Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

В червні 2016р. позивач КП «Спецжитлофонд» звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], в якому просив суд стягнути солідарно з відповідачів на свою користь суму заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг в розмірі 11924,72 грн., яка складається: заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги - 9781,05 грн., інфляційна складова боргу - 1860,02 грн., 3 % річних від простроченої суми - 283,65 грн., а також понесені судові витрати. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що відповідачі проживають у кімнатах [ADDRESS] однак належним чином не виконують своїх обов'язків по своєчасній оплаті житлово-комунальних послуг, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 9781,05 грн. Оскільки сплата боргу в добровільному порядку не відбулась, позивач вимушений був звернутися до суду за його примусовим стягненням. До судового засідання сторона позивача подала на адресу суду клопотання, в якому заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи і просить розглядати справу у відсутність свого представника. Відповідачі про час і місце судового розгляду оповіщалися у встановленому законом порядку, у судове засідання не з'явились, про поважність причин неявки суд не повідомили та не просили розглядати справу у їх відсутність, представників до суду не направили, заперечення проти позову не подали. Оскільки сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. На підставі ст.ст. 66, 67, 162 ЖК України плата за користування житлом /квартирна плата/ обчислюється виходячи із загальної площі квартири, а плата за комунальні послуги /водопостачання, газ, та інші послуги/ береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами у відповідності до кількості проживаючих в квартирі осіб. Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08 жовтня 1992 р. «Про механізм впровадження Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов'язаний: укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Як вбачається з матеріалів справи, і це встановлено судом, відповідачці [PERSON] на праві спільної власності належать кімнати [ADDRESS] Відповідачі проживають та зареєстровані у вказаних вище кімнатах, що підтверджується довідкою довідки Форми № 3. Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності з ч. 3 ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника будинку (квартири) зобов'язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім'ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку. Згідно із розрахунком боргу за спожиті житлово-комунальні послуги, проведеним працівниками позивача, заборгованість відповідачів становить 9781,05 грн., яка утворилася внаслідок несплати ними відповідних платежів за житлово-комунальні послуги за період з 01 вересня 2014р. по 30 квітня 2016р. У відповідності із ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із п. 5) ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦПК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі, в зв'язку з чим слід стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача суму заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг в розмірі 11924,72 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 459,33 грн. з кожного.

Outcome: approved