Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

До Гадяцького районного суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім'єю та поділ майна, в якій прохала: встановити факт її проживання однією сім'єю з [PERSON] у період з 14 січня 2005 року по [INFO] року; визнати об'єктом права спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] автомобіль марки RENAULT 11, 1987 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], а також земельну ділянку для будівництва індивідуального гаража [ADDRESS] спільним сумісним майном та провести поділ цього майна; виділити у власність [PERSON] автомобіль марки RENAULT 11, 1987 року випуску реєстраційний номер [NUMBER]; визнати за нею право власності на земельну ділянку для будівництва індивідуального гаража площею 0,0024 га за адресою: [ADDRESS] Позовні вимоги обґрунтувала тим, що 31 грудня 2004 року вона познайомилася з [PERSON]. З 14 січня 2005 року по [INFO] року вона перебувала з [PERSON] у фактичних шлюбних відносинах та проживала із ним однією сім'єю за адресою: [ADDRESS] в її особистій квартирі, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, піклувалися один про одного. У вересні 2006 року вона з її цивільним чоловіком за взаємною згодою за 3000 дол. США придбали за спільні кошти автомобіль марки RENAULT 11, реєстраційний номер [NUMBER], колір червоний, 1987 року випуску. Право власності на автомобіль було оформлене 24 грудня 2008 року на ім'я [PERSON], так як вона вважала його своїм чоловіком та головою сім'ї. 07 жовтня 2010 року їм виділили земельну ділянку для будівництва індивідуального гаража площею 0,0024 га за адресою: [ADDRESS]. 21.05.2012 року вони її приватизували та отримали державний акт на землю серії [NUMBER] теж на ім'я [PERSON], оскільки вона вважала його своїм чоловіком, збудувавши на цій ділянці гараж [NUMBER]. Всі ці роки вони разом проживали, вели спільне господарство, надавали один одному матеріальну та моральну підтримку, взаємно визнавали подружні відносини, об'єднували зароблені кожним кошти, витрачали їх разом за взаємною згодою, спільно проводили вільний час, спільно здійснювали володіння, управління та користування спільно придбаним майном. З 12 вересня 2015 року по даний час [PERSON] разом зі нею не проживає, але здійснює користування спільно придбаним автомобілем та земельною ділянкою і гаражем. Придбане майно є спільною сумісною власністю подружжя, котрі проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу, а тому вона також маю право власності на 1/2 частину автомобіля та земельної ділянки і гаража. Тому, у неї виникла необхідність для встановлення факту проживання однією сім'єю, та розподілу майна. В процесі судового розгляду позивач уточнила свої вимоги та прохала суд: встановити факт її проживання однією сім'єю з [PERSON] у період з 14 січня 2005 року по [INFO] року; визнати об'єктом права спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] автомобіль RENAULT 11, 1987 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], а також земельну ділянку для будівництва індивідуального гаража [NUMBER] площею 0,0024 га за адресою: [ADDRESS], а також будівельні матеріали незавершеного будівництва гаражу [NUMBER], що знаходиться за адресою: [ADDRESS], спільним сумісним майном та провести поділ цього майна; визнати за позивачем право власності на 1/2 частину автомобіля марки RENAULT 11, 1987 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], на 1/2 частину земельної ділянки для будівництва індивідуального гаража [NUMBER], площею 0,0024 га за адресою: [ADDRESS], на 1/2 частину будівельних матеріалів незавершеного будівництва гаражу [NUMBER], що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник - адвокат Гусаренко О.М. позовні вимоги підтримали та прохали суд їх задовольнити. [PERSON] суду пояснила, що вони познайомились 31.12.2004 року у спільних знайомих [PERSON] та [PERSON] З того часу вони не розлучались. Ще восени 2003 року він взяв у свого покійного дядька та тітки Жигулі «Копійка», які були недобиті. Восени 2005 року відповідач запропонував їй поставити автомобіль на ремонт, оскільки нею їздити неможливо. Поставили автомобіль у с. Вельбівка, він робив ходову, а вона затирала для фарбування автомобіля. Приблизно у кінці серпня 2016 року вони відремонтували автомобіль. Потім, [PERSON] запропонувати поміняти цей автомобіль на новіший. Після чого, він придбав автомобіль по довіреності за 3 000 дол. США. Через рік вона запропонувала йому оформити право власності на даний автомобіль, у зв'язку з чим він поїхав у м. Лохвиця, оформивши документи на себе. Остання відносно цього не заперечувала, оскільки вважала його своїм чоловіком. В зв'язку з наявністю автомобіля виникала проблема щодо його зберігання. Потім, [PERSON] їй повідомив, що за їхнім будинком надають земельні ділянки під гараж та попрохав домовитись з кимось. В зв'язку з тим, що вона постійно перебувала на роботі, тому попрохала його піти та дізнатись про перелік документів, що необхідні для виділення земельної ділянки. Проте, коли він пішов до міської ради, то від свого імені подав заяву про виділення земельної ділянки, зазначивши її адресу та стаціонарний номер телефону. Потім, він їй повідомив, що записав земельну ділянку на себе, відносно чого вона погодилась, оскільки вони вже тривалий час постійно проживало разом. У 2014 році почалось будівництво гаража, матеріали для будівництва купували за спільні кошти, харчування для робітників готувала вона. На будівництві її син та племінник допомагали [PERSON], зокрема, здійснювали виміри, заливали котлован. Від початку до кінця її син допомагав у будівництві гаража. Також, у будівництві приймали участь [PERSON], [PERSON]. Жили вона з [PERSON] нормально, проживали однією сім'єю, мали спільний бюджет. Потім її син почав з ними жити, з приводу чого [PERSON] почав виражати своє невдоволення. 11.08.2015 року після чергової сварки вони розійшлись. Після цього, він почав гараж здавати [PERSON]. Відповідач [PERSON] та його представник - адвокат Дробна Т.М. у судовому засіданні відносно позовних вимог [PERSON] заперечували та прохали суд у задоволенні позову відмовити. [PERSON] суду пояснив, що в ніч, на 01.01.2005 року він разом із [PERSON] та [PERSON] зустрічали Новий рік, де і познайомився з [PERSON] Після цього, десь за три дні до Старого Нового року йому зателефонувала [PERSON] та запропонувала побачитись. Після цього, вони почали зустрічатись. Факт проживання сім'єю заперечував, оскільки йому і на думку не спадало створювати сім'ю, про що повідомив [PERSON] при перших зустрічах та запропонував час від часу зустрічатись, на що остання погодилась. При цьому, зазначив, що дав собі слово, що не буде зустрічатися з жінкою, тим паче яку знає нетривалий час. Через деякий час йому стало відомо, що [PERSON] ще при живому чоловікові мала коханця, тому в нього не було бажання проживати з нею однією сім'єю. Жив він у матері в с. Вельбівка. Спільне господарство з позивачем не велося. До [PERSON] він відносився як до коханки, хоча завжди проводили свята, виїжджали на природу, ходили в гості разом до знайомих, декілька разів ночував у неї, проте це займало нетривалий час, після чого він повертався додому. [PERSON] до земельної ділянки ніякого відношення не має, оскільки вони не проживали спільно однією сім'єю, а земельна ділянка виділялась йому особисто. Адресу її зазначив, оскільки вважав, що земельна ділянка може бути виділена лише жителю м. Гадяч. У 2006 році вони з [PERSON] не зустрічались, оскільки йому хтось сказав, що вона зустрічається з колишнім коханцем, тому автомобіль марки Рено придбав самостійно за 2 800 дол. США, а саме: 1 000 дол. США він зібрав самостійно, відкладаючи із заробітної плати та пенсії, 1 000 дол. США він взяв в кредит, а ще 900 дол. США йому дала тітка від продажу автомобіля ВАЗ-2101, яку він відремонтував. Він особисто займався ремонтом, оскільки позивач на роботу ходить. У 2008 році він, взявши в кредит 4 500 грн., зареєстрував своє право власності на автомобіль, оскільки до цього їздив по дорученню. Також зазначив, що [PERSON], ніколи не була у домогосподарстві в с. Вельбівка і не допомагала. Гараж він збудував ввесь з б/в матеріалу (цегла, шифер, дерево), оскільки розбиралась стара хата, купували лише за його кошти цемент. [PERSON] декілька разів давала їжу, її син декілька разів приходив. Гараж на даний час в експлуатацію не прийнятий. Всі витрати щодо відведення земельної ділянки він ніс особисто, із заробітної плати. З [PERSON] зустрічались з 2004 року по серпень 2015 року. Причиною розірвання стосунків стало те, що коли він потрапив до лікарні, вона не турбувалась про його самопочуття. Свідок [PERSON] суду показала, що 31.12.2004 року вона познайомила [PERSON] та [PERSON], оскільки останній її прохав познайомити з хорошою жінкою. [INFO] року вони всі разом святкували День народження [PERSON], на якому, зокрема, була і мати [PERSON] Проживали вони у квартирі [PERSON] по [ADDRESS] часто спілкувались з ними, завжди вважала що в них гарні відносини, хоча відповідач часто не працював та з дітьми [PERSON] не дуже ладнав, відносились один до одного як чоловік і дружина. Коли [PERSON] їздив в село ремонтувати автомобіль, вони [PERSON] часто туди підвозили, яка возила туди продукти. Мати [PERSON] часто бувала у квартирі позивача, а остання часто їздила до матері [PERSON], де полола і садила огороди. Позивач і відповідач разом будували гараж, разом купували автомобіль Рено. Зі слів свого чоловіка знає, що син [PERSON] допомагав заливати фундамент, виконував інші роботи. Близько 10-[INFO] року вони розійшлись. Вважала їх однією сім'єю, оскільки часто з ними спілкувалась, приходила до них додому, міряла відповідачу тиск, він лежав у ліжку, хворів, вони разом повертались додому, їздили в машині. Свідок [PERSON] суду показав, що знає сторін по справі як сусідів по будинку, спілкувались вечорами у вихідні дні, бачили на огороді, що вони мають біля будинку. [PERSON] знає з 2005 року, який проживав з позивачем, вважав його законним чоловіком [PERSON] Вони разом ходили на базар, з базару, з під'їзду, на огороді. Проте близько року він вже [PERSON] не бачить. А до цього, постійно його бачив біля гаражів, де вони з [PERSON] орендували гараж та ставили машину, бачив на будівництві гаража сина [PERSON], відповідача та позивача. Зі слів сторін знає, що вони купували будівельні матеріали на гараж. Свідок [PERSON] суду показала, що їй відомо, що [PERSON] проживала з [PERSON] з січня 2005 року, проте з відповідачем особисто вона познайомилась на гулянці 01.09.2007 року. Тоді [PERSON] представила як особу, з якою проживає у фактичних шлюбних відносинах. Після цього вони почали спілкуватися сім'ями. Так, при обранні шпалер [PERSON] керувалась думкою [PERSON] Також [PERSON] щоразу підвозив позивача в школу, забирав її, спочатку на одній машині, а потім у них з'явився червоний Рено. Також, бачила як [PERSON] бігала за документацією на гараж, клопоталась за кредити на машину, готувала для [PERSON] їжу на роботу. Також, вони зробили ремонт у попередньому автомобілі, який продали, після чого купили Рено. Крім цього, вони разом будували гараж, [PERSON] готувала обіди, їздила допомагати матері [PERSON] по огороду у с. Вельбівка. Припинили вони разом проживати влітку 2015 року. Свідок [PERSON] суду показала, що після Старого Нового року з січня 2005 року [PERSON] вже проживав у [PERSON] Проживали як одна сім'я. Коли [PERSON] працював в іншому населеному пункті, позивач постійно до нього їздила. Також, свідок зазначила, що відповідач допомагав їй вирішувати питання по господарству, її ключі були у їхній квартирі, часто бувала в них вдома, святкували його ювілей втрьох з [PERSON] Зранку і ввечері бачила їх на огороді, [PERSON] завжди прислуховувалась до думки [PERSON] Вони спочатку проживали вдвох, доки не приїхав її син [PERSON], який почав проживати з ними. Крім цього, мати [PERSON] після базару у неділю до них заходила, а [PERSON] допомагала їй по господарству. Також, вони спочатку винаймали гараж, а потім вирішити побувати власний. Земельну ділянку під гараж оформляв відповідач, оскільки позивач постійно працювала. При будівництві гаража [PERSON] свої кошти відкладав на будівництво, а на кошти [PERSON] жили, спільно придбавали й інше майно. У будівництві гаража участь приймали чоловік із с. Вельбівка, [PERSON] - син [PERSON], та її племінник [PERSON]. Зі слів позивача їй відомо, що вони здійснювали ремонт автомобіля за спільні кошти. У кінці серпня 2015 року [PERSON] приїхав разом зі своєю матір'ю, зібрав свої речі та виїхав із помешкання. Свідок [PERSON] суду показав, що перетинались з [PERSON] щодня, останній працював на СТО. Із транспортних засобів мав мотоцикл МТ, автомобіль Жигулі, які продав та придбав Рено. Також, зазначив, що допомагав [PERSON] розбирати хату, останній повідомив, що взяв у м. Гадяч земельну ділянку та збирається будувати гараж та використати дані будівельні матеріали (кирпич, шифер, дерево). Готувала їм тоді їжу мати [PERSON] Свідок [PERSON] суду показав, що років 2-3 назад розбирали хату у с. Вельбівка, будівельні матеріали з якого перевозили в м. Гадяч для будівництва гаража [PERSON], по дорозі купували цемент. Останній інколи допомагав у будівництві гаража. Також, на будівництві гаражу були й інші особи. [PERSON] 2-3 рази приходила, вони розмовляли з [PERSON] Чи був син [PERSON] - [PERSON], при розбиранні хати, не пам'ятає, проте як будували гараж [PERSON] 2-3 рази був присутній, допомагав по будівництву. Їжу і чвертку приносив [PERSON], проте один раз він обідав вдома у [PERSON], де були й [PERSON], [PERSON] і двоє маленьких дітей. Також, зазначив, що бачив [PERSON] у с. Вельбівка, де була і мати [PERSON], і син [PERSON] - [PERSON], який його стриг. Крім цього, зазначив, що [PERSON] постійно проживав в с. Вельбівка. З його слів йому відомо, що відповідач продав мотоцикл і Жигулі та придбав автомобіль Рено. Свідок [PERSON] суду показав, що [PERSON] проживає один. Він брав участь у розбиранні дідівської хати у с. Вельбівка для будівництва гаража, обід тоді готувала мати [PERSON] та [PERSON], з якою відповідач зустрічається з 2000 року, тоді і він з нею познайомився. Також, зазначив, що відповідач продав мотоцикл, тітчин автомобіль «Копійка», взяв в кредит кошти та купив автомобіль Рено, яку потім обмивали вчотирьох: був відповідач та [PERSON]. [PERSON] він ніколи не бачив і нічого про неї не знає. Свідок [PERSON] суду показав, що допомагав розбирати хату, а також здійснював покриття гаража разом з [PERSON] Гараж був з б/в цегли. Також зазначив, що при розбиранні хати обід готувала мати [PERSON] та [PERSON], з якою він познайомив [PERSON] Останнього він бачив часто, проте заходив до нього на подвір'я 2-3 рази на місяць, яке в нього є господарство - не знає. [PERSON] він ніколи не бачив і нічого про неї не знає. Свідок [PERSON] суду показав, що допомагав [PERSON] розбирати стару хати (цегла, шифер) та перевозити будівельні матеріали до місця будівництва. Обід готувала мати [PERSON], а на другий день їй допомагала [PERSON], подруга [PERSON], з якою він протягом останнього року проживає, бачить їх щодня. [PERSON] спочатку їздив на «Копійці», а потім прибав автомобіль Рено. Бачив [PERSON] в червоному автомобілі Рено біля подвір'я [PERSON] Вищезазначений автомобіль він часто бачив у с. Вельбівка, вважає, що відповідач постійно проживає в с. Вельбівка, разом з цим зазначає, що бачить його не надто часто. Свідок [PERSON] суду показав, що допомагав [PERSON] розбирати стару хату. На другий день мати [PERSON] нагодувала їх вечерею, там була і [PERSON]. Чи проживає відповідач разом з нею - йому невідомо. [PERSON] постійно проживає у матері, бачить його щодня. Деякий час відповідач працював у СТО в с. Вельбівка. З відповідачем бачаться раз на 3-4 дні. Також повідомив, що він разом з [PERSON] допомагали [PERSON] ремонтувати автомобіль марки Жигулі на продаж. [PERSON] він ніколи не бачив і нічого про неї не знає. Свідок [PERSON] суду показав, що протягом двох днів допомагав разом з [PERSON] [PERSON] ремонтувати автомобіль Жигулі для продажу. Останній продав автомобіль та придбав автомобіль Рено. Разом їздили дивитись даний автомобіль, який потім обмивали спільно із товаришем [PERSON] - [PERSON] із с. Соснівка та [PERSON], яка тоді готувала вечерю. Свідок [PERSON] суду показала, що з 2001 року почали зустрічатися з [PERSON] як коханці. З 2001 року по 2006 рік вона проживала у с. Вельбівка з дитиною, зустрічалась з відповідачем разів зо 2 на тиждень, інколи допомагала йому та його матері по господарству. З 2006 року переїхала до с. Веприк, де проживала до травня 2015 року, винаймаючи житло у [PERSON], та час від часу зустрічалась з [PERSON], після чого знову повернулась в с. Вельбівка. Також, зазначила, що відпочивали вони з [PERSON] вдвох, дозвілля з друзями та свята не проводили, спільних фото з відповідачем немає. У 2015 році вона розірвала стосунки з [PERSON] У той період, коли вона проживала в с. Веприк вважає, що [PERSON] проживав у матері. Із транспортних засобів був мотоцикл МТ, який він продав, потім тітчин автомобіль Жигулі, які підремонтував, в зв'язку з чим тітка дала йому частину коштів. У 2006 році він придбав червоний автомобіль Рено, покупку якого потім святкували у матері [PERSON] з [PERSON] та [PERSON] Зі слів відповідача їй відомо, що автомобіль він придбав за кошти, які йому дала тітка, а частину брав в кредит. Також, допомагала матері [PERSON] готувати обід для робітників, які розбирали хату. [PERSON] їй говорив, що планує продати батьківську хату та щось купити в м. Гадяч. Крім цього, суду зазначила, що готувала обіди під час будівництва гаража. Зі слів [PERSON] їй відомо, що земельну ділянку він купив, а також він показував їй гараж. Свідок [PERSON] суду повідомив, що знайомий з відповідачем приблизно з 2002-2003 року. В 2004 році він навчався в Гадяцькій спеціалізованій школі-інтернат, на той час [PERSON] вже проживав з [PERSON] та працював на СТО. Під час навчання в школі часто приходив до своєї тітки - [PERSON], то [PERSON] завжди був присутній, якщо не був на зміні на роботі, також неодноразово приходив до [PERSON] на роботу. У 2006 році [PERSON] продав автомобіль ВАЗ-2101 та придбав 2 ідентичні автомобілі Рено-11, один з яких був без документів був придбаний для запчастин, які знаходились в. с. Вельбівка, зібравши один автомобіль. Зі слів тітки - [PERSON] йому відомо, що придбавались ці автомобілі за спільні кошти. Згодом, [PERSON] почав працювати на стоянці біля школи № 4 тривалий час позмінно. В період з 2008 року по 2012 рік часто бував у домогосподарстві [PERSON] в с. Вельбівка, де знаходився автомобіль його брата - [PERSON] та ремонтувався останнім та відповідачем. У 2013-2014 роках [PERSON] вирішив побудувати гараж, оскільки до цього гараж постійно орендували. Також суду повідомив, що фундамент для гаража копав він та його брат - [PERSON], а також їздив з [PERSON] в магазин, де замовляли цеглу для будівництва. Допомагав останньому ремонтувати автомобіль Рено, який знаходився в с. Вельбівка. Майже кожний рік сторони по справі приїжджали в с. Березова Лука на різні свята, де він зареєстрований та проживає його мати, їздили на рибалку. У 2012 році та у 2014 році він проживав з тіткою, оскільки був на практиці. Разом з тіткою проживав і [PERSON] Свідок [PERSON] суду показав, що він допомагав [PERSON] розбирати стару хату діда в с. Вельбівка для будівництва гаража. [PERSON] постійно проживав зі своєю матір'ю в с. Вельбівка. Бачив [PERSON] близько 3-4 разів на місяць. Також, суду зазначив, що був присутній при продажі автомобіля ВАЗ-2101 та бачив, як тітка віддала останньому 900 дол. США. Після цього, купив автомобіль Рено за 2 800 дол. США та оформили її по дорученню. Зі слів відповідача йому було відомо, що [PERSON], зустрічається з [PERSON], проте чи були в нього інша жінка на той час, йому невідомо, оскільки це його особиста справа. Свідок [PERSON] суду показала з жовтня 2005 року [PERSON] проживав з [PERSON] у сусідній квартирі. Чи проживав відповідач там раніше, точно сказати не змогла. З осені 2015 року [PERSON] не проживає у зазначеній квартирі, оскільки [PERSON] вже самостійно вибирала картоплю на огороді. Останнім часом син [PERSON] там проживає. Тільки нещодавно дізналася, що сторони не перебували в зареєстрованому шлюбі. Вдвох вони обробляли огород за будинком, часто розмовляла з відповідачем на балконі, оскільки їх балкони знаходяться поруч. Також зазначила, що у них спочатку були світлі Жигулі, а потім червона іномарка. Спочатку вони орендували гараж, а потім побудували власний, при цьому [PERSON] бігала в магазин за продуктами, оскільки робітників необхідно було годувати. Також, сторони їздили до матері [PERSON] [PERSON] була більше на роботі, а [PERSON] - вдома. Свідок [PERSON], суду показала, що вперше вона побачила [PERSON] з [PERSON] у с. Вельбівка на Старий Новий рій 2005 року. У с. Вельбівка часто бачила, як [PERSON] з матір'ю відповідача йдуть на огород, пораються, косять траву, бачила їх на кладовищі на Проводи прибирали могилки, на базарі. Мати [PERSON] говорила завжди, що їде до дітей, про [PERSON] говорила тільки добре. Спочатку був в них автомобіль Жигулі, а через рік вже бачила, як їздять на червоному Рено. [PERSON] їй говорила, що їм набридло орендувати гараж, тому вони вирішили побудувати власний. Експерт [PERSON] у судовому засіданні суду показала, що гараж [NUMBER] збудований в основному з б/в матеріалів: цегла, шифер, деревина, проте у будівництві використовувались також нові матеріали, зокрема, частково цегла, деревина, а також труба. Відсоткове відношення нею не визначалось, оскільки в питанні дана вимога не ставилась. Суд, заслухавши пояснення сторін, покази свідків, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що позивачем були надані фотографії, які досліджувались у судовому засіданні. Так, відповідач [PERSON] не заперечував щодо того, що на даних фотографіях зображений він з сином [PERSON] - [PERSON], [PERSON] з матір'ю [PERSON] та його хрещеною, зазначаючи коли і за яких обставин зроблені дані знімки. Крім цього, на даних фотографіях зображені: [PERSON] з онукою [PERSON], в тому числі і в домашній обстановці, [PERSON] з матір'ю відповідача під час приготування їжі, [PERSON] зі своєю онукою та з матір'ю [PERSON], а також спільні фото позивача та відповідача зі святкування та спільного відпочинку. [PERSON] та його представник - адвокат Дробна Т.М. заперечували щодо належності та допустимості даного доказу. Адвокат Дробна Т.М. також зазначила, що на даних фото відсутня дата та час знімку, а, отже суд не може брати до уваги дані знімки. Із змісту ст.ст. 58, 59 ч. 1 ЦПК України вбачається, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Так, оцінюючи належність і допустимість фото, наданих позивачем на підтвердження факту родинних відносин, суд виходив з того, що сторони не заперечували, що познайомились 31.12.2004 року та спілкувались до серпня 2015 року, а оспорювався лише характер їх відносин. Також відповідачем не заперечувався факт проведення з [PERSON] свят, що також підтверджується показами свідків, Разом з тим, сторони підтвердили суду, що після серпня 2015 року їх відносини припинились. Тому, суд приходить до однозначного висновку, що події, зафіксовані на фото мали місце в цей період., а отже, вищезазначені фото є належним та допустимим доказом. Крім цього, суд критично оцінює в якості письмового доказу акт обстеження житлового приміщення від 02.02.2016 року, а саме: квартири [ADDRESS], оскільки він складений за участі лише депутата Гадяцької міської ради. Проте, суд бере до уваги акт обстеження житлового приміщення (квартири [ADDRESS]) від 12.03.2017 року, складений депутатом Гадяцької міської ради, з участю власниці квартири [PERSON] та сусідів: [PERSON], [PERSON] та [PERSON], зі змісту якого вбачається, що [PERSON] постійно проживав у вказаній квартирі разом із [PERSON] із січня 2005 року по серпень 2015 року. З серпня 2015 року відповідач у вказаній квартирі не проживає, речі особистого вжитку відсутні. Суд критично оцінює покази свідка [PERSON] в частині постійного проживання [PERSON] в с. Вельбівка, оскільки покази свідка в цій частині є непослідовними та суперечливими. Так, спочатку свідок зазначив, що бачив відповідача щодня, проте зазначив, що на його подвір'ї майже не бував, потім зазначив, що бачив раз на тиждень, як [PERSON] проїжджає на автомобілі Рено. Суд критично оцінює покази свідка [PERSON] в частині постійного проживання [PERSON] в с. Вельбівка, оскільки покази свідка в цій частині є непослідовними та суперечливими. Так, спочатку свідок зазначив, що бачив відповідача часто, вітав зі святами, проте разом з тим зазначив, що стверджувати відносно факту постійного проживання [PERSON] не може, оскільки він через забор не заглядав, вказавши суду, що трава в подвір'ї була скошена, сніг відкиданий. Разом з цим, свідок не бачив щоб [PERSON] косив траву чи відкидав сніг. Суд критично оцінює покази свідка [PERSON] в частині постійного проживання [PERSON] в с. Вельбівка, оскільки покази свідка в цій частині є непослідовними та суперечливими. Так, спочатку свідок зазначив, що [PERSON] проживає один, а потім зазначив, що з матір'ю, а також додав, що у [PERSON], бував 2-3 рази в місяць. Також, суд критично оцінює покази свідка відносно характеру стосунків між [PERSON] та [PERSON], оскільки свідок не зміг описати зовнішність чи зазначити інші дані відносно [PERSON]. Суд критично оцінює покази свідка [PERSON] відносно характеру стосунків між [PERSON] та [PERSON], оскільки сам відповідач та свідок [PERSON] зазначили, що наразі не перебувають у відносинах з 2015 року, спільно не проживають. Суд критично оцінює покази свідка [PERSON] в частині постійного проживання [PERSON] в с. Вельбівка у домогосподарстві матері, оскільки покази свідка в цій частині є непослідовними та суперечливими. Так, спочатку свідок зазначив, що йому невідомо де проживає [PERSON], а потім зазначив, що проживає з матір'ю. Разом з тим, покази [PERSON] не суперечать поясненням [PERSON], свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], оскільки даючи покази він зазначав, що [PERSON] проживає, а не проживав у домогосподарстві своєї матері. Суд критично оцінює покази свідка [PERSON] в частині знайомства з [PERSON] та проживання останнього з 2002-2004 року, оскільки це суперечить поясненням сторін та показам свідка [PERSON], які зазначали що сторони познайомились 31.12.2004 року. Суд критично оцінює покази свідка [PERSON] в частині постійного проживання [PERSON] в с. Вельбівка у домогосподарстві матері, оскільки свідок в період з 2005 року по 2006 рік працював в. м. Гадяч, а з 20.08.2014 року по 11.09.2015 року перебував в зоні АТО, тому не міг бачити [PERSON] часто, а в період з 2006 року по 2014 рік підробляв підсобником і бачив [PERSON] близько 3-4 разів на місяць. Як вбачається з довідки виконавчого комітету Веприцької сільської ради Гадяцького району Полтавської області № 1052 від 22.08.2016 року та довідки Веприцької сільської ради Гадяцького району Полтавської області № 02-28/571 від 22.08.2016 року, [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS], та зареєстрована з [PERSON] та [PERSON]. У акті фактичного проживання від 26.08.2016 року зазначено, що [PERSON] зареєстрована в будиковолодінні [PERSON], що розташоване за адресою: [ADDRESS] з 15 вересня 2006 року по даний час, проте фактично постійно проживала з [PERSON] у період з 01 вересня 2006 року по 10 жовтня 2015 року. Згідно копії свідоцтва про шлюб, виданого повторно серії [NUMBER] від 17.05.2006 року, [PERSON] з 19.01.1993 року перебуває в шлюбі з [PERSON]. Судом враховано покази свідка [PERSON], із яких вбачається що будучи з [PERSON] коханцями, спільно свята не проводили, відпочивали майже завжди вдвох, спільних фотознімків не мали. Разом з тим, [PERSON], вказуючи, що [PERSON] була лише його коханкою визнав, що з нею ходили в гості до знайомих, проводили дозвілля, свята, що підтверджується й вищезазначеними доказами у справі. Відповідно копії витягу з погосподарської книги на 1972-1973 роки виконавчого комітету Вельбівської сільської Ради депутатів трудящих, [PERSON] проживав на той період, зокрема, з [PERSON] (матір'ю відповідача). Відповідно копії довідки виконавчого комітету Вельбівської сільської ради № 02-20/292 від 12.04.2016 року, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS], проживає в даному господарстві постійно, доглядає за хворою матір'ю, [PERSON]. Разом з цим, дана довідка не спростовує покази свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], а також акта обстеження житлового приміщення (квартири [ADDRESS] від 12.03.2017 року. Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно ч.ч. 2, 4 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Жінка та чоловік мають рівні права і обов'язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім'ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (ч.ч. 6, 9 ст. 7 СК України). Враховуючи вищезазначене, суд вважає доведеним факт проживання [PERSON] однією сім'єю з [PERSON] у період з 14 січня 2005 року по [INFO] року. Також, статтею 74 СК України передбачено, що якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Так, сторонами було зазначено, що в період з січня 2005 року по серпень 2015 року вони не перебували в зареєстрованому шлюбі між собою чи в будь-якому іншому шлюбі. [PERSON] зазначила, що вона, будучи вже вдовою, познайомилась з [PERSON] Даний факт не заперечувався відповідачем. Також, даний факт, зокрема, підтверджувала свідок [PERSON] Відповідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. 24.12.2008 року на ім'я [PERSON] було зареєстровано транспортний засіб, а саме: RENAULT 11, 1987 року випуску, червоного кольору, реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] 24.12.2008 року. Відповідно звіту про оцінку майна від 10.04.2017 року, виконаного ФОП [PERSON], ринкова вартість автомобіля RENAULT 11, 1987 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], об'єм двигуна 1 400 см куб., червоного кольору, складає 27 207 грн. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 57 СК України в редакції, що діяла на час набуття [PERSON] транспортного засобу RENAULT 11, реєстраційний номер [NUMBER], особистою приватною власністю дружини, чоловіка є, зокрема, майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Відповідно ч. 2 ст. 61 СК України в редакції, що діяла на час набуття [PERSON] транспортного засобу RENAULT 11, реєстраційний номер [NUMBER], об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Як вбачається з абз. 3 п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11, у разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. У абзаці 4 п. 30 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11 значиться, що при вирішенні спору про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з частинами 2, 3 ст. 70 СК в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування). Під обставинами, що мають істотне значення для справи, потрібно розуміти не тільки випадки, коли один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї, але і випадки коли один із подружжя не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку чи доходу (ч. 1 ст. 60 СК). Згідно вимог ч. 1 ст. 368 ЦК України та ч. 2 ст. 370 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентовано статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя. Право подружжя на поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у ст. 69 СК України. Поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (ч.ч. 1, 2 ст. 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (ч. 2 ст. 364 ЦК України). Правові підстави визнання майна особистою приватною власністю дружини, чоловіка закріплені у статті 57 СК України. Із копії витягу з наказу по особовому складу ВАТ «Полтава-Авто» № 120 від 25.11.2004 року та копії трудових книжок [PERSON] вбачається, що 01.05.2004 року він був прийнятий охоронником ц ВАТ «Полтава-Авто», де працював до 29.02.2008 року. 01.03.2008 року його прийнято по переводу з «Полтава-Авто» до філіалу «Рубіж-Авто» на посаду охоронника, з якої 20.10.2008 року його було звільнено. В період з 22.02.2009 року по 18.11.2009 року йому здійснювалась виплата по безробіттю. Також, з 30.05.2010 року по 21.08.2010 року, з 29.05.2011 року по 20.08.2011 року, з 27.05.2012 року по 18.08.2012 року, з 26.05.2013 року по 17.08.2013 року приймався Гадяцькою школою-інтернатом га посаду матроса-рятівника в ДОТ «Горизонт». Також, в період з 19.08.2013 року по 31.11.2013 року працював охоронником в ПП «Укрбудсервіс-ДВМ», після чого з 11.12.2013 року йому розпочата виплата допомоги по безробіттю, яку 06.09.2014 року було скорочено. Як вбачається з копії довідок ПАТ «Полтава-Банк» № 39 від 12.04.2016 року та № 40 від 12.04.2016 року, [PERSON] користувався такими кредитами в Гадяцькій філії ПАТ «Полтава-Банк»: згідно кредитного договору № 638 від 25.06.2005 року на суму 1 078,00 грн., згідно кредитного договору № 455 від 11.09.2006 року на суму 6 000,00 грн. та згідно кредитного договору № 385/2 від 18.08.2008 року на суму 4 500,00 грн. Станом на 12.04.2016 року вищезазначені кредити погашені. Крім цього, станом на 11.09.2006 року курс продажу долара США в Гадяцькій філії ПАТ «Полтава-Банк» до гривні складав 5,09 грн. за долар США. Також, відповідачем надано копії квитанцій за період з 18.08.2008 року по 07.07.2010 року , із яких вбачається, що здійснювалось погашення позики та відсотків платником [PERSON], отримувачем якої є Гадяцька філія АБ «Полтава-Банк», разом з тим, суд не може ідентифікувати саме за яким із зазначених договорів у довідці ПАТ «Полтава-Банк» № 39 від 12.04.2016 року здійснювалось дане погашення. Проте, позивачем [PERSON] не надано доказів на підтвердження того, що вона була поручителем за даними договорами чи здійснювала їх погашення. Згідно копій посвідчення серії [NUMBER] від 12.06.2003 року та довідки МСЕК від 10.05.2005 року, [PERSON] встановлено ІІІ групу інвалідності, в зв'язку з чим призначено пенсію довічно. Як вбачається з копії трудової книжки [PERSON], довідки про доходи від 16.03.2017 року № 02-1-27/1-125, виданої Гадяцькою спеціалізованою школою-інтернатом І-ІІІ ступенів імені [PERSON], та довідки Гадяцької спеціалізованої школи-інтернату І-ІІІ ступенів імені [PERSON] від 16.03.2017 року № 01-15/127, [PERSON] працює в Гадяцькій спеціалізованій школі-інтернаті І-ІІІ ступенів імені [PERSON] Полтавської обласної ради на посаді секретаря з 29 серпня 1979 року по даний час, в зв'язку з чим отримує заробітну плату. Частиною 1 ст. 210 ЦК України передбачено, що правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Так, сторонами та свідком [PERSON] було зазначено, що у вересні 2006 року [PERSON] придбав по довіреності вищезазначений автомобіль. Сторони також зазначали, що частину коштів на придбання вони брали в кредит. Також, сторонами не заперечувався факт взяття ще одного кредиту для реєстрації права власності на автомобіль. Разом з тим, позивач [PERSON] не надала доказів на підтвердження того, що вона надавала будь-яку згоду на взяття даного кредиту чи були поручителем за вищезазначеними кредитами чи здійснювала їх погашення. Тому, кошти, взяті [PERSON] у кредит у сумі 6 000 грн. та 4 500 грн. є його особистою власністю. А, отже, виходячи з курсу продажу долара США, а також вартості автомобіля під час його фактичного набуття, з урахуванням державної реєстрації, принципів добросовісності, розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що ? частина автомобіля придбана за особисті кошти [PERSON], а, отже, дана частина є його особистою власністю. Разом з цим, як показав свідок [PERSON] та відповідач, відносно чого не заперечувала і позивач, в іншу половину коштів на придбання автомобіля входе 900 дол. США, які дала [PERSON] його тітка, оскільки він ремонтував даний автомобіль. Також відповідачем була зазначено, що іншу частину коштів він назбирав із заробітної плати та пенсії. Проте ним не було додано довідок щодо суми нарахування йому пенсії та заробітної плати за той період. Суд рахує це як доходи [PERSON], одержані ним, які згідно положень ч. 2 ст. 61 СК України є спільною сумісною власністю. А, отже, суд приходить до висновку, що інша ? частина автомобіля є спільною сумісною власністю позивача та відповідача. Тому враховуючи вищезазначене, за позивачем слід визнати право власності на 1/4 частину вищезазначеного автомобіля. У рішенні Гадяцької міської ради Полтавської області (п'ятдесятої сесії п'ятого скликання) від 07.10.2010 року зазначено, що [PERSON], жителю [ADDRESS], надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, для будівництва та обслуговування індивідуального гаража за [NUMBER], в [ADDRESS], із земель запасу міської ради, не наданих у власність та користування; рекомендовано замовити в юридичних чи фізичних осіб, які отримали ліцензію на проведення робіт із землеустрою відповідно до закону, виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; а також рекомендовано у відповідності до чинного законодавства України, виготовлений проект землеустрою подати на розгляд чергової сесії міської ради. Згідно копії державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 21.05.2012 року, [PERSON] на підставі рішення Гадяцької міської ради 21 сесії 6 скликання від 11.11.2011 року є власником земельної ділянки площею 0,0024 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] [NUMBER], кадастровий номер [NUMBER]. Крім цього, відповідачем надано копії квитанцій про здійснення оплати Приватному підприємству «Сатурн-М» за проект гаража у сумі 400 грн., про здійснення оплати КП «Контур» за містобудівні умови та обмеження сумі 370 грн., про здійснення перерахування Гадяцькій міській раді 132 грн. за втрати с/к виробництва, а також надано копії рахунків для державної реєстрації земельної ділянки, державного акта на право власності на земельну ділянку та перевірки файлу обміну про результати робіт із землеустрою в електронному вигляді (обмінного файлу) на загальну суму 255 грн. Згідно витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку № 97-28-99.4-430/16-17 від 11.04.2017 року, вартість земельної ділянки станом на 2017 рік становить 3 763,72 грн. Із положень ст.ст. 57, 60 СК України в редакції, що діяла на час набуття відповідачем земельної ділянки, вбачається, що на той час приватизована земельна ділянка була об'єктом спільної сумісної власності, а, отже, за позивачем слід визнати право власності на ? частину вищезазначеної земельної ділянки. Крім цього, відповідно копії рішення виконавчого комітету Гадяцької міської ради Полтавської області № 178-12 від 16.08.2012 року, [PERSON], жителю [ADDRESS], було надано дозвіл на виготовлення проектно-кошторисної документації на будівництво гаража за [NUMBER] на власній земельній ділянці по [ADDRESS]; надано дозвіл на будівництво гаража за [NUMBER] розміром 6,0x4,0 м на власній земельній ділянці по [ADDRESS]; містобудівні умови та обмеження на будівництво гаража отримати у спеціально уповноваженому органі містобудування та архітектури; про початок виконання будівельних робіт на об'єкті у 7-ми денний строк письмово повідомити інспекцію ДАБК у Полтавській області; після закінчення робіт провести технічну інвентаризацію через підприємство технічної інвентаризації та здати об'єкт в експлуатацію в установленому порядку. Відповідно копій накладних ПП «УКРБУДСЕРВІС-ДВМ» від 20.06.2014 року та 07 липня 2014 року, [PERSON] здійснював купівлю цегли (перелом) в кількості 400 шт. на суму 420 грн. та в кількості 1 872 шт. на суму 1 965 грн. Згідно копії чеку № 15829 від 08.05.2014 року, було придбано гладкий лист на загальну суму 512 грн. Відповідно висновку № 79 судової будівельно-технічної експертизи від 29.11.2016 року, виконаної судовим експертом [PERSON], рівень готовності гаража [ADDRESS] складає 96 %. Об'єкт, що розташований по [ADDRESS] відноситься до нерухомого майна. Вартість будівельних матеріалів незавершеного будівництва гаражу [NUMBER], що знаходиться за адресою: [ADDRESS] складає: 18493,19 грн., в т.ч.: вартість будівельних матеріалів 14813,69 грн. Гараж [NUMBER], що розташований по [ADDRESS] має розміри по внутрішнім обмірам: довжина 5,84 м, ширина 3,8 м та одні ворота для виїзду автомобіля. Враховуючи норми ДБН запропонувати варіанти розподілу вищевказаного гаража не представляється можливим, так-як будуть порушені мінімальні розміри зберігання автомобіля у гаражах. Гараж [NUMBER], що розташований по [ADDRESS] побудований частково із будівельних матеріалів бувших у вживанні, що враховано при визначенні вартості. Суд вважає, що будівельні матеріали незавершеного будівництва гаражу [NUMBER], що знаходиться за адресою: [ADDRESS] є об'єктом права спільної сумісної власності, оскільки розробка проекту гаража, частина будівельних матеріалів здійснювалась та придбавалась [PERSON] за спільні з позивачем кошти, так як на час будівництва гаража [PERSON] постійно отримував пенсію, а [PERSON] - заробітну плату. Також, [PERSON] не надано доказів на підтвердження кому саме належала хата, яку вони розбирали для будівництва гаража. Крім цього, [PERSON], її син [PERSON] та племінник [PERSON] брали участь у будівництві. Зокрема, [PERSON] готувала їжу, що підтвердив свідок [PERSON], який у неї обідав, а також про що зазначала свідок [PERSON] Крім цього, свідок [PERSON] та свідок [PERSON] показали суду, що син [PERSON] - [PERSON] безпосередньо брав участь у будівництві. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Крім цього, відповідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Враховуючи вимоги пропорційності, а також ціну позову щодо вимог майнового характеру, суми, яка має бути сплачена позивачем при пред'явленні даного позову, підтверджені документально інші судові витрати, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат у сумі 1 740,36 грн.

Outcome: partial