Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

В січні 2015 року Державне підприємство «Еко» звернулося до Печерського районного суду м. Києва із вищевказаним позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з останнього 5 437 грн. 38 коп. заборгованості за утримання житла та за надані комунальні послуги та 243 грн. 60 коп. витрат з оплати судового збору. В обґрунтування позову зазначило, що відповідач є власником та проживає в квартирі з усіма зручностями, користується комунальними послугами, при цьому відмовляється приймати участь в утриманні будинку та прибудинкової території, сплачувати за холодну та гарячу воду, газ, опалення тощо, в зв'язку з чим виникла заборгованість, яку позивач просить стягнути з відповідача в примусовому порядку. Представник Державного підприємства «Еко», в судовому засіданні позов з викладених у ньому підстав підтримала в повному обсязі та просила задовольнити, а також не заперечувала проти заочного розгляду справи за відсутності відповідача. [PERSON] в судове засідання не з'явився, про місце, день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За викладених підстав, а також враховуючи згоду представника позивача на заочний розгляд справи, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних в справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з довідки форми № 3 (а.с. 8), договору купівлі-продажу квартири від 22 грудня 2000 року (а.с. 9) та [PERSON] є власником та проживає у [ADDRESS] Будинок в якому розташована квартира відповідача, перебуває на обліку та обслуговуванні Державного підприємства «Еко», яке являється правонаступником всіх активів та зобов'язань Житлово-комунального відділу управління справами Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України згідно наказу Мінекономіки № 32 від 18.02.2003 року «Про створення Державного підприємства «Еко» з експлуатації об'єктів житлово-комунального господарства Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України», та надає різноманітні комунальні послуги мешканцям цього будинку, проводить санітарно-технічне обслуговування будинків та прибудинкової території. Разом з цим, [PERSON] будучі власником та проживаючи у вищевказаній квартирі користувався усіма житлово-комунальними послугами наданими відповідачем, проте в період з січня 2011 року по 01 липня 2014 року не сплачував їх вартість внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 5 437 грн. 38 коп. З п. 1 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» вбачається, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Відповідно до ст. 179 ЖК Української РСР користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями. Згідно ст. 162 ЖК Української РСР плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 68 ЖК Української РСР наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця у визначені строки. Згідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач таких послуг зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Частинами 1 та 2 ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Належних та допустимих доказів, в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України, на підтвердження сплати заборгованості за комунальні послуги відповідачем не надано. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що позов Державного підприємства «Еко» до [PERSON] про стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг є обґрунтованим та підлягає задоволенню, в межах заявлених позовних вимог. Оскільки, позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 88 ЦПК України, витрати понесені позивачем з оплати судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved