Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

В травні 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом до Виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука про визначення розміру часток у майні, що є у спільній сумісній власності та визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. В позові вказувала, що у відповідності до свідоцтва про право власності на житло, виданого згідно розпорядження № 9387 від 05.03.1997р. квартира за адресою: [ADDRESS], загальною площею 66,4 м2, належить на праві спільної сумісної власності громадянам: [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. 15.02.2000 р. [PERSON] помер. За період з 05.03.1997р. по даний час частки в спільному майні не виділялись та порядок користування квартирою між співвласниками не встановлювався. Вказувала, що як до, так і після смерті [PERSON], позивач добросовісно володіла майном, відкрито проживала та користувалась всією вказаною квартирою, несла повний одноособовий тягар утримання квартири, сплачувала одноособово комунальні послуги, за власний кошт проводила ремонт всієї квартири, тощо. Посилаючись на обставини і підстави викладені в позовній заяві, а також заяві про зменшення позовних вимог просила суд виділити частки із спільної сумісної власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] та визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частку вищевказаної квартири і визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частку в зазначеній квартирі. Встановити факт належності [PERSON] померлому 15.02.2000 року на праві власності 1/3 частки в квартирі за адресою [ADDRESS]. В судове засідання позивач [PERSON] не прибула, її представник [PERSON] позов підтримала та просила суд позов задовольнити посилаючись на обставини і підстави викладені в тексті уточненої позовної заяви. Представник відповідача Автозаводської районної ради у м. Кременчуці Полтавської області в судове засідання не прибув, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомляв. Третя особа [PERSON] в судове засідання не прибув, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Суд, враховуючи факт повторної неявки відповідача в судове засідання та неповідомлення відповідачем про причини неявки до суду на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу по суті у відсутність неприбувшого відповідача на підставі наявних у справі доказів з ухваленням по справі заочного рішення. Суд, давши аналіз та оцінку наданим доказам, знаходить, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, зі слідуючих підстав. Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, зазначені у заповіті. Згідно вимог ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спірні відносини є цивільними правовідносинами і регулюються нормами цивільного законодавства (ст. 47 Конституції України). Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України. способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 12.06.2009 року уточнюючи позовні вимоги або заперечення проти позову, суд визначає характер спірних правовідносин сторін, зміст їх правових вимог і матеріальний закон, що їх регулює. і яким належить керуватися при вирішенні спору. Оскільки підставою позову є фактичні обставини, що наведені у заяві, то зазначення позивачем конкретної правової норми на обґрунтування позову не є визначальним при вирішенні судом питання про те, яким законом слід керуватися при вирішенні спору. Згідно п.224 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус може видати свідоцтво про право власності на спадщину після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки померлого в спільному майні. Згідно частини першої статті 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, або рішенням суду (ч.2 ст. 370 ЦК України). Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що випливають із ст. 370 ЦК України, де передбачається, що у разі виділу частки із майна, що є в спільній сумісній власності, частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду та правовідносини, що випливають з права на спадкування. Відповідно до положень ст.1226 ЦК України, субєкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Відповідно до ст. 1233 ЦК України, Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ст. 1235 ЦК України, Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Судом достовірно встановлено, що у відповідності до свідоцтва про право власності на житло, виданого згідно розпорядження № 9387 від 05.03.1997р. квартира за адресою: [ADDRESS], загальною площею 66,4 м2, належить на праві спільної сумісної власності громадянам: [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. 15.02.2000 року [PERSON] помер. За період з 05.03.1997р. по даний час частки в спільному майні не виділялись та порядок користування квартирою між співвласниками не встановлювався. Як до, так і після смерті позивач добросовісно володіла майном, відкрито проживала та користувалась всією вказаною квартирою, несла повний одноособовий тягар утримання квартири, сплачувала одноособово комунальні послуги, за власний кошт проводила ремонт всієї квартири, тощо. Враховуючи наведені обставини та на підставі встановлених фактів, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved