Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

В січні 2016 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що вона у вересні 2014 року довідалась про те, що при житті її дядько, якому вона приходиться двоюрідною племінницею і є спадкоємицею пятої черги- Шевчук [PERSON] склав заповіт, згідно якого все своє майно заповів в користь [PERSON], з якою він перебував у незареєстрованому шлюбі. Вважає, що даний заповіт є нікчемним, оскільки складений особою, яка не мала на це права. Посвідчено заповіт секретарем Корницької сільської ради [PERSON], однак рішення виконавчого комітету Корницької сільської ради про покладення на неї вчинення нотаріальних дій відсутнє. Вважає, що розпорядження Корницького сільського голови від 29.11.2010 року № 49, яким секретаря виконкому [PERSON] призначено відповідальним за вчинення нотаріальних дій у Корницькій сільській раді не можна визнати законним, оскільки таке розпорядження було видане з перевищенням головою сільради своїх повноважень. Просить суд встановити нікчемність заповіту [PERSON], який помер 08.04.2011 року, що складений і посвідчений секретарем виконавчого комітету Корницької сільської ради Коломийського району [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі, просить позов задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач та її представник позов заперечили та пояснили, що права позивачки заповітом не порушено, оскільки вона є взагалі не є спадкоємцем після смерті [PERSON] Крім того представник відповідача вказала, що в [PERSON]М, є спадкоємці першої черги, які відмовились від спадщини на користь відповідачки- Мироняк [PERSON] в задоволенні позову відмовити. Представники третьої особи при вирішенні даної справи поклалися на погляд суду, оскільки про обставини посвідчення заповіту їм нічого невідомо. В Корницькій сільській раді з часу посвідчення оспорюваного заповіту обрано нового голову та секретаря сільської ради. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, зясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1257 ЦК підставами нікчемності заповіту, тобто недійсності відповідно до закону, є складання заповіту особою, яка не мала на це права, або складання з порушенням вимог щодо форми та посвідчення заповіту. У разі наявності відповідного спору вимога про встановлення нікчемності заповіту підлягає розгляду судом. Загальні вимоги до форми заповіту визначені ст. 1247 ЦК України (в редакції, що діяла на час складення заповіту у 2011 році), за якою заповіт має бути складений у письмовій формі, із зазначенням місця та часу складення, особисто підписаний заповідачем, посвідчений нотаріусами або іншими посадовими, службовими особами відповідно до ст. ст. 1251 - 1252 ЦК України. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про нотаріат» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у населених пунктах, де немає нотаріусів, уповноважені на це посадові особи органу місцевого самоврядування вчиняють нотаріальні дії, зокрема посвідчують заповіти (крім секретних). Згідно з п. 2 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських рад народних депутатів, яка діяла на момент посвідчення заповіту, нотаріальні дії у виконавчих комітетах сільських, селищних, міських Рад народних депутатів вчиняють посадові особи, на яких за рішенням виконавчого комітету відповідної Ради народних депутатів покладено вчинення цих дій. Встановлено, що 07 квітня 2011 року було складено заповіт, згідно якого [PERSON] все своє майно заповів [PERSON]. Судом досліджено копію заповіту, який знаходиться в матеріалах справи (а.с.94), а також було витребувано та досліджено оригінал оспорюваного заповіту, який знаходиться у Корницькій сільській раді, та встановлено, що вимогам закону щодо форми та порядку посвідчення заповіт від 07.04.2011 року відповідає. 08 квітня 2011 року [PERSON] помер. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що 07 квітня, рік не памятає, до сільської ради приїхав [PERSON], та сказав, що хоче скласти заповіт. Тоді вона, виконавши всі необхідні дії, з дотриманням таємниці, посвідчила складений ним заповіт. Вказала, що наскільки їй відомо, її на вчинення нотаріальних дій уповноважила сесія сільської ради. Згідно ст. 1251 ЦК України, якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування. В ЗУ «Про місцеве самоврядування», а саме в ст.. 38 п.1 б) 5) вказано, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить зокрема делеговане повноваження на вчинення нотаріальних дій з питань, віднесених законом до їх відання, реєстрація актів цивільного стану. Стаття 12 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначає, що сільський, селищний, міський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідно села (добровільного об'єднання в одну територіальну громаду жителів кількох сіл), селища, міста. Сільський, селищний, міський голова очолює виконавчий комітет відповідної сільської, селищної, міської ради, головує на її засіданнях. Згідно ч. 4\~ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільський, селищний, міський голова: забезпечує здійснення у межах наданих законом повноважень органів виконавчої влади на відповідній території, додержання Конституції та законів України, виконання актів Президента України та відповідних органів виконавчої влади; організує в межах, визначених цим Законом, роботу відповідної ради та її виконавчого комітету; підписує рішення ради та її виконавчого комітету; здійснює керівництво апаратом ради та її виконавчого комітету. Згідно розпорядження, виданого на підставі вищевказаної норми, підписаного сільським головою, призначено відповідального за вчинення нотаріальних дій Корницької сільської ради, секретаря виконкому [PERSON] (а.с.35). Згідно п. 4 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування», до повноважень сільського голови, зокрема, належить підпис рішень ради та її виконавчого комітету. Сільський голова видає розпорядження у межах своїх повноважень (п.п. 20 п. 4 ст. 42). Тому посилання позивачки як на підставу позову на те, що підписуючи відповідне розпорядження про призначення відповідального за вчинення нотаріальних дій Корницької сільської ради, секретаря виконкому [PERSON] сільський голова перевищив свої повноваження суд відхиляє. Не ґрунтується на вимогах закону і твердження позивачки про те, що заповіт складений особою, яка не мала на це права, оскільки за змістом ст. 1257 ЦК України це стосується самої особи, яка складає заповіт, тобто [PERSON], а не секретаря сільської ради, який посвідчує заповіт. Волевиявлення заповідача було вільним і відповідало його волі. Також суд бере до уваги, що заповіт від 07.04.2011 року фактично реалізовано. Так, як вбачається з рішення Коломийського міськрайонного суду від 23 грудня 2011 року, що набрало законної сили, на підставі заповіту від 07.04.2011 року визнано за [PERSON] право власності на спадкове майно після смерті [PERSON] (а.с.37). При цьому, суд враховує ту обставину, що у спадкодавця [PERSON] є спадкоємці першої черги: [PERSON] та [PERSON], які відмовились від свого права на спадщину на користь [PERSON], а позивачка [PERSON] є спадкоємицею пятої черги На підставі наведених положень закону та встановлених у справі обставин суд приходить до висновку про те, що заповіт посвідчено уповноваженою особою\~Корницької сільської ради, його форма та посвідчення відповідає вимогам\~ст. 1247 ЦК України. Тому в задоволенні позову суд відмовляє. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed