Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

В травні 2015 року позивач звернулася до Рижавської сільської ради Уманського району Черкаської області, третя особа - Управління Держземагенства в Уманському районі Черкаської області, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. В позовній заяві позивач вказує, що [INFO] померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 2,8763 га, яка розташована на території Рижавської сільської ради Уманського району Черкаської області, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач є спадкоємцем за заповітом. 24.05.2011 року покійною [PERSON] було складено заповіт, який був посвідчений секретарем виконавчого комітету Колодистенської сільської ради Уманського району Черкаської області, за яким все належне їй майно спадкодавець заповіла [PERSON] У встановлений законом термін позивач звернулася до Уманської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Проте, постановою державного нотаріуса Ящук Д.О. від 05.03.2015 року « Про відмову у вчиненні нотаріальної дії» - [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку у зв'язку з тим, що на державному акті є закреслення та виправлення, що є порушенням п. 2.9 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах 04.05.1999 за №43. В позові позивач також вказує, що 10.03.2015 року вона звернулася до Уманського міськрайонного суду Черкаської області із заявою про встановлення факту належності [PERSON] державного акту на право приватної власності на землю. Рішенням суду від 01.04.2015 року вказану заяву було задоволено. Отримавши рішення суду позивач звернулася до нотаріальної контори для отримання свідоцтва на право на спадщину за заповітом, однак, нотаріус їй роз'яснив, що видати дане свідоцтво неможливо, оскільки рішенням суду було встановлено факт належності державного акту, але постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії не скасована, а тому їй потрібно звернутися до суду для визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Позивач позбавлена можливості в органах нотаріату належним чином оформити її спадкові права і тому змушена звернутися до суду з відповідним позовом. Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомлена про дату, місце і час проведення судового розгляду, - в судове засідання не зх.»явилась. Завчасно через канцелярію суду вона подала заяву в якій просила суд розгляд справи проводити без неї. В заяві також вказано, що вона підтримує позовні вимоги і просить суд їх задоволити в повному обсязі. Представник відповідача Рижавської сільської ради Уманського району Черкаської області, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не з'явився. В письмовій заяві, що надійшла на адресу суду, зазначено, що сільська рада не заперечує проти визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування відповідно до позову [PERSON], а справу вони просять слухати без участі представника відповідача. Представник третьої особи - управління Держземагенства в Уманському районі Черкаської області, в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. В письмовій заяві, що надійшла на адресу суду, вказано, що вони просять розгляд справи проводити у відсутність представника і проти задоволення позову не заперечують. Суд, беручи до уваги процесуальну позицію позивача, відповідача і третьої особи по справі, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON], померла [INFO] (свідоцтво про смерть серія [NUMBER] від 07 липня 2014 року - а.с. 7). Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 14.09.2001 року [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 2,8763 га. Земельна ділянка розташована на території Рижавської сільської ради Уманського району і вона була передана їй для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 9). Заповітом, посвідченим секретарем виконавчого комітету Колодистенської сільської ради Уманського району Черкаської області від 24.05.2011 року, - [PERSON] все належне їй майно заповіла [PERSON] (а.с. 8). [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини до Уманської районної державної нотаріальної контори. 05.03.2015 року державний нотаріус Уманської районної державної нотаріальної контори Черкаської області Ящук Д.О. виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно якої [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку у зв'язку з тим, що на державному акті є закреслення та виправлення, що є порушенням п. 2.9 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах 04.05.1999 за №43 (а.с. 11). Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 01.04.2015 року було встановлено факт, що Державний акт про право приватної власності на землю серії [NUMBER], що виданий на підставі рішення виконавчого комітету Рижавської сільської ради №20-1 від 20.04.2001 року, на земельну ділянку площею 2,8763 га, яка призначена для ведення товарного сільськогоподарського виробництва, кадастровий [NUMBER], що розташована, як вказано дослівно в державному акті : «…на території Рижавської сільської ради Уманського району.… », належить «[PERSON]», померлій [INFO] (а.с. 12). У Конституції України Україну проголошено демократичною, соціальною, правовою державою ( ст.. 1) і визнано, що найвищою соціальною цінністю в Україні є людина, її права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження і забезпечення є головним обов'язком держави (ст.. 3), права та свободи людини є невідчужуваними і непорушними ( ст. 21). В статті 13 визначено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону(ст. 14). Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Згідно з положеннями ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до частини 1 ст. 1225 ЦК України право на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість або правочинів щодо нерухомості, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом. Статтею 4 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень», від 01.07.2004 року передбачено, що обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, в тому числі й право власності на нерухоме майно. В ст.331 ЦК України зазначено, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. За частиною 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Підстав для неприйняття визнання позову - не встановлено. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Рижавської сільської ради Уманського району Черкаської області, третя особа - Управління Держземагенства в Уманському районі Черкаської області, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування - підлягають задоволенню.

Outcome: approved