Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

Департамент соціального захисту населення облдержадміністрації звернулись до суду з позовом до [PERSON], треті особи Управління ДАІ УМВС України у Черкаській області, Черкаська митниця про повернення та вилучення предмету гуманітарної допомоги, посилаючись на ті обставини, що 04 березня 2004 року [PERSON] (Німеччина) подарувала Головному управлінню, як гуманітарну допомогу, автомобіль «Форд» 1998 року випуску, для передачі його інваліду [PERSON] Рішенням Комісії з питань гуманітарної допомоги при КМУ від 06 червня 2004 року указаний автомобіль було визнано гуманітарною допомогою. Після митного оформлення автомобіль передано у користування [PERSON] з правом передачі керування членам його родини та зареєстровано в УДАІ УМВС у Черкаській області. [INFO] [PERSON] помер, у зв'язку з чим 26 березня 2013 року управлінням направлено листа членам сім'ї померлого інваліда з вимогою у добровільному порядку повернути автомобіль «Форд», але автомобіль не було повернуто. Член сім'ї померлого інваліда [PERSON] звернувся з письмовою заявою про переоформлення автомобіля через три роки після смерті інваліда. Оскільки шестимісячний строк для звернення з такою заявою, встановлений абз. 7 п.41 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою КМУ № 999 від 19 липня 2006 року, пройшов, позивач вважає, що автомобіль відповідачем повинен бути повернутий. [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом до Департаменту соціального захисту населення обласної державної адміністрації про визнання права власності та зобов'язання вчинити дії, мотивуючи свій позов тим, що 04 березня 2004 року [PERSON] (Німеччина) подарувала Головному управлінню, як гуманітарну допомогу, автомобіль «Форд» 1998 року випуску, для передачі його інваліду [PERSON] 27 червня 2004 року [PERSON] письмово звернувся до Головного управління про передачу йому предмету гуманітарної допомоги в тимчасове користування. Рішенням Комісії з питань гуманітарної допомоги при КМУ від 06 червня 2004 року указаний автомобіль було визнано гуманітарною допомогою. Після митного оформлення автомобіль передано у користування [PERSON] з правом передачі керування членам його родини та зареєстровано в УДАІ УМВС у Черкаській області. [INFO] [PERSON] помер. На момент смерті батька відповідача був чинний Порядок забезпечення інвалідів автомобілями затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 19.07.2006 року № 999, який передбачає право члена сім`ї померлого інваліда на викуп забезпеченого транспортного засобу за умови проживання та реєстрації такої особи за місцем проживання і реєстрації інваліда, реалізація якого не обмежена будь-якими часовими рамками. Представник позивача Департаменту соціального захисту населення обласної державної адміністрації Маврєнкова С.А., у судовому засіданні повністю підтримала заявлений позов та просила його задовольнити посилаючись на те, що автомобіль, що надавався інваліду [PERSON] помер, та на даний час утримується відповідачем [PERSON] неправомірно, всупереч порядку забезпечення інвалідів автомобілями. Проти зустрічного позову заперечила в повному обсязі та просила відмовити в задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти первісного позову заперечив та зазначив, що після смерті батька, відповідач неодноразово в усному порядку звертався до управління праці та соціального захисту населення Черкаської РДА з питання переоформлення автомобіля на своє ім'я, однак йому говорили зачекати. У 2012 році він письмово звернувся з такою заявою до управління, однак відповіді на свій лист не отримав. Вважає, що строк звернення з заявою на переоформлення автомобіля на своє ім'я ним не пропущено, оскільки Порядком, що діяв на час виникнення спірних правовідносин не було встановлено строків для звернення з такою заявою після смерті інваліда, забезпеченого автомобілем, як гуманітарною допомогою. Відповідач [PERSON] підтримав зустрічний позов в повному обсязі та просив його задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Представник третьої особи Черкаської митниці міндоходів Кравчук С.І. у судовому засіданні повністю підтримав позицію позивача за первісним позовом та просив відмовити у задоволенні зустрічного позову з підстав викладених у письмових поясненнях. Третя особа УДАІ УМВС України в Черкаській області у судове засідання не прибули, хоча про час та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином, згідно чинного законодавства. Суд заслухавши учасників процесу, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно дарчої від 04 березня 2004 року [PERSON] (Німеччина) подарувала у рамках гуманітарної допомоги Головному управлінню праці та соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації, автомобіль «Форд» 1998 року випуску, тип кузова [NUMBER], ОБЄМ ДВИГУНА 1753 см. куб., дизельний, номер двигуна [NUMBER], колір білий, для передачі його інваліду [PERSON]. Відповідно до витягу з протоколу засідання Комісії з питань гуманітарної допомоги при КМУ від 03.06.2004 року № 26/ГД-2657 указаний автомобіль визнано гуманітарною допомогою. За заявою та письмовим зобов'язанням інваліда [PERSON], йому передано зазначений автомобіль. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO], а/з 40. Листом від 26 березня 2012 року управління праці та соціального захисту населення повідомило відповідача про необхідність повернення автомобіля управлінню, на підставі п.16 Постанови КМУ від 19 липня 2006 року № 999 «Про порядок забезпечення інвалідів автомобілями». Не погодившись з указаним, відповідач 18 жовтня 2012 року письмово звернувся до управління праці та соціального захисту населення Черкаської РДА з заявою про надання дозволу на переоформлення автомобіля на своє ім'я. Управлінням праці та соціального захисту населення Черкаської РДА направлено указану заяву та додані до неї документи відповідача (паспорт, ідентифікаційний код та інші) до Головного управління праці та соціального захисту населення Черкаської облдержадміністрації, для вирішення питання переоформлення спецавтотранспорту, який видавався, як гуманітарна допомога [PERSON] та з проханням розглянути заяву відповідача та розрахувати суму податків та зборів за ставками, що діяли на день здійснення митного оформлення, згідно п. 7 ст. 41 «Порядку забезпечення інвалідів автомобілями», затвердженого Постановою КМУ № 999 від 19 липня 2006 року. Однак, як пояснила у судовому засіданні представник позивача Мавренкова С.А. відповідь відповідачеві на таке звернення не надавалася та питання щодо переоформлення не вирішувалося, оскільки відповідачем пропущено шестимісячний строк, встановлений для такого звернення діючим на даний час Порядком. Суд не може погодитися з такою позицією з наступних підстав. Так, дійсно згідно п.41 (на який посилається представник позивача) Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою КМУ № 999 від 19 липня 2006 року, у редакції, що діє на час розгляду справи у суді, після смерті інваліда автомобіль, визнаний гуманітарною допомогою, яким інвалід був забезпечений через головне управління соціального захисту і користувався менше ніж 10 років, може бути переданий у власність одному з членів сім'ї інваліда за рішенням Мінсоцполітики за умови сплати податків і зборів за ставками, діючими на день здійснення митного оформлення автомобіля, які повинні бути сплачені членом сім'ї померлого інваліда протягом шести місяців з дня смерті інваліда. Згідно ст. 360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх судів України. Так, відповідно до Постанови Верховного суду України від 16 травня 2012 року (справа№ 6-10цс12) визначено, що питання щодо вилучення після смерті інваліда в членів його сім'ї автомобіля, отриманого інвалідом як гуманітарна допомога, повинно вирішуватися на підставі нормативно-правових актів, чинних на час смерті інваліда. Згідно абз. 7 п. 41 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою КМУ № 999 від 19 липня 2006 року, (у редакції, яка діяла на час смерті інваліда) після смерті інваліда автомобіль, визнаний гуманітарною допомогою, яким інвалід був забезпечений через головне управління соціального захисту і користувався менше ніж 10 років, може бути переданий у власність одному з членів сім'ї інваліда за рішенням Комісії з питань гуманітарної допомоги при Кабінеті Міністрів України за умови сплати податків і зборів за ставками, діючими на день здійснення митного оформлення автомобіля. Таким чином, шестимісячним строком не було обмежено на час виникнення спірних правовідносин право члена сім'ї померлого інваліда на звернення з відповідною заявою про переоформлення автомобіля на своє ім'я. Однак, указана заява не була вирішена по суті та не була спрямована до Комісії з питань гуманітарної допомоги при Кабінеті Міністрів України, як того вимагав відповідний Порядок. За таких обставин суд вважає, що лише у разі відмови Комісії при КМУ передати автомобіль у власність члену сім'ї померлого інваліда, позивач міг вимагати повернення зазначеного автомобіля від відповідача. Посилання представника позивача на лист Міністерства соціальної політики України від 07 червня 2011 року, яким визначено, що необхідно керуватися п. 16 зазначеного Порядку у випадках, якщо протягом 6 місяців з дня смерті інваліда члени сім'ї не звернулися з заявою про викуп, - є безпідставним, оскільки дане у листі роз'яснення не відноситься до спірних правовідносин, адже у листі йде мова про автомобілі, отримані за життя інвалідами за кошти державного бюджету (таврії), а у спірних правовідносинах йдеться про автомобілі, що визнані гуманітарною допомогою. Також необґрунтованим є посилання представника позивача на лист-роз'яснення Міністерства доходів і зборів від 24 вересня 2013 року щодо встановлення шестимісячного строку для звернення членів сім'ї померлого інваліда з питання переоформлення автомобіля, оскільки даний лист роз'яснює застосування Порядку, у редакції чинній на даний час, яка є відмінною від редакції, що діяла на час спірних правовідносин, і якою не було встановлено жодних строків для звернення членів сім'ї померлого інваліда з такими заявами. За таких обставин суд вважає, що позов Департаменту соціального захисту населення обласної державної адміністрації до [PERSON], треті особи без самостійних вимог щодо предмету спору: Управління ДАІ МВС України у Черкаській області, Черкаська митниця про повернення та вилучення предмету гуманітарної допомоги є передчасним, адже відповідачу, який своєчасно звернувся з заявою щодо вирішення питання про переоформлення автомобіля після померлого батька-інваліда на своє ім'я, не було відмовлено уповноваженим органом (на час виникнення спірних правовідносин - Комісія з гуманітарних питань при КМУ) у передачі автомобіля у власність, а тому у позові належить відмовити. Щодо зустрічного позову [PERSON] до Департаменту соціального захисту населення обласної державної адміністрації про визнання права власності та зобов'язання вчинити дії, суд приходить до висновку, що право позивача не є порушеним, оскільки рішення про право викупу транспортного засобу який визнаний гуманітарною допомогою приймає Комісія з питань гуманітарної допомоги при Кабінеті Міністрів України, до якої [PERSON] не звертався, та відповіді не отримував, а тому у зустрічний позов не підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed