Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась із позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина. В позові зазначила про те, що 26.10.2004 року було розірвано шлюб між нею та відповідачем. Від спільного проживання в шлюбі мають повнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який на даний момент навчається на четвертому курсі денної форми навчання у Вінницькому технічному коледжі на бюджетній основі. Відповідач матеріальної допомоги на навчання не надає, а тому позивач просить стягувати з відповідача на утримання сина [PERSON] аліменти в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), до досягненням сином 23-х років. В судове засідання позивач не з'явилась, але до початку судового розгляду подала заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, позов підтримала з підстав, викладених в ньому, просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини до досягненням сином 23-х років. Відповідач в судове засідання не з'явився, але до початку розгляду справи надав суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст. 174 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд ухвалив провести судове засідання без фіксування технічними засобами звукозапису. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] від шлюбу мають повнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 26.10.2004 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. Прізвище позивача після розірвання шлюбу - «[PERSON]». Згідно довідки №Т/51 від 24.01.2014 року, виданої в.о. директора коледжу Домінським О.С., [PERSON] навчається на 4 курсі денного відділення Вінницького технічного коледжу за спеціальністю «Обслуговування комп'ютерних систем і мереж». Відповідно до довідки № 219, виданої 25.01.2014 року ТОВ «ЖЕО», [PERSON] разом із сином [PERSON], [INFO], проживає та зареєстрована за адресою [ADDRESS]. Відповідно до довідки № 2 від 27.01.2014 року, [PERSON] постійно працює з 01.10.2004 року на посаді начальника відділу загальної середньої та дошкільної освіти в Департаменті освіти і науки Вінницької ОДА, і її загальний дохід за період з січня по грудень склав 35 951,60 грн. Відповідач добровільно належної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має можливість її надавати. Відповідно до ч.1 ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст. 199 Сімейного коднксу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 2 даної статті, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. У відповідності до положень частини 1 статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуюються за рішенням суду від дня пред'явлення позову до суду. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд прийшов до переконання про задоволення позову з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони від спільного проживання мають повнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який навчається у Вінницькому технічному коледжу. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В той же час, відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав у повному обсязі. Судом у відповідності до ч.4, ч.5 ст.174 ЦПК України встановлено, що визнання позовних вимог відповідачем є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому приймається судом. Беручи до уваги наведені обставини, а також безумовне визнання відповідачем позовних вимог, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі в межах заявлених вимог. Питання судових витрат суд вирішує в порядку ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved