Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-23 00:00:00

В червні 2020 [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «Страхова компанія «Скайд» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 18.11.2015 на перетині вул. Попудренка і вул. Будівельників в м. Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу «Ніссан», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який здійснив зіткнення з транспортним засобом «Шевроле», державний номерний знак [NUMBER] . Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди належний позивачу автомобіль отримав механічні пошкодження, та позивачу, як власнику транспортного засобу, завдано збитки, розмір яких становить 9234,65 грн. 20.11.2015 року відповідач був повідомлений про настання дорожньо-транспортної пригоди. 18.11.2015 року відповідач отримав заяву позивача про виплату суми страхового відшкодування. Однак, на час звернення позивача до суду із вказаним позовом, сума страхового відшкодування виплачена не була, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду із позовом про стягнення суми страхового відшкодування, інфляційні втрати, пеню, три проценти річних, витрати на проведення експертизи у розмірі 17402,81 грн, а також понесені витрати по сплаті судового збору. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 03.06.2020, відкрито провадження у справі; розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ст. 274 ЦПК України, в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідачів про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, відповідач ПАТ «СК «Скайд» не скористався своїм процесуальним правом та відзив не подав. Відповідно до довідки про причини повернення поштового відправлення, копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви разом з копіями доданих до неї документів, які направлялись за місцезнаходженням відповідача, повернулись до суду у зв`язку з тим, що «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до ст.ст. 174, 178 ЦПК України, відповідач не скористався своїм правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї. Враховуючи наведене, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178, ст. 181 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 18.11.2015 на перетині вул. Попудренка і вул. Будівельників в м. Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу «Ніссан», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який здійснив зіткнення з транспортним засобом «Шевроле», державний номерний знак [NUMBER] , що призвело до пошкодження останнього. Зазначена дорожньо-транспортна пригода сталась з вини водія [PERSON] , який керував транспортним засобом «Ніссан», державний номерний знак [NUMBER] , що підтверджується Повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, що іменується Європротоколом від 18.11.2015. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Згідно ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», встановлений обов`язок власників транспортних засобів застрахувати свою відповідальність. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Ніссан», державний номерний знак [NUMBER] на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АЕ/5650842 страховою компанією ПАТ «СК «Скайд». Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Судом встановлено, що відповідач був повідомлений про настання дорожньо-транспортної пригоди, та позивачем подано заяву про виплату суми страхового відшкодування, однак, доказів про прийняття відповідачем страхового акту про виплату, або ж відмову у виплаті страхового відшкодування матеріали справи не містять, та стороною відповідача суду надано не було. Крім того, станом на день звернення до суду сума страхового відшкодування виплачена відповідачем не була та доказів зворотному суду надано не було. Завдання потерпілому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов`язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується з відповідним обов`язком боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов`язанні ним є страховик. При цьому потерпілий не є стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов`язаний виконати обов`язок зі здійснення страхового відшкодування. Пунктом 2 частини 1 ст. 988 ЦК України, страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові. Відповідно до п. 1 ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Згідно ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з моменту отримання заяви про страхове відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Статтею 9 Закону України «Про страхування» визначено, що страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. У результаті дорожньо-транспортної пригоди була завдана майнова шкода в розмірі 9234,65 грн, що підтверджується Ремонтною калькуляцією № 1218/15 від 06.01.2016. Страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серія АЕ/5650842 становить 50000,00 грн. Однак, станом на день звернення до суду сума завданої матеріальної шкоди позивачу не виплачена, що підтверджується розпискою позивача від 26.05.2020. Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що відповідач не надав будь-яких заперечень щодо визначення суми страхового відшкодування або його виплати, цим самим не спростував доводи позивача та не надав суду належних та допустимих доказів, які б поза розумним сумнівом спростовували обставини, викладені позивачем. Зважаючи на розмір завданого збитку позивачу в сумі 9234,65 грн., а також приймаючи до уваги те, що відповідачем шкода не відшкодована та доказів зворотному суду надано не було, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума страхового відшкодування в розмірі 9234,65 грн. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги викладені вище вимоги закону, суд вважає, що позовна вимога про стягнення з відповідача страхового відшкодування, є обґрунтованою та законною, у зв`язку з цим підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 992 ЦК України, у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. У відповідності до п. 37.2 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня із розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, яка діє у період, за який нараховується пеня. Крім того, відповідно до ст.ст. 536, 625 ЦК України, боржник зобов`язаний сплачувати проценти, а також боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми. Позивачем надано розрахунок штрафних санкцій за період з 16.02.2016 по 27.03.2020, а саме: пені в розмірі 2871,34 грн., витрат від інфляції в сумі 4157,82 грн., три відсотки річних в сумі 1139,00 грн. Суд приймає дані розрахунки до уваги, вважає їх належними та допустимими доказами, які підтверджують суми, які підлягають стягненню, у зв`язку з порушенням відповідачем своїх зобов`язань. Суд також вважає за необхідне звернути увагу на те, що відповідачем також не спростовані доводи позивача в цій частині та не надано суду належних та допустимих доказів, які б поза розумним сумнівом спростовували обставини, викладені позивачем. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги те, що позов розглядається в межах позовних вимог, суд вважає, що позовна вимога про стягнення штрафних санкцій з відповідача також є обґрунтованою та законною, у зв`язку з цим підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 840,80 грн.

Outcome: approved