Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-06 00:00:00

В травні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з заявою за участі заінтересованої особи Районного Управління пенсійного фонду України в м. Вінниці про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Заява мотивована тим, що 30.05.1970 року Вінницьким міським відділом ЗАГС зареєстровано шлюб з заявниці з [PERSON], про що зроблено запис за № 753. [INFO] чоловік заявниці [PERSON] помер, про що відділом ДРАЦС Вінницького МУЮ Вінницької області в Книзі реєстрації смертей 24.01.2011 року зроблено відповідний запис за № 223. 29.01.2018 року заявниця звернулась з заявою до районного управління ПФУ в м. Вінниці про переведення її на пенсію по втраті годувальника померлого [PERSON] 06.03.2018 року заявниця отримала повідомлення Районного управління ПФУ у м. Вінниці № 1 від 06.03.208 року про те, що рішенням № 1243 від 29.01.2018 року їй відмовлено в призначенні пенсії на підставі п. 2.3 порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління ПФУ 25.11.2005 №22-1, оскільки в матеріалах пенсійної справи є розбіжності прізвищ померлого годувальника «[PERSON]» та утриманця «[PERSON]», розбіжність виникла через переклад з російської мови. Факт перебування заявниці на утриманні чоловіка підтверджується довідками з квартального комітету мікрорайону «Центральний» м. Вінниці № 20 від 18.04.2018 року про спільне проживання з чоловіком за однією адресою: [ADDRESS] та про реєстрацію за однією адресою, відповідно до копій паспортів, довідками про розмір пенсії заявниці та пенсії її покійного чоловіка, станом на [INFO] - дату його смерті. Просила суд встановити факт перебування [PERSON], [INFO], зареєстрованої за адресою: [ADDRESS], на утриманні годувальника, її чоловіка - [PERSON], [INFO], який помер [INFO] у м. Вінниці. В судовому засіданні заявниця [PERSON] заявлені вимоги підтримала за обставин викладених в справі, просила суд їх задовольнити, встановити факт перебування [PERSON], [INFO], зареєстрованої за адресою: [ADDRESS], на утриманні годувальника, її чоловіка - [PERSON], [INFO], який помер [INFO] у м. Вінниці. Представник заінтересованої особи Районного Управління пенсійного фонду України в м. Вінниці Павич О.С. в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справ у її відсутність, щодо розгляду заяви по суті покладалась на розсуд суду. Суд, вислухавши думку заявниці, дослідивши надані суду докази, матеріали справи, вважає, що заява не підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 30.05.1970 року Вінницьким міським відділом ЗАГС зареєстровано шлюб заявниці з [PERSON], про що зроблено запис за № 753 (а.с.8). [INFO] чоловік заявниці [PERSON] помер, про що відділом ДРАЦС Вінницького МУЮ Вінницької області в Книзі реєстрації смертей 24.01.2011 року зроблено відповідний запис за № 223(а.с.18). Відповідно до довідки №20 від 18.04.2018 року Комітету мікрорайону «Центральний» [PERSON] проживала та вела сумісне господарство разом зі своїм чоловіком [PERSON] до дня його смерті за адресою :[ADDRESS] (а.с.12). Відповідно до довідки № 1382 від 25.04.2018 року Управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці, [PERSON] отримує пенсію за віком згідно ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», розмір пенсії станом на [INFO] становить 939, 96 грн. (а.с.13). Відповідно до довідки № 1381 від 25.04.2018 року Управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці, [PERSON] отримував пенсію за віком згідно ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», розмір пенсії станом на [INFO] становив 1894,73 грн. (а.с.14). Рішенням №1234 від 29.01.2018 року Управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці, перевести [PERSON] згідно заяви від 29.01.2018 року немає законних підстав, оскільки в матеріалах пенсійної справи є розбіжності прізвищ померлого годувальника «[PERSON]» та утриманці «[PERSON]» (а.с.17). Відповідно до п. п. 6-8 ст. 42 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання його сім'ї виплачуються виплати на поховання та щомісячна страхова виплата особам, які мають на це право. Розмір цієї виплати встановлюється виходячи з розміру щомісячної страхової виплати потерпілого на день його смерті. Причинний зв'язок смерті потерпілого з одержаним каліцтвом або іншим пошкодженням здоров'я має підтверджуватись висновками відповідних медичних органів. Згідно ст.41 вказаного Закону у разі смерті потерпілого право на одержання щомісячних страхових виплат мають непрацездатні особи, які перебували на утриманні потерпілого, в тому числі особи, які досягли пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону, які не працюють. За положеннями частини 2-4 ст. 75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови що другій із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом , або є інвалідом І, ІІ чи ІІІ групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Аналіз указаних норм матеріального права дає підстави для висновку, що аліменти зобов'язання на утримання одного з подружжя можуть бути призначені за наявності юридичних складових сукупності певних умов, а саме: перебування в зареєстрованому шлюбі або у фактичних шлюбних відносинах після розірвання шлюбу (ст. 76 СК України); непрацездатність одного з подружжя; потреба в матеріальній допомозі; нижчий від прожиткового рівень матеріального забезпечення. Таким чином право на утримання (аліменти) має непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом. Згідно роз'яснень, наданих в п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.95 року № 5, визначено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Повне утримання означає відсутність у члена сім'ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо, крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів існування. Постійних характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалась систематично, протягом певного періоду часу, і що померлий взяв на себе обов'язок щодо утримання цього члена сім'ї. Основне значення допомоги слід з'ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] є пенсіонером за віком та на момент смерті свого чоловіка [PERSON] отримувала пенсійне забезпечення у розмірі 939, 96 грн. (а.с.13). Статтею 21 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2011 рік», визначено на 2011 рік прожитковий мінімум, з 1 січня 2011 року 894 грн. Таким чином доводи [PERSON] про те, що основним джерелом її існування був дохід чоловіка не грунтуються на матеріалах справи. У зв'язку з викладеним, вимоги заявниці про встановлення факту перебування на утриманні покійного чоловіка [PERSON] не можуть бути задоволені судом. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed