Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

В червні 2015 року позивач звернулася до суду з вище вказаним позовом, в якому вказала, що відповідач ухиляється від виховання та утримання свого неповнолітнього сина, котрий перебуває на її вихованні та утриманні, а саме не провідує сина, не утримує матеріально, не цікавиться його життям. В судовому засіданні позивач та її представник заявлені вимоги підтримали і просять задовольнити. Додатково пояснили, що відповідач бачив дитину лише впродовж чотирьох днів після народження і одного разу в парку, коли зустрічі уникнув, до дитини не підійшов. Своїми батьківськими правами позивач не користується, станом здоровя дитини не цікавиться, має заборгованість по аліментах в сумі близько 18000 грн., участі у вирішенні нагальних питань життя сина не бере. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти позову, посилаючись на те, що має нову сімю і бажає усиновлення дитини своєї теперішньої дружини, однак в разі позбавлення його батьківських прав не зможе цього зробити. Пояснив, що має намір сплатити заборгованість по аліментах, відвідати сина, узгодити з позивачем ті питання життя дитини, в яких необхідний його дозвіл. Однак остаточно, в судовому засіданні 16.11.2015 року позовні вимоги визнав, пояснивши, що згоден на позбавлення його батьківських прав щодо сина, оскільки не має бажання спілкуватись з дитиною і не намагався цього зробити, аліментів не сплатив і з позивачем з приводу сина не спілкувався. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи в установленому законом порядку. Подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та висновок про доцільність позбавлення батьківських прав. Вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що була свідком того, як відповідач пройшов мимо їх з позивачем сина [PERSON] на прогулянці, не підійшовши до дитини. Пояснила також, що буває вдома в позивача з періодичністю раз або двічі на місяць, однак з часу народження [PERSON] відповідача вдома не бачила, дитина нічого не розповідає про батька. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що дитину знає з народження, була на хрестинах в [PERSON] та на першому дні народження батька дитини не було. Бачиться з позивачем з періодичністю від разу на тиждень до разу на місяць, однак відповідача жодного разу не бачила разом з дитиною. Заслухавши пояснення позивача та її представника, відповідача, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Встановлено, що сторони перебували в шлюбі між собою з 28.08.2011 року, який заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 21.11.2013 року розірвано, рішення набрало законної сили 24.12.2013 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 25.02.2013 року з відповідача стягнуті аліменти на утримання сина в розмірі ? від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини, а також на утримання матері дитини в звязку з доглядом за дитиною в розмірі 150 грн. на місяць до досягнення сином трирічного віку. Відповідно до довідок-розрахунків Другого МВ ДВС ХМРУЮ, копії котрих наявні у справі, станом на 1.06.2015 року заборгованість відповідача по аліментах на утримання дитини становила 13263,17 грн., на утримання дружини 4800 грн. Як вбачається з наданих відповідачем в судовому засіданні фіскальних чеків, копії котрих наявні у справі, ним було надіслано поштовими переказами позивачу по 500 грн. в червні та липні 2013 року, а також 1000 грн. в вересні 2014 року. Інших проплат по аліментах не було. Окрім ухилення від виконання обовязків з утримання дитини, відповідач ухиляється також від участі в вихованні сина, що підтверджується показаннями допитаних в судовому засіданні свідків, а також остаточно в судовому засіданні 16.11.2015 року було визнано відповідачем. Зокрема, в судовому засіданні було оголошено перерву з метою надання відповідачу за його пропозицією можливості добровільного зменшення заборгованості по аліментах, відвідання дитини і налагодження контакту з сином, погодження відповідачем з позивачем як матірю дитини нагальних питань життя дитини, в яких потребувалася участь батька. Після перерви в судовому засіданні відповідач пояснив, що нічого із зазначеного переліку в будь-якій частині ним зроблено не було. Крім того, в ході судового розгляду справи відповідач пояснював, що мотивом його заперечень проти позбавлення його батьківських прав є лише подальша неможливість усиновлення ним іншої дитини. У відповідності до наявного в справі висновку органу опіки та піклування від 23.10.2015 року, позбавлення батьківських прав відповідача стосовно його малолітнього сина [PERSON] є доцільним та відповідає інтересам дитини. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі. На підставі наведенного та

Outcome: approved