Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-22 00:00:00

В січні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа: Приватний нотаріус КМНО Чуловський Володимир Анатолійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та просив суд постановити рішення, яким визнати виконавчий напис від 24 липня 2017 року за № 14871 вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем, таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказує на те, що 30.07.2007 року Відповідач Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» та Позивач [PERSON] уклали Договір кредиту №380/1011/07-А. Згідно п.1.1. даного договору Позивач повинен був надати Відповідачу кредит у розмірі 22 418 доларів США на придбання автомобіля марки KIA MAGENTIS, № кузова [NUMBER] 2007 року випуску. В якості забезпечення виконання умов кредитного договору від 30.07.2007 року між сторонами (Відповідачем та Позивачем) було укладено та нотаріально посвідчено Договір застави майна [PERSON] приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу договір застави майна № 04/З-1267 предметом якого був автомобіль марки KIA MAGENTIS, № кузова [NUMBER] 2007 року випуску, колір сірий, державний номер [NUMBER] . Через складну ситуацію в країні та значним удорожчанням національної валюти, незаконним підняттям відсотків, у позивача виникла заборгованість по вищевказаному кредитному договору. 24 липня 2017 року Чуловським Володимиром Анатолійовичем Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу було вчинено виконавчий напис за № 14871 щодо звернення стягнення на автомобіль марки KIA MAGENTIS, № кузова [NUMBER] 2007 року випуску, колір сірий, державний номер [NUMBER] .на суму частини боргу у розмірі 32 783,20 дол. США, що належить на праві власності позивачу [PERSON] . З цього приводу за заявою стягувача (відповідача) - ПАТ «УКРСОЦБАНК», Приватним виконавцем Ляпіним Дмитром Валентиновичем виконавчого округу міста Києва, 30.09.2018 року було відкрито виконавче провадження № 573109451. Позивач [PERSON] зазначає що боргу у розмірі 32 783,20 дол.США, який вказаний в виконавчому написі нотаріуса, на час його здійснення не був безспірним, його сума не відповідає умовам кредитного договору, на дату вчинення виконавчого напису нотаріусом існував судовий спір за даним кредитним договором та сплинув строк позовної давності. Враховуючи наведене та посилаючись на обставини викладені в позовній заяві просив заявлені вимоги задовольнити. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.01.2019р. вказану справу передано для розгляду судді П`ятничук І.В. Ухвалою суду від 22 січня 2019 року провадження по справі було відкрито та справа була призначена за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 13 листопада 2019 року. закрито підготовче провадження у вказаній справі та справа призначена до судового розгляду. Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, тому є можливим розгляд справи в його відсутності, підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити посилаючись на обставини справи викладені в позовній заяві. Представник відповідача Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Укрсоцбанк» в судове засідання не з`явився, по час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду відзив на позовну заяву з приводу заявлених вимог, просив відмовити в задоволенні позову. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський В.А. в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. На адресу суду направлено пояснення з додатками, в якому просить відмовити в задоволенні позову та розглядати справу у його відсутність. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 30.07.2007 року Відповідач Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» та Позивач [PERSON] уклали Договір кредиту №380/1011/07-А. Згідно п.1.1. даного договору Позивач повинен був надати Відповідачу кредит у розмірі 22 418 доларів США на придбання автомобіля марки KIA MAGENTIS, № кузова [NUMBER] 2007 року випуску. В якості забезпечення виконання умов кредитного договору від 30.07.2007 року між сторонами (Відповідачем та Позивачем) було укладено та нотаріально посвідчено Договір застави майна [PERSON] приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу договір застави майна № 04/З-1267 предметом якого був автомобіль марки KIA MAGENTIS, № кузова [NUMBER] 2007 року випуску, колір сірий, державний номер [NUMBER] . 24 липня 2017 року Чуловським Володимиром Анатолійовичем Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу було вчинено виконавчий напис за № 14871 щодо звернення стягнення на автомобіль марки KIA MAGENTIS, № кузова [NUMBER] 2007 року випуску, колір сірий, державний номер [NUMBER] .на суму частини боргу у розмірі 32 783,20 дол. США, що належить на праві власності позивачу [PERSON] . З цього приводу за заявою стягувача (відповідача) - ПАТ «УКРСОЦБАНК», Приватним виконавцем Ляпіним Дмитром Валентиновичем виконавчого округу міста Києва, 30.09.2018 року було відкрито виконавче провадження № 573109451. В травні 2017 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до Святошинського районного суду с позовом про стягнення з [PERSON] 32 783,20 доларів США, справа №: 759/6856/17 від 10.05.2017р. Постановою Київського апеляційного суду від 31.10.2018 року у справі №: 759/6856/17 ПАТ «Укрсоцбанк» в позові про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено за спливом позовної давності. Аналізуючи доводи сторони позивача, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.15ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.ч. 1-4 ст.12ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно зі ст.18ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Зокрема для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст. 87 Закону України «Про нотаріат»). Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Зміст виконавчого напису повинен відповідати вимогам ст. 89 Закону України «Про нотаріат». Вчинення виконавчого напису здійснюється в порядку, передбаченому главою 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» (далі Порядок), затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року, №296/5. Зокрема, згідно з Порядком, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій мають бути зазначені необхідні відомості про стягувача та боржника; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до Постанови Київського апеляційного суду у справі № 759/6856/17 від 31.10.2018 року строк позовної давності за кредитним договором від 30.07.2007 року між Позивачем та Відповідачем сплив. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, який має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Якщо за борговим документом необхідно провести стягнення частинами, виконавчий напис за кожним стягненням може бути зроблений на копії документа або на виписці з особового рахунку боржника; у цих випадках на оригіналі документа, що встановлює заборгованість, робиться відмітка про вчинення виконавчого напису і зазначаються, за який строк і яка сума стягнута, дата і номер за реєстром нотаріальних дій. За заявою кредитора розмір суми, яка підлягає стягненню за виконавчим написом, може бути встановлений з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Неустойка (штраф, пеня) включається до виконавчого напису, якщо це передбачено умовами договору. У справах нотаріуса залишається копія документа, що встановлює заборгованість, чи правочину, за яким здійснюється стягнення, або витяг з особового рахунку боржника і примірник виконавчого напису. Один примірник витягу з виконавчим написом і оригінал зобов`язання повертаються стягувачу, а другий примірник залишається у нотаріуса. Якщо для вчинення виконавчого напису, крім документа, що встановлює заборгованість, необхідно подати й інші документи, зазначені в Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172, то вони до виконавчого напису не приєднуються, а залишаються у матеріалах нотаріальної справи. Згідно з п. 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29червня 1999року,№1172 для одержання виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості кредитором надаються оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі №754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50, 87, 88Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Аналогічний правовий висновок викладений у Постанові Великої Палати Верховного Суду у Справі. № 320/8269/15-ц Провадження № 14-83цс18 від 16 травня 2018 року. Як вбачається із матеріалів справи на час вчення виконавчого напису в Святошинському районному суді вже була цивільна справа №: 759/6856/17 від 10.05.2017р. за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, тож існував спір про право. Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку. Так заборгованість яка зазначена в виконавчому листі в розмірі 32 783,00 доларів США, розрахована виходячи із процентної ставки 13%, а згідно кредитного договору процентна ставка визначена у розмірі 11% ,тому дана заборгованість вже під час вчинення виконавчого напису не могла вважатись безспірною. Відповідно до ст.27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» якщо інше не встановлено цим Законом, обтяжувач, який має намір звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження в позасудовому порядку, зобов`язаний надіслати боржнику та іншим обтяжувачам, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання. Повідомлення надсилається одночасно з реєстрацією в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Повідомлення повинно містити таку інформацію: 1) зміст порушення, вчиненого боржником; 2) загальний розмір не виконаної боржником забезпеченої обтяженням вимоги; 3) опис предмета забезпечувального обтяження; 4) посилання на право іншого обтяжувача, на користь якого встановлено зареєстроване обтяження, виконати порушене зобов`язання боржника до моменту реалізації предмета обтяження або до переходу права власності на нього обтяжувачу; 5) визначення позасудового способу звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, який має намір застосувати обтяжувач; 6) вимогу до боржника виконати порушене зобов`язання або передати предмет забезпечувального обтяження у володіння обтяжувачу протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Тобто, цим Законом також встановлено обов`язок обтяжувача надіслати боржнику письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання, яке надсилається одночасно з реєстрацією в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Аналізуючи вищевказані норми закону вбачається, що перед вчиненням виконавчого напису нотаріусом на договорі застави Відповідач (стягував) зобов`язаний був на адресу Позивача (боржника) надіслати вимогу - письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання з одночасною реєстрацією в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Згідно абзацу 3 ст. 24 України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» Обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов`язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження. Доказів виконання даної вимоги відповідач до суду не надав. Таким чином, приймаючи до уваги, що виконавчий напис приватного нотаріуса був вчинений в порушення вимог Закону «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача. З огляду на викладене, вказаний виконавчий напис, не можна визнати таким, що вчинений із дотриманням вимог закону та він підлягає визнанню судом таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Заперечення відповідача вказаних висновків суду не спростовують, а тому судом відхиляються. За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає доцільним стягнути з відповідача сплачену позивачем суму судового збору в розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного вище та

Outcome: approved