Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

В січні 2017 року позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить виключити його, як батька, з актового запису № 621 про народження [PERSON], [INFO], зробленого 29 листопада 2016 року Корабельним районним у місті [PERSON] відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області. В обґрунтування свого позову [PERSON] зазначив, що він перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі з 14.09.2013 року. 21 листопада 2016 року відповідачка народила сина [PERSON], батьком якого згідно ч.1 ст. 122 Сімейного кодексу України був записаний позивач. Позивач не вважає себе батьком дитини, оскільки шлюбні відносини між ним та [PERSON] не склались та з 07 вересня 2015 року вони проживали окремо. При цьому відповідачка підтвердила, що він дійсно не є біологічним батьком дитини. Посилаючись на вищевикладене просив задовольнити позов. В судове засідання сторони не з'явилися. Позивач та його представник надали заяви з проханням розглядати справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили задовольнити. Відповідачка також надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала. Дослідивши докази по справі суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Стаття 122 СК України передбачає, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Статтею 136 СК України передбачено, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до ст. 122 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Відповідно до п.10,11 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів„ від 15 травня 2006 р. №3 в судовому порядку батьківство може бути оспорено як у випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою (стаття 122, 124 СК), так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком на підставі спільної заяви батьків або заяви чоловіка, котрий визнав себе батьком, записано особу, яка не перебувала у шлюбі з матір'ю дитини (статті 126, 126 СК). Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК),- шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК),- звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Для вимог чоловіка про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини позовної давності не встановлено. Частиною п'ятою статті 136 Сімейного кодексу України встановлено, що не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. Суд, враховуючи, що позивач [PERSON] не є біологічним батьком [PERSON], [INFO], тобто між ними відсутнє кровне споріднення, також враховуючи, що позивач не знав про ці обставини під час реєстрації дитини та вчинення актового запису про народження дитини, в якому він був записаний батьком [PERSON], вважає необхідним позов [PERSON] задовольнити.

Outcome: approved