Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-23 00:00:00

В червні 2019 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, просила стягнути з Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничозбагачувальний комбінат» (надалі ПАТ «ЦГЗК») в рахунок компенсації відшкодування моральної шкоди, завданої смертю чоловіка на виробництві в сумі 350 000 грн. без утримання податку на доходи фізичних осіб. В обґрунтування вимог посилається на наступні обставини. Так, 05 грудня 2004 року чоловік позивачки, [PERSON] , виконував свої трудові обов`язки на шахті «Орджонікідзе» ПАТ «ЦГЗК». На початку зміни гірничий майстер [PERSON] разом з [PERSON] спустились на гор 447 метрів шахти Орджонікідзе. Майстер направив чоловіка до ліфтового висхідного 38 вісі, а сам пішов в кладовку 23 вісі, взяв страхуючий канат, відніс його до висхідного (-3) вісі і віддав гірникам очисного забою [PERSON] і [PERSON] Приблизно о 8 год. 40 хв. Гірничий майстер [PERSON] разом з [PERSON] з горизонту 447м пошіфтовому висхідному 38 вісі гор. 387/527м спустились на горизонт -527 м та пішли в орт-заїзд (-3) вісі горизонту 527м. Приблизно о 9 год. 10 хв., знаходячись біля ВДПУ №11 по орт-заїзду (-3) вісі гор. 527м. гірничий майстер та чоловік позивача почули гуркіт падаючих предметів у висхідному (-3) вісі. Залишивши [PERSON] в орті (-3) вісі біля ВДПУ, гірничий майстер ліфтовим висхідним 3 вісі піднявся на гор.447, де дізнався, що гірник очисного забою [PERSON] разом з драбинним ходом упав вниз по висхідному (-3) вісі. Після повідомлення про ситуацію диспетчера шахти, гірничий майстер [PERSON] повернувся на гор. 527 у (-3) вісь, але на робочому місці [PERSON] не знайшов. При виконанні аварійно-рятувальних робіт о 12 год. 33хв. робітниками Криворізького воєнізованого гірничорятувального загону [PERSON] був вилучений із висхідного (-3) вісі на горизонті 527м без ознак життя. Відповідно до розділу 10 акту форми Н-1 «Про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом» від 17.12.2004 року нещасний випадок, внаслідок якого загинув [PERSON] порушення п.2.31 Посадової інструкції №40-02-062 гірничого майстра видобувної дільниці шахти ім. Орджонікідзе; порушення п.2.19.16 Посадової інструкції №40-02-059 начальника видобувної дільниці. Внаслідок смерті чоловіка позивачу завдано моральної шкоди, яка полягає у наступному: вона втратила кохану людину, батька свого сина, друга, надійну опору, годувальника. ЇЇ розум відмовлявся сприймати реальність, душевний біль втрати близької людини цілком запаморочив свідомість. Вона відмовилась від спілкування з друзями та знайомими, перестала ходити на роботу, не виходила з дому та постійно приймала заспокійливе, оскільки лише одна думка про загибель чоловіка провокувала сильну істерику. При зверненні до лікарні у неї було діагностовано «недиференцированное нарушение вегетативной нервной системи. Цереброастенический синдром. Посттравматическое стрессовое расстройство». Тривалий час вона знаходилась в стані глибокої депресії, боротися з якою довелось за допомогою фахівців в галузі неврологій та психіатрії. Для того, щоб якось відновити звичайний спосіб свого життя, дбати про сина та надавати йому любов і турботу, відтепер за двох батьків, їй знадобилось прикласти величезні зусилля. Смерть чоловіка змусила докорінно змінити моє життя, оскільки після його; загибелі вона не лише залишилась без коханого, їй ще й довелось самостійно заробляти; собі та сину на життя, самостійно облаштовувати свій побут, самостійно приймати важливі життєві рішення. Як би вона не намагалась, і до тепер відчуває нестримний біль великою втрати, адже замолоду стала вдовою, а син зростав і мужнів без батьківської любові та підтримки. Вона так і не спромоглась знайти свого супутника по життєвому шляху, оскільки в чоловіках, яких зустрічала, намагалась знайти того, якого сильно любила і втратила. Крім того, отримані глибокі душевні потрясіння негативно вплинули її на стан фізичного здоров`я. Так, у 2005 та 2019 роках їй було діагностовано захворювання, яке в подальшому може призвести до онкологічного, що знову ж таки, завдає їй глибоких моральних страждань. Чергові обстеження в онкодиспарсері, планові курси лікування - все це пригнічує позивача протягом багатьох років, викликає почуття тривоги та розпачу. Такі негативні явища життя вона пов`язую з одним фатальним випадком - смертю чоловіка Позивач [PERSON] до суду не з`явилась, надала заяву, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, справу просила розглядати за її відсутністю. Представник відповідача до суду не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Свої заперечення виклала у відзові на позов. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, доводи сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] перебував в зареєстрованому 02 лютого 1991 році Жовтневим відділом ЗАГС м.Кривого Рогу шлюбі з [PERSON] , що підтверджено копією свідоцтва про одруження. Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, 08 грудня 2004 року, актовий запис №2219, [PERSON] помер [INFO] у віці 32 рік. 05.12.2004р. у другу зміну (з 8-00 годин до 15-00 годин) виконуючим обов`язки начальника дільниці №2 [PERSON] через гірничого майстра [PERSON] , ланці робітників у складі: електрогазозварника [PERSON] , машиністів електровоза [PERSON] і [PERSON] був виданий наряд на виконання ремонту ВДПУ №1 по орт- заїзду +8 вісі гор. 447м і оглянути ВДПУ № 11 по орт-заїзду (-........3) вісі гор. 527м для підготовки її до ремонтних робіт. На початку зміни гірничий майстер [PERSON] разом з [PERSON] : стволом шахти Орджонікідзе спустились на гор 447м. [PERSON] направив [PERSON] до ліфтового висхідного 38 вісі, а сам пішов в кладовку 23 вісі, взяв страхуючий канат, відніс його до висхідного (-3) вісі і віддав його [PERSON] і [PERSON] Приблизно о 8 годині 40 хвилин гірничий майстер [PERSON] разом з [PERSON] з гор. 447м по ліфтовому висхідному 38 вісі гор. 387/527м спустилися на гор. - 527м. та пішли в орт-заїзд (-3) вісі гор, 527м. Приблизно о 9 годині 10 хвилин знаходячись біля ВДПУ № 11 по орт-заїзду (-3) вісі гор. 527м [PERSON] і [PERSON] почули гуркіт падаючих предметів у висхідному (-3) вісі. [PERSON] сказав [PERSON] , щоб він залишався в орту (-3) вісі біля ВДПУ № 11, а сам, ліфтовим висхідним 38 вісі піднявся на гор, 447м. Прийшовши в орт-заїзд ±0 вісі гор. 447 м. [PERSON] зустрів гірника очисного вибою [PERSON] від якого довідався про те, що гірник очисного вибою [PERSON] разом з драбинним ходом упав вниз по висхідному (-3) вісі. Повідомивши диспетчера шахти, про те що сталося у висхідному, [PERSON] повернувся на гор. 527м у (- 3) вісь, але на робочому місці [PERSON] не знайшов. При виконанні аварійно-рятувальних робіт о 12 годині 33 хвилини робітниками Криворізького воєнізованого гірничорятувального загону [PERSON] був вилучений із ви\-східного (-3) вісі на горизонті 527м. без ознак життя. Оглянувши місце де стався нещасний випадок, заслухавши пояснення і опитавши свідків та осіб причетних до нещасного випадку, вивчивши проектно-технічну документацію, висновки судово-медичної і науково-технічної експертиз, комісія дійшла висновку, що [PERSON] , який знаходився біля ВДПУ №11 на гор.527м, не дочекавшись гірничого майстра [PERSON] по висхідному (-7) вісі гор. 517/527м. піднявся на гор. 517м і нама\-гаючись з`ясувати, що трапилось, підійшов до висхідного (-3) вісі де був збитий падаючими елементами драбинного ходу, що залишалися у висхідному, і упав у висхідний одер\-жавши травми не сумісні з життям. За фактом нещасного випадку було складено акт про нещасний випадок на підприємстві від 17 грудня 2004 року, відповідно до висновку, причиною нещасного випадку, є падіння елементів драбинного ходу у висхідному (-3у) вісі гор.447/527 м. Недостатнє навчання правилам особистої поведінки під час аварійних ситуацій, недостатній контроль за виконанням робіт та дотриманням робітниками виробни\-чої дисципліни. Порушення: Пункт 2.31 Посадової інструкції №40-02-062 гірничого майстра видобувної дільниці шахти ім. Орджонікідзе. Пункт 2.19.16 Посадової інструкції № 40-02-059 начальника видобувної дільниці. У відповідності до ст.4 Закону України «Про охорону праці» державна політика в області охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань. Статтею 3 Конституції України передбачається, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини - є головним обов`язком держави. Згідно частин 1,3 ст.13 Закону України «Про охорону праці», роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Відповідно до ст. 264 ЦПК України суд, під час ухвалення рішення, серед інших питань, вирішує які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Статтею 153 КЗпП України встановлено, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Згідно із ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини. Відповідно до ч.2 ст.1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. Згідно з ч.3 ст.23 Цивільного кодексу України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або у інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливостей їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди)» з наступними змінами, факт заподіяння моральної шкоди пов`язують не лише зі станом напруженості під впливом сильнодіючого впливу, яким є стрес, а із наявністю втрат фізичного і психічного характеру, які тягнуть за собою порушення нормальних життєвих зв`язків потерпілого, зменшення його суспільної активності, потребують від нього додаткових зусиль для організації життя. Факт спричинення моральної шкоди позивачу у зв`язку із смертю сина встановлений в судовому засіданні, підтверджується матеріалами справи. Так, внаслідок смерті чоловіка позивачу спричинена моральна шкода, яка полягає у душевних та психічних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку зі смертю коханої людини. Таким чином, факт моральних страждань у зв`язку зі смертю чоловіка, батька її сина, навряд чи потрібно доводити за допомогою якихось спеціальних засобів доказування. Доведення наявності цих страждань, саме по собі, полягає у засадничих поняттях людяності та розумінні основ людського життя, яке державою Україна визнається найвищою соціальною цінністю. Так, згідно положень ст.8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить - 1921,00 грн., саме цей критерій у якості показника застосовує суд для цілей обрахування суми задоволених вимог по позову. Визначаючи розмір суми, що підлягає стягненню на відшкодування моральної шкоди, суд виходить з конкретних обставин справи, характеру та ступеню моральних страждань, а також з того, що з часу смерті батька позивачів пройшло п`ятнадцять років та враховуючи принцип розумності і справедливості, вважає що п`ятдесят п`ять прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складатиме 105 655,00 грн. буде відповідною мірою матеріальної компенсації в даному випадку, а в задоволенні іншої частини позову слід відмовити. Згідно ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачі звільнені від сплати судового збору. Крім цього, відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача в доход держави судовий збір пропорційно до задоволеної частини вимог, в розмірі 1056,55 грн. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial