Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

В червні 2015 року позивач [PERSON] (далі - позивач) звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Страхової компанії Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» (далі - відповідач) про відшкодування шкоди. Позивач свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 20 серпня 2014 року на 21 км. траси Київ-Столичне шосе трапилася дорожньо-транспортна пригода за участі забезпечених транспортних засобів «Стрий-Авто» номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] (власник - [PERSON]) та «Тойота-Камрі» номерний знак [NUMBER] під керуванням водія - [PERSON], який належить ДКП «Управління Генерального плану м. Донецька». Винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, пов`язаної з пошкодженням належного позивачу транспортного засобу визнано [PERSON], якого постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 12 вересня 2015 року притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Станом на 20.08.2014 року транспортний засіб «Тойота-Камрі» номерний знак [NUMBER] мав страховий поліс АС № 6925135 ПрАТ «Європейський страховий альянс». 20 серпня 2014 року позивачем було подано заяву про виплату страхового відшкодування та ряд інших документів страховику. Лисом від 21 квітня 2015 року № 975/13 ПрАТ «Європейський страховий альянс» повідомило позивача, що за результатами розгляду заяви від 20 серпня 2014 року страховою компанією прийнято рішення про здійснення виплати страхового відшкодування за пошкоджений автомобіль у сумі 16042,00 грн.. Отже, провести виплату страхового відшкодування, з моменту подання заяви від 20 серпня 2014 року, враховуючи 15 та 90 днів, страхова компанія повинна була з 04 грудня 2014 року, що не зроблено станом на 28 квітня 2015 року, тобто прострочена виплата страхового відшкодування з вини страховика складає 146 днів. Тому позивач просив суд стягнути з відповідача на користь позивача страхове відшкодування у сумі - 16042,00 грн. та пеню у сумі - 2710,00 грн., а всього стягнути - 18752,00 грн.. Позивач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. На адресу суду надіслав клопотання, у якому просив розглядати справу за його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. На адресу суду надіслав заперечення, згідно якого просив в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі та проводити розгляд справи за його відсутності. Суд, повно та всебічно дослідивши надані по справі докази, дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу (ч. 1 ст. 60 ЦПК України). Згідно ч.1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 12.09.2014 року, 20.08.2014 року о 09 год. 15 хв. сталося ДТП за участю автомобіля «Тайота Камрі», номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автобуса марки «Стрій-Авто», державний номерний знак [NUMBER], внаслідок чого вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження Вказаною постановою суду, [PERSON], було визнано винним у вчиненні вищезазначеного ДТП. Таким чином судом встановлено, що дорожньо-транспортна пригода, яка сталася 20.08.2014 року, відбулася з вини [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого була застрахована у відповідача. Як вбачається з матеріалів справи, належність автобуса марки «Стрий-Авто», реєстраційний номер [NUMBER] позивачу підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.9). Згідно матеріалів справи, позивач 11.03.2015 року та 21.04.2015 року звертався до відповідача з заявами щодо неотримання страхового відшкодування. Відповідно до копії листа відповідача за результатами розгляду заяви позивача від 20.08.14 року з приводу виплати страхового відшкодування, де зазначено, що ПрАТ «Європейський страховий альянс» прийнято рішення про здійснення виплати страхового відшкодування у сумі 16042,00 грн., у зв`язку з чим складено та затверджено страховий акт № 1324/14/50/ЦВ04/01/2 (а.с.17). Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2 ст. 1187 ЦК України). Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі (ст. 8 Закону України «Про страхування). Згідно копії платіжних доручень № 4592 від 03.07.2015 року, № ЦО03274 від 15.05.2015 року, № ЦО03866 від 10.06.2015 року та № 4403 від 12 серпня 2015 року, відповідачем повністю здійснено виплату страхового відшкодування у сумі 16042,00 грн., а тому у задоволенні позовних вимог в частині стягнення страхового відшкодування необхідно відмовити. Що стосується позовних вимог позивача про нарахування пені, то позивач у своїх доводах, викладених в позовній заяві зазначає, що з моменту подання заяви від 20 серпня 2014 року, враховуючи 15 та 90 днів, страхова компанія повинна була здійснити виплату страхового відшкодування з 04 грудня 2014 року, що не зроблено станом на 28 квітня 2015 року, тобто прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика складає 146 днів. Пунктом 35.1. ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися: а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ; б) прізвище, ім'я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження; в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують; г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих; ґ) підпис заявника та дата подання заяви. До заяви додаються: а) паспорт громадянина, а в разі його відсутності інший документ, яким відповідно до законодавства України може посвідчуватися особа заявника, якщо заявником є фізична особа; б) документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником; в) довідка про присвоєння одержувачу коштів ідентифікаційного номера платника податку (за умови його присвоєння), якщо заявником є фізична особа; г) документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, заподіяної майну; ґ) свідоцтво про смерть потерпілого - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, пов'язаної із смертю потерпілого; д) документи, що підтверджують витрати на поховання потерпілого, - у разі вимоги заявника про відшкодування витрат на поховання потерпілого; е) документи, що підтверджують перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній (до настання дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік, розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальника, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди у зв'язку із смертю годувальника; є) відомості про банківські реквізити заявника (за наявності) (п. 35.2 ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). У разі якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення (п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Згідно п. 36.5. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не надано пакету документів, передбачених ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а тому у задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені суд відмовляє в повному обсязі, оскільки відсутні докази, які б підтверджували, що з вини відповідача прострочена виплата страхового відшкодування. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed