Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

Головний лікар Лисичанської обласної психіатричної лікарні [PERSON] звернувся до Лисичанського міського суду з заявою про продовження амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку громадянину [PERSON]. В обґрунтування заявлених вимог заявник посилається на те, що гр. [PERSON], [INFO], з раннього дитинства відставав у розвитку. Спостерігався у психіатра з приводу розумової відсталості та енуреза. У 2008 році консультований на кафедрі психіатрії та встановлений діагноз: пропфшизофренія, шубообразна, шизоафективна, афективно-параноїдний тип приступу. Зміни особистості по типу «фершробен». В період загострення алкоголізується, схильний до крадіжки, конфліктний, безцільно бере кредити в банках. 24.06.2012 року у стані алкогольного спяніння викрав сміттєвий бак. Пройшов СПЕ. Є інвалідом 2 групи з дитинства, неоднарозова лікувався стаціонарно в Лисичанській ЛОПБ, остання госпіталізація з 01.11.2013 по 20.11.2013 року, ухиляється від підтримуючого лікування, приймає його не регулярно, що призводить до частих рецидивів захворювання. Хворий оглянутий лікувально-консультаційною комісією лікарів-психіатрів, які враховуючі хронічний характер течії хвороби, схиліть до крадіжки, конфліктність, схиліть до нерегулярного лікування, прийшли до висновку про надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку [PERSON]. У заяві просив суд продовжити амбулаторну психіатричну допомогу у примусовому порядку [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], проживаючого за адресою: [INFO] строком на 6 (шість) місяців. Хворий [PERSON] в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, просив заяву закладу задовольнити. Проти продовження йому амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку не заперечував. Представник психіатричного закладу, лікар-психіатр в судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, до суду надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, заяву підтримала у повному обсязі та просила заяву закладу задовольнити. Законний представник хворого [PERSON] в судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, до суду надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, просила заяву закладу задовольнити. \~\~ Вислухавши думку прокурора, який вважав за необхідне заяву задовольнити, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про психіатричну допомогу», у разі необхідності продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку понад 6 місяців лікар-психіатр повинен надіслати до суду за місцем проживання особи заяву про продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави надання особі амбулаторної психіатричної допомоги без її усвідомленої згоди та без згоди її законного представника, передбачені частиною другою цієї статті, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обгрунтування про необхідність продовження надання особі такої допомоги. В подальшому продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON], [INFO], мешкає за адресою: м. Лисичанськ, пр. Перемоги, 111/226. З висновку лікарів-психіатрів від 15.07.2016 року стосовно особи з тяжким психічним розладом вбачається, що [PERSON], [INFO], інвалід ІІ групи, діагноз пропфшизофренія, шубообразна, шизоафективна, афективно-параноїдний тип приступу. Зміни особистості по типу «фершробен». Сопстерігається з 1986 року. Анамнез захворювання: спадковість не обтяжена. Акушерський анамнез обтяжений: загроза переривання вагітності в 1 і 7 місяців. Народився з обвиттям пуповини. З раннього віку відставав у розвитку. Спостерігався у психіатра з приводу розумової відсталості і енурезу. У 2008 році консультований на кафедрі психіатрії та встановлений діагноз: пропфшизофренія, шубообразна, шизоафективна, афективно-параноїдний тип приступу. Зміни особистості по типу «фершробен». В період загострення алкоголізується, схильний до крадіжки, конфліктний, безцільно бере кредити в банках. 24.06.2012 року у стані алкогольного спяніння викрав сміттєвий бак. Пройшов СПЕ. Є інвалідом 2 групи з дитинства, неоднарозова лікувався стаціонарно в Лисичанській ОПЛ, остання госпіталізація з 20.11.2013 по 15.09.2015 року, ухиляється від підтримуючого лікування, приймає його не регулярно, що призводить до частих рецидивів захворювання. У звязку з хронічним характером течії хвороби, схиліть до крадіжки, конфліктність, схиліть до нерегулярного лікування, [PERSON] необхідне надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку. Таким чином, суд вважає, що висновок лікарів-психіатрів містить в собі чітке обґрунтування необхідності продовження амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, а зібрані по справі докази вказують на необхідність продовження амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, тому суд вважає за необхідне заяву головного лікаря Лисичанської обласної психіатричної лікарні [PERSON] про продовження амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку громадянину [PERSON], задовольнити.

Outcome: approved