Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-27 00:00:00

в серпні 2020 року позивач [PERSON] через представника адвоката Яворського Б.І. звернулась до суду із позовом до відповідача ПрАТ СК «Інтер Поліс», в якому просила суд стягнути із відповідача на користь позивача страхове відшкодування розмірі 200000,00 грн., суму витрат на поховання в розмірі 11532,17 грн., компенсацію моральної шкоди в сумі 56676,00 грн., а також судові витрати, пов`язані із отриманням правової допомоги в сумі 20000,00 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 09.05.2020 року на 79 км + 500 м автодороги «Київ-Чоп» в напрямку м. Житомира відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «Рено» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . В салоні зазначеного автомобіля перебувала [PERSON] , яка сиділа позаду водія і не була закріплена ременями безпеки. Внаслідок порушення [PERSON] правил дорожнього руху, останній, не впорався із керуванням, внаслідок чого, зазначений автомобіль декілька раз перекинувся та пасажир автомобіля [PERSON] отримала тілесні ушкодження, які в своїй сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя і знаходяться в причинному зв`язку із настанням її смерті під час транспортування до лікарні. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПрАТ СК «Інтер Поліс», відповідно до полісу № АО/1877313 від 13.09.2019 року. 13.05.2020 року Святошинським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було видано свідоцтво про смерть [PERSON] . Вироком Коростишівського районного суду Житомирської області від 14.07.2020 року у справі № 289/838/20, [PERSON] було визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Позивач вказує, що вона є донькою померлої [PERSON] та єдиною спадкоємицею майна, що залишилось після її смерті. З огляду на те, що внаслідок зазначеної вище дорожньо-транспортної пригоди мати позивача, яка була пасажиром автомобіля «Рено» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , - загинула, а цивільно-правова відповідальність винуватця аварії була застрахована в ПрАТ СК «Інтер Поліс», а тому позивач, як єдиний спадкоємець після смерті матері має право на стягнення страхового відшкодування, відшкодування понесених витрат на поховання і компенсацію моральної шкоди, в зв`язку з чим, остання, вимушена звернутись до суду із даним позовом. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 02.09.2020 року, у справі було відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 19.10.2020 року, у справі було закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з викладених в позові підстав. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на підстави, які викладені в письмовому відзиві на позов, одночасно вказавши на те, що відповідачем право позивача порушено не було, так як, остання, із заявою про виплату страхового відшкодування у встановленому законом порядку та строки до відповідача не зверталась. Представник третьої особи в судовому засіданні вимогу позову ідтримав та не заперечив проти їх заперечення . Суд, вислухавши поясненна представників сторін та третьої особи, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони грунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України). Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України). Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Отже зміст положень зазначених норм цивільного та цивільного процесуального права свідчить про те, що підставою для судового захисту цивільного права є його порушення, невизнання або оспорювання. Судом встановлено, що 09.05.2020 року на 79 км + 500 м автодороги «Київ-Чоп» в напрямку м. Житомира відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «Рено» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . В салоні зазначеного автомобіля перебувала [PERSON] , яка сиділа позаду водія і не була закріплена ременями безпеки. Внаслідок порушення [PERSON] правил дорожнього руху, останній, не впорався із керуванням, внаслідок чого, зазначений автомобіль декілька раз перекинувся та пасажир автомобіля [PERSON] отримала тілесні ушкодження, які в своїй сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя і знаходяться в причинному зв`язку із настанням її смерті під час транспортування до лікарні. Вироком Коростишівського районного суду Житомирської області від 14.07.2020 року у справі № 289/838/20, [PERSON] було визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Цивільного процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПрАТ СК «Інтер Поліс», відповідно до полісу № АО/1877313 від 13.09.2019 року. 13.05.2020 року Святошинським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було видано свідоцтво про смерть [PERSON] . Стороною позивача надано суду докази, які свідчать про те, що позивач [PERSON] є рідною донькою померлої [PERSON] , та єдиною спадкоємицею майна, що залишилось після її смерті. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що внаслідок зазначеної вище дорожньо-транспортної пригоди мати позивача, яка була пасажиром автомобіля «Рено» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , - загинула, а цивільно-правова відповідальність винуватця аварії була застрахована в ПрАТ СК «Інтер Поліс», а тому позивач, як єдина спадкоємиця після смерті матері має право на стягнення страхового відшкодування, відшкодування понесених витрат на поховання і компенсацію моральної шкоди, в зв`язку з чим, остання, вимушена звернутись до суду із даним позовом до страхової компанії. Заперечуючи проти позовних вимог сторона відповідача зазначала про те, що право позивача страховою компанією порушено не було, оскільки, позивач із заявами про виплату страхового відшкодування у встановленому законом порядку та строки до відповідача не зверталась, а відтак відсутні підстави для задоволення позову. Перевіряючи обґрунтованість та доведеність позовних вимог, та заперечень на позов, суд приймає до уваги те, що відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова-відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону). Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст.ст. 35, 36 зазначного закону, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: dismissed