Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-30 00:00:00

В травні 2020 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила визначити додатковий строк для подачі нею до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , терміном в один місяць з часу набрання рішенням суду законної сили. Позов мотивує тим, що її рідна сестра [PERSON] померла [INFO] . Зазначає, що після смерті сестри відкрилась спадщина на все належне їй майно, в тому числі на нерухоме майно - квартиру за адресою: [ADDRESS] . Позивач вказує на те, що, маючи намір прийняти спадщини, звернулась з заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину до Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори, де їй повідомили, що вона пропустила шестимісячний строк на прийняття спадщини, у зв`язку з чим і видали постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Позивач зазначила, що головною обставиною пропущення шестимісячного строку для прийняття нею спадщини є те, що вона проходила лікування та обстеження, які потребували значного часу та фінансових ресурсів. При цьому, на час смерті сестри, з нею проживали син позивачки та онук, які також брали участь у догляді за [PERSON] тривалий час. Посилаючись на викладені обставини, позивач просить задовольнити її вимоги та визначити їй додатковий строк для подання нею заяви про прийняття спадщини за законом, яка залишилась після смерті її сестри [PERSON] в термін один місяць. Ухвалою від 13.07.2020 року відкрито провадження в справі з призначенням розгляду в порядку загального позовного провадження. В підготовчому засіданні позивачка [PERSON] просила позов задовольнити, ухвалити відповідне рішення, надала пояснення, аналогічні викладеним в позові. Після оголошення перерви в підготовче засідання не з`явилась, подала заяву про закінчення розгляду справи за її відсутності, посилаючись на похилий вік та незадовільний стан здоров`я. Відповідач-1 [PERSON] в підготовчому засіданні позов визнав в повному обсязі, просив його задовольнити та ухвалити відповідне рішення. Відповідач-2 [PERSON] в підготовчому засіданні позов визнав в повному обсязі, просив його задовольнити та ухвалити відповідне рішення. Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є рідною сестрою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження останньої № [NUMBER] та свідоцтвом про народження позивача (дошлюбне прізвище - [PERSON] ) № [NUMBER] , де в графі батьки містяться однакові дані батька - [PERSON] та матері - [PERSON] . Змін прізвища позивача з [PERSON] на [PERSON] підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданого 30.04.1960 року в м. Києві Жовтневим Р/бюро ЗАГС, актовий запис № 663, згідно якого після одруження з [PERSON] , позивачу присвоєно прізвище - [PERSON] . Як вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у місті Києві, - [PERSON] , [INFO] , померла у віці 89 років [INFO], актовий запис №4177. Після смерті [PERSON] , відкрилась спадщина на майно, яке належало спадкодавцю, а саме квартиру за адресою: [ADDRESS] , що у Подільському районі м.Києва. 04 березня 2020 року [PERSON] звернулась до Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, після смерті рідної сестри [PERSON] , яка померла [INFO] . 04 березня 2020 року Чотирнадцятою київською державною нотаріальною конторою на підставі заяви [PERSON] про прийняття спадщини була заведена спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] . 04.03.2019 року державний нотаріус Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори Іваненко Р.С. постановою відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину квартири, яка належала [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку з тим, що [PERSON] згідно зі ст. 1270 ЦК України пропустила передбачений законодавством шестимісячний строк встановлений для прийняття спадщини після смерті. Судом встановлено, що позивач пропустила строк для прийняття спадщини, оскільки тривалий час перебувала на стаціонарному лікуванні (через важке захворювання), та як наслідок не могла вчасно приїхати для подачі заяви про прийняття спадщини, що повністю підтверджується наданими позивачем медичними документами. Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1272 ЦК України встановлено, що у разі, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно Правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-85цс12, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу, то положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України не застосовуються. Листом Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Зі змісту п. 207 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України вбачається, що письмову заяву про прийняття спадщини та відмову від неї може бути надіслано поштою (втратила чинність на підставі наказу Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року). Надіслання заяви про прийняття спадщини поштою передбачено п. 3.5 гл.10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. Аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд вважає, що строк на звернення із заявою про прийняття спадщини пропущений з поважних причин. Враховуючи викладене, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] . Визнання відповідачами позову не порушує прав та свобод інших осіб. Що стосується додаткового строку, що може бути встановлений для подання позивачем заяви про прийняття спадщини, то суд приходить до висновку про можливість встановлення строку в один місяць з дня набрання рішенням законної сили, який суд вважає достатнім для подання відповідної заяви. Враховуючи наведене, суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі. На підставі викладеного, ст.ст.1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved