Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

В січні 2016 року [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з вказаними позо-вами та обґрунтовують їх тим, що вони є довірителями за договорами про участь у фонді фінансування будівництва. За цими договорами ТОВ «ФК «Житлоінвест-гарант» зобовязав-ся видати позивачам документи, необхідні для реєстрації за [PERSON] права власності на квартиру №93, за [PERSON] на квартиру [ADDRESS]. Відповідач передав ці документи. Однак постановами державного виконавця ВДВС Борис-пільського МРУЮ від 16 березня 2015 року на спірні квартири накладений арешт. Ця обста-вина перешкоджає здійсненню державної реєстрації права власності на них. Тому позивачі просять суд визнати за [PERSON] право власності на квартиру №93, за [PERSON] на квартиру [ADDRESS] та зняти арешт з цих обєктів нерухомого майна. У судовому засіданні представник позивачів [PERSON] підтримує позови та просить суд задовольнити їх. Представник відповідача [PERSON] визнає позов та не заперечує проти його задо-волення. Представник ВДВС Бориспільського МРУЮ не зявився у судове засідання. Він за-вчасно у встановленому порядку повідомлений про час та місце розгляду цивільної справи. Ця обставина підтверджується довідками (а.с.55, 111). [PERSON] не зявилась у судове засідання. Вона надіслала заяви про розгляд ци-вільної справи в її відсутності (а.с.56, 112). Вислухавши пояснення представників сторін, які зявились у судове засідання, та до-слідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов до висновку, що позови не підлягають задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 10 липня 2008 року ТОВ «ФК «Житлоінвест-Гарант» уклав з [PERSON] договір про участь у фонді фінансування будівництва виду А №10/07/08 (а.с.17-21), за яким [PERSON] зобовязався сплатити грошові кошти, а ТОВ «ФК «Житлоінвест-Гарант» зобовязався після введення в експлуатацію житлового будинку по вул. Нова, 31-А в м. Борисполі передати документи, необхідні для державної реєстрації права власності на квар-тиру №88 в цьому житловому будинку. 28 травня 2015 року [PERSON] сплатив грошові кошти в розмірі 385000 гривень. Ця об-ставина підтверджується копією квитанції №SOL/3584-34 від 28 травня 2015 року (а.с.29). В той же день [PERSON], ТОВ «ФК «Житлоінвест-Гарант» та [PERSON] уклали до-даткову угоду (а.с.22-23), за якою [PERSON] відступив [PERSON] всі права за договором про участь у фонді фінансування будівництва виду А №10/07/08 від 28 травня 2015 року. Крім того, сторони обумовили, що після введення в експлуатацію житлового будинку по вул. Нова, 31-А в м. Борисполі ТОВ «ФК «Житлоінвест-Гарант» зобовязується передати доку-менти, необхідні для державної реєстрації права власності на квартиру №93 в цьому житло-вому будинку. 25 серпня 2015 року ТОВ «Транспромсервіс» та [PERSON] склали акт прийому-пере-дачі квартири (а.с.24), за яким ТОВ «Транспромсервіс» передав, а [PERSON] прийняла у володіння квартиру [ADDRESS]. В той же день ТОВ «ФК «Житлоінвест-Гарант» видав довідку №234 (а.с.26) про право [PERSON] на набуття в її власність цього обєкту інвестування. Встановлено, що 2 квітня 2007 року ТОВ «ФК «Житлоінвест-Гарант» уклав з [PERSON] договір про участь у фонді фінансування будівництва виду А №02/04/07 (а.с.74-78), за яким [PERSON] зобовязалася сплатити грошові кошти, а ТОВ «ФК «Житлоінвест-Гарант» зобовязався після введення в експлуатацію житлового будинку по вул. Нова, 31-А в м. Борисполі передати документи, необхідні для державної реєстрації права власності на квартиру №71 в цьому житловому будинку. 3 квітня 2007 року [PERSON] сплатила грошові кошти в розмірі 291783 гривень. Ця обставина підтверджується копією квитанції №68 від 3 квітня 2007 року (а.с.85). Однак 19 лютого 2009 року [PERSON] померла. 3 грудня 2012 року [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом (а.с.92) на майнові права на квартиру [ADDRESS]. 11 лютого 2013 року ТОВ «ФК «Житлоінвест-Гарант» уклав з [PERSON] договір про внесення змін та доповнень (а.с.67-73), за яким сторони обумовили, що після введення в експлуатацію житлового будинку по вул. Нова, 31-А в м. Борисполі ТОВ «ФК «Житлоінвест-Гарант» зобовязується передати [PERSON] документи, необхідні для державної реєс-трації за нею права власності на квартиру №76 в цьому житловому будинку. 25 березня 2015 року ТОВ «Транспромсервіс» та [PERSON] склали акт прийому-передачі квартири (а.с.79-80), за яким ТОВ «Транспромсервіс» передав, а [PERSON] прийняла у володіння квартиру [ADDRESS]. В той же день ТОВ «ФК «Житлоінвест-Гарант» видав довідку №175 (а.с.81) про право [PERSON] на набуття в її власність цього обєкту інвестування. 16 березня 2015 року старший державний виконавець ДВС Бориспільського МРУЮ виніс постанови (а.с.50, 108), якими він наклав арешт та оголосив заборону на відчуження квартир №93 та №76 по вул. Нова, 31-А в м. Борисполі. Відповідно до ч.1 ст.182 ЦК України виникнення права власності на нерухомі речі під-ляє державній реєстрації. Згідно з абз.3 ч.2 ст.331 цього Кодексу якщо право власності на нерухоме майно відпо-відно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] не зареєстрували за собою право влас-ності на спірні квартири. Договори про участь у фонді фінансування будівництва, акти при-йому-передачі квартир та довідки про право на набуття у власність обєктів інвестування не є правовстановлюючими документами та не підтверджують виникнення у позивачів права власності на квартири. З огляду на це суд вважає, що [PERSON] та [PERSON] не набули права власності на квартири №93 та №76 по вул. Нова, 31-А в м. Борисполі. Відповідно до ст.392 ЦК України виключно власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою собою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.1 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вва-жає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] не є власниками спірних квартир, тому вони не мають права вимагати визнання за ними права власності на ці обєкти нерухомого майна та зняття з них арешту. З огляду на це, суд вважає, що підстави для визнання за [PERSON] право власності на квартиру №93, за [PERSON] на квартиру [ADDRESS] та зняття арешту з цих обєктів нерухомого майна відсутні. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позов-них вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Встановлено, що [PERSON] сплатила судовий збір в розмірі 551 гривні 20 копійок. Ця обставина підтверджується квитанцією (а.с.1). У задоволенні предявленого нею позову відмовлено. З огляду на це суд вважає, що підстави для відшкодування [PERSON] витрат на оплату судового збору відсутні.

Outcome: dismissed