Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-31 00:00:00

В серпні 2018 року до суду звернувся позивач з позовом до [PERSON], [PERSON] в якому ставить питання про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором №Д013/АК-00023.08.2 від 12.09.2008 року з відповідачів у розмірі 42729,28 грн. та судового збору в сумі 1762,00 грн. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що між ВАТ «РОДОВІД БАНК», найменування його з 17.06.2009 року у відповідності до вимог Закону України «Про акціонерні товариства» було змінене на ПАТ «РОДОВІД БАНК» та [PERSON] 12.09.2008 року було укладено кредитний договір №Д013/АК-00023.08.2, відповідно до якого Банк надав позичальнику кредит в сумі 29600,00 грн. строком до 12.09.2015 року включно зі сплатою 13 % річних. 17.01.2011 року між відповідачем-1 та Банком укладено Додаткову угоду до Кредитного Договору №Д013/АК-00023.08.2 від 12.09.2008 року, відповідно до якої, сторони погодили пункт 4.2 Кредитного договору, викласти в наступній редакції: «4.2. Проценти за користування кредитами нараховуються банком щомісяця, в останній робочий день місяця, та в день повного погашення кредитів Позичальником за цим Договором.», а пункт 4.4. Кредитного договору викласти в наступній редакції: «4.4.У разі несвоєчасного погашення заборгованості за кредитами у строк, встановлений у пункті 1.1. цього Договору, нарахування процентів за користування кредитами здійснюється до моменту повного погашення кредитів Позичальником з цим Договором.». Також, між позивачем та відповідачем укладено Договір застави транспортного засобу №Д013/АК-00023.08.2-3 від 12.09.2008 року, відповідно до умов якого відповідач-1, як заставодавець для забезпечення виконання в повному обсязі своїх зобовязань перед позивачем, як заставодержателем за кредитним договором передав у заставу рухоме майно належне на праві власності, а саме: автомобіль марки Daewoo модель FSO LANOS TF69Y, 2008 року випуску, колір білий, шасі (кузов, рама, коляска) [NUMBER], тип легковий сєдан, реєстраційний номер [NUMBER]. Виконання зобовязань за Кредитним договором було забезпечене порукою шляхом укладення між Банком та [PERSON] договору поруки № Д013/АК-00023.08.2-3/П від 12.09.2008 року. У звязку із невиконанням кредитних зобовязань відповідачем-1, у останнього перед банком утворилась заборгованість, яка станом на 04.07.2018 року становить: 42729,28 грн. (за весь період), що складається з: 24826,33 грн. загальна сума заборгованості за кредитом; 2832,43 грн. загальна сума трьох процентів річних від суми простроченої кредитної заборгованості; 15070,52 грн. загальна сума інфляційних витрат від суми простроченої заборгованості. Представник позивача в судове засідання не прибув, надав до суду заяву з проханням справу розглядати за його відсутністю, заявлені вимоги підтримав повністю, наполягав на їх задоволенні. Відповідачі в судове засідання не прибули з невідомої суду причини, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, заяви про розгляд справи за їх відсутністю не надали. Справа розглядається на підставі ст. 280 ЦПК України заочно. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору кредитування, які регулюються Цивільним кодексом України. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін та погоджені ними. При цьому згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Так, між ВАТ «РОДОВІД БАНК», найменування його з 17.06.2009 року у відповідності до вимог Закону України «Про акціонерні товариства» було змінене на ПАТ «РОДОВІД БАНК» та [PERSON] 12.09.2008 року було укладено кредитний договір №Д013/АК-00023.08.2(а.с.7-8) Згідно з п. 1.1. Кредитного договору, Банк надає позичальнику відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 29600,00 грн. строком до 12.09.2015 року включно. Згідно п.1.5. Кредитного договору, процентна ставка за кредитами встановлюється в розмірі 13 процентів річних. Згідно п.3.1. Кредитного договору, позичальник зобовязується погашати кредит рівними частинами в сумі 352,38 грн. в строк (термін) до 10 числа (включно) кожного календарного місяця, шляхом внесення готівкою чи перерахування зі свого поточного рахунку на рахунок Банку № 37397000090332.980. Датою сплати заборгованості за кредитом та процентами є день зарахування коштів на рахунки, вказані у пункті 1.3. 1.6. цього Договору. 17.01.2011 року між відповідачем-1 та Банком укладено Додаткову угоду до Кредитного Договору, відповідно до якої, сторони погодили пункт 4.2 Кредитного договору, викласти в наступній редакції: «4.2. Проценти за користування кредитами нараховуються банком щомісяця, в останній робочий день місяця, та в день повного погашення кредитів Позичальником за цим Договором.», а пункт 4.4. Кредитного договору викласти в наступній редакції: «4.4.У разі несвоєчасного погашення заборгованості за кредитами у строк, встановлений у пункті 1.1. цього Договору, нарахування процентів за користування кредитами здійснюється до моменту повного погашення кредитів Позичальником з цим Договором.» (а.с.11). В якості забезпечення виконання зобовязань між ПАТ «РОДОВІД БАНК» та [PERSON] укладено Договір застави транспортного засобу №Д013/АК-00023.08.2-3 від 12.09.2008 року, відповідно до умов якого відповідач-1, як заставодавець для забезпечення виконання в повному обсязі своїх зобовязань перед позивачем, як заставодержателем за кредитним договором передав у заставу рухоме майно належне на праві власності, а саме: автомобіль марки Daewoo модель FSO LANOS TF69Y, 2008 року випуску, колір білий, шасі (кузов, рама, коляска) [NUMBER], тип легковий сєдан, реєстраційний номер [NUMBER]. (а.с.12-14) Виконання зобовязань за Кредитним договором було забезпечене порукою шляхом укладення між Банком та [PERSON] договору поруки № Д013/АК-00023.08.2-3/П від 12.09.2008 року (а.с.15). Відповідач [PERSON] зобовязання за вказаним вище договором належним чином не виконала. У зв'язку з цим суд зазначає, що відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Окрім цього, відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема сплата комісії банку, пені, штрафу. Згідно ч. 1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом, зокрема: сплата неустойки. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, як убачається з матеріалів справи, позивач свої зобов'язання за кредитним договором належним чином виконав, грошові кошти відповідачеві надав, що підтверджується випискою по особовому рахунку за період 12.09.2008 року по 04.07.2018 року . (а.с.19-34). Натомість, відповідач-1 (позичальник) зобовязань за кредитним договором не дотримався. Поручителем (відповідач-2) взяті на себе зобов'язання за договором поруки шляхом погашення заборгованості позичальника перед банком - також не виконані. Докази зворотного в матеріалах справи відсутні. Суд дослідивши розрахунок заборгованості за договором№ Д013/АК-00023.08.2 від 12.09.2008 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством «РОДОВІД БАНК» та [PERSON], встановив, що за останнім утворилась заборгованість яка станом на 04.07.2018 року становить: 42729,28 грн. (за весь період), що складається з: 24826,33 грн. загальна суму заборгованості за кредитом; 2832,43 грн. загальна сума трьох процентів річних від суми простроченої кредитної заборгованості; 15070,52 грн. загальна сума інфляційних витрат від суми простроченої заборгованості (а.с.16-18). Відповідно до ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Отже, як вже зазначалось вище, згідно п.1.1 договору поруки №Д013/АК-00023.08.2-3/П від 12.09.2008 року, поручитель (відповідач-2) взяв на себе зобов'язання солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором №Д013/АК-00023.08.2 від 12.09.2008 року(а.с.15). Отже, заборгованість, яка виникла внаслідок прострочення виконання грошового зобовязання повинна бути стягнена солідарно з відповідачів. Згідно зі ст. 50 ЦПК України, позов може бути предявлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо другої сторони діє в цивільному процесі самостійно. Участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: 1) предметом спору є спільні права чи обовязки кількох позивачів або відповідачів; 2) права та обовязки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави; 3) предметом спору є однорідні права і обовязки. Згідно ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в термін, передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобовязання. Таким чином, суд вважає позовні вимоги доведеними, а тому такими, що підлягають задоволенню. Окрім цього, в силу вимог ст.141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1762,00 грн., що підтверджується залученою до справи квитанцією про його оплату (а.с.6).

Outcome: approved