Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-25 00:00:00

В січні 2020 року позивач звернулася в суд з позовом до Новосілецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області про визнання державного акта на право власності на земельну ділянку недійсним та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування та просила визнати державний акт на право власності на земельну ділянку серії ХМ № 082279, виданий на ім`я [PERSON] 23 вересня 2003 року на підставі розпорядження Деражнянської райдержадміністрації № 330 від 23 вересня 2003 року та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 72, недійсним. Разом з тим, позивач також просила суд визнати за нею право на спадкове майно [PERSON] , яка померла [INFO] , яким є право на земельну частку (пай) розміром 3,53 в умовних кадастрових гектарах у землі, яка перебувала у колективній власності спілки селянських господарств «Урожай» с. Новосілка та знаходиться на території Новосілецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області, відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0214243, виданого на ім`я [PERSON] на підставі розпорядження Деражнянської райдержадміністрації № 352 від 04 листопада 1996 року та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 20 лютого 1997 року за № 67. В судове засідання позивач не з`явився, надав клопотання про слухання справи у його відсутності, в якій вимоги позову підтримав. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, проте надав заяву про розгляд справи у його відсутності, зі змісту якої вбачається, що позовні вимоги він визнає у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Так, судом об`єктивно встановлено, що згідно повідомлення відділу у Деражнянському районні Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, згідно книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Деражнянською райдержадміністрацією, на ім`я спадкодавця [PERSON] , яка у відповідності до наявного в матеріалах справи свідоцтва про смерть померла [INFO] , за життя було видано Державний акт серії ХМ №082279 на право власності на земельну ділянку. Належність вказаного майна спадкодавцеві на праві власності, як і факт видачі на його ім`я вказаного Державного акта на право на земельну ділянку підтверджуються довідкою відділу у Деражнянському районі Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області; копією спірного Державного акту на право колективної власності відповідної серії та номера, виданого на ім`я спадкодавця, як першого власника; довідкою від нотаріуса Деражнянського районного нотаріального округу Хмельницької області щодо відмови у вчиненні нотаріальної дії, відповідним судовим рішенням, а також іншими матеріалами даної цивільної справи. Так, згідно з положеннями статей 22, 23 чинного на час відкриття спадщини Земельного кодексу в редакції Закону України від 18 грудня 1990 року, право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється. Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. В свою чергу, ст. 23 Земельного кодексу України, 1991 року передбачено, що право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Форми державних актів затверджуються Верховною Радою України. Таким чином, як вбачається із вказаного вище державного акта, він був виданий на підставі розпорядження Деражнянської РДА № 330 від 23.09.2003 року та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 72, тобто реєстрація права власності спадкодавця на вказану земельну ділянку була здійснена вже після його смерті, а отже до складу спадщини може бути включене лише право на вказане нерухоме майно. Так, у відповідності до ст.. 1266 ЦК України, родичі спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст. 524 ЦК Української РСР (в редакції Закону, який діяв на момент відкриття спадщини після смерті [PERSON] ) спадкоємство здійснюється за законом і заповітом. У відповідності до ст. 549 цього Кодексу визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.529 цього Кодексу при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Враховуючи наведене, суд вважає доведеним факт належності спадкодавцеві права на спірну земельну ділянку під зазначеним кадастровим номером, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, у вказаному в позові розмірі визначеному в гектарах у землі, що знаходиться на території Новосілецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області. Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання спірного державного акта недійсним та визнання за позивачем, як спадкоємцем за законом свого спадкодавця, права на спірну земельну ділянку, яке за життя належало останньому. На підставі викладеного та

Outcome: approved