Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-01 00:00:00

До Володарського районного суду Київської області 20.12.2017 р. надійшла позовна заява ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій Позивач просить суд стягнути з Відповідача на його користь заборгованість у розмірі 20 183,27 грн. за кредитним договором від 29.02.2012 р. № б/н, яка складається з такого: 2 253,52 грн. - заборгованість за кредитом; 5 829,14 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 10 663,31 грн. - заборгованість за нарахованою пенею; 500,00 грн. - штрафу (фіксована частина); 937,30 грн. - штрафу (процентна складова). На обґрунтування заявлених позовних вимог Позивач у позовній заяві зазначив, що відповідно до укладеного договору від 29.02.2012 р. № б/н [PERSON] отримала кредит у розмірі 10 200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», складає між нею та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» договір, що підтверджується підписом у заяві. Позивач свої зобов'язання за зазначеним договором виконав в повному обсязі, надавши Відповідачеві кредит у встановленому договором розмірі. Проте Відповідач не надала своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що відображено в доданому до позовної заяви Розрахунку заборгованості за договором, та продовжує ухилятися від виконання зобов'язань. У зв'язку з цим Відповідач за станом на 04.12.2017 р. має перед Позивачем заборгованість на загальну суму 20 183 грн. 27 коп., що складається з наведених вище сум заборгованості за кредитом, відсотками і штрафом. Ухвалою Володарського районного суду Київської області від 27.12.2017 р. відкрито провадження у справі за зазначеним позовом та призначено підготовче судове засідання на 08.02.2018 р., ухвалою суду від 08.02.2018 р. призначено розгляд справи в судовому засіданні на 02.03.2018 р., відкладене на 02.04.2018 р. за клопотанням представника Позивача. У судове засідання 02.04.2018 р., що розпочалося із запізненням через відсутність електропостачання суду, представник Позивача не з'явився, про дачу, час і місце розгляду справи повідомлений, подав до суду 02.04.2018 р. заяву з проханням справу слухати без його, надавши суду на виконання ухвали суду від 08.02.2018 р. для дослідження оригінал анкети-заяви, копія якої додана до позовної заяви, а також висловив відсутність заперечень щодо винесення заочного рішення у разі неявки Відповідача (а.с. 70, 71). Відповідач у судове засідання повторно не з'явилася, про дату, час і місце розгляду справи належним чином повідомлялася за зареєстрованим місцем проживання (а.с. 37), що підтверджується відповідними поштовими повідомленнями (а.с. 46, 57, 69). Крім того, через тимчасову відсутність Відповідача за зареєстрованим місцем проживання (а.с. 57) судом додатково в порядку частини одинадцятої статті 128 Цивільного процесуального кодексу України було розміщено оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України в мережі Інтернет (а.с. 61, 62), у подальшому судову повістку з викликом у судове засідання 02.04.2018 р. Відповідачем було отримано (а.с. 69), копію позову отримано 06.01.2018 р. (а.с. 46), відзиву із запереченнями на цей позов Відповідач до суду не подавала, клопотань про відкладення судових засідань також не подавала. Відповідно до підпункту 9 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України, викладеного в новій редакції Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 р. № 2147-VIII, що набрав чинності з 15.12.2017 р. (далі - ЦПК України) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України). За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому згідно з частиною четвертою статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на це та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за згодою Позивача, викладеною письмово в позовній заяві (а.с. 3) та заяві представника Позивача від 02.04.2018 р. (а.с. 70), вбачає за можливе розглянути справу за відсутності Відповідача у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення. Зважаючи на неявку в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (частина друга статті 247 ЦПК України). Суд, розглянувши позовну заяву і додані до неї документи, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні, суд, вирішуючи дану цивільну справу, виходить з такого. Судом встановлено, що 29.02.2012 р. Відповідач з метою отримання кредитних послуг звернулася до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та, підписавши відповідну анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у «ПРИВАТБАНКУ», отримала кредитну карту із встановленим кредитним лімітом на суму 10 200,00 грн., своїм підписом у названій анкеті-заяві засвідчила також свою згоду на те, що ця заява разом з «Умовами і Правилами надання банківських послуг», «Тарифами банку» складає договір між нею і банком, а також те, що вона зобов'язується виконувати ці «Умови і Правила надання банківських послуг» (а.