Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

В травні 2016 року [PERSON] звернувся в суд з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Свою заяву мотивував тим, що в квітні 2016 року він звернуся до УПФУ в Тульчинському районі Вінницької області для оформлення пільгової пенсії. Однак в призначенні йому вказаної пенсії було відмовлено з посиланням на те, що в посвідченні (категорії 4) громадянина, який постійно проживав на території зони посиленого радіоекологічного контролю серії В-1 № 705951 вказана дата видачі 17 червня 1989 року, однак в той час такі посвідчення не видавались і воно є недійсним. Також зазначив, що з 29.01.1987 року по 16.09.1994 року він працював в ПМК-20 (МПБМП-7) м. Тульчин і в 1993 році отримав посвідчення категорії 4 громадянина, який постійно проживав на території зони посиленого радіоекологічного контролю серії В-1 №705951. Вважає, що дата видачі йому посвідчення 17.06.1989 року зазначена в ньому помилково, оскільки всі його колеги по роботі отримали такі ж посвідчення пізніше. Так, [PERSON] отримав його 21.12.1992 року, а [PERSON] - 12.01.1993 року. А тому просить встановити факт, що посвідчення серії В-1 № 705951 видане йому після 12 січня 1993 року. Встановлення даного факту необхідне йому для того, щоб він мав змогу отримувати пільгову пенсію. В судовому засіданні заявник та його представник заяву підтримали посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Додатково пояснили, що заявник постійно проживав і працював на території зони посиленого радіоекологічного контролю, а отже набув статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, про що йому було видане відповідне посвідчення. Факт того, що вказане посвідчення було видане після 12 січня 1993 року, а не 17.06.1989 року підтверджується, зокрема, і тим, що номер його посвідчення лише на кілька номерів є більшим від номера посвідчення, яке видане його колезі, з яким він працював [PERSON] Просили задовольнити заяву у повному обсязі. Представники заінтересованої особи УПФУ в Тульчинському районі Вінницької області в судовому засіданні не заперечили проти заяви [PERSON], проте у вирішенні справи покладаються на думку суду. Пояснили, що дійсно заявник звернувся до управління з проханням призначити йому пенсію на пільгових умовах як особа, яка постійно проживала та території радіоекологічного контролю. Статусу особи, яка постраждала внаслідок чорнобильської катастрофи заявник набув, однак вони не в змозі призначити йому пільгову пенсію, оскільки у його посвідченні зазначено, що видане воно в 1989 році, коли такі посвідчення не видавались. Вказана обставина викликає сумніви у них щодо дійсності цього посвідчення, хоча саме цей документ є визначальним при призначенні пільгової пенсії. Вислухавши пояснення заявника, його представника, представників заінтересованої особи, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно копії посвідчення серії В-1 № 705951 категорії 4, воно видане Вінницькою облдержадміністрацією 17.06.1989 року громадянину, який постійно проживав на території зони посиленого радіоекологічного контролю, [PERSON] (а.с. 5). Оригінал даного посвідчення оглянуто в судовому засідання, при цьому встановлено, що у ньому відсутнє фото особи та розмита печатка органу, який його видав. З оглянутого в судовому засіданні оригіналу трудової книжки БТ-ІІ № 0144005, заповненої на імя [PERSON], копія якої міститься в матеріалах справи (а.с. 12-13) встановлено, що з 29.01.1987 року по 16.09.1994 року [PERSON] працював в ПМК-20 м.Тульчин, перейменоване згодом в МПБМП-7. З довідки виконавчого комітету Тульчинської міської ради Вінницької області від 01.06.2016 року № 1408 вбачається, що [PERSON] з 29.01.1987 р. по 16.09.1994 р. працював в ПМК-20, з 03.02.1999 р. по 02.11.1999 р. в Тульчинському районному комбінаті комунальних підприємств, 01.11.1999 р. по 10.06.2002 р. на ВАТ «МПБМП», які згідно адресної книги м.Тульчина знаходились у м. Тульчині, що відносилось до населеного пункту категорії № 4 та постраждало внаслідок аварії на ЧАЕС, з 26.04.1986 р. по 31.12.2014 р. (а.с. 39). З відповіді Вінницької обласної державної адміністрації від 10.06.2016 року вбачається, що документи, якими підтверджується видача посвідчень громадянам, потерпілим від аварії на ЧАЕС, категорії 4 відсутні. В період до 2004 року посвідчення особи, потерпілої від аварії на ЧАЕС, категорії 4 оформлялись та обліковувались державними адміністраціями районів, до складу яких відносились населені пункти, віднесені до зони посиленого радіоекологічного контролю. З 2004 року зазначені функції були передані відповідним управлінням праці та соціального захисту населення райдержадміністрацій. Оформлені посвідчення засвідчувались підписом керівництва та печаткою облдержадміністрації (а.с. 50). Як встановлено з відповіді архівного сектору Тульчинської РДА № 81 від 31.05.2016 року списки про видачу чорнобильських посвідчень працівникам підприємством ПМК-20 м. Тульчин на державне зберігання до архівного сектору райдержадміністрації не надходили. В звязку з чим підтвердити видачу посвідчення категоріїт4 серії В-1 № 705951 [PERSON] неможливо (а.с. 38). Згідно відповіді Управління соціального захисту населення Тульчинської РДА від 10.06.2016 року вбачається, що функції із підготовки документів для виписки чорнобильських посвідчень було долеговано Управлінню з 2004 року, архівні документи передано з 2001 року, в наявних арівних документах матеріалів щодо видачі посвідчень [PERSON] немає (а.с.32). З відповіді КУ «Тульчинський районний трудовий архів» від 09.06.2016 року № 153 встановлено, що в документах Тульчинської пересувної механізованої колони № 20 (Тульчинського МПБМП-7) Вінницької області від 1987-1994 роки, які знаходяться в КУ Тульчинський районний трудовий архів відомості про те, коли видавались [PERSON] посвідчення громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю (категорія 4) серія В-1 № 705951 відсутні (а.с. 49). З відповіді державного архіву Вінницької області вбачається, що документи ПМК-20 (МПБМП-7) м. Тульчин з 1987- 1994 роки в архів на зберігання не надходили. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що разом з [PERSON] вони працювали в ПМК-20 у м. Тульчин, починаючи з 1988 року. Він прийшов на роботу в 1986 році, а [PERSON] на два роки пізніше. Посвідчення громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю всім працівникам ПМК-20 видавали у відділі кадрів підприємства по бригадах. Чи видавались вони всім працівникам в один день і коли точно він не памятає. На сьогодні дане підприємство не існу. Свідок [PERSON] пояснив, що з [PERSON] 10 років пропрацював у ПМК-20 м. Тульчин. Працювати у вказану організацію він прийшов у 1990 році, тоді [PERSON] вже працював. Чорнобильські посвідчення видавались всім працівникам і в тому числі [PERSON], десь на початку 1993 року, однак отримували вони їх не всі разом та не в один день у відділі кадрів підприємства. Особисто він отримав своє посвідчення на початку січня 1993 року. Свідок [PERSON] також пояснив, що він працював із [PERSON] в МКП-20, починаючи з 1986 року, останній працював водієм. Коли він звільнився, то [PERSON] ще продовжував працювати. Чорнобильські посвідчення їм видавали десь в половині січня 1993 року у відділі кадрів за місцем роботи всім разом, а виписували в різні дати. Сьогодні це підприємство не існує. Свідок [PERSON] пояснив, що працював з [PERSON] у МКП-20 з 1987 року. Чорнобильське посвідчення він особисто отримав в грудні 1992 року. Як тоді видавались ці посвідчення він вже точно не памятає. Можливо вони видавались всім працівникам разом, можливо і в січні 1993 року. З досліджених в ході судового розгляду доказів, зокрема, показів свідків, оригіналу трудової книжки заявника, довідки виконкому Тульчинської міської ради Вінницької області від 01.06.2016 року № 1408 судом встановлено, що дійсно протягом 1987 по 1994 років [PERSON] працював в ПМК-20 у м. Тульчині, яке відносилось до населеного пункту, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, 4 категорії. Також з пояснень свідків в судовому засіданні встановлено, що всім працівникам ПМК-20 м. Тульчина видавались посвідчення громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю. Разом з тим, жоден із свідків в судовому засіданні не вказав на те, коли саме отримав своє посвідчення [PERSON] та не ствердив того факту, що отримав він його саме після 12 січня 1993 року. Крім того, з оглянутих в судовому засіданні посвідчень свідків [PERSON] та [PERSON] і наявних в матеріалах справи їх копій вбачається, що їм посвідчення були видані 21 грудня 1992 року, тобто раніше. Тай вимога заявника про встановлення факту видачі посвідчення йому після 12 січня 1993 року року має неконкретизований характер, не визначений у часі, без вказівки на конкретну дату такої видачі, хоча, як вбачається, з оглянутих посвідчень вони мають відповідну графу «дата видачі». Посилання заявника та його представника на те, що посвідчення йому видавалось саме після 12.01.1993 року оскільки його серія В-1 № 705951 є на кілька номерів більшими від того, яке видане його колезі [PERSON] серія В-І № 705947 (а.с. 6) є лише припущенням, яке не підтверджено іншими доказами. За змістом ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За змістом ч.3, ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення для заяви [PERSON] На підставі викладеного та

Outcome: dismissed