Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

До апеляційного суду звернувся представник товариства з апеляційною скаргою на рішення суду, яким вимоги позивачки були задоволені: суд стягнув з товариства на користь позивачки 1 799 грн. 98 коп. у відшкодування вартості смартфону та судові витрати на користь держави. Суд першої інстанції встановив, що позивачка [PERSON] 16 серпня 2013 року придбала за кредитні кошти у магазині «Фокстрот» смартфон вартістю 1 799 грн. 98 коп. Через тиждень позивачка виявила у придбаному товарі недоліки. Оскільки смартфон знаходився на гарантії, позивачка 02 вересня 2013 року звернулась до магазину, де придбала цей товар, з питання заміни неякісної речі. Суд встановив, що відповідач тільки 11 лютого 2014 року прийняв у позивачки цей смартфон для проведення діагностики, а 18 лютого - він був переданий у ремонт, тому суд стягнув з товариства вартість неякісного смартфону, а також у дохід держави - судовий збір. В апеляційній скарзі представник товариства просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у позові, оскільки вважає, що рішення є незаконним, таким, що ухвалене з порушенням вимог матеріального і процесуального права та не відповідає фактичним обставинам справи. Так, суд першої інстанції не прийняв до уваги, що у відповідь на звернення 02 вересня 2013 року позивачки до товариства з приводу неналежної якості придбаного товару 05 вересня на її адресу була надіслана відповідь, де було вказано, що [PERSON] не надала ніяких доказів на підтвердження наявності у придбаному товарі істотних недоліків відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів». Тільки 14 лютого 2014 року придбаний смартфон був переданий до сервісного центру, де був здійснений його гарантійний ремонт. На даний час смартфон знаходиться у робочому стані, він придатний до експлуатації та може бути повернутий позивачці у погоджений час. Таким чином, представник товариства вважає, що позивачка не довела у судовому засіданні, що придбаний нею виріб має істотні недоліки, які зробили би неможливим використання смартфону за призначенням. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову позивачці у задоволенні її вимог, з таких підстав. Судом першої інстанції було встановлено, що позивачка [PERSON] 16 серпня 2013 року у магазині «Фокстрот» у м. Дружківка придбала сматрфон ТЕХЕТ вартістю 1 799 грн. 90 коп. (а.с.5). Через деякий нетривалий час цей телефон став без стороннього втручання змінювати звукові сигнали, що були встановлені позивачкою для певних абонентів, перестав відображати деякі номери телефонів, що були внесені нею до телефонної книги, тобто позивачка виявила несправність придбаного смартфону. Оскільки телефон знаходився на гарантії, позивачка 02 вересня 2013 року подала претензію до керівника магазину «Фокстрот», де вона придбала цей виріб, та просила замінити придбаний нею телефон на якісний (а.с.6). 05 вересня 2013 року на адресу позивачки надійшла відповідь товариства, де серед іншого було вказано, що вона не надала доказів на підтвердження того факту, що виявлений нею недолік є суттєвим, у зв»язку з чим підлягає заміні, тому позивачці було запропоновано звернутись до сервісного центру або до магазину за місцем придбання товару для подальшого транспортування виробу до сервісного центру для діагностики (а.с.7-8). 11 лютого 2014 року позивачка передала сматрфон представнику торговельної організації (а.с.42), яка направила цей виріб до авторизованого сервісного центру. Згідно з довідкою про проходження ремонту 06 березня 2014 року був проведений ремонт смартфону, недоліки виробу були усунуті, виріб став пригодний до експлуатації, про що споживачка була повідомлена листом від 11 березня 2014 року та їй було запропоновано отримати цей смартфон у магазині за місцем придбання. Таким чином, судом встановлено, що недолік, який був виявлений у смартфоні, придбаному позивачкою, був усунутий в період перебування цього виробу на гарантійному обслуговуванні шляхом проведення ремонту в авторизованому сервісному центрі. Задовольняючи вимоги позивачки, суд першої інстанції послався на те, що відповідач протягом п»яти місяців з дня виявлення недоліку у придбаному смартфоні не вжив жодного заходу для розгляду претензії споживачки. Однак з таким висновком суду погодитись не можна, оскільки у відповідь на претензію позивачки від 02 вересня 2013 року товариство 05 вересня 2013 року надало їй відповідь (а.с.6, 7). З цього листа вбачається, що позивачці було роз»яснені її права у разі виявлення недоліку товару та запропоновано або самостійно звернутись до сервісного центру для діагностики, або повернути смартфон до магазину за місцем придбання для подальшої передачі до сервісного центру для встановлення причини недоліку. Натомість сматрфон позивачкою був переданий до магазину за місцем придбання тільки 11 лютого 2014 року (а.с.42). За таких обставин висновок суду першої інстанції про те, що товариство тривалий час не вживало належних заходів до врегулювання конфлікту, не відповідає дійсності. Суд першої інстанції також не врахував, що у відповідності до вимог ч.4 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків за наявності у роботі (послузі) істотних недоліків. Згідно з п.12 ст.1 того ж Закону істотним недоліком є недолік, який робить неможливим чи неприпустимим використання товару відповідно до його цільового призначення та виник з вини виробника (продавця, виконавця), а після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин. Зі справи ж та наданих сторонами доказів вбачається, що недолік, який був виявлений у придбаному позивачкою смартфоні, був усунутий у ході гарантійного ремонту, після чого цей виріб став пригодний до експлуатації. Отже виявлений недолік у товарі, який придбала позивачка, не є істотним, таким, що за законом вимагає розірвання договору та повернення коштів, тому висновок суду першої інстанції не ґрунтується на законі. Будь-яких належних та допустимих доказів на спростування доводів відповідача в цій частині заперечень позивачка [PERSON] до суду не надала, хоча у відповідності до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. За таких обставин апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу відповідача слід задовольнити, рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити позивачці у задоволенні її позовних вимог.

Outcome: dismissed