с. 5). За пунктом 2.1.1.5.5 «Умов та Правил надання банківських послуг» Відповідач зобов'язалася погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, по перевитратам платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Відповідно до пунктів 2.1.1.12.4, 2.1.1.12.6 «Умов та Правил надання банківських послуг» строки і порядок погашення за кредитом (кредитний ліміт) за кредитними картами із встановленим мінімальним обов'язковим платежем, а також овердрафту, що виникає за такими картами, наведені, зокрема, в довідці про умови кредитування, яка є невід'ємною частиною договору, та встановлюються даним пунктом. Платіж включає в себе плату за користування кредитом, передбачену «Тарифами банку», та частину заборгованості за кредитом. За користування кредитом і овердрафтом банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому «Тарифами банку», з розрахунку 360 (триста шістдесят) календарних днів на рік. У разі виникнення прострочених зобов'язань на суму від 100 грн. Клієнт сплачує пеню, розраховану за цим пунктом «Умов та Правил надання банківських послуг». Згідно з пунктами 2.1.1.5.6, 2.1.1.7.6, 2.1.1.12.11 «Умов та Правил надання банківських послуг» у разі невиконання зобов'язань за договором на вимогу банку Клієнт зобов'язаний виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. При порушенні Клієнтом строків платежів за будь-яким з грошових зобов'язань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів, він зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих і прострочених відсотків і комісій. Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань у цілому або в установленої банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших зобов'язань за договором. Як встановлено судом з наявних матеріалів справи ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (Позивач) на виконання умов укладеного з Відповідачем договору свої зобов'язання виконав в повному обсязі і належним чином, надавши Відповідачеві кредитні кошти на картку в розмірі 10 200,00 грн. Проте Відповідач не виконує взятих на себе зобов'язань щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами в строки і порядку, визначених договором. У зв'язку з наведеним Відповідач за станом на 04.12.2017 р. має перед Позивачем заборгованість у загальному розмірі 20 183,27 грн., що складається із: 2 253,52 грн. - заборгованості за кредитом; 5 829,14 грн. - заборгованості за відсотками за користування кредитом; 10 663,31 грн. - заборгованості за нарахованою пенею; 500,00 грн. - штрафу (фіксована частина); 937,30 грн. - штрафу (процентна складова). Викладені обставини підтверджуються матеріалами справи, а саме: копією згаданої анкети-заяви (а.с. 9); копією витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» (а.с. 10); Розрахунками заборгованості за договором від 29.02.2012 р. № б/н, укладеного між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНКОМ» та клієнтом - [PERSON], за станом на 31.05.2015 р. і за станом на 04.12.2017 р. (а.с. 5, 6-8); копією витягу з «Умов і Правил надання банківських послуг в Приватбанку» (а.с. 11-25). Відповідно до частини першої статті 509, частини першої статті 525 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За визначенням частини першої статті 626, частини першої статті 634 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків; договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, при цьому друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За визначенням частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому; друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Згідно з вимогами статті 526, частини першої статті 527, частини першої статті 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства (стаття 536 ЦК України). Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання (частина друга статті 615 ЦК України). Зважаючи на усе викладене та встановлені судом обставини, суд вважає, що Відповідач порушила умови кредитного договору від 29.02.2012 р. № б/н та не виконала взяті на себе зобов'язання, відтак позовна заява є обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню. Крім того, на підставі імперативних приписів частин першої, другої статті 141 ЦПК України з Відповідача слід стягнути на користь Позивача 1 600,00 грн. судових витрат за сплачений судовий збір. Відповідно до статей 15, 16, 509, 525, 526, 530, 536, 546, 547, 549, 598, 610, 611, 612, 615, 624, 626, 629, 631, 634, 1050, 1054 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved