Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-31 00:00:00

В серпні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом в якому просила постановити рішення яким визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням: домоволодіння [ADDRESS] , що є підставою для зняття з реєстрації за вищевказаною адресою. Адвокат позивачки за ордером про надання правової допомоги [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх у повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення (а.с.52). Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином у встановленому законом порядку, що підтверджується поштовим відправленням яке повернулося за закінченням терміну зберігання (а.с.40-41,45-46), відзив на позовну заяву відповідачка не подавала, а тому зі згоди адвоката позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223, 280 ЦПК України. Представник третьої особи Підгородненської міської рад Дніпровського району Дніпропетровської області надав суду лист про розгляд справи без участі представника міськради (а.с.30). Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном за власним розсудом. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування і розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік. Встановлено, що на підставі Договору дарування житлового будинку від 12 вересня 2018 року посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Маркаровою В.Ю., [PERSON] належить домоволодіння [ADDRESS] (а.с.8-9), що також підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №137459276 від 12.09.2018 року (а.с.10-11). Згідно довідки виданої Підгородненською міською радою Дніпровського району Дніпропетровської області №1602 від 16 липня 2019 року, в домоволодінні [ADDRESS] зареєстровані: власник будинку [PERSON] (позивачка по справі), [PERSON] (син позивачки) та відповідачка [PERSON] (а.с.22). Також, в будинку проживають діти відповідачки [PERSON] , 2011 р.н. та [PERSON] , 2009 р.н. [PERSON] є рідною донькою [PERSON] (а.с.15), яка з 2010 року в спірному будинку не проживає, особистих речей в будинку не має, відповідачка не сплачує комунальні послуги, не приймає участі в поточних косметичних ремонтах будинку, грошові кошти на утримання домоволодіння не надає. Факт не проживання відповідачки [PERSON] в спірному будинку, також підтверджується письмовими поясненнями свідка [PERSON] (а.с.55) та свідка [PERSON] (а.с.54). Реєстрація відповідачки [PERSON] у будинку порушує права власника будинку [PERSON] на розпорядження житлом, яке перебуває виключно у її власності. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, свідоцтва про смерть. Тобто, для зняття з реєстрації місця проживання достатньо рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Таким чином, судом встановлено, що відповідачка [PERSON] не проживає в будинку без поважної причини з 2010 року, у позивачки виникли перешкоди в користуванні своїм майном, а тому суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити та визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням: домоволодіння [ADDRESS] , що є підставою для зняття з реєстрації за вищевказаною адресою. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з [PERSON] на користь [PERSON] повинно бути стягнено сплачений позивачем судовий збір в сумі 768,40 грн.

Outcome: approved