Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

В червні 2016 року позивачка звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідача про визнання права власності на грошові кошти в порядку спадкування. В позовній заяві позивачка посилається на те, що рішенням Індустріального районного м. Дніпропетровська від 05.10.2015 року було встановлено факт шлюбних відносин між позивачкою та [PERSON]. Спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] є його син [PERSON] За життя [PERSON] зробив заповідальне розпорядження на депозитний вклад, відповідно до якого у випадку своєї смерті вкладом та нарахованими відсотками розпоряджається позивачка. При оформленні вкладу [PERSON] зазначив номер рахунку для зарахування відсотків по вкладу. На цей картковий рахунок здійснювалися перерахунки відсотків по депозитному вкладу. Позивачка отримала Свідоцтво про право власності на основну суму вкладу, але нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право власності на гроші, які знаходяться на картковому рахунку. Просила визнати за нею право власності в порядку спадкування на грошові кошти, що зберігаються на картковому рахунку №5168742062148618, відкритому 15.06.2013 року на імя [PERSON], [INFO], в ПАТ КБ «Приватбанк» та стягнути з відповідача сплачений судовий збір у розмірі 580 грн. Представник позивачки у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Представник позивачки не заперечував щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, в судовому засіданні встановлено, що рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05.10.2015 року було встановлено факт проживання однією сімєю [PERSON] з [PERSON] з 10 червня 2000 року по 27 червня 2014 року. 18.11.2013 року [PERSON] уклав з ПАТ КБ «Приватбанк» депозитний договір банківського вкладу № SAMDNWFD0070016574000, на який було внесено 200000 грн. За життя [PERSON] зробив заповідальне розпорядження при подання заяви про оформлення депозитного вкладу, відповідно до якого у випадку його смерті вкладом та нарахованими відсотками розпоряджається дружина [PERSON]. Перерахування відсотків за даним депозитним вкладом здійснювалося на картку № 5168742062148618. 27 червня 2014 року [PERSON] помер. Позивачка звернулася до приватного нотаріуса [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] та отримала Свідоцтво про право на спадщину за заповідальним розпорядженням від 14.04.2016 року, за яким спадщина складається з вкладу з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, що знаходиться у відділенні № 145 ПАТ КБ «Приватбанк» номер рахунку 26357622553131. На кошти, які знаходяться на картковому рахунку, нотаріусом свідоцтво не було видано, оскільки згідно довідки банку на даний картковий рахунок не було зроблено заповідальне розпорядження. Відповідно до ч. 1 ст. 1228 ЦК України вкладник має право розпоряджатися правом на вклад у банку на випадок своєї смерті, склавши заповіт або зробивши відповідне розпорядження банку. Відповідно до ч. 1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 334 ЦК України право на вклад входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним. Таким чином, банківський вклад за депозитним договором №SAMDNWFD0070016574000 від 18.11.2013 року, укладений з ПАТ КБ «Приватбанк» та оформлений на [PERSON] та відсотки, які були нараховані на цей вклад відповідно до складеного ним заповідального розпорядження належать позивачці на підставі права власності в порядку спадкування.

Outcome: approved