Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-05 00:00:00

В серпні 2018 року прокурор звернувся в суд в інтересах держави із вказаним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, [PERSON] та [PERSON] про визнання незаконним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, вказавши, що за результатами розгляду заяви [PERSON] \~від 20.06.2017 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення у власність для ведення особистого селянського господарства, що розташована за межами населених пунктів Волоськівської сільської ради Деражнянського району площею 2 га, наказом\~ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 30.06.2017 №22-13719-сг Одарич О. [PERSON] . затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передано у власність земельну ділянку площею 2 га, розташовану за межами населених пунктів Волоськівської сільської ради Деражнянського району для ведення особистого селянського господарства. У подальшому рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень приватним нотаріусом Лаврентьєвим Ю.В. Хмельницького міського нотаріального округу Одарич О.М.\~11.07.2017 зареєстровано право власності на земельну ділянку\~площею 2 га, кадастровий номер 6821581200:03:051:0435, розташовану за межами населених пунктів Волоськівської сільської ради Деражнянського району для ведення особистого селянського господарства. Окрім цього, 21.08.2017 приватним нотаріусом Лаврентьєвим Ю.В. Хмельницького міського нотаріального округу право власності [PERSON] на вказану земельну ділянку припинено та власником земельної ділянки площею 2 га, кадастровий номер 6821581200:03:051:0435, розташованої за межами населених пунктів Волоськівської сільської ради Деражнянського району для ведення особистого селянського господарства на даний час є [PERSON] . Вищезазначений наказ Головного\~управління Держгеокадастру\~у Хмельницькій\~області від\~30.06.2017\~№22-13719-сг\~підлягає визнанню\~недійсним,\~а земельна\~ділянка витребуванню\~у [PERSON] \~на користь\~держави в\~особі Головного\~управління Держгеокадастру\~у Хмельницькій\~області з\~наведених підстав, а тому прокурор просив визнати недійсним наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про затвердження [PERSON] проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства площею 2 га, розташовану за межами населених пунктів Волоськівської сільської\~ради Деражнянського\~району від 30.06.2017 №22-13719-сг. Витребувати у [PERSON] земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства на території Волоськівської сільської ради площею 2 га з кадастровим номером 6821581200:03:051:0435 на користь Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області. Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області,\~ [PERSON] та\~ [PERSON] на користь прокуратури Хмельницької області судовий збір, сплачений за пред`явлення цього позову. Прокурор в судове засідання не з`явився, проте подав на адресу суду письмове клопотання про розгляд справи у його відсутності, підтримуючи позовні вимоги. Представник Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області в судове засідання не з`явився, проте подав на адресу суду відзив в якому зазначив, що [PERSON] при зверненні до Головного управління Держгеокадастру повідомив, що він правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства не скористався, у зв`язку з чим спеціалістами було підготовлено оспорюваний наказ, а тому просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явилися, причин неявки суду не повідомили, хоча про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Судом об`єктивно встановлено, що за результатами розгляду заяви [PERSON] \~від 20.06.2017 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення у власність для ведення особистого селянського господарства, що розташована за межами населених пунктів Волоськівської сільської ради Деражнянського району площею 2 га, наказом\~ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 30.06.2017 №22-13719-сг Одарич О [PERSON] . затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передано у власність земельну ділянку площею 2 га, розташовану за межами населених пунктів Волоськівської сільської ради Деражнянського району для ведення особистого селянського господарства. У подальшому рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень приватним нотаріусом Лаврентьєвим Ю.В. Хмельницького міського нотаріального округу Одарич Олегу Миколайовичу\~11.07.2017 зареєстровано право власності на земельну ділянку\~площею 2 га, кадастровий номер 6821581200:03:051:0435, розташовану за межами населених пунктів Волоськівської сільської ради Деражнянського району для ведення особистого селянського господарства. Окрім цього, 21.08.2017 приватним нотаріусом Лаврентьєвим Ю.В. Хмельницького міського нотаріального округу право власності [PERSON] на вказану земельну ділянку припинено та власником земельної ділянки площею 2 га, кадастровий номер 6821581200:03:051:0435, розташованої за межами населених пунктів Волоськівської сільської ради Деражнянського району для ведення особистого селянського господарства на даний час є [PERSON] . Вищезазначений наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 30.06.2017 №22-13719-сг підлягає визнанню недійсним, а земельна ділянка витребуванню у [PERSON] на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області з наступних підстав. Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно із ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Відповідно до ч. 3 ст.\~116\~ЗК України безоплатна\~\~передача\~\~земельних ділянок\~\~у\~\~власність\~\~громадян\~\~проводиться\~\~у\~\~разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться один раз по кожному виду використання (ч. 4 ст. 116 ЗК України). Частиною 6 ст.118 Земельного кодексу України, передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. Відповідно до ст.121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства не більше 2 га. Разом із тим, згідно опрацьованих 08.11.2017 даних Публічної кадастрової карти, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Держаного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта встановлено, що [PERSON] (ІНН [NUMBER] ) на підставі наказу ГУ Держгеокадастру в області №22-8144-СГ від 04.05.2017 отримав у власність земельну ділянку площею 2 га (кадастровий номер 6825081500:08:004:0151) для ведення особистого селянського господарства на території Гвардійської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, відомості до реєстру внесено 10.05.2017\~приватним нотаріусом Грица Л.М. Хмельницького міського нотаріального округу. В подальшому, 02.06.2017 вказану земельну ділянку реалізовано, реєстрацію здійснено приватним нотаріусом Лаврентєвим Ю.