Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

В травні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «БЕТА-АГРО-ІНВЕСТ» (далі - ТОВ «БЕТА-АГРО-ІНВЕСТ») звернулось до суду з позовом до [PERSON], фізичної особи-підприємця [PERSON] про визнання недійсним договору оренди землі та укладеною додаткової угоди до договору оренди землі. В обґрунтування позовних вимог зазначило, що 20 серпня 2007 року між ним та [PERSON] був укладений договір оренди землі, зареєстрований у Красноармійському районному відділі Донецької регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» 20.08.2007р., реєстраційний номер 6,4991 га, кадастровий номер [NUMBER], що розташована на території Іванівської сільської ради. Пунктом 8 зазначеного договору передбачено, що він укладений на строк 10 років і після закінчення його строку орендар має переважно право поновлення його на новий строк, для чого повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку його дії повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. ТОВ «БЕТА-АГРО-ІНВЕСТ» скористалось своїм переважним правом поновлення строку договору, направивши [PERSON] повідомлення із проектом додаткової угоди, які орендодавець отримала 24.06.2017р. 21.07.2017р. від [PERSON] надійшла заява, в якій вона невмотивовано відмовляється від продовження строку дії договору. На дану заяву ТОВ «БЕТА-АГРО-ІНВЕСТ» на ім'я [PERSON] було надіслано листа про відсутність в заяві причин не продовжувати строк дії договору, з проханням повідомити письмово причину відмови, з метою знайти компроміс були запропоновані нові покращені умови, а саме: орендну плату з 2017 року в розмірі 5% від нормативної грошової оцінки та з 2018 року - 6%, що складає 14332,03 грн., а також інші привілейовані умови, що були викладені у додатковій угоді, так як отримання до 50% від річної орендної плати безстроково у липні звітного року, безоплатної допомоги при культивуванні та оранці особистого городу площею до 20-ти соток, безоплатної доставки орендної плати або її частини в натуральній формі (зерном або іншою сільськогосподарською продукцією), надання знижки щодо вартості зерна на 200 грн. за тонну відносно ціни реалізації зерна підприємством, надання знижки на сільськогосподарські послуги підприємством, допомоги транспортом на поховання. Також в тексті листа [PERSON] було повідомлено про необхідність в разі прийняття нею рішення не продовжувати дії договору оренди у найкоротші терміни після збору врожаю через уповноважену землевпорядну організацію та за участю представника ТОВ «БЕТА-АГРО-ІНВЕСТ» виконати виділення свого паю в натурі на місцевості та попереджена про адміністративну відповідальність за невиконання вимог Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками. Відповіді на своє повідомлення ТОВ «БЕТА-АГРО-ІНВЕСТ» так і не отримало, межі ділянки в натурі на місцевості та їх закріплення межовими знаками орендодавцем не здійснено. В подальшому ТОВ «БЕТА-АГРО-ІНВЕСТ» стало відомо про те, що 1 грудня 2017 року [PERSON] уклала договір оренди землі з фізичною особою-підприємцем [PERSON], предметом якого є земельна ділянка площею 6,4991 га, кадастровий номер [NUMBER], що розташована на території Іванівської сільської ради Покровського району Донецької області, чим, на думку позивача, порушила переважне право позивача поновлення договору оренди на новий строк. ТОВ «БЕТА-АГРО-ІНВЕСТ» після закінчення терміну дії договору ще продовжувало користуватись земельною ділянкою. Приведена сукупність обставин свідчить про порушення їх переважного права на поновлення договору оренди з власником земельної ділянки з орендодавцем. На підставі наведеного позивач просив визнати недійсним договір оренди землі, укладений 01.12.2017р. між [PERSON] та фізичною особою-підприємцем [PERSON], предметом якого є земельна ділянка площею 6,4991 га, кадастровий номер [NUMBER], визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди землі від 20.08.2007р. між [PERSON] та ТОВ «БЕТА-АГРО-ІНВЕСТ» на запропонованих умовах (а.с.2-7). У встановлений судом строк відповідач фізична особа-підприємець [PERSON] подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що законних підстав для визнання недійсним договору оренди землі, укладеного між ним та [PERSON] 01.12.2017р., немає, оскілки орендодавець [PERSON] своєю заявою від 12.07.2017р. не виявила бажання поновлювати його на новий строк з попереднім орендарем. Відповідно до п.36 договору оренди землі від 20.08.2007р. дія договору припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено. П.36 цього договору зазначено, що після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку в стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду. Своїм листом від 09.10.2017р. [PERSON] просила повернути їй земельну ділянку за актом приймання-передачі (повернення) об'єкта оренди. Але в порушення вимог ст.34 Закону України «Про оренду землі та п.21 договору оренди землі від 2007 року позивач не повернув другий примірник акту до [PERSON], але в свою чергу припинив господарську діяльність на земельній ділянці та не чинив перешкод у самостійному використанні землі. Отже, позивач вводить суд в оману, зазначаючи, що товариство продовжувало користуватися земельними ділянками орендодавця після закінчення строку дії договору. Орендодавець не отримала від позивача орендну плату за майбутній час і не давала усної чи письмової згоди на підготовку земельних ділянок до посіву. Оскільки договірні відносини між ТОВ «БЕТА-АГРО-ІНВЕСТ» і [PERSON] припинилися за закінченням строку дії договору, у позивача, відповідно, не має законних підстав більше ніж через вісім місяців визнавати укладеними додаткові угоди до договорів, які припинили свою дію, через судові органи без волевиявлення орендодавця. [PERSON] сповістила орендаря про своє рішення, направивши позивачу заяву від 12.07.2017р. про відмову від подовження строку дії договору, що був укладений 20.08.2007р. з ТОВ «БЕТА-АГРО-ІНВЕСТ» та повернення їй земельної ділянки. Також претензією від 26.09.2017р. [PERSON] вимагала повернути їй орендовану земельну ділянку і сплатити заборгованість по орендній платі. ТОВ «БЕТА-АГРО-ІНВЕСТ» не належним чином виконувало договір оренди землі від 20.08.2007р. В листах позивача № 163-Д від 20.06.2017р., № 319-Д від 03.08.2017р. про намір скористатись переважним правом на поновлення договору оренди землі, що направлені орендодавцю, містяться вимагання і шантаж, а саме, що якщо [PERSON] не виявить бажання поновити договір оренди землі ТОВ «БЕТА-АГРО-ІНВЕСТ» нарахує їй орендну плату у розмірі 1% від нормативної грошової оцінки в сумі 1592,45 грн. замість 5% в розмірі 11943,36 грн. Дані дії були здійснені позивачем, і [PERSON] була сплачена орендна плата за 2017 рік в розмірі 1% від грошової оцінки землі за договором від 20.08.2007р. в сумі 1297,85 грн. замість мінімальних 3%, чим порушується Указ Президента України «Про невідкладні заходи щодо захисту власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)» від 19.08.2008р. № 725/2008, і, відповідно, ТОВ «БЕТА-АГРО-ІНВЕСТ» має заборгованість перед орендодавцем по орендній платі з 2008 по 2017 роки. Відповідач фізична особа-підприємець [PERSON] вважав, що у зв'язку з прийняттям цього Указу, а також у приведення договору до норм ст.288 ПК України, позивач повинен був внести зміни в 2008 році до п.9 договору оренди землі від 20.08.2007р. щодо збільшення розміру орендної плати з 1% до 3% від грошової оцінки землі шляхом укладення додаткової угоди до договору. Позивачем виконувались не всі додаткові блага: позивач надавав зерно неналежної якості, не надавало допомогу при культивуванні та оранці особистого городу, різними шляхами товариство має намір залишити у своєму користуванні землю, яка є приватною власністю [PERSON] Також позивач виснажував сільськогосподарські угіддя частим засівом насінням соняшника, що є неприпустимим відповідно до наказу Міністерства аграрної політики Української академії аграрних наук від 18.07.2008р. № 440/71. Отже, за думкою фізичної особи-підприємця [PERSON] неможливо визнати укладеними додаткові угоди до договору оренди землі від 20.08.2007р. на умовах, що викладені у позові, за вимогою позивача без згоди орендодавця за таких причин: відмови орендодавця на укладення договору оренди на новий строк, недосягнення домовленості сторін, неналежного виконання позивачем договору оренди землі від 20.08.2007р., а також у зв'язку з діями позивача про визнання закінчення строку дії договору. Оскільки земельна ділянка площею 6,6050 га ріллі була повернути позивачем власнику землі [PERSON], між ним та [PERSON] на законних підставах був укладений договір оренди землі від 01.12.2017р. про передачу в оренду земельної ділянки загальною площею 6,4991 га, кадастровий номер [NUMBER], що розташована на території Іванівської сільської ради Покровського району Донецької області. Цей договір укладено законно, має вільне волевиявлення сторін, акти законодавства чи інтереси держави або суспільства порушені не були, а тому підстави для визнання цього правочину недійсним відсутні. Відповідно до п.3.12, 3.14 Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками у травні 2018 року був складений акт приймання-передачі межових знаків на зберігання, межові знаки закріплювались між власником земельної ділянки [PERSON], сертифікованим інженером-землевпорядником та власниками суміжних земельних ділянок. Про час проведення робіт із закріплення межових знаків оголошується також через пресу за місцезнаходженням земельних ділянок. Витрати позивача на професійну правничу допомогу, яка надається адвокатом [PERSON], у розмірі 10000 грн. підтверджуються тільки договором про надання правової допомоги від 29.03.2018р., документально підтверджені витрати на правничу допомогу позивачем суду не надані. На підставі наведеного просив в задоволенні позову відмовити повністю (а.с.66-69). У встановлений судом строк позивач подав відповідь на відзив, в якій зазначив, що договір оренди землі, укладений між [PERSON] та фізичною особою-підприємцем [PERSON], не може вважатися укладеним законно з огляду на положення ст.33 Закону України «Про оренду землі» та п.8 договору оренди від 20.08.2007р., укладеного мі ним та [PERSON], якими передбачено переважне право орендаря на поновлення договору оренди на новий строк при дотриманні процедури реалізації переважного права. Дана процедура була повністю витримана ТОВ «БЕТА-АГРО-ІНВЕСТ», в той час як [PERSON] ухилилась від її дотримання, не висловила умови, які б її влаштували та не повідомила мотиви відмови від укладення з нею договору на новий строк. За думкою позивача, така поведінка власника земельної ділянки суперечить імперативним нормам законодавства, та як ч.5 ст.33 Закону України «Про оренду землі» чітко передбачений обов'язок орендодавця щодо узгодження з орендарем істотних умов договору, і лише при умові недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Оскаржуваний договір укладений на менш сприятливих умовах, ніж були запропоновані з боку ТОВ «БЕТА-АГРО-ІНВЕСТ». Так, п.10 оскаржуваного договору орендна плата встановлена в розмірі 5% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 11943,95 грн., в той час як з боку ТОВ «БЕТА-АГРО-ІНВЕСТ» було запропоновано орендну плату в розмірі 5% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 11943,36 грн. на рік у 2017 році та в розмірі 6% нормативної грошової оцінки землі, що становить 14332,03 грн. на рік, починаючи з 2018 року. Відповідачами доказів неналежного виконання договору оренди землі ТОВ «БЕТА-АГРО-ІНВЕСТ» суду не надано. Протягом строку дії договору оренди ТОВ «БЕТА-АГРО-ІНВЕСТ» не отримувало жодних претензій від [PERSON] щодо якості продукції, що була надана в рахунок орендної плати. Також жодного разу вони не отримували прохань від орендодавця надати допомогу при культивуванні та оранці особистого городу. Підприємство має декілька стільникових телефонних номерів, секретарів, які постійно відповідають на всі вхідні дзвінки, крім того, в листах власнику земельної ділянки було вказано декілька мобільних телефонів працівників земельного відділу, адреси офісів підприємства орендодавцю також відомі, тому твердження відповідача про неможливість додзвонитися до підприємства не відповідають дійсності. Довідкою про ротацію культур спростовується твердження відповідача щодо виснаження земельних ділянок. Посилання відповідача на приведену судову практику є безпідставним, так як вона стосується іншої категорії справ. Наказу про зміну розміру орендної плати з 1% до 3% керівництвом підприємства не видавався, але, незважаючи на відсутність наказу та додаткової угоди про зміну розміру орендної плати, підприємство фактично платило більше ніж це передбачено умовами договору. До того ж, Указ Президента України № 92/2002 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян - власників земельних ділянок та часток (паїв)», яким збільшено мінімальний розмір орендної плати до 3%, має рекомендований характер та не є обов'язковим до застосування, про що свідчить стала судова практика (а.с.85-87, 101-103). У встановлений судом строк відповідач - позивач фізична особа-підприємець [PERSON] подав заперечення, в яких зазначив, що за договором оренди землі від 20.08.2007р. був укладений між ТОВ «БЕТА-АГРО-ІНВЕСТ» та [PERSON], відсутнє волевиявлення з боку орендодавця на поновлення строку дії договору та підписання додаткової угоди за договором оренди землі. [PERSON] направила позивачу заяву від 12.07.2017р. про відмову від продовження строку дії договору оренди, що був укладений 20.08.2017р. з ТОВ «БЕТА-АГРО-ІНВЕСТ», а також колективною претензією від 26.09.2017р. повідомила позивача про сплату заборгованості по орендні платі. Зі змісту ч.5 ст.33 Закону України «Про оренду землі» вбачається, що розгляд листа-повідомлення орендодавця є правом, а не обов'язком орендодавця. Товариство своїм листом від 20.10.2017р. письмово погодилось повернути земельні ділянки і не чинило перешкод у цьому, відповідно власник землі мала повне право розпорядитись своїм майном на свій розсуд. Листом про намір скористатись переважним правом, договором та додатковою угодою, які направлялись в 2017 році товариством [PERSON], ТОВ «БЕТА-АГРО-ІНВЕСТ» пропонувало власнику землі розмір орендної плати в 2017 році - 4%, а 2018 році - 5%. Договором від 01.12.2017р., що укладений між ним, [PERSON], розмір орендної плати становить 5% від нормативної грошової оцінки землі. Неналежним виконанням договору з боку товариства є наявна заборгованість за договором оренди землі від 20.08.2007р., оскільки товариством вчасно не було внесені зміни в 2008 році до п.9 договору оренди землі від 20.08.2007р. щодо збільшення розміру оренди землі з 1% до 3% від нормативної грошової оцінки землі відповідно до внесених змін згідно з Указом Президента України від 19.08.2008р. № 725/2008 до ч.1 Указу Президента України «про додаткові заходи щодо захисту селян - власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)». Заборгованість по орендній платі за договором від 20.08.2007р. складає 2122,20 грн. Якщо відповідач [PERSON] визнає за потрібне, вона в судовому засіданні зазначить на підстави своєї відмови від укладення договору оренди землі з товариством (а.с.126-128). В судовому засіданні представник позивача Хайтов П.В. підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Відповідач фізична особа-підприємець [PERSON] та його представник [PERSON] заперечували проти позову з підстав, зазначених у наданих відзиві на позов та запереченнях. Відповідач [PERSON] пояснила, що в 2007 році укладала договір оренди земельної ділянки з ТОВ «БЕТА-АГРО-ІНВЕСТ». В червні 2017 року вона отримала від орендаря лист про бажання поновити договір оренди землі, на який вона відповіла відмовою, так як товариство надавала їй зерно низької якості, не видавало муку, не чистили дорогу від снігу. Крім того, офіс товариства знаходиться далеко, що людям похилого віку ускладнює спілкування з його представниками адміністрації. У відповідь на лист орендаря вона направила йому листа, в якому відмовилась від продовження дії договору оренди землі. В грудні 2017 року вона уклала договір оренди землі з фізичною особою-підприємцем [PERSON] Просила відмовити в позові повністю. Заслухавши вступне слово учасників справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити повністю з наступних підстав. Судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. [PERSON] є власником земельної ділянки площею 6,4994 га у межах згідно з планом, що розташована на території Іванівської сільської ради Покровського (колишнього Красноармійського) району Донецької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акту на право на земельну ділянку серія ЯГ № 359880, зареєстрованого в Красноармійському районному відділі земельних ресурсів 28.07.2006р. (а.с.80). 20 серпня 2007 року між [PERSON] та ТОВ «БЕТА-АГРО-ІНВЕСТ» був укладений договір оренди земельної ділянки площею 6,4991 га ріллі, кадастровий номер [NUMBER], нормативною грошовою оцінкою 72351,65 грн., із внесенням орендної плати в розмірі 1% від нормативної оцінки земельної ділянки, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва,на строк 10 років (а.с.10-14). Пунктом 8 договору оренди землі передбачено, що після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору письмово повідомити орендодавця про намір продовжити його дію. Листом від 20 червня 2017 року за вих. № 163-Д ТОВ «БЕТА-АГРО-ІНВЕСТ» повідомило [PERSON] про намір скористатись своїм переважним правом на поновлення договору оренди земельної ділянки, запропоновано підписати додаткову угоду до договору оренди або договір в новій редакції на приведених умовах (а.с.15-25). 12 липня 2017 року [PERSON] повідомила ТОВ «БЕТА-АГРО-ІНВЕСТ» про відмову від поновлення договору оренди землі на новий строк. Зазначена заява отримана позивачем 21 липня 2017 року за вх. № 11-Д (а.с.26, 27). 3 серпня 2017 року ТОВ «БЕТА-АГРО-ІНВЕСТ» направило [PERSON] лист, в якому запропонувало нові умови договору оренди, зокрема, в частині підвищеної орендної плати та інших умов, перерахованих в попередньому листі, який вона отримала 12 серпня 2017 року (а.с.28-32). 9 жовтня 2017 року [PERSON] направила ТОВ «БЕТА-АГРО-ІНВЕСТ» листа про повернення їй земельної ділянки у зв'язку із закінченням 20 серпня 2017 року строку дії договору за актом приймання-передачі не пізніше 5 днів з дня отримання листа (а.с.78-79). 1 грудня 2017 року між [PERSON] та фізичною особою-підприємцем [PERSON] укладений договір оренди земельної ділянки загальною площею 6,4991 га ріллі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером [NUMBER], яка розташована на території Іванівської сільської ради Покровського району Донецької області, нормативної грошової оцінки 23878,92 грн., на строк 15 років, із внесенням орендної плати в грошовій формі в розмірі 5% суми нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 11943,95 грн. на рік, зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права 17.12.2017р. за номером 24284710 (а.с.33, 34, 78-82). Статтею 93 Земельного кодексу України та ст.1 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземцям і особам без громадянства, іноземними юридичним особам, міжнародним об'єднанням і організаціям, а також іноземним державам. Стаття 13 Закону України «Про оренду землі» містить в собі поняття договору оренди землі, яким є договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Статтею 31 Закону України «Про оренду землі» передбачені випадки припинення договору оренди землі, серед яких, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено. Положеннями ст.33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договори і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. У разі якщо орендар продовжує користуватись земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності). керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу. Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді. У разі зміни межі або цільового призначення земельної ділянки поновлення договору оренди землі здійснюється у порядку одержання земельної ділянки на праві оренди. Згідно ст.34 Закону України «Про оренду землі» у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця. У разі невиконання орендарем обов'язку щодо умов повернення орендодавцеві земельної ділянки орендар зобов'язаний відшкодувати орендодавцю завдані збитки. Аналізуючи зміст ст.33 Закону України «Про оренду землі», суд зазначає, що законом передбачено два способи поновлення договору оренди землі: 1)на підставі частин першої - п'ятої за наявності таких юридичних факторів: належне виконання орендарем своїх обов'язків за договором, повідомлення орендодавця в установлені строки до закінчення строку дії договору про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк, додавання орендарем до листа-повідомлення проекту додаткової угоди, неповідомлення орендодавцям орендаря протягом місяця про наявність заперечень та своє рішення; 2)за наявності таких юридичних факторів: подовження користування земельною ділянкою орендарем після закінчення строку договору оренди; відсутність протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі. Судом встановлено, що ТОВ «БЕТА-АГРО-ІНВЕСТ» неналежним чином виконувало свої обов'язки за договором, що полягає у невиконанні Указу Президента України від 19.08.2008р. № 725/2008 «Про невідкладні заходи щодо захисту власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)» в частині незабезпечення розміру плати за оренду земельної ділянки не менше 3 відсотків нормативної вартості землі, невиплаті в повному обсязі визначеної в договорі орендної плати, що підтверджується копією колективної претензії про сплату заборгованості по орендній платі за договорам оренди землі від 26.09.2017р. (а.с.76, 77), у встановлений договором про оренду строк (не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору) повідомило про свій намір скористатись переважним правом укладення договору оренд землі на новий строк, направивши орендодавцю [PERSON] відповідний лист-повідомлення від 20.06.2017р. за вих. № 163-Д, додавши до нього проект додаткової угоди, а орендодавець протягом місяця повідомила орендаря про своє небажання продовжувати договір оренди земельної ділянки, направивши ТОВ «БЕТА-АГРО-ІНВЕСТ» відповідну заяву від 12.07.2017р. Доказів надання позивачем [PERSON] зерна неналежної якості відповідачами суду не надано. Посилання відповідача фізичної особи-підприємця [PERSON] про порушення позивачем наказу Міністерства аграрної політики Української академії аграрних наук від 18.07.2008р. № 440/7 щодо порушення позивачем порядку сівозміни, що призвело до виснаження землі, є безпідставним, так як затверджені ним Методичні рекомендації щодо оптимального співвідношення сільськогосподарських культур у сівозмінах різних ґрунтово-кліматичних зон України, мають рекомендаційний характер і, до того ж, спростовуються висновком № 1 наукової експертизи змін екологічного стану земельної ділянки № 5007, що знаходиться на території Іванівської сільської ради Покровського району Донецької області в користуванні ТОВ «Бета-Агро-Інвест», згідно адвокатського запиту від 05.09.2018р., проведеної Національним науковим центром «Інститут ґрунтознавства та агрохімії імені [PERSON]», згідно якого за результатами експертної оцінки протягом 6 років (за даними агрохімічних паспортів 2011 та 2017р.р.) не відбувалося погіршення екологічного стану ґрунту поля № 5007, Визначення коливання у концентраціях хімічних елементів знаходяться в межах похибки. Отже, направленням орендодавцем листів-повідомлень про поновлення договору оренди землі в порядку ст.33 Закону України «Про оренду землі» у нього припинилось переважне право на поновлення строку дії договору оренди землі, а тому підстав для визнання укладеною додаткову угоду до договору оренди землі від 20.08.2007р. між [PERSON] та ТОВ «БЕТА-АГРО-ІНВЕСТ» немає. Стаття 203 ЦК України містить в собі загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Статтею 204 ЦК України встановлено презумпцію правомірності правочину. Згідно ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). У зв'язку з тим, що факт порушення переважного права позивача на поновлення договору оренди землі на новий строк не знайшов свого підтвердження, - підстави для визнання договору оренди землі, укладеного між [PERSON] та фізичною особою-підприємцем [PERSON], відсутні і в цій частині позову необхідно також відмовити. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України у зв'язку з відмовою в позові понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору відшкодуванню не підлягають, а витрати на професійну правничу допомогу позивачем до розподілу суду не пред'являлись. Відповідно до ст.93 ЗК України, ст.ст.203, 204, 215 ЦК України, ст.ст.1, 13, 31, 33, 34 Закону України «Про оренду землі»,

Outcome: dismissed