overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

В травні 2014 року позивачка звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки посилаючись на те, що вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], батьком якої записаний відповідач. Спільно сторони не проживають. На даний час дочка навчається у Хмельницькій гуманітарно-педагогічній академії на факультеті початкової освіти та філології і строком закінчення її навчання є 30 червня 2017 року. Відповідач добровільно допомогу на повнолітню дитину не надає, а тому позивачка просить стягувати з нього аліменти на її користь на утримання повнолітньої дочки в розмірі 600 грн. щомісячно, до закінчення дочкою навчання. Позивачка в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково і пояснив, що він не працює, а тому просить суд стягувати з нього аліменти на користь позивачки на утримання повнолітньої дочки в розмірі 300 грн. Заслухавши сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню. Згідно із ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ст. 200 Сімейного Кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Судом встановлено, що згідно із копією свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], відповідач вказаний її батьком. Відповідно до довідки Хмельницької гуманітарно-педагогічної академії від 16 травня 2014 року [PERSON] навчається на факультеті початкової освіти та філології. Термін навчання закінчується 30 червня 2017 року. Що стосується питання визначення розміру аліментів, то суд враховує ту обставину, що відповідач не працює, інших утриманців не має, стан здоров'я його нормальний, а тому вважає вірним визначити аліменти в розмірі 400 грн. щомісячно. В силу ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Однак, як встановлено в ході з»ясування обставин справи на користь позивачки на утримання неповнолітньої дочки з відповідача стягувалися аліменти включно до 26 травня 2014 року. Тому, суд вважає за доцільне стягувати аліменти на повнолітню дочку починаючи з 27 травня 2014 року. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

В травні 2014 року позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що їх сім'я розпалася і поновлена бути не може. Під час розгляду справи по суті позивачка заявлений позов підтримала, просила задовольнити його, пояснивши, що сімейні відносини з відповідачем припинені з лютого 2014 року і на примирення вона не погоджується. Просила залишити їй післяшлюбне прізвище. Відповідач [PERSON], будучи повідомленим про день, час, місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не сповістив, заперечень щодо заявленого позову не подав, що фактично вказує на визнання ним цього позову / а.с. 9, 12 /. В справі мається достатньо матеріалів про права та взаємини сторін. Протокольною ухвалою суду відповідно до положень ст. ст. 77, 225 ч. 1 ЦПК України ухвалено справу розглянути у відсутність відповідача в порядку її заочного вирішення, проти чого позивачка не заперечувала. Судом встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 01 вересня 2007 року в Відділі РАЦС по м. Миргороду Миргородського міськрайонного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 273, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу/ а.с. 3 /. Для обох із сторін це перший шлюб, від якого вони мають малолітнього сина [PERSON], 2008 року народження / а.с. 4 /. Спільно, однією сім'єю, як вбачається з пояснень позивачки, сторони не проживають з лютого 2014 року. При встановлених обставинах суд приходить до висновку про те, що між сторонами по справі склалися і існують такі взаємини, які виключають їх подальше спільне проживання і ця сім'я поновлена бути не може. Позивачка просить залишити їй післяшлюбне прізвище, право на що передбачене ст. 113 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

В травні 2014 року позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що їх сім'я розпалася і поновлена бути не може. Під час розгляду справи по суті позивачка заявлений позов підтримала, просила задовольнити його, пояснивши, що сімейні відносини з відповідачем припинені майже рік тому і на примирення вона не погоджується. Просила залишити їй післяшлюбне прізвище. Відповідач [PERSON], будучи повідомленим про день, час, місце розгляду справи / а.с. 11, 14 /, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не сповістив, заперечень щодо заявленого позову не подав, що фактично вказує на визнання ним цього позову. В справі мається достатньо матеріалів про права та взаємини сторін. Протокольною ухвалою суду відповідно до положень ст. ст. 77, 225 ч. 1 ЦПК України ухвалено справу розглянути у відсутність відповідача в порядку її заочного вирішення, проти чого позивачка не заперечувала. Судом встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 24 вересня 1994 року в Миргородському міськвідділі РАГС Полтавської області, актовий запис № 295, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу / а.с. 3 /. Для обох із сторін це перший шлюб, від якого вони мають малолітню дочку, [INFO] / а.с. 5 /. Спільно, однією сім'єю, як вбачається з пояснень позивачки, вони не проживають. В даний час сімейних відносин не підтримують. На примирення позивачка не погоджується. При встановлених обставинах суд приходить до висновку про те, що між сторонами по справі склалися і існують такі взаємини, які виключають їх подальше спільне проживання і ця сім'я поновлена бути не може. Позивачка не бажає відновити своє дошлюбне прізвище, право на що передбачене ст. 113 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

В травні 2014 року позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що їх сім'я розпалася і поновлена бути не може. Під час розгляду справи по суті позивачка заявлений позов підтримала, просила задовольнити його, пояснивши, що сімейні відносини з відповідачем припинені, майже, рік тому і на примирення вона не погоджується. Просила залишити їй післяшлюбне прізвище. Відповідач [PERSON] заявлений позов визнав, не заперечував проти його задоволення, зазначивши у своїх поясненнях про те, що їх шлюб дійсно припинено і на примирення він не погоджується. Судом встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 10 серпня 2010 року в Великосорочинській сільській раді Миргородського району Полтавської області, актовий запис № 10, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу / а.с. 3 /. Для позивачки це повторний, а для відповідача перший шлюб, від якого вони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO] / а.с. 4 /. Спільно, однією сім'єю, як вбачається з пояснень сторін, вони не проживають. В даний час сімейних відносин не підтримують. На примирення не погоджуються. При встановлених обставинах суд приходить до висновку про те, що між сторонами по справі склалися і існують такі взаємини, які виключають їх подальше спільне проживання і ця сім'я поновлена бути не може. Позивачка не бажає відновити своє дошлюбне прізвище, право на що передбачене ст. 113 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

В травні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просила суд розірвати шлюб, зареєстрований 13 травня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Врадіївського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 21. Позивачка зазначала, що вони з відповідачем знаходяться у зареєстрованому шлюбі та мають від шлюбу малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ними фактично припинені, вони ведуть окреме господарство та мають окремий бюджет. Причиною розпаду сім'ї є відсутність взаєморозуміння, поваги один до одного, в них різні погляди на сімейне життя, виховання дитини, все це призвело до втрати почуття кохання та до припинення шлюбних відносин. Посилаючись на те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, просила розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила шлюб розірвати, просила відновити її дошлюбне прізвище. Відповідач в судове засідання не з'явився, до суду надав заяву, в якій позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, розглянувши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено та доведено, що сторони з 13 травня 2006 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 13 травня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Врадіївського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 21. Мають від шлюбу малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сторони припинили подружні стосунки, так як мають різні погляди на життя і сім'ю, не ведуть сумісного господарства, не мають наміру примиритися, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, що має істотне значення відповідно до ст.ст.110-112, 114 Сімейного Кодексу України. Судом встановлено факт, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] і збереження їх шлюбу суперечить інтересам один одного, а тому підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Крім того, згідно зі ст.113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачкою висловлена думка щодо відновлення дошлюбного прізвища.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-13 00:00:00

В травні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в позові зазначає, що 30.08.2008 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, про що Шевченківським Відділом рестрації актів громадянського стану Запорізького міського управління юстиції було зроблено актовий запис № 495. Фактично родина розпалася, спільного господарства позивачка з відповідачем не ведуть. Від шлюбу неповнолітніх дітей не має. Подружні відносини припинені з листопада 2013 року, посилаючись на те, що подальше збереження сім'ї не можливе, просить розірвати шлюб зареєстрований між нею та відповідачем. В судове засідання позивачка надала заяву, в якій просила розглядати справу за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомих причин,викликався шляхом направлення судових повісток. Про зміну свого місця проживання(перебування)під час судового провадження ,причини неявки у судове засідання відповідачка суд не повідомила. Відповідно до ст.74,76,77 ЦПК України відповідач вважається таким,що повідомлений належним чином та не з*явився в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ст.224,225 ЦПК України суд на згодою позивача та його представника ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши усі надані письмові докази у сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Згідно ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи 30.08.2008 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, про що надано копію свідоцтва про шлюб. Судом встановлено, що подальше спільне життя та збереження шлюбу між сторонами не можливе, оскільки шлюбні відносини між сторонами припинені, сторони спільного господарства не ведуть, примирення не можливе.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

В травні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила шлюб з відповідачем, зареєстрований 01 листопада 2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Красногвардійського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 715 - розірвати, а також стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування позову позивачка вказала на те, що від шлюбу у них з відповідачем народилася дитина: [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між позивачкою та відповідачем припинені з вересня 2006 року. Причиною розпаду сім'ї є психологічна несумісність між ними, яка негативно вплинула на подружні стосунки та призвела до непорозумінь та втрати моральної рівноваги в сім'ї. До теперішнього часу поліпшення у їх стосунках не відбулося, так як кожен з них продовжує жити окремим життям. Позивачка вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може. В судове засідання позивачка не з'явилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, раніше надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі, вказала, що з чоловіком не проживає разом з вересня 2006 року. Справу просила розглянути у її відсутність. Прізвище після розірвання шлюбу просила залишити без змін. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, раніше надав суду заяву, в якій позовні вимоги позивачки визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу, вказав, що не проживає разом з дружиною з вересня 2006 року. Також, справу просив розглянути без його участі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню по наступним підставам. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] (до шлюбу [PERSON]) та [PERSON] 01 листопада 2003 року уклали шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Красногвардійського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 715. Від шлюбу у них народилася дитина: [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між позивачкою та відповідачем припинені з вересня 2006 року, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Тому, суд вважає за необхідне задовольнити даний позов та розірвати шлюб між сторонами. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки слідує стягнути судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

В травні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила шлюб з відповідачем, зареєстрований 10 жовтня 2009 року в Бабушкінському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 741 - розірвати, а також стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування позову позивачка вказала на те, що від шлюбу у них з відповідачем народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між позивачкою та відповідачем припинені з лютого 2014 року. Причиною розпаду сім'ї є психологічна несумісність між ними, яка негативно вплинула на подружні стосунки та призвела до непорозумінь та втрати моральної рівноваги в сім'ї. До теперішнього часу поліпшення у їх стосунках не відбулося, так як кожен з них продовжує жити окремим життям. Позивачка вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та просила задовольнити їх в повному обсязі. Вказала, що з чоловіком не проживає разом з листопада 2013 року. Прізвище після розірвання шлюбу просила залишити без змін. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги позивачки визнав. Вказав, що не проживає разом з дружиною з листопада 2013 року. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню по наступним підставам. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] (до шлюбу [PERSON]) та [PERSON] 10 жовтня 2009 року уклали шлюб в Бабушкінському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 741. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені з листопада 2013 року. Після наданого судом строку на примирення, шлюбні відносини між подружжям не відновлені, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. За таких обставин, з урахуванням вищевказаного, суд вважає необхідним задовольнити даний позов та розірвати шлюб між сторонами. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки слідує стягнути судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

В травні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила шлюб з відповідачем, зареєстрований 18 серпня 2006 року у Красногвардійському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 562 - розірвати. В обґрунтування позову позивачка вказала на те, що від шлюбу у них з відповідачем народився син: [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між позивачкою та відповідачем припинені з серпня 2013 року. Причиною розпаду сім'ї є психологічна несумісність між ними, яка негативно вплинула на подружні стосунки та призвела до непорозумінь та втрати моральної рівноваги в сім'ї. До теперішнього часу поліпшення у їх стосунках не відбулося, так як кожен з них продовжує жити окремим життям. Позивачка вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може. В судове засідання позивачка не з'явилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, раніше надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі, вказала, що з чоловіком не проживає разом з серпня 2013 року. Справу просила розглянути у її відсутність. Прізвище після розірвання шлюбу просила залишити без змін. Відповідач в судове засідання не з'явився, оскільки відбуває покарання в Жовтоводській виправній колонії управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№ 26), про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, раніше з Жовтоводської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№ 26) надійшов лист з заявою відповідача, в якій він вказав, що ознайомлений з позовними вимогами позивачки, заперечень не має та визнає позовні вимоги. Також, надана розписка останнього про отримання позовної заяви з додатками. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню по наступним підставам. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 18 серпня 2006 року уклали шлюб у Красногвардійському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 562. Від шлюбу у них народився син: [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені з серпня 2013 року, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Тому, суд вважає необхідним задовольнити даний позов та розірвати шлюб між сторонами. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

В травні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила шлюб з відповідачем, зареєстрований 31 серпня 1996 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Красногвардійської районної Ради народних депутатів м. Дніпропетровська, актовий запис № 301 - розірвати, стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн. щомісячно. В обґрунтування позову позивачка вказала на те, що від шлюбу у них з відповідачем народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між позивачкою та відповідачем припинені. Причиною розпаду сім'ї є психологічна несумісність між ними, яка негативно вплинула на подружні стосунки та призвела до непорозумінь та втрати моральної рівноваги в сім'ї. До теперішнього часу поліпшення у їх стосунках не відбулося, так як кожен з них продовжує жити окремим життям. Позивачка вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може. Ухвалою суду позовні вимоги позивачки в частині стягнення аліментів - були залишені без розгляду. В судове засідання позивачка не з'явилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, раніше надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі, вказала, що з чоловіком не проживає разом з листопада 2011 року. Справу просила розглянути у її відсутність. Прізвище після розірвання шлюбу просила залишити без змін. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, раніше надав суду заяву, в якій позовні вимоги позивачки визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу, вказав, що не проживає разом з дружиною з листопада 2011 року. Справу просив розглянути без його участі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню по наступним підставам. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 31 серпня 1996 року уклали шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Красногвардійської районної Ради народних депутатів м. Дніпропетровська, актовий запис № 301. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між позивачкою та відповідачем припинені з листопада 2011 року, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Тому, суд вважає за необхідне задовольнити даний позов та розірвати шлюб між сторонами. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки слідує стягнути судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved