overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

В червні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та обґрун-товує його тим, що він працював в ПрАТ «Авіакомпанія «Аеросвіт» на посаді механіка транспортного відділу директора наземної бази. 3 червня 2013 року позивач був звільне-ний з роботи на підставі п.1 ст.40 КЗпП України у зв'язку зі скороченням штату праців-ників. Відповідач не провів розрахунок з ним. Тому [PERSON] просить суд стягнути з ПрАТ «Авіакомпанія «Аеросвіт» суми, що належали при звільненні у розмірі 23557 гри-вень 69 копійок. У судове засідання позивач не з'явився. Він завчасно у встановленому порядку пові-домлений про час та місце розгляду цивільної справи. Представник ПрАТ «Авіакомпанія «Аеросвіт» не з'явився у судове засідання. Він завчасно у встановленому порядку повідомлений про час та місце розгляду цивільної справи. На підставі ч.1 ст.224 ЦПК України суд виніс протокольну ухвалу про заочний роз-гляд цивільної справи у відсутності представника відповідача. Дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволен-ню з таких підстав. Встановлено, що [PERSON] працював в ПрАТ «Авіакомпанія «Аеросвіт» на по-саді механіка транспортного відділу директора наземної бази. Ця обставина підтверд-жується копією трудової книжки, виданої на його ім'я (а.с.7-11). На підставі наказу генерального директора ПрАТ «Авіакомпанія «Аеросвіт» №1623-ос від 3 червня 2013 року (а.с.13) [PERSON] був звільнений з роботи. Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Встановлено, що відповідач не виконав цей обов'язок. Тому у нього виникла забор-гованість по виплаті сум, що належали [PERSON] при звільненні у розмірі 23557 гривень 69 копійок. Ця обставина підтверджується письмовим розрахунком, викладеним в позовній заяві (а.с.1). Суд вважає, що для відновлення права з ПрАТ «Авіакомпанія «Аеросвіт» на користь позивача слід стягнути суми, що належали йому при звільненні у розмірі 23557 гривень 69 копійок. Крім того, на підставі ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави належить стягнути судовий збір у розмірі 243 гривень 60 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-21 00:00:00

В червні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про визнання особи недієздатною, встановлення опіки, призначення опікуна. Свої вимоги заявник мотивує тим, що особа, яку він просить визнати недієздатною - [PERSON] - є його матір'ю. Внаслідок хронічного психічного захворювання вона не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Посилаючись на наведені обставини, заявниця просила визнати [PERSON] недієздатною та встановити над нею опіку, призначивши його - [PERSON] опікуном. В судовому засіданні заявник вимоги підтримав. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив. Про день і час розгляду справи повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення заявника, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. [PERSON], [INFO], є матір'ю заявника [PERSON] Згідно висновків судово-психіатричної експертизи № 315 від 15 липня 2014 року [PERSON] страждає психічним органічним розладом - судинною деменцією. За своїм психічним станом вона не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Згідно ч.1 ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка (ч.1 ст.41 ЦК України). Положеннями ч. 1 ст. 241 ЦПК України визначеного, що суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Згідно подання виконкому Миколаївської міської ради № 1260/020201-22/09/14/14 від 29 травня 2014 року [PERSON] на підставі прийнятого опікунською радою при департаменті праці та соціального захисту населення рішення, рекомендовано призначити опікуном [PERSON], [INFO], у разі визнання останньої недієздатною. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

В червні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій вказує, що 25.12.2013 року звільнений з роботи із ПАТ «Полонський гірничий комбінат» на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України, однак борг із заробітної плати в сумі 19 942 грн. 44 коп. відповідач не виплатив. Просить стягнути середній заробіток за затримку розрахунку та моральну шкоду в розмірі 3000 грн., завдану відповідачем невиплатою заробітної плати. Сторони в судове засідання не з'явились, подали до суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача Федоров О.С. позовні вимоги в частині стягнення середнього заробітку визнав, однак розмір морального відшкодування вважає перебільшеним. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] був звільнений 25 грудня 2013 року наказом № 175-К із ПАТ «Полонський гірничий комбінат». Заборгованість відповідача перед позивачем по заробітній платі станом на 26.05.2014 р. становить 19 942 грн. 44 коп. і вказана сума позивачу не виплачена на час розгляду справи в суді. Середній заробіток позивача перед звільненням з роботи становив 137,94 грн. в день. Затримка розрахунку після звільнення з роботи до розгляду справи в суді становить 117 робочих днів при п'ятиденному робочому тижні. Відповідно до вимог ст.116, 117 КЗпП України заробітна плата при звільненні виплачується працівникам в день звільнення, а у разі невиплати стягується середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні. Згідно ст..237-1 КЗпП України відшкодування власником моральної шкоди провадиться працівникові, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення і з відповідача необхідно стягнути на користь позивача середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні з роботи з часу звільнення до часу винесення судом рішення. Середній заробіток необхідно стягнути з такого розрахунку. Середній заробіток [PERSON] становив 137,94 грн. за день. Затримка розрахунку після звільнення з 25 грудня 2013 року по 19 червня 2014 року становить 117 робочих днів. Тому загальна сума, яку необхідно стягнути, буде становити: 137,94 грн. х 117 днів = 16138,98 грн. Також суд вважає, що порушення відповідачем строків виплати заробітної плати завдало позивачеві моральних страждань, оскільки змусило докладати додаткових зусиль для організації свого життя. При визначенні розміру моральної шкоди суд враховує тривалість порушення прав позивача на отримання належних їй платежів, тяжкість вимушених змін в життєвих стосунках позивача, виходить з вимог розумності і справедливості.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

В червні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Позивачка вказує на те, що вона та відповідачі зареєстровані в [ADDRESS]. Проте, більше десяти років у квартирі відповідачі не проживають, комунальні платежі за квартиру не сплачуть. Посилаючись на викладене, позивачка просила визнати відповідачів на підставі ст. 72 ЖК України, такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з'явилися. Про час і місце розгляду справи повідомлялися судом належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Відповідно до вимог ч.5 ст. 74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. У відповідності зі ст..224, 225 ЦПК України судом проводиться заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивачки, показання свідків [PERSON], [PERSON], які підтвердила той факт, що відповідачі не проживають у [ADDRESS], вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Відповідно до правил ст..ст. 71, 72 ЖК України наймач або члени його сім'ї можуть бути визнані судом такими, що втратили право користування жилим приміщенням, зокрема за умови, що вони не проживають у ньому без поважних причин понад шість місяців. Відповідно довідки ЖКП Миколаївської міської ради «Південь» від 27 травня 2014 року в квартирі [ADDRESS], яка не є приватизованою, зареєстровані: позивачка [PERSON] з 16 травня 1991 року, відповідачі [PERSON] з 11 травня 1982 року, [PERSON] з 20 червня 1995 року, та син позивачки [PERSON] з 1997 року. Як свідчать матеріали справи, відповідачі фактично не проживають у вказаній квартирі більше десяти років. Ніяких заходів по збереженню житла за собою відповідачі не вживають. Їх майна у квартирі немає, комунальні платежі та квартирну плату не сплачують, заходів по вселенню у квартиру не приймають. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] пояснили, що відповідач [PERSON] - батько заявниці, та її брат - відповідач [PERSON], у зазначеній квартирі не проживають протягом тривалого часу. Таким чином, суд вважає встановленим, що відповідачі не проживають в [ADDRESS] понад шість місяців без поважних причин, а тому приходить до висновку, що позов [PERSON] є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-21 00:00:00

В червні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про встановлення батьківства посилаючись на те, що в період з 2007 року по квітень 2014 року перебував у фактичних шлюбних відносинах з відповідачкою. У [INFO] у них народилась донька [PERSON], а у [INFO] народилась друга донька [PERSON]. Записи про батька у свідоцтвах про народження дитини були проведені за вказівкою матері для того, щоб мати змогу отримувати допомогу від держави на утримання дітей. Неодноразово звертався до відповідачки з проханням подати заяви до органу державної реєстрації актів цивільного стану про визнання його батьком дітей, але в добровільному порядку вона відмовляється це зробити. На даний час відповідачка вживає алкоголь, веде аморальний спосіб життя, не займається вихованням своїх дітей. Оскільки вони разом з відповідачкою проживали в одному житловому будинку, спільно харчувались, мали спільний бюджет, піклувались один про одного, як в період вагітності відповідачки так і після народження дітей, придбали майно загального користування, просить суд визнати його батьком доньок [PERSON] та [PERSON]. Надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі на підставі наявних у справі доказів. Відповідачка, [PERSON], надала суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Безумовне визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, обов'язки чи інтереси інших осіб. В судовому засідання встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах з червня 2007 по квітень 2014 року і проживали разом в [ADDRESS], що підтверджується довідкою голови квартального комітету квартала [ADDRESS] ( а. с. 9). [PERSON] народилась [INFO], [PERSON] народилась [INFO] і їх батьком записаний в копії свідоцтв про народження [PERSON] ( а. с. 7,8). Із копії актового запису про народження [PERSON] № 31 від 30 квітня 2009 року вбачається, що батьком дитини значиться [PERSON]. Підставою запису відомостей про батька була заява матері від 30.04.2009 року ( а. с. 44). Із копії актового запису про народження [PERSON] № 194 від 02 липня 2013 року вбачається, що батьком дитини значиться [PERSON]. Підставою запису відомостей про батька була заява матері від 02.07.2013 року № 1571/01-03-03 ( а.с.35). Частиною 3 ст. 128 СК України передбачено, що позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Таким чином в судовому засідання встановлено, що сторони не перебували у фактичному шлюбі у період з 2007 року по квітень 2014 року, спільно проживали і вели спільне господарство, як до так і після народження дітей, спільно виховували і утримували дітей, що дає підставу суду для задоволення позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

В червні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що враховуючи те, що він і відповідач мають різні та несумісні характери, різні погляди на життя та шлюб, а також враховуючи, що шлюбно-сімейні відносини між ними припинені в грудні 2012 року, тому він вважає, що перебування у цьому шлюбі порушує їхні права, а відтак є неможливим. Позивач просив розглянути справу без його участі та задовольнити позов, про що подав адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи. В судовому засіданні представник позивача - [PERSON] підтримав позов та пояснив суду, що на даний час позивач фактично створив нову сім'ю з іншою жінкою, а відповідач [PERSON] не визнала позов, посилаючись, що оскільки вона з позивачем вінчалися в церкві, тому вона не може погодитися на розірвання шлюбу. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 30 січня 2008 року у Третьому відділі реєстрацій актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис № 22 ; у позивача це третій шлюб, а у відповідача - другий; спільних дітей від шлюбу у сторін немає. Проте сімейне життя сторін не склалося через те, що вони мають різні та несумісні характери, а також різні погляди на життя та шлюб. Будучи незадоволеними таким сімейним життям, сторони в грудні 2012 року припинили шлюбно-сімейні відносини й позивач пішов з сім'ї, та з вказаного часу сторони живуть окремо. Позивач заперечує проти надання судом йому з відповідачем будь-яких строків для примирення, про що він зазначив у адресованій суду своїй письмовій заяві. Як пояснила суду відповідач, вона декілька разів вживала заходів до примирення з позивачем, але це не дало бажаного результату, оскільки позивач категорично відмовляється поновлювати шлюбно-сімейні відносини з нею. Крім того, суд бере до уваги доводи представника позивача стосовно того, що на даний час позивач фактично створив нову сім'ю з іншою жінкою. З огляду на наведене та враховуючи положення ч. 1 ст. 24 СК України, яка встановлює, що шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд доходить висновку, що подальше спільне життя сторін та збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача. Вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя сторони у даній справі не заявляли. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

В червні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач вказує на те, що 22 липня 2010 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між ними не склалось через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя. Спільного господарства не ведуть, разом не проживають. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив про розірвання їх шлюбу з відповідачкою. У судовому засіданні позивач вимоги позову підтримав, просив про задоволення позову. Представник відповідачки в судовому засіданні пояснила, що відповідачка позов визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час і місце судового засідання повідомлена судом належним чином. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 22 липня 2010 року виконкомом Мішково-Погорілівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської, актовий запис № 16, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON]. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя. Спільного господарства не ведуть, разом не проживають. На підставі викладеного та у відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 121 грн. 80 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-12 00:00:00

В червні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач вказує на те, що 31 жовтня 1997 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя між ними не склалось через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на обов'язки подружжя, постійні сварки. Спільного господарства не ведуть, разом не проживають. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив про розірвання їх шлюбу з відповідачкою. У судовому засіданні позивач вимоги позову підтримав, просив про задоволення позову. Відповідачка в судове засідання не з'явилася. Про час і місце судового засідання повідомлена судом належним чином. Відповідно до вимог ч.5 ст. 74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. У відповідності до ст.ст. 224, 225 ЦПК України судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи. Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 31 жовтня 1997 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 304, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON]. Від шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. Сімейне життя між ними не склалось через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на обов'язки подружжя, постійні сварки. Спільного господарства не ведуть, разом не проживають. На підставі викладеного та у відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

В червні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сім'я розпалась. В судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, на позові наполягає. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Заслухавши учасника процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, згідно слідуючих підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 02.10.2010 року, від даного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Протягом 1 року сторони припинили шлюбні відносини, мешкають окремо, спільного господарства не ведуть і в наданий судом для примирення строк не помирились. Дані факти підтверджуються: свідоцтвом про одруження, свідоцтвом про народження, поясненнями відповідача і ніким не оспорюються. За таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. На розподілі судових витрат позивач не наполягає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

В червні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сім'я розпалась, і в судовому засіданні наполягає на задоволенні позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності з зазначенням про визнання позову. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, згідно слідуючих підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 11.10.2008 року, від даного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON]. Строни протягом восьми місяців проживають окремо, спільного господарства не ведуть вважають примирення неможливим. За таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. На розподілі судових витрат позивач не наполягає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

В червні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сім'я розпалась, і в судовому засіданні наполягає на задоволенні позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з'явилася, подала письмові заперечення проти позову та її представник [PERSON] проти позову заперечував, а в останнє судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, згідно слідуючих підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24.07.2010 року, від даного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Протягом тривалого часу сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть і в наданий судом для примирення строк не помирились. Дані факти підтверджуються: свідоцтвом про одруження, поясненнями сторін і ніким не оспорюються. За таких обставин по справі, суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. На розподілі судових витрат позивач не наполягає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

В червні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сім'я розпалась, і в судовому засіданні наполягає на задоволенні позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день та час слухання справи повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Заслухавши учасника процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, згідно слідуючих підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15.01.1982 року, від даного шлюбу мають повнолітню доньку. З липня 2011 року сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть і в наданий судом для примирення строк не помирились. Дані факти підтверджуються: свідоцтвом про одруження, поясненнями позивача і ніким не оспорюються. За таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Outcome: approved