Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-23 00:00:00

В травні 2012 року Публічне акціонерне товариство Дельта Банк звернулося до суду зі вказаним позовом до [PERSON], [PERSON] Позивач зазначив, що 01 грудня 2006 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Український промисловий банк та [PERSON] укладено кредитний договір № 839-06-КВ, відповідно до якого позивач надав відповідачеві кредит у сумі 8297,82 доларів США з розрахунку 10,5 % річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 01 грудня 2006 року по 30 листопада 2011 року. Відповідно до п. 2.4., 2.5 договору, повернення кредиту здійснюється щомісячно частками у розмірі не менш як 138,30 доларів США по 10 число (включно) кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту. Виконання [PERSON] зобовязань щодо погашення кредиту забезпечено порукою відповідно до укладеного договору поруки № 834/06-КВ-П від 01 грудня 2006 року між ТОВ Український промисловий банк та [PERSON] 30 червня 2010 року між ТОВ Укрпромбанк, АТ Дельта Банк та Національним банком України було укладено договір про передачу активів та кредитних зобовязань ТОВ Укрпромбанк на користь АТ Дельта Банк, відповідно до якого позивачу перейшло право вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами. Позивач свої зобовязання виконав належним чином, а відповідач в порушення взятих на себе зобовязань систематично не виконував умови кредитного договору. Виходячи з наведеного позивач просив стягнути солідарно з відповідачів суму заборгованості за кредитним договором № 839-06-КВ від 01 грудня 2006 року, яка станом на 07 травня 2012 року становить 37266,29 грн. грн., яка складається з: заборгованості за кредитом 26735,00 грн., заборгованості за відсотками в розмірі 8292,40 грн., заборгованості за комісіями в розмірі - 2240,89 грн. 13 червня 2012 року ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова провадження у цивільній справі відкрито. 11 квітня 2013 року заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова позов Публічного акціонерного товариства Дельта Банк до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. 02 листопада 2016 року ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова заяву відповідачки задоволено, заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 11 квітня 2013 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Дельта Банк до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором -скасовано. Представник позивача подав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, на підставі наявних доказів. Відповідач [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлялись належним чином та своєчасно, про що свідчать розписки про отримання судових повідомлень, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. Відповідач [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлялись належним чином та своєчасно, про що свідчать розписки про отримання судових повідомлень, про причини неявки суду не повідомила. Представник відповідачки [PERSON] [PERSON] у судове засідання не зявилась, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. У письмовому відзиві позов не визнала та проти його задоволення в частині вимог до [PERSON] заперечувала зазначивши, що відповідно до умов кредитного договору термін повернення кредитних коштів встановлено до 30.11.2011 року, а його повернення передбачено щомісячними частинами не менше 138,30 доларів США не пізніше 10 числа кожного місяця. В той же час законом передбачено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки, а якщо такий строк договором не встановлено то порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня н67астання строку виконання основного зобовязання не предявив вимоги до поручителя. Вимога позивача за припиненою порукою не може бути задоволена. Позивач у своїй відповіді на відзив відповідачки [PERSON] зазначив, що кінцевий строк виконання зобовязання за договором кредиту встановлено 30.11.2011 року, а позовна заява направлена до суду 17.05.2012 року без пропуску встановленого шестимісячного строку, крім того договір поруки не припинено, а ні сторонами, а ні судовими рішеннями. Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. Згідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що 01 грудня 2006 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Український промисловий банк та [PERSON] укладено кредитний договір № 839-06-КВ за умовами якого банк надав кредит у сумі 8297,82 доларів США з розрахунку 10,5% річних за весь час фактичного користуванням кредитом на строк з 01 грудня 2006 року по 30 листопада 2011 року. Відповідно до умов зазначеного договору повернення кредиту повинно здійснюватися щомісячно частками у розмірі не менше 138,30 доларів США по 10 число (включно) кожного місяця. Для забезпечення належного виконання [PERSON] своїх зобовязань по кредитному договору, між ТОВ Укрпромбанк та [PERSON] 01 грудня 2006 року укладено договір поруки № 834/06-КВ-П. 24 червня 2009 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Український промисловий банк та [PERSON] укладено додатковий договір № 1 до договору № 839-06-КВ від 01.06.2006 року яким внесені зміни до окремих пунктів договору кредиту в частині стягнення пені, сплати комісії. У відповідності до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Однією з форм договору позики на підставі ст. 1054 ЦК України є кредитний договір, за яким банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором на підставі ч. 2 ст. 1054 ЦК України застосовуються ті ж правила, що і по договору позики. На підставі ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. 30 червня 2010 року між ТОВ Укрпромбанк, АТ Дельта Банк та Національним банком України було укладено договір про передачу активів та кредитних зобовязань ТОВ Укрпромбанк на користь АТ Дельта Банк, відповідно до якого позивачу перейшло право вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами. Фактичний розмір невиконаного грошового зобовязання за кредитним договором, при передачі активів та кредитних зобовязань, у валюті кредиту станом на 01.06.2010 року склав 4493,31доларів США, що у гривневому еквіваленті за підрахунками сторін склало 30147,00 грн. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязані в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Згідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника. За розрахунками позивача станом на 07 травня 2012 року внаслідок порушення умов договору за відповідачем [PERSON] утворилась прострочена заборгованість що складає 4383,71 долар США в тому числі 3346,1 долар США тіло кредиту, 1037,61 долар США відсотки та 2240,89 грн. комісія за ведення кредиту, що згідно курсу НБУ становить 37266,29 грн. грн., яка складається з: заборгованості за кредитом 26735 грн., заборгованості за відсотками в розмірі 8292,40 грн., заборгованості за комісіями в розмірі - 2240,89 грн. Виходячи з того, що [PERSON] не виконав умови кредитного договору № 839-06-КВ від 01 грудня 2006 року, то суд доходить висновку про необхідність стягнення з нього суми заборгованості за кредитом 26735,00 грн., заборгованості за відсотками в розмірі 8292,4 грн., заборгованості за комісіями в розмірі - 2240,89 грн, а разом 37266,29 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (ч. 1 ст. 553 ЦК України). У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України). Припинення поруки пов'язане, зокрема, із закінченням строку її чинності. За змістом ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Отже, порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора. Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч. 1 ст. 252 ЦК України). Разом з тим, із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ст.ст. 251, 252 ЦК України). Таким чином, умови договору поруки про його дію до повного припинення зобов'язань боржника не свідчать про те, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні ст. 251, ч. 4 ст. 559 ЦК України, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України. За змістом ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Відповідно до п. 2.4., 2.5., кредитного договору повернення кредиту здійснюється щомісячно частками у розмірі не менш як 138,30 доларів США по 10 число (включно) кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту. З наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором кредиту та виписки по рахунку, убачається, що з часу прийняття на баланс з 01.07.2010 року боржником не здійснено жодного платежу. 27 квітня 2012 року банк, скориставшись правом дострокового виконання боргових зобов'язань, звернувся до [PERSON] та [PERSON] з досудовою вимогою про дострокове виконання зобов'язань за кредитним договором у повному обсязі; а саме: впродовж 30 календарних днів із дати отримання вимоги. Однак відповідачі кредитні кошти у строки, передбачені вимогою, не повернули. 24 травня 2012 року банк звернувся до суду із зазначеним позовом. Отже з 30 червня 2010 року, з часу передачі активів та кредитних зобовязань до 27 квітня 2012 року банк не вчиняв дій до спонукання поручителя виконати зобовязання протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням. У разі пред'явлення банком вимог до поручителя більше ніж через шість місяців після настання строку виконання відповідної частини основного зобов'язання в силу положень ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов'язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку. З огляду на положення другого речення ч. 4 ст. 559 ЦК України можна зробити висновок про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами). У разі пред'явлення банком вимог до поручителя більш ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов'язання в силу положень ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов'язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку. Строк пред'явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу за основним зобов'язанням. Договором поруки не визначено строку, після закінчення якого порука припиняється, оскільки умовами цього договору (пункт 2.4) встановлено, що відповідальність поручителя припиняється лише після виконання боргових зобов'язань у повному обсязі. Отже звернення 27 квітня 2012 року з досудовою вимогою про дострокове виконання зобов'язань за кредитним договором у повному обсязі до поручителя [PERSON], було здійснено після припинення поруки, оскільки з червня 2010 року банк не звертався про погашення кожного чергового платежу, і строк виконання основного зобов'язання для поручителя, судячи з наданих позивачем доказів, настав у грудні 2010 року. До суду із зазначеним позовом банк звернувся 24 травня 2012 року, тобто з пропуском шестимісячного строку з дня настання строку виконання основного зобов'язання, а тому порука згідно ч. 4 ст. 559 ЦК України припинилася. За таких обставин суд відмовляє у задоволенні позову про стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON], оскільки порука за договором № 834/06-КВ-П - припинилась. Розподіл судових витрат суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України в звязку з чим вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Дельта Банк 372,66 грн., понесених витрат по сплаті судового збору.

Outcome: partial