Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-30 00:00:00

До Бахчисарайського районного суду АРК звернулася [PERSON] із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 643 грн. щомісячно. У позовній заяві позивач також у випадку зміни прожиткового мінімуму на день винесення судового рішення стягнути аліменти у розмірі ? від прожиткового мінімуму. Ухвалою Бахчисарайського районного суду АРК від 15.08.2013 року відкрито провадження у цивільній справі № 103/4102/13-ц. Ухвалою Бахчисарайського районного суду АРК від 15.08.2013 року провадження у цивільній справі № 103/4102/13-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів зупинено до надходження відповіді від іноземного суду на судове доручення щодо виконання окремих процесуальних дій та вручення копії заяви відповідачу відповідно до Мінської конвенції про правову допомогу та правових відносин по цивільним, сімейним та кримінальним справам. Ухвалою Бахчисарайського районного суду АРК від 13.01.2014 року відновлено провадження у цивільній справі № 103/4102/13-ц. Позивач у судове засідання не з'явилась, направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, на позовних вимогах наполягала, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Ухвалою Бахчисарайського районного суду АРК постановлено про заочний розгляд справи. Дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER], виданим 20.03.2009 року (а.с. 8). Неповнолітня [PERSON], [INFO] проживає з матір'ю [PERSON], місце проживання відповідача зареєстроване у м . Мінську, Білорусія, що підтверджується паспортом [NUMBER], виданий 22.11.2007 року. [PERSON] регулярної матеріальної допомоги позивачці на утримання дитини добровільно не надає. Докази того, що відповідач офіційно працює, отримує постійний дохід, в матеріалах справи відсутні. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. №789-XІІ) дитина, з огляду на його фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Невиплата аліментів на утримання неповнолітніх дітей, на які вони мають право відповідно до законодавства становить порушення їх майнових прав відповідно до статті 1 Протоколу №1 до Європейської Конвенції з прав людини, яка передбачає таке: «Кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права». У справі «Кечко проти України» Європейський суд з прав людини висловив наступну думку: «Поняття «власності», яке міститься в першій частині статті 1 Протоколу № 1, має автономне значення, яке не обмежене власністю на фізичні речі і не залежить від формальної класифікації в національному законодавстві: деякі інші права та інтереси, наприклад, борги, що становлять майно, можуть також розглядатись як «майнові права», і, таким, як «власність» в цілях вказаного положення. Питання, що потребує визначення, полягає в тому, чи мав відповідно до обставин справи, взятих в цілому, заявник право на матеріальний інтерес, захищений статтею 1 Протоколу №1. У відповідності зі ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батька і (або) у твердій грошовій сумі. Як зазначається у ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегульований, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій формі. У відповідності з вимогами п.1 ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову, тобто з 14.08.2013 року. Відповідач на виконання приписів ст.ст.11, 60 ЦПК України будь-яких доказів на спростування доводів щодо мінливості доходів, доказів щодо обгрунтованості іншого розміру аліментів ніж в сумі 643 грн. суду не надав. Суд вважає, що відповідач зобов'язаний надавати дитині матеріальну допомогу, достатню для задоволення її розумних потреб, виходячи з віку дитини, стану її здоров'я , матеріального становища. Як зазначено в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 11.04.2012 року у цивільній справі № 6-4664св12 однією з необхідних умов отримання дружиною (чоловіком) аліментів є неспроможність другого з подружжя надавати матеріальну допомогу, причому останнього не можна визнати неспроможним це робити у зв'язку з тим, що він, будучи працездатним, не працює без поважних причин чи має інших утриманців, оскільки законом не передбачено таких підстав звільнення від сплати аліментів. Отже, при призначенні розміру аліментів суд, враховуючи добрий стан здоров'я і матеріальне становище відповідача, оскільки доказів іншого суду не надано, вважає визначити розмірі аліментів у 550,00 грн, що на думку суду є достатнім та справедливим. Оцінивши надані по справі докази, суд дійшов висновку, що [PERSON] не виконує відносно своєї дитини передбачені сімейним законодавством батьківські обов'язки з її утримання, чим порушує права дитини на достатній рівень життя, тому позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів підлягають задоволенню частково у розмірі 550,00 грн., в іншій частині позову слід відмовити. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial