Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-08 00:00:00

В січні 2021 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідачів про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В обґрунтування вимог позивач зазначила, що їй на праві власності належить будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] .В зазначеному будинку зареєстровані зять та онуки позивача [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Позивач зазначає, що відповідачі не проживають за місцем реєстрації з 2014 року, особистих речей в будинку не має, комунальні послуги вони не сплачують, не несуть інших витрат по утриманню будинку та не приймають участі у спільному побуті. Звернутися до відповідачів з вимогою про добровільне зняття з реєстрації позивач не має можливості, оскільки на даний час вони виїхали за межі України та проживають в Російській Федерації, а останнє відоме місце проживання це власна адреса позивача. Позивач вважає, що вказані обставини перешкоджають їй у реалізації права на отримання державної субсидії на оплату комунальних послуг, а тому просила суд позбавити відповідачів\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] права\~користування житловим\~приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 15.02.2021 відкрито загальне позовне провадження по справі та призначено підготовче судове засідання на 12.03.2021. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 20.04.2021 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду на 21.05.2021. 21.05.2021 розгляд справи відкладений до 09.06.2021, у зв`язку з неявкою відповідачів. Позивач до судового засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, в позові просила суд розглянути справу без її участі. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, причину неявки суду не повідомили, відзив на позов не надали. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Дослідивши докази та з`ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником будинку, розташованим за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності від 13.04.2004 серії [NUMBER] , витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 4605134 від 01.09.2004. Актом підтвердження не проживання від 12.01.2021, складеного депутатом Білолуцької селищної ради Серебренниковим Л.І., встановлено, що [PERSON] , 1966 р.н., [PERSON] , 1992 р.н., [PERSON] , 1995 р.н. не проживають по [ADDRESS] з 2014 року. Згідно довідки №01 від 12.01.2021, виданою виконкомом Білолуцької селищної ради, [PERSON] , 1966 р.н., [PERSON] , 1992 р.н., [PERSON] , 1995 р.н. зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , але не проживають з 2014 року. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. За статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме порушене право та з яких підстав. Відповідно до частини першої статті 156 ЖК України, з урахуванням положень частини першої статті 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Як закріплено частиною четвертою статті 156 ЖК України, до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. Члени сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом (частина друга статті 405 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не проживають за адресою: [ADDRESS] з 2014 року, отже є такими, що втратили право користування вказаним жилим приміщенням, що тягне за собою зняття цих осіб з реєстрації в даному помешканні. Відповідно до \~ст. 141 ЦПК України\~з відповідачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на користь\~позивача підлягає\~стягненню судовий\~збіру розмірі 908,00 грн. по 302,67 грн. з кожного.

Outcome: approved