Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

В червні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], у якому просила стягнути на свою користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання у твердій грошовій сумі в розмірі 2 тис. грн. щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дочкою 23 років. В обґрунтування позову зазначила, що дочка [PERSON] навчається у Житомирському державному університеті ім. Івана Франка у звязку з цим потребує матеріальної допомоги, яку відповідач в змозі надавати, а тому просить у судовому порядку стягнути аліменти з відповідача на її утримання на час навчання дочки. В судовому засіданні позивач позов підтримала з підстав, викладених в ньому, просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки до досягнення нею 23 років. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, зазначив, що не заперечує проти утримання дочки, однак вказував, що надавати аліменти у визначеній позивачем сумі не взмозі, оскільки він проживає з матірю та племінником, які потребуть його допомоги, та не заперечував проти стягнення аліментів в розмірі 25 відсотків від його заробітку. Заслухавши пояснення сторін, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, з огляду на наступне. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком повнолітньої [PERSON], [INFO], яка проживає з матірю [PERSON] за адресою: [ADDRESS], що стверджується свідоцтвом про нарождження та довідки ЖБК «Космос» №722 від 24.06.2015 року (а.с.2, 9). Згідно довідки Житомирського державного університету ім. Івана Франка №15 від 01.09.2014 [PERSON] є студенткою І курсу, денної форми навчання (контрактної форми фінансування) Навчально-наукового інституту філології та журналістики ЖДУ ім. Івана Франка, навчання закінчується в червні 2018 року (а.с.3). Відповідно до ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. З довідки про доходи від 14 серпня 2015 року вбачається, що відповідач [PERSON] займає посаду електромонтера ОВБ 3гр, середньомісячна заробітна плата у період з лютого 2015 по липень 2015 року складає 3 599,67 грн. Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Враховуючи, що відповідач працює та отримує заробіток, що стверджується довідкою №4741 від 14.08.2015 року, суд вважає відсутніми правові підстави для застосування положень ч.1 ст.184 СК України щодо присудження аліментів у твердій сумі. Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом береться до уваги, що позивач [PERSON] самостійно не може утримувати повнолітню доньку [PERSON], яка продовжує навчання у ЖДУ імені [PERSON], і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, а також враховуючи, що відповідач [PERSON] працює та отримує заробіток, та відповідно до вимог закону зобов'язаний брати участь в утриманні своєї повнолітньої доньки, суд вважає за можливе присудити аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 1/4 від всіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з дня предявлення позову - 15.06.2015 і до закінчення навчання, без урахування часу канікул. При цьому, позивачкою у судовому засіданні не доведено та не надано суду належних та допустимих доказів того, що відповідач на час розгляду справи має матеріальну можливість сплачувати аліменти на повнолітню [PERSON] у заявленому розмірі 2 тис. грн. щомісячно, що є обов'язком позивача відповідно до вимог 11, 60 ЦПК України. Окрім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судові витрати в дохід держави, що складаються з судового збору розмірі 243 грн. 60 коп., оскільки позивач в силу закону звільнена від їх сплати.

Outcome: partial