Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

В січні 2016 року ПАТ «ВТБ Банк» звернулося до суду із позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кедитним договором, в обґрунтування якого вказало, що 04.07.2008 року між банком та [PERSON] був укладений кредитний договір №161-2008/03, згідно умов якого банк надав позичальнику кредит на умовах забезпеченості, строковості, платності, цільового характеру в сумі 40000 доларів США із сплатою 13% річних на строк до 03 липня 2028 року, відповідач в свою чергу зобовязався погашати кредит частинами щоміячно відповідно до погодженго графіку. В забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором між банком та [PERSON] 04.07.2008 укладено договір поруки № 163-2008/09, відповідно до умов якого поручитель відповідає солідарно за зобовязаннями з відповідачем [PERSON] Відповідач [PERSON] порушив виконання зобовязань за договором щодо своєчасної сплати суми позики, і заборгованість по простроченому кредиту станом на 01 жовтня 2015 року складає 27 159,28 доларів США, що еквівалентно 578373,96грн., яку позивач просить стягнути солідарно з відповідачів, а також понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не зявився, пода клопотання про слухання справи за відсутності представника, просить позовні вимоги задоволити в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про день та час слухання справи повідомлені в установленому законом порядку, рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним винести заочне рішення у справі. Суд, , дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 04 липня 2008 року між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №161-2008/03, згідно умов якого банк надав позичальнику кредит на умовах забезпеченості, строковості, платності, цільового характеру в сумі 40000 доларів США із сплатою 13% річних на строк до 03 липня 2028 року. 24.04.2009 року до кредитного договору внесені зміни та доповнення № 161-2008/03-ДУ-1. Згідно п. 2.6 кредитного договору (із внесенням змін) поверення кредиту та сплати процентів за кредитом здійснюється щомісячно відповідно до графіку поргашення кредиту і сплати процентів та рорзрахунку вартості сукупних послуг. Дата списання банком платежів 08 число кожного місяця (п.7.7 кредитного договору з врахуванням змін). Однак, відповідач [PERSON] порушив виконання зобовязань за договором щодо своєчасної сплати суми позики, і заборгованість по простроченому кредиту станом на 01 жовтня 2015 року складає 27121,06 доларів США, яка складається з 25764,17 доларів США - залишок тіла кредиту, 1356,89 доларів США - проценти. Відповідно до ст. 625 ЦК України на заборгованість банком нараховано 3% річних, що становить 0,71 долар США по заборгованості по тілу кредиту, 2,20 доларів США по заборгованості по процентах. Пунктом 8.1 кредитного договору (з врахуванням змін) передбачено, що у разі прострочення позичальником зобовязань з повернення кредиту та/або процентів за його користування , позичальник зобовязаний сплатити на користь банку пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,1 % від суми прострочених зобовязань, що становить 35,31 долоар США, що еквівалентно 751,94грн. Засобом забезпечення виконання умов кредитного договору №161-2008/03 від 04.07.2008р. є [PERSON] Згідно п.4 договору поруки, в разі невиконання боржником взятих на себе зобовязань по кредитному договору, поручитель несе солідарну відповідальність перед кредитором на рівні з боржником за повернення суми кредиту, нарахованих відсотків за користування кредитом та штрафних санкцій, передбачених кредитним договором №161-2008/03 від 04.07.2008 року в повному обсязі. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. 08.10.2015 та 19.11.2015 року ПАТ «ВТБ Банк» надіслав відповідачам вимоги про дсотрокове погашення заборгованості по кредиту, яка залишена відповдіачами без реагування. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави Глава 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог статті 527 Цивільного кодексу України боржник зобовязаний виконати свій обовязок за договором та погасити заборгованість перед кредитором. Приймаючи до уваги вищенаведене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки позивачем доведено, що відповідач [PERSON], порушивши графік погашення заборгованості, неналежним чином виконує умови кредитного договору № 161-2008/03 від 04 липня 2008 року, що є підставою для стягнення солідарно з [PERSON], [PERSON] суми заборгованості за відповідним кредитним договором. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, у звязку з чим з відповідачів підлягають стягненню судові витрати по 4337,80 грн. з кожного.

Outcome: approved