Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові позивач зазначив про те, що 03.08.2012 року зареєстрував шлюб з відповідачем у відділі РАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 1494. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалось, оскільки позивач та відповідач мають несумісні характери, різні погляди на взаємовідносини в сім'ї, на роль кожного з подружжя в сімейному житті. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у їх сім'ї, вона не здатна підтримати нормальну моральну атмосферу в сім'ї, піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідач проживає своїм окремим життям. [PERSON] та [PERSON] шлюбних стосунків не підтримують та спільного господарства не ведуть, проживають окремо більше року. Примирення не можливе. Вище викладене й стало підставою для звернення до суду із вимогою про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач та відповідач не з'явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Позивачем в позовній заяві зазначено про розгляд справи у його відсутність Відповідачем суду надана заява про розгляд справи у її відсутність із зазначенням про визнання позовних вимог в повному обсязі. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого повторно 07.08.2012 року відділом ДРАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстрований 03.08.2012 року, актовий запис № 1494. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON]. (а.с. 3) Дітей від шлюбу подружжя не має. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом у відповідності до ч. 4, ч. 5 ст. 174 ЦПК України встановлено, що визнання позовних вимог відповідачем є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому приймається судом. Постановою Пленуму Верховного суду України № 2 від 12.06.2009 року в п. 24 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляду справ у суді першої інстанції» звернуто увагу, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Дослідивши матеріали справи, враховуючи безумовне визнання відповідачем позовних вимог, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню. Враховуючи клопотання позивача, суд вважає за можливе судові витрати залишити за позивачем. На підставі викладеного та

Outcome: approved