Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-14 00:00:00

В серпні 2018 року заявник звернувся до суду з даною заявою, в якій просив встановити юридичний факт, що [PERSON] , [INFO] , постійно проживав на території України станом на 24 серпня 1991 року та перебував у громадянстві колишнього Союзу Радянських Соціалістичних Республік. В обґрунтування своєї заяви вказав на те, що він народився [INFO] в м. Серов Свердловської області, Російська Федерація. В 1985 році він разом з батьками переїхав проживати до України в м. Дніпропетровськ, де був зареєстрований разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . В 1990 році він був документований паспортом СРСР, виданим 10.04.1990 року РВ Жовтневого району м. Дніпропетровська. З 1990 року по 06.07.1993 року був зареєстрований та постійно проживав за вищевказаною адресою. З 1988 року по 1992 рік він постійно навчався у Дніпропетровському радіо приладобудівному технікумі. В 1993 році він тимчасово виїжджав до РФ, де працював та проживав до 2002 року. В жовтні 2002 року він повернувся до України для постійного проживання. Крім того, він постійно знаходився на військовому обліку в Соборному (Жовтневому) районному військовому комісаріаті. В листопаді 2016 року він звернувся до Чечелівського районного відділу державної міграційної служби з метою отримання паспорта громадянина України, однак йому було відмовлено, у зв`язку з чим він був вимушений звернутися до суду. Ухвалою суду до участі у дану справу було залучене Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в якості заінтересованої особи \~ \~ \~ \~. В судовому засіданні представник заявника підтримав дану заяву і просив задовольнити її в повному обсязі. При цьому, посилався на обставини, які викладені в заяві. Представник заінтересованих осіб в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення даної заяви. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, допитавши свідків, суд вважає, що заява підлягає задоволенню по наступним підставам. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] народився [INFO] у м. Серов Свердловської області колишньої Російської Соціалістичної Федеративної Радянської Республіки, нині Російської Федерації. У 1985 році заявник переїхав на постійне місце проживання в Україну, а саме в м. Дніпропетровськ (нині м. Дніпро), але, після проголошення незалежності Україною, заявник не отримав паспорт громадянина України. В теперішній час у заявника виникають труднощі з отриманням паспорта громадянина України, оскільки він не має підтвердження факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року. Тому, [PERSON] звернувся до суду та просив встановити факт, що він постійно та безперервно проживав на території України станом на 24 серпня 1991 року - дату проголошення Україною незалежності. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Належність і набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» та може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час. Зокрема пунктом 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» визначено, що громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення України (24.08.1991 року) постійно проживали на території України і не були громадянами інших держав. Відповідно до п. 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 року або 13.11.1991 року. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про громадянство» від 18.01.2001 року, безперервне проживання на законних підставах на території України протягом п`яти років є однією з умов прийняття до громадянства України. Згідно з п. 45 Указу № 215/2001, для прийняття громадянства України особа подає до комісії при Президентові з питань громадянства та управлінь МВС такі документи: г) один із таких документів: документ, що підтверджує безперервне проживання особи на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років, - для особи, яка в`їхала в Україну іноземцем; д) один із таких документів: копію документа, що підтверджує отримання дозволу на імміграцію в Україну; копію паспорта громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року з відміткою про прописку на території України або для іноземців та осіб без громадянства, які прибули в Україну на постійне проживання до набрання чинності законом «Про імміграцію» (07.06.2001), копію посвідки на постійне проживання. Відповідно до п. 4 прикінцевих положень Закону України «Про імміграцію», вважати такими, що мають дозвіл на імміграцію в Україну, іноземців та осіб без громадянства, які прибули в Україну на постійне проживання до набрання чинності цим Законом і мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про прописку або отримали посвідку на постійне проживання в Україні. Так,\~судом встановлено,\~що [PERSON] з 1990 року по 06 липня 1993 року був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Формою А (а.с.11). При цьому, згідно листа Відділу обліку проживання фізичних осіб Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради від 23.04.2018 року № 10/5-788, він був зареєстрований за вказаною адресою ще з 11 листопада 1986 року форми А матері, а з 1990 року був зареєстрований по власному паспорту (а.с.16). Також судом встановлено, що у період з 01 вересня 1988 року по 22 червня 1992 року заявник навчався у Дніпропетровському радіо приладобудівному технікумі, що підтверджується відповідною довідкою від 25.05.2018 року за № 122 (а.с.14), а також дипломом Серії [NUMBER] , отриманим заявником у вказаному навчальному закладі 22.06.1992 року (а.с.13). Крім того, у період часу з 16 вересня 1992 року по 06 липня 1993 року і з 26 жовтня 1995 по 17 червня 1998 року заявник перебував на військовому обліку Соборного районного військового комісаріату як військовозобов`язаний запасу, що підтверджується листом Соборного районного військового комісаріату від 23.07.2018 року за № 2433. Згідно цього листа, в період перебування на військовому обліку в Соборному районному комісаріаті [PERSON] , [INFO] , проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.15). Вищевказані обставини підтвердили й допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] і [PERSON] . Таким чином, суд приходить до висновку, що на момент проголошення незалежності України 24 серпня 1991 року і на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (на 13 листопада 1991 року) заявник постійно проживав та проживає на території України. Судом встановлено, що виниклі правовідносини не є спірними, той факт, що заявник постійно та безперервно проживав на території України станом на 24 серпня 1991 року не оспорюється, а заявлена ним заява покликана на підтвердження наявності цього факту. Під час розгляду даної справи судом не було встановлено третіх осіб, права і інтереси яких можуть бути порушені встановленням даного факту, у зв`язку з чим суд вважає можливим задовольнити дану заяву про встановлення факту, що має юридичне значення. За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в сукупності, з урахуванням вищевказаних обставин, суд вважає можливим встановити юридичний факт, що [PERSON] , [INFO] , постійно проживав на території України станом на 24 серпня 1991 року та перебував у громадянстві колишнього Союзу Радянських Соціалістичних Республік. На підставі викладеного,

Outcome: approved