Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-11 00:00:00

Державний виконавець відділу ДВС Оболонського РУЮ у м. Києві Васильєв С.С. звернувся до суду з поданням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника - [PERSON], [INFO]. Свої вимоги державний виконавець обґрунтовує тим, що ВДВС Оболонського РУЮ в м. Києві відкрито зведене виконавче провадження № 33590494 з виконання шести виконавчих листів щодо одного й того самого боржника - [PERSON] на загальну суму боргу 897893,03 грн. Рішення суду боржником самостійно не виконується. На виклики державного виконавця боржник не з'являється. Заборгованість боржника перед стягувачами не погашена. Посилаючись на те, що з моменту відкриття виконавчого провадження боржником не вчинено жодних дій по виконанню рішення суду, з метою забезпечення примусового виконання виконавчих листів й недопущення переховування боржника за межами України з подальшим ухиленням від погашення заборгованості, державний виконавець просить обмежити [PERSON] у праві виїзду за межі України до виконання рішення суду. Держаний виконавець у судове засідання не з'явився, просив суд розглядати справу без його участі. Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, державний виконавець має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням. Відповідно до ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця. Згідно з положеннями листа Верховного Суду України від 01 лютого 2013 року «Про судову практику щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України» особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне. Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Дослідивши матеріали подання, суд не вбачає підстав для тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, оскільки до подання не долучено жодних доказів умисного ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, доказів того, що боржник має намір ухилитись від виконання рішення суду шляхом виїзду за межі України. Крім того, на думку суду, обмеження у праві виїзду за межі України є крайньою мірою, спрямованою на виконання рішення суду, оскільки обмежує конституційно закріплені права громадян. З огляду на наведене, підстав для задоволення подання державного виконавця не вбачається. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: dismissed