Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

В червні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Комінтернівської районної державної адміністрації Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 3,58 га, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Кіровської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, яка залишилася після смерті її чоловіка -[PERSON], померлого [INFO] В судовому засіданні позивачка позов підтримала і в його обґрунтування послалася на те, що [INFO] помер її чоловік - [PERSON], з яким вона знаходилася у шлюбі з 1971 року. Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 3,58 га, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Кіровської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, яка належала померлому на підставі державного акта на право приватної власності на землю. Заповіту чоловік не залишив. В встановлений законом строк вона і син з дочкою звернулися до нотаріальної контори із заявами - вона про прийняття спадщини, що залишилася після смерті чоловіка, а діти про відмову від спадщини на її користь. На частину майна вона вже отримала свідоцтва про право на спадщину за законом, а відносно земельної ділянки сільськогосподарського призначення нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що відсутній кадастровий номер земельної ділянки, яка є об'єктом спадкування. За викладених обставин вона вимушена звернутися до суду з даним позовом, який просить задовольнити. Представник відповідача та представник третьої особи, без самостійних вимог щодо предмета спору, в судове засідання не з'явилися, надавши суду заяви про розгляд справи за їх відсутність /а.с.63,67/. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини й не припинялися внаслідок його смерті. Судом установлено, що [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 3.58 га, за цільовим призначенням - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Кіровської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії Р1 №466085, який видано [PERSON] 03.12.2002 року на підставі розпорядження Комінтернівської державної районної адміністрації Одеської області від 26 серпня 2002 року № 474, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за №124 /а.с.14/. [INFO] у віці 63 роки [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого виконкомом Кіровської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, актовий запис за № 04 /а.с.8/. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Факт знаходження позивача зі спадкодавцем у шлюбі підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого 09.03.1971 року Кіровською сільською радою Комінтернівського району Одеської області /а.с.9/. Згідно статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про від-мову від неї. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частино1 ст.1273 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановлено ст.1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. З копії матеріалів спадкової справи №222/2012 до майна померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що спадкова справа відкрита Комінтернівською державною нотаріальною конторою Одеської області 16.07.2012 року за заявою [PERSON] про прийняття спадщини, що залишилася після смерті чоловіка. Від дітей спадкодавця: [PERSON] та [PERSON] 18.07.2012 року до нотаріуса надійшли заяви про відмову від прийняття спадщини на користь дружини померлого - [PERSON] На заощадження, житловий будинок та присадибну земельну ділянку [PERSON] 28.05.2013 року отримала свідоцтва про право на спадщину за законом /а.с.21-55/. Листом державного нотаріуса Комінтернівської державної нотаріальної контори від 28.05.2013 року, [PERSON] повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 3,58 га, яка розташована на території Кіровської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва [PERSON], у зв'язку з відсутністю відомостей в Державному земельному кадастрі на спадкову земельну ділянку та відсутністю кадастрового номеру цієї земельної ділянки /а.с.10/. Згідно роз'яснень, викладених у п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (із збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ст.ст.125,126 ЗК України, в редакції 2001 року, що діяв на час отримання спадкодавцем у власність земельну ділянку, яка є об'єктом спадкування, право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Отже, спадкодавець [PERSON] на законних підставах за життя набув право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 3.58 га, яка розташована на території Кіровського сільської ради Комінтернівського району Одеської області, та отримав державний акт на цю земельну ділянку, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право власності на землю за №124. Відповідно Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель, затвердженого Наказом Держкомзему України №174 від 02.07.2003 року, ведення автоматизованої системи державного земельного кадастру здійснюється з 01.09.2003 року, в зв'язку з чим земельним ділянкам, на які виготовлялись державні акти на право приватної власності на землю в період до 01.09.2003 року, кадастрові номери не присвоювались, інформація по земельним ділянкам до АС ДЗК не вносилась. У ч.ч.3,4 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року №1952-ІУ зазначено, що права на нерухоме майно, які підлягають державної реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умови, що реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на моментїх виникнення. Пунктом 23 постанови №7 від 30.05.2008 року Пленуму Верховного Суду України роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За таких обставин, позивачка обгрунтовано звернулася до суду з даним позовом і позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.1216, 1217, 1218, 1223, 1233, 1268 ЦК України, ст..ст.22,23 ЗК УРСР, Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель, і

Outcome: approved