Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-04 00:00:00

В червні 2019 року позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно в вигляді частини житлового будинку та господарських споруд за адресою: [ADDRESS] після смерті чоловіка та батька - [PERSON] , померлого [INFO] . В свою чергу, [PERSON] звернувся до [PERSON] та [PERSON] з зустрічною позовною заявою про визнання за ним права власності на 1/6 частину спадкового житлового будинку та господарських споруд за цією ж адресою. Просять суд: [PERSON] - визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку, як майно подружжя, набуте в шлюбі, та на 1/6 частину в порядку спадкування після смерті чоловіка; [PERSON] - просить суд визнати за нею право власності на 1/6 частину в порядку спадкування після смерті батька; [PERSON] - просить суд визнати за ним право власності на 1/6 житлового будинку після смерті батька. 08.07.2019 р. [PERSON] звернувся до суду із заявою про визнання позовних вимог та надав зустрічну позовну заяву. Ухвалою судді Запорізького районного суду Запорізької області від 19.06.2019 р. відкрито провадження за первісним позовом, та вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 16.07.2019 р. зустрічна позовна заява прийнята до спільного розгляду з первісним позовом. У судове засідання сторони не з`явились, від адвоката Заярної М.А. надана заява про те, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] вона підтримує в повному обсязі, зустрічні позовні вимоги [PERSON] визнає в повному обсязі, просить розглядати справу в її відсутність. Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом - [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву, що свої зустрічні позовні вимоги він підтримує в повному обсязі, та визнає позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] в повному обсязі, просить розглядати справу в його відсутність. Представник Запорізької районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, надали заяву про розгляд справи в їх відсутність. Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За приписами ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії [NUMBER] від 24.07.2008 р., актовий запис № 76 (а.с. 7) Факт родинних відносин спадкодавця з [PERSON] підтверджений свідоцтвом про їх одруження серії [NUMBER] від 07.05.1960 р., а спадкодавця з [PERSON] та [PERSON] підтверджений свідоцтвами про їх народження серії [NUMBER] від 15.02.1971 р., серії [NUMBER] від 14.03.1961 р. та свідоцтвом про одруження [PERSON] серії [NUMBER] від 22.08.1981 р. ( а.с. 9, 10, 11, 41). Прийняття спадщини сторонами по справі підтверджений копією спадкової справи № 859/08 від 17.11.2008 р., наданою суду Запорізькою районною державною нотаріальною конторою, відповідно до якої вбачається, що до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , звернулись: його дружина [PERSON] , та діти [PERSON] , [PERSON] ( а.с. 57-64) Відповідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданої 07.05.2019 року вбачається, що в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом сторонам відмовлено в зв`язку з відсутністю у них правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с. 64) . Згідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається після смерті особи. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України спадкоємцями за законом першої черги є в рівних частках діти, батьки та дружина(чоловік) померлого. Частиною 1 ст.1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. За змістом п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. Згідно п. 1 ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Пункт 3 цієї ж статті передбачає, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, які виникли з моменту набрання ним чинності. Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Згідно зі ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Тобто, законом встановлена презумпція рівності часток подружжя у спільній сумісній власності. Статтею 368 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до п.3.1. Листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок. Встановлення судом часу завершення спорудження будинку визначає законодавство, відповідно до якого встановлюється правовий режим нерухомого майна та документи, якими посвідчується право власності на це майно. Вирішуючи питання щодо наявності у померлого [PERSON] права власності на житловий будинок в [ADDRESS] суд вважає за необхідне встановити час та підстави виникнення такого права, а також належність правовстановлюючих документів спадкодавцю. Правовідносини з забудови індивідуального житлового будинку [PERSON] в час побудови - 1967 рік (побудований будинок разом з господарськими спорудами) були врегульовані нижченаведеними нормами права та підзаконними нормативними актами: а саме: Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26.08.1948 року встановлено, що кожний громадянин та кожна громадянка СРСР мають право купити або побудувати для себе на праві особистої власності житловий будинок для чого здійснюється відвід земельних ділянок в безстрокове користування. У відповідності до вказаного Указу Ради Міністрів СРСР від 26.08.1948 року прийнято Постанову «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» від 26.08.1948 р., п. 2 якої визначено, що побудовані на відведених під будівництво індивідуальних житлових будинків земельних ділянках будинки є власністю забудовників. Таким чином, діюче у вказаний період цивільне законодавство передбачало право власності на таке майно як індивідуальний житловий будинок. Відповідно до Договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки, який був укладений 16.05.1962 року між головою Кушугумської селищної ради та [PERSON] вбачається, що йому була виділена земельна ділянка 760 кв.м. за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 12-14) Згідно Акту приймання в експлуатацію житлового будинку від 19.12.1990 року , який був затверджений рішенням №57/9 від 19.12.1990 року Кушугумською селищною радою підтверджується правомірне набуття права власності померлим на спадковий житловий будинок. (а.с. 15-16) Таким чином, станом на 1967 рік [PERSON] набув право власності на збудований житловий будинок у встановленому на той час законодавством України, перебуваючи в цей час в зареєстрованому шлюбі з позивачкою [PERSON] . Таким чином, житловий будинок [ADDRESS] є спільною власністю подружжя та Ѕ частина цього будинку належить позивачці [PERSON] . На 1/2 частку цього будинку, мають право в порядку спадкування за законом три спадкоємця першої черги по 1/6 частині кожний, а саме: дружина - [PERSON] , донька - [PERSON] та син - [PERSON] . Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Враховуючи, що відсутність правовстановлюючого документа на житловий будинок на ім`я померлого [PERSON] , а також не оформлення своїх спадкових прав ним при житті перешкоджає реалізації спадкових прав позивачам, а у позасудовому порядку вони позбавлені можливості реалізувати своє право на спадщину після смерті спадкодавця з огляду на наявність відмови нотаріуса, суд приходить до висновку про обґрунтованість первісних та зустрічних позовних вимог. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved