Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-05 00:00:00

В червні 2015 року до суду надійшов даний цивільний позов [PERSON], у якому позивач просить суд визнати Угоду № 0325002 від 20 серпня 2010 р., яка укладена між ТОВ «АВТО ПРОСТО» та [PERSON], припиненою шляхом виконання; визнати договір поруки від 07 липня 2011 р., який укладено між [PERSON], [PERSON], ТОВ «АВТО ПРОСТО» та [PERSON], завірений Приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 578, припиненим шляхом виконання; визнати договір застави від 22 липня 2011 р., який укладено між ТОВ «АВТО ПРОСТО» та [PERSON], завірений Приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 670, припиненим шляхом виконання; зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО» та [PERSON] укласти відповідні додаткові угоди «Про припинення правочину шляхом виконання» до Угоди № 0325002 від 20 серпня 2010 р., договору поруки від 07 липня 2011 р., який укладено між [PERSON], [PERSON], ТОВ «АВТО ПРОСТО» та [PERSON], завірений Приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 578, та договору застави від 22 липня 2011 р., який укладено між ТОВ «АВТО ПРОСТО» та [PERSON], завірений Приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 670; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО» та [PERSON] на користь [PERSON] витрати повязані з розглядом даної справи. Позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані наступним чином. 20 серпня 2010 р. між ТОВ «АВТО ПРОСТО» та [PERSON] було укладено Угоду №0325002 (далі по тексту Угода). Згідно цієї Угоди ТОВ «АВТО ПРОСТО» зобов'язався надати [PERSON] послуги системи «Авто Так», спрямовані на придбання Автомобіля, а [PERSON] зобов'язався сплатити ТОВ «АВТО ПРОСТО» всі внески, плати та комісії, передбачені Угодою та додатками до неї, з метою отримання автомобілю у власність. Іншими словами, між ТОВ «АВТО ПРОСТО» та [PERSON] було укладено договір, що за всіма ознаками є договором лізингу. Згідно Додатку №3 від 29.06.2011 р. до Угоди, загальна сума грошових зобовязань Учасника ([PERSON]Д.) станом на день підписання цього Додатку становила 110\~610, 75 грн. На день підписання вказаного додатку [PERSON] сплатив 39\~424, 19 грн. Отже, сума, яка підлягала сплаті в подальшому 71\~186, 56 грн. Ця сума була погашена в повному обсязі згідно з Графіком внесків Учасників, про що були надані відповідні докази. В забезпечення вищенаведеної Угоди, 07.07.2011 р. між [PERSON], [PERSON], ТОВ «АВТО ПРОСТО» та [PERSON] було укладено Договір поруки. Згідно до цього договору, в разі невиконання боржником ([PERSON]Д.) зобовязань за угодою, боржник і кожен із Співпоручителів ([PERSON] та [PERSON]І.) відповідають перед Кредитором (ТОВ «АВТО ПРОСТО») як солідарні боржники. 12 липня 2011 р., на виконання вищенаведеної Угоди, [PERSON], ТОВ «АВТО ПРОСТО» та ПАТ «Дніпропетровськ-Авто» уклали трьохсторонній договір №114028-Y00579. Згідно до нього ПАТ «Дніпропетровськ-Авто» передало у власність [PERSON] автомобіль марки ЗАЗ FORZA AF685411 вартістю 80\~860, 00 грн. разом з ПДВ, а ТОВ «АВТО ПРОСТО» сплатило вказану вартість. Після цього, 22 липня 2011 р. між ТОВ «АВТО ПРОСТО» та [PERSON] було укладено договір застави вказаного автомобілю. На момент предявлення позову [PERSON] сплатив за вказаною Угодою на користь ТОВ «АВТО ПРОСТО» 125 509, 00 грн., що було підтверджено в судовому засіданні відповідними платіжними документами. Тобто, [PERSON] повністю погасив свої грошові зобовязання перед ТОВ «АВТО ПРОСТО». Однак, не дивлячись на це, останній не припинив вимагати від [PERSON] і [PERSON] за договором поруки та з [PERSON] сплати додаткових сум. Крім того, він відмовився визнавати угоду, договір поруки та договір застави виконаними та зняти заборони і арешти з майна [PERSON] Відповідно до п. 4.1. вищенаведеного Договору поруки, зобовязання за цим договором припиняється одночасно з припиненням забезпечених порукою зобовязань Боржника. Відповідно до п. 4.3 вищенаведеного Договору поруки, відповідальність Співпоручителя за цим договором припиняється після повного виконання Боржником, Співпоручителем всіх забезпечених порукою зобовязань Боржника перед Кредитором, що виникають з Угоди. Позивач звернулась за консультацією до приватного нотаріуса [PERSON], який завіряв вищенаведений Договір поруки. Він пояснив, що відповідачі повинні з'явитись до нотаріуса та підписати відповідну угоду, якою припинити всі зобовязанні, що були укладені між сторонами справи, на підставі їх виконання. І тільки тоді всі зобовязання будуть вважатись юридично виконаними. Оскільки Відповідачі, попре все, досі цього не зробили, права та законні інтереси позивачп є порушеними, оскільки, не дивлячись на те, що всі зобовязання виконані, відповідачі юридично цього не визнають. Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 559 Цивільного кодексу України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов'язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем. Відповідачі протиправно не визнають зобовязання позивача виконаним та не приймають його виконання. Через це вказане зобовязання юридично досі не є припиненим і між сторонами виник спір. Виходячи із загальних засад цивільного законодавства і судочинства, права особи на захист в суді порушених або невизнаних прав, рівності процесуальних прав і обов'язків сторін (ст. ст. 3, 12-15, 20 ЦК України, ст. ст. 3 - 5, 11, 15, 31 ЦПК України), слід дійти висновку про те, що у випадку невизнання кредитором права поручителя, передбаченого ч. 1 ст. 559 ЦК України на припинення зобов'язання за договором поруки, таке право підлягає захисту судом за позовом поручителя шляхом визнання його права на підставі п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України. Крім того, законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (ст. ст. 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема ст. 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушення. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив суд його задовольнити. Відповідач1 [PERSON] в судове засідання не зявився, до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Поданий відповідачем1 [PERSON] зустрічний позов, який не був прийнятий судом, його аргументування, свідчать про фактичне визнання позову [PERSON] Відповідач2 ТОВ «Авто Просто» в судове засідання свого представника не направив, до суду надав заяву, відповідно якої просив справу розглядати без присутності їх представника. Окрім цього, до суду надійшли письмові заперечення ТОВ «Авто Просто» на позов, згідно яких вимоги [PERSON] не визнають, оскільки під час виконання грошових зобовязань [PERSON] за вищенаведеною угодою, ціна на автомобіль змінилась, а тому сума заборгованості збільшилась. Треті особи в судове засідання не зявились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 20 серпня 2010 р. між ТОВ «АВТО ПРОСТО» та [PERSON] було укладено Угоду №0325002. Згідно цієї Угоди ТОВ «АВТО ПРОСТО» зобов'язався надати [PERSON] послуги, спрямовані на придбання Автомобіля, а [PERSON] зобов'язався сплатити ТОВ «АВТО ПРОСТО» всі внески, плати та комісії, передбачені Угодою та додатками до неї, з метою отримання автомобілю у власність. Так, відповідно до ст.3 угоди Товариство з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» зобов»язується надавати учаснику системи наступні послуги в порядку та строки, визначені угодою, включаючи, але не обмежуючись: включення учасника до системи АвтоТак шляхом підписання даної угоди; формування груп учасників для придбання автомобіля; включення учасника до групи для придбання автомобілів; організація та створення умов для придбання автомобілів учасниками системи; здійснення оплати автомобіля виробнику, імпортеру чи дистрибютору за рахунок коштів, сплачених учасниками системи, на умовах угоди; здійснення адміністративних процедур, необхідних для передачі автомобіля учаснику системи, який одержав право на отримання автомобіля; формування фонду для повернення коштів; приймання та перерахування страхових платежів відповідній страховій компанії; адміністрування групи, до складу якої входить учасник системи, протягом всього строку її існування; надання всіх інших послуг, визначених в угоді та додатках до неї; вчинення всіх інших дій, спрямованих на придбання учасником автомобіля через систему. Ст. 4 угоди передбачено права учасника, зокрема: право приймати участь в асигнаційних актах, організованих ТОВ «Авто Просто»; право вибору моделі або марки автомобіля згідно з можливостями постачальника; право сплачувати авансові внески відповідно до положень угоди; право розірвати угоду до моменту отримання автомобіля; право передачі третім особам прав та обовязків за угодою; право отримувати інформацію щодо функціонування групи, до якої належить учасник. Згідно ст. 5 угоди учасник зобовязується виконувати зобовязання, передбачені угодою, в порядку та строки, визначені угодою, включаючи, але не обмежуючись: сплатити плату за послуги, повязані зі вступом до системи при укладенні угоди; сплатити плату за послуги, повязані з видачею автомобіля за системою при наданні такого права; щомісячно сплачувати повні внески; сплачувати внески зі страхування автомобіля після отримання автомобіля; отримати автомобіль за умови виконання зобовязань, встановлених угодою; підписати відповідний двосторонній акт, що свідчить про виконання зобовязань за угодою; за вимогою ТОВ «Авто Просто» надавати копії квитанцій про оплату внесків за угодою. Згідно Правил функціонування системи придбання в групах АвтоТак, викладених в додатку №2 до угоди графік внесків - це загальна кількість повних внесків, необхідна для повної оплати автомобіля, послуг з обслуговування та адміністрування системи АвтоТак, що надаються [PERSON] та страхових платежів. Повний внесок - це щомісячний платіж, який складається з суми чистого внеску, щомісячного внеску в оплату послуг та щомісячного внеску в оплату страхового платежу, і підлягає сплаті учасником в порядку та у строки, визначені угодою. Цілий чистий внесок - це частина щомісячного повного внеску, який використовується для оплати автомобіля та формування Фонду для повернення коштів, і розмір якого розраховується шляхом ділення поточної ціни автомобіля на кількість внесків, передбачену графіком внесків. Внесок в оплату послуг - частина щомісячного повного внеску, який є оплатою послуг [PERSON], розмір кожного з яких складає зазначений в додатку №1 відсоток від поточної ціни автомобіля. Поточна ціна автомобіля - ціна автомобіля, яка встановлюється виробником та/або імпортером та/або дистриб»ютором в останній робочий день кожного місяця та є основою для розрахунку розміру складових повних внесків та інших платежів, передбачених угодою. Згідно Додатку №3 від 29.06.2011 р. до Угоди, загальна сума грошових зобовязань Учасника ([PERSON]Д.) станом на день підписання цього Додатку дійсно становила 110\~610, 75 грн. На день підписання вказаного додатку Учасник ([PERSON]Д.) сплатив 39\~424, 19 грн., а тому сума, яка підлягала сплаті в подальшому склала 71\~186, 56 грн. 07.07.2011 р. в забезпечення вищенаведеної Угоди, між [PERSON], [PERSON], ТОВ «АВТО ПРОСТО» та [PERSON] було укладено Договір поруки. Договір передбачав, що в разі невиконання боржником ([PERSON]Д.) зобовязань за угодою, він і кожен із Співпоручителів відповідають перед Кредитором як солідарні боржники. 12 липня 2011 р., на виконання вищенаведеної Угоди, [PERSON], ТОВ «АВТО ПРОСТО» та ПАТ «Дніпропетровськ-Авто» уклали трьохсторонній договір №114028-Y00579. Згідно до нього ПАТ «Дніпропетровськ-Авто» передало у власність [PERSON] автомобіль марки ЗАЗ FORZA AF685411 вартістю 80\~860, 00 грн. разом з ПДВ, а ТОВ «АВТО ПРОСТО» сплатив вказану вартість. Після цього, 22 липня 2011 р. між [PERSON] та ТОВ «АВТО ПРОСТО» дійсно було укладено договір застави, згідно до якого вказаний автомобіль було передано в заставу ТОВ «АВТО ПРОСТО» до виконання основного договору та обтяжено відповідними заборонами. Тобто, ТОВ «АВТО ПРОСТО» придбав для [PERSON] автомобіль вартістю 80\~860, 00 грн., при цьому [PERSON] зобов'язався виплатити ТОВ «АВТО ПРОСТО» вартість цього автомобілю, плату за право на отримання вищенаведеного автомобілю, внески зі страхування та інші внески на загальну суму 110\~610, 75 грн. І це зобовязання було забезпечено порукою та заставою. Згідно до доказів, що були досліджені, судом встановлено, що [PERSON] протягом пяти років без порушень умов основного договору було повністю сплачено суму грошових зобовязань перед ТОВ «АВТО ПРОСТО». На момент прийняття даного рішення загальна сума, що була сплачена [PERSON] на користь ТОВ «АВТО ПРОСТО» складає 125\~509, 00 грн. Згідно до ст. 7 Угоди №0325002 від 20 серпня 2010 р., згідно п. 4.1. Договору поруки та згідно пунктам 1.6, 3.2 Договору застави, зобовязання [PERSON] перед ТОВ «АВТО ПРОСТО» вважаються виконаними в разі сплати всіх необхідних платежів передбачених Угодою, Додатками №№ 1, 2, 3 до неї, Договором поруки та Договором застави. З цього приводу [PERSON] і [PERSON] зверталися декілька разів до ТОВ «АВТО ПРОСТО» з письмовими вимогами припинити їх правовідносини та зняти обтяження з автомобілю. Однак, ТОВ «АВТО ПРОСТО» не визнало зобовязання [PERSON] виконаними, укладені угоди та договори поруки й застави не припиняло, обтяження з вищенаведеного автомобіля не зняло. Крім того, ТОВ «АВТО ПРОСТО» протягом всього часу розгляду даної справи здійснювало перерахунок сум заборгованості [PERSON] та направляло йому претензійні листи. Однак, під час дослідження доказів та обставин справи, судом було встановлено, що згідно до ст. 7 Угоди № 0325002 від 20 серпня 2010 р., згідно п. 4.1. Договору поруки та згідно пунктам 1.6, 3.2 Договору застави, зобовязання [PERSON] перед ТОВ «АВТО ПРОСТО» вважається виконаним в разі сплати всіх необхідних платежів передбачених Угодою, Додатками №№ 1, 2, 3 до неї, Договором поруки та Договором застави. Всі необхідні платежі [PERSON] були сплачені у встановлені строки, що підтверджується відповідними платіжними документами, копії яких маються в матеріалах справи, а оригінали були досліджені під час розгляду справи. Відповідно до ч. 1 ст. 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 8 вищенаведеної Угоди, ця угода може бути змінена лише за згодою Сторін шляхом укладання Додаткової угоди. Відповідно до п. 1 Додатку № 3 до вказаної Угоди, загальна сума грошових зобовязань Учасника станом на день підписання цього Додатку за Угодою №0325002 від 20.08.2010 р. становить 110\~610, 75 грн. Відповідно до п. 3 цього Додатку № 3, сума заборгованості Учасника станом на день підписання цього Додатку складає 71\~186, 56 грн. Відповідно до ст. 527 Цивільного кодексу України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги. Відповідно до ст. 545 Цивільного кодексу України, прийнявши виконання зобов'язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов'язання. У цьому разі настає прострочення кредитора. Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Отже, згідно до вищенаведеного, суд прийшов до висновку, що зміна грошових виплат за вищенаведеною Угодою є зміною умов цього правочину. Отже, ТОВ «АВТО ПРОСТО» не мало права на зміну умов Угоди з [PERSON] в односторонньому порядку. Всі зміни, в тому числі і розміру виплат, можливі лише по взаємному письмовому погодженню між сторонами. Таким чином, зобовязання [PERSON] перед ТОВ «АВТО ПРОСТО» за Угодою № 0325002 від 20.08.2010 р. та за договором застави від 22 липня 2011 р., є виконаними в повному обсязі. Оскільки зобовязання [PERSON] є виконаними, Угода № 0325002 від 20.08.2010 р., договір застави від 22 липня 2011 р. та Договір поруки від 07.07.2011 р. є припиненими шляхом повного виконання з усіма наслідками передбаченими діючим законодавством України, в тому числі зняття обтяжень з автомобіля. Відповідно до ст. 559 Цивільного кодексу України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов'язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем. Виходячи з вищенаведеного суд доходить висновку, що позовні вимоги [PERSON] є законними та такими, що підлягають задоволенню в повному обємі. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати слід віднести за рахунок ТОВ «Авто Просто». На підставі викладеного,

Outcome: approved