Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

В січні 2016 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення суми незаконно отриманої допомоги по безробіттю. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 01.12.2014 року відповідач подав заяву на присвоєння статусу безробітного з проханням назначити виплату по безробіттю. Згідно наказу була розпочата виплата допомоги по безробіттю з 25.12.2014 року, припинена виплата допомоги згідно наказу від 19.06.2015 року у звязку з припиненням реєстрації безробітного. За період з 29.04.2015 року по 18.06.2015 року була нарахована та виплачена незаконно отримана допомога по безробіттю відповідача в сумі 1623,99 гривень. Таким чином відповідач приховав відомості про одночасне находження його на обліку у центрі зайнятості та ведення трудової діяльності, у т.ч. отримував заробітну плату та незаконно отримував допомогу по безробіттю у розмірі 1623,99 гривень, яку просили стягнути на їх користь. Представник позивача у судове засідання не зявився, до суду надав заяву з проханням справу розглянути у його відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог у повному обсязі, у звязку з чим, сум розглянув справу без його участі відповідно до п. 3 ч.1 ст. 169 ЦПК України. Відповідач у судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Суд, визнавши причину неявки відповідача неповажною, ухвалив справу розглянути заочно, у відсутність відповідача, та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно ст. 2 Закону України «Про зайнятість населення» безробітними визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законом, доходів. Згідно акту № 542 від 11.09.2015 року, було виявлено, що [PERSON] з 29.04.2015 року працював та отримував доходи від ТОВ «ПБП «Азовінтекс» в період перебування на обліку в Маріупольському міському центрі зайнятості та отриманні допомоги по безробіттю. Відповідно до п. 8 ст. 31 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі призначення виплати на підставі документів, що містять неправдиві відомості», також згідно п. 3 ст. 36 сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання ним своїх обовязків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України. Матеріалами справи встановлено, що 01.12.2014 року [PERSON] подав заяву на присвоєння статусу безробітного з проханням назначити виплату по безробіттю. Згідно наказу від 25.12.2014 року була розпочата виплата допомоги по безробіттю. Припинена виплата допомоги згідно наказу від 19.06.2015 року у звязку з припиненням реєстрації безробітного. За період з 29.04.2015 року по 18.06.2015 року була нарахована та виплачена незаконно отримана допомога по безробіттю відповідачу [PERSON] в сумі 1623,99 гривень, яка і підлягає стягненню. Оскільки суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати відповідно до ст.. 88 ЦПК України, а саме судовий збір у розмірі 1378,00 гривень.

Outcome: approved