Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

В серпні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини . Позовна заява мотивована тим, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 липня 2011 року. У шлюбі в них народився син [PERSON] , [INFO] , який є неповнолітнім. На даний час подружні відносини між сторонами фактично припинені, шлюб носить формальний характер. Сторони спільно не проживають, дитина проживає разом із матір`ю. Посилаючись на те, що між ними відсутнє взаєморозуміння, їх шлюб носить формальний характер, просить шлюб розірвати, оскільки він суперечить її інтересам та інтересам дитини. Враховуючи, що дитина проживає разом із нею, знаходиться на її утриманні та вихованні просила визначити місце проживання дитини з матір`ю. Позивач [PERSON] в підготовчому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав наведених у позовній заяві, просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідач [PERSON] не заперечував щодо розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини з матір`ю. Відповідно до частин 3 та 4\~ст.200 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав ухвалює у підготовчому засіданні рішення про задоволення позову в порядку, встановленому\~ст. 206 ЦПК України.\~\~ \~ \~ \~ \~ Враховуючи визнання позову відповідачем , суд вважає, що є законні підстави для ухвалення у підготовчому засіданні рішення про задоволення позову з огляду на таке. Судом встановлено,\~ що\~12\~липня 2011\~року [PERSON] \~,\~ [INFO] \~та \~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~ у\~Черченській сільській\~ раді\~Рогатинського району\~Івано-Франківської\~області зареєстрували шлюб, про що зроблено актовий запис № 2. Підтвердженням даного факту є свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] , видане Черченською сільською радою Рогатинського району Івано-Франківської області 12 липня 2011 року . [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим 07 лютого 2013 року Черченською сільською радою Рогатинського району Івано-Франківської області. Із встановлених обставин вбачається, що між позивачем та відповідачем виникли сімейні правовідносини, в межах яких виник спір щодо права позивача, як одного з подружжя на припинення шлюбу шляхом його розірвання за рішенням суду. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Враховуючи визначені судом правовідносини для вирішення спору, суд застосовує наступні норми матеріального права, виходячи при цьому із таких мотивів. Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частина перша статті 24 СК України). Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. За змістом частини третьої статті 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до частини першої статті 110, статті 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що тривалий час сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують, розірвання шлюбу не суперечить інтересам позивача та неповнолітній дитині. Відповідно до\~ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі\~ст. 113 СК України, суд залишає за позивачем, за її проханням, для подальшого іменування набуте у шлюбі прізвище - « [PERSON] ». Частиною 1 ст. 161 Сімейного кодексу України встановлено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу\~норм сімейного\~законодавства вбачається,\~що у\~тому разі,\~коли батьки\~дитини спільно\~не проживають,\~право визначати\~місце проживання\~дитини залишається\~за кожним\~з батьків.\~Питання про\~визначення місця\~проживання дитини\~має вирішуватись\~не тільки\~з урахуванням\~інтересів кожного\~з батьків,\~а перш\~за все,\~з урахуванням\~прав та\~законних інтересів\~дитини. Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою. Таким чином, враховуючи, що дитина проживає разом із матір`ю, відповідач не заперечує щодо проживання дитини з матір`ю, визначення місця проживання дитини разом з матір`ю відповідатиме інтересам дитини, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом частини першої статті 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Отже,\~на підставі\~ч.1\~ст.141\~ЦПК України\~ з\~відповідача необхідно\~стягнути на користь позивача половину сплаченого судового збору в розмірі 384 грн 20 коп та зобов`язати управління Державної\~казначейської\~служби України\~в Рогатинському районі Івано-Франківської області на підставі ч.1 ст.142 ЦПК України повернути позивачу судовий збір в розмірі 384 грн 20 коп, що становить 50 % сплаченого судового збору за подання до суду позовної заяви, згідно квитанції №0.0.1448425660, виданої 27 серпня 2019 року Рогатинським відділенням Івано-Франківської філії ПриватБанк.

Outcome: approved