Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява [PERSON], [PERSON] до Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк», про визнання договору іпотеки припиненим. На обґрунтування вимог позивачі посилаються на те, що 27.10.2010 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська винесено заочне рішення, яким вирішено стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» в рахунок повернення заборгованості за кредитним договором №2008-051 від 19.03.2008 року 724238,37 грн. На виконання зазначеного договору кредиту банк уклав з [PERSON], [PERSON] договір іпотеки №2008-051 від 13.03.2008 року. Предметом іпотеки є квартира [ADDRESS] 28.11.2016 року номер запису права власності 17730678 в позасудовому порядку відповідачем задоволено забезпечену іпотекою грошову вимогу шляхом набуття права власності на іпотечне майно. З моменту набуття права власності відповідачем на предмет іпотеки договір іпотеки припинив свою дію. Відповідачем після набуття права власності на предмет іпотеки не було вжито заходів з державної реєстрації припинення іпотеки. Тому позивач вважає, що його право порушено відповідачем та просить визнати договір іпотеки припиненим з 28.11.2016 року та скасувати реєстраційний номер в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 19.03.2008 року. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20.08.2018 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін. Роз'яснено відповідачу право подати відзив на позов, а позивачу відповідь на відзив. Відзив від відповідача в порядку ст. 278 ЦПК України до суду не надходив. У порядку, передбаченому ст. 279 ЦПК України, клопотань про розгляд справи у судовому засіданні за участю осіб до суду не надходило. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.03.2008 року між [PERSON] та відповідачем укладено кредитний договір, за умовами якого відповідач зобов'язувався надати кредит у сумі 75000 доларів США на термін до 20.03.2013 року, а [PERSON] зобов'язався повернути отриманий кредит і сплатити відсотки у встановленому договорі розмірі та строку, що підтверджується копією рішення Жовтневого районного судом м.Дніпропетровська від 27.10.2010 року справа 2-8513/2010. На виконання вищевказаного кредитного договору, відповідач уклав з позивачами договір іпотеки №2008-051 від 13.03.2008 року зареєстрований в реєстрі за №801. Предмет іпотеки: квартира [ADDRESS], що підтверджується копією договору іпотеки №2008-051 від 13.03.2008 року. На підставі цього, до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна внесено обтяження: заборона на нерухоме майно №6815837 від 19.03.2008 року, власники [PERSON] та [PERSON], що підтверджується роздруківкою інформаційної довідки від 02.03.2018 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкту нерухомого майна. 27.10.2010 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська прийнято заочне рішення (в апеляційному порядку не оскаржувалось), яким вирішено: - стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» у рахунок повернення заборгованості за кредитним договором №2008-051 від 19.03.2008 року - 724 238 грн. 37 коп.; - стягнути солідарно з Товариство з обмеженою відповідальністю «Українське фінансове агентство «Верус», [PERSON], [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» у рахунок повернення заборгованості за кредитним договором №2008-051 від 19.03.2008 року - 200 грн. та у рахунок повернення судових витрат - 120 грн., а разом 320 грн.; - стягнути солідарно з Товариство з обмеженою відповідальністю «Українське фінансове агентство «Верус», [PERSON], [PERSON] на користь держави судовий збір - 1700 грн. 28.11.2016 року в позасудовому порядку відповідачем задоволено забезпечену іпотекою грошову вимогу шляхом набуття права власності на іпотечне майно квартиру №7 у м. Дніпропетровську, вулиця Гопнер (після перейменування Магдебурзького права), будинок 1, що підтверджується номером запису про право власності 17730678 згідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Право власності за відповідачем зареєстровано державним реєстратором приватним нотаріусом ДМНО [PERSON] 30.11.2016 року, індексний номер 32642912, що підтверджується роздруківкою інформаційної довідки від 02.03.2018 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкту нерухомого майна. Дотепер у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, містяться наступний запис щодо відчуженого у позивачів нерухомого майна: 6815837 від 19.03.2008 року, підстава обтяження: договір іпотеки, реєстровий №801, 19.03.2008 року, [PERSON], нотаріус, об'єкт обтяження: квартира, адреса: [ADDRESS]. Відповідно до частини 1 статті 598 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Згідно зі статтею 572 ЦК в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставного майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (частина 1 статті 575 ЦК). У відповідності з частиною першою статті 7 Закону України від 05.06.2003 року №898-ІV «Про іпотеку» (Закон №898-ІV) за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором. За правилами, встановленими абзацом четвертим частини першої статті 17 Закону №898-ІV, іпотека припиняється, у тому числі, у разі набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки. Таким чином, виходячи з того факту, що відповідач 28.11.2016 року набув права власності на предмет іпотеки за договором від №801, 19.03.2008, іпотека відповідно до закону припинилася. Частиною третьою статті 17 Закону №898-ІV передбачено, що відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Судом встановлено, що після набуття відповідачем права власності на іпотечне майно ним не було вжито передбачених законом заходів з державної реєстрації припинення іпотеки. Ця обставина є безумовною підставою для задоволення позову в частині скасування запису, що містяться у Державному реєстрі іпотек та Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір слід покласти на відповідача, з вини якого виник даний спір. На підставі викладеного,

Outcome: approved