контора відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину. Враховуючи, що позивач є спадкоємцем за законом 1 черги після смерті своє матері [PERSON], спадщину прийняв своєчасно та інших спадкоємців немає, то право власності на спадщину слід визнати за ним. На підставі ст.ст. 328, 1223, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, суд

Outcome: approved