Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

В січні 2017 року позивачка звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій, з урахуванням наданих уточнень, просила визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті її сина - [PERSON], [INFO], який помер 02 грудня 2012 року, терміном на два місяці з дати набрання даним рішенням суду законної сили. В обґрунтуванні своїх позовних вимог вказала на те, що наприкінці червня 2016 року на її адресу за місцем реєстрації надійшов лист з державного закладу «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України», з якого вона дізналася про смерть свого сина [PERSON], який помер 02.12.2012 року та про те, що на його особистому рахунку знаходяться грошові кошти в сумі 10258,15 грн. В листі було зазначено право на отримання грошових коштів, після надання певного переліку документів. Після чого вона розпочала збирати відповідний пакет документів. Її син постановою Дніпровського районного суду м. Херсона від 17 березня 2009 року був направлений до ДЗ «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України» у м. Дніпропетровськ, з метою застосування до нього примусових заходів медичного характеру, оскільки хворів психічними розладами та вчинив суспільно небезпечне діяння. На жаль, суд відмовив її в наданні копії постанови. 13 вересня 2016 року вона отримала свідоцтво про смерть свого сина [PERSON], після чого звернулася до нотаріуса, який для реєстрації спадкової справи запросив у неї відомості про місце реєстрації сина на момент смерті, які у неї були відсутні. З цією метою, листом від 26.10.2016 року, вона звернулася до Української психіатричної лікарні з суворим наглядом МОЗ України з проханням надати їй копію особової справи її сина. У грудні 2016 року вона отримала відповідь на свій лист та ДЗ «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України» повідомив її, що її син був зареєстрований за адресою: [INFO] та надіслали підтверджуючі документи. Маючи намір прийняти спадщину, 08.12.2016 року вона звернулась до Білозерської державної нотаріальної контори. Проте, листом-роз'ясненням від 15.12.2016 року, їй було повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, в звязку з пропуском встановленого законодавством строку на прийняття спадщини. При цьому, їй було розяснено, що питання про визначення додаткового строку для подання заяви може бути вирішено судом. Вказаний строк для прийняття спадщини був пропущений нею з поважних причин. Зокрема, вона проживає сама у місті Херсоні. З травня 2011 року стан її здоровя різко погіршився, що вимагало періодичного обстеження і лікування. Внаслідок цього їй протипоказані тривалі поїздки. Враховуючи наведене, вона не мала змоги провідувати спадкодавця, а телефону у нього не було. Про смерть сина вона дізналася з листа від 16.05.2016 року за вих. № 1.1/13-1341 Державного закладу «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України». З наведеного випливає, що строк на прийняття спадщини пропущений з поважних причин, а саме: необізнаність про смерть [PERSON] та необізнаність про існування грошових коштів на його рахунку. Ухвалами суду до участі у дану справу були залучені Державна казначейська служба України у Чечелівському районі м. Дніпра та Музиківська сільська рада Білозерського району Херсонської області в якості співвідповідачів. Позивачка в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, раніше її представник [PERSON] надала суду клопотання, в якому просила розглянути справу без її участі та задовольнити позовні вимоги позивачки з підстав, які зазначені у позові. Представники Державної казначейської служби України у Чечелівському районі м. Дніпра [PERSON] та Державного закладу «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України» [PERSON] в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог позивачки та просили відмовити їй в повному обсязі. Представник Музиківської сільської ради Білозерського району Херсонської області в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причину своєї неявки суду не повідомив. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню по наступним підставам. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У судовому засіданні встановлено, що 02 грудня 2012 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] І-КГ № 221357, виданим повторно 13.09.2016 року Відділом державної реєстрації смерті [PERSON] міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 8123 від 08.12.2012 року (а.с.11). При цьому, він помер перебуваючи у Державному закладі «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України». Після смерті [PERSON], померлого 02 грудня 2012 року, відкрилася спадщина на належне йому майно, яке, серед іншого, складається з грошових коштів у розмірі 10258,15 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивачка є рідною матірю [PERSON], померлого 02 грудня 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про народження Серії 1-КГ № 097675, виданим повторно 13.08.2002 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Херсонського обласного управління юстиції, актовий запис № 2038 від 22.05.1972 року (а.с.12). Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. На підставі вищевказаного, позивачка звернулася до Білозерської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті свого сина - [PERSON], померлого 02 грудня 2012 року. На підставі її заяви була заведена відповідна спадкова справа за № 554/2016, копія якої знаходиться в матеріалах даної справи. Інші заяви до Білозерської державної нотаріальної контори після смерті [PERSON] не надходили. Проте, 15 грудня 2016 року державним нотаріусом Білозерської державної нотаріальної контори [PERSON] був складений лист-роз'яснення про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки з моменту відкриття спадщини минув шестимісячний строк, визначений ст. 1272 ЦК України, для прийняття спадщини та рекомендовано їй звернутися до суду. Разом з тим, судом було встановлено, що позивачка з поважних причин не змогла звернутися у встановлений Законом строк до державного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, оскільки тривалий час вона перебувала на лікуванні. Так, з виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 22.06.2017 року вбачається, що вона знаходиться на «Д» обліку у лікаря-ендокринолога з 23.04.2012 року по теперішній час з діагнозом: аутоімунний гіпотеріоз середнього ступеню; згідно виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 29.06.2017 року, вона з 2012 року знаходиться на обліку у лікаря - терапевта з такими діагнозом: ішемічна хвороба серця, серцева недостатність першого ступіню, синусова брадикардія, стенокардія напруги, церебральний атеросклероз, дисциркуляторна енцефалопатія другого ступеня, симптоматична артеріальна гіпертензія, жовчокам'яна хвороба, хронічний калькульозний холецистит, хронічний панкреатит, мочекам'яна хвороба, гепатоз печінки, аутоімунний теріоїдний гіпотеріоз середнього ступеню тяжкості. 23 березня 2012 року пройшла Ультразвукове обстеження судин нижніх кінцівок, діагноз: лімфостаз. 27 січня 2014 року перенесла операцію, діагноз: опущення стінок вагіни ІІІ ступеня (а.с.110-123). При цьому, згідно вказаних медичних документів, лікування позивачки продовжувалося тривалий час. Крім того, про смерть сина позивачка дізналася лише в 2016 році - з листа Державного закладу «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України» від 16.05.2016 року за № 1.1/13-1341 (а.с.6). У звязку з вищезазначеним, суд вважає поважними причини пропуску позивачкою строку для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті його матері. За таких обставин, з урахуванням всього вищевказаного, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає можливим визначити [PERSON], [INFO], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER], додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті її сина - [PERSON], [INFO], який помер 02 грудня 2012 року, терміном на два місяці з дати набрання даним рішенням суду законної сили. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved