Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

В січні 2011 року представник позивача Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «СоцКом Банк» звернувся до суду із позовом до [PERSON], в якому просив розірвати Кредитний договір № 041/1-1036 від 30 березня 2010 року, укладений між Банком та Відповідачем, і стягнути з [PERSON] на користь АТ «КБ «СоцКом Банк» заборгованість за Кредитним договором № 041/1-1036 у розмірі 16.973.843 (шістнадцять мільйонів дев'ятсот сімдесят три тисячі вісімсот сорок три) гривні 56 копійок та судові витрати. 10 квітня 2012 року ухвалою Приморського районного суду міста Одеси провадження у цивільній справі за позовом АТ «КБ «СоцКом Банк» до [PERSON] було зупинено до остаточного розгляду по суті позову [PERSON] до про визнання Кредитного договору № 041/1-1036 від 30 березня 2010 року недійсним. 21 листопада 2013 року провадження у вищевказаній цивільній справі було відновлено, після чого представник позивача до судових засідань не з'являвся, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується розписками про одержання рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення та розпискою уповноваженої особи - ліквідатора про одержання повістки про виклик до суду, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] та його представник в судовому засіданні проти позову заперечували, посилаючись на те, що набуло законної сили рішення Приморського районного суду міста Одеси від 12 вересня 2013 року, яке було змінено рішенням Апеляційного суду Одеської області від 26 березня 2014 року, яким Кредитний договір № 041/1-1036 від 30 березня 2010 року було визнано недійсним. З'ясувавши обставини, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, та правовідносини сторін, що випливають з таких обставин, вислухавши учасників цивільного процесу, перевіривши їх доводи наявними в справі доказами, дослідивши матеріали справи, надавши їм правову оцінку, судом встановлені наступні правовідносини. Позивач Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «СоцКом Банк» звернувся до суду із позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що на підставі Кредитного договору № 041/1-1036 від 30 березня 2010 року, та додаткової угоди № 1 до Кредитного договору у позичальника за вказаним договором [PERSON] станом на 12 січня 2011 року виникла заборгованість по сплаті кредитних коштів у розмірі 16.973.843 (шістнадцять мільйонів дев'ятсот сімдесят три тисячі вісімсот сорок три) гривні 56 копійок, які він в порушення вимог пунктів 1.3.1., 1.3.4. Кредитного договору № 041/1-1036 та додаткової угоди № 1 до нього не сплачує у строки, вказані в цьому договорі. Посилаючись на положення п. 2.1. Кредитного договору № 041/1-1036 від 30 березня 2010 року та положення ст. ст. 525-527, 625, 629, 651, 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) представник позивача просив суд стягнути з [PERSON] вищевказану заборгованість, мотивуючи свої вимоги тим, що несвоєчасна сплата відповідачем [PERSON] або несплата взагалі заборгованості за Кредитним договором № 041/1-1036 від 30 березня 2010 року порушує законні права та інтереси Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «СоцКом Банк» щодо ведення банківської політики та позбавляє можливості в повному обсязі та своєчасно фінансувати свої проекти, розраховуватися по заборгованостям із трудовим колективом, вести повноцінну ділову діяльність, виконувати свої зобов'язання перед іншими банківськими, фінансовими установами та комерційними установами, що призводе до погіршення ділової репутації Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «СоцКом Банк» та до погіршення конкурентоспроможності на ринку фінансових послуг України. Заперечуючи проти вимог Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «СоцКом Банк», відповідач [PERSON] посилався на те, що Кредитний договір № 041/1-1036 від 30 березня 2010 року та додаткову угоду № 1 до Кредитного договору від 30 вересня 2010 року він не укладав і не підписував, грошові кошти не одержував і не витрачав їх на власні потреби, оскільки його власні потреби обмежуються одержаною ним заробітною платою, тому вважав вказаний Кредитний договір № 041/1-1036 від 30 березня 2010 року фіктивним і таким, що не може створювати для нього жодних юридичних наслідків. В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «СоцКом Банк» відповідач [PERSON] просив відмовити з підстав, передбачених ст. ст. 203, 215, 234 ЦК України. Судом встановлено, що з метою доведення фіктивності Кредитного договору № 041/1-1036 від 30 березня 2010 року, в жовтні місяці 2011 року [PERSON] звернувся з позовом до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «СоцКом Банк» про визнання Кредитного договору № 041/1-1036 від 30 березня 2010 року недійсним (справа № 2/1522/11924/11). У зв'язку із цим, провадження у цивільній справі № 2-5175/11 було зупинено до остаточного розгляду по суті цивільної справи № 2/1522/11924/11 за позовом [PERSON], яка на даний момент розглянута та по ній винесено остаточне рішення. Судом встановлено, що згідно рішення Приморського районного суду міста Одеси від 12 вересня 2013 року (справа № 2/1522/11924/11) позов [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «СоцКом Банк» про визнання кредитного договору недійним було задоволено і визнано недійсним Кредитний договір № 041/1-1036 від 30 березня 2010 року укладений між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «СоцКом Банк», з однієї сторони, та [PERSON], з другої сторони, про надання кредиту у вигляді відкличної не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 15.422.546 (п'ятнадцять мільйонів чотириста двадцять дві тисячі п'ятсот сорок шість) гривень 22 копійки з підстав, передбачених ст. ст. 203, 215, 234 ЦК України. 26 березня 2014 року рішенням Апеляційного суду Одеської області було змінено рішення Приморського районного суду міста Одеси від 12 вересня 2013 року з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норми матеріального права, передбаченої ст. 234 ЦК України. Колегія суддів Апеляційного суду Одеської області погоджуючись із тим, що обставини справи щодо не підписання [PERSON] кредитного договору та відповідних документів до нього і не отримання коштів за кредитним договором були правильно встановлені судом першої інстанції, підтвердила вірність висновку районного суду першої інстанції про укладання спірного договору з порушенням, оскільки [PERSON] вказаний договір не підписував. Тому колегія суддів Апеляційного суду Одеської області погодилися із висновком суду першої інстанції в частині недійсності зазначеного правочину з підстав, передбачених ст. ст. 203, 215 ЦК України. Однак, колегія суддів Апеляційного суду Одеської області не погодившись із висновком районного суду першої інстанції, що спірний кредитний договір є також і фіктивним, а тому його необхідно визнати недійним і з цих підстав, змінила рішення Приморського районного суду міста Одеси від 12 вересня 2013 року, скасувавши вказане рішення суду в частині задоволення позову [PERSON] про визнання Кредитного договору № 041/1-1036 від 30 березня 2010 року, укладеного з Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «СоцКом Банк», - фіктивним, та відмови вала в цій частині у задоволенні позову [PERSON] Згідно ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. В судовому засіданні відповідач довів ті обставини, на які він посилався як на підставу своїх заперечень, тому суд приходить до висновку про те, що в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «СоцКом Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 041/1-1036 від 30 березня 2010 року у розмірі 16.973.843 (шістнадцять мільйонів дев'ятсот сімдесят три тисячі вісімсот сорок три) гривні 56 копійок, слід відмовити з наступних підстав. Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Судом встановлено, що рішення Приморського районного суду міста Одеси від 12 вересня 2013 року, змінене рішенням Апеляційного суду Одеської області від 26 березня 2014 року, постановлено щодо тих самих осіб, які є сторонами в даній цивільній справі, а саме щодо Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «СоцКом Банк» та [PERSON]. Згідно положень ч. 1 ст. 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Судом встановлено, що рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 12 вересня 2013 року, зміненим рішенням Апеляційного суду Одеської області від 26 березня 2014 року, Кредитний договір № 041/1-1036 від 30 березня 2010 року, укладений між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «СоцКом Банк», з однієї сторони, і [PERSON], з іншої сторони, визнано недійсним з підстав, передбачених ст. ст. 203, 215 ЦК України. Рішення Приморського районного суду міста Одеси від 12 вересня 2013 року, змінене рішенням Апеляційного суду Одеської області від 26 березня 2014 року, набрало законної сили в порядку, передбаченому ст. 319 ЦПК України, що підтверджується відміткою на засвідчених належним чином копіях вказаних судових рішень. Відповідно до положень ч. 3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно ч. 1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Отже, внаслідок того, що оспорюваний Кредитний договір № 041/1-1036 від 30 березня 2010 року було визнано судом недійсним правочином з підстав, передбачених ст. ст. 203, 215 ЦК України, а саме: з підстав його не підписання [PERSON] та відповідних документів до нього і не отримання коштів за Кредитним договором, то вказаний Кредитний договір № 041/1-1036 від 30 березня 2010 року не може створювати для [PERSON] жодних правових наслідків, передбачених ст. ст. 525-527, 625, 629, 1054 ЦК України.

Outcome: dismissed