В. Хмельницького міського нотаріального округу. Зазначене підтверджує, що [PERSON] на час отримання спірної земельної ділянки (наказ від 30.06.2017 №22-13719-сг) використав своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок для даного виду використання (наказ від 04.05.2017\~№22-8144-СГ). Таким чином, всупереч вимог статей 116, 118, 121 Земельного кодексу України, розглядаючи заяву [PERSON] по суті, Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області не надало належної оцінки обставинам і умовам, зазначеним у заяві, доводам заявника, в тому числі, що він правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства не скористався, не перевірило, не врахувало обставин, які спростовують дійсність волевиявлення заявника, факт використання ним свого права на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. Формальний підхід до вирішення заяви, прийняття рішення про затвердження\~ [PERSON] проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2 га та передачі її у власність, створили передумови для невиправданого, штучного використання процедури неодноразового отримання у власність земельної ділянки особою, яка вже використала своє право на неї, що є підставою для скасування рішення про затвердження проекту відведення земельної ділянки та визнання недійсним свідоцтва про право власності на земельну ділянку. Враховуючи викладене, зазначений наказ ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області підлягає визнанню незаконними та скасуванню, а видане на його підставі свідоцтво про право власності на земельну ділянку визнанню недійним. Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.07.2017 по справі №278/3862/14-ц. Відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Окрім цого, відповідно до ч. 4 ст. 56 Цивільного процесуального кодексу України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених\~статтею 185\~цього Кодексу. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2016 №482 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» на Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру та її територіальні органи покладено обов`язки щодо здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог земельного законодавства в процесі укладення цивільно-правових угод, передачі у власність, надання у користування, в тому числі в оренду, вилучення (викупу) земельних ділянок.\~ У той же час, враховуючи те, що у вказаного державного органу відсутні повноваження щодо звернення до суду з позовом цієї категорії, та те, що оскаржуваний наказ прийнятий відповідачем по цій справі, прокурор пред`являє цей позов в інтересах держави як позивач. Звернення прокурора до суду спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання додержання законності передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної форми власності, яке проведене з порушенням вимог чинного законодавства. Вирішуючи питання про справедливу рівновагу між інтересами суспільства і конкретної особи Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Трегубенко проти України» від 2 листопада 2004 року категорично ствердив, що «правильне застосування законодавства незаперечно становить «суспільний інтерес». Окрім того, суспільний інтерес, який полягає у поверненні у розпорядження держави земельної ділянки, що є умовою реалізації функцій держави з забезпечення громадян правом власності на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, забезпечення рівності можливостей всіх громадян використати своє право на землю, явно переважає приватний інтерес у використанні такої землі [PERSON] ,\~ який\~ свідомо порушуючи закон набув право власності на землю повторно. Згідно ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Відповідно до ч. 1 ст. 257 ЦКУ для звернення до суду загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Про порушення, допущені ГУ Держгеокадастру в області при прийнятті оскаржуваного розпорядження, місцевій прокуратурі стало відомо після формування інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта 08.11.2017, а тому з урахуванням ст.ст. 261,\~267 ЦКУ вважаю, що строки звернення до суду не пропущено. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 388 Цивільного кодексу України якщо майно за відплатним договором придбане у особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Земельна ділянка площею 2 га (кадастровий номер 6821581200:03:051:0435), що знаходиться за межами населених пунктів\~ Волоськівської сільської ради Деражнянського району, вибула із земель запасу державної власності внаслідок незаконного використання [PERSON] права на повторну безоплатну приватизацію земельних ділянок одного виду використання, тобто поза волею власника цих земельних ділянок держави. Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, [PERSON] придбала вказану земельну ділянку в особи, яка, з огляду на зазначені обставини, не мала права її отримувати та відчужувати. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» рішення суду про задоволення позову про повернення майна, переданого за недійсним правочином, чи витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації. Згідно із п. 22 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати це майно з незаконного володіння набувача (статті 387, 388 ЦК). Якщо в такій ситуації (саме так обґрунтовано підставу позову) пред`явлений позов про визнання недійсними договорів про відчуження майна, суду під час розгляду справи слід мати на увазі правила, встановлені статтями 387, 388 ЦК. У зв`язку із цим, коли майно придбано за договором в особи, яка не мала права його відчужувати, то власник має право на підставі статті 388 ЦК звернутися до суду з позовом про витребування майна у добросовісного набувача, а не з позовом про визнання договору про відчуження майна недійсним. Це стосується не лише випадків, коли укладено один договір із порушенням закону, а й випадків, коли спірне майно відчужено на підставі наступних договорів. Відповідно до вимог ст.ст. 330, 388 ЦК України право власності на майно, яке було передане за угодами щодо його відчуження поза межами волі власника, не набувається, у тому числі й добросовісним набувачем, оскільки це майно може бути в нього витребуване. Право власності дійсного власника в такому випадку презюмується і не припиняється із втратою ним цього майна. З огляду на викладене право власності на вказані земельні ділянки дійсного власника держави презюмується і не припиняється із втратою нею цього майна, а тому це право держави підлягає захисту шляхом пред`явлення віндикаційного позову до відповідача. Таким чином, відповідно до вимог ст.ст. 330, 387, 388, 658 ЦК України право власності дійсного власника підлягає захисту протягом всього часу наявності у особи титулу власника майна, а єдиним обмеженням права власності у часі є інститут набувальної давності, який передбачає право особи, яка добросовісно заволоділа майном, отримати його у власність зі спливом певного строку, встановленого законом, якщо дійсний власник не звернеться до цього часу з вимогою про витребування майна. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ 11.10.2017 у справі № 6-33249св16 та 06.09.2017 у справі № 6-5766св17, Вищий господарський суд України 13.09.2017 у справах № 904/9643/16 та\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ № 904/10339/16, 16.05.2017 у справі № 909/837/16,

Outcome: approved