Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Позовні вимоги аргументовані тим, що позивач 19.07.2013р. надав відповідачу позику в розмірі 25 000,00 євро, строк повернення коштів визначено за домовленістю. Факт отримання коштів підтверджується розпискою. За усною домовленістю кошти надавались відповідачу на строк 1-1,5 місяці. Позивач зазначає, що 23.06.2016р. ним направлялась вимога відповідачу щодо повернення коштів згідно договору позики. Проте, відповідач в порушення вказаного договору кошти не повернув, звернення до відповідача в досудовому порядку повернути позивачу кошти виявились безрезультатними. Вищевказане і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі Відповідач в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі. Судом по справі встановлені наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини: Як вбачається з розписки від 19.07.2013р. позивач надав відповідачу позику в розмірі 25 000 євро. Строк користування коштами визначається за домовленістю. ( а. с. 11) Судом встановлено, що позивачем на адресу відповідача направялась вимога про повернення коштів за вказаною розпискою. ( а. с. 8) Суд бере до уваги, що ціна позову підтверджена розрахунком боргу вказаним в позові. ст. 58 ЦПК України, встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. ст. 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.ст. 15 та 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Згідно із ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч.1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Згідно із ст. 610 ЦК України порушення зобовязання є його невиконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Згідно ч. 1ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно із вимогами ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України встановлено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов, може бути надана розписка позичальника. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, тому суд вважає стягнути з [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], зареєстрованої за адресою: [INFO]. на користь [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], зареєстрованого за адресою: [INFO], заборгованість за договором позики від 19 липня 2013 року суму основного боргу у розмірі 25000,00 євро (двадцять пять тисяч євро центів) три відсотки річних у розмірі 2239, 73 євро, а всього на загальну суму 27239,73 євро (двадцять сім тисяч двісті тридцять девять євро 73 цента) в гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ складає 748605,75 грн. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При поданні позовної заяви позивач сплатив судовий збір у розмірі 6890,00 гривень, який слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved