Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-06 00:00:00

В серпні 2020 року до суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» з позовом до [PERSON] , [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором та договором застави. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 24.04.2013 року між ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» та [PERSON] був укладений кредитний договір №IKАРNAІG.1624.002, відповідно до умов якого відповідачеві для придбання автомобіля було надано кредит в розмірі 173 700,00 грн., який він зобов`язався провернути в повному обсязі не пізніше 23.04.2020 року зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами. В свою чергу, 24.04.2013 року між ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» та [PERSON] був укладений договір поруки РХ029031.124338.001, предметом якого є надання поруки за виконання позичальником за кредитним договором № IKАРNAІG.1624.002 від 24.04.2013 року [PERSON] взятих на себе кредитних зобов`язань. 24.04.2013 року між ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» та [PERSON] був укладений договір застави рухомого майна ZXA019500.1624.003, предметом якого є надання Заставодавцем в заставу рухомого майна (автомобіля марки HYUNDAI 130, 2013 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] ) в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №IKАРNAІG.1624.002 від 24.04.2013 року. 06 березня 2019 року між ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» та ТОВ «Глобал Спліт» укладено Договір № 146 про відступлення права вимоги, у відповідності до якого до ТОВ «Глобал Спліт» перейшли права вимоги, у тому числі за кредитним договором №IKАРNAІG.1624.002 від 24.04.2013 року, та всі пов`язані з ним права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, в тому числі звернення стягнення. Тобто, відбулась заміна кредитора у зобов`язанні. У зв`язку із невиконанням відповідачем - [PERSON] , своїх зобов`язань за кредитним договором № IKАРNAІG.1624.002 від 24.04.2013 року, виникла заборгованість в розмірі 141 387,17 грн., з яких: 69 701,26 грн. заборгованіть за кредитом; 53 231,51 грн. заборгованість за відсотками по кредиту; 19 454,40 грн. заборгованість за комісією. Наведене стало правовою підставою для звернення позивача до суду за захистом порушенного права шляхом солідарного стягнення з відповідачів у справі 141 387,17 грн. кредитної заборгованості та 2 120,80 грн. судових витрат. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду письмву заяву про розгляд справи за його відсутністю, заявлені вимоги підтримав повністю, наполягав на їх задоволенні, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідачі в судове засідання не з`явились з невідомих причин. Заяву про розгляд справи за їх відсутності суду не надали, про причини неявки не повідомили. Відзив на позов не поданий. Про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені, зокрема, в порядку, визначеному ч. 11 ст. 128 ЦПК України та ст.1-1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції», шляхом опублікування на офіційному веб-сайті судової влади України оголошення про виклик. Приймаючи до уваги наявність в матеріалах справи доказів належного повідомлення відповідачів про час та місце розгляду справи, зважаючи на відсутність заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, згідно вимог ст.ст. 280-283 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, судом встановлено наступне: 24.04.2013 року між ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» та [PERSON] був укладений кредитний договір № IKАРNAІG.1624.002, відповідно до умов якого відповідачу для придбання автомобіля було надано кредит в розмірі 173 700,00 грн., який він зобов`язався провернути в повному обсязі не пізніше 23.04.2020 року зі сплатою 15,5 відсотків річних за користування кредитними коштами. В свою чергу, 24.04.2013 року між ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» та [PERSON] був укладений договір поруки РХ029031.124338.001, предметом якого є надання поруки за виконання позичальником за кредитним договором № IKАРNAІG.1624.002 від 24.04.2013 року [PERSON] взятих на себе кредитних зобов`язань. 24.04.2013 року між ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» та [PERSON] був укладений договір застави рухомого майна ZXA019500.1624.003, предметом якого є надання Заставодавцем в заставу рухомого майна (автомобіля марки HYUNDAI 130, 2013 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] ) в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №IKАРNAІG.1624.002 від 24.04.2013 року. 06 березня 2019 року між ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» та ТОВ «Глобал Спліт» укладено Договір № 146 про відступлення права вимоги, у відповідності до якого до ТОВ «Глобал Спліт» перейшли права вимоги, у тому числі за кредитним договором №IKАРNAІG.1624.002 від 24.04.2013 року, та всі пов`язані з ним права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, в тому числі звернення стягнення. Тобто, відбулась заміна кредитора у зобов`язанні. Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 20 листопада 2013 року (справа № 6-122 цс 13), виходячи зі змісту ст.ст. 512, 514 ЦК України, ст.378 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Через невиконання відповідачем - [PERSON] , своїх зобов`язань за кредитним договором № IKАРNAІG.1624.002 від 24.04.2013 року, виникла заборгованість в розмірі 141 387,17 грн., з яких: 69 701,26 грн. заборгованіть за кредитом; 53 231,51 грн. заборгованість за відсотками по кредиту; 19 454,40 грн. заборгованість за комісією. Факт наявності заборгованості за кредитним договором підтверджений довідкою від 11.02.2020 року № б/н про стан кредитної заборгованості в розмірі 141 387,17 грн. (а.с. 4), а також, розрахунком заборгованості за кредитом станом на 06.03.2019 року в більшому розмірі, а саме 141 934,77 грн. (а.с.17). Разом з цим, необхідно зазначити на ненаданні відповідачами жодних доказів на підтвердження повного чи/або часткового погашення спірної кредитної заборгованості, доказів на спростування викладених в позові вимог тощо. Задля уникнення ризику подвійного стягнення з відповідачів спірної заборгованості, судом отримано витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № Р55244 від 09.07.2020 року, за даними якого інформація щодо звернення стягнення на предмет застави - автомобіль марки HYUNDAI 130, 2013 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , - відсутня (а.с.222). В свою чергу, згідно відповідей Торецького міського відділу ДВС від 02.09.2020 року №11-15-13-15397-41424, а також, Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області (м.Краматорськ) вх. № 12293/20 від 01.10.2020 року на запит суду щодо наявності/відсутності виконавчих проваджень за участі боржників [PERSON] , [PERSON] , інформація щодо існування виконавчого провадження про стягнення з вищезгаданих боржників спірної кредитної заборгованості - відсутня (а.с. 229, 246). Отже, вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для задоволення позову, суд виходив з наступного: між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору кредитування, які регулюються Цивільним кодексом України. Згідно зі ст.ст. 526, 628 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін та погоджені ними. За ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. Відповідно до ст. 610, ч.1 ст. 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як вбачається з матеріалів справи, строк виконання кредитних зобов`язан за договором становить 23.04.2020 року. Проте, станом на час вирішення спору спірна заборгованість перед позивачем в розмірі 141 387,17 грн. (згідно прохальної частни позовної заяви та довідки про стан кредитної заборгованості), не погашена. Докази на підтвердження повного чи/або часткового погашення спірної кредитної заборгованості, як-то й докази на спростування викладених в позові вимог суду не надані. У відповідності до п. 6 договору поруки РХ029031.124338.001 від 24.04.2013 року, у випадку невиконання боржником зобов`язань за кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, що кореспондується з приписами ст.ст.610, 554 ЦК України. З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку щодо обгрунтованості позову та наявності правових підстав для його задоволення шляхом солідарного стягнення з відповідачів 141 387,17 грн. кредитної заборгованості. При цьому, суд звертає увагу на відсутність у нього права виходити за межі позовних вимог (ч. 2 ст. 264 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на задоволення позову у повному обсязі, стягненню з відповідачів підлягає 2 102,80 грн. судового збору в рівних частинах з кожного.

Outcome: approved