Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

До Гадяцького районного суду Полтавської області надійшов позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON], територіальної громади Сарівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області, треті особи: приватний нотаріус Гадяцького районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON], відділ Держгеокадастру у Гадяцькому районі Полтавської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом. Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом, а саме: право на спадкове майно у вигляді земельної частки (паю) члена колективного сільськогосподарського підприємства «Колос» розміром 1,82 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Сарівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області, після смерті [PERSON], який помер 01 серпня 2001 року. Свої вимоги обґрунтувала тим, що [PERSON] все рухоме і нерухоме майно заповів [PERSON] та [PERSON]. 01.08.2001 року [PERSON] помер. Спадщину фактично після його смерті фактично прийняли [PERSON] та [PERSON] [PERSON] спадщину не приймав. В процесі оформлення спадщини нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про права на спадщину на вищевказане майно у звязку з відсутністю відповідного сертифікату на право на земельну частку (пай) 11.09.2017 року представником відповідача [PERSON] адвокатом [PERSON] у судовому засіданні були надані заперечення відносно позову, які обґрунтовані тим, що [PERSON] до Гадяцької державної нотаріальної контори було подано заяву про прийняття спадщини, у звязку з чим було відкрито спадкову справу. Таким чином, спадкове майно має бути розподілено в рівних долях між [PERSON] та [PERSON] Ухвалою суду від 15.12.2017 року, клопотання представника позивача [PERSON] було задоволено, а у даній цивільній справі замінено третіх осіб: - відділ Держгеокадастру у Гадяцькому районі Полтавської області належною третьою особою - Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області; - приватного нотаріуса Гадяцького районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON] належною третьою особою - Гадяцькою державною нотаріальною конторою Полтавської області. 06.11.2017 року до суду надійшла заява про уточнення позовних вимог, згідно якої позивач прохає визнати за нею у порядку спадкування 1/2 частину права на земельну частку (пай) члена колективного сільськогосподарського підприємства «Колос» розміром 1,82 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Сарівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області, після смерті [PERSON], який помер 01 серпня 2001 року. Ухвалою суду від 19.12.2017 року, позов [PERSON] в частині вимог до [PERSON] залишено без розгляду. До суду також надійшов зустрічний позов [PERSON], в якому він прохає визнати за ним у порядку спадкування 1/2 частину права на земельну частку (пай) розміром 1,82 умовних кадастрових гектар, що розташовані на території Сарівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області і належали померлому 01 серпня 2001 року [PERSON]. Зустрічний позов обґрунтований тим, що [PERSON] все рухоме і нерухоме майно заповів [PERSON] та [PERSON]. 01.08.2001 року [PERSON] помер. Спадщину після його смерті фактично прийняли [PERSON] та [PERSON] Також, спадщину прийняв і він шляхом подачі нотаріусу відповідної заяви. За таких обставин, право на спадщину після померлого має він та [PERSON] в рівних долях, а [PERSON] позбавлена можливості отримати спадщину, оскільки не згадана в заповіті. Ухвалою суду зустрічний позов прийнято до спільного розгляду з первісним позовом. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, надавши суду заяви про розгляд справи без її участі, свої уточнені позовні вимоги та зустрічний позов [PERSON] прохає задовольнити. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявилась, надавши заяву про розгляд справи без її участі та без участі позивача, відносно задоволення зустрічного позову не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] у судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, зустрічний позов відповідача підтримує, а позовні вимоги [PERSON] визнає. Представник відповідача [PERSON] адвокат [PERSON] у судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Представник відповідача територіальної громади Сарівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області у судове засідання не з'явився, надавши письмову заяву про розгляд справи без участі представника, проти позову не заперечують. Представник третьої особи - Гадяцької державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи без участі представника, проти позовних вимог не заперечує. Представник третьої особи - Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області у судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи. Відповідно п. 9 ч. 1 розділу XIII (Перехідні положення) ЦПК України в редакції, яка чинна станом на 15.12.2017 року (надалі ЦПК України), справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Частина 3 ст. 211 ЦПК України передбачає, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 28.12.1998 року [PERSON], мешканець с. Сари на випадок своєї смерті зробив заповітне розпорядження, згідно якого належний йому жилий будинок з допоміжними господарчими будівлями, що знаходяться в с. Сари Гадяцького району Полтавської області, все рухоме та нерухоме майно та земельну ділянку заповів [PERSON] та [PERSON] і рівних долях, що підтверджується копією дублікату заповіту, нотаріально посвідченого 28.12.1998 року секретарем виконкому Сарської сільської ради. Відповідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 22.09.2016 року, даний заповіт є чинним. Копією свідоцтва про народження серії VI-УР № 1656575 від 08.09.1964 року та копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 20.05.2016 року підтверджується, що [PERSON] є дочкою [PERSON] Як вбачається з копії свідоцтва про смерть, виданого повторно серії І-КЕ № 290404 від 18.02.2015 року, [PERSON] помер 01.08.2001 року. [PERSON] був зареєстрований та проживав станом на 01.08.2001 року за адресою: вул. Садова, 43, с. Сари Гадяцького району Полтавської області. Разом з ним були на день його смерті були зареєстