Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла заява Комунального закладу «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. академіка О.І.Ющенка» про призначення амбулаторної примусової психіатричної допомоги [PERSON], без її згоди. Заява мотивована тим, що у [PERSON] вперше психічні розлади з'явилися після повернення з Лівану - стала замкнутою, дратівливою, конфліктною. В подальшому почала погано відноситися до дитини, стала її бити, сама стала неохайною, перестала займатися домашнім господарством. Особливо стан загострився в 2005 році - стала стверджувати, що до неї прилітають інопланетяни, закривалася в квартирі, нікого не впускала. Відчувала страх, тривогу, сама з собою розмовляла, відмовлялася від їжі. Тоді ж була госпіталізована в 10 відділення, де перебувала з 06.09.2005р. по 24.10.2005 р. з діагнозом «Гострий поліморфний психотичний розлад із симптомами шизофренії». Була виписана в стані покращення. Перші 4 місяці після виписки приймала підтримуюче лікування, потім відмовилася від нього. Поступово у хворої почав загострюватися психічний стан - виникла маячна симптоматика, не признавала своїх батьків, вважала, що вони скоро помруть, зверталась зі скаргами в міліцію на сусідів, стала конфліктною, дратівливою, не вела домашнє господарство. Знаходилася в ВОПНЛ на примусовому лікуванні з 21.02.2009 р. по 11.06.2009 р. Вдома підтримуюче лікування не отримувала, стан поступово погіршувався, наростали нерівності в поведінці: періодично йшла з дому, спричиняла конфлікти з матір'ю. Вважала, що її батьки інші люди, заявляла, що «ці батьки несправжні, підмінені, вони її народили, але це не її батьки». Лікувалася стаціонарно в ВОПНЛ з 21.02.2009 р. по 11.06.2009 р., з 26.06.2010 р. по 13.07.2010 р., з 10.04.2011 р. по 19.07.2011 р., коли почала висловлювати маячні ідеї стосунку, говорила, що «мати нерідна, [PERSON] прабабуся нерідної матері, рідна мати працює косметологом». Визнана інвалідом ІІ групи. Після виписки приймала підтримуюче лікування, але з 2012 року перестала відвідувати дільничного психіатра, не приймає ліки, вважає себе здоровою, не з'явилася на перекомісію. Перестала спати, стала дратівливою, тривожною, відчувала страх, рідну матір не признавала, вважала її сусідкою, виявляла агресію, вдарила відром по голові матір. У зв'язку з чим «швидкою допомогою» у супроводі матері була доставлена в приймальне відділення ВОПНЛ, від госпіталізації категорично відмовилася, але за медичними показниками була госпіталізована в 2-ге відділення ВОПНЛ ім.акад.О.І.Ющенка 19.01.2014 р., де перебувала по 05.03.2014 р. 18.09.2014 року була оглянута лікарем-психіатром диспансерного відділення (при огляді пацієнтка тривожна, дратівлива, не усвідомлює необхідності прийому підтримуючого лікування). У зв'язку з небажанням пацієнтки приймати підтримуюче лікування [PERSON] 18.09.2014 р. була оглянута комісією лікарів-психіатрів (протокол №72), яка за психічним станом пацієнтки визначила їй діагноз «Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу» та рекомендувала призначити їй амбулаторну примусову психіатричну допомогу без її згоди. З 09.02.2015 р. по 15.04.2015 р. пацієнтка перебувала на стаціонарному лікуванні 2-му відділенні ВОПНЛ з діагнозом «Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу». АППД було припинено. 15.04.2015 року [PERSON] була оглянута комісією лікарів-психіатрів в диспансерному відділенні (протокол №42), яка зробила висновок про діагноз пацієнтки «Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу» та те, що їй за психічним станом (тривожна, періодично виявляє агресію до рідних, зокрема до матері, розпочинає бійку, не має критичного ставлення до хвороби, виявляє низький рівень мотивацій, категорично відмовляється відвідувати дільничного лікаря-психіатра і приймати підтримуюче лікування) рекомендовано призначити амбулаторну психіатричну допомогу без її згоди. В судовому засіданні представник КЗ ВОПНЛ ім. академіка О.І. Ющенка Конюх Ю.П. заявлені вимоги підтримала, аргументуючи їх мотивами, викладеними в заяві. Просила заяву задовольнити. Вказала, що пацієнтка потребує постійного підтримуючого лікування. [PERSON] в судове засідання не з'явилась, оскільки відповідно до консультативного висновку огляду невропатолога від 22.04.2015 року, вона станом на 29.04.2015 року проходить чергове лікування з приводу хвороби, а саме остеохондрозу хребта (загострення). Прокурор Коломієць С.С. також просила задоволити заяву, враховуючи зокрема обставини справи, а саме те, що [PERSON] потребує підтримуючого лікування, а також те, що [PERSON] раніше неодноразово лікувалась в КЗ ВОПНЛ ім. О.І. Ющенко. Заслухавши пояснення представника лікарні, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], мешканка [ADDRESS], знаходилась на стаціонарному лікуванні в 2-му відділенні ВОПНЛ ім.акад.О.І.Ющенка з 19.01.2014 р. по 05.03.2014 р. 18.09.2014 року була оглянута лікарем-психіатром диспансерного відділення (при огляді пацієнтка тривожна, дратівлива, не усвідомлює необхідності прийому підтримуючого лікування). У зв'язку з небажанням пацієнтки приймати підтримуюче лікування [PERSON] 18.09.2014 р. була оглянута комісією лікарів-психіатрів (протокол №72), яка за психічним станом пацієнтки визначила її діагноз «Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу» та рекомендувала призначити їй амбулаторну примусову психіатричну допомогу без її згоди. З 09.02.2015 р. по 15.04.2015 р. пацієнтка перебувала на стаціонарному лікуванні 2-му відділенні ВОПНЛ з діагнозом «Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу». АППД було припинено. 15.04.2015 року [PERSON] була оглянута комісією лікарів-психіатрів в диспансерному відділенні (протокол №42), яка зробила висновок про діагноз пацієнтки «Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу» та те, що їй за психічним станом (тривожна, періодично виявляє агресію до рідних, зокрема до матері, розпочинає бійку, не має критичного ставлення до хвороби, виявляє низький рівень мотивацій, категорично відмовляється відвідувати дільничного лікаря-психіатра і приймати підтримуюче лікування) рекомендовано призначити амбулаторну психіатричну допомогу без її згоди (а.с.2). Відповідно до ч.2 ст.12 Закону України «Про психіатричну допомогу» амбулаторна психіатрична допомога може надаватися без усвідомленої згоди особи або без згоди її представника у разі встановлення у неї тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона завдасть шкоди своєму здоров'ю у зв'язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Амбулаторна психіатрична допомога особі без її усвідомленої згоди або без згоди її представника надається лікарем-психіатром в примусовому порядку за рішенням суду. У зв'язку з викладеним, суд вважає, що заяву слід задовольнити, так як [PERSON] потребує психіатричної допомоги. Враховуючи наведене та

Outcome: approved