Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-30 00:00:00

В червні 2020 року позивач [PERSON] через свого представника [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] , в яком у просив суд стягнути із відповідача на користь позивача на відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири суму в розмірі 30858,00 грн., витрати, понесені на оплату послуг з визначення вартості збитку в сумі 1700,00 грн., на відшкодування моральної шкоди суму в розмірі 15000,00 грн., а також судовий збір. В обґрунтування позову зазначено, що позивач є власником квартири [ADDRESS] . 29.01.2020 року позивачем було виявлено, що його квартира залита водою, внаслідок чого позивачу була завдана матеріальна шкода. З метою фіксації факту залиття, позивач викликав представників ТОВ «Форвард Київ-Сервіс», з яким позивачем було укладено договір, на підставі якого зазначене товариство зобов`язалось забезпечувати позивачу надання послуг з утримання будинку. 29.01.2020 року комісією був проведений огляд квартири, та складено акт, яким було зафіксовано залиття площею 35 кв.м, а також в акті було зазначено, що залиття відбулось із квартири [NUMBER] , власником якої відповідач [PERSON] , внаслідок незакритої каналізаційної ревізії в квартирі [NUMBER] на п`ятому поверсі, яка під час огляду лежала на підлозі туалетної кімнати. Внаслідок цього відбулось затоплення туалетної кімнати та ванної, рівнем води приблизно 5 см, замокання також виявлено по коридору та частково кухні. Позивач вказує, що в момент залиття відповідача не було, та, залефонувавши йому, вони домовились про зустріч. 31.01.2020 року відбулась зустріч між позивачем та відповідачем, та, останній, пообіцяв відшкодувати завдані залиттям квартири збитки. Однак, 07.02.2020 року відповідач зателефонував позивачу та відмовився відшкодовувати збитки в добровільному порядку. З метою з`ясування вартості завданих збитків, позивач звернувся до ФОП [PERSON] та, відповідно до звіту від 17.02.2020 року, вартість завданих збитків позивачу склала суму в розмірі 30858,72 грн., а вартість за надані послуги по складенню звіту суму в розмірі 1700,00 грн. 12.02.2020 року відповідачем на підставі договору дарування квартири було передано право власності [PERSON] , та позивач вважає, що зазначений договір було укладено з метою уникнення від відповідальності за завдані позивачу збитки, внаслідок залиття квартири. Крім того, внаслідок залиття квартири та неправомірних дій відповідача, позивачу було завдано моральну шкоду, яка полягає в пошкодженні власності позивача, переживаннях, погіршення стану здоров`я, та відсутності добровільного відшкодування з боку відповідача, а відтак позивачем оцінено розмір моральної шкоди в сумі 15000,00 грн., яка підлягає стягненню із відповідача. З огляду на викладене, а також в зв`язку із не бажанням відповідача відшкодувати завдані збитки в добровільному порядку, позивач вимушений звертись за захистом своїх прав до суду із даним позовом. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 05.06.2020 року, у справі було відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 17.08.2020 року до суду надійшов відзив на позов, відповідно до якого сторона відповідача просить в задоволенні позову відмовити, зокрема, посилаючись на те, що складений 29.01.2020 року акт є неналежним та недопустимим доказом у справі, який не підтверджує факт вини відповідача в завданні шкоди позивачу. Крім того, з актом не було ознайомлено відповідача та про його існування він дізнався лише із матеріалів справи. В зв`язку з тим, що позивачем не доведено, що залиття його квартири відбулось з огляду на винну поведінку відповідача, відсутні докази причинно-наслідкового зв`язку між діями та завданою шкодою, а відтак відсутні і законні підстави для відшкодування шкоди відповідачем. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 18.08.2020 року, було відкладено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін на 01.10.2020 року. Позивач, надіславши до суду заяву свідка, з будь-якими клопотаннями до суду не звертався. Відповідач, подавши до суду відзив на позов, з будь-якими клопотаннями до суду не звертався. Треті особи будь-які клопотання та/або пояснення на позов до суду не надіслали. З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити за наступних підстав. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 2 ст. 79 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] . 26.09.2017 року між ТОВ «Форвард Київ-Сервіс» та [PERSON] було укладено договір № 1 СК 113 корпус 8, предметом якого є збезпечення виконавцем надання послуг із утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у житловому будинку по [ADDRESS] , а споживачем - забезпечення своєчасної оплати таких послуг за встановленими тарифами у строк та на умовах, що передбачені цим договором. Позивач вказує, що 29.01.2020 року відбулось залиття його квартири, на підтвердження чого, останнім, було надано акт від 29.01.2020 року, складений комісією в складі: начальника дільниці ЖК «Казка» Герасимчука М.О., власника квартири [ADDRESS] [PERSON] , представника охоронної фірми «Еліт» Дободняка Р.В., відповідно до якого комісією було встановлено, що залиття квартири [ADDRESS] відбулось 29.01.2020 року із квартири [NUMBER] , власником якої є [PERSON] , розташованої на п`ятому поверсі, корпус 8 за адресою: [ADDRESS] . Причина залиття відбулась внаслідок не закритої каналізаційної ревізії в квартирі [NUMBER] на п`ятому поверсі, яка під час огляду лежала на підлозі туалетної кімнати. Внаслідок цього відбулось затоплення туалетної кімнати та ванної, рівнем води приблизно 5 см. Замокання також виявлено по коридору та частково кухні. Відповідно до звіту СОД [PERSON] № 2676 від 11.02.2020 року, вартість збитку, що виник внаслідок залиття квартири за адресою: [ADDRESS] складає суму в розмірі 30858,72 грн. В обґрунтування позову зазначено, що саме внаслідок винних дій відповідача, як власника квартири відбулось залиття належної позивачу на праві власності квартири, а відтак відповідач має відшкодувати завдані йому збитки. Заперечуючи проти позовних вимог, стороною відповідача було зазначено про те, що позивачем не надано суду достатніх доказів завдання збитків саме з вини відповідача, а також не надано доказів наявності причинно-наслідкового зв`язку між завданою шкодою та діями відповідача, а відтак відсутні законні підстави для задоволення позову. Перевіряючи обґрунтованість та доведеність позовних вимог та заперечень на позов, суд приймає до уваги те, що відповідно до частини другої статті 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, а отже, підставою цивільно-правової відповідальності як обов`язку відшкодувати шкоду, є заподіяння майнової шкоди. Зобов`язання із заподіяння шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі. Правовідносини між сторонами є деліктними, оскільки виникли у зв`язку із спричиненням шкоди, а тому регулюються Главою 82 ЦК України. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначені статтею 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. Шкода це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв`язок протиправної поведінки і шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода наслідком. Пленум Верховного Суду України у абз. 1 п. 2 постанови «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 р. № 6 (з наступними змінами) наголосив, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Таким чином, із змісту наведених норм права випливає, що для застосування вимог ст. 1166 ЦК України суд повинен встановити наявність певних обставин, а саме - якими саме неправомірними діями відповідача було заподіяно шкоду позивачу і чи є між цими діями та шкодою безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Наявність (відсутність) зазначених обставин суд повинен встановити за допомогою належних доказів. При цьому суд повинен оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: dismissed