Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

В травні 2019 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь різницю між страховою виплатою та фактичними збитками у розмірі 19002,91 грн., моральну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 20000,00 грн. та відшкодувати сплачений за подання позову судовий збір. Позовні вимоги обґрунтував тим, що 02.02.2019 [PERSON] , керуючи транспортним засобом - автомобілем марки «Mersedes» державний номерний знак [NUMBER] , рухаючись по Харківській площі в Дарницькому районі м. Києва скоїв зіткнення з транспортним засобом - автомобілем марки «Subaru Legasy», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів. На час ДТП відповідальність винуватця ДТП, була застрахована в АТ «СГ «ТАС» (приватне). Позивач надав страховику документ, надання яких передбачено ст. 35 Закону України № 1961-ІV, в тому числі заяву про страхове відшкодування. З метою визначення дійсного розміру матеріального збитку транспортного засобу - автомобіля марки «Subaru Legasy», державний номерний знак [NUMBER] , позивач звернувся до СОД ТОВ «Клевер Експерт», який здійснив оцінку матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу. Відповідно до Звіту № 78/02-19 від 14.02.2019, вартість матеріального збитку, завданого позивачу, становить 23807,38 грн., а вартість відновлювального ремонту без урахування фізичного зносу вузлів і деталей, на момент проведення дослідження становила 39751,02 грн. Згідно до Акту виконаних робіт № АП - 0001398 від 03.04.2014 вартість ремонту становить 34118,50 грн. Також Позивач зазначив, що поніс додаткові витрати на придбання запчастин до транспортного засобу - автомобіля марки «Subaru Legasy», державний номерний знак [NUMBER] вартістю 2570,00 грн. Враховуючи зазначене, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь різницю між страховою виплатою та фактичними збитками у розмірі 19002,91 грн., моральну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 20000,00 грн. та відшкодувати сплачений за подання позову судовий збір. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 08.08.2019, у справі було відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Після відкриття провадження представник позивача, з клопотаннями про долучення до матеріалів справи доказів, з іншими клопотаннями до суду не звертався. Відповідач відзив та інші клопотання до суду не надіслав. Третя особа з будь-якими клопотаннями до суду не зверталась, в зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно із ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Судом встановлено, що 02.02.2019 приблизно о 13 год. 35 хв. [PERSON] , керуючи транспортним засобом - автомобілем марки «Mersedes» державний номерний знак [NUMBER] рухаючись по Харківській площі в Дарницькому районі м. Києва, в порушення п. 2.3.б, 10.1 ПДР України, не впевнився в безпечності, у зв`язку з чим скоїв зіткнення з транспортним засобом - автомобілем марки «Subaru Legasy», державний номерний знак [NUMBER] , що призвело до механічних пошкоджень всіх зазначених транспортних засобів. Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 25.03.2019, у справі № 753/3372/19, [PERSON] було визнано винним у вчиненні зазначеної аварії та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу. Постанова судді оскаржена не була та вступила в законну силу. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 22.03.2019 позивач надав страховику заяву та документи для отримання страхового відшкодування. Відповідно до Звіту № 78/02-19 від 14.02.2019 вартість матеріального збитку, завданого Позивачу, який являється власником транспортного засобу - автомобіля марки «Subaru Legasy», державний номерний знак [NUMBER] , становить 23807,38 грн., а вартість відновлювального ремонту без урахування фізичного зносу вузлів і деталей, на момент проведення дослідження становила 39751,02 грн. Згідно Акту виконаних робіт № АП - 0001398 від 03.04.2014, вартість ремонту транспортного засобу - автомобіля марки «Subaru Legasy», державний номерний знак [NUMBER] становить 34118,50 грн. Щодо ствердження позивачем, про понесені додаткові втрати на придбання запчастини до транспортного засобу - автомобіля марки «Subaru Legasy», державний номерний знак [NUMBER] вартістю 3570,00 грн., то суд не може прийняти до уваги таке твердження, бо наданий позивачем доказ, а саме квитанція, надана в недоступному для читання якості. Вирішуючи спір, суд приймає до уваги те, що відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів ), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 статті 77 ЦПК України, встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 5 та 6 статті 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 22 ЦК України, передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Згідно зі статтею 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З огляду на зазначені положення ЦК України, факт завдання шкоди майну потерпілого джерелом підвищеної небезпеки, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов`язане з виконанням цими особами обов`язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов`язання. Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка її завдала. Сторонами деліктного зобов`язання класично виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник). За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України). Таким чином, потерпілому, як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права: а) шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди; б) шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування; в) шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1192 ЦК України підстав. Потерпілий має право відмовитись від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в межах деліктного зобов`язання незалежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. У такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором з відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обов`язками страховика, як сторони договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Відповідно до ч. 1 ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобв`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Окрім цього п. 14 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» передбачено, що при визначення розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення ст. 1192 ЦК України. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Судом встановлено, що відповідач є винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль позивача. Оскільки вартість відновлювального ремонту автомобіля, що належить позивачу, становить 34118,50-18685,59 грн. (виплачене позивачу страхове відшкодування) = 15432,91 грн. Щодо ствердження позивачем, про понесені додаткові втрати на придбання запчастини до транспортного засобу «Subaru Legasy», державний номерний знак [NUMBER] вартістю 3570,00 грн., то суд не може прийнятий до уваги судом як належний доказ, бо наданий позивачем доказ, а саме квитанція, надана в недоступному для читання якості. В ході розгляду справи стороною відповідача доводи та обґрунтування позову, спростовано не було та будь-яких клопотань, а також належних та допустимих доказів, зокрема, щодо спростування суми завданих збитків, відповідачем та третьою особою суду надано не було. Враховуючи викладене, а також проаналізувавши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в межах даного спору позивачем, якому заподіяно матеріальної шкоди з боку винної особи, правомірно заявлені вимоги до відповідача про стягнення суми матеріальної шкоди в розмірі 15432,91 грн., а відтак позов в частині відшкодування матеріальної шкоди підлягає частковому задоволенню. Разом з тим, в частині відшкодування моральної шкоди слід зазначити наступне. В обґрунтування позову в частині відшкодування моральної шкоди позивачем зазначено, що в зв`язку з пошкодженням транспортного засобу, їй завдано моральних страждань, які нею оцінені в розмірі 20000,00 грн. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявністю її вини. Розмір моральної шкоди визначається з урахуванням суті позовних вимог, характеру дій особи, яка спричинила шкоду, фізичних та моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків. Відповідно до роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб, розмір моральних страждань визначається з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача чи інших обставин. Визначаючи розмір моральної шкоди по даній справі суд враховує, що в результаті неправомірних дій та порушення ПДР України відповідачем, позивачу дійсно було завдано моральних та душевних страждань, вона хвилювалася, оскільки, автомобіль втратив свій попередній вигляд та експлуатаційні характеристики, на його відновлення потрібні значні кошти, яких у позивача немає, та відповідач відмовлявся добровільно хоча б частково відшкодувати завдані збитки. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги обставини скоєного, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги в частині відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають частковому задоволенню у розмірі 2000,00 грн., що, на думку суду, з урахуванням наявних у справі доказів, - є співмірним та достатнім відшкодуванням завданих позивачу моральних страждань, в зв`язку із вчиненням відповідачем дорожньо-транспортної пригоди. Суд, вважає також в порядку ст. 141 ЦПК України, з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню документально підтверджена сума судового збору в розмірі 768,40 грн.

Outcome: partial