Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-14 00:00:00

\~ \~ \~ \~В січні 2021 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третьої особи Чортківської міської ради в особі ЦНАП м. Чортків як органу, який здійснює реєстрацію місця проживання фізичних осіб, про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. \~ \~ \~ \~В позовній заяві позивачка вказала, що є власником житлової квартири [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу від 20 жовтня 2020 року. Даний договір укладено між [PERSON] і [PERSON] , який діяв по дорученню від своєї матері [PERSON] , який також був зареєстрований за вказаною адресою та знятий з реєстрації 6 жовтня 2020 року. Крім нього, у вказаній квартирі зареєстровані його рідний брат [PERSON] та їх матір [PERSON] , які фактично там не проживають. Відповідачі не можуть самостійно знятися із реєстрації у купленій позивачкою квартирі, оскільки обоє проживають поза межами України, що змусило [PERSON] звернутися до суду із вказаним позовом. Факт їхньої реєстрації у квартирі позивачки створює їй зайві клопоти з комунальними платежами, унеможливлює оформлення житлової субсидії та обмежує її права як власника нерухомого майна. Тому [PERSON] просила визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право на користування вищезазначеною квартирою. \~ \~ \~ \~В квітні 2021 року від представника позивачки [PERSON] надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій посилаючись на ст.ст. 383, 391 ЦК України просить усунути [PERSON] перешкоди в користуванні квартирою [ADDRESS] шляхом визнання [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право на користування зазначеною квартирою. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися повторно, відзиву не подали, про причини неявки суду не повідомили, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Від третьої особи Чортківської міської ради надійшла заява про розгляд справи без участі представника, при вирішенні даного спору міська рада покладається на розсуд суду. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивачки, свідка, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Судом встановлено, що позивачці [PERSON] належить на праві приватної власності квартира [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу від 20 жовтня 2020 року та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу 228881793 від 20.10.2020 року. З копії будинкової книги вбачається, що в [ADDRESS] зареєстровані відповідачі [PERSON] та [PERSON] . Актами про встановлення факту непроживання від 18 січня 2021 року встановлено, що [PERSON] та [PERSON] по місцю прописки не проживають, комунальними послугами не користуються, особистих речей та іншого майна не утримують з листопада 2010 року, на даний час проживають в США. Такі обставини підтвердив в судовому засіданні свідок [PERSON] . За положеннями ст.\~47\~Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст.\~317\~ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно із ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним, зокрема шляхом усунення перешкод у користуванні власністю, виселення та у разі необхідності, зняття особи з реєстраційного обліку. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Частиною 1 ст.\~383\~ЦК України та ст.\~150\~ЖК України закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Обираючи спосіб захисту прав, позивачка [PERSON] вважає, що усунення перешкод у користуванні належним їй майном можливе шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Згідно ст.\~3\~Закону України\~«Про свободу\~пересування та\~вільний вибір\~місця проживання\~в Україні» реєстрація місця проживання - це внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку. Місцем проживання особи визнається житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. У відповідності з вимогами ст.\~7\~Закону України\~«Про свободу\~пересування та\~вільний вибір\~місця проживання\~в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, у тому числі, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Згідно п. 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення із зняттям останнього з реєстрації. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] з часу продажу квартири, і на момент звернення до суду з цим позовом у спірній квартирі позивачки не проживали, своєю реєстрацією у квартирі чинять їй перешкоди у користуванні майном, а тому позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved