Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

В січні 2019р. [PERSON] звернулася до суду із вищезазначеним позовом та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання та виховання сина, [INFO] , в розмірі 5000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення сином 23-х років. В обґрунтування позову [PERSON] вказала, що з відповідачем перебувала у шлюбі до 23.02.2010р. Від шлюбу у сторін [INFO] народився син [PERSON] , який на даний час навчається в Житомирському державному технологічному університеті, денна форма навчання, на платній формі. Вартість навчання відповідно до договору №ПІ-18-011Б від 01.09.2018р. складає 18500 грн. на рік. З огляду на те, що син навчається на денній формі навчання, він позбавлений можливості працювати. Відповідач не виконує своїх обов`язків по забезпеченню сина, в зв`язку з чим [PERSON] просить її позовну заяву задовольнити. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала та просила його задовольнити. На запитання головуючого судді пояснила, що син проживає з нею, щомісячно на дитину вона витрачає 5-7 тис. грн. Розмір її щомісячного доходу становить 8000,00 грн. В період карантину не працювала, проте змушена була сплачувати комунальні послуги на утримання житла, за навчання дитини. Відповідач [PERSON] в засіданні суду позов визнав частково. Погодився сплачувати аліменти у розмірі 50% від суми, яку необхідно платити щомісячно на навчання, тобто 770,00 грн. На запитання головуючого судді пояснив, що не працює, має проблеми зі здоров`ям, дитина від другого шлюбу постійно хворіє та потребує постійного догляду. Також вказав, що працює неофіційно та розмір щомісячного прибутку складає 5-6 тис. грн. В період карантину взагалі не працював. Матеріали справи свідчать, що 23.02.2010р. шлюб між позивачем та відповідачем розірвано (а.с. 12). Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.10). Відповідно до договору №ПІ-18-011Б від 01.09.2018р. про надання освітніх послуг [PERSON] є студентом першого курсу за спеціальністю інженерія програмного забезпечення Житомирського державного технологічного університету. Форма навчання денна, термін закінчення навчання - 30.06.2022 р. (а.с. 7-8). Дитина проживає з позивачем (а.с.11), знаходиться на її утриманні. Відповідач проживає окремо. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно зі ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Лише та обставина, що на батьків покладено обов`язок утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, сама по собі не може бути підставою для задоволення позовних вимог. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ що батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із розрахунку наявності такої можливості у батьків надавати таку матеріальну допомогу. Наданими позивачем документами підтверджено, що на виконання умов договору №ПІ-18-011Б від 01.09.2018р. про надання освітніх послуг між Житомирським державним технологічним університетом та фізичною (юридичною) особою позивачем сплачувались грошові кошти за навчання сина [PERSON] (а.с.20). Згідно медичного консультативного заключення від 18.12.2019р. відповідач постійно проходить курси лікування (а.с. 54-56). В заяві про перегляд заочного рішення та в судовому засіданні відповідач вказав про те, що має на утриманні малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 53). Крім того, просив суд врахувати, що не має постійного місця роботи та заробляє кошти випадковими заробітками, на підтвердження чого надав копію витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.58-62). Разом з цим, визначаючи розмір аліментів, суд у відповідності до вимог ст. 200 СК України, враховує обставини, зазначені у статті 182 цього Кодексу та виходячи з того, що батько та мати мають рівні обов`язки щодо дитини, в тому числі і по її утриманню. Враховуючи, матеріальне становище відповідача, наявність у нього на утриманні малолітньої доньки, проблеми зі здоров`ям, суд вважає, що не доведено існування обставин, за яких відповідач мав би можливість надавати матеріальну допомогу на утримання сина у розмірі, що визначає позивач. Водночас, враховуючи, що в засіданні суду відповідач не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання сина у розмірі 770 грн., суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання сина у розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи з 21.01.2019 р. і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення сином 23 років. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню частково.

Outcome: partial