Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-04 00:00:00

Головний лікар комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради звернувся до суду із заявою про проведення психіатричного огляду [PERSON] ,1937 р.н.,без її згоди. Заява мотивована тим,що до КУ «ОКПЛ» ЗОР надійшло звернення [PERSON] щодо психіатричного огляду її матері [PERSON] ,1937 р.н., яка мешкає за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що закінчується термін висновку лікарсько-консультативної комісії щодо потреби [PERSON] постійної сторонньої допомоги та продовження амбулаторного лікування. [PERSON] неодноразово була оглянута лікарем психіатром.Встановлено діагноз: «Виражена деменція змішаного генезу». За висновком медико - соціальної експертної комісії встановлена 1 група інвалідності безстроково. Враховуючи викладені обставини [PERSON] невзмозі надати усвідомлену згоду на проведення психіатричного огляду,інформація про обмеження [PERSON] у дієздатності у лікарняному закладі відсутня. Зацікавлена особа [PERSON] ,яка є донькою [PERSON] ,в судовому засіданні за повідомила суд, що заяву підтримує та просить її задовольнити. Вказала, що її мати [PERSON] ,хоча і не визнана судом недієздатною, фактично не може реалізовувати себе через психічне захворювання деменцію, а не проведення медичного огляду може призвести до негативних наслідків. В судовому засіданні представник психіатричного закладу та лікар-психіатр вказали, що підставою для звернення до суду з вимогами про проведення психіатричного огляду [PERSON] без її згоди, була заява її доньки [PERSON] ,що надійшла до медичного закладу. Заяву підтримали, вказали, що ненадання особі психіатричної допомоги може завдати значної шкоди її здоров`ю та інтересам інших осіб. Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви, вважав її обгрунтованою. Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. За змістом ст. 7 Закону України «Про психіатричну допомогу», забороняється визначати стан психічного здоров`я особи та встановлювати діагноз психічних розладів без психіатричного огляду особи, крім випадків проведення судово-психіатричної експертизи посмертно. Відповідно до ч. 1 ст.339 ЦПК України за умов, визначених Законом України «Про психіатричну допомогу» заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, подається до суду за місцем проживання особи. Згідно зі ст.11 Закону України «Про психіатричну допомогу» психіатричний огляд проводиться з метою з`ясування: наявності чи відсутності в особи психічного розладу, потреби в наданні їй психіатричної допомоги, а також для вирішення питання про вид такої допомоги та порядок її надання. Психіатричний огляд особи може бути проведено без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника у випадках, коли одержані відомості дають достатні підстави для обґрунтованого припущення про наявність у особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, або завдасть значної шкоди своєму здоров`ю у зв`язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Рішення про проведення психіатричного огляду особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника приймається лікарем-психіатром за заявою, яка містить відомості, що дають достатні підстави для такого огляду. Із заявою можуть звернутися родичі особи, яка підлягає психіатричному огляду, лікар, який має будь-яку медичну спеціальність, інші особи. Заява про психіатричний огляд особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника повинна бути подана у письмовій формі та містити відомості, що обґрунтовують необхідність психіатричного огляду і вказують на відмову особи чи її законного представника від звернення до лікаря-психіатра. Лікар-психіатр має право робити запит щодо надання йому додаткових медичних та інших відомостей, необхідних для прийняття відповідного рішення. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 342 ЦПК України залежно від встановлених обставин суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні, яке підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Рішення про задоволення заяви лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку. Як встановлено судом, до КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» надійшла заява від [PERSON] щодо психіатричного огляду її [PERSON] ,1937 р.н., у зв`язку з тим, що закінчується термін висновку лікарсько-консультативної комісії щодо потреби [PERSON] постійної сторонньої допомоги та продовження амбулаторного лікування. [PERSON] неодноразово оглядалася лікарем-психіатром,за висновком медико-соціальної експертної комісії їй встановлена 1 група інвалідності. Внаслідок психічного стану [PERSON] невзмозі надати усвідомлену згоду на проведення психіатричного огляду. Інформація щодо обмеження дієздатності пацієнта в установі відсутня. Згідно з висновком лікаря-психіатра [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад - виражена деменція змішаного генезу, у зв`язку з чим не надання їй психіатричної допомоги може завдати значної шкоди здоров`ю. Вказана заява подана з метою запобігання погіршення психічного стану [PERSON] , запобігання суспільно-небезпечним діям та захисту прав інших осіб. Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, суд дійшов висновку про задоволення заяви головного лікаря КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР Паталаха Ф.В. про надання дозволу на психіатричний огляд [PERSON] , 1937 р.н. яка мешкає у [ADDRESS] , без її усвідомленої згоди або згоди її законного представника.

Outcome: approved