Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

В травні 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про збільшення розміру аліментів. В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 06 грудня 2011 року з відповідача на її користь були стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 600 грн. щомісячно. Зазначала, що хоча відповідач не має заборгованості по аліментах, їх розміру все одно не вистачає, оскільки витрати на утримання дитини збільшилися в зв'язку з її навчанням та розвитком. Крім того, вона знаходиться в повторному шлюбі та у неї народилася друга дитина в зв'язку з чим вона не працює. Просила суд збільшити аліменти, що стягуються з відповідача до 1 000 грн. щомісячно. Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 03 червня 2014 року позовні вимоги [PERSON] задоволено. Збільшено розмір аліментів, стягнутих за рішенням суду від 06 грудня 2011 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] з розміру 600 грн. до 1 000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з [PERSON] на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. Виконавчий лист № 2-5992/11 відкликано від виконання. В апеляційній скарзі відповідач [PERSON] просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права. Відповідач [PERSON] в судове засідання апеляційного суду не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений, тому суд відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України розглянув справу без його участі. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивачки [PERSON], яка просила рішення суду залишити без змін, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду необхідно скасувати та в задоволенні позову відмовити з таких підстав. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права. Збільшуючи розмір аліментів, суд першої інстанції виходив з того, що їх розмір є істотно меншим, ніж розмір аліментів, які необхідно стягувати з непрацюючого відповідно до закону. Проте з таким висновком суду першої інстанції погодитися не можна. Судом встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 06 грудня 2011 року з [PERSON] на користь [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з 29 листопада 2011 року і до повноліття дитини (а.с. 7, 8). Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. На підтвердження своїх позовних вимог позивачкою надана лише копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] з якої вбачається, що вона 26 серпня 2011 року зареєструвала шлюб з [PERSON] (а.с. 5). Натомість, відповідачем суду першої інстанції надані докази не лише реєстрації 18 серпня 2009 року шлюбу з [PERSON] (а.с. 55), а і народження [INFO] року у нього від цього шлюбу другої дитини доньки [PERSON] та знаходження його дружини з 13 лютого 2012 року у декретній відпустці (а.с. 56, 54). Крім того, посилання позивачки в своїй позовній заяві на збільшення витрат на утримання дитини в зв'язку з її навчанням та розвитком не є підставою для збільшення розміру аліментів, оскільки законом передбачений інший порядок компенсації цих витрат. Враховуючи наведене, положення ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» відповідно до якої прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня становив 1 286 грн., а також встановлений ст. 180 СК України обов'язок обох батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття, апеляційний суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки позивачкою не доведено в суді наявність встановлених законом підстав для збільшення розміру аліментів, а тому ухвалене судом першої інстанції рішення необхідно скасувати.

Outcome: dismissed