Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-15 00:00:00

ДВНЗ «Переяслав-Хмельницький державний педагогічний університет імені [PERSON]» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу цільового пільгового кредиту посилаючись на те, що 05 серпня 2004 року між позивачем та відповідачем було укладено договір №164 про надання освітньої послуги (навчання), відповідно до якого позивач взяв на себе зобовязання за рахунок коштів відповідача здійснити навчання останнього та видати диплом. Наказом №163 від 31 серпня 2004 року відповідач була зарахована до складу студентів. 15 лютого 2005 року відповідачем була підписана заява про надання державного кредиту для здобуття вищої освіти та була укладена угода №34 про надання цільового державного кредиту для здобуття вищої освіти. Всього з каси позивача відповідачем було отримано 9250 грн. Термін навчання склав пять років і десять місяців, наказом №317 від 24.06.2010 року відповідач була відрахована з числа студентів у звязку закінченням терміном навчання. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 22.07.2016 рік складає 994 грн.17 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також, судові витрати в розмірі 1600 грн. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 26 грудня 2017 року дана справа призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні. Представником позивача до суду направлена письмова заява, в якій він зазначає, що станом на 26 січня 2018 року відповідачем повністю погашена заборгованість по оплаті за навчання в розмірі 994 грн.17 коп., проте просять стягнути з відповідача сплачений ними судовий збір в розмірі 1600 грн. Відповідач належним чином та своєчасно була повідомлена про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надала письмову заяву про розгляд справи в її відсутність, та відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що позов не визнає в зв»язку з повним погашенням заборгованості перед позивачем та як доказ надала квитанцію про сплату боргу в сумі 994,17 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов слід задовольнити частково. За правилами статей 525, 526 і 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмові від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Так, судом встановлено, що між ДВНЗ «Переяслав-Хмельницький державний педагогічний університет імені [PERSON]» та [PERSON] 05 серпня 2004 року був укладений договір про надання освітніх послуг (навчання) (а.с.6-8). 15 лютого 2005 року відповідачем була написана заява на імя ректора ДВН «Переяслав-Хмельницький державний педагогічний університет імені [PERSON]» про надання їй державного кредиту для здобуття вищої освіти (а.с14), в звязку з цим вони уклали угода №34 про надання цільового державного кредиту для здобуття вищої освіти (а.с.15-18). Пунктом 6.1 даної угоди є те, що одержувач кредиту повертає використаний ним кредит на навчання в сумі 9250 грн. та відсотки за користування ним у сумі 3% від 9250 грн. готівкою або в безготівковому порядку на банківський рахунок до 31 грудня кожного року 1/15 частину від загальної суми одержаного кредиту та відсотки за користування ним, починаючи з 30.05.2009 року по 31 грудня 2025 року. 11 лютого 2008 року в звязку з одруженням прізвище відповідача [PERSON] було змінено на [PERSON] (а.с.10). В період з 2005 року по 2008 рік відповідачем з каси позивача було отримано 9\~250 грн., що підтверджується видатковими ордерами в матеріалах справи(а.с.19-22). Термін навчання склав пять років і десять місяців, наказом №317 від 24.06.2010 року, [PERSON] була відрахована з числа студентів у звязку з закінченням терміну навчання в університеті (а.с.11). Згідно довідки ДВНЗ «Переяслав-Хмельницького державного педагогічного університету імені [PERSON]» станом на 14.11.2017 року заборгованість по кредиту за 2016 рік становить 685,64 грн. та 3% за користування кредитом 308,53 грн. Всього - 994,17 грн. Відповідно до квитанції Ощадбанку від 18 грудня 2017 року [PERSON] було внесено на рахунок ДВНЗ «Переяслав-Хмельницького державного педагогічного університету імені [PERSON]» кошти в сумі 994,17 грн. (а.с.43). Своєю заявою від 05 лютого 2018 року представник позивача позовні вимоги в частині стягнення з відповідачки суми боргу в розмірі 994,17 грн. не підтримав, і ця заява прийнята судом. У відповідності до\~ст. 255 ЦПК України\~ суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: 1) справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства; 2) відсутній предмет спору; 3) набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами; 4) позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом. При цьому ч. 2\~ст. 256 ЦПК України\~передбачено наслідки закриття провадження у справі у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв'язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору. Таким чином, суд приходить до висновку щодо задоволення заяви представника позивача про закриття провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення суми боргу цільового кредиту. Вирішуючи питання щодо стягнення судових витрат, суд встановив наступне. Як вбачається з вимог\~ч. 3\~ст. 142 ЦПК України, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред'явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в розмірі 1600 грн. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial