Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

В червні 2015 року звернувся представник позивача [PERSON] за довіреністю [PERSON] до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з позовною заявою до Колодистенської сільської ради Уманського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно. В позові вказано, що 15.08.2014 року помер батько позивача [PERSON], який проживав за адресою [INFO]. Після його смерті залишилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 3,0562 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Колодистенської сільської ради Уманського району Черкаської області, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЧР № 020336 від 03.10.2001року. 27.05.2005 року [PERSON] склав заповіт, за яким заповів позивачу усе належне майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося. Єдиним спадкоємцем за заповітом на земельну ділянку є позивач. 11.06.2015 року [PERSON] подав до приватного нотаріуса Бородянського районного нотаріального округу Київської області заяву про прийняття спадщини, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на відповідну земельну ділянку після смерті батька, у звязку з тим, що відомості на вказану земельну ділянку не внесені до державного реєстру земель і управлінням Держземагенства в Уманському районі відмовлено у видачі витягу з Державного земельного кадастру. Тому він звернувся до суду з відповідним позовом з метою оформлення спадщини. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити та визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування на земельну ділянку площею 3,0562 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Колодистенської сільської ради Уманського району після смерті [PERSON], який помер 15.08.2014 року. Представник відповідача - Колодистенської сільської ради Уманського району Черкаської області належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не зявився. В письмовій заяві, що надійшла на адресу суду, зазначено, що вони не заперечують проти визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування відповідно до позову [PERSON], а справу просять слухати без участі представника відповідача. Представник третьої особи - управління Держземагенства в Уманському районі Черкаської області належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не зявився. В письмовій заяві, що надійшла на адресу суду, зазначено, що вони не заперечують проти задоволення позову [PERSON], а справу просять слухати без участі представника . Суд, вислухавши пояснення представника позивача, беручи до уваги процесуальну позицію відповідача та третьої особи, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON], помер 15 серпня 2014 року (свідоцтво про смерть серія 1-ОК № 314471 від 19.08.2014 року (а.с. 6). Згідно заповіту від 27.05.2005 року, посвідченого секретарем виконкому Колодистенської сільської ради Уманського району, спадкодавець [PERSON] заповів все належне йому майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося, взагалі все те, що буде належати йому на день його смерті - [PERSON] (а.с. 10). В Державному акті на право приватної власності на землю серія І-ЧР № 020336, який видано 03.10.2001 року зазначено, що [PERSON] на праві приватної власності на підставі рішення Колодистенської сільської ради № 17/1 від 10 липня 2001року належала земельна ділянка площею 3,0562 га. Земельна ділянка розташована на території Колодистенської сільської ради Уманського району Черкаської області, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.12). Відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 14-28-0.3-3058/2-15 від 02.04.2015 року - загальна вартість земельної ділянки площею 3,0562 га, що розташована на території Колодистенської сільської ради Уманського району Черкаської області, становить- 106228,51 грн. 11.06.2015 року [PERSON] подав до приватного нотаріуса Бородянського районного нотаріального округу Київської області заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. 11.06.2015 року приватний нотаріус Бородянського районного нотаріального округу Київської області надіслав [PERSON] листа, в якому вказав, що після смерті 15.08.2014р. [PERSON] була заведена спадкова справа за № 7/2015. Згідно даної справи [PERSON] являється єдиним спадкоємцем за заповітом на майно спадкодавця [PERSON], однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], у звязку з тим, що відсутній витяг з Державного земельного кадастру на земельну ділянку загальною площею 3,0562 га, цільове призначення якої: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер ділянки: 7124383700:02:000:0813, що знаходиться на території Колодистенської сільської ради Уманського району Черкаської області (а.с.7). Відповідно до довідки № 662 виданої 13.03.2015 р. Бородянською селищною радою VІ скликання, померлі [PERSON] з 31.05.2005 року до дня смерті (померла 24.03.2011 року) та [PERSON] з 31.05.2005р. до дня смерті (помер 15.08.2014року) були зареєстровані та проживали за адресою [INFO]. На день їх смерті разом з ним був зареєстрований та проживав їх зять - [PERSON] ( а.с.8). Відповідно до листа управління Держземагенства в Уманському районі Черкаської області № 29-28-0.3-4930/2-15 від 27.05.2015 року адресованому приватному нотаріусу Бородянського районного нотаріального округу Київської області - відомості про земельну ділянку [PERSON] площею 3,0562 га, яка розташована на території Колодистенської сільської ради, відсутні у Державному земельному кадастрі. У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників. Провести державну реєстрацію вищезгаданих земельних ділянок неможливо, тому що власник, а саме [PERSON] помер і не може звернутися з відповідною заявою (а.с. 13). З копій матеріалів спадкової справи, наданої суду слідує, що позивач [PERSON]В є спадкоємцем за заповітом після померлого [PERSON]. В матеріалах спадкової справи міститься заява від імені [PERSON] про прийняття спадщини померлого [PERSON], яка була адресована приватному нотаріусу Бородянського районного нотаріального округу [PERSON] У Конституції України Україну проголошено демократичною, соціальною, правовою державою ( ст.. 1) і визнано, що найвищою соціальною цінністю в Україні є людина , її права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження і забезпечення є головним обовязком держави (ст.. 3), права та свободи людини є невідчужуваними і непорушними ( ст.. 21). В статті 13 визначено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності\~Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією.\~Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності\~на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону(ст.14). Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Згідно з положеннями ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Статей 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до частини 1 ст. 1225 ЦК України право на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року « Про судову практику у справах про спадкування » відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування ( зі збереженням її цільового призначення ) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість або правочинів щодо нерухомості, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом. Статтею 4 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень», від 01.07.2004 року передбачено, що обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, в тому числі й право власності на нерухоме майно. В ст.331 ЦК України зазначено, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню За частиною 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.\~Підстав для неприйняття визнання позову - не встановлено. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Колодистенської сільської ради Уманського району Черкаської області, про визнання права власності на спадкове майно - підлягають задоволенню.

Outcome: approved