Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

В травні 2015 р. ПАТ «Акцент-Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Вказували на те, що між [PERSON] та ПАТ «Акцент-Банк» 06.12.2011 р. укладено Договір про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Акцент-Банку, згідно з яким відповідач отримав кредитну картку «Універсальна». 15.03.2013 р. відповідачу було переоформлено кредитну картку на престижну картку «Gold», відповідно до тарифів якої відповідач отримав кредит у розмірі 12\~300 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30, 00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитним лімітом. При цьому, відповідно до умов договору, відповідач зобовязувався погашати заборгованість по Кредиту, відсоткам за його використання, сплачувати штрафні санкції на умовах, передбачених договором. У встановлений договором строк відповідач [PERSON] свої зобовязання за кредитним договором не виконав, в звязку з чим, станом на 28.02.2015 р., утворилась заборгованість за Кредитом в розмірі 24 952 грн. 40 коп. Враховуючи вищевикладене, ПАТ «Акцент-Банк» просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 24\~952 грн. 40 коп. за кредитним договором від 06.12.2011 р., а також судовий збір. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав. Не заперечував наявність у нього кредитної картки «Gold», проте наполягав на тому, що отримав її, відповідно до угоди між ним та ПАТ КБ «Приват Банк» та заборгованості не має. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд встановив наступне. Частиною другою ст. 1054 ЦК України встановлено, що відносини за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього Кодексу, яким врегульовано відносини позики. Згідно ч. 2 ст. 1050 вказаного Кодексу, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до положень ст. 536 цього Кодексу за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти у розмірі, встановленому договором. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України). 06.12.2011 р. між ПАТ «Акцент Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір, який складався з Заяви позичальника від 06.12.2011 р., Умов та Правил надання споживчого кредиту і [PERSON], згідно умов якого Банк надав відповідачу кредит у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5% на місяць. Відповідно до вказаного договору відповідач отримав кредитну картку «Універсальна». До позовної заяви позивачем долучено [PERSON] (справка об условиях кредитования с использованием кредитки [PERSON] «Универсальная «Gold»), проте не надано документів, які були підставою для видачі [PERSON] 15.03.2013 року картки «Gold» та доводять отримання ним цієї картки , та, відповідно, укладення договору на нових умовах. Ухвалою суду вказані документи було витребувано, проте, згідно листа ПАТ КБ «Приват Банк», наданого суду представником відповідача, оригінал анкети-заявки відсутній в архіві. Натомість представником відповідача суду надано витяги по рахункам особи - [PERSON] за картками 5457 0923 0245 7365, 5577 2127 0479 8183, 5211 5379 0168 6811, 5457 0823 9026 5176, 2222 2213 3688 1842, що не є доказом існування кредитного договору між позивачем та відповідачем за заявленими вимогами. Відповідно до ст.ст.10,11, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заявлені позивачем вимоги не підлягають задоволенню, через їх не обґрунтованість, оскільки позивачем не надано доказів на їх підтвердження.

Outcome: dismissed