Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

В червні 2015 року [PERSON] звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до ТОВ «ОТП Факторинг Україна», третя особа Відділ державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні, в якому просив визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Оліферовського О.І. від 06транвя 2007 року, зареєстрований в реєстрі за № 2036 - таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог зазначає про те, що 17 березня 2006 року між ним та АК банком «Райфайзенбанк Україна» укладено кредитний договір № CL -003/080/2006, згідно з яким йому надався кредит у розмірі 50 000,00 доларів США строком до 17 березня 2011 року. З метою забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором, між сторонами 17 березня 2006 року укладено договір застави № PCL-003-080/2006 посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстраційним номером 709, предметом застави легковий автомобіль марки «Volkswagen multivan», державний номерний знак [NUMBER], 2006 року випуску, чорного кольору, шасі [NUMBER], що належить [PERSON] 27 червня 2007 року ЗАТ «ОТП Банк» звернулося до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Оліферовського О.І. із заявою про вчинення виконавчого напису на договорі застави автотранспортного засобу № PCL-003-080/2006 від 17.03.2006 року. 06 липня 2007 року приватним нотаріусам Київського міського нотаріального округу Оліферовським О.І. вчинено виконавчий напис за реєстраційним номером № 2036 за яким звернено стягнення на автомобіль марки «Volkswagen multivan», державний номерний знак [NUMBER], 2006 року випуску, чорного кольору, шасі [NUMBER], що належить [PERSON] 20 березня 2015 року на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Оліферовського О.І. № 2036 від 06.07.2007 року, відділом державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні відкрито виконавче провадження № 46932193 про звернення стягнення на автомобіль марки«Volkswagen multivan», державний номерний знак [NUMBER], 2006 року випуску, чорного кольору, шасі [NUMBER], що належить [PERSON] на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна». Позивач вважає, що виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за №20366 від 06.07.2007року вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Оліферовським О.І. - є таким, що не підлягає виконанню. У судове засіданні представник позивача не з'явився, надав суду заяву, в якій вказав, що позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві та проти винесення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача та третя особа у судове засідання не з`явилися з невідомих для суду причин, про день, час та місце розгляду справи повідомлені судом в установлений законом порядок. На підставі ст.ст. 224-226 ЦПК України , за письмовою згодою позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної цивільної справи. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані докази, суд дійшов до наступного. 17 березня 2006 року між ним та АК банком «Райфайзенбанк Україна» укладено кредитний договір № CL -003/080/2006, згідно з яким йому надався кредит у розмірі 50 000,00 доларів США строком до 17 березня 2011 року. З метою забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором, між сторонами 17 березня 2006 року укладено договір застави № PCL-003-080/2006 посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Явдюк Н.Я. за реєстраційним номером 709, предметом застави легковий автомобіль марки «Volkswagen multivan», державний номерний знак [NUMBER], 2006 року випуску, чорного кольору, шасі [NUMBER], що належить [PERSON] 27 червня 2007 року ЗАТ «ОТП Банк» звернулося до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Оліферовського О.І. із заявою про вчинення виконавчого напису на договорі застави автотранспортного засобу № PCL-003-080/2006 від 17.03.2006 року. 06 липня 2007 року приватним нотаріусам Київського міського нотаріального округу Оліферовським О.І. вчинено виконавчий напис за реєстраційним номером № 2036 за яким звернено стягнення на автомобіль марки «Volkswagen multivan», державний номерний знак [NUMBER], 2006 року випуску, чорного кольору, шасі [NUMBER], що належить [PERSON] 20 березня 2015 року на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Оліферовського О.І. № 2036 від 06.07.2007 року, відділом державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні відкрито виконавче провадження № 46932193 про звернення стягнення на автомобіль марки «Volkswagen multivan», державний номерний знак [NUMBER], 2006 року випуску, чорного кольору, шасі [NUMBER], що належить [PERSON] на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна». Згідно з Законом України «Про заставу» звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом або договором застави. Відповідно статті 1 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначено, що цей Закон визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов'язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовного рухомого майна. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», чинного з 1 січня 2004 року, цей закон визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов'язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна. Предметом укладеного між сторонами договору застави транспортного засобу є автомобіль. Прикінцевими та перехідними положеннями Закону передбачено, що законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Отже, Закон України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» є спеціальним законом з питань правового режиму регулювання обтяжень рухомого майна, положення Закону України «Про заставу» застосовуються лише в частині, що не суперечать Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. За п. 5 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, серед яких є і реалізація заставленого майна на підставі виконавчого напису нотаріуса. Слід зазначити, що дані положення в вищезазначеному Законі набрали чинності після внесення змін до Закону на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг» від 22.09.2011 р. Проте в прикінцевих положеннях Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг» зазначається, що дія цього Закону не поширюється на кредитні договори, укладені до набрання ним чинності. Кредитний договір CL -003/080/2006 укладений 17 березня 2006 року, а похідний від нього Договір застави транспортного засобу № PCL-003-080/2006 - 17 березня 2006 року, тобто до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг». Таким чином, звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження на підставі виконавчого напису нотаріуса статтею 26 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», в редакції, яка діяла на момент укладення кредитного договору та договору застави, не передбачено. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Згідно п.1 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безпірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 від 29 червня 1999 р. ( в редакції від 29.11.2011 р., яка діяла на момент вчинення виконавчого напису), для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, подаються оригінали нотаріально посвідчено угоди та документи, що підтверджують безпірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст.. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Тобто, такими документами можуть бути платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. Виходячи зі змісту заяви про вчинення виконавчого напису нотаріусом вих.. № 12-4/4319 від 27.06.2007 року поданої ЗАТ «ОТП Факторинг» приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Оліферовському О.І. про звернення стягнення на автомобіль «Volkswagen multivan», державний номерний знак [NUMBER], 2006 року випуску, чорного кольору, шасі [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON], нотаріусу окрім копії кредитного договору № CL -003/080/2006 від 17.03.2006 року, оригінал договору застави № PCL-003-080/2006 від 17.03.2006 року та копії вимоги № 22-3-2/3880 від 02.04.2007 року жодних інших документів,якими підтверджується заборгованість не надано. Відповідно до ч.1 ст. 30 Закону України «Про заставу» (в редакції від20.06.2007 року, яка діяла на момент вчинення виконавчого напису) застоводавець набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо на момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. У кредитному договорі № CL -003/080/2006 від 17.03.2006 рок та договорі застави № PCL-003-080/2006 від 17.03.2006 року зазначено, строк виконання зобов'язання 17 березня 2011 року, проте нотаріус вказує у виконавчому написі, що строк платежу 20 лютого 2007 року. Відповідно до ст.1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно положень ст. 4 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності і взаємному зв'язку, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача та доведеністю їх належними і допустимими доказами, у зв'язку з чим суд вважає за необхідне позов задовольнити в повному обсязі. Статтею 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 243 гривень 60 копійок сплачена позивачем

Outcome: approved