Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

В червні 2016р. позивач [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON], в якому просив суд: стягнути з відповідача на свою користь в порядку відшкодування завданої матеріальної шкоди у розмірі 126610,0 грн., а також понесені судові витрати, які складаються з судового збору. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 31 грудня 2015р., приблизно о 17:00 год. на вул. Заболотного. 26 в м. Києві, мала місце ДТП за участю автомобіля «Mazda» д.н. [NUMBER] під керуванням відповідача, автомобіля «Subaru» д.н. [NUMBER] під керуванням позивача та автомобіля «Daewoo» д.н. [NUMBER]. Відповідно до постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 29 січня 2016р. вищезазначена ДТП сталася з вини відповідача. Вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля позивача «Subaru» д.н. [NUMBER] склала 176610,0 грн., при цьому на підставі пп. а) п. 1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ здійснило виплату позивачу у розмірі 50000,0 грн. В досудовому порядку відповідач відмовляється виплатити завдану матеріальну шкоду, у зв'язку з чим позивач змушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права. До судового засідання представником позивача було подано на адресу суду заяву про розгляд справи у відсутність сторони позивача, заявлені позовні вимоги сторона позивача підтримує з підстав, зазначених в позові, і не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, про час і місце судового розгляду оповіщався у встановленому законом порядку, у судове засідання не з'явився, про поважність причин неявки суду не повідомив та не просив розглядати справу у його відсутність, свого представника до суду не направив, заперечення проти позову не подавав. Оскільки, сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи і це встановлено судом, що 31 грудня 2015 року о 17:00 год., в м. Києві на вул. Заболотного, 26, водій [PERSON], керуючи автомобілем «Mazda» д.н. [NUMBER], не відреагував на зміну дорожньої обстановки, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілями «Subaru» д.н. [NUMBER] та «Daewoo» д.н [NUMBER]. Згідно з постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 29 січня 2016р. вказана ДТП мала місце з вини відповідача внаслідок порушення останнім п. 2.3.б) ПДР України. У відповідності з ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Внаслідок ДТП, автомобіль «Subaru» д.н. [NUMBER] отримав механічні пошкодження. Судом встановлено, що вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля позивача склала 176100,0 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 391 від 31 травня 2016р. та Актом виконаних робіт № БТ-0000492 від 30 травня 2016р. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2 ст. 1187 ЦК України). У відповідності з п. 41.1. а) Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. На підставі вищенаведеної норми МТСБУ було здійснено виплату страхового відшкодування позивачу в розмірі 50000,0 грн., що підтверджується наданими позивачем письмовими доказами: рішенням МТСБУ, випискою з карткового рахунку позивача в ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» . За змістом ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди, підлягають задоволенню у розмірі 126610,0 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1266,1 грн.

Outcome: approved