Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

В січні 2016 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування житлом квартирою № 9 по вул. Космонавтів, 11 в м. Комсомольську Полтавської області. Позовні вимоги мотивує тим, що з червня 2010 року її колишній чоловік - відповідач у справі, забравши із собою особисті речі, залишив спірну квартиру без поважних причин, якою не користується до теперішнього часу, проте зберігає за собою формальне право на житло, в звязку з чим вона змушена нести додаткові майнові витрати по утриманню житла. Просить ухвалити рішення, яким визнати [PERSON] таким, що втратив право користування спірною квартирою. Судовий розгляд справи просить провести за її відсутності (а.с.30), на задоволенні вимог наполягає з підстав, викладених в позові. Відповідач до суду не зявився двічі. Про час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до положень ч.9 ст.74 ЦПК України (а.с. 19, 22). Приймаючи до уваги наявні у справі докази, а також позицію позивача, яка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалення заочного рішення. Дослідивши представлені у справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав: Судом встановлено, що сторони у справі є колишнім подружжям, шлюб між яким було розірвано 21 травня 2014 року (а.с. 8). 08 травня 2008 року позивач в порядку приватизації державного житлового фонду набула право власності на спірну квартиру (а.с. 11) із наступним проведенням державної реєстрації прав на нерухоме майно, яка у відповідності до положень п.4 ч.1 ст..57 СК України є особистою приватною власністю позивача, в якій до теперішнього часу /згідно наданої довідки/ значаться зареєстрованим її колишній чоловік відповідач у справі (а.с. 29). Згідно із представленим позивачем актом від 12 січня 2016 р., [PERSON] не проживає в [INFO] з 05 червня 2010 року. (а.с. 7) згадана обставина свого спростування в судовому засіданні не знайшла. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником або законом. Факт тривалого непроживання відповідача у спірному жилому приміщенні та невиконання ним обовязків по оплаті та утриманні житла знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, а його формальна реєстрація у спірній квартирі перешкоджає позивачу вільно володіти, користуватися і розпоряджатися квартирою, з огляду на що, вимоги щодо усунення перешкод у здійсненні нею права користування власністю та визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом, підлягають до задоволення. Вирішуючи питання щодо обгрунтованості вимоги позивача про зняття відповідача з реєстраційного обліку, приймаючи до уваги положенями ст.7 ЗУ Про свободу пересування, вільний вибір місця місця проживання в Україні відповідно до якої зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть, суд вважає її такою, що не потребує врегулювання в спірному порядку, оскільки процедура та підстави зняття особи з реєстрації прямо передбачені в Законі. На підставі викладеного та

Outcome: approved