Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-06 00:00:00

Директор Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради Судовської Т.Гзвернулась до суду із заявою, в якій просить вирішити питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку [PERSON] , посилаючись на те, що остання страждає на параноїдну шизофренію. Багаторазово знаходилась на лікуванні в психіатричних закладах, визнана інвалідом II групи. В клінічній картині галюцинаторно-маячна симптоматика, агресивна тенденції на адресу близьких. За Рішеннями Комунарського районного суду м. Запоріжжя неодноразово застосовувалась примусова госпіталізація. Остання госпіталізація з 04.08.2020 р. по 09.09.2020 р. з діагнозом: «Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу з формуванням дефекту змішаного типу. Параноїдний синдром». Згідно Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05.08.2020 р. застосована примусова госпіталізація. За відомостями від матері: після виписки призначене лікування не приймає, лікаря- психіатра не відвідує, стверджує, що вона здорова. Не приймає їжу від матері. Вважає, що та отруює її борною кислотою або миш`яком. Стверджує, що матір має намір знищити її, вбити. Викидає їжу в унітаз, ховає. Каже, що матір та брат їй не рідні, набрасується на матір з ножем. 06.10.2020 р. о 7.00 год. доставлена спеціалізованою бригадою швидкої медичної допомоги (лікар [PERSON] ) у супроводі матері та брата за рапортом поліції. Згоди на госпіталізацію не надала, у зв`язку з чим була госпіталізована у примусовому порядку, як така, що страждає на тяжкий психічний розлад, небезпечна для себе та оточуючих. 06.10.2020 р. о 10.00 год. оглянута комісією лікарів-психіатрів, яка дійшла висновку, що пацієнтка страждає тяжким психічним розладом у формі параноїдної шизофренії з безперервним типом перебігу. Параноїдний синдром. Лікування можливе тільки в умовах закладу з надання психіатричної допомоги. У судовому засіданні представник психіатричного закладу доводи заяви підтримав з підстав, викладених в ній, і просив суд задовольнити заяву. [PERSON] у судовому засіданні підтвердила викладене в заяві, проти госпіталізації до психіатричного закладу заперечувала. Законний представник [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримав і наполягала на примусовій госпіталізації [PERSON] . Прокурор заяву підтримала і просила суд винести рішення про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку. Лікар психіатр у судовому засіданні зазначила про пацієнтка страждає тяжким психічним розладом у формі параноїдної шизофренії з безперервним типом перебігу. Параноїдний синдром. Лікування можливе тільки в умовах закладу з надання психіатричної допомоги. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, лікаря-психіатра, особи, щодо якої вирішується питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку, його законного представника, думкупрокурора, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. У своєму рішенні Європейський Суд з прав людини (справа «Анатолій Руденко проти України») від 17.04.2014 року зазначив, що особа не може вважатися «Психічно хворою» та позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов; по-перше, об`єктивна медична експертиза повинна достовірно показати, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання. Згідно рапорту поліцейського, [PERSON] вела себе агресивно, кидалась на свою матір з ножем, розповідала, що мати отруює її миш`яком. Як вбачається з висновку комісії лікарів-психіатрів від 06.10.2020 року, [PERSON] , [INFO] , страждає на параноїдну шизофренію. Багаторазово знаходилась на лікуванні в психіатричних закладах, визнана інвалідом II групи. В клінічній картині галюцинаторно-маячна симптоматика, агресивна тенденції на адресу близьких. За Рішеннями Комунарського районного суду м. Запоріжжя неодноразово застосовувалась примусова госпіталізація. Остання госпіталізація 04.08.2020 - 09.09.2020 з діагнозом: «Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу з формуванням дефекту змішаного типу. Параноїдний синдром». За психічним станом є небезпечною для себе та оточуючих. Госпіталізація доцільна. Обстеження та лікування можливі тільки в умовах психіатричного стаціонару. Таким чином, зібрані у справі докази і їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви.

Outcome: approved