Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-23 00:00:00

В серпні 2020 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача в якому просить стягнути на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно,Ж але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову та до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 08.08.2008 вони з відповідачем зареєстрували шлюб, від якого в них народилась донька [PERSON] , [INFO] . На теперішній час на розгляді в Ленінському районному суді міста Миколаєва перебувають матеріали за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Після подання позову про розірвання шлюбу дитина проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] . Відповідач проживає окремо, ухиляється від матеріального обов`язку щодо утримання дитини, не надає матеріальну допомогу, тому позивач самостійно, власними силами намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати малолітню дитину. Враховуючи вищевикладене, позивач вимушена звернутись до суду з вказаним позовом. Відповідач надав до суду письмові пояснення в яких не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини в розмірі визначеному позивачем. Проте вказав, що факти зазначені в позовній заяві є відверто надуманими та повністю не відповідають дійсності, в обґрунтування чого посилається на наступне. Позивач тривалий час створює йому всі можливі перепони для зустрічей з дитиною, не дає можливості турбуватися про неї в тому числі і матеріально. В свою чергу відповідач постійно намагається турбуватися про доньку, надавав відповідачу максимально можливу матеріальну допомогу, самостійно сплачував заняття дитини у садочку, тощо. Враховуючи викладене, просить суд залиши поза увагою інформацію позивача про його ухилення від виконання батьківських обов`язків та відмову від матеріальної підтримки власної дитини. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 02.09.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги про стягнення з нього аліментів на утримання дитини визнав в повному обсязі, проте не погодився з обставинами, викладеними у позові, та зазначив, що позивач здійснює перепони в його спілкуванні з дитиною, у зв`язку з чим він припинив надавати допомогу на утримання останньої. Суд, вислухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи і оцінивши наявні в ній докази, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено судом, та вбачається із змісту позовної заяви, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від спільного шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №864. Зі змісту позовної заяви слідує та не заперечується сторонами, що [PERSON] проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] . Статтями 8, 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. У відповідності до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Абзацом першим пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 постановлено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Статтею 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Приписами статті 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частини 1 статті 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. За таких обставин, оцінивши в сукупності наявні в справі докази, враховуючи визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про задоволення вимог шляхом стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу (заробітку) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, починаючи з 28.08.2020 і до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи, те, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» та визнання позову відповідачем, відповідно до вимоги статті 141 ЦПК України з останнього на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 420,40 грн.

Outcome: approved