Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

До апеляційного суду звернулась відповідачка [PERSON] з апеляційною скаргою на рішення суду, яким позовні вимоги [PERSON] були задоволені: суд визнав за позивачем право власності на 6,08/100 часток домоволодіння [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті його батька [PERSON], померлого [INFO], а також судом було вирішене питання щодо судових витрат. Суд першої інстанції виходив з того, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] На праві власності йому належало 73/100 часток спірного домоволодіння [ADDRESS]. Вказаною нерухомістю він за життя розпорядився, подарувавши відповідачці [PERSON] та третій особі [PERSON] по 36,5/100 цього домоволодіння. Оскільки рішенням апеляційного суду від 10 вересня 2009 року договір дарування, укладений між батьком позивача та третьою особою [PERSON] був визнаний недійсним, суд першої інстанції зробив висновок про те, що 36,5/100 часток спірного домоволодіння повернулось у власність померлого спадкодавця, тому після його смерті на цю частку була відкрита спадщина. Судом також було встановлено, що 18 грудня 2002 року [PERSON] за життя лишив заповіт на ім»я відповідачки [PERSON]. Однак позивач на день смерті батька був інвалідом другої групи, тому має прав на обов»язкову частку у спадщині, від постійно був зареєстрований разом з батьком у спірному домоволодінні, тому суд першої інстанції визнав за ним право власності на обов»язкову частку у спадщині, а саме: 6,08/100 спірного домоволодіння. В апеляційній скарзі відповідачка [PERSON] просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову позивачеві у задоволенні його вимог, оскільки вважає, що вказане рішення не відповідає вимогам матеріального і процесуального права, а також фактичним обставинам справи. Зокрема, на порушення вимог процесуального права позов був розглянутий за відсутністю як відповідачки, так і третіх осіб, тому вони були позбавлені можливості прийняти участь у справі, надати свої докази та заперечення. Крім того, суд у своєму рішенні послався на те, що позивач був постійно зареєстрований разом з батьком у спірному будинку, однак ніяких доказів щодо цього позивач до суду не надав. Суд також не врахував, що позивач, хоча і був зареєстрований разом з батьком, однак з 2003 року він фактично проживав в іншому місці. До того ж, він знав, коли помер його батько, однак заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подавав, до суду з позовом про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини також не звертався. Крім того, суд першої інстанції не прийняв до уваги той факт, що відповідачка [PERSON] не приймала спадщину після визнання договору дарування недійсним, а на час розгляду справи спірна частка домоволодіння за договором дарування вже належала іншій особі - [PERSON], тому відповідачем у даній справі має бути інша особа, а не [PERSON] До того ж, у 2006 році загальна площа спірного домоволодіння була збільшена за рахунок того, що рішенням виконкому Калінінської районної у м. Донецьку ради були прийняті в експлуатацію житлові та нежитлові прибудови спірного домоволодіння, тому змінились частки співвласників. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити позивачеві у задоволенні його вимог, з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи, позивач є рідним сином [PERSON], який помер [INFO] (а.с.4, 40). 18 вересня 2003 року [PERSON] подарував належні йому 36,5/300 часток спірного житлового будинку [ADDRESS] [PERSON], яка є третьою особою у даній справі (а.с.5). Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 10 вересня 2009 року вказаний договір дарування був визнаний недійсним (а.с.12-15). Задовольняючи позовні вимоги [PERSON], суд першої інстанції не врахував, що на час розгляду його позову спірна нерухомість вже належала іншій особі, оскільки 18 серпня 2006 року [PERSON] подарувала належну їй частку домоволодіння третій особі у цій справі [PERSON] Вказаний договір дарування був посвідчений нотаріально та зареєстрований у реєстрі за № 2986 (а.с.55). За таких обставин апеляційний суд вважає, що заслуговує на увагу довід апеляційної скарги про те, що позивач [PERSON] невірно визначився з відповідачем у своєму позові, а суд першої інстанції не звернув на це уваги. Суд також не звернув уваги на той факт, що змінились частки співвласників спірної нерухомості, оскільки рішенням виконкому Калінінської районної у м. Донецьку ради від 12 квітня 2006 року № 147/5 був затверджений акт державної комісії про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом житлової та нежитлової прибудов до спірного домоволодіння [ADDRESS] (а.с.37-38). На підставі цього рішення рішенням виконкому № 306/2 від 12 липня 2006 року були затверджені ідеальні частки спірного домоволодіння за кожним із співвласників, а саме: за відповідачкою [PERSON] - 44/100 часток, за третьою особою у справі [PERSON] - 49/100 часток, за позивачем [PERSON] - 7/100 часток домоволодіння [ADDRESS] (а.с.39). Крім того, позивач не надав до суду доказів про те, що він у встановленому законом порядку звертався до нотаріальної контори з питання прийняття ним спадщини, а також не надав доказів про відмову йому у прийнятті та розгляді такої заяви. На підставі викладеного апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції слід скасувати як таке, що ухвалене з порушенням вимог матеріального права, та ухвалити нове про відмову позивачеві у задоволенні його позовних вимог.

Outcome: dismissed