Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-11 00:00:00

Голова управління Кредитної спілки «Вигода» [PERSON], 20.09.2018р. звернувся в суд з позовом про солідарне стягнення з [PERSON], [PERSON] заборгованості у розмірі 8\~063 грн. 78 коп. згідно кредитного договору №А36592 від 23.12.2016р. мотивуючи тим, що між позивачем та відповідачкою [PERSON] 23.12.2016р. укладений кредитний договір №А36592, за умовами якого позивач надав відповідачці [PERSON] грошові кошти у сумі 6 000 грн. з терміном повернення кредиту до 23 грудня 2018 року та зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 46% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Для забезпечення належного виконання відповідачкою [PERSON] умов означеного договору кредиту 23.12.2016р. між позивачем та відповідачкою [PERSON] укладено договір поруки №144. У порушення умов договору кредиту відповідачка [PERSON] свої зобовязання за таким належним чином не виконувала через, що у неї перед позивачем виникла заборгованість, яка станом на 31.08.2018р. склала 8\~063 грн. 78 коп. з яких: 5\~096 грн. 39 коп. неповернута основна сума кредиту; 2 967 грн. 39 коп. заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом. Просить стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача 8\~063 грн. 78 коп. заборгованості за кредитним договором та 1762 грн. судових витрат. Ухвалою судді від 31.10.2018р. провадження у справі відкрито. Представник позивача [PERSON] в суді вимоги підтримала покликаючись на мотиви викладені у заяві, просить позов задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], які належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з'явилися, причин неявки суду не повідомили тому, згідно з ст. ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу у їх відсутності, на підставі наявних доказів, в заочному порядку, проти чого не заперечує представник позивача в суді (а.с. 39-40, 46-50, 56-60). Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд доходить висновку про задоволення позову. За положеннями ст. ст. 12, 13 ЦПК України,\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Із пояснень представника позивача в суді, із матеріалів справи і зокрема копій витягу із статуту Кредитної спілки «Вигода» (а.с. 21-22), витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців №20168065 від 25.02.2015р. (а.с. 23), свідоцтва про реєстрацію фінансової установи Кредитна спілка «Вигода» від 27.09.2011р. (а.с. 24), ліцензії Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (а.с. 25), положення «Про філію Кредитної спілки «Вигода» м. Городок» від 2014 року (а.с. 26-27), заяви [PERSON] на отримання кредиту № 36592 від 23 грудня 2016 року (а.с. 8), договору кредиту №А36592 від 23 грудня 2016 року (а.с. 6-7), графіку розрахунків №А36592 від 23 грудня 2016 року (а.с. 7 зворотній аркуш), видаткового касового документа від 23 грудня 2016 року (а.с. 9) убачається, що 23 грудня 2016 року між Кредитною спілкою «Вигода» та [PERSON] укладено договір кредиту №А36592, за умовами якого позивач надав відповідачці \~[PERSON] грошові кошти у сумі 6 000 грн. з терміном повернення кредиту до 23 грудня 2018 року та сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 46 % річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. На забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором №А36592 від 23.12.2016 року між позивачем та відповідачкою [PERSON] укладено договір поруки №144 від 23 грудня 2016 року, за яким остання зобовязувалась перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі, включаючи сплату основного боргу, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, процентів за користування кредитом згідно фіксованої процентної ставки або за іншою фіксованою процентною ставкою (у разі застосування), неусткойки, відшкодування збитків, а також трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений кредитним договором, за своєчасне та повне виконання боржником [PERSON] зобовязання за кредитним договором №А36592 від 23.12.2016р. (а.с. 10). З матеріалів справи вбачається, що кредитодавцем 11.06.2018р. та 20.08.2018р. направлено відповідачам [PERSON] та [PERSON] письмові вимоги №43, №144, №42 та №148 про повернення кредиту згідно встановленого в договорі графіку платежів, між тим останні такі вимоги не виконали (а.с. 13-20). Внаслідок неналежного виконання відповідачкою [PERSON] взятих на себе зобовязань за кредитним договором №А36592 від 23.12.2016р. у неї перед позивачем виникла заборгованість, яка станом на 31.08.2018 року склала 8\~063 грн. 78 коп. з яких: 5\~096 грн. 39 коп. неповернута основна сума кредиту; 2 967 грн. 39 коп. заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом (а.с. 12). Вищеозначений розрахунок відповідачами не оспорювався, і такий покладається в основу судового рішення. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За положеннями ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У відповідності до п. 2.1 пп. 2.1.1 Договору кредиту №А36592 від 23 грудня 2016 року, кредитодавець має право вимагати дострокове повернення кредиту та сплати процентів, у разі наявності хоча б однієї із зазначених обставин: а) затримання сплати частини кредиту та/або процентів більш як на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла щонайменше на три календарні місяці, або б) перевищення сумою заборгованості суми кредиту більш як на десять відсотків; або в) несплати споживачем більше однієї виплати, яка перевищує пять відсотків суми кредиту; або г) іншого істотного порушення умов договору про надання кредиту. Згідно ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Відповідно до ст. 554 ЦК України \~поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. За положеннями п.2, пп. 2.2. договору поруки №144 від 23.12.2016р. поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором. Поручитель відповідає по зобовязаннях боржника, що випливають із Договору кредиту № А36592 від 23 грудня 2016 року в повному обсязі. Враховуючи вищенаведене, а саме те, що внаслідок неналежного виконання умов укладеного між сторонами договору допущена заборгованість перед позивачем, суд доходить висновку, що позов слід задовольнити, стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача 8\~063 грн. 78 коп. заборгованості за кредитним договором та по 881\~грн. судового збору, з кожного.

Outcome: approved