Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-25 00:00:00

В січні 2021 р. [PERSON] (позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (відповідач), треті особи: Виробничо-обслуговуючий підрозділ «Нивки», Приватне підприємство «Український центр нерухомого майна», в якому просив стягнути з відповідача 38760,00 грн у відшкодування матеріальної шкоди, 2000,00 грн моральної шкоди, 3000,00 грн витрат на проведення експертної оцінки, 500,00 грн витрат на складання актів залиття. Позовні вимоги вмотивовані тим, що позивач є власником квартири за адресою: [ADDRESS] . 13.07.2020 р. відбулось залиття вказаної квартири зі сторони відповідача, яка проживає поверхом вище. В добровільному порядку відповідач на вимоги щодо проведення ремонту квартири не реагує. Вартість відновлювального ремонту квартири складає 32300,00 грн без ПДВ. За складання висновку експертного дослідження щодо визначення розміру шкоди позивачем було сплачено 3000,00 грн. Крім цього, діями відповідача заподіяно позивачу моральну шкоду, яка полягає у розладі нормального життя, напрузі, переживаннях, пов`язаними з необхідністю проведення ремонту в квартирі. Моральну шкоду оцінює в 2000,00 грн. Вказане стало підставою для звернення до суду з позовом. В судовому засіданні позивач позов підтримав за викладених у позовній заяві обставин, просив його задовольнити. Представника відповідача заперечив щодо задоволення позову, зазначив, що доказів неправомірних дій відповідача щодо залиття квартири, що належить позивачу, не надано, вина відповідача відсутня. Подав пояснення на позов (а.с. 87-89) Представники третіх осіб в судове засідання не з`явились, належним чином повідомлялись про день та час розгляду справи, причини неявки суду не відомі. Розгляд справи відбувається в судовому засіданні. (ч. 1 ст. 211 ЦК України). У відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Осаулова А.А. від 08.02.2021 року відкрито провадження у даній справі у порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Суд, заслухавши пояснення присутніх учасників справи, показання свідків, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру правочинів від 25.01.2011 р. (а.с. 8) Згідно акту від 15.07.2020 р., складеного комісією, затвердженого директором ПП «УЦНМ», було проведення обстеження квартири [ADDRESS] на предмет залиття. В ході обстеження встановлено, що 13.07.2020 р. на диспетчерську службу Шевченківського району м. Києва надійшла заявка щодо залиття квартири [ADDRESS] з розташованої вище квартири [ADDRESS] . На момент обстеження в квартирі [ADDRESS] виявлені сліди залиття, пошкодження: в кухні, площею 7,6 кв.м. частково пошкоджена стеля (водоемульсійне фарбування), площа пошкодження - 1 кв.м та стіна (фарбування) - 2,5 кв.м; у санвузлі, площею 3,2 кв.м частково пошкоджена стеля (водоемульсійне фарбування), площе пошкодження - 0,5 кв.м (а.с. 9) Згідно акту від 05.11.2020 р., складеного комісією, затвердженого директором ПП «УЦНМ», погоджено управителем ВОП «Нивки», було проведення обстеження квартири [ADDRESS] на предмет залиття. В ході обстеження встановлено, що 13.07.2020 р. на диспетчерську службу Шевченківського району м. Києва надійшла заявка щодо залиття квартири [ADDRESS] з розташованої вище квартири [ADDRESS] . В квартирі виявлені пошкодження: в кухні, площею 7,6 кв.м. частково пошкоджена стеля (водоемульсійна суміш), площа пошкодження - 1 кв.м та стіна (водоемульсійна суміш)- 2,5 кв.м; в коридорі, площею 6,2 кв.м частково пошкоджена стеля (водоемульсійна суміш), площа пошкодження - 1 кв.м, у санвузлі, площею 3,2 кв.м частково пошкоджена стеля (водоемульсійна суміш), площе пошкодження - 1,5 кв.м (а.с. 10) Відповідно до листа від 23.04.2021 р. КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського район м. Києва» (Мікрорайон «Нивки») №133 13.07.2020 р. на диспетчерську службу Шевченківського району надійшло звернення квартири [ADDRESS] на предмет залиття з вище розташованої квартири [ADDRESS] . Працівника обслуговуючої організації доступ до інженерних мереж в квартирі [ADDRESS] надано не було. На момент обстеження інженерні мережі водопостачання та водовідведення по під`їзду знаходились в робочому стані, працювали у штатному режимі, залиття квартири [ADDRESS] не відбувалось. Повторних звернень щодо залиття квартири не надходило. (а.с. 84-86) Свідки [PERSON] , [PERSON] в судовому засіданні підтвердили, що в липні 2020 р. відбулось залиття квартири позивача з квартири, що була розташована зверху. В квартирі були пошкодженні стіни та стеля на кухні, санвузли. За змістом положень частини третьої статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди. У частинах першій, другій статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди. Схожого висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 27.05.2021 р. у справі №761/12945/19. Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Між тим, сторона відповідача не спростувала належними та допустимими доказами вину у залитті квартири позивача, як і не спростувала існування права власності за іншою, ніж відповідач, особою. Факт залиття квартири позивача підтверджується актами від 15.07.2020 р., 05.11.2020 р. та листом КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського район м. Києва» (Мікрорайон «Нивки») №133 від 23.04.2021 р. Судом враховано, що відповідач не надала доступ до інженерних мереж в квартирі [ADDRESS] працівникам обслуговуючої організації. Згідно звіту від 18.12.2020 р. про незалежну оцінку майнових прав з метою визначення ринкової вартості права вимоги відшкодування матеріальних витрат, понесених внаслідок залиття квартири [ADDRESS] , ринкова вартість відновлюваного ремонту складає 32300,00 грн. (а.с. 15-48) Сторона відповідача не спростувала розмір збитків, внаслідок залиття квартири, який визначений звітом від 18.12.2020 р., а тому підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у відшкодування матеріальної шкоди внаслідок залиття грошові кошти збитків в розмірі - 32300 грн. 00 коп. Щодо стягнення ПДВ, то збиток у вигляді ПДВ виникає виключно при проведенні ремонтних робіт, він не може автоматично включатись до складу витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом квартири. Позивачем не надано доказів понесення витрат з урахування ПДВ. Щодо вимог про стягнення з відповідача моральної шкоди, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, крім іншого, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. У відповідності до п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України N 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної(немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості (п. 9 вказаної Постанови). У даному випадку вина відповідача у залитті квартири не спростована. Позивачем доведено причинно-наслідковий зв`язок між завданою шкодою та діями з боку відповідача, які це спричинили. Безумовно, внаслідок залиття квартири, позивачу було завдано душевних страждань та переживань. Згідно з практикою ЄСПЛ, порушення прав людини вже саме по собі тягне за собою моральні страждання та виникнення моральної шкоди, а тому факт страждань доказування не потребує, для суду достатньою підставою для присудження компенсації моральної шкоди є сам факт порушення права (справа «Науменко проти України»). Суд, враховуючи обставини справи, виходячи з засад розумності та справедливості, вважає, що достатнім для відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу, є стягнення 2000,00 грн. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права. Європейський суд з прав людини зауважив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що даний позов слід задовольнити частково, потрібно стягнути [PERSON] на користь [PERSON] у відшкодування матеріальної шкоди внаслідок залиття грошові кошти збитків в розмірі - 32300 грн. 00 коп., кошти моральної шкоди в розмірі - 2000 грн. Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Вартість робіт щодо складання звіту від 18.12.2020 р. складає 3000,00 грн, які 18.12.2020 р. були сплачені позивачем. (а.с. 11-14) Клопотання про зменшення вказаних витрат стороною відповідача не подано. При цьому, витрати на складання актів залиття в розмірі 500,00 грн не підтвердженні належними доказами, не надано доказів необхідності сплати коштів за складання вказаних актів. При цьому,одержувачем вказаний витрат є ФОП [PERSON] . В зв`язку з цим, відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати за складання звіту в сумі - 3000 грн. 00 коп. та судовий збір в розмірі - 840 грн. 00 коп. Враховуючи наведене,

Outcome: partial