Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-21 00:00:00

В червні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просив визнати за ним право на земельну частку (пай) бувшого колективного сільськогосподарського підприємства Агрофірма «Маяк», що розташована на території Полонської міської ради Полонського району Хмельницької області, а у разі відсутності - із земель запасу Полонської міської ради ОТГ розміром 3,30 умовних кадастрових одиниці. В обґрунтування позову зазначав, що він з 06 квітня 1995 року був прийнятий в члени колгоспу КСП «Маяк», де працював інженером по ремонту МТП до 2003 року. В період часу з 26 червня 1993 року до 10 лютого 2003 року працював в КСП АФ «Маяк» на різних посадах, а з 07 квітня 1995 року по 19 лютого 2000 року входив у члени ССВ агрофірми «Маяк», проте його помилково не було включено до списку громадян-членів КСП АФ «Маяк», а в подальшому це вплинуло і на безпідставну невидачу йому сертифікату на право власності на земельну частку (пай)та отримання ним державного актана право власності на земельну ділянку. У 2021 році він звернувся до Держгеокадастру, щоб отримати правовстановлюючі документи на виділений пай, однак йому стало відомо, що його не було включено до списку громадян-власників земельних часток (паїв). У зв`язку з тим, що його помилково не включили до списку осіб, котрі мали право на земельну частку (пай), просить суд позов задовольнити. 03 червня 2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження та постановлено здійснювати розгляд справи без повідомлення (виклику) сторін. Представник Полонської міської ради подав до суду заяву, в якій вказав, що покладається на думку суду у вирішенні спору. Представник ГУ Держгеокадастру надав пояснення, в яких зазначив, що ГУ Держгеокадастру не розпоряджається спірною земельною ділянкою, оскільки вона належить до земель колективної власності, а не до земель державної власності. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] дійсно був членом колгоспу КСП «Маяк», для якого в 1995 році було видано Державний акт на право колективної власності на землю. Позивача повинні були включити до списку членів КСП, що мали право на отримання земельної частки (паю), чого із невідомих причин зроблено не було. Згідно даних трудової книжки [PERSON] , [INFO] його було прийнято в КСП агрофірму «Маяк» на посаду інженера по ремонту МТП, а звільнено 10 лютого 2003 року (а.с.13-14). Протоколом зборів засновників спілки селян агрофірми «Маяк» Полонського району Хмельницької області від 19.02.2000 року №2 було вирішено вивести його із членів ССВ і звільнити із займаної посади згідно поданої заяви, з видачею земельних і майнових паїв, що підтверджено даними архівного витягу №01-29/47 від 14.05.2021 р. (а.с.16). 06 жовтня 1995 року КСП агрофірма «Маяк» отримало Державний акт на право колективної власності на землю (а.с.8-10, зворот). Позивача не було включено до списку членів названого КСП, що є додатком до Державного акта на право колективної власності на землю. Сертифікат на земельну частку (пай), який отримували члени КСП в 1996 році, йому не видавався. Вказані обставини сторонами визнаються і не заперечуються. Відповідно до ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року право на земельну частку (пай) мають, зокрема, колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку, громадяни та юридичні особи, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай). Згідно із п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08 серпня 1995 року право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до\~державного акту на право колективної власності на землю. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз`яснено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Отже, необхідною умовою для отримання земельної частки (паю) є членство в колективному підприємстві. Як зазначено вище, на час отримання Державного акту на право колективної власності на землю, [PERSON] був членом КСП агрофірми «Маяк» та мав право на земельну частку (пай), але до списків на отримання земельної частки (паю) із невідомих причин внесений не був. Разом із тим, з матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду з позовом у 2021 року, про порушення свого права він дізнався лише 09 квітня 2021 року, Відповідно до ст.71 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року), що була чинна на час виникнення спірних правовідносин, загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки. Перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з\~дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення свого права (ст.76 ЦК УРСР). Статтею 75 ЦК УРСР передбачено, що позовна давність застосовується судом незалежно від заяви сторін по справі. Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (в редакції 2003 року), правовідносини, які виникли до набрання ним чинності, повинні регулюватися законодавством, яке діяло на час їх виникнення, а пунктом 6 передбачено застосування його правил про позовну давність до позовів, строк пред`явлення яких, встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим\~Кодексом. На пред`явлення позову про витребування належного громадянину майна, інших вимог про захист приватної власності поширюється встановлений ст. 50 Закону України «Про власність» і ст. 71 ЦК УРСР (чинних на час виникнення спірних правовідносин) трирічний строк позовної давності, якщо інше не передбачено законом. Право на позов у позивача виникло у квітні 2021 року, оскільки саме тоді про порушення права він дізнався, тому суд вважає, що трирічний строк давності ще не минув. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved