Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

В червні 2019р. позивачка [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просила суд: стягнути з відповідача на свою користь на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в сумі 2027,0 грн. щомісячно та сина [PERSON] , [INFO] в сумі 1626,0 грн. щомісячно, але не більше встановленого максимального розміру аліментів на одну дитину відповідного віку, з урахуванням індексації, і до досягнення ними повноліття; понесені позивачкою судові витрати у розмірі 5000,0 грн. Свої позовні вимоги позивачка обгрунтовувала тим, що з березня 2011р. вона перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних стосунках, а з 28 серпня 2012р. у зареєстрованому шлюбі. [INFO] у сторін народилась донька [PERSON] , а [INFO] у сторін народився син [PERSON] . Шлюбні стосунки між сторонами припинені, спільні діти сторін проживають з позивачкою, і перебувають на її утриманні, оскільки відповідач самоусунувся від виховання дітей, проживає окремо, відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, усі витрати, пов`язані з утриманням дітей, позивачка несе одна. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Волошина В.О. від 02 серпня 2019р. відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У встановлений судом строк, стороною відповідача відзив на позов та докази, якими він обґрунтовується не подавались. До судового засідання стороною позивача було подано на адресу суду заяву про розгляд справи у відсутність сторони, яка заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові, і не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, в судове засідання не з`явився, поважність причин неявки не повідомив, у встановлений строк відзив на позов стороною не подавався. Оскільки сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 223, 280 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що сторони перебували у фактичних шлюбних стосунках, [INFO] у сторін народилась донька [PERSON] . З 28 серпня 2012р. сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано за рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 11 вересня 2019р. по цивільній справі № 761/22282/19. [INFO] у сторін народився син [PERSON] . Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивачка наголошувала, що спільні діти сторін знаходяться на її утриманні, а батько дітей - відповідач по справі ухиляється від покладених на нього обов`язків щодо утримання дітей. На спростування цих обставин відповідачем не було надано до суду належних і допустимих доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У відповідності з ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установити у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2019 року - 1853 гривні, з 1 липня - 1936 гривень, з 1 грудня - 2027 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Частиною 5 ст. 183 СК України визначено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що спільні діти сторін проживають разом з позивачкою і перебувають повністю на її утриманні, відповідач участі у вихованні та утриманні дітей не приймає. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, беручи до уваги матеріальний стан позивачки, а також те, що спільні діти сторін перебувають на утриманні останньої, та враховуючи те, що судом не встановлено, що на утриманні відповідача є інші особи, оскільки стороною відповідача не були подані в установленому законом порядку належні і допустимі докази, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, а саме з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню аліменти на доньку [PERSON] , [INFO] у розмірі 2027,0 грн., на сина [PERSON] , [INFO] - 1626.0 грн., враховуючи встановлений прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, з індексацією стягуваних сум відповідно до Закону, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 03 червня 2019р. та до досягнення дітьми повноліття, при цьому судом враховано, як матеріальний стан сторони позивача, так і матеріальний стан сторони відповідача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1536,8 грн. Вимоги позивачки про стягнення на її користь з відповідача судових витрат у розмірі 5000,0 грн., то ці вимоги не підлягають задоволенню, оскільки стороною позивача не надано суду належних і допустимих доказів понесення цих витрат. Згідно із п. 1) ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду, в частині вимог про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved