Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

В січні 2015 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду з позовом [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 06.02.2008 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено договір № 10-29/5222. Відповідно до умов якого банк надав [PERSON] кредит у розмірі 413987,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,25 % на рік строком до 05 лютого 2018 року. Позичальник зобов'язався щомісяця в період сплати надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією та інших витрат згідно умов. 19 березня 2008 року між банком та [PERSON] було укладено Додаткову угоду №1 про внесення змін до Договору кредиту. У відповідності до умов якої сторони домовились про припинення дії одного із двох наявних Іпотечних договорів, а саме Іпотечного договору № 02-10/282 від 06.02.2008 року з підстав сплати позичальником суми грошових коштів у розмір 125000,00 доларів США у день підписання додаткової угоди. 11.06.2009 року між банком та позичальником було укладено додаткову угоду № 2 про внесення змін до кредитного договору, відповідно до умов якої було збільшено відсоткову ставку до 13,5% річних. 12.12.2012 року між банком та позичальником було укладено Додаткову угоду про внесення змін до Кредитного договору, відповідно до умов якої встановлено порядок погашення Кредиту одним платежем в повній сумі не пізніше 11 червня 2013 року, встановлено графік погашення нарахованих та не сплачених відсотків станом на дату підписання додаткової угоди, встановлено пільгову ставку відсоткову ставку на рівні 1% річних та визначено умови часткового анулювання частини нараховані та не сплачених відсотків. 4 квітня 2014 року між банком та позичальником було укладено Договір про внесення змін до Договору кредиту, згідно з яким було встановлено фактичний розмір заборгованості в розмірі 288424,99 доларів США; встановлено фактичний розмір заборгованості за нарахованими в невиплаченими відсотками в розмірі 172378,84 доларів США; встановлений новий графік погашення заборгованості за Кредитом, нарахованих відсотках , визначено умови та порядок нарахування нових відсотків, зокрема в період дії пільгової відсоткової ставки в розмірі 1% річних. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором позичальником [PERSON] 6 лютого 2008 року між банком, позичальником та [PERSON] було укладено договір поруки № 02-10/281, відповідно до умов якого поручитель зобов'язувався перед банком у повному обсязі солідарно відповідати за виконання зобов'язань [PERSON] щодо повернення кредиту, сплати відсотків, а також можливих штрафних санкцій, у розмірі, порядку та у випадках, передбачених Договором кредиту. Також 4 квітня 2014 року між банком та відповідачами було укладено Договір про внесення змін № 1 до Договору поруки, згідно якого досягнуто між сторонами згоди стосовно зміни істотних умов Договору поруки, встановлення рівня відповідальності поручителя, в частині залишку тіла кредиту, нарахованих та несплачених відсотків, передбачено порядок та умови сплати відсотків за користування кредитом. ПАТ «Укрсоцбанк» надав [PERSON] кредитні кошти згідно з умовами договору, проте, в порушення умов кредитного договору, позичальник не виконує своїх зобов'язання по поверненню кредиту та відсотків за користування ним, внаслідок чого станом на 26 листопада 2014р. утворилась заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем в загальному розмірі 491222,71 доларів США, що в еквівалентно 7372236,97грн. Відповідачка [PERSON] не здійснила погашення кредиту із нарахованими відсотками за фактичний час його використання, а також нарахованих штрафних санкції, як солідарний боржник, в межах шестимісячного строку після виникнення простроченої заборгованості та одержання вимоги Кредитора № 08.305-186/26314/1 від 08.10.2014 року. Просив суд стягнути солідарно з відповідачів на користь банку, за Договором кредиту № 10-29/5222 від 06 лютого 2008 року, заборгованість в розмірі 7 372 236.97 гривень 97 коп. Також просив стягнути з відповідачів сплачені позивачем судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні вимоги підтримав та просив задовольнити їх в повному обсязі, проти заочного розгляд справи не заперечив. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд за згоди позивача, вважає за можливе слухати справу у відсутність відповідача, провівши заочний розгляд справи на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Перевіряючи обставини у справі судом встановлено, що 6 лютого 2008 року між банком та відповідачем [PERSON] було укладено Договір кредиту № 10-29/5222. Відповідно до умов якого банк надав [PERSON] у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошових коштів, кредит у розмірі 413987,00 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,25% на рік строком до 5 лютого 2018 року (а.с.16-17). 19 березня 2008 року між банком та відповідачем [PERSON] було укладено Додаткову угоду № 1 про внесення змін до Договору кредиту, за умовами якої сторони домовились про припинення дії одного із двох наявних Іпотечних договорів, а саме: Іпотечного договору № 02-10/282 від 06 лютого 2008 року. Підставою досягнення такої домовленості стала сплата [PERSON] суми грошових коштів у розмірі 125 000,00 доларів США у день підписання Додаткової угоди №1 про внесення змін до Договору кредиту. 11 червня 2009 року між банком та відповідачем [PERSON] укладено Додаткову угоду про внесення змін до Договору кредиту. У відповідності до цієї додаткової угоди Сторони домовилися про збільшення відсоткової ставки по кредиту до рівня 13,5 % річних. 12 грудня 2012 року між банком та відповідачем [PERSON] укладено Додаткову угоду № 2 про внесення змін до Договору кредиту. У відповідності до цієї додаткової угоди Сторони прийшли до взаємної згоди внести зміни до умов кредитування в частині встановлення порядку погашення Кредиту одним платежем в повній сумі не пізніше 11 червня 2013 року, встановлення графіку погашення нарахованих та не сплачених відсотків станом на дату підписання цієї Додаткової угоди, встановлення пільгової відсоткової ставки на рівні 1 % річних та визначення умов часткового анулювання частини нарахованих та не сплачених відсотків станом на дату підписання цієї Додаткової угоди. 04 квітня 2014 року між банком та відповідачем [PERSON] укладено Договір про внесення змін до Договору кредиту, згідно з яким Сторони прийшли до взаємної згоди щодо встановлення фактичного розміру заборгованості за Кредитом, яка складає 288 424,99 доларів США; встановлення фактичного розміру заборгованості за нарахованими і несплаченими відсотками, тобто погодились, що заборгованість за нарахованими і несплаченими відсотками станом на 04 квітня 2014 року складає 172 378,84 доларів США; встановлення нового графіку погашення заборгованості за Кредитом, нарахованими і несплаченими відсотками станом на 04 квітня 2014 року, визначення умов та порядку нарахування нових відсотків, зокрема період дії пільгової відсоткової ставки в розмірі 1% річних. У відповідності до п.п. 2.4.; 2.4.1.; 3.3.7.; 3.3.8.; 3.3.9. кредитного договору відповідач [PERSON] зобов'язувався своєчасно та в повному обсязі погашати Кредит (тіло кредиту) із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями в порядку визначеному Договором кредиту. Крім того, достроково повернути кредит, погасити нараховані проценти та сплатити можливі штрафні санкції у випадках, визначених в п.п. 2.6.3; 3.2.3; 4.4; 4.5; 5.4.Договру кредиту. Відповідно до п.п. 2.4. Договору кредиту позичальник зобов'язувався сплачувати відсотки за користування Кредитом у валюті Кредиту не пізніше 10 числа місяця наступного за тим, в якому нараховані проценти за користування кредитом. З метою забезпечення виконання Договору кредиту 06 лютого 2008 року між банком, відповідачем [PERSON] та [PERSON] був укладений Договір поруки № 02-10/281. Згідно якого відповідач [PERSON] зобов'язується перед банком у повному обсязі солідарно відповідати за виконання відповідачем [PERSON] зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій, у розмірі, порядку та у випадках, передбачених Договором кредиту. 04 квітня 2014 року між сторонами укладено договір про внесення змін №1 до Договору поруки. Згідно якого сторонами досягнуто згоди стосовно зміни істотних умов Договору поруки, встановлення рівня відповідальності поручителя, в частині залишку тіла кредиту, нарахованих та несплачених відсотків, передбачено порядок та умови сплати відсотків за користування кредитом . Згідно статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Частиною другою статті 625 цього ж кодексу передбачено, що боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу та розмір процентів встановлений договором. Як вбачається із матеріалів справи, банком зобов'язання за договором кредиту виконано, а позичальник [PERSON] в свою чергу порушив умови договору, відповідно до яких зобов'язувався погашати кредит та проценти за користування ним на умовах та в порядку, визначених договором кредиту чим порушив його умови. Згідно з ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Частиною першою статті 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] не здійснила погашення кредиту із нарахованими відсотками за фактичний час його використання, а також нараховані штрафні санкції, як солідарний боржник після отримання, в межах шестимісячного строку після появи простроченої заборгованості. Вимогу Кредитора № 08.305-186/26314/1 від 08.10.2014 року не виконала, чим порушила взяті на себе зобов'язання як поручителя. Станом на 26.11.2014 року загальна заборгованість становить 491 222,71 доларів США, яка складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі - 288 424 долари 99 центів США; заборгованості по сплаті відсотків в розмірі - 185 186 доларів 80 центів США; пені за несвоєчасне повернення кредиту в сумі - 13 739 доларів 61 центів США; пені за несвоєчасне повернення відсотків в розмірі - 3 871 доларів 31 центів США. Враховуючи те, що зобов'язання не виконуються з вини відповідачів, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом стягнення вказаної суми грошових коштів солідарно з відповідачів на користь позивача. Між тим, судом встановлено, що розрахунок боргу представником позивача в загальному розмірі боргу - 7 372 236,97 грн. проведено помилково шляхом перерахунку суми боргу в доларах США на гривні станом на 26.11.2014 року по курсу 15.0079 грн. за 1 доларів, хоча курс НБУ на той час становив - 14,973062 грн. за 1 долар. Таким чином, сума до стягнення на перерахунок у гривню становить - 7 355 108,09 грн. (491 222,71 доларів х 14,973062), а відтак позовні вимоги про стягнення суми боргу у гривнях підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. Враховуючи викладене,

Outcome: partial