Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

В травні 2016 року [PERSON] звернувся в суд із заявою про встановлення факту смерті фізичної особи в певний час, залучивши до її розгляду в якості заінтересованої особи Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Деражнянського районного управління юстиції в Хмельницькій області, посилаючись на те, що 16.02.2016 року в м. Ялта Республіки Крим помер його рідний брат [PERSON], внаслідок чого та на підставі документів, виданих на тимчасово окупованій території АР Крим, заявник звернувся до ПАТ «Українська залізниця» за місцем своєї роботи для отримання відповідної матеріальної допомоги, однак отримав відмову, оскільки свідоцтво про смерть [PERSON], видане окупаційними органами Російської Федерації, на території України підприємствами, установами та організаціями офіційно не визнається. Так, в звязку з викладеними обставинами, заявник звернувся до заінтересованої особи стосовно реєстрації смерті брата у встановленому законодавством України порядку, але також отримав відмову, оскільки документи видані на тимчасово окупованій території АР Крим для Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Деражнянського районного управління юстиції в Хмельницькій області не мають юридичної сили. Водночас, органами влади заявнику [PERSON] було рекомендовано звернутися до суду із заявою про встановлення факту смерті його брата в певний час і певному місці, тому він просить задовольнити його заяву. В судовому засіданні заявник вимоги поданої заяви підтримав та просив заяву задовольнити із викладених в ній підстав. Представник заінтересованої особи - відділу державної реєстрації актів цивільного стану Деражнянського районного управління юстиції в Хмельницькій області, в судове засідання не зявилась, проте подала до суду письмову заяву, в якій просить суд справу слухати у її відсутності, а у вирішенні питання щодо задоволення заяви по суті покладається на думку суду. Заслухавши пояснення заявника, матеріали судового доручення та дослідивши матеріали справи, суд вважає подану заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що відповідно до свідоцтв про народження [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], їхніми батьками вказані [PERSON] та [PERSON] 16.02.2016 року помер [PERSON], про що Ялтинським міським відділом записів актів цивільного стану Департаменту записів актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим 18.02.2016 року було видано відповідне свідоцтво про смерть. \~\~ Водночас, згідно Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», зазначені документи не мають юридичної сили. Разом з тим, довідкою виробничого підрозділу вагонної дільниці №188 від 23.03.2016 року [PERSON] було відмовлено в отриманні матеріальної допомоги після смерті брата [PERSON], оскільки свідоцтво про смерть останнього видане на тимчасово окупованій території органами влади Російської Федерації було визнане неналежним документом, який не створює правових наслідків на території України. Водночас, на письмове звернення заявника до органів ВРАЦС було отримано відповідь керівника відділу державної реєстрації актів цивільного стану [PERSON] за № 104/02.06-15 від 26.04.2016 року, яким [PERSON] було відмовлено у реєстрації смерті [PERSON], оскільки ним було предявлено документи, форма яких не відповідає формі визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 року за № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за №1150/13024. Так, відповідно до ст. 257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Крім того, згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно із ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупованою територією визначається: 1) сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій; 2) внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України; повітряний простір над територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 цієї частини. Так, в силу ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. Згідно наданого заявником медичного свідоцтва про смерть серії 35 № 009417 від 18.02.2016 року, виданого Ялтинським відділом державного бюджетного закладу охорони здоровя Республіки Крим, [PERSON], помер 16.02.2016 року в м. Ялта Республіки Крим. Дана інформація, в сукупності з усними поясненнями заявника [PERSON] з приводу обставин, часу і місця смерті його брата, а також щодо свідків вказаної події [PERSON] та [PERSON], даними ним в судовому засіданні, стала підставою для перевірки її в порядку, встановленому ст. 132 ЦПК України, згідно якої, суд, який розглядає справу, в разі необхідності збирання доказів за межами його територіальної підсудності доручає відповідному суду провести певні процесуальні дії. Таким чином, з огляду на те, що судом було встановлено, що свідки [PERSON] та [PERSON] проживають за межами територіальної підсудності Деражнянського районного суду Хмельницької області в м. Києві в межах територіальної підсудності Голосіївського районного суду м. Києва, а також враховуючи необхідність збирання доказів за межами своєї територіальної підсудності, суд, розглядаючи дану цивільну справу, прийшов до висновку про необхідність доручити відповідному, згаданому вище, суду провести допит свідків [PERSON] та [PERSON] з метою встановлення часу, обставин смерті та поховання громадянина України [PERSON] В свою чергу, свідки [PERSON] та [PERSON], будучи допитаними в порядку судового доручення компетентним судом, підтвердили факт, причини, час і місце смерті громадянина [PERSON], оскільки були особисто присутні під час проведення його поховання у м. Ялті Автономної Республіки Крим. Так, пунктом 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначено, що державна реєстрація смерті фізичної особи проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. З огляду на викладене, суд вважає за можливе заяву [PERSON] задовольнити та встановити юридичний факт, що [PERSON], [INFO], уродженець [INFO], помер 16.02.2016 року у м. Ялті Автономної Республіки Крим на тимчасово окупованій території України, оскільки метою встановлення такого факту є врегулювання заявником юридичних питань в сфері правовідносин спадкування та цивільно-правового забезпечення своїх особистих майнових та немайнових прав. На підставі викладеного та

Outcome: approved