Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

Головний лікар Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просив вирішити питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку [PERSON], посилаючись на те, що остання страждає на важкий психічний розлад у формі параноїдної шизофренії з 18 років, багаторазово лікувалася у психіатричних стаціонарах (було 24 госпіталізації), остання виписка 14.06.2016 року, перебіг захворювання безперервний з наростаючим емоційно-вольовим дефектом, є інвалідом другої групи безстроково по психічному захворюванню, рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 10.06.2015 року визнана недієздатною, її опікуном призначена двоюрідна сестра [PERSON] Зі слів її опікуна, психічний стан [PERSON] в останні два тижні погіршився: відмовляється від прийому ліків, стала агресивною, розриває речі, бє посуд, не памятає, що робить. У звязку із таким станом, [PERSON] 13 серпня 2016 року доставлена психіатричною спеціалізованою бригадою до комунальної установи, де була оглянута черговим лікарем, який виявив загострення хронічного психічного розладу у формі параноїчної шизофренії. 13 серпня 2016 року [PERSON] оглянута комісією лікарів-психіатрів, яка встановила, що вона страждає на тяжкий психічний розлад у формі параноїдної шизофренії, неперервний тип перебігу, галюцинаторно-параноїдний синдром з вираженим емоційним-вольовим дефектом, з високою вірогідністю скоєння суспільно-небезпечного діяння по відношенню до сестри-опікуна. Приймаючи до уваги, що [PERSON] представляє небезпеку для себе і оточуючих, є доцільним примусова госпіталізація хворої, оскільки її лікування можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару. У судовому засіданні представник психіатричного закладу доводи заяви підтримала з підстав, викладених в ній, і просила суд задовольнити заяву. [PERSON] у судовому засіданні свою позицію щодо примусової госпіталізації не висловила. Прокурор заяву підтримала і просила суд винести рішення про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, лікаря-психіатра, особи, щодо якої вирішується питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку, думку прокурора, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. У своєму рішенні Європейський Суд з прав людини (справа «[PERSON] проти України») від 17.04.2014 року зазначив, що особа не може вважатися «Психічно хворою» та позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов; по-перше, об'єктивна медична експертиза повинна достовірно показати, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання. Як вбачається з висновку комісії лікарів-психіатрів від 13 серпня 2016 року, [PERSON], [INFO], яка проживає за адресою: [INFO],страждає на тяжкий психічний розлад у формі параноїдної шизофренії, неперервний тип перебігу, галюцинаторно-параноїдний синдром з вираженим емоційним-вольовим дефектом, з високою вірогідністю скоєння суспільно-небезпечного діяння по відношенню до сестри-опікуна (агресія на її адресу), її лікування можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару (а.с.2). Надані суду пояснення лікаря-психіатра [PERSON], зокрема, про те, що [PERSON] вже багато років проходить курс лікування у психіатричній лікарні і внаслідок захворювання являє потенційну соціальну небезпеку для себе і оточуючих, обставини, викладені у заяві до психіатричного закладу законного представника особи, щодо якої вирішується питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку, [PERSON], суд вважає доказами по справі, підтверджуючими необхідність госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку. Таким чином, зібрані у справі докази і їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви.

Outcome: approved