Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-03 00:00:00

В січні 2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 07.06.2008 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем. Шлюбні відносини із [PERSON] не склалися, тривалий час кожен живе свої життям. Спільне господарство не ведеться, фактичні шлюбні відносини припинені, втрачені всі фізичні та духовні зв`язки. Позивач зазначає, що причиною припинення сімейно-шлюбних відносин стала відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. Подальше подружнє життя суперечить інтересам позивача. Спір майнового характеру та з приводу визначення місця проживання малолітньої дитини між нею та відповідачем відсутній. Посилаючись на вказані обставини, позивач просила суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 07.06.2008 Риб`янцівською сільською радою Новопсковського району Луганської області, актовий запис №03. Після розірвання шлюбу просить залишити за нею прізвище « [PERSON] », отримане після реєстрації шлюбу. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 19 лютого 2020 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження та справу призначено до розгляду по суті з викликом сторін на 04 березня 2020 року. Позивач у судове засідання не з`явилася, в позовній заяві просила розглядати справу без її участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 07.06.2008 року позивач та відповідач з 07.06.2008 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому Риб`янцівською сільською радою Новопсковського району Луганської області, актовий запис №03. Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 14.07.2008 Риб`янцівською сільською радою Новопсковського району Луганської області, від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з довідки Виконавчого комітету Риб`янцівської сільської ради Новопсковського району Луганської області №108 від 22.01.2020, [PERSON] проживає без реєстрації в [ADDRESS] та має такий склад сім`ї: донька [PERSON] 2008 р.н., батько [PERSON] 1965 р.н., мати [PERSON] 1970 р.н., сестра [PERSON] 1992 р.н. Відповідно до ст.\~ст. 110-112 Сімейного кодексу України\~\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до\~ст.109 СК України\~шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. З позовної заяви вбачається, що між сторонами шлюбні відносини фактично припинились, подружжя спільно не проживає. Спору майнового характеру між сторонами немає. Подальше перебування у зареєстрованому шлюбі суперечить інтересам подружжя. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберігати шлюб. Приймаючи до уваги наведені вище обставини, суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки позовні вимоги визнані відповідачем до початку розгляду справи по суті, позовні вимоги задоволено в повному обсязі, то позивачу з державного бюджету підлягає поверненню 50 відсотків суми сплаченого судового збору, у розмірі 420,40 грн. Решту сплаченого судового збору необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved