Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

В червні 2015 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив стягнути з Обласного комунального підприємства «Електромережі-Південне» на її користь нараховану, але не виплачену заробітну плату за період з 01 лютого 2014 року по 31 травня 2015 року у розмірі 32217 грн. 66 коп., компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати заробітної плати за період з 01 лютого 2014 року по 30 квітня 2015 року у розмірі 14180 грн. 37 коп. та відшкодування моральної шкоди в розмірі 10000 грн. 00 коп. та допустити до негайного виконання рішення в частині стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в межах суми платежу за 1 місяць. В обґрунтуванні своїх позовних вимог вказав на те, що 03 квітня 2006 року вона була прийнята на роботу до Обласного комунального підприємства «Електромережі-Південне». 26 червня 2009 року вона переведена на посаду економіста, відповідно до Наказу № 17-ОК від 25.06.2009 року, де й працює до теперішнього часу. З лютого 2014 року відповідачем було припинено позивачці виплату нарахованої заробітної плати, яку вона не отримує й досі. У звязку з чим, за період з 01 лютого 2014 року по 31 травня 2015 року виникла заборгованість у розмірі 32217 грн. 66 коп. Невиплата заробітної плати протягом семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата, є порушенням прав працівника. У такому випадку, відповідач має виплатити компенсацію, яка обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць на індекс інфляції в період невиплати доходу. Компенсація втрати позивачем частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати заробітної плати складає 14180 грн. 37 коп. Разом за 16 місяців заборгованість по заробітній платі та компенсація втрати позивачкою частини доходів у звязку з порушенням строків виплати заробітної плати складає 46398,03 грн. Крім того, у звязку з тим, що законні права позивачки були порушені діями відповідача, а саме: небажанням виплатити законні гроші, що були нею зароблені, їй було причинено ще й моральну шкоду. Так, позивачка неодноразово зверталася до відповідача з проханням виплатити заробітну плату. Також, у звязку з відсутністю грошей у неї виникли великі борги по сплаті за комунальні послуги, немає грошей для харчування. Дані обставини принижують її честь та гідність. Моральну шкоду, причинену діями відповідача, позивачка оцінює у 10000 грн. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та просила задовольнити їх в повному обсязі. При цьому, посилалася на обставини, які викладені в її позовній заяві. Також, зазначила, що не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив. Зі згоди позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають частковому задоволенню по наступним підставам. Відповідно до ч. 1 ст. 233 Кодексу законів про працю України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на підставі Наказу № 26-ВК від 03.04.2006 року була прийнята на роботу в Обласне комунальне підприємство «Електромережі-Південне» на посаду економіста з техніко-економічного планування. На підставі Наказу № 28-ВК від 17.04.2006 року [PERSON] була переведена на посаду бухгалтера в Обласному комунальному підприємстві «Електромережі-Південне» на строк відпустки бухгалтера у звязку з вагітністю та пологами. На підставі Наказу № 17-ОК від 29.06.2009 року [PERSON] була переведена на посаду економіста в Обласному комунальному підприємстві «Електромережі-Південне». Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно ч. 1 ст. 21 вказаного Закону, працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Аналогічні положення має ч. 1 ст. 115 Кодексу законів про працю України. Разом з тим, відповідач з 01 лютого 2014 року не виплачує позивачці нараховану їй заробітну плату, яка за період з 01 лютого 2014 року по 31 травня 2015 року складає 32217 грн. 66 коп., що підтверджується довідкою відповідача про заборгованість з виплати заробітної плати перед працівником від 12.06.2015 року за вих. № 15 (а.с.7). За таких обставин, з урахуванням вищевказаного, суд вважає необхідним стягнути з Обласного комунального підприємства «Електромережі-Південне» на користь [PERSON] нараховану, але не виплачену заробітну плату за період з 01 лютого 2014 року по 31 травня 2015 року у розмірі 32217 грн. 66 коп. При цьому, згідно з ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Згідно ст. 3 вказаного Закону, сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). З урахуванням положень вищевказаного Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», відповідач має компенсувати позивачу втрату частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати заробітної плати за період з 01 лютого 2014 року по 30 квітня 2015 року, яка (компенсація) складає 14180 грн. 37 коп. За таких обставин, з урахуванням вищевказаного, суд вважає необхідним стягнути з Обласного комунального підприємства «Електромережі-Південне» на користь [PERSON] компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати заробітної плати за період з 01 лютого 2014 року по 30 квітня 2015 року у розмірі 14180 грн. 37 коп. Крім того, згідно з ч. 1 ст. 237-1 Кодексу законів про працю України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Суд вважає, що позивачці була завдана моральна шкода, оскільки невиплата відповідачем нарахованої позивачці заробітної плати свідчить про порушення законних прав останньої, що призвело до моральних страждань позивачки, у зв'язку з чим, вона була змушена застосовувати додаткові зусилля для організації свого життя, а тому, з урахуванням матеріалів справи, встановлених обставин по справі та наслідків, які наступили, вимог розумності та справедливості, суд вважає можливим задовольнити частково позовні вимоги позивачки в частині відшкодування моральної шкоди в розмірі 2000 грн. 00 коп. При цьому, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. За таких обставин, суд вважає необхідним допустити до негайного виконання рішення в частині стягнення з Обласного комунального підприємства «Електромережі-Південне» на користь [PERSON] нараховану, але не виплачену заробітну плату за період з 01 лютого 2014 року по 31 травня 2015 року в межах суми платежу за 1 місяць. Крім того, відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі в сумі 707 грн. 58 коп., з яких судовий збір в сумі 463 грн. 98 коп. за позовні вимоги майнового характеру та судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. за позовні вимоги немайнового характеру (в частині моральної шкоди), оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: partial