Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

В травні 2015 р. позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що 16 лютого 2007р. Комунарським районним судом м. Запоріжжя буловинесено рішення у справі за позовом [PERSON] до [PERSON], про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Зазначеним рішенням з позивача було стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частки від доходу на місяць, до досягнення дитиною повноліття та видано виконавчий лист №2-2266/2007. На підставі зазначеного виконавчого листа, Комунарським відділом ДВС Запорізького МУЮ було відкрито виконавче провадження. У позивача, через відсутність регулярного доходу, періодично, виникала заборгованість зі сплати аліментів. У зв'язку з цим стягувач [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з нього заборгованості зі сплати аліментів та пені. Під час розгляду справи між сторонами було досягнуто мирової угоди, яка була затверджена ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 08 квітня 2014 р. За цією мировою угодою позивач одноразово виплатив матері дитини заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 24 106 грн. в обмін на відмову [PERSON] від позову про стягнення заборгованості по пені. Таким чином, на цей час заборгованість зі сплати аліментів за даним виконавчим листом відсутня. Також, позивач продовжує добровільно і регулярно сплачувати аліменти на утримання сина - малолітнього [PERSON], [INFO]. Однак, як стало відомо позивачу, під час стягнення аліментів ухвалою Комунарського районного суду від 03 жовтня 2013 року у цивільній справі № 333/7789/13-ц його було тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України. Позивач зазначає, що не має наміру виїжджати з України на постійне місце проживання в іншу країну, але має необхідність періодично виїжджати за кордон з метою відпочинку, оздоровлення та з комерційною метою. Таким чином, вважає, що обмеження його права виїзду за кордон є суттєвим порушенням його прав, свобод та інтересів, передбачених міжнародними актами, Конституцією України та іншими нормативно-правовими актами. У жовтні 2014 р. позивач письмово звернувся до Комунарського відділу ДВС Запорізького МУЮ з проханням зняти обмеження у праві виїзду за межі України. Однак, з відповіді начальника відділу ДВС випливає, що зняття такого обмеження можливе тільки за рішенням суду. Викладені у цьому позові обставини підтверджуються такими належними і допустимими доказами: -паспортом позивача, -ухвалою Комунарського райсуду м. Запоріжжя про тимчасове обмеження [PERSON] у праві виїзду за кордон, -ухвалою Комунарського райсуду м. Запоріжжя про затвердження мирової угоди, -заявою до Держприкордонслужби України, -відповіддю Держприкордонслужби України, -заявою до Комунарського відділу ДВС про зняття обмеження у праві виїзду за кордон. - відповіддю Комунарського відділу ДВС, копії яких долучено до цієї позовної заяви. Просить суд скасувати тимчасове обмеження [PERSON], [INFO], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER], який проживає за адресою: [ADDRESS], у праві виїзду за межі України. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити та розглянути справу за його відсутності та за відсутності позивача. Представник відповідача та третя особа в судове засідання не з'явились, про час та місце слухання справи повідомлені своєчасно у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомили.

Outcome: approved