Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-03 00:00:00

В серпні 2019 року позивачка звернулася до суду до із позовом до відповідача, в якому просить суд позбавити його батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування вимог посилається на те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 27.06.2008 р. по 17.04.2013 р., від якого мають доньку [PERSON] , [INFO] . Аліменти на утримання доньки відповідач не сплачує, своїх обов`язків щодо утримання доньки не виконує. Ніякої участі у вихованні дитини не приймає, не піклується про її духовний та фізичний розвиток. Жодного разу не забирав з дитячого садка та школи. Представник позивача надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просили суд про їх задоволення, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив суду не надав. Представник Служби у справах дітей адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, вимоги позову підтримує. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін в порядку заочного розгляду, оскільки у відповідності до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (зворотні повідомлення наявні в матеріалах справи), відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи, а також у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої у Свідоцтві про її народження серії [NUMBER] , вказано: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Згідно Довідки Новобузького виправного центру управління державного Департаменту України з питань виконання покарань к Миколаївській області (№103) від 29.06.2011 р., засуджений [PERSON] , 1989 р.н., дійсно відбуває покарання в зазначеній установі з 22.09.2010 р. по теперішній час. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів Центрального ВДВС м. Миколаїв від 01.11.2018 р., з липня 2017 р. по жовтень 2018 р. розмір заборгованості [PERSON] становить 28 207 грн. Відповідно до характеристики Дитячої музичної школи №2 м. Миколаєва відносно [PERSON] , мама приділяє велику увагу у освіті та творчому розвитку дитини. Цікавиться її успіхами та досягненнями. За час навчання у музичній школі батько дитини жодного разу не з`явився. Згідно Характеристики Миколаївської ЗОШ №53, [PERSON] навчається у 1 класі, росте в неповній сімї. Проте мама докладає багато зусиль для всебічного розвитку своєї доньки. В позаурочний час дівчина відвідує додатково музичну школу і спортивний гурток. Можна судити про те, що дитина оточена любов`ю та опікою зі сторони матері. Батько в розвитку та вихованні [PERSON] участі не приймає. Згідно Актів про проживання від 26.07.2016 р., сусіди [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] підтвердили факт проживання [PERSON] , [INFO] разом з матірю [PERSON] в [ADDRESS] , з жовтня 2008 р. по серпень 2013 р., а з серпня 2013 р. ао теперішній час підтвердили сусіди [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] 20 серпня 2016 року [PERSON] одружилася з [PERSON] , після чого змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис №371. Згідно висновку виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 21.11.2019 р. про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно доньки [PERSON] , [INFO] , орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно доньки [PERSON] , [INFO] . У висновку зазначено, що [PERSON] вихованням та утриманням доньки не займався, не цікавився станом її здоров`я, успіхами у навчанні, має заборгованість по сплаті аліментів, станом на 11.11.2019 р. у сумі 34 тис. 390 грн. [PERSON] також відбував покарання у державній установі «Ольшанська виправна колонія» (№53). 23.03.2016 р. був етапований до ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор», звільнився 05.10.2018 у зв`язку з відбуттям строку покарання. Наразі місце проживання та перебування [PERSON] невідомо, згідно інформації правоохоронних органів він перебуває в активному розшуку через неявку до суду за скоєння нового кримінального злочину. Згідно характеристики, наданої ГУ НП в Миколаївській області Центральним відділом поліції, [PERSON] за час проживання за адресою: [ADDRESS] , характеризується посередньо. Порушував громадський порядок та спокій громадян, неодноразово помічався у вживанні алкогольних напоїв, підтримував відносини з підозрілими особами, які ведуть антигромадський спосіб життя. Притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності. У відповідності до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьком обов`язків по вихованню, а також встановити, що батько ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що він систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. При розгляді даної справи судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків свідомо не виконує свої батьківські обов`язки. Умовою по ухиленню від обов`язків по вихованню дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, передбачена п. 2. ч.І ст. 164 СК України, може бути лише винна поведінка особи, свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками. Відповідні докази умисного ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідача відносно своєї дитини в матеріалах справи відсутні. Пунктом 18 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України передбачено право суду, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось з батьків з урахуванням характеру, особи батька, а також конкретних обставин справи, відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність зміни ставлення до виховання дітей, поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Відповідно до положень ст.81 ч.І ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Відповідно до ст. З Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю (батьком). Таким чином, суд, оцінивши представлені в силу ст. 81 ЦПК України докази, вивчивши матеріали справи, законодавство, що регулює дані правовідносини, вважає доведеним той факт, що відповідачка не піклується про свою малолітню доньку, свідомо ухиляється від своїх обов`язків по її вихованню, а тому підлягає позбавленню батьківських прав . За такого, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягнення судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved