Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

В травні 2016 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] міської ради про визнання права власності в порядку спадкування, в обґрунтування якого вказала, що її рідний брат [PERSON] є власником 1/3 частини домоволодіння № 13 по вул. Блінова в м. Маріуполі. Рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 23.11.2011 року його було визнано недієздатним і призначено опікуном позивачку. 23.10.2013 року [PERSON] помер в с. Олександрівка Старобешівського району Донецької області. Після його смерті [PERSON] звернулася до Старобешівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Позивачка є єдиною спадкоємицею першої черги за законом після смерті брата. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину не змогла, оскільки почалися бойові дії, а на теперішній час Старобешеве відноситься до переліку населених пунктів, на території яких на теперішній час органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, архів Старобешівської державної нотаріальної контори знаходиться у смт. Старобешеве, доступ до якого на даний час не можливий у звязку із наявністю небезпеки для життя людей. На підставі викладеного позивачка просила визнати за нею право власності на 1/3 частину домоволодіння № 13 по вул. Блинова в м. Маріуполі в порядку спадкування за законом після смерті брата [PERSON] Позивачка [PERSON] до судового засідання не зявилась, надала заяву в якій просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] міської ради [PERSON], який діє на підставі довіреності, в судове засідання не зявився, надав письмові пояснення в яких просив справу розглянути за його відсутності та прийняти рішення з урахуванням вимог діючого законодавства. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.392 ЦК України право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється іншою особою або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, відповідно до ст.1217 ЦПК України. Згідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 1 статті 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Підтвердження в суді права власності на майно здійснюється шляхом підтвердження фактів, що свідчать про володіння спірним майном на праві власності або іншого речового права. У відповідності до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст.1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця від спадщини. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке повязується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (ст.ст.1296, 1297 ЦК України) та не здійснив його державної реєстрації (ст.1299 ЦК України). Згідно ст. 1262 ЦПК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Як убачається з наданих свідоцтв про народження [PERSON] та [PERSON] є рідними братом та сестрою, їх батько [PERSON], мати [PERSON] 25.04.1987 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІV-НО № 459924. Рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 23.11.2011 року [PERSON] визнано недієздатним, встановлено опіку і призначено опікуном [PERSON] Відповідно до свідоцтв про смерті батько [PERSON] помер 10.03.2011 року, мати [PERSON] померла 01.01.2012 року. Як вбачається зі свідоцтв про право на спадщину за законом від 19.07.2012 року та витягів про державну реєстрацію прав від 02.08.2012 року [PERSON] належить 2/3 частини, а [PERSON] належить 1/3 частина домоволодіння № 13 по вул. Блинова в м. Маріуполі. 23.10.2013 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Виконавчим комітетом Олександрівської сільської ради Старобешівського району Донецької області, серії І-НО № 729702. Після його смерті відкрилась спадщина на 1/3 частину домоволодіння № 13 по вул. Блинова в м. Маріуполі. Згідно путівки № 357/5 Головного управління праці та соціального захисту населення Донецької облдержадміністрації та довідки Новосвітського психоневрологічного інтернату від 25.10.2013 року [PERSON] інвалід першої групи з дитинства, знаходився в інтернаті на повному державному забезпеченню з 02.08.2012 року, був зареєстрований в ньому. За довідкою КСН «сел. Мирний» № 146 від 28.01.2016 року за адресою м. Маріуполь, вул. Блинова, 13 ніхто не зареєстрований і не проживає. Як убачається з [PERSON] про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 03.12.2013 року Старобешівською державною нотаріальною конторою зареєстрована спадкова справа після смерті [PERSON] Згідно відповіді Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 29.02.2016 року смт. Старобешеве відноситься до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Архів Старобешівської державної нотаріальної контори знаходиться у смт. Старобешеве, доступ до якого на даний час не можливий у звязку з наявністю небезпеки для життя людей. Для зясування обставин та видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно нотаріусу необхідна вже зведена Старобешівською нотаріальною конторою спадкова справа після [PERSON] Таким чином видати свідоцтво про право на спадщину за законом будь-яким нотаріусом на теперішній час не представляється можливим. [PERSON] рекомендовано звернутися до суду за визнанням права власності в порядку спадкування. Суд встановлено, що [PERSON] є спадкоємицею другої черги після смерті рідного брата [PERSON] Іншим спадкоємців за законом не встановлено. Отже, з огляду на наведене, суд встановивши коло обставин, оцінивши представлені сторонами докази, приходить до висновку що на теперішній час у [PERSON] відсутня можливість отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті брата, у звязку з чим її права підлягають захисту в судовому порядку. На підставі викладеного позовна вимога [PERSON] до [PERSON] міської ради про визнання права власності в порядку спадкування є правомірною та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved