Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-13 00:00:00

В січні 2021 року представник позивача ПрАТ «СК «Уніка» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 104757,21 грн. та судовий збір. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 25.07.2018 року між ПрАТ «СК «Уніка» та [PERSON] був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту № 030117/4605/0000033, за яким позивач застрахував майнові інтереси потерпілого, пов`язані з експлуатацією автомобіля «Мерседес» д.н.з. [NUMBER] . 20.02.2019 року в м. Києві по проспекту Голосіївському відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля під керуванням [PERSON] та автомобіля «Мітсубісі» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Винним у вказаній аварії визнано відповідача. За заявою потерпілого з урахуванням наданих документів щодо розміру завданих даною пригодою збитків, ПрАТ «Уніка» виплатило потерпілій суму в розмірі 10843,58 грн. страхового відшкодування та отримало право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідальність відповідача не була застрахована згідно єдиної бази МТСБУ, а тому за вказаних підстав позивач звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх прав та просить стягнути суму в розмірі 104757,21 грн. з відповідача, як з винної в зазначеній пригоді особи. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 20.01.2021 року, у справі було відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. В лютому 2021 року до суду від відповідача надійшов відзив на позов, відповідно до якого сторона відповідача просить в задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що позивачем не доведена сума заборгованості в розмірі 104757,21 грн., та ним було сплачено на користь позивача суму в розмірі 10843,58 грн., в зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення позову. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 03.03.2021 року, у справі було вирішено перейти від розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Суду подав письмове клопотання про розгляд справи без його участі, та стягнення із відповідача суми судового збору, оскільки, відповідач сплатив суму боргу в розмірі 10843,58 грн. вже після відкриття провадження у справі, а ціна позову в сумі 104757,21 грн. була зазначена в позові помилково. Інші заяви та/або клопотання зі сторони позивача до суду не надходили. Відповідач в судове засідання не з`явився. У відзиві на позов просив суд розглянути справу без його участі. З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити за наступних підстав. Судом встановлено, що 25.07.2018 року між ПрАТ «СК «Уніка» та [PERSON] був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту № 030117/4605/0000033, за яким позивач застрахував майнові інтереси потерпілого, пов`язані з експлуатацією автомобіля «Мерседес» д.н.з. [NUMBER] . 20.02.2019 року о 15-20 год. в м. Києві по проспекту Голосіївському відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля під керуванням [PERSON] та автомобіля «Мітсубісі» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Винним у вказаній аварії визнано відповідача, що підтверджується копією постанови судді Голосіївського районного суду м. Києва від 14.05.2019 року у справі № 752/4729/19. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, вказана постанова судді для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою, є обов`язковою. За заявою потерпілого з урахуванням наданих документів щодо розміру завданих даною пригодою збитків, ПрАТ «Уніка» виплатило потерпілій суму в розмірі 10843,58 грн. страхового відшкодування. Доказів на підтвердження звернення позивача до відповідача із позасудовою вимогою про виплату зазначеної суми, в матеріалах справи відсутні. 03.02.2021 року відповідач сплатив на користь позивача суму в розмірі 10843,58 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 482 від 03.02.2021 р. Доказів на підтвердження завдання позивачу шкоди ані в сумі 16627,14 грн., ані в сумі 104757,21 грн., як зазначено в мотивувальній та прохальній частині позову, відповідно, - матеріали справи не містять та стороною позивача суду надано не було. Перевіряючи обґрунтованість та доведеність позовних вимог, суд приймає до уваги те, що згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати заподіяну шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки покладено на особу, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частини 2 статті 1187 ЦК). Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини 1 статті 1188 ЦК України). Правовідносини щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України, регулюються, зокрема, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон). Відповідно до статті 22 Закону, у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, страховик у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Одним із способів відшкодування шкоди є відшкодування збитків (частин 2 статті 16 ЦК України). Відповідно до частини 2 статті 22 ЦК України, збитками є, зокрема, витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Згідно із ч. 2 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник, що одержав страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Судом встановлено, що позивач не звертався до відповідача із листом вимогою про сплату коштів, які були виплачені потерпілій особі. Фактично позивачем було виплачено потерпілій особі суму страхового відшкодування лише в розмірі 10843,58 грн., яка була сплачена відповідачем на користь позивача, однак, стороною позивача було пред`явлено до стягнення із відповідача сума в розмірі 104757,21 грн., яка достатніми доказами не підтверджена, та із заявами про зменшення розміру позовних вимог та/або уточнення позовних вимог сторона позивача до суду не зверталась, обмежившись лише зазначенням про те, що в позові наявні помилки в цій частині, а тому суд вважає, що достатні підстави для задоволення позову відсутні. Окремо варто відзначити те, що суд в силу вимог цивільного процесуального закону позбавлений можливості за відсутності відповідних заяв/клопотань сторони, уточнювати позовні вимоги та збільшувати/зменшувати розмір позовних вимог, а відтак доводи сторони відповідача про необґрунтованість вимог позивача в частині пред`явленої вцілому суми до стягнення є слушними. Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також приймаючи до уваги те, що стороною позивача не доведено розмір позовних вимог, пред`явлених до стягнення, відсутні будь-які заяви/клопотання про їх уточнення, суд вважає, що з огляду на сплату відповідачем суми завданої шкоди, яка фактично була понесена позивачем, - підстав для стягнення із відповідача на користь позивача пред`явленої сумуи в розмірі 104757,21 грн. немає, а відтак позов слід залишити без задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід залишити за позивачем по фактично понесеному.

Outcome: dismissed