Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-20 00:00:00

В травні 2017р. позивачка [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON], в якому просила суд: стягнути з відповідача на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення донькою повноліття. Свої позовні вимоги позивачка обгрунтовувала тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано за рішенням суду. В шлюбі у сторін народилась донька - [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу проживає разом з позивачкою, при цьому відповідач надає матеріальну допомогу на утримання дитини в незначному розмірі та нерегулярно, а дохід, який сторона позивача отримує є недостатнім, щоб забезпечити гідне життя і розвиток малолітньої дитини. В судовому засіданні позивачка заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові, просила суд позов задовольнити. Відповідач, заявлені позовні вимоги визнав частково, зазначаючи, що ним регулярно і щомісяця перераховується на рахунок позивачки грошові кошти у розмірі ? частини на утримання спільної дитини сторін, при цьому звертав увагу, що позивачка їх отримує і використовує, в інтересах дитини, а тому сторона відповідача вважає, що вимоги про стягнення аліментів саме з часу подання позову є безпідставними та необґрунтованими. Суд, заслухавши пояснення сторін, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 19 липня 2013р. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 08 травня 2017р. по цивільній справі № 761/14537/17 (провадження № 2/761/4910/2017), яке набрало законної сили, шлюб між сторонами було розірвано. В шлюбі у сторін народилась донька - [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що після розірвання шлюбу, спільна дитина сторін проживає разом з позивачкою. Звертаючись до суду з вказаним позовом, сторона позивача наголошувала, що спільна дитина сторін проживає разом з позивачкою, а відповідач надає матеріальну допомогу на утримання дитини, проте вона є незначною і нерегулярною. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, який необхідно стягнути з відповідача, суд враховує матеріальний стан обох сторін, які мають постійний, сталий заробіток, при цьому судом враховано, що до подання позову, стороною відповідача здійснюється в добровільному порядку сплата аліментів на утримання спільної дитини сторін, платежі є регулярними і в розмірі ? частини заробітної плати відповідача, на спростовування зазначених відомостей стороною позивача не було надано доказів, при цьому позивачка не заперечувала, що дійсно відповідачем здійснюється перерахування коштів на утримання доньки. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідача слід стягнути на користь позивачки аліменти на утримання малолітньої дитини - [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, при цьому стягнення аліментів слід проводити з 01 вересня 2017р. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640,0 грн.

Outcome: partial