Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-06 00:00:00

В серпні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 26.04.2014 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» від 10.04.2014 №1198, яким внесено зміни до Закону України «Про житлово-комунальні послуги». 05.08.2014 в газеті «Хрещатик» було опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту) про надання публічним акціонерним товариством «Акціонерна компанія «Київводоканал», що перейменоване не приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал», як виконавцем житлово-комунальних послуг на підставі ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення та опубліковано договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення. Позивач зазначає, що відповідач отримує послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення за адресою [ADDRESS] на підставі договору, оскільки після розміщення повідомлення та договору у вищевказаній газеті, на адресу ПрАТ «АК «Київводоканал», жодних заяв або повідомлень про відмову від надання зазначених послуг та договору від відповідача не надходило. Позивач зазначає, що відповідач не виконує своє зобов`язання по оплаті спожитих в період з 01.07.2014 року по 30.06.2020 року послуг з водопостачання та водовідведення, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість у розмірі 12 304,60 грн. Також відповідач має сплатити внесок встановлений розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 30.09.2019 №1716 для відповідного будинку у розмірі 1,44 грн. щоквартально, однак він не сплачений, внаслідок чого борг складає 4,32 грн. Позивач зазначає, що у зв`язку із простроченням оплати спожитих житлово-комунальних послуг, відповідач має сплатити 3% річних у розмірі 1131,72 грн. та інфляційні втрати у розмірі 4909,55 грн. Враховуючи вищевикладене, просить суд стягнути з відповідача заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги у розмірі 12308,92 грн. Стягнути 3% річних у розмірі 1131,72 грн. Стягнути інфляційні втрати у розмірі 4909,55 грн. Стягнути витрати по оплаті судового збору у розмірі 2102 грн. Ухвалою суду від 25.08.2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву (а.с.31-33). Розпорядженням керівника апарату Святошинського районного суду м. Києва від 26.04.2021 року справу передано на повторний автоматизований розподіл у зв`язку із відстороненням судді Миколаєць І.Ю. від здійснення правосуддя (а..с.37). Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.04.2021 року визначено головуючого суддю Шум Л.М. (а.с. 38). Ухвалою суду від 28.04.2021 року справу прийнято до свого провадження та прийнято рішення про її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву (а.с. 39). Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст. 174 ЦПК України, визначено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до ст. ст. 174, 178 ЦПК України, відповідач не скористався своїм правом та не направив до суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Враховується судом і рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 року №17-рп/2011 згідно яких у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема позовній заяві) яка відповідає місцю реєстрації відповідача, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином. Враховуючи наведене, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні правовідносини. Судом встановлено, що у газеті «Хрещатик» №110 від 05.08.2014 року опубліковано повідомлення про публічний договір (оферта) ПАТ «АК «Київводоканал» (а.с. 8). Судом встановлено, що між ПАТ «АК «Київводоканал» та [PERSON] укладено договір №2804062009 від 15.02.2019 про надання послуг з центрального водопостачання та водовідведення (а.с. 9-10). Судом встановлено, що між ПАТ «АК «Київводоканал» та [PERSON] укладено договір №2804062009/Р/2019 від 18.02.2019 року про розстрочення заборгованості (а.с. 13-15). Судом встановлено, що згідно довідки ПАТ «АК «Київводоканал» у [PERSON] станом на 30.06.2020 обліковується заборгованість в розмірі 12 308,92 грн. (а.с. 16). Судом встановлено, що згідно розрахунку заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення за період липень 2014 року - червень 2020 року за адресою [ADDRESS] , заборгованість становить 12304,60 грн., 3% річних складає, 1131,72 грн., інфляційні втрати в розмірі 4909,55 грн. та борг за внески обслуговування вузлів комерційного обліку у розмірі 4,32 грн. (а.с. 17-18). Частиною 1 ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно, відсутність договірних правовідносин не є підставою для відмови у стягненні з відповідача коштів за надані житлово-комунальні послуги. Таким чином, судова практика свідчить про те, що за відсутності договірних відносин, але в разі існування прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати житлово-комунальних послуг, суди покладають на боржника відповідальність, передбачену ч. 2 ст. 625 ЦК (постанова Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 р. у справі № 6-59цс13). Згідно з ч. 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та 3 % річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів. Таким чином судом встановлено, що у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем у зв`язку з несвоєчасною оплатою комунальних послуг в розмірі 12 308,92 грн., 3% річних у розмірі 1131,72 грн. та інфляційні втрати в розмірі 4909,55 грн., а тому суд приходить до висновку, що позивачем, на виконання вимог ст. 81 ЦПК України, доведені позовні вимоги, які знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, у зв`язку з чим підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: approved