Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

В червні 2015 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на його користь 12000 грн. отриманого завдатку та додатково стягнути 12000 грн., судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що він, [PERSON] у травні 2014 року мав намір придбати у власність домоволодіння по [ADDRESS], яке належало відповідачу як спадкове майно, але на той час процес оформлення спадщини ще тривав. Відповідач погодився продати йому дане домоволодіння з ціною, не нижчою від експертного висновку, але до моменту оформлення договору купівлі-продажу поставив умову видати йому завдаток у розмірі 12000 грн. 31 травня 2014 року у присутності свідка, [PERSON], він передав відповідачу 12000 грн., а відповідач написав розписку. Не дивлячись на те, що з моменту передачі завдатку пройшло більше року, договір купівлі-продажу домоволодіння між ними укладений не був. На його усні звернення відповідач не реагував і жодної відповіді не надавав. 05 травня 2015 року він направив відповідачу письмову заяву з проханням терміново оформити договір купівлі-продажу домоволодіння, або повернути суму завдатку, яку відповідач отримав, але залишив без відповіді, що і змусило його звернутися до суду. Вказав, що порушення зобов'язання, забезпеченого завдатком, сталося з вини відповідача. Тому, він звернувся до суду за захистом свого порушеного права. Представник позивача за довіреністю [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх в повному обсязі, посилаючись на обставини, зазначені в позові. Позивач надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач та його представник за довіреністю [PERSON] позовні вимоги не визнали та просили відмовити в їх задоволенні. Вислухавши у судовому засіданні пояснення представників сторін, свідків,вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. У судовому засіданні встановлено, що у травні 2014 року [PERSON] виявив бажання придбати у власність домоволодіння [ADDRESS], яке належало [PERSON] як спадкове майно. На момент виникнення спірних правовідносин, тривав процес оформлення спадщини на ім'я відповідача. [PERSON] погодився продати спірне домоволодіння та до моменту оформлення договору купівлі-продажу зажадав надати йому завдаток у розмірі 12000 грн. 31 травня 2014 року позивач передав відповідачу суму 12000 грн. в рахунок забезпечення виконання зобов'язання укласти договір купівлі-продажу, про що відповідачем була надана розписка (а.с.7). 29 вересня 2014 року відповідач оформив спадкові права на спірне домоволодіння, однак в подальшому договір купівлі-продажу будинку сторонами укладено не було, що визнано ними в судовому засіданні. На письмову заяву з проханням терміново оформити договір купівлі-продажу домоволодіння, або повернути суму завдатку, відповідач відповіді не надав, що і змусило позивача звернутися до суду. Відповідно до ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума, що видається кредиторові боржником у рахунок належних договором платежів, підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Ознакою завдатку є те, що він одночасно виступає і способом платежу, і способом забезпечення виконання зобов'язання. Правила ст. 571 ЦК України про залишення завдатку особі, яка його одержала, або стягнення з неї подвійної суми завдатку застосовується в таких випадках, коли між сторонами укладено договір, проте він не виконується з вини якоїсь із сторін. У разі коли сторони лише домовилися укласти договір, але відповідно його не оформили, сплачені в рахунок виконання договору платежі визнаються авансом і повертаються в тому розмірі, в якому вони надавалися. Оскільки договору купівлі-продажу будинку, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами укладено не було, то сплачені в рахунок виконання договору [PERSON] 12000 грн. є авансом і повинні бути повернуті в тому розмірі, в якому вони передавалися. У разі видачі авансу кредитор не може бути зобов'язаний до повернення його в подвійному розмірі. Отже, на користь позивача підлягає стягненню з відповідача лише 12000 грн. сплаченого ним авансу, інша частина позовних вимог задоволенню не підлягає. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Тому з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] необхідно стягнути судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved