Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-20 00:00:00

В червні 2019 року Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» від імені і за дорученням якої діє відокремлений підрозділ «Хмельницька атомна електрична станція» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за комунальні послуги. В обґрунтування позову зазначено, що 18.01.2016 року між позивачем та відповідачкою [PERSON] був укладений договір №86/17374-63-124-SД-16-05843 про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, згідно умов якого підприємство взяло на себе обов`язок постачати відповідачу вчасно та відповідної якості зазначені послуги, а останній зобов`язався своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором. Відповідачка взятих на себе зобов`язань не виконала, не сплатила за надані позивачем послуги на виконання зазначеного вище договору, в зв`язку з чим станом на 01.05.2019 року за нею рахується заборгованість в розмірі 10000,31 грн., з яких заборгованість за спожиті комунальні послуги в розмірі 9017,13 грн., інфляційні втрати в розмірі 588,91 грн., 3% річних в розмірі 177,86 грн., пеня в розмірі 0,01% від суми невиконаного зобов`язання в розмірі 216,41 грн. Позивач, посилаючись на вимоги ст.ст.11, 509, 530, 610, 612, 625, 629 ЦК України, ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №630 від 20 липня 2005 року, просить стягнути з відповідачки на свою користь зазначену вище суму заборгованості та судовий збір. Відповідачка відзиву на позовну заяву, який містив би заперечення щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, суду не надала. Ухвалою суду від 21.06.2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювалися. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, а справу просила розглядати за її відсутності. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши матеріали, встановивши фактичні обставини справи, на які позивач посилається, як на підставу своїх позовних вимог, дослідивши та оцінивши надані докази, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , будучи зареєстрованою в квартирі по [ADDRESS] , 18.01.2016 року уклала з ДП НАЕК «Енергоатом» ВП «ХАЕС» договір №86/17374-63-124-SД-16-05843 про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, на підставі якого став споживачем відповідних комунальних послуг за означеною адресою. Вказані обставини підтверджуються договором від 18.01.2016 року №86/17374-63-124-SД-16-05843 про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. З наявних в матеріалах справи довідки про взаєморозрахунки між ВП «ХАЕС» ДП НАЕК «Енергоатом» та [PERSON] , розрахунку суми заборгованості з урахуванням 3% річних від простроченої суми заборгованості за кожен день прострочення, розрахунку за порушення строків розрахунків за договором у розмірі 0,01% від суми заборгованості за кожен день прострочення та розрахунку суми заборгованості з урахуванням індексу інфляції, [PERSON] взятих на себе зобов`язань щодо оплати послуг за договором не виконує, в зв`язку з чим за нею утворилася заборгованість в розмірі 10000,31 грн., з яких заборгованість за спожиті комунальні послуги в розмірі 9017,13 грн., інфляційні втрати в розмірі 588,91 грн., 3% річних в розмірі 177,86 грн., пеня в розмірі 0,01% від суми невиконаного зобов`язання в розмірі 216,41 грн. Позивач, вказуючи на порушення відповідачем умов договору, звернувся до суду з даним позовом за захистом свого порушеного права. Таким чином, спірні правовідносини, що виникли між сторонами щодо виконання договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, регулюються нормами ЦК України, ЖК України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №630 від 20 липня 2005 року. Згідно з ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтями 610, 612, 629 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.ст.67, 68, 162 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. До комунальних послуг відносяться, зокрема, централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення, газо-та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо (ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Згідно п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п. 18, пп. 1 п. 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №630 від 20 липня 2005 року, споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. За приписами ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Виходячи з аналізу наведених норм закону та встановлених обставин невиконання відповідачкою взятих на себе зобов`язань за договором від 18.01.2016 року №86/17374-63-124-SД-16-05843 про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, що призвело до утворення заборгованості з оплати комунальних послуг, суд вважає що порушене право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову повністю. При цьому, судом враховуються аргументи позивача, наведені ним на підтвердження заявлених вимог, оскільки такі знайшли своє підтвердження в ході дослідження наявних в матеріалах справи доказів, які, на переконання суду, є належними, допустимими та достовірними в розумінні ст.ст.77-79 ЦПК України. При вирішенні даного спору суд застосовує норми права, які містяться в ст.ст.530, 610, 612, 625, 629 ЦК України, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №630 від 20 липня 2005 року, на які вірно посилається позивач у поданому позові, а також спеціальні норми права, які містяться в ст.ст. 67, 68, 162 ЖК України. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Частиною 1 статті 142 ЦПК України встановлено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У зв`язку із наведеним, та враховуючи прийняття судом визнання позову відповідачкою до початку розгляду справи по суті, суд приходить до висновку про необхідність повернення позивачу з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову, що складає 960,50 грн. (1921/100*50=960,50). Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути 960,50 грн. сплаченого ним судового збору.

Outcome: approved