Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулася [PERSON] з позовом до ТОВ «ЖЕО» про зобовязання до вчинення дій. Позов мотивований тим, що [PERSON] є співвласником квартири [ADDRESS], де зареєстрована і проживає. 15.01.1997 року шляхом укладення договору купівлі-продажу від імені позивача по підробленій довіреності [PERSON] було незаконно позбавлено права власності на квартиру. 27.11.2001 року рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці договір купівлі-продажу квартири від 15.01.1997 року було визнано недійсним. Оскільки з 15.01.1997 року по 01.08.2002 року позивача було позбавлено права власності та проживання в квартирі, позивач не користувалася та не могла користуватись у цей період житлово-комунальними послугами, а отже і не здійснювала плату житлово-комунальних послуг, що тоді надавались. 30.04.2014 року позивач звернулась із письмовою заявою до ТОВ «ЖЕО» щодо списання заборгованості. Відповідач повідомив [PERSON] про те, що списання заборгованості можливе у випадку визнання заборгованості безнадійною та (або) зобовязання судом на вчинення таких дій. Вище викладене й стало підставою для звернення до суду із вимогами про зобовязання ТОВ «ЖЕО» провести списання з особового рахунку по квартирі [ADDRESS] безнадійної дебіторської заборгованості в сумі 1 006, 84 гривень по холодному водопостачанню та в сумі 1 630, 97 гривень по платі за опалення. Ухвалою суду від 12.05.2014 року до участі у справі судом було залучено КП «Вінницяоблводоканал» в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, аргументуючи мотивами, викладеними в позовній заяві, та просила їх задовольнити.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Представник відповідача при вирішенні спору поклалась на думку суду. Зазначила, що борг, який є предметом спору, дійсно сформований за період коли позивач не користувалась і не могла користуватись послугами, у відповідності до рішення суду від 06.12.2006 року. Представник третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог в частині списання заборгованості в сумі 1 006, 84 гривень по холодному водопостачанню, а в іншій частині поклався на думку суду. Зазначив, що претензій до позивача не має, оскільки відомо, що вона не користувалась послугами, однак можливість користуватись послугою була. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно витягу про державну реєстрацію прав власниками квартири [ADDRESS] є [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8-10) Власником особового рахунку № 131905 на вищезазначену квартиру є [PERSON], яка зареєстрована і проживає там разом із сином [PERSON] (а.с. 11) Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 06.12.2006 року у справі № 2-5569/0, яке набрало законної сили 18.12.2006 року, було відмовлено МКП «ЖЕК № 13» про стягнення з [PERSON] боргу за житлово-комунальні послуги. Даним судовим рішенням встановлено, що [PERSON] не проживала та була позбавлена права власності та проживання в [INFO] з 15.01.1997 року по 01.08.2002 року, а тому не користувалась та й не могла користуватись житлово-комунальними послугами. Боргу [PERSON] за житлово-комунальні послуги не має. (а.с. 19) У відповідності до положень ч. 3 ст. 61 ЦПК України вище зазначені обставини не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що у відповідності до рішення виконавчого комітету ВМР № 25 від 10.01.2013 року будинок № 54 по вул. Литвиненка в м. Вінниці було передано на обслуговування ТОВ «ЖЕО» Департаментом житлового господарства з боргами населення за послуги централізованого холодного водопостачання, водовідведення, вивезення побутових відходів, централізованого опалення та гарячого водопостачання, обслуговування антен. (а.с. 35-40) Судом встановлено, що мешканці багатоквартирного будинку не мають прямих договірних відносин із організаціями, які виробляють теплову та електричну енергію, здійснюють водопостачання тощо, а розрахунки здійснюються за посередництвом балансоутримувача будинку ТОВ «ЖЕО». На даний час за позивачем продовжує рахуватись заборгованість за житлово-комунальні послуги в сумі 1 006, 84 гривень по холодному водопостачанню та в сумі 1 630, 97 гривень, що виникла за період з 15.01.1997 року по 01.08.2002 року по платі за опалення, що підтверджується оборотною відомістю, вибіркою та розрахунком нарахувань платежів за житлово-комунальні послуги. (а.с. 12-26). В судовому засіданні представник відповідача визнала наявність вище зазначеної заборгованості за позивачем. Також, представник третьої особи зазначив, що за позивачем дійсно рахується на даний час заборгованість в сумі 1 006, 84 гривень по холодному водопостачанню. Відповідач повідомив позивача 05.05.2014 року про неможливість проведення списання заборгованості, оскільки в резолютивній частині рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 06.12.2006 року не відображено обовязку щодо списання наявної заборгованості. (а.с. 13-14) Споживач це фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу, яка споживається відповідно в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності. Отже, як встановлено рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 06.12.2006 року, [PERSON] не споживала в період з 15.01.1997 року по 01.08.2002 року, за який досі за нею рахується заборгованість, жодних житлово-комунальних послуг. Підстави виникнення цивільних прав та обовязків відсутні. Відповідно на даний час, враховуючи положення законодавства України, дана заборгованість є безнадійною. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих доказів. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню, оскільки є обґрунтованим і доведеним належними і допустимим доказами. Враховуючи вище викладене, а також ст. 16 ЦК України, згідно якої суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, суд приходить до висновку, що в даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача, шляхом зобовязання товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово Експлуатаційне Обєднання» списати з особового рахунку по квартирі [ADDRESS] безнадійну заборгованість в сумі 1 006 (одна тисяча шість) гривень 84 копійки по холодному водопостачанню та в сумі 1 630 (одна тисяча шістсот тридцять) гривень 97 копійок по платі за опалення. Враховуючи положення ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 243, 60 гривень. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved