Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-15 00:00:00

В червні 2018 року позивачі звернулися до суду з позовною заявою до Дніпровсько - Тетерівського державного лісомисливського господарства, треті особи: Сухолуцька сільська рада Вишгородського району Київської області та Вишгородський районний відділ ДМС України у Київській області про визнання права користування жилим приміщенням, в якій просили визнати за позивачами право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачі - [PERSON] та [PERSON] є рідними дітьми [PERSON] , який з 20.10.1977 року по 01.10.2004 року працював на різних посадах у Дніпровсько - Тетерівському державному лісомисливському господарстві. Під час своє роботи, батько позивачів [PERSON] на підставі відповідних документів в кінці 1970-х років заселився в трьох кімнатну квартиру [ADDRESS] , яку отримав для проживання разом з дітьми та іншими членами його родини. З цього часу, позивачі проживають в спірній квартирі в якості членів сім`ї наймача та користувались вказаним житловим приміщенням, вели спільне господарство, турбувались один про одного, спільно харчувалися. Згодом кількість членів сім`ї [PERSON] змінювалася, однак позивачі постійно проживали разом з батьком аж до його смерті, яка настала [INFO] . До своєї смерті батько позивачів намагався приватизувати спірну квартиру, однак не зміг цього зробити, так як за поясненнями директора ЛМГ [PERSON] ніяких первинних документів стосовно надання квартири [PERSON] в архівах не збереглися, в тому числі немає ордеру, ні спільного рішення адміністрації та профкому. Померлому [PERSON] керівництво ЛПГ обіцяло відновити деяки документи, а те, що неможливо відновити, зробити нові документи. На підставі цього, померлому [PERSON] було надано новий ордер № 50 від 04.09.2012 року та спільне рішення адміністрації та профкому про виділення квартири [PERSON] від 04.09.2012 року, а також рішення Сухолуцької сільської ради Вишгородського району Київської області від 04.09.2012 року № 32 про видачу ордера на заселення житлової площі. При цьому, [PERSON] було укладено додаткову угоду про оплату експлуатаційних витрат на утримання житла до договору № 40 від 05.11.2014 року. Після смерті [PERSON] , його діти - позивачі, вирішили приватизувати квартиру, в якій вони проживали, однак виявилося, що більша частина їх документів була втрачена і поновити їх неможливо, крім цього в документах [PERSON] були допущені помилки в адресі реєстрації. Позивачі вважають, що оскільки вони вселилися в надане їх батьку житлове приміщення в якості членів сім`ї наймача, постійно проживали з ним в спірній квартирі, вели спільне господарство, іншого житла не мають, а відповідач не визнає за позивачами право на проживання в житловому приміщенні та відмовляється надавати належні документи, а тому вимушені звернутися до суду з вказаним позовом. Позивачі та їх представники - [PERSON] та [PERSON] позовну заяву повністю підтримали з викладених в ній підстав та просили її задовольнити. Представники відповідача Дніпровсько - Тетерівського державного лісомисливського господарства Земляна О.О. та Юхимчук В.Я. позовні вимоги не визнали, надали письмовий відзив на позовну заяву, в якому просили відмовити у задоволенні позовних вимог. Представники третіх осіб - Сухолуцька сільська рада Вишгородського району Київської області та Вишгородський районний відділ ДМС України у Київській області в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи без участі їх представників. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] пояснили, що знають родину померлого [PERSON] , які проживають з 1980 року в квартирі [ADDRESS] , яка була надана роботодавцем померлого [PERSON] для його проживання разом з родиною. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши подані документи, об`єктивно оцінивши обставини, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що пред`явлений позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , яке видане виконавчим комітетом Сухолуцької сільської ради Вишгородського району Київської області, актовий запис № 1. За час життя [PERSON] , [INFO] , працював в Дніпровсько - Тетерівському державному лісомисливському господарстві з 02.10.1996 року (наказ № 178 від 03.10.1996 року) по 06.03.2000 рік (наказ № 27 від 06.03.2000 року), що підтверджується копією трудової книжки виданої на ім`я [PERSON] від 22.08.1969 року, довідкою Дніпровсько - Тетерівського державного лісомисливського господарства від 13.04.2018 року. Наказом від 06.03.2000 року слюсаря ремонтно - механічного цеху господарства [PERSON] було звільнено за власним бажанням на підставі ст. 38 УЗпП України з 06.03.2000 року. З довідки Дніпровсько - Тетерівського державного лісомисливського господарства від 12.06.2018 року вбачається, що житловий чотирьох квартирний будинок інвентарний № [NUMBER] , який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , рахується на балансі Дніпровсько - Тетерівського державного лісомисливського господарства. 03.09.2012 року [PERSON] , як пенсіонер Дніпровсько - Тетерівського державного лісомисливського господарства звернувся до директора Дніпровсько - Тетерівського державного лісомисливського господарства із заявою про поновлення виділення для отримання ордера на квартиру за адресою: [ADDRESS] . 04.09.2012 року Сухолуцькою сільською радою Вишгородського району Київської області було прийнято рішення № 32 «Про видачу ордера на заселення житлової площі», яким видано [PERSON] ордер на заселення квартири [ADDRESS] , вказане також підтверджується витягом з протоколу спільного засідання адміністрації та профспілкового комітету від 04.09.2012 року. 04.09.2012 року Сухолуцькою сільською радою Вишгородського району Київської області було видано [PERSON] ордер на заселення квартири [ADDRESS] . 13.10.2016 року між Дніпровсько - Тетерівським державним лісомисливським господарством та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 1 до договору № 40 від 05.11.2014 року про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення за адресою: [ADDRESS] . З довідки виконавчого комітету Сухолуцької сільської ради Вишгородського району Київської області від 07.11.2017 року № 02-13/190 вбачається, що [PERSON] проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Позивачі - [PERSON] та [PERSON] є синами померлого [PERSON] . З довідки виконавчого комітету Сухолуцької сільської ради Вишгородського району Київської області від 23.04.2018 року № 02-13/57 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 04.05.1986 року по 20.11.1993 рік та з 1995 року по теперішній час проживає у вказаній квартирі без реєстрації. З довідок виконавчого комітету Сухолуцької сільської ради Вишгородського району Київської області від 23.04.2018 року № 02-13/55; № 02-13/50; № 02-13/43; 02-13/51 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , дійсно проживає на території сільської ради за адресою: [ADDRESS] без реєстрації місця проживання Вишгородським РВ УДМС України в Київській області та виконавчим комітетом Сухолуцької сільської ради Вишгородського району Київської області, інформація надана на підставі по господарських книг: № 6 за 1980 - 1982 років особистий рахунок № 273; № 3 за 1983 - 1985 років особистий рахунок № 264; № 3 за 1986 - 1990 роки особистий рахунок № 278; № 5 за 1991 - 1995 роки об`єкт по господарського обліку № 215, в період з грудня 1993 року по листопад 1995 року проходив службу в армії; [NUMBER] за 1996 - 2000 роки об`єкт по господарського обліку № 212; № 2 за 2001 - 2005 роки об`єкт по господарського обліку № 151; № 2 за 2006 - 2010 роки об`єкт по господарського обліку № 136; № 3 за 2011- 2015 роки об`єкт по господарського обліку № 0284; № 9 за 2016 - 2020 роки об`єкт по господарського обліку № 0255. З довідок виконавчого комітету Сухолуцької сільської ради Вишгородського району Київської області від 12.06.2018 року №02-13/138, № 02-13/144, № 02-13/143, № 02-13/142, № 02-13/141, № 02-13/140, № 02-13/139, № 02-13/136, видно, що згідно запису по господарської книги № 6 на 1980 - 1982 роки, згідно запису по господарської книги № 3 на 1986 - 1990 роки; згідно запису по господарської книги № 9 на 2016-2020 роки; згідно запису по господарської книги № 03 на 2011-2015 роки; згідно запису по господарської книги № 2 на 2006-2010 роки; згідно запису по господарської книги № 2 на 2001-2005 роки; згідно запису по господарської книги [NUMBER] на 19996-2000 роки; згідно запису по господарської книги № 5 на 1991 - 1995 роки за адресою: [ADDRESS] , гр. [PERSON] , особовий рахунок № [NUMBER] погосподарського обліку за формою № 1 Сухолуцької сільської ради та її виконавчого комітету с. Сухолуччя Вишгородськго району Київської області, до списку членів домогосподарства було внесено: [PERSON] , [INFO] - дружина; [PERSON] - син; [PERSON] - дочка; [PERSON] - син; [PERSON] - дочка; [PERSON] - онук; [PERSON] - внучка; [PERSON] - внучка. На день смерті [PERSON] 03.01.2018 року до списку членів домогосподарства було внесено - [PERSON] - син та [PERSON] - син. З довідки Ясногородської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Вишгородської районної ради Київської області від 16.04.2018 року № 132 видно, що [PERSON] , [INFO], дійсно навчався в Сухолуцькій восьмирічній школі Вишгородського району Київської області з 1982 - 1991 роки згідно із записом в алфавітній книзі запису учнів № Л-37. Ясногородська ЗОШ І-ІІІ ступенів є правонаступником Сухолуцької ЗОШ І-ІІ ступенів. З довідки Дніпровсько - Тетерівського державного лісомисливського господарства від 20.08.2018 року видно, що станом на 04.01.2018 року заборгованість споживача - [PERSON] за Договором про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води і водовідведення № 40 від 05.11.2014 року (із змінами із внесенням до нього змін Додатковою угодою № 1 від 13.10.2016 року та Додатковою угодою № 2 від 07.11.2017 року) за період з 01.04.2015 року по 04.01.2018 року становить 12812, 94 грн. Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 09.02.2007 року з [PERSON] було стягнуто заборгованість за комунальні послуги у розмірі 2123, 99 грн. на користь Дніпровсько - Тетерівського державного лісомисливського господарства. Крім того, 08.06.2015 року Вишгородським районним судом Київської області було видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь Дніпровсько - Тетерівського державного лісомисливського господарства заборгованість за комунальні послуги у розмірі 8120, 07 грн. З листа Сухолуцької сільської ради Вишгородського району Київської області від 19.06.2018 року № 02-06/268 видно, що за адресою: [ADDRESS] був зареєстрований [PERSON] на день його смерті - [INFO] , до списку членів домогосподарства згідно запису по господарської книги [NUMBER] на 2016-2020 роки особовий рахунок № [NUMBER] погосподарського обліку за формою № 1 Сухолуцької сільської ради та її виконавчого комітету було внесено [PERSON] , [INFO] - син та [PERSON] , [INFO] - син. Станом на 18.06.2018 року реєстрація місця проживання осіб за вищевказаною адресою Сухолуцькою сільською радою Вишгородського району Київської області не проводилася, в даній квартирі зареєстрованих осіб немає. Громадяни [PERSON] та [PERSON] за даною адресою проживають без реєстрації місця проживання. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 64 ЖК УРСР члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. За змістом ст. 65 ЖК УРСР наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. У такому випадку особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Згідно з п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України, вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з`ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім`ї наймача, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім`ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. Під час розгляду цивільної справи № 6-60цс12 Верховний Суд України сформулював правову позицію, згідно з якою роз`яснив, що у осіб, які вселилися до наймача, виникають усі права й обов`язки за договором найму жилого приміщення, якщо особи постійно проживали разом із наймачем і вели з ним спільне господарство та були визнані членами сім`ї наймача (ч.ч. 1, 2 ст. 64 ЖК УРСР). Крім того, особи, які вселилися до наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо особи вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача та якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням (ст. 65 ЖК УРСР). Під час вирішення спору про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з`ясувати, крім обставин щодо реєстрації цих осіб у спірному приміщенні, дотримання встановленого порядку при їх вселенні та наявності згоди на це всіх членів сім`ї наймача та обумовлення угодою між указаними особами, наймачем і членами сім`ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням, й інші обставини справи, що мають значення для справи, а саме: чи було це приміщення постійним місцем проживання цих осіб, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання. Одночасно, в п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996р. № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» вказано про те, що наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім`ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому. При розгляді спорів про право користування жилим приміщенням необхідно брати до уваги, що ст. 33 Конституції України гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування та вільний вибір місця проживання. Згідно положень ст. 310 ЦК України, фізична особа має право на місце проживання. Фізична особа має право на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, встановлених законом. Із зазначеного слідує висновок про те, що визначальним при вирішенні питання про право користування житловим приміщенням є не лише сам по собі факт реєстрації особи в цьому приміщенні, а й факт проживання цієї особи в цьому приміщенні та характер проживання як член сім`ї чи як інша особа, порядок вселення, наявність встановленого порядку користування житловим приміщенням, а також тривалість проживання. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 106 ЖК УРСР, повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім`ї наймача. У разі відмови наймодавця у визнанні члена сім`ї наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку. Вказане в сукупності свідчить про те, що позивачі, які були членами сім`ї основного квартиронаймача і які вселились у спірне приміщення у встановленому законом порядку набули права користування ним, адже за наведених вище обставин це житло слід вважати постійним місцем проживання останніх. Відтак, з`ясувавши характер, суть та підстави заявлених позивачами вимог, норми права, якими вони регулюються, давши належну правову оцінку зібраним у справі доказам та поясненням сторін у їх сукупності, суд приходить до переконання про обґрунтованість та підставність позовних вимог, тому задовольняє позов повністю.

Outcome: approved