Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

В січні 2014 року [PERSON], в інтересах якої на підставі довіреності діє [PERSON], звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: державний нотаріус Енергодарської міської державної нотаріальної контори Жебелюк В.А. про встановлення факту належності майна та визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог зазначила на те, що вона є донькою [PERSON] та [PERSON]. Окрім неї у батьків є син [PERSON] (відповідач по справі). 24.05.1986 року вона уклала шлюб з [PERSON] та змінила своє прізвище на «[PERSON]». 04.02.2000 року вона розірвала свій шлюб, але прізвище після розлучення залишила «[PERSON]». За час свого життя, а саме 02 грудня 1993 року її батько - [PERSON] - приватизував квартиру [ADDRESS]. Зазначений факт доводиться свідоцтвом про право власності на житло від 02.12.1993 року, видане АУБ «Енергодарбуд». [INFO] померла мати позивачки - [PERSON]. Після цього батько вирішив розпорядитися своїм майном на випадок його смерті за час свого життя та склав заповіт, згідно якого все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право, заповів [PERSON]. Вищеназваний заповіт 09 вересня 2011 року було посвідчено приватним нотаріусом Енергодарського міського округу Запорізької області [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 4342. [INFO] [PERSON] помер. Зазначений факт підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області [NUMBER]. [PERSON], яка була єдиним спадкоємцем по заповіту, в установлений законодавством термін звернулася до державного нотаріуса Енергодарського міського нотаріального округу Жебелюк В.А. із відповідною заявою про прийняття спадщини. Після спливу шестимісячного терміну, [PERSON] звернулася до державного нотаріуса за отриманням свідоцтва про право на спадщину за законом.14 січня 2014 року їй було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на грошові внески, що належали спадкодавцю. Але, як виявилося, стати власником квартири вона не має змоги, оскільки право власності на квартиру [ADDRESS] не було зареєстроване [PERSON] в установленому законодавством України порядку. 17 січня 2014 року [PERSON] отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, а саме - у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS], яка належала померлому [INFO] [PERSON] 1931 року народження, у зв'язку з відсутністю державної реєстрації права власності на нерухоме майно. Позивач вважає, що іншого шляху, ніж вирішення справи у судовому порядку, у неї не має. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надавши до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: державний нотаріус Енергодарської міської державної нотаріальної контори Жебелюк В.А. у судове засідання не з'явилася, надавши до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилався позивач та його представник, як на підставу вимог, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Позивач [PERSON] є донькою [PERSON] та [PERSON]. За час спільного життя у подружжя [PERSON] народилося двоє дітей: [PERSON] (а.с. 5) та [PERSON]. 24.05.1986 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила своє прізвище на [PERSON]. 04.02.2000 року вона розірвала свій шлюб, але прізвище після розлучення залишила [PERSON] (а.с. 6). 02.12.1993 року за час свого життя, а саме 02 грудня 1993 року її батько [PERSON] приватизував квартиру [ADDRESS]. Зазначений факт доводиться свідоцтвом про право власності на житло від 02.12.1993 року, видане АУБ «Енергодарбуд». (а.с. 8). 09 вересня 2011 року [PERSON] склав заповіт, згідно якого все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, все, що буде належати йому на день смерті і на що по закону він буде мати право, в тому числі і квартиру [ADDRESS] він заповів [PERSON] Заповіт було посвідчено 09.09.2011 року приватним нотаріусом Енергодарського міського округу Запорізької області [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 4342. (а.с. 10). [INFO] померла мати позивачки [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 7). [INFO] помер [PERSON]. Зазначений факт підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області [NUMBER]. (а.с. 11). [PERSON], яка була єдиним спадкоємцем по заповіту, в установлений законодавством термін звернулася до державного нотаріуса Енергодарського міського нотаріального округу Жебелюк В.А. із відповідною заявою про прийняття спадщини. Нотаріусом було відкрито спадкову справу, яка була витребувана та приєднана до матеріалів справи. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з вищезазначеної квартири. Після спливу шестимісячного терміну, [PERSON] звернулася до державного нотаріуса за отриманням свідоцтва про право на спадщину. 14 січня 2014 року їй було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на грошові внески, що належали спадкодавцю. Але право власності на квартиру [ADDRESS] не було зареєстроване [PERSON] в установленому законодавством України порядку. 17 січня 2014 року [PERSON] отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, а саме - у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS], яка належала померлому [INFO] батькові [PERSON] 1931 року народження, у зв'язку з відсутністю державної реєстрації права власності на нерухоме майно (а.с. 13). Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З таким позовом має можливість звернутись до суду за захистом своїх прав і номінальний власник, оскільки дієздатність та правоздатність власника в даному випадку припинена у зв'язку з його смертю. Однак, у даному випадку законодавство не виключає можливість встановлення такого юридичного факту, як приналежність квартири померлому на праві приватної власності. Відповідно до п.1 ст.316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на майно, яке вона здійснює згідно до закону за своїм розсудом, незалежно від волі інших осіб. П.1 ст.328 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Згідно до ст.1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Відповідно до частини 2 вищезазначеної статті часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ст. 1221 Цивільного кодексу України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно до статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до статті 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Стаття 1268 цього кодексу передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до статті 19 закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі: 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом; 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили; 6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою. Таким чином, саме рішення про визнання права власності на спадкове майно є підставою для реєстрації права власності спадкоємця. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved