Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-16 00:00:00

В січні 2020 р. до провадження судді Осаулова А.А. надійшла позовна заява [PERSON] (позивач) до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (відповідач), в якій з урахуванням уточненої позовної заяви (а.с. 51-55 т.2) просила стягнути матеріальну шкоду в розмірі 93713,00 грн, пеню в розмірі 28711,85 грн, суму відсотків за користування грошовими коштами в розмірі 3453,38 грн, інфляційні втрати в розмірі 1669,66 грн, а всього 127547,00 грн, а також судові витрати в зв`язку з сплатою судового збору та витрат за проведення судової експертизи. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 01 серпня 2018 року о 09 годині 50 хвилин, [PERSON] , знаходячись на а/д Харків-Сімферополь-Алушта-Ялта 403 км+979 км М-18, керуючи автомобілем INFINITI FX 35 д/н [NUMBER] , не обрала безпечної дистанції та скоїла зіткнення з автомобілем Рено, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який продовжив рух та скоїв зіткнення з автомобілем Хюндай, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] .. Внаслідок ДТП травмованих осіб не має, автомобілі пошкоджено. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля INFINITI FX 35 д/н [NUMBER] застрахована в ПрАТ «СК «ПЗУ Україна». Постановою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 04.09.2018 р. у справі №320/6279/18 закрито провадження у справі про притягнення до адмінвідповідальності [PERSON] за ст. 124 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. Постановою Запорізького апеляційного суду від 01.02.2019 р. скасовано постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 04.09.2018 р., адміністративну справу відносно [PERSON] закрито на підставі ст. 247 ч.1 п. 7 КУпАП в звязку з закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу. 02.05.2019 р. позивач звернулась до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування, який відмовив у її виплаті. Позивач зазначає, що вона своєчасно звернулась до відповідача з заявою про настання страхового випадку, але в 10 денний строк огляд транспортного засобу з метою встановлення розміру збитків проведено не було. За власний кошт позивач замовила незалежну оцінку, вартістю 2000,00 грн, за якою визначено розмір матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП, в розмірі 83483,00 грн. Крім цього, з місця ДТП до місця проживання автомобіль був доставлений евакуатором, за що було сплачено 8230,00 грн. Внаслідок несвоєчасної виплати страхового відшкодування позивачем нараховано пеню за період з 02.05.2019 р. по 16.09.2020 р. в розмірі 28711,85 грн, 3 % річних в розмірі 3453,38 грн та інфляційні втрати - 1669,66 грн. В звязку з цим позивач просить стягнути з відповідача 127547,00 грн та судові витрати, що стало підставою для звернення до суду з позовом. У відзиві на позов представник відповідача заперечує щодо задоволення позову, оскільки позивачем не надання доказів настання страхового випадку, що є підставою для виплати страхового відшкодування. Будь-яких доказів на підтвердження вини страхувальника у вчиненні ДТП та пошкодженні автомобіля позивача не надано. Зазначає, що страховик не відшкодовує шкоду, заподіяну при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, але за спричинення якої не виникає цивільно-правової відповідальності відповідно до закону. (а.с. 240-242 т.1) У відповіді на відзив представник позивача зазначає, що відсутність вини [PERSON] при розгляді адміністративної справи №320/6279/18 не встановлена, провадження у справі закрито за закінченням строків притягнення до адмінвідповідальності. Вважає, що вина [PERSON] підтверджена матеріалами справа, тому в страховика виник обов`язок з відшкодування шкоди. (а.с. 1-3 т.2) Позивач у судове засідання не з`явилась, від представника надійшло клопотання про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують, просили їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності (ч.ч. 1, 3 ст. 211 ЦК України). За умовами ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до пункту 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду було призначено повторний автоматизований розподіл цивільної справи за позовом [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про захист прав споживачів у відшкодуванні страховиком матеріальної шкоди за страховим випадком. 16.01.2020 року вказану цивільну справу було передано до провадження судді Шевченківського районного суду м. Києва Осаулова А.А. Ухвалою суду від 17.01.2020 р. призначено підготовче судове засідання по цивільній справі №645/4082/19. Ухвалою суду від 16.03.2020 р. призначено у цивільній справі №761/31473/18-ц судову автотоварознавчу експертизу. Ухвалою суду від 30.09.2020 р. закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач є власником автомобіля «Хюндай», д.н.з. [NUMBER] . (а.с. 13) 01 серпня 2018 року о 09 годині 50 хвилин, [PERSON] , знаходячись на а/д Харків-Сімферополь-Алушта-Ялта 403 км+979 км М-18, керуючи автомобілем INFINITI FX 35 д/н [NUMBER] , не обрала безпечної дистанції та скоїла зіткнення з автомобілем Рено, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який продовжив рух та скоїв зіткнення з автомобілем Хюндай, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який продовжив рух та скоїв зіткнення з автомобілем Хюндай, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , яка продовжила рух та скоїла зіткнення з автомобілем ВАЗ, н.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який продовжив рух та скоїв зіткнення з автомобілем BMW, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Внаслідок ДТП травмованих осіб не має, автомобілі пошкоджено. Постановою судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 04 вересня 2018 року провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ст.124 КУпАП закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Постановою Запорізького апеляційного суду від 01.02.2019 р. скасовано постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 04.09.2018 р., адміністративну справу відносно [PERSON] закрито на підставі ст. 247 ч.1 п. 7 КУпАП в зв`язку з закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу. (а.с. 214-217) Тобто, вина [PERSON] судовими рішенням у справі №320/6279/18 не встановлена. Згідно звіту ФОП [PERSON] №02/10/2018 від 12.10.2018 р. матеріальний збиток, завданий автомобілю Хюндай, д.н.з. [NUMBER] , в результаті його пошкодження при ДТП складає 83473,07 грн., що відповідає вартості відновлювального ремонту автомобіля з урахування коефіцієнту фізичного зносу. (а.с. 6-11 т.1) За змістом ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст. 1166 ЦК України, шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Для відшкодування завданої майнової шкоди необхідно довести неправомірність поведінки особи; вину заподіювача шкоди; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою. Наявність всіх зазначених умов є обов`язковою для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного із цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. У цьому випадку саме на позивача покладено обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) немає вини у заподіянні шкоди. Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Під шкодою (збитками) розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо). Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди (наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10 грудня 2018 року у справі №902/320/17). Згідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля INFINITI FX 35 д/н [NUMBER] застрахована в ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» на підставі полісу АМ/5889759 від 13.04.2018 р., страхова сума за шкоду, заподіяну майну - 100000,00 грн, франшиза - 0. (а.с. 116 т.1 зворот) 02.05.2019 р. позивач звернулась до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» з заявою про виплату страхового відшкодування, витрат на евакуацію автомобіля з місця ДТП. (а.с. 38 т.1) 02.05.2019 р. представник позивач звернувся до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» з заявою про перегляд рішення по страховій справі №201074 в зв`язку з скасуванням постанови Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 04.09.2018 р. та прийняття постанови Запорізького апеляційного суду від 01.02.2019 р. (а.с. 39 т.1) Згідно відповіді ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» від 05.06.2019 р. вина водія [PERSON] у постанові Запорізького апеляційного суду від 01.02.2019 р. не встановлена, тому відсутні підстави для виплати страхового відшкодування. (а.с. 40 т.1) За клопотанням позивача у у цивільній справі №761/31473/18-ц було призначено судову автотоварознавчу експертизу, на вирішення експертів поставлено наступні питання : 1.Чи є технічно спроможними показання водія [PERSON] від 01.08.2018 року (а.с.110 т.1) про первинний контакт керованого нею транспортного засобу марки «Інфініті ФХ 35», д.н.з. [NUMBER] , із транспортним засобом марки «Рено» д.н.з. [NUMBER] , вже після зіткнення останнього із попередньо їдучим транспортним засобом марки «Хундай» д.н.з. [NUMBER] . 2.Яка послідовність контактів транспортних засобів марки «Інфініті ФХ 35», д.н.з. [NUMBER] , марки «Рено», д.н.з. [NUMBER] , та марки «Хундай» д.н.з. [NUMBER] , до та під час ДТП, що мало місце 01.08.2018 року о 09 год. 50 хв. на 403 км + 979 км а/д Харків-Симферополь-Алушта-Ялта ? 3.Чи вбачаються в діях водія [PERSON] порушення вимог Правил дорожнього руху України і якщо так, то яких саме пунктів ПДР та чи перебувають вони у причинному зв`язку з дорожньо-транспортною подією за її участю ? Згідно висновку експерта Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. Пров. Бокаріуса №10135/11410/11411 від 30.06.2020 р. під час дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 01.08.2018 р. о 09:50 год. на 403 км+979 м автодороги Харків-Симферополь-Алушта-Ялта, першочергово відбулось зіткнення автомобіля марки «Інфініті ФХ 35» д.н.з. [NUMBER] , з автомобілем «Рено», д.н.з. [NUMBER] , в подальшому зіткнення останнього з автомобілем «Хундай» д.н.з. [NUMBER] . Пояснення водія автомобіля «Інфініті ФХ 35» д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] від 01.08.2018 р. (т.1, а.с. 110) відносно механізму розвитку даної дорожньо-транспортної пригоди, а саме відносно того, що первинний контакт керованого нею автомобіля «Інфініті ФХ 35» д.н.з. [NUMBER] , із автомобілем «Рено», д.н.з. [NUMBER] , відбувся вже після зіткнення останнього з автомобілем «Хундай» д.н.з. [NUMBER] , який рухався попереду, з технічної точки зору, є неспроможним. Дії водія автомобіля «Інфініті ФХ 35» д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] в даній дорожньо-транспортній ситуації не відповідали вимогам п. 13.1 ПДР України та знаходились, з технічної точки зору, у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-трансопртної пригоди. (а.с. 27-39 т.2) Згідно ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні. При перевірці й оцінці експертного висновку суд повинен з`ясувати: достатність поданих експертові об`єктів дослідження; повноту відповідей на поставлені питання та їх відповідність іншим фактичним даним; узгодженість між дослідницькою частиною та підсумковим висновком експертизи; обґрунтованість експертного висновку та його узгодженість з іншими матеріалами справи (постанова Верховного Суду від 10.05.2018 р. у справі №387/266/17). Клопотань про призначення додаткової або повторної експертизи не заявлялось, також сторони не звертались до суду з заявою про виклик експерта для надання пояснень (відповідно до ст.ст. 102 ч. 5, 113 ЦПК України). В зв`язку з цим, обставини вчинення ДТП та першочергового зіткнення автомобіля марки «Інфініті ФХ 35» д.н.з. [NUMBER] , з автомобілем «Рено», д.н.з. [NUMBER] , який в подальшому зіткнуся з автомобілем «Хундай» д.н.з. [NUMBER] , не спростовані, а тому немає підстав для не врахування цього письмового доказу при ухваленні рішення у справі. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Вартість матеріального збитку, завданого автомобілю Хюндай, д.н.з. [NUMBER] , в результаті його пошкодження при ДТП складає 83473,07 грн. Визначений розмір відновлювальної вартості автомобіля не спростовано, а тому немає підстав для не врахування письмових доказів позивача при ухваленні рішення у справі. Крім цього, позивач понесла витрати на еквакуацію в розмірі 8230,00 грн, що підтверджується актом приймання-передачі від 05.08.2018 р. (а.с. 41 т.1) Враховуючи те, що цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] на час ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», висновком експерта встановлено першочергове зіткнення автомобіля марки «Інфініті ФХ 35» д.н.з. [NUMBER] , з автомобілем «Рено», д.н.з. [NUMBER] , та в подальшому зіткнення останнього з автомобілем «Хундай» д.н.з. [NUMBER] , з страховика-відповідача підлягає стягненню 83473,07 грн витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу, та 8230,00 грн витрат на евакуацію автомобіля. Щодо стягнення витрат, пов`язаних з складанням звіту дослідження спеціаліста-автотоварознавця в розмірі 2000,00 грн, то згідно п. 34.2, 34.3 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Доказів звернення позивача до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду до моменту складання звіту від 12.10.2018 р. матеріали справи не містять, тому відсутні підстави для стягнення витрат за складання звіту в розмірі 2000,00 грн з відповідача. Щодо стягнення пені, 3% річних, інфляційних втрат варто зазначити наступне. Згідно п.36.5 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Стаття 625 ЦК України встановлює відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 625 ч.2 ЦК України). Суд погоджується з твердженням позивача, що дія частини 2 статті 625 ЦК України поширюється на випадки прострочення виплати суми страхового відшкодування. Позивач просить стягнути пеню, 3% річних, інфляційні втрати за період з 02.05.2019 р. по 16.09.2020 р. Відповідальність за прострочення виплати страхового відшкодування може наступити при умові доведення вини страховика в цьому. Між тим, ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» обгрунтовано відмовило позивачу у виплаті страхового відшкодування на заяву від 02.05.2019 р., оскільки на той час вини водія [PERSON] встановлено було. Тільки під час розгляду вказаної справи в зв`язку з призначення судової автотоварознавчої експертизи було встановлено обставини вчинення ДТП. За викладених обставин, підстав для стягнення пені в розмірі 28711,85 грн, суми відсотків за користування грошовими коштами в розмірі 3453,38 грн, інфляційних втрат в розмірі 1669,66 грн, суд не вбачає. Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права. Європейський суд з прав людини зауважив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача 83473,07 грн витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу, та 8230,00 грн витрат на евакуацію автомобіля. Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Позивачем за проведення судової експертизи було сплачено 8172,00 грн. Клопотання про зменшення витрат на проведення експертизи стороною відповідача не подано. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. В зв`язку з цим з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 917,03 грн пропорційно розміру задоволених позовних вимог та витрат за проведення судової експертизи в розмірі 8172,00 грн. Враховуючи наведене,

Outcome: partial