Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-18 00:00:00

В червні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на 1/2 частку домоволодіння, яке розташоване по [ADDRESS] . Спадщину після його смерті як спадкоємець за законом першої черги своєчасно прийняв син [PERSON] .. [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на 1/2 частки вказаного домоволодіння, яку позивач своєчасно прийняв як спадкоємець по заповіту. Однак, оскільки при житті спадкодавці не отримали правовстановлюючих документів на домоволодіння, він не може оформити на себе право власності на вказане спадкове майно. Просив суд визнати за ним право власності на вказане домоволодіння в порядку спадкування. Представник позивача надіслав на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив розглянути справу у його та позивача відсутності. Представник відповідача Топорівської сільської ради Чернівецької області звернувся до суду із заявою, в якій позов визнав та просив розглянути справу у його відсутності. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи та враховуючи, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить встановленим обставинам по справі та не порушує права та інтереси інших осіб, дійшов висновку про розгляд справи у підготовчому судовому засіданні та частковому задоволенні заявлених позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до довідки Топорівської сільської ради № 813 від 28 липня 2016 року станом на 1990-1991 роки домоволодіння, яке розташовано [ADDRESS] відносилося до дворів колгоспного типу, в якому були зареєстровані та проживали [PERSON] та [PERSON] , в силу чого виходячи з положень ст. 123 ЦК УРСР в редакції 1963 року кожен з них мав рівні долі у колгоспному дворі, тобто по 1/2 частці домоволодіння. Житловий будинок вказаного домоволодіння побудований в 1989 році на відведеній для вказаної мети земельній ділянці та зареєстрований в Топорівській сільській раді Новоселицького району в погосподарській книзі із наданням відповідної адресної частини, що підтверджується технічним паспортом домоволодіння. Дані обставини у своїй сукупності свідчать про те, що житловий будинок та господарські споруди побудовані відповідно до діючого на час їх будівництва законодавства, належним чином були зареєстровані органом місцевого самоврядування і належали зареєстрованим та проживаючим в ньому станом на 1990-1991 роках особам на праві спільної сумісної власності, окрім навісу літера «І», який до спадкової маси не входить, оскільки є самовільно збудованим у 2009 році, що вбачається з технічного паспорт домоволодіння. [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на 1/2 частку вказаного домоволодіння. У відповідності до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при успадкуванні по закону спадкоємцями першої черги є в рівних долях діти, подружжя та батьки померлого. Зі змісту ст. 548 ЦК УРСР вбачається, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно п. 1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Частиною другою даної статті передбачено, що зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Спадщину після смерті [PERSON] своєчасно прийняв як спадкоємець по закону 1 черги його син [PERSON] , оскільки на час відкриття спадщини постійно проживав разом із спадкодавцем та вступив в управління й володіння спадковим майном, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 09 серпня 1961 року, довідками Топорівської сільської ради № 1580, 1581 від 31 серпня 2004 року, № 298 від 22 березня 2016 року. [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на 1/2 частку вказаного домоволодіння. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Статтею 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини встановлений у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до заповіту, який був складений 11 січня 2008 року та посвідчений секретарем Топорівської сільської ради Новоселицького району, спадкодавець [PERSON] заповіла позивачу все своє майно, окрім земельної ділянки розміром 1,05 га, реєстровий № 0106816001017, яку заповіла на користь [PERSON] .. Позивач спадщину після смерті [PERSON] прийняв своєчасно, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживав разом із спадкодавцем, а також звернувся з відповідною заявою до нотаріальної контори протягом шестимісячного терміну з часу відкриття спадщини, що підтверджується довідкою Топорівської сільської ради № 835 від 15 серпня 2018 року та матеріалами спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] . Однак, у зв`язку із смертю спадкодавців та відсутністю за ними правовстановлюючих документів на домоволодіння, нотаріальна контора відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину. Враховуючи, що позивач є спадкоємцем по закону після смерті [PERSON] та спадкоємцем по заповіту після смерті [PERSON] , спадщину прийняв своєчасно, інших спадкоємців не має, то право власності на домоволодіння, окрім навісу літера «І», слід визнати за ним в порядку спадкування. У зв`язку із визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України слід повернути позивачу [PERSON] з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що складає 901 гривень. На підставі ст.ст. 120, 123, 529, 548, 549 ЦК УРСР, 1223, 1268, 1269, 1270 ЦК України, суд

Outcome: partial