Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-15 00:00:00

В січні 2019 року Хмельницька міська рада звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за земельну ділянку. В обґрунтування позову позивач вказав, що з 2016 року [PERSON] була власником адміністративно-побутового приміщення загальною площею 448,7 кв.м. та приміщення металевих складів ОКСу, загальною площею 1111,4 кв. по [ADDRESS] на підставі договору дарування від 03.08.2016 року. Для обслуговування вказаного об`єкту нерухомого майна [PERSON] використовувалась земельна ділянка площею 17882 кв.м.. З 2016 року [PERSON] користувалась земельною ділянкою без правовстановлюючих документів, сплачувала за таке користування кошти не в повному обсязі, договір оренди земельної ділянки не укладала, із клопотанням про передачу їй земельної ділянки у користування до міської ради не зверталась. Згідно інформації Головного управління ДФС у Хмельницькій області щодо задекларованих та сплачених коштів орендної плати/земельного податку, [PERSON] за земельну ділянку по [ADDRESS] у 2016 році сплатила 4109,25 грн., у 2017 році - 10453,94 грн., у 2018 році - 3484,64 грн.. На підставі вищевказаних відомостей, управлінням земельних ресурсів та земельної реформи департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів Хмельницької міської ради було нараховано розмір орендної плати в період з 01.09.2016р. до 01.05.2018р., який мала б сплатити [PERSON] у випадку виконання чинного законодавства України - укладення договору оренди землі. \~ \~ \~ \~ Право на земельну ділянку в набувача будинку, будівлі або споруди виникає з моменту набуття права на будинок, будівлю або споруду незалежно від будь-яких подальших дій набувача щодо оформлення права на земельну ділянку. Водночас, реєстрація права власності на об`єкт нерухомості не тягне за собою безумовного переходу права власності на земельну ділянку під об`єктом нерухомості, а вимагає в цьому випадку окремого договірно-правового регулювання шляхом укладання відповідних цивільно-правових угод між власником земельної ділянки і власником споруди в установленому порядку, тобто договорів оренди. Враховуючи наведене, з моменту виникнення права власності на нерухоме майно у власника виникає обов`язок оформити та зареєструвати речове право на відповідну земельну ділянку, розташовану під цією будівлею. \~ \~ \~ \~ [PERSON] після оформлення за собою 03.08.2016 року права власності на адміністративно-побутове приміщення загальною площею 448,7 кв.м. та приміщення металевих складів ОКСу, загальною площею 1111,4 кв. по [ADDRESS] , в період з 2016 року по 2018 рік договір оренди вказаної земельної ділянки не укладала, орендної плати за користування землею не здійснювала в повному обсязі, хоча земельна ділянка використовувалась нею для обслуговування вказаних об`єктів нерухомого майна. Внаслідок цього територіальна громада міста Хмельницького в особі Хмельницької міської ради була позбавлена можливості отримати дохід у розмірі 640331,32 грн. від здачі земельної ділянки в оренду в період з 01.09.2016р. до 01.05.2018р.. [PERSON] не була власником та постійним землекористувачем земельної ділянки, а тому не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому, єдина можлива форма здійснення плати за землю для неї, як землекористувача, є орендна плата (ст.14.1.72 ПК України). \~ \~ \~ \~ Згідно рішення дев`ятнадцятої сесії міської ради №64 від 29.08.2012 року «Про впорядкування орендної плати за землю та втрату чинності рішень сесії міської ради», затверджено орендні ставки, a саме відсотки від нормативної грошової оцінки, що враховується для розрахунку річної плати за землю. Даним рішенням затверджено 3 % - найменшу орендну ставку, яка відповідає ПК України та яка і використовувалась при обрахуванні безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за земельну ділянку по [ADDRESS] . Так як на сьогоднішній день дана земельна ділянка огороджена, є сформованою відповідно до чинного законодавства та їй присвоєно кадастровий номер, розмір безпідставно збережених коштів, який відповідає орендній платі за користування земельною ділянкою, було вирішено нарахувати саме на сформовану земельну ділянку площею 17883 кв.м.. [PERSON] у період з 01.09.2016р. до 01.05.2018р. не сплачувала за користування земельною ділянкою плату за землю у встановленому законодавчими актами розмірі. Відповідач (набувач), не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, фактично збільшив свої доходи, а Хмельницька міська рада (потерпілий) втратила належне їй майно (кошти від орендної плати) у розмірі 640331,32 грн.. Таким чином, розмір доходу відповідача у період з 01.09.2016р. до 01.05.2018р. було розраховано Хмельницькою міською радою як розмір плати за земельну ділянку комунальної власності у формі орендної плати, який нараховується та сплачується за регульованого ціною, встановленою уповноваженими органами державної влади та органами місцевого самоврядування. Користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів позбавляє орендодавця права одержати дохід у вигляді орендної плати за землю, який він міг би отримувати, якби його право не було порушено. На підставі наведеного, ст.1212 ЦК України, позивач просить стягнути з відповідача 640331,32 грн. безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за земельну ділянку по [ADDRESS] та судовий збір в сумі 9604,97 грн.. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позовній заяві та просила їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив, суду пояснив, що попереднім власником приміщень використовувалась земельна ділянка лише під приміщеннями, що було встановлено рішенням господарського суду. Тому до [PERSON] перейшло право користування земельною ділянкою, також лише в межах під приміщеннями, що становить площу забудови. Відповідач користувалась земельною ділянкою під приміщеннями і підстав стверджувати, що вона користувалась всією земельною ділянкою немає. Вказана земельна ділянка огороджена лише частково та до неї був безперешкодний доступ. На земельній ділянці є інші об`єкти, які не належать відповідачу, є лінія електропередач, яка не може бути передана у користування. Також зазначив, що відповідач не формувала земельну ділянку. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] була власником адміністративно-побутового приміщення загальною площею 448,7 кв.м. та приміщення металевих складів ОКСу, загальною площею 1111,4 кв. по [ADDRESS] на підставі договорів дарування нежитлових приміщень від 03.08.2016 року, посвідчених приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Твердохліб Г.Г. Зі змісту п.6 вказаних договорів вбачається, що дарувальник свідчить, що земельна ділянка, площею 1,7882га., кадастровий номер 6810100000:14:002:0225, на якій розташоване відчужуване вказані в договорі приміщення, у його власності не перебуває. Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-6803495222016, виданого 22.07.2016 року Управлінням Держгеокадастру у Хмельницькому районі Хмельницької області, експлікація земельних угідь: всього земель, гектарів 1,7882га., у т.ч. за земельними угіддями, гектарів: капітальна трьох і більше поверхова 0,0190; капітальна одноповерхова 0,0040; капітальна одноповерхова 0,1112; під проїздами, проходами та площадками 1,6921; цільове призначення 11.02 Для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості; категорія земель Землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення; вид використання земельної ділянки під приміщення металевих складі ОКСу. Згідно витягу з Державного земельного кадастру №НВ-0002326292018 від 13.11.2018 року земельна ділянка в [ADDRESS] , кадастровий номер 6810100000:14:002:0225, площею 1,7882га., для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, належить до комунальної власності та зареєстрована в Державному земельному кадастрі. Згідно акту обстеження земельної ділянки від 23.05.2019 року, складеного головними спеціалістами відділу оренди та продажу землі управління земельних ресурсів та земельної реформи департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів [PERSON] та [PERSON] встановлено, що земельна ділянка кадастровий номер 6810100000:14:002:0225, площею 1,7882га., по [ADDRESS] , огороджена бетонним парканом, на ділянці розміщені будівлі. Вільний доступ до земельної ділянки відсутній. Свідок [PERSON] суду пояснила, що земельна ділянка по [ADDRESS] повністю огороджена парканом, який був, як у 2016р., так і у 2019р. На території вони не були, оскільки там все огороджено. Свідок [PERSON] суду пояснила, що проводила огляд земельної ділянки по [ADDRESS] в 2018р. та 2019 р.. По всьому периметру вказаної земельної ділянки встановлений паркан, вільного доступу немає. Є будка і був охоронець. Відповідно до листів Головного управління ДФС у Хмельницькій області №18315/10/22-01-07-01-31 від 23.07.2018 року, №15142/10/22-01-13-05 від 23.07.2018 року [PERSON] сплачувала за користування земельною ділянкою по [ADDRESS] земельний податок, а саме в: 2016 році 4109,25грн., 2017 році 10453,94грн., 2018 році 3484,64грн., у червні липні 2018 року плату не вносила. 16.05.2018 року на підставі договорів купівлі-продажу від 16.05.2018 року припинено право власності [PERSON] на адміністративно-побутового приміщення загальною площею 448,7 кв.м. та приміщення металевих складів ОКСу, загальною площею 1111,4 кв. по [ADDRESS] . Згідно «Розрахунку розміру орендної плати» [PERSON] за користування земельною ділянкою по [ADDRESS] , площею [ADDRESS] м.кв., за період з 01.09.2016 року по 01.05.2018 року розмір орендної плати становить 640331,32грн. Вказані обставини підтверджуються: Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №141127416 від 11.10.2018 року; копіями договорів дарування нежитлових приміщень від 03.08.2016 року; актом обстеження земельної ділянки від 23.05.2019 року; листами Головного управління ДФС у Хмельницькій області №18315/10/22-01-07-01-31 від 23.07.2018 року, №15142/10/22-01-13-05 від 23.07.2018 року; платіжними дорученнями №25 від 22.05.2018р., №20 від 25.04.2018р., №15 від 26.03.2018р., №10 від 26.02.2018р., №5 від 29.01.2018р., №75 від 26.12.2017р., №71 від 29.11.2017р., №66 від 21.10.2017р., №61 від 24.09.2017р., №55 від 23.08.2017р., №50 від 24.07.2017р., №43 від 27.06.2017р., №36 від 29.05.2017р., №29 від 25.04.2017р., №22 від 27.03.2017р., №15 від 27.02.2017р., №8 від 28.01.2017р., №77 від 26.12.2016р., №70 від 28.11.2016р., №63 від 26.10.2016р., №56 від 26.09.2016р., про сплату [PERSON] земельного податку; витягом із технічної документації про грошову оцінку земельної ділянки №18-22-0.33-1845/116-18 від 17.05.2018 року; розрахунком розміру орендної плати; витягом з Державного земельного кадастру №НВ-0002326292018 від 13.11.2018 року. Відповідно до статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. За змістом визначення, наведеного у частині 1 статті 79\~ЗК України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Відповідно до ч.ч.1-4, 9 статті 79-1 ЗК України, формування земельної\~ділянки полягає\~у визначенні\~земельної ділянки\~як об`єкта\~цивільних прав.\~Формування земельної\~ділянки передбачає\~визначення її\~площі,\~меж та\~внесення інформації\~про неї\~до Державного\~земельного кадастру.\~ Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом; за проектами\~землеустрою щодо\~організації території\~земельних часток\~(паїв). \~Сформовані земельні\~ділянки підлягають\~державній реєстрації\~у Державному\~земельному кадастрі.\~ Земельна\~ділянка вважається\~сформованою з\~моменту присвоєння\~їй кадастрового\~номера. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Статтею 80 ЗК України визначено, що суб`єктами права власності на землі комунальної власності, є - територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування. Згідно ч.2 ст.152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. За змістом глави 15 ЗК України, право користування земельною ділянкою комунальної власності реалізується через право постійного користування або право оренди. Частина перша статті 93\~ЗК України встановлює, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт «в» частини першої статті 96 ЗК України). Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (стаття 125 ЗК України). За змістом вказаних приписів виникнення права власності на жилий будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені і яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Проте, відповідно до приписів частини другої\~статті 120 ЗК України\~не вважається правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій розташоване це нерухоме майно. До моменту оформлення власником об`єктів нерухомості права оренди земельних ділянок, на яких ці об`єкти розташовані, відносини з фактичного користування земельними ділянками без укладених договорів їх оренди та недоотримання їхнім власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Відповідно до\~ст. 1212 Цивільного кодексу України\~особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до\~ст. 1214 Цивільного кодексу України\~особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна. Положення\~глави 83 Цивільного кодексу України\~застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Отже, фактичний користувач земельних ділянок, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цих ділянок зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування земельною ділянкою, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки\~на підставі ч.1 ст.1212 ЦК України\~(аналогічні висновки сформульовані у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 629/4628/16-ц та від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17). Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Свідок [PERSON] суду пояснив, що після придбання приміщень він 1,5 роки приводив до ладу територію, яка була занедбана. На територію є три входи, в тому числі там, де ж/д гілка і де були відкриті ворота. Разом з тим, слід зазначити, що земельна ділянка кадастровий номер 6810100000:14:002:0225, площею 1,7882га., по [ADDRESS] на якій розташовувались належні відповідачу нежитлові приміщення була сформована, як об`єкт цивільних прав, огороджена парканом. Відповідач [PERSON] після отримання у власність об`єктів нерухомості, як фізична особа, не вживала заходів для оформлення права оренди на сформовану земельну ділянку, як об`єкт цивільних прав, чи її поділ (зменшення) відповідно до фактичного користування. Посилання в судовому засіданні представника відповідача на рішення Господарського суду Хмельницької області від 21.08.2018 року у справі № 924/272/18, яким з попереднього власника приміщень ФОП [PERSON] було стягнуто 62937,34грн. збитків завданих використанням земельної ділянки по [ADDRESS] , з врахування забудованої площі земельної ділянки безпосередньо під приміщеннями, суд вважає безпідставними. Оскільки, [PERSON] не була стороною у вказаній справі, обставини користування нею земельною ділянкою судом не досліджувались. А належне,\~чи неналежне\~користування відповідачем\~вказаним об`єктом\~цивільних прав,\~не звільняє\~останнювід обов`язку повернути власнику земельної ділянки\~на підставі частини першої\~статті 1212 ЦК України, кошти які вона за рахунок власника цієї ділянки зберегла у себе та, які мала заплатити за користування ділянкою. Окрім наведеного слід зазначити, що після відчуження 16.05.2018 року відповідачем належних їй приміщень, на підставі договорів купівлі-продажу від 16.05.2018 року, між новим їх власником [PERSON] та Хмельницькою міською радою 03.12.2018 року було укладено договір оренди земельної ділянки в [ADDRESS] , кадастровий номер 6810100000:14:002:0225, площею саме - 17882м.кв. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню і з [PERSON] на користь Хмельницької міської ради слід стягнути 640331,32 грн. безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за земельну ділянку по [ADDRESS] . Щодо розподілу судових витрати, то відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів. Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 141 ЦПК України. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Отже, зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору. Відповідно до пенсійного посвідчення серія [NUMBER] [PERSON] , являється інвалідом другої групи безстроково. Таким, чином відповідач [PERSON] звільнена від сплати судового збору у всіх судових інстанціях як інвалід ІІ групи, а тому сума судового збору, яка підлягає стягненню з неї (9604,97грн.) в силу дії ст.141 ЦПК України компенсується позивачеві за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved