Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-06 00:00:00

В січні 2018 року до суду надійшов зазначений позов, в якому позивач просив: постановити рішення згідно якого, стягнути з [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України кошти в розмірі понесених витрат в сумі 100 000 грн. та судовий збір в розмірі 1 600 грн. В обгрунтування позову зазначав, що з вини [PERSON] сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої був пошкоджений автомобіль [NUMBER], що належить [PERSON] В звязку з тим, що [PERSON] на день вчинення дорожньо-транспортної пригоди не мав страхового полісу, МТСБУ відшкодувало [PERSON] шкоду в розмірі 100 000 грн. В добровільному порядку [PERSON] шкоду відшкодувати не бажає, звертався з проханням розглянути можливість відшкодування заборгованості частинами, однак надісланий йому договір про порядок повернення коштів не підписав. Відповідач відзиву до суду не надав. 08.02.2018 року у справі відкрите провадження та вирішено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. 10.02.2018 року [PERSON] отримав ухвалу про відкриття провадження. 12.02.2018 року Моторне транспортне страхове бюро отримав ухвалу про відкриття провадження. Сторони клопотань про розгляд справи в порядку загального позовного провадження та заперечень проти розгляду справи без участі учасників справи не надали. В звязку із чим, на підставі ч. 13 ст. 7 ЦПК України суд розглядав справу в порядку письмового провадження. В ході розгляду справи, суд встановив наступне. 14.02.2016 року постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП України. Постановою суду встановлено, що [PERSON] 15.08.2016 року близько 16:25 год., на автодорозі Київ-Одеса 21 км. + 300 метрів, керуючи автомобілем [NUMBER], перед зміною напрямку руху не переконався в тому, що це буде безпечно, проявив неуважність під час перестроювання не надав дорогу автомобілю [NUMBER], що рухався в попутному напрямку ліворуч, внаслідок чого сталося зіткнення вказаних автомобілів. В результаті ДТП автомобілі зазнали механічні пошкодження з матеріальними збитками та тілесними ушкодженнями пасажира автомобіля [NUMBER] [PERSON] Згідно звіту № 97/08/16 про оцінку вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу пошкодженого колісного транспортного засобу (КТЗ) вартість відновлювального ремонту пошкодженого в результаті ДТП транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу становить 196 610,36 грн. Відповідно до наказу Моторного (транспортного) страхового бюро України від 28.12.2016 року № 10440 [PERSON] виплачено 100 000 грн. 10.01.2017 року [PERSON] звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України із заявою про можливість погашення заборгованості частинами. 02.06.2017 року Моторне (транспортне) страхове бюро України надіслало [PERSON] два примірники договору про порядок повернення коштів. Зазначені обставини справи підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.3 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в пп. а, п. 41.1 ст. 41 встановлений обовязок Моторного (транспортного) страхового бюро України відшкодувати шкоду завдану транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до п. 1.7 ст. 1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована. Згідно пп. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Відповідно до п. 13.1 ст. 13 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» учасники бойових дій та інваліди війни, що визначені законом, інваліди I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним інваліду I групи, у його присутності, звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Отже, в разі якщо в результаті дорожньо-транспортної пригоди, шкода завдана з вини особи, цивільно-правова відповідальність якої не застрахована, обовязок її відшкодування покладається на Моторне (транспортне) страхове бюро України, у порядку встановленому законом. Після відшкодування шкоди у визначеному законом розмірі Моторне (транспортне) страхове бюро України отримує право зворотної вимоги до винної у її заподіянні особи, крім випадків передбачених п. 13.1 ст. 13 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». При цьому, згідно ст. 29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В матеріалах справи містяться докази надані Моторним (транспортним) страховим бюро України, які свідчать про винуватість [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 15.08.2016 року та в результаті якої [PERSON] завдано збитків на загальну суму 196 610,36 грн. Відповідно до вимог Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України сплатило на користь [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 100 000 грн. В свою чергу, [PERSON] вказані обставини не спростовані, доказів сплати боргу та наявності підстав звільнення від сплати відшкодування на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України в порядку регресу передбачених п. 13.1 ст. 13 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не надано. Також в матеріалах справи відсутні будь-які правочини про розстрочення заборгованості. Отже, сукупність вказаних обставин та доказів, що містяться в матеріалах справи свідчить про те, що у відповідності до ст. 1191 ЦК України, пп. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» [PERSON] має відшкодувати Моторному (транспортному) страховому бюро України суму здійсненого останнім страхового відшкодування в розмірі 100 000 грн. Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі. За такого рішення, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 1 600 грн. судових витрат, що складаються із судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved