Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-18 00:00:00

В червні 2019 року [PERSON] (далі по тексту - позивач) звернувся до суду із позовом до Київської міської ради (далі по тексту - відповідач), третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевкова Оксана Вікторівна про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , після смерті якого залишилась спадщина, яка складається за нестриманої пенсії за останні три роки. Оскільки позивач покинув тимчасово окуповану територію, то документи про смерть батька, отримав лише в кінці травня 2019 року. При цьому, свідоцтво про смерть українського зразка [PERSON] зміг отримати лише 07.06.2019 року на підставі рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 05.06.2019 року про встановлення факту смерті його батька. Звернувшись до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом для отримання заборгованості по невиплаченій пенсії, позивачу було відмовлено у зв`язку з пропуском строку прийняття спадщини. Вказує, що у встановлений законом строк не зміг звернутись із заявою про прийняття спадщини у зв`язку з необхідністю доведення в судовому порядку факту смерті спадкодавця та зібранням необхідних документів. З огляду на зазначене позивач просив суд визначити йому додатковий строк протягом одного місяця, з дня набрання рішенням законної сили, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] . Ухвалою суду від 19.06.2019 року було відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання на 06.08.2019 року. Ухвалою суду від 06.08.2019 року було закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті на 19.09.2019 року. Позивач в судове засідання, призначене на 19.09.2019 року не з`явився, подав суду заяву, в якій позов підтримав та просив суд розглядати справу у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву на позов не надав, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, причин неявки не повідомив Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням того, що позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, [INFO] помер [PERSON] у віці 72 років в місті Шахтарськ, про що 07.06.2019 року складено відповідний актовий запис № 1282, що підтверджується Свідоцтвом про смерть, виданим Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві Серії [NUMBER] . Дана обставина встановлена рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 05.06.2019 року у справі № 755/8966/19. При цьому за ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ст. 1261 ЦК України [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька. Судом встановлено, що 07.06.2019 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шевкової О.В. із заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] . Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1268, ч. 2 ст. 1269 та ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно вимог ч. ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи, 07.06.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевковою О.В. було відмовлено у прийнятті заяви та заведенні спадкової справи [PERSON] у зв`язку із пропуском спадкоємцем встановленого ст. 1270 ЦК України строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Позивач вказує, що причини пропуску 6 місячного строку для подачі ним заяви про прийняття спадщини є поважними з огляду на обставини, які передували отриманню інформації про смерть батька та вчинення дій для реєстрації факту смерті у встановленому чинним законодавством України порядку, з огляду на місце смерті [PERSON] . Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7 роз`яснено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутись до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст.1272 ЦК України. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дії. Таку позицію висловив Верховний Суд України при розгляді справи № 6-1486цс15 у постанові від 04.11.2015 року та при розгляді 26.09.2012 року справи № 6-85цс12. Як встановлено в судовому засіданні, про що зазначав позивач [PERSON] проживав на тимчасово окупованій території України, визначеній Постановою Верховної Ради України від 17 березня 2015 року №254-VIII «Про визначення окремих районів, селищ та сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, а позивач проживає у м. Києві. Одразу після встановлення факту смерті та його реєстрації у встановленому законом порядку він звернувся із заявою про прийняття спадщини. В ході судового розгляду справи судом встановлено, що позивачем дійсно було пропущено строк на подання заяви про прийняття спадщини з поважної причини, у зв`язку з тривалою процедурою оформлення факту смерті його батька, який помер на тимчасово окупованій території України. За приписами ч.ч 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказами, відповідно до ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, згідно до ст. 79 ЦПК України. В свою чергу положеннями ст. 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Враховуючи обставини справи, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу задоволення позовних вимог, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, оскільки строк для прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] пропущено з поважних причин, а тому позивачу необхідно визначити додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, тривалістю один місяць з дня набрання рішенням суду законної сили. На підставі викладеного та

Outcome: approved