Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-02 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~В січні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом. \~ \~ \~ \~В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що йому на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~В квартирі зареєстровані, проте не проживають відповідачі з 21 червня 2016 року. [PERSON] за усною домовленістю мав знятися з реєстраційного обліку за вказаною адресою разом з малолітнім сином через пів року після реєстрації, однак до цього часу цього не зробив. Де проживають відповідачі позивачу не відомо. \~ \~ \~ \~Посилаючись на вказані обставини, а також на вимоги 405 ЦК України позивач просив визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням. \~ \~ \~ \~В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Відповідачі в судове засідання не з`явилися, письмовий відзив на позов не подали. \~ \~ \~ \~Представник Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності з врахуванням висновку наданого в порядку ст. 19 СК України. Проти задоволення позовних вимог заперечував. \~ \~ \~ \~Представник Департаменту реєстрації Харківської міської ради до суду не з`явився, причин неявки суду не повідомив, письмових пояснень на позов не подав. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає виходячи з наступного. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~статті 55 Конституції України\~та вимог чинного цивільного процесуального законодавства кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Розгляд цивільних справ здійснюється не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін самостійно, на власний розсуд розпоряджається своїми правами й зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Звертаючись до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням, позивач посилався на положення статей\~317,\~391 ЦК України\~у сукупності з положеннями\~статті 405 ЦК України. \~ \~ \~ \~Судом встановлені наступні обставини та відповідні до них правовідносини. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 13 червня 2009 року (а.с. 6-7). Відповідачі зареєстровані у вказаній квартирі як члени сім`ї власника зі згоди позивача з 21 червня 2016 року. Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України члени сім`ї власника будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У відповідності до\~статті 6 СК України\~правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Відповідно до частин четвертої та шостої\~статті 29 ЦК України\~місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місце знаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Фізична особа може мати кілька місць проживання. Пунктом 1 статті 8 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод, гарантовано кожній особі окрім інших прав, право на повагу до її житла. Воно охоплює насамперед право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла. Відповідно до Висновку Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради від 27 травня 2019 року № 397 Департамент з метою недопущення безпритульності малолітнього [PERSON] , вважає за недоцільне позбавлення його права користування житлом за адресою: [ADDRESS] . При цьому Департаментом зазначено, що відомостей про те, що малолітній [PERSON] є власником житла або має право користування іншим житлом не має. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Жодних доказів на підтвердження заявлених позовних вимог позивачем не надано. З врахуванням вищезазначеного, підстави для задоволення позову відсутні. \~ \~ \~ \~Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: dismissed