Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

Департамент соціальної політики Луцької міської ради звернувся в суд з цивільним позовом до [PERSON] про повернення надміру виплачених коштів. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що до департаменту соціальної політики Луцької міської ради 14 жовтня 2013 р.,. 04 квітня 2014 р., 13 жовтня 2014 р., 14 квітня 2015 р., 06 жовтня 2015 р., 04 лютого 2016 р. Та 11 липня 2016 року зверталася [PERSON]. із заявами про призначення тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме відповідно до Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженого постановою КМУ від 22.02.2006 року № 189 (далі - Порядок). На підставі відповідних довідок з Другого ВДВС Луцького МУЮ [PERSON]. призначено тимчасову державну допомогу дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, на період з 01 жовтня 2013 р. по 31 грудня 2016 р. В подальшому, 19 січня 2017 р. [PERSON]. звернулася із заявою про припинення виплати тимчасової допомоги в зв'язку зі сплатою відповідачем аліментів. Враховуючи, що [PERSON] сплатив аліменти, тобто може утримувати дитину, та той факт, що [PERSON]. в період з 01 жовтня 2013 р. по 31 грудня 2016 р. за рахунок коштів державного бюджету виплачено тимчасову допомогу в сумі 19686,80 грн., добровільно відповідач не повертає вказані кошти, просить суд, стягнути з відповідача в користь Департаменту соціальної політики Луцької міської ради -19686,80 грн. тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме. Представник позивача в в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, зокрема, через свого представника адвоката Бєляєву Т.П., розписка якої про повідомлення дати судового засідання наявна в матеріалах справи. В своїх письмових запереченнях відповідач зазначає, що він дійсно в період з 19 квітня 2013 року по 30 жовтня 2016 року не сплачував аліменти [PERSON]. на утримання дитини в зв'язку зі скрутним матеріальним становищем. Однак, 18 січня 2017 року він сплатив повну суму заборгованості по аліментах в розмірі 49050 грн. На його думку, саме [PERSON]. отримала всю суму заборгованості по аліментах та додатково матеріальну допомогу від держави, а тому, саме вона має повернути надміру отримані кошти. Просив в позові відмовити. За погодженням представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно з ч. 8-10 ст. 181 СК України, якщо місце проживання чи перебування батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога, яка не може бути меншою ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку. Відповідно до п.2 Порядку тимчасова допомога призначається у разі, коли рішення суду про стягнення аліментів з одного з батьків не виконується у зв'язку з ухиленням від сплати аліментів або відсутністю у боржника коштів та іншого майна, на які за законом може бути звернено стягнення. Тимчасова допомога призначається в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законом для дитини відповідного віку. Пунктом 12 Порядку передбачено, що у разі, якщо виникла можливість стягнення аліментів з одного з батьків, виявлено, що один з батьків може утримувати дитину або місце проживання (перебування) одного з батьків встановлено, у зв'язку з чим можливе стягнення з нього коштів на утримання дитини, орган праці та соціального захисту населення звертається до суду із заявою про стягнення суми сплаченої тимчасової допомоги. Судом встановлено, що у зв'язку із ухиленням відповідача від сплати аліментів з 01 жовтня 2013 р. по 31 грудня 2016 р. на утримання неповнолітньої дитини, матері [PERSON]. призначалася тимчасова державна допомога у відповідності до вимог п. 2 Порядку в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON]. 19 січня 2017 року звернулася із заявою про припинення тимчасової допомоги у зв'язку із сплатою відповідачем 18 січня 2017 року аліментів (а.с.24). Таким чином, з січня 2017 року у відповідача виникла можливість утримувати дитину. Рішенням Департаменту соціальної політики Луцької міської ради від 23 січня 2017 року визначено обсяг сплаченої тимчасової державної допомоги [PERSON]. за період з 01 жовтня 2013 р. по 31 грудня 2016 р. та вирішено стягнути з відповідача [PERSON] кошти в сумі 19686,80 грн. В добровільному порядку відповідач вказану суму грошових коштів позивачу не повернув. Таким чином, проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вимоги позивача про відшкодування відповідачем судових витрат підлягають до задоволення.

Outcome: approved