Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-19 00:00:00

Головний лікар Лисичанської обласної психіатричної лікарні Буденний П.В. звернувся до Лисичанського міського суду з заявою про примусову госпіталізацію громадянина [PERSON] у психіатричний заклад. В обґрунтування заявлених вимог заявник посилається на те, що хворий [PERSON], [INFO], був госпіталізований у відділення № 2 ЛОПЛ 18.03.15 року в 20 годині 55 хвилин, вперше в році, без згоди на лікування, за напрямком фельдшеру СП, для лікування в зв'язку з неадекватною поведінкою: став відчувати «стеження з супутника», нібито «через супутник Путін керує мною», заявляв, що бере участь «в реаліті-шоу», що навколо встановлені відеокамери, що на нього можна «подивитися в інтернеті», стверджував, що «батьки отримують за це гроші». Напередодні госпіталізації побив у будинку меблі, вікна, шукав «Приховані відеокамери», «мікрофони», побив батька, погрожував убивством. При надходженні був оглянутий черговим лікарем Баженовою Н.С., яка підтвердила необхідність госпіталізації хворого. 19.03.15 року, о 9 годині 00 хвилин, у зв'язку з відмовою від лікування, відповідно до ст. 14 п.6 та ст. 16 Закону України «Пропсихіатричну допомогу», був оглянутий комісією лікарів-психіатрів у складі зав. відділенням № 2 Ференса І.І., зав. відділенням № 2 Музики Л.В., лікаря-ординатора від. № 22 Голубчиковою І.О. Враховуючи, що хворий страждає важким психічним розладом у формі Шизофренія, шубообразна, напад у вигляді синдрому Кандинського-Клерамбо, поточний процес. Виражена аутизація особистості з емоційним збіднінням, а також небезпека, яку він представляє для себе і оточуючих, комісія лікарів психіатрів прийшла до висновку про необхідність госпіталізації та лікування, в примусовому порядку [PERSON] до відділення № 1 ЛОПБ, відповідно до Закону України «Про психіатричну допомогу». На підставі викладеного просили винести рішення про госпіталізацію [PERSON] до відділення № 1 ЛОПЛ в примусовому порядку строком на 2 місяці. Представник психіатричного закладу в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності та просила суд заяву задовольнити. Законний представник [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Вислухавши думку прокурора, який вважав за необхідне заяву задовольнити, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 16 Закону України «Про психіатричну допомогу» особу, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу за рішенням лікаря-психіатра на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, підлягає обов'язковому протягом 24 годин з часу госпіталізації огляду комісією лікарів-психіатрів психіатричного закладу для прийняття рішення про доцільність госпіталізації. У випадку, коли госпіталізація визнається недоцільною і особа не висловлює бажання залишитися в психіатричному закладі, ця особа підлягає негайній виписці. У випадках, коли госпіталізація особи до психіатричного закладу в примусовому порядку визнається доцільною, представник психіатричного закладу, в якому перебуває особа, протягом 24 годин направляє до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON], [INFO], мешкає за адресою: [ADDRESS]. З висновку комісії лікарів-психіатрів від 19.03.2015 року вбачається, що надійшов за напрямком фельдшера СП, без згоди, згідно Закону України «Про психіатричну допомогу», вперше в році, повторно в житті. Цілі госпіталізації: лікування психічних розладів. Мотиви госпіталізації: став відчувати «стеження з супутника», нібито «через супутник Путін керує мною», заявляв, що бере участь «в реаліті-шоу», що навколо встановлені відеокамери, що на нього можна «подивитися в інтернеті», стверджував, що «батьки отримують за це гроші». Напередодні госпіталізації побив у будинку меблі, вікна, шукав «приховані відеокамери», «мікрофони», побив батька, погрожував вбивством. Підстави: виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих. Скарги: не пред'являє. Анамнез життя: Спадковість з психічних захворювань не обтяжена. Вагітність без особливостей, пологи і ранній розвиток без особливостей. До школи пішов з 7 років, закінчив 11 класів і ПТУ за спеціальністю муляр. В армії не служив. Протягом 5 років працював на будівництвах по найму, останній раз в Санкт-Петербурзі. Не одружений, проживає з батьками. З перенесених захворювань простудні, дитячі інфекції, вен. захворювання, ЧМТ, вірусний гепатит, туберкульоз заперечує. Алергологічним анамнез не обтяжений. Анамнез захворювання: вперше психічний стан змінився влітку 2013 року, коли став замислюватися, заговорювати, заявляв, що за ним їздять, стверджував, що його колишній роботодавець виклав про нього негативну інформацію в мережі, і тепер його обговорюють у всьому світі. Постійно просиджував за грою в комп'ютері. Перестав виходити з будинку, говорив, що сусідка знизу за нього, і допомагає йому боротися з недоброзичливцями, в подальшому став агресивним до батька, намагався його побити, стверджував, що «політики по телевізору його обговорюють між строками»,«весь світ зацікавився, що я таке», відчував слухові псевдогалюцінації. Був госпіталізований у відділення № 1 ЛОПЛ, де перебував на лікуванні з 23.07.13 року по 02.09.13 року з ДЗ: Гостре шізофреноподібний психотичний розлад, напад у вигляді синдрому Кандинського-Клерамбо з манією, маніфест. Після виписки знаходився вдома, підтримуюче лікування не приймав. Надалі неодноразово лікувався в ЛОПЛ, останній раз з 8.11.14 року по 30.12.14 року з ДЗ: Шизофренія, шубообразна, напад у вигляді синдрому Кандинського-Клерамбо, поточний процес. Виражена аутизація особистості з емоційним збіднінням. Після виписки підтримуюче лікування не приймав. Стан погіршився тиждень тому: став відчувати «стеження з супутника», нібито «через супутник Путін керує мною», заявляв, що бере участь «в реаліті-шоу», що навколо встановлені відеокамери, що на нього можна «подивитися в інтернеті», стверджував, що «батьки отримують за це гроші». Напередодні госпіталізації побив у будинку меблі, вікна, шукав «приховані відеокамери», «мікрофони», побив батька, погрожував убивством. Бригадою СП був доставлений в ЛОПЛ. Психічний статус: Хворий в контакт не вступає, негативістичний, агресивний, загрожує медперсоналу. Надалі поступово втягується в дискусію. Хворим себе не вважає, категорично відмовляється від лікування. Орієнтований у місці знаходження, власній особистості, частково в даті. Висловлює наявність галюцинаторної симптоматики з ознаками моторних і ідеаторний автоматизмів, стверджує, що чує в голові «голос Путіна, який змушує чинити злочини», «він управляє моїм тулубом, думками», «бачить моїми очима». Висловлює маячні ідеї впливу, стеження, відносини, заявляє, що піддається «опроміненню з космосу», в квартирі «скрізь приховані камери», «батьки транслюють все через інтернет, заробляють гроші», у зв'язку з чим «шукав камери». Свою агресивну поведінку пояснює необхідністю «знайти відеокамери, перервати проект». Настрій підвищено на рівні гнівливої манії. Мислення прискорене, ментизм, різнопланове, розірване. Рухомо жвавий, метушливий. Критики до стану немає. Сон порушений. Апетит підвищений. На підставі даних анамнезу, психічного статусу хворого, даних об'єктивного огляду хворого, згідно наказу № 2271 від 27.10.2000 року «Про затвердження критеріїв діагностики та лікування психічних розладів і розладів поведінки»: Шизофренія, шубообразна, напад у вигляді синдрому Кандинського-Клерамбо, поточний процес. Виражена аутизация особистості з емоційним збіднінням. Враховуючи, що хворий страждає важким психічним захворюванням, не дає згоди на госпіталізацію, виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих, соціально неспокійний, не критичний до свого стану і здійснюваних вчинків, комісія лікарів-психіатрів прийшла до висновку про необхідність лікування в умовах відділення № 1 ЛОПЛ хворого [PERSON], згідно закону України «Про психіатричну допомогу». Таким чином, суд вважає, що висновок комісії лікарів-психіатрів містить в собі чітке обґрунтування необхідності примусової госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу без його усвідомленої згоди, а зібрані по справі докази вказують на необхідність його примусову госпіталізацію, тому суд вважає за необхідне заяву головного лікаря Лисичанської обласної психіатричної лікарні Буденного П.В. про примусову госпіталізацію громадянина [PERSON] психіатричний заклад задовольнити.

Outcome: approved