Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-11 00:00:00

В січні 2018 року [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом, згідно з яким просить суд: встановити факт проживання [PERSON], [INFO], із спадкодавцем [PERSON], [INFO], однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини; встановити факт належності [PERSON], [INFO], на праві власності легкового автомобіля ВАЗ 21061, 1988 року випуску, держномер [NUMBER]; визнати за [PERSON] право власності на легковий автомобіль ВАЗ 21061, 1988 року випуску, держномер [NUMBER], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON]. Позовні вимоги мотивовано тим, що в період з 1994 року по [INFO] [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, а також мали спільний бюджет. При цьому, позивач вказує, що з 1994 року вони разом із [PERSON] проживали за адресою: [ADDRESS], а з 2004 року - в будинку [ADDRESS]. Разом з тим, [INFO] [PERSON] померла. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить, в тому числі, й автомобіль АЗ 21061, 1988 року випуску, держномер [NUMBER] 21061, 1988 року випуску, держномер [NUMBER]. У зв'язку з зазначеним, 12.07.2017 року позивач звернувся до 9-ї Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, на підставі якої було заведена спадкова справа №494/17. Проте постановою державного нотаріуса Пічевською Н.В. від 12.07.2017 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO] року, у зв'язку з неможливістю [PERSON] підтвердити свої родинні відносини з померлою. За вказаних обставин, враховуючи відсутність правовстановлюючих документів на автомобіль, а також посилаючись на те, що встановлення факту проживання однією cім'єю з [PERSON] необхідне для одержання права на спадкування у відповідності до положень ст.ст. 1259, 1261-1264 ЦК України, згідно з якими право на спадкування за законом мають особи, які проживали з спадкоємцем однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини, позивач звернувся до суду з цим позовом, який просить задовольнити в повному обсязі. Ухвалою від 19.02.2018 року було відкрито провадження в цивільній справі за вказаним позовом, розгляд якої вирішено проводити за правилами загального позовного провадження. Ухвалою від 30.04.2018 року було задоволено заяву позивача про забезпечення доказів та викликано в якості свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] для допиту їх в судовому засіданні. Ухвалою від 30.04.2018 року було задоволено клопотання позивача про витребування з Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори завіреної копії спадкової справи після померлої [INFO] року [PERSON] 04.06.2018 року до суду надійшов відзив Київської міської ради на позовну заяву, якому відповідач просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість позовних вимог. 19.06.2018 року на адресу суду від Дев'ятої київської державної нотаріальної контори надійшли копії матеріалів спадкової справи №494/2017 до майна померлої [INFO] року [PERSON] Ухвалою від 03.07.2018 року було закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. Також, у судовому засіданні, з обставин справи були допитані свідки: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Відповідач та третя особа у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Разом з тим, як вбачається з наявного в матеріалах справи відзиву на позовну заяву, відповідач просить суд розгляд справи проводити за його відсутністю. Вислухавши пояснення позивача та його представника, а також показання свідків, дослідивши письмові докази, зібрані в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією Свідоцтва про смерть [NUMBER] від 12.06.2017 року. Як вбачається з копії матеріалів спадкової справи № 494/2017 щодо майна померлої [INFO] року [PERSON], 12.07.2017 року [PERSON] подано заяву до Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті спадкодавця [PERSON] Разом з тим 12.07.2017 року державним нотаріусом Дев'ятої київської нотаріальної контори Пічевською Н.В. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме: відмовлено позивачу у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] в зв'язку з тим, що позивач не може підтвердити свої родинні відносини з померлою. Звертаючись з позовом до суду, позивач зазначає, що встановлення факту його проживання однією cім'єю з [PERSON] без реєстрації шлюбу необхідне для одержання ним права на спадкування за законом після померлої [PERSON] Так, відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які прожили зі спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини. Згідно положень ч.2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. При цьому відповідно до роз'яснень, які містяться в п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року за № 7, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо. Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач, як на підставу для задоволення своїх позовних вимог про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, посилається на те, що період з 1994 року по [INFO] [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, а також мали спільний бюджет. На підтвердження факту спільного проживання та побуту позивачем було надано до суду фотокартки, на яких зображено як позивача, так і покійну [PERSON] в період з 1994 року по 2010 рік; довідки Фастововецької сільської ради Бахмацького району Чернігівської області №217 та №218 від 15.06.2017 року про спільне проживання позивача з [PERSON] з 2004 року по день смерті останньої за адресою: [ADDRESS] квитанції на оформлення періодичної підписки по місцю реєстрації проживання померлої на ім'я [PERSON] за період 2010-2017 роки. Крім того, вказані позивачем обставини у позовній заяві підтвердили й допитані у судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позивач дійсно проживав з покійною [PERSON] однією сім'єю як чоловік та дружина, вони були пов'язані спільним побутом, а також мали взаємні права та обов'язки. При цьому, враховуючи те що Сімейний кодекс України та Цивільний кодекс України набрали законної сили з 01.01.2004 року, а Кодексом про шлюб та сім'ю України не передбачалося права встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, суд вважає за можливе встановити факт проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 01.01.2004 року по [INFO] року. Разом з тим, щодо решти позовних вимог суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Зі змісту цієї статті вбачається, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Тобто, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Враховуючи викладене, а також зважаючи на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які документи, які б підтверджували, що позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на автомобіль ВАЗ 21061, 1988 року випуску, держномер [NUMBER], позовні вимоги в частині встановлення факту належності [PERSON], [INFO], на праві власності легкового автомобіля ВАЗ 21061, 1988 року випуску, держномер [NUMBER], а також визнання за [PERSON] право власності на легковий автомобіль ВАЗ 21061, 1988 року випуску, держномер [NUMBER], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], є передчасними та такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: partial