Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-13 00:00:00

Департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на користь Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради надмірно сплачених грошових коштів адресної допомоги у розмірі 38399,30 грн. На обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що згідно з заявою [PERSON] від 26 листопада 2014 року, відповідно до «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», останній призначено щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, на період з 26 листопада 2014 року по 26 квітня 2017 року у розмірі 2210,00 грн. щомісячно, 27 квітня 2017 року по 26 червня 2017 року у розмірі 1989,00 грн. щомісячно, з 27 червня 2017 року по 26 серпня 2017 року у розмірі 1768,00 грн. щомісячно. За результатом перевірки справи [PERSON] встановлено, що остання надала недостовірну інформацію щодо наявності у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, що згідно з п. 6 Порядку є підставою у відмові у призначені щомісячної адресної допомоги, а саме: не зазначила про те, що на підставі права власності останній належить квартири, розташована за адресою: [ADDRESS]. Загальна сума безпідставно виплачених відповідачу коштів становить 38399,30 грн. У звязку з наданням [PERSON] недостовірної інформації, позивач просить суд стягнути з відповідача надміру виплачені бюджетні кошти у вигляді щомісячної адресної допомоги у розмірі 38399,30 грн. Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України, в редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, провадження в цивільних справах здійснюються відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. У звязку з цим, указана цивільна справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року, в редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 23 листопада 2017 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено до розгляду. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 14 березня 2018 року вирішено провести заочний розгляд справи. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 06 лютого 2018 року замінено позивача з Управління соціального захисту населення Центрального району Маріупольської міської ради на його правонаступника - Департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав до суду заяву в якій просив розглянути справу за його відсутності та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, у разі відсутності у судовому засідання відповідача, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявилась з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч.\~2\~ст.\~247 ЦПК України, у звязку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши письмові докази по справі вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Установлено, що відповідно до довідки від 23 серпня 2016 року за № [NUMBER] [PERSON] перебуває на обліку осіб, які є особами, переміщеними з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції. Згідно з заявою від 26 листопада 2014 року [PERSON] звернулась до Управління з заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особі, яка переміщується з тимчасово окупованої території України для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, зазначивши про відсутність володіння будь-кого з членів сімї житлових приміщень, розташованих в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія та райони проведення антитерористичної операції, транспортних засобів, грошових коштів на депозитних рахунках, які перевищують 10-кратний розмір прожиткового мінімуму. Рішенням Управління від 16 грудня 2014 року [PERSON] призначена допомога переміщеним особам на проживання у розмірі 2210,00 грн., яка виплачувалась щомісячно з 26 листопада 2014 по 25 травня 2015 року. Розмір загальної суми допомоги, отриманої відповідачем 38399,30 грн. За результатами проведеної перевірки та даних інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 09 листопада 2017 року №103199469 управлінням було встановлено, що відповідачу з 13 вересня 2013 року на підставі договору купівлі-продажу належить квартира [ADDRESS]. Рішенням Управління від 03 жовтня 2017 року [PERSON] знято з обліку осіб, яким надається щомісячна адресна допомога як внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг та стягнути надмірно сплачені Управлінням кошти за період з з 26 листопада 2014 року по 26 квітня 2017 року у розмірі 2210,00 грн. щомісячно, 27 квітня 2017 року по 26 червня 2017 року у розмірі 1989,00 грн. щомісячно, з 27 червня 2017 року по 26 серпня 2017 року у розмірі 1768,00 грн. щомісячно, а всього 38399,30 грн. Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20 жовтня 2014 № 1706-VII, внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Згідно з п.п. 2, 3 ст. 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розвязання проблем, повязаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина-інвалід та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи. Як вбачається зі змісту ч.1 ст.4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи; підставами для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є наявність реєстрації місця проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення. Пунктом 2 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014 року, визначено, що грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців. Відповідно до п.3 вказаного Порядку, грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім'ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім'ї. Відповідно до п.6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, грошова допомога не призначається у разі, коли: будь-хто з членів сім'ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших, ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення; будь-хто з членів сімї має на депозитному банківському рахунку кошти у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо суб'єкта від 09 листопада 2017 року №103199469 [PERSON] з 13 вересня 2013 року на підставі договору купівлі-продажу належить квартира [ADDRESS]. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014. Розпорядженням Кабінету Міністрів України №1275-р від 02.12.2015 року «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція», визначено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, до якого, в тому числі, входить місто Маріуполь Донецької області. Тобто, у власності відповідача перебуває житлове приміщення, яке розташоване в населеному пункті, на території якого здійснюється антитерористична операція. Враховуючи те, що належне відповідачу майно знаходиться на території, на якій проводилась АТО, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог Управління.

Outcome: dismissed