Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

В січні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості посилаючись на те, що 25 грудня 2013 року між ПАТ «БАНК КІПРУ» (правонаступник - ПАТ «НЕОС БАНК») та відповідачем був укладений договір про надання кредиту № 14/55-480/2013 (далі кредитний договір), згідно якого відповідачу було надано кредит у сумі 282360 грн. 00 коп. строком до 24 грудня 2018 року. ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло право вимоги за кредитним договором 14/55-480/2013 від 25 грудня 2013 року на підставі договору факторингу від 21 липня 2014 року, що був укладений з ПАТ «НЕОС БАНК». У відповідача перед позивачем станом на 21 грудня 2016 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 214219 грн. 79 коп. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість в сумі 214219 грн. 79 коп. та судовий збір в розмірі 3213 грн. 30 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач до суду не з'явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, а тому по справі необхідно ухвалити заочне рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України через неявку відповідача в судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 25 грудня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «БАНК КІПРУ» (правонаступник - ПАТ «НЕОС БАНК») та [PERSON] був укладений договір про надання кредиту № 14/55-480/2013. (а.с.5-9) За умовами кредитного договору відповідачу було надано кредитні кошти у розмірі 282360 грн. 00 коп., строком до 24 грудня 2018 року, зі сплатою 21,40% річних. ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло право вимоги за кредитним договором № 14/55-480/2013 від 25 грудня 2013 року на підставі договору факторингу від 21 липня 2014 року, що був укладений з ПАТ «НЕОС БАНК». (а.с.21-26) Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Частиною 1 ст. 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК та інших актів цивільного законодавства. Відповідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Судом встановлено, що, дійсно, у відповідача існує заборгованість за кредитним договором від 25 грудня 2013 року. З розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 21.12.2016 року у відповідача перед позивачем існує заборгованість по кредиту в сумі 214219 грн. 79 коп., з яких: 204329 грн. 13 коп. - заборгованість за основною сумою боргу; 9890 грн. 66 коп. - заборгованість за відсотками. (а.с.47) Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідачем в судове засідання не надано будь-яких доказів того, що у неї відсутня заборгованість за кредитним договором, тому суд позбавлений можливості врахувати інші докази та приймає до уваги лише докази, які містяться в матеріалах справи. Враховуючи те, що відповідачем в добровільному порядку не була сплачена заборгованість за кредитним договором, тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 214219 грн. 79 коп. Частиною 1 ст. 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Отже, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений в дохід держави судовий збір в сумі 3213 грн. 30 коп. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved