Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

В червні 2018 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив стягнути з [PERSON] на користь Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради суму боргу за договором оренди № 92-ДКП/13 від 21.02.2013 року у розмірі 13829,83 грн. за період з 01.07.2015 року по 17.09.2015 року, а також стягнути з неї судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав на те, що між позивачем, що є орендодавцем, та відповідачем, яка є орендарем, був укладений договір оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста № 92-ДКП/13 від 21.02.2013 року, згідно з яким орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування комунальне нерухоме майно - вбудоване нежитлове приміщення загальною площею 200,1 кв.м., розташоване за адресою: 49000, [ADDRESS], у підвалі 5-ти поверхового будинку, вартість якого, згідно з незалежною оцінкою становить 509823,00 грн., без ПДВ, що перебуває на балансі КП «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю» ДМР, і є комунальною власністю територіальної громади міста Дніпра. З моменту підписання даного договору оренди орендар зобов'язаний був сплачувати 50% від загальної суми орендної плати на користь орендодавця до міського бюджету та 50% від загальної суми орендної плати на рахунок балансоутримувача об'єкта оренди. Відповідно до рішення Дніпропетровської міської ради № 29/6 від 13.04.2016 року, орендар зобов'язаний сплачувати 70% від загальної суми орендної плати на користь орендодавця до міського бюджету та 30% від загальної суми орендної плати на рахунок балансоутримувача об'єкта оренди починаючи з 20.04.2016 року. Відповідно до акту приймання-передачі комунального нерухомого майна від 17.09.2015 року, нежитлове приміщення було повернуто до орендодавця. Разом з тим, в порушення вимог чинного законодавства та умов самого договору, відповідач не сплачує орендну плату у встановленому обсязі до міського бюджету на користь орендодавця. Позивачем було підготовлено претензію з урахуванням акту звірки розрахунків та направлено відповідачеві, але зі сторони останньої не було повідомлення про результати розгляду претензії. Рішенням Господарського суду м. Дніпропетровська від 19.10.2015 року у справі № 904/6973/15 з ФОП [PERSON] було стягнуто борг з орендної плати за період з лютого 2013 року по червень 2015 року. На цей час [PERSON] припинила свою підприємницьку діяльність. Відповідно до стану надходження орендної плати заборгованість відповідача перед позивачем складає 13829,83 грн. за період з 01.07.2015 року по 17.09.2015 року. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, раніше надала суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити їх в повному обсязі. Справу просила розглянути без участі представника позивача та зазначила, що не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомила. Відзиву на позов не подала. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі по наступним підставам. У судовому засіданні було встановлено, що 21 лютого 2013 року між Департаментом корпоративних прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради (орендодавець), правонаступником всіх прав та обов'язків якого є Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради, і Фізичною особою-підприємцем [PERSON] (орендар) був укладений договір оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста № 92-ДКП/13 (а.с.6-9). В той же час, судом встановлено, що станом на момент звернення до суду [PERSON] припинила свою господарську діяльність, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Відповідно до п. 1.1. Договору, з метою ефективного використання комунального майна орендодавець на підставі рішення міської ради від 21.03.07 року № 41/11 із змінами та доповненнями передає, а орендар приймає в строкове платне користування комунальне нерухоме майно - нежитлові приміщення загальною площею - 200,1 кв.м., розміщені за адресою: [ADDRESS], у підвалі 5-ти поверхового будинку, вартість яких, згідно з незалежною оцінкою становить 509823,00 грн. без ПДВ, що перебуває на балансі КП «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю» Дніпропетровської міської ради», під використання для розміщення кафе, що здійснює продаж товарів підакцизної групи. Використання об'єкту оренди не за призначенням забороняється. Пунктом 2.2. Договору встановлено, що орендар вступає у строкове платне користування об'єктом оренди з дати підписання сторонами цього договору та акта приймання-передачі об'єкта оренди. Передача об'єкта оренди в оренду здійснюється за вартістю згідно з незалежною оцінкою, проведеною станом на 26.10.2012 року на підставі акта приймання-передачі об'єкта оренди, підписаного балансоутримувачем, орендодавцем та орендарем (п.2.3. договору). Договір діє з 21.02.2013 року по 07.02.2016 року включно (пункт 10.1. договору). Відповідно до ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди). Згідно із ст. 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», який регулює спірні правовідносини, орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідне орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачеві за актом приймання-передачі від 21.02.2013 року було передано об'єкт оренди (а.с.10). Відповідно до ч. 1 ст. 762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном (ч. 3 ст. 762 Цивільного кодексу України). Відповідно до ст. 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються у договорі. Згідно з п. 3.1. Договору, розрахунки орендної плати здійснюються за Методикою розрахунку порядку використання плати за оренду комунального нерухомого майна, затвердженою міською радою, при цьому орендна ставка за використання комунального нерухомого майна, встановлена згідно з Протоколом № 9/13 від 21.02.2013 року засідання комісії з проведення конкурсів на право оренди об'єктів нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста. Розмір орендної плати відповідно до розрахунку орендної плати, що є невід'ємною частиною цього договору, становить 8096,42 гривень без ПДВ /базова за січень 2013 року. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється згідно з чинним законодавством та в повному обсязі спрямовується орендарем на рахунок балансоутримувача. Орендна плата за перший місяць оренди визначається шляхом коригування розміру орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за період з першого числа наступного за базовим місяця до останнього числа першого місяця оренди, починаючи з лютого 2013 року (п.3.2. договору). Згідно з п.3.3. Договору, за користування об'єктом оренди орендар сплачує орендну плату, яку спрямовує: якщо балансоутримувачем нерухомого майна є комунальне підприємство: - 50% від загальної суми орендної плати у розмірі 4048,21 грн. - до загального фонду міського бюджету; - 50% від загальної суми орендної плати у розмірі 4048,21 грн. - на рахунок балансоутримувача об'єкта оренди (а.с.10 на обороті). Пунктом 3.4. договору передбачено, що орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць з урахуванням індексу інфляції за поточний місяць. В той же час, рішенням Дніпропетровської міської ради № 29/6 від 13.04.2016 року було встановлено, що орендар зобов'язаний сплачувати 70% від загальної суми орендної плати на користь орендодавця до міського бюджету та 30% від загальної суми орендної плати на рахунок балансоутримувача об'єкта оренди починаючи з 20.04.2016 року. Відповідно до п.3.5. Договору, оренда плата сплачується орендарем щомісяця у термін не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним, і не залежить від наслідків господарської діяльності орендаря. Орендна плата сплачується орендарем за весь час фактичного використання об'єкта оренди до дати підписання акта приймання-передачі об'єкта оренди включно. Пунктом 5.2. Договору встановлено, що орендар зобов'язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату за весь час фактичного використання об'єкта оренди до дати підписання акта приймання-передачі об'єкта оренди включно. Відповідно до ч. 1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Із матеріалів справи вбачається, що відповідач, в порушення своїх зобов'язань за договором, не сплачувала орендну плату у повному обсязі до міського бюджету, у зв'язку з чим станом на момент розгляду справи заборгованість відповідача перед позивачем за договором оренди № 92-ДКП/13 від 21.02.2013 року за період з 01.07.2015 року по 17.09.2015 року складає 13829,83 грн. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Відповідно до приписів ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим до виконання. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Зважаючи на положення ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ст. 611 Цивільного кодексу України). У зв'язку з вищевказаним, договір оренди № 92-ДКП/13 від 21.02.2013 року був розірваний, а об'єкт оренди був повернутий відповідачем за актом приймання-передачі комунального нерухомого майна від 17.09.2015 року (а.с.11). Проте, заборгованість за цим договором за період з 01.07.2015 року по 17.09.2015 року у розмірі 13829,83 грн. відповідачем погашена не була. В силу положень ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Згідно з ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким чином, оскільки відповідачем непогашена у повному обсязі заборгованість за договором, суд вважає позовні вимоги Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради обґрунтованими та такими, які повністю знайшли своє підтвердження під час судового розгляду. За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради суму боргу за договором оренди № 92-ДКП/13 від 21.02.2013 року у розмірі 13829,83 грн. за період з 01.07.2015 року по 17.09.2015 року. Крім того, відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слідує стягнути судовий збір в сумі 1762 грн. 00 коп. (в порядку ч. ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції на момент звернення до суду з даним позовом). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved