overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

В травні 2012 року [PERSON] звернулась з позовом до суду і просила визнати за о право власності на спадкове майно, а саме земельну ділянку для обслуговування тлового будинку площею розміром 985 м2, що знаходиться в м. Старокостянтинові, по звул. Мирному, 5, яка залишилось після її матері [PERSON], яка мерла 02 вересня 2011 року в м. Старокостянтинові. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що згідно спадкового говору від 07 вересня 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом арокостянтинівського районного нотаріального округу Хмельницької області Лавутою 3., вона є спадкоємицею за законом після смерті матері. [PERSON] прийняла адкове майно у встановленому законом порядку, проте переоформити спадщину на мельну ділянку вона не має можливості, так як немає правовстановлюючого документу ю право власності. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала. Представники відповідачів [PERSON] міської ради та Управління гржкомзему у [PERSON] районі проти задоволення позову не заперечили. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що ззов підлягає задоволенню з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 02 вересня 2011 року померла мати ззивачки [PERSON], якій належала, на праві приватної власності, земельна ділянка гся обслуговування житлового будинку площею розміром 985 м2, що знаходиться в м. тарокостянтинові, по провул. Мирному, 5, що підтверджується копіями документів. Після смерті матері відкрилась спадщина. [PERSON] є спадкоємницею за аконом і прийняла спадщину, проте її було відмовлено в у видачі свідоцтва про право ласності на земельну ділянку, яка належала померлій [PERSON] оскільки, у (ержавному акті на право приватної власності на землю серії ІУ-ХМ №016728, що находиться в м. Старокостянтинові, по провулку Мирному, 5, виданому [PERSON] 21 січня 1992 року [PERSON] міською радою, площа емельної ділянки становить 0.1010 га, а згідно Витягу з Поземельної книги про земельну іілянку №-ВТ-006130000842012 від 19.04.2012 року площа становить 0.0985 га. Також у зазначеному Державному акті на право приватної власності на землю в графі землю передано для обслуговування житлового будинку дописано цифри 0.1010. Відповідно до вимого ст. ст. 1216, 1225, 1268 ч.З ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Оскільки після смерті [PERSON] позивачка прийняла спадщину, тому вона має право на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку площею розміром 985 м , що знаходиться в м. Старокостянтинові, по провул. Мирному, 5, яка належала померлій на підставі Державному акті на право приватної власності на землю серії ІУ-ХМ №016728 від 21 січня 1992 року . Судом встановлено, що в державному акті на право приватної власності на землю [PERSON] допущено технічну помилку, дописано цифри 0.1010, площа становить 0.0985 га. На підставі ст. ст. 1216, 1225, 1269 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

В травні 2012 року позивач звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Головного управління Держкомзему у Київській області до Вишгородської міської ради, управління Держкомзему у Вишгородському районі , [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про скасування рішення, визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки. В ході судового розгляду позовні вимоги позивач збільшив (а.с.68-72 т.1). Відповідно до ч.3 ст.209 ЦПК України у зв»язку зі складністю справи суд вважає можливим оголосити вступну та резолютивну частину рішення.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

В травні 2012 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на ? частку домоволодіння, яке розташовано по [ADDRESS]. Спадщину після смерті спадкодавця вона прийняла своєчасно як спадкоємець 1 черги за законом. Інші спадкоємці спадщину не прийняли. Але оскільки спадкодавець не отримав при житті свідоцтво про право власності на нерухоме майно, вона не може оформити на себе право власності на домоволодіння. Просила суд визнати за нею право власності на домоволодіння в порядку спадкування. В судовому засіданні позивачка підтримала позов і просила задовольнити її вимоги. Відповідачка [PERSON] позов визнала, пояснивши суду, що протягом шестимісячного терміну після смерті свого батька [PERSON], спадщину не прийняла. Відповідачка [PERSON] позов визнала, пояснивши суду, що на спадщину після смерті її батька [PERSON] не претендує. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що житловий будинок та господарські споруди домоволодіння, яке розташовано по [ADDRESS] побудовані в 1963 році на відведеній для вказаної мети земельній ділянці, відповідно до плану забудови садиби та дозволу виданого спадкодавцю [PERSON] на будівництво від 07 березня 1963 року, що підтверджується технічним паспортом домоволодіння. З копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 10 квітня 1962 року вбачається, що [PERSON], який помер [INFO] був чоловіком позивачки. Дані обставини у своїй сукупності свідчать про те, що житловий будинок та господарські споруди побудовані відповідно до діючого на час їх будівництва законодавства і належали позивачці та її померлому чоловікові [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Після смерті [PERSON] [INFO] відкрилася спадщина на ? частку вказаного домоволодіння. Позивачка як спадкоємець за законом 1 черги, спадщину прийняла своєчасно, звернувшись в межах шестимісячного строку з часу відкриття спадщини із відповідною заявою в нотаріальну контору. Відповідачки спадщину після смерті батька [PERSON] не прийняли, що підтверджується матеріалами спадкової справи. Однак, у зв'язку із смертю спадкодавця, нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Статтею 1261 ЦК України той з подружжя, який пережив спадкодавця визначений, як спадкоємець першої черги за законом. Враховуючи, що позивачка є спадкоємцем за законом 1 черги після смерті свого чоловіка [PERSON] та своєчасно прийняла спадщину, відповідачки позов визнали та спадщину не прийняли, то право власності на спадщину слід визнати за нею. На підставі ст.ст. 328, 1223, 1261, 1268, 1270 ЦК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

В травні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Веснянської сільської ради Старокостянтинівського району про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], яка померла 27 січня 200- року. На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на майно і вона є єдиним спадкоємцем по закону. Однак, через незнання порядку прийняття спадщини та в зв'язку з відсутністю коштів вчасно не звернулася до нотаріально контори з приводу прийняття спадщини. Представник позивачки подав до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач подав до суду заяву, у якій просить справу розглядати без його участі, позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону' і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

В травні 2013 року до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу звернулось ПАТ «Страхова компанія «НОВА» посилаючись та те, що 22 вересня 2006 року між АТ «Страхова компанія «НОВА» та [PERSON] було укладено Договір страхування, щодо добровільного страхування наземного транспорту №3016, за яким АТ «Страхова компанія «НОВА» було застраховано майнові інтереси Страхувальника, повязані з експлуатацією наземного транспортного засобу марки «Грей Волл», державний номер [NUMBER]. 31 грудня 2010 року в с.Софіївська Борщагівка на вулиці Київській, відбулась дорожня-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Хонда», державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Грейт Волл», державний номер [NUMBER]. Згідно постанови Києво-Святошинського суду від 04 січня 2011 року відповідача визнано винним у даній ДТП. Відповідно до звернення Страхувальника до АТ «Страхова компанія «НОВА» та на підставі Рахунку від 03 лютого 2011 року, останнім було складено страховий акт №999 від 04 квітня 2011 року. Позивач виконав свої зобовязання по виплаті страхового відшкодування в розмірі 10\~036, 98 грн., яку просить стягнути з відповідача в порядку регресу. В судове засідання представник позивача не зявився, про день розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду письмову заяву з проханням розглянути справу в його відсутність. Позовні вимоги підтримав. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про день слухання справи повідомлений вчасно та належним чином, про що в матеріалах справи є зворотнє повідомлення. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши письмові матеріали справи,вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із статтею 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-05 00:00:00

В травні 2013 року ПАТ «[PERSON] АВАЛЬ» звернулось до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON], третя особа ПРИВАТНЕ ПІДПРИЄМСТВО «ЗГОДА 06» про стягнення заборгованості за кредитним договором. 12 жовтня 2016 року [PERSON] до суду подано зустрічний позов до ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «[PERSON] АВАЛЬ», третя особа: ПРИВАТНЕ ПІДПРИЄМСТВО «ЗГОДА 06» про визнання договору поруки припиненим, який прийнято до провадження ухвалою суду. Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 грудня 2018 року вимоги первісного позову задоволено у повному обсязі, у задоволенні вимог зустрічного відмовлено. Однак, суд у вказаному рішенні не вирішив питання щодо вимог за зустрічним позовом. В судове засідання сторони не зявились. Про день, час та місце судового засідання повідомлялись у встановленому законом порядку. Відповідно до ч.4 ст. 270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У звязку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Судом встановлено, що у резолютивній частині рішення суд не зазначив висновок щодо відмови у задоволенні зустрічного позову [PERSON] до ПУБЛІЧНОГО\~АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «[PERSON] АВАЛЬ», третя особа: ПРИВАТНЕ ПІДПРИЄМСТВО «ЗГОДА 06» про визнання договору поруки припиненим. Згідно із п.1 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

В травні 2013 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення боргу, в якій просив постановити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором займу від 01 лютого 2013 року в сумі 500000 грн., та судовий збір в сумі 500 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що [PERSON] взяв у нього в борг грошову суму у розмірі 500000 грн., яку зобов'язався повернути до 01 квітня 2013 року. Строк повернення боргу сплинув, відповідачем не було повернуто борг. Тому він звернувся до суду за захистом свого матеріального права. Представник позивача за довіреністю [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні за довіреністю [PERSON] позовні вимоги визнала. Вислухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі та на підтвердження укладення договору та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Як встановлено в судовому засіданні, 01 лютого 2013 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, за яким відповідач взяв у позивача 500000 грн. та зобов'язався їх повернути до 01 квітня 2013 року, що підтверджується договором позики від 01 лютого 2013 року (а.с.5-7). До теперішнього часу [PERSON] гроші позивачу не повернув. Таким чином, борг відповідача на день розгляду справи складає суму 500000 грн., яку необхідно стягнути зі [PERSON] на користь [PERSON]. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача на користь позивача повинно бути стягнено сплачений судовий збір в сумі 500 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

В травні 2013 року позивач звернувся до суду із позовом в якому стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором та понесені судові витрати. Всебічно з'ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

В травні 2013 року позивач звернувся до суду с позовом про усунення перешкод в користуванні часткою в спільному сумісному майні та вселення в житлове приміщення на підставі права власності, в ході розгляду справи позивач в грудні 2013 року уточнив позовні вимоги, просив стягнути грошову компенсацію вартості 1/4 частки квартири, посилаючись на наступне, згідно рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 листопада 2010 року за ним визнане право власності на ? частку [ADDRESS] в порядку спадкування за законом. Право власності на ? частки вищезазначеної квартири належить відповідачу [PERSON]. Тобто [ADDRESS] є їхнею спільною власністю, незважаючи на це, відповідач [PERSON] чинить йому перешкоди в користуванні квартирою і він не має змоги на те, щоб користуватися належною йому часткою квартири. Оскільки [ADDRESS] є 2-во кімнатною, а кімнати суміжні, виділення ? частки належної йому на праві спільної власності неуможливує подальше сумісне проживання, то вирішив відповідно до діючого законодавства змінити свої позовні вимоги, та просити грошову компенсацію. Відповідно до висновку від 05 грудня 2013 року, риночна вартість ? частки квартири [NUMBER], жилою площею 31,0 кв.м., загально площею 46,62 кв.м, яка розташована на [ADDRESS] становить 34231,00 гривень, яку просить стягнути з відповідача. У судовому засіданні позивач уточнені вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про день розгляду справи повідомлений належним чином. Вислухав позивача, дослідив письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 листопада 2010 року за [PERSON], визнане право власності на ? частку [ADDRESS] в порядку спадкування за законом. Рішення суду зареєстроване в КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» в Державному реєстрі права власності на нерухоме 30 травня 2011 року, реєстраційний № 33774080, номер запису 250 в книзі 133П-250. Право власності на ? частки вищезазначеної квартири належить відповідачу по справі [PERSON]. Як встановлено в суді та підтверджено матеріалами справи [ADDRESS] є спільною власністю сторін. Згідно до ч. 1 ст. 1280 ЦК України - спадкоємці мають право вимагати передання їм у натурі частини майна або сплатити грошову компенсацію. Відповідно до висновку від 05 грудня 2013 року, риночна вартість ? частки квартири [NUMBER], жилою площею 31,0 кв.м., загально площею 46,62 кв.м, яка розташована на [ADDRESS] становить 34231,00 /тридцять чотири тисячі двісті тридцять одна/ гривень. Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві посилання позивача є обґрунтованими, та відповідно такими, що мають бути задоволені. Так як позивач не наполягав на стягненні судових витрат з відповідача ці витрати слід віднести за рахунок позивача. На підставі викладеного й

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

В травні 2013 року позивач звернулася до суду із позовною заявою та вказала, що перебуває у шлюбі з відповідачем, зареєстрованому МВ РАЦСу Хмельницького МРУЮ 14.08.2005 року, актовий запис за № 1380. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спільне проживання подружжям припинено, між ними виникають конфлікти, внаслідок чого позивач просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового розгляду справи повідомлявся судом, будь-яких заяв від нього не надходило. За таких обставин суд вважає за можливе справу по суті розглянути за відсутності відповідача в судовому засіданні на підставі наявних у справі доказів, постановивши заочне рішення. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, підстав для збереження сім'ї не вбачається, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

В травні 2014 р. [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON] в зв'язку з тим, що спільне життя не склалось через несумісність характерів та різні погляди на життя, через що виникають сварки, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. У зв'язку з цим шлюбні стосунки припинились з грудня 2013 року, спільне господарство не ведуть. В судове засідання позивач не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце слухання справи була повідомлена в установленому законом порядку. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22 березня 2008 року, про що свідчить актовий запис № 165, Кіровського відділу реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції. Відповідно до позовної заяви сторони припинили шлюбні відносини з грудня 2013 року, проживають окремо, сумісне господарство не ведуть. При даних обставинах суд вважає, що подальше збереження сім'ї неможливе, шлюб сторін носить формальний характер і підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

В травні 2014 р. [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON] в зв'язку з тим, що спільне життя не склалось через несумісність характерів та різні погляди на життя, через що виникають сварки, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. У зв'язку з цим шлюбні стосунки припинились з серпня 2013 року, спільне господарство не ведуть. В судове засідання позивач не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце слухання справи був повідомлений в установленому законом порядку. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24 грудня 2011 року, про що свідчить актовий запис № 1165, Кіровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції у Кіровоградській області. Відповідно до позовної заяви сторони припинили шлюбні відносини з серпня 2013 року, проживають окремо, сумісне господарство не ведуть. При даних обставинах суд вважає, що подальше збереження сім'ї неможливе, шлюб сторін носить формальний характер і підлягає розірванню.

Outcome: approved