Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-27 00:00:00

До Вільнянського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 52567,82 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 21.12.2011 [PERSON] отримала кредит у розмірі 2600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач свої зобов'язання за договором належним чином не виконала, у зв'язку з чим станом на 31.03.2018 року виникла заборгованість - 52567,82 грн., яка складається з наступного: 2585,00 грн. - заборгованість за кредитом; 43203,40 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3800,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 2479,42 грн. - штраф (процентна складова). Сторони належним чином повідомлені про те, що справа буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження. Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні із викликом сторін від позивача та відповідача не надходило. 19.06.2018 до суду від відповідача надійшла заява про застосування позовної давності, у якій зазначеного, що, на думку відповідача, початок перебігу позовної давності розпочався з 10.02.2015 року, тобто з моменту останньої сплати за користування коштами, тому 10.02.2018 року строк позовної давності за вимогами сплив, у зв'язку з чим [PERSON] просить суд застосувати позовну давність та відмовити у задоволенні позовних вимог. 28.08.2018 на електронну пошту суду від представника позивача надійшов відзив на заяву про застосування позовної давності, у якому зазначено, що, на думку представника позивача, перебіг позовної давності щодо повернення кредиту у повному обсязі починається зі спливом останнього дня місяця дії картки. Картка була надана відповідачу зі строком дії до останнього дня вересня 2016 року. Позивач же звернувся о суду з позовом до відповідача 21.04.2018 року, тобто до спливу строку позовної давності. Дослідивши докази, суд приходить до такого висновку. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору б/н від 21.12.2011 [PERSON] отримала кредит у розмірі 2600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач свої зобов'язання за договором належним чином не виконала, у зв'язку з чим станом на 31.03.2018 року виникла заборгованість - 52567,82 грн., яка складається з наступного: 2585,00 грн. - заборгованість за кредитом; 43203,40 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3800,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 2479,42 грн. - штраф (процентна складова). Відповідач просить суд застосувати строк загальної позовної давності - три роки, оскільки останній платіж був здійснений 10.02.2015 року, і тому строк позовної давності сплив. Відповідно до ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересів. Загальна позовна давність встановлено тривалістю у три роки. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Початок перебігу загальної і спеціальної позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п'ята статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язання за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язання за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними платежами, повинна обчислюватися з дати останнього платежу, здійсненого відповідачем, тобто з 10.02.2015 року. Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у справі, зробленою до винесення рішення. Згідно з ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). З наданого розрахунку заборгованості за договором б/н від 21.12.2011, укладеного між ПриватБанком та [PERSON] вбачається, що останній платіж за вказаним договором відповідач здійснила 10.02.2015, отже саме з цієї дати позивачу було відомо про порушення відповідачем умов кредитного договору, а тому саме з цієї дати і розпочався перебіг строку позовної давності. Відповідач скористалася своїм правом, передбаченим ст. 267 ЦК України, та звернулася до суду із заявою про застосування до спірних правовідносин строку позовної давності. Відповідно до п. 1 ст. 32 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав-учасників Конвенції виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення, що стали неповними через сплив часу (пункт 570 рішення від 20.09.2011 року за заявою №14902/04 у справі ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; п. 51 рішення від 22.10.1996 року за заявами №22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства). Виходячи з наведених обставин та відповідно до вищенаведених норм права, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed