Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-16 00:00:00

В січні 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 14 вересня 2011 року уклав з [PERSON] договір. За цим договором ПАТ КБ «ПриватБанк» зобовязався надати [PERSON] грошові кошти у розмірі 2000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. [PERSON] зобовязалася повертати кредит шляхом сплати щомісячного обовязкового платежу у розмірі 7% від заборгованості, але не менше 50 гривень, а також у разі порушення своїх зобовязань сплачувати штраф у розмірі 500 гривень та 5% від суми позову. Крім цього, за користування платіжною карткою, а саме: зняття грошових коштів в банкоматах та пунктах видачі готівки ПАТ «ПриватБанк» [PERSON] зобовязалася сплачувати комісію у розмірі 3% від суми операції. В порушення умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала. Тому ПАТ КБ «ПриватБанк» просив суд примусового стягнути з неї заборгованість за кредитним договором, що становить 15913 гривень 04 копійок, що складається: з заборгованості за кредитом 1988 гривень 34 копійок, заборгованість за пенею (комісією) 2750 гривень, заборгованість по процентам за користування кредитом 9940 гривень 75 копійок, а також штраф (фіксована частина) 500 гривень, штраф (процентна складова) 733 гривень 95 копійок. Крім того, позивач також просив стягнути на його користь витрати на оплату судового збору у розмірі 1378 гривень. У судове засідання представник позивача [PERSON] не зявився, в позовній заяві зазначив, що просить проводити розгляд справи за його відсутності, позов підтримує та просить суд його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини не явки суд не повідомила. Клопотання чи заяви до суду не надходили. На підставі ч.1 ст.224 ЦПК України суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, про що в судовому засіданні проголосив протокольну ухвалу. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що предявлений позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 14 вересня 2011 року ПАТ КБ «ПриватБанк» уклав з [PERSON] договір. За цим договором ПАТ КБ «ПриватБанк» зобовязався надати [PERSON] грошові кошти у розмірі 2000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. [PERSON] зобовязалася повертати кредит шляхом сплати щомісячного обовязкового платежу у розмірі 7% від заборгованості, але не менше 50 гривень, а також у разі порушення своїх зобовязань сплачувати штраф у розмірі 500 гривень та 5% від суми позову. Крім цього, за користування платіжною карткою, а саме: зняття грошових коштів в банкоматах та пунктах видачі готівки ПАТ «ПриватБанк» [PERSON] зобовязалася сплачувати комісію у розмірі 3% від суми операції. Вказані обставин підтверджуються заявою про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг (а.с.6), довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти (а.с.7-8), витягом з Умов та правил надання банківських послуг (а.с.9-32). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити інші платежі у розмірах та на умовах, встановлених договором. У відповідності до ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст.549 цього Кодексу у разі порушення зобовязання боржник зобовязаний сплатити неустойку (штраф, пеню). Судом встановлено, що [PERSON] користувалася платіжною карткою та за допомогою платіжної картки знімала з рахунку грошові кошти, проте на рахунок їх не повертала, не сплачувала відсотки та комісію за користування грошовими коштами у повному обсязі. Тому у неї виник борг за кредитним договором у загальному розмірі 15913 гривень 04 копійок. Вказані обставини підтверджуються розрахунком заборгованості по кредитному договору станом на 30 листопад 2015 року (а.с.4-5). Відповідач ухиляється від добровільного погашення боргу за кредитним договором. Тому суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача належить примусово стягнути борг за кредитним договором у розмірі 15913 гривень 04 копійок. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. З платіжного доручення від 22 грудня 2015 року (а.с.1) вбачається, що при предявленні позову до суду ПАТ КБ «ПриватБанк» сплатив судовий збір у розмірі 1378 гривень. Позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволений. З огляду на це, з [PERSON] на користь позивача слід примусово стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 1378 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved