Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-27 00:00:00

В серпні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог: Курісівська сільська рада Лиманського району Одеської області, про усунення перешкод в користуванні власністю, шляхом зняття з реєстраційного обліку, в якій зазначила, що їй на праві власності належить квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] . Відповідач по справі зареєстрований в її квартирі, але фактично не проживає в ній. У зв`язку з наведеним позивач просить позов задовольнити, яким зобов`язати [PERSON] усунути перешкоди в користуванні власністю шляхом зняття його з реєстраційного обліку. Представник позивача - адвокат Редванська Наталія Владиславівна в судове засідання не з`явилась, надав до суду клопотання про слухання справи в її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином за місцем реєстрації, відзиву щодо позову та клопотань до суду не направив. Представник третьої особи Курісівської сільської ради Лиманського району Одеської області в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду клопотання про розгляд справи за їх відсутністю, зазначив, що повністю визнають позовні вимоги. За даних обставин суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін та без здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписуючого засобу, відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч.1, 5, 6 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно договору довічного утримання (догляду) від 29.10.2005 року серії ВСЕ №207148, посвідченого державним нотаріусом Комінтернівської державної нотаріальної контори Одеської області Фьодоровим Є.А., зареєстрований реєстрі за № 335, [PERSON] прийняла від [PERSON] у власність квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Комінтернівського районного бюро технічної інвентаризації від 16.01.2008 року, квартира за реєстраційним номером об`єкта: 120185252, що розташована за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] . Згідно довідки виконавчого комітету Курісівської сільської ради Лиманського району Одеської області від 19.06.2018 року №917, квартира за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] . [PERSON] зареєстрований за вказаною адресою, але не проживає. В будинку зареєстровані п`ять осіб: [PERSON] - власник квартири, дата реєстрації - з 2008 року, [PERSON] - донька, дата реєстрації - з 2016 року, [PERSON] - донька, дата реєстрації - з 2016 року, [PERSON] - співмешканець, дата реєстрації - з 2008 року, [PERSON] - квартирант, дата реєстрації - з 2008 року. Відповідно до акту про встановлення факту не проживання громадянина [PERSON] в [ADDRESS] від 06.07.2018 року, комісією було встановлено, що [PERSON] , зареєстрований за даною адресою з 03.11.2008 року, фактично не проживає у вказаній квартирі. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України члени сім`ї власника втрачає право користування жилим приміщенням, в разі відсутності члена сім`ї без поважної причини понад один рік. Пунктами 33, 34 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014 року передбачено, що відповідно до положень ст.ст. 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень прав, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. При цьому усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства, а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення, про позбавлення права користування жилим приміщенням, про визнання особи безвісно відсутньою, про оголошення фізичної особи померлою. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. З огляду на те, що Закон № 1382-IV є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, положення статті 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, оскільки позовна заява позивачів про усунення перешкод в користуванні власністю не пов`язана із позбавленням права власності на житлове приміщення; позбавленням права користування житловим приміщенням; визнанням особи безвісно відсутньою; оголошенням фізичної особи померлою, передбаченими ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Outcome: partial