Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

В січні 2018 року представник КП «Коменергосервіс» Дніпровської міської ради звернувся до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідачі є споживачами послуг з постачання теплової енергії, які надаються КП «Коменергосервіс» Дніпровської міської ради за адресою: [ADDRESS]. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] своєчасно не здійснюють оплату за надані послуги з листопада 2009 року по жовтень 2017 року, у зв'язку з чим утворилася заборгованість у розмірі 52845,46 грн., що складається з: 35531,41 грн. суми основного боргу; 15054,75 грн. інфляційного збільшення; 2259,30 грн. 3% річних. Посилаючись на ст.ст.526,543,612,623 ЦК України, просить стягнути вищезазначені кошти з відповідачів солідарному порядку на користь позивача. Представник позивача в судове засідання не зявився, через канцелярію суду надав письмову заяву за якою просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у їх відсутність, відзив не подавали, у зв'язку із чим, суд, враховуючи заяву представника позивача, відповідно до ст.ст. 280 289 ЦПК України ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] є споживачами послуг з постачання теплової енергії, які надаються Комунальним підприємством «Коменергосервіс» Дніпровської міської ради за адресою: [ADDRESS], про що свідчить відкритий на імя [PERSON] особовий рахунок № 29-420080. Відповідачі свої зобов'язання щодо оплати отриманих послуг з постачання теплової енергії належним чином не виконують. Як вбачається з розрахунку заборгованості, за період з листопада 2009 року по жовтень 2017 року включно заборгованість відповідача за послуги з постачання теплової енергії складає 52845,46 грн., що складається з: 35531,41 грн. суми основного боргу; 15054,75 грн. інфляційного збільшення; 2259,30 грн. 3% річних. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до Правил користування приміщеннями житлових будинків та при будинкових територій, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 року, власники квартир багатоквартирних будинків зобовязані вносити на відповідний рахунок власника будинку оплату за обслуговування та ремонт будинку, наймачі квартир вносять плату за найом житла, ці платежі та платежі за комунальні послуги та інші послуги власниками квартир, наймачами вносяться кожного місяця, але не пізніше 10 числа наступного за ним місяця. Відповідно до ст.67 Житлового Кодексу України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст.68 Житлового Кодексу України наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Крім того, згідно ст. 64 ЖК України, члени сімї наймача користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обовязки, що випливають з договору найму жилого приміщення, тому заборгованість за послуги теплопостачання підлягає стягненню солідарно з відповідачів. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між виробниками і споживачами, а також їхні права та обовязки визначено у Законі України «Про житлово-комунальні послуги». Пунктом 10 ч. 3 ст. 20 цього Закону встановлена відповідальність за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені. Така ж відповідальність за несвоєчасне здійснення платежів за надання послуг з теплопостачання встановлена у п. 23 Правил та п. 20 Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630. Разом з тим відповідно до загальних умов виконання зобовязання, установлених ст. 526 ЦК України, зобовязання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобовязань. Згідно з ч.1 ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. За змістом ч.1 ст.901, ч.1 ст.903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобовязаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобовязання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобовязанням. Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобовязаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобовязанням. З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, є грошовим зобовязанням, у якому, серед інших прав і обовязків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обовязок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч.1 ст.509 ЦК України) вимагати сплату грошей за надані послуги. Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобовязань, на них поширюється дія ч.2 ст.625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобовязання. Закріплена в п.10 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, встановлених у ч.2 ст.625 ЦК України. Враховуючи, що відповідачі свої зобовязання по оплаті послуг з постачання теплової енергії належним чином не виконують, суд вважає, що позов Комунального підприємства «Коменергосервіс» Дніпровської міської ради є обґрунтованим та з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії у загальному розмірі 52845,46 грн., що складається з: 35531,41 грн. суми основного боргу; 15054,75 грн. інфляційного збільшення; 2259,30 грн. 3% річних. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1762,00 грн.

Outcome: approved