Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-22 00:00:00

В червні 2018 року [PERSON] звернулася до Чемеровецького районного суду Хмельницької області із заявою про встановлення факту перебування на утриманні, вказуючи, що в листопаді 2014 року її чоловік [PERSON] перемістився з тимчасово окупованої території смт. Біле Лутугінського району Луганської області до смт. Чемерівці Чемеровецького району Хмельницької області та був взятий на облік як внутрішньо переміщена особа. В грудні 2014 року [PERSON] приїхав в смт. Біле Лутугінського району Луганської області, де помер 03 січня 2015 року. За час свого життя [PERSON] отримував пенсію значно вищу за її, тобто фактично вона перебувала на його утриманні. Для оформлення пенсії по втраті годувальника, вона звернулася до Чемеровецької селищної ради Чемеровецького району Хмельницької області із заявою про отримання довідки про перебування на утриманні померлого чоловіка, проте їй було відмовлено. Просить встановити факт її перебування на утриманні померлого чоловіка [PERSON]. В судовому засіданні заявник вимоги заяви підтримала. Представник Чемеровецької селищної ради Чемеровецького району Хмельницької області в судове засідання не зявилася, надав суду заяву, в якій розгляд справи просить проводити без його участі, щодо задоволення заяви покладається на розсуд суду. Заслухавши пояснення заявника, покази свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Відповідно до ст. 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення» члени сімї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сімї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію. Пункт 8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року зазначає, що судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сімї годувальника, які були на його утриманні. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 16 липня 1977 року, про що Білівською сільською радою Лутугинського району Луганської області 16 липня 1977 року зроблено актовий запис № 48 (а.с. 5). Відповідно до копії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № [NUMBER] від 14.11.2014 року, [PERSON], який постійно проживав за адресою: [INFO], перемістився з тимчасово окупованої території в смт. Чемерівці вул. Чапаєва, 59 Чемеровецького району Хмельницької області 17 жовтня 2014 року. Відповідно до копії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 000094 від 12.03.2015 року, [PERSON], яка постійно проживала за адресою: [INFO], перемістилася з тимчасово окупованої території в смт. Чемерівці вул. Чапаєва, 59 Чемеровецького району Хмельницької області 12 березня 2015 року. Згідно із копією свідоцтва про смерть серії І-БВ № 246540, виданого 12 січня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чемеровецького районного управління юстиції у Хмельницькій області, [PERSON] помер 03 січня 2015 року у смт. Біле Лутугинський район Луганська область, про що зроблено відповідний актовий запис № 3 (а.с.6). Відповідно до довідки № 50412а від 23.07.2018 року, виданої Чемеровецьким відділом обслуговування громадян [PERSON] управління ПФУ в Хмельницькій області, [PERSON] знаходився на обліку в ГУ ПФУ в Хмельницькій області і отримував пенсію за віком за Списком № 1, розмір якої за період з 01.07.2014 року по 31.12.2014 року склав по 2947 грн. щомісячно. Згідно довідки № 50412 від 23.07.2018 року, виданої Чемеровецьким відділом обслуговування громадян [PERSON] управління ПФУ в Хмельницькій області, [PERSON] знаходиться на обліку в ГУ ПФУ в Хмельницькій області і отримує пенсію за віком за Списком № 1, розмір якої за період з 01.07.2014 року по 31.12.2014 року склав по 1116 грн. 87 коп. щомісячно. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердила суду, що дійсно [PERSON] та [PERSON] проживали разом і остання перебувала на утриманні свого чоловіка. Згідно статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у звязку з втратою годувальника призначається: непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні. До членів сім'ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім'ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв'язку з втратою годувальника. За таких обставин, оскільки встановлення факту перебування на утриманні має для заявниці юридичне значення і потрібне для призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника, суд вважає за необхідне встановити факт перебування [PERSON] на утримані свого чоловіка [PERSON] на час його смерті. Враховуючи те, що підтвердити вищевказаний факт у позасудовому порядку неможливо, суд дійшов висновку, що заяву належить задовольнити, оскільки встановлення факту породжує для заявниці певні юридичні наслідки та іншого шляху для підтвердження даного факту не існує. Відповідно до ч. 7 ст. 235 ЦПК України судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved