Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

В січні 2017 року позивач звернувся до суду, вказавши, що 25.03.2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 1000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач дав свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і Клієнт ([PERSON]В.) дає Банку право в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» , «Правилами користування користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Проте відповідачем було порушено умови вказаного договору щодо своєчасного повернення грошових коштів та відсотків для погашення заборгованості за кредитом, внаслідок чого станом на 30.11.2016 року загальна сума заборгованості [PERSON] у вигляді заборгованості по кредиту, процентах, пені та штрафних санкціях склала 22242,52 грн., тому позивач просить стягнути вказану суму заборгованості з відповідача, а також судові витрати у розмірі 1378,00 грн. Представник позивача до суду не з'явився, подав заяву про слухання справи у його відсутність, в якій вимоги позову підтримує в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, пояснив, що у звязку із скрутним матеріальним становищем не мав змоги виконати зобовязання. В подальшому до суду не з'явився, хоча належним чином\~ повідомлявся\~ про слухання справи. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.\~ Судом\~ встановлено,\~ що\~ між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON]\~ укладено кредитний договір, відповідно до умов якого останнійотримав кредит у розмірі 1000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. [PERSON] не проводив своєчасну оплату згідно даного договору,\~ внаслідок чого утворилася\~ заборгованість по кредиту в загальній сумі 22242,52 грн., з яких заборгованість за кредитом складає 959,91 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 16397,25 грн., заборгованість по пені 3350,00 грн., а також нараховані відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг штраф 500,00 грн. (фіксована складова) та штраф (процентна складова) 1035,36 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості по кредиту станом на 30.11.2016 року. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ч.1 ст. 527 цього ж кодексу передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно із ч. 1 ст. 1054\~ ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Таким чином, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги банку в частині стягнення із відповідача [PERSON] заборгованості, яка складається із тіла кредиту в розмірі 959,91 грн. та процентів за користування ним в розмірі 16397,25 грн. Вирішуючи вимоги позову в частині стягнення із [PERSON] неустойки, суд враховує положення ст. 611 ЦК України, якою встановлено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно вимог ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Як вбачається із п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань більш ніж на 30 днів відповідач зобов'язується сплатити на користь банку штраф в розмірі 500 грн. та штраф у розмірі 5% від суми заборгованості. Виходячи з наведених умов договору та законодавчих норм, а також беручи до уваги наявність факту порушення відповідачем зобовязань за кредитним договором, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача штрафу в розмірі 1535,36 грн. є обґрунтованими. Згідно п.1.1.5.21 Умов у випадку непогашення кредиту в строк встановлений графіком погашення кредиту, відсотків і винагород, заборгованість в частині своєчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою, на прострочену суму кредиту нараховується пеня. \~ Разом із цим судом враховується, що згідно з положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності за одне й те саме правопорушення. Таким чином, штраф і пеня є одним видом цивільноправової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання зазначених положень Конституції України. Зазначені висновки відповідають правовому висновку викладеному у постанові Верховного Суду України №6-2003цс15 від 21.10.2015 року. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що в позові банку в частині стягнення з відповідача пені в розмірі 3350,00 грн. слід відмовити. Таким чином, загальний розмір боргу за кредитним договором, який підлягає стягненню з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» становить 18892 грн. 52 коп. (959,91 грн. + 16397,25 грн. + 1535 грн. 36 коп.). В силу вимог ч.1 ст. 88 ЦПК України, враховуючи задоволення позовних вимог банку на 84,94%, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати в розмірі 1170 грн. 47 коп.\~\~\~\~\~\~ На підставі викладеного та

Outcome: approved