Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

Головний лікар Лисичанської обласної психіатричної лікарні звернувся до суду із заявою про продовження надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку [PERSON] строком на 6 місяців, посилаючись на те, що на теперішній час за своїм психічним станом вона потребує продовження надання йому амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку без її свідомої згоди, оскільки у разі ненадання останній може вчинити дії, які завдадуть значної шкоди його здоров'ю. Представник заявника та лікар - психіатр [PERSON] у судовому засіданні підтримала заяву та просила її задовольнити. У своїх поясненнях посилалась на обставини, викладені у заяві, про що надала суду відповідні докази. Хвора [PERSON] в судовому засіданні не була присутня за станом здоров'я. Законний представник [PERSON] в судовому засіданні просила заяву задовольнити, Прокурор у судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечувала, вважає, що є передбачені законом підстави для продовження надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку [PERSON]. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши заяву та додані до неї письмові докази, з'ясувавши думку прокурора, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON], 1984 р.н., перебуває на диспансерному обліку з 2000 року з приводу пропфшизофренії. В період погіршення стану поведінка носить хворобливий характер - злобна, імпульсивна, негативно налагоджена до чоловіка та дітей. Від спостереження та лікування відмовляється. На прийом звертається не регулярно. Останні стаціонарні лікування в лікарні з 08.09.2016 року по 27.10.2016 року, знаходилась на ленному стаціонарі лікарні з 08.12.2016 року по 03.02.2017 року. За висновком комісії лікарів-психіатрів від 15.05.2017 року, 06.06.2017 року , враховуючи схильність до агресії, вчинення суспільно небезпечних дій, нерегулярне підтримуюче лікування, лікарська комісія дійшла висновку, що на теперішній час за своїм психічним станом [PERSON] потребує в продовженні наданні їй амбулаторної психіатричної допомоги без її усвідомленої згоди, оскільки має тяжкий психічний розлад у формі пропфшизофренії, внаслідок чого вона завдасть значної шкоди своєму здоров'ю та оточуючим, у зв'язку з погіршенням психічного стану, у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Згідно ч. 2 ст. 12 Закону України «Про психіатричну допомогу» амбулаторна психіатрична допомога може надаватись без усвідомленої згоди особи або без згоди її законного представника у разі встановлення у неї тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона завдасть значної шкоди своєму здоров'ю, у зв'язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Амбулаторна психіатрична допомога без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника надається лікарем-психіатром в примусовому порядку за рішенням суду. Частина 4 вищезазначеної статті передбачає, що особа, якій надається амбулаторна психіатрична допомога в примусовому порядку, повинна оглядатись лікарем-психіатром не рідше одного разу на місяць, а комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на шість місяців для вирішення питання про продовження чи припинення надання їй такої допомоги. У разі необхідності продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку понад 6 місяців лікар-психіатр повинен надіслати до суду за місцем проживання особи заяву про продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги. За таких обставин, зібрані у справі докази дають підстави для задоволення заяви головного лікаря Лисичанської обласної психіатричної лікарні про продовження амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку [PERSON]. На підставі ст. 12 Закону України «Про психіатричну допомогу»,

Outcome: approved