Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-03 00:00:00

в червні 2019 року [PERSON] звернувся до [PERSON] , [PERSON] , згідно з яким просив: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] сплачений гарантійний платіж у сумі 527 517 грн. 00 коп. та штраф у сумі 527 517 грн. 00 коп.; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] сплачений гарантійний платіж у сумі 527 517 грн. 00 коп. та штраф у сумі 527 517 грн. 00 коп.; стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати. Позовні вимоги обгрунтовано тим, що 21.06.2019 року між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] було укладено попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна, за умовами якого [PERSON] , [PERSON] (майбутні продавці) та [PERSON] (майбутній покупець) домовились у майбутньому укласти договір купівлі-продажу нерухомого майна, що належить по Ѕ частці майбутнім продавцям на праві приватної власності, а саме: житловий будинок [ADDRESS] ., за ціною 527 517 грн. 00 коп., яка буде сплачена майбутнім продавцям у рівних частинах кожному; земельна ділянка площею 0,2218 га, кадастровий номер якої 3223155400:05:096:0056, цільове призначення земельної ділянки - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадібна ділянка), вид використання - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадібна ділянка), яка розташована за адресою: [ADDRESS] , за ціною 527 517 грн. 00 коп., яка буде сплачена майбутнім продавцям у рівних частинах кожному. При цьому, згідно з п. 2 Попереднього договору сторони зобов`язалися: укласти та нотаріально посвідчити основні договори не пізніше 24.06.2019 року включно; не змінювати в односторонньому порядку строк укладення та нотаріального посвідчення основних договорів; особисто прибути до нотаріуса, попередньо визначеного сторонами, для укладення основних договорів 24.06.2019 року, або у інший день, узгоджених сторонами, шляхом взаємного повідомлення телеграмами або рекомендованими листами, маючи при собі належні документи, в тому числі, що підтверджують правоздатність та дієздатність сторін, право власності відповідачів на нерухоме майно, та інші документи, необхідні для укладення та нотаріального посвідчення основних договорів згідно діючого законодавства України, в тому числі документи, що посвідчують особу сторін (паспорти, довідки про реєстраційні номери облікової картки платників податків, свідоцтва про одруження (за наявності). Разом з тим, позивач зазначає, що незважаючи на оплату ним гарантійного внеску у визначеному попереднім договором розмірі, 24.06.2019 року відповідачі по телефону повідомили його про відмову як від укладення основних договорів купівлі-продажу нерухомого майна, так і від повернення гарантійного внеску у розмірі 1 055 034 грн. 00 коп. За вказаних обставин, а також посилаючись на положення п. 6 Попереднього договору, позивач звернувся до суду з цим позовом, який просив задовольнити у повному обсязі. Ухвалою від 26.06.2019 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою від 26.06.2019 року представнику позивача повернуто заяву про забезпечення позову. Ухвалою від 03.07.2019 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом, розгляд якої вирішено проводити за правилами загального позовного провадження. Ухвалою від 03.07.2019 року задоволено заяву представника позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на зазначене в заяві нерухоме майно: Ѕ частку житлового будинку [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 122960632231, яка належить на праві власності [PERSON] ; Ѕ частку житлового будинку [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 122960632231, яка належить на праві власності [PERSON] ; Ѕ частку земельної ділянки площею 0,2218 га, кадастровий номер якої 3223155400:05:096:0056, цільове призначення земельної ділянки - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадібна ділянка), вид використання - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадібна ділянка), яка розташована за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 123054232231, яка належить на праві власності [PERSON] ; Ѕ частку земельної ділянки площею 0,2218 га, кадастровий номер якої 3223155400:05:096:0056, цільове призначення земельної ділянки - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадібна ділянка), вид використання - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадібна ділянка), яка розташована за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 123054232231, яка належить на праві власності [PERSON] . Ухвалою від 30.10.2019 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. 04.03.2020 року до суду надійшло клопотання позивача, в якому він просив при розгляді даної справи врахувати, що 03.03.2020 року відповідачами було частково сплачено заборгованість у розмірі 10 000 грн. 00 коп. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суд не сповістили. Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.ч. 1, 2 ст. 280 та відповідно до ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Так, згідно матеріалів справи вбачається, що 21.06.2019 року між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] було укладено попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна, за умовами якого [PERSON] , [PERSON] (майбутні продавці) та [PERSON] (майбутній покупець) домовились у майбутньому укласти договір купівлі-продажу нерухомого майна, що належить по Ѕ частці майбутнім продавцям на праві приватної власності, а саме: житловий будинок [ADDRESS] ., за ціною 527 517 грн. 00 коп., яка буде сплачена майбутнім продавцям у рівних частинах кожному; земельна ділянка площею 0,2218 га, кадастровий номер якої 3223155400:05:096:0056, цільове призначення земельної ділянки - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадібна ділянка), вид використання - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадібна ділянка), яка розташована за адресою: [ADDRESS] , за ціною 527 517 грн. 00 коп., яка буде сплачена майбутнім продавцям у рівних частинах кожному. Вказаний договір нотаріально посвідчений 21.06.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кучеравенко Т.Є., зареєстровано в реєстрі за №830 (а.с.8-11). Згідно з п. 2 Попереднього договору сторони зобов`язалися: укласти та нотаріально посвідчити основні договори не пізніше 24.06.2019 року включно; не змінювати в односторонньому порядку строк укладення та нотаріального посвідчення основних договорів; особисто прибути до нотаріуса, попередньо визначеного сторонами, для укладення основних договорів 24.06.2019 року, або у інший день, узгоджених сторонами, шляхом взаємного повідомлення телеграмами або рекомендованими листами, маючи при собі належні документи, в тому числі, що підтверджують правоздатність та дієздатність сторін, право власності відповідачів на нерухоме майно, та інші документи, необхідні для укладення та нотаріального посвідчення основних договорів згідно діючого законодавства України, в тому числі документи, що посвідчують особу сторін (паспорти, довідки про реєстраційні номери облікової картки платників податків, свідоцтва про одруження (за наявності). При цьому, сторонами зазначено у п. 5 Попереднього договору, що позивачем було сплачено відповідачам гарантійний платіж у сумі 1 055 034 грн. 00 коп. Разом з тим, звертаючись до суду з позовом, позивач зазначав, що, не зважаючи на оплату ним гарантійного внеску у визначеному попереднім договором розмірі, 24.06.2019 року відповідачі по телефону повідомили його про відмову як від укладення основних договорів купівлі-продажу нерухомого майна, так і від повернення гарантійного внеску у розмірі 1 055 034 грн. 00 коп. Так, згідно з ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У відповідності до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попередніх договором. При цьому, згідно з п. 6 Попереднього договору купівлі-продажу [PERSON] та [PERSON] в разі односторонньої відмови (ухилення) від укладення основних договорів у строк, передбачений у пункті 2 цього Договору, або неукладення ними основних договорів у зазначений строк, передбачений у пункті 2, з будь-яких причин, зобов`язується негайно (протягом одного робочого дня) повернути гарантійний платіж [PERSON] , а також сплатити [PERSON] штраф за невиконання умов Договору в розмірі суми сплаченого гарантійного платежу. Водночас, абзацом другим вказаного договору передбачено, що в разі односторонньої відмови (ухилення) Сторони-3 від укладання Основних договорів у строк, передбачений у пункті 2 цього Договору, або неукладання ним Основних договорів у зазначений строк, з будь-яких причин, отриманий Стороною -1, Стороною-2 від Сторони -3 гарантійний платіж залишається у Сторони-1, Сторони-2, як відшкодування їх матеріальних збитків. Відповідно до положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За правилами ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При цьому, відповідно до ч.1 ст. 76, ч. 1 ст.77 та ст. 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Однак, в порушення вищенаведених вимог цивільного процесуального законодавства, позивачем не надано будь-яких доказів, які б підтверджували факт невиконання умов п. 2 Попереднього договору. Зокрема, не пізніше 24.06.2019 року включно особисто прибути до нотаріуса, попередньо визначеного сторонами, для укладення основних договорів 24.06.2019 року, або у інший день, узгоджених сторонами, шляхом взаємного повідомлення телеграмами або рекомендованими листами. Адже, суду не надано жодного підтвердження виконання стороною позивача вказаних вимог, які б підтверджували право вимоги до відповідачів, та, як наслідок, застосування наслідків невиконання вимог договору згідно п. 6 в частині односторонньої відмови від укладення основних договорів, враховуючи наявність обумовлення взаємної відповідальності за порушення договору всіма сторонами незалежно від причин його порушення. Крім того, положення цього пункту засвідчують як обов`язок повернення сторонами 1 і 2 гарантійного внеску - стороні -3. Водночас, в абзаці 2 вказаного пункту обумовлена умова залишення вже у сторони 1 і 2 отриманого він них гарантійного платежу стороною - 3, як відшкодування матеріальних збитків. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення свого позову, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. Крім того, відповідно до ч. 9 ст. 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. За вказаних обставин, вищевказані заходи забезпечення позову, вжиті відповідно до ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 03.07.2019 року про накладення арешту на нерухоме майно, - підлягають скасуванню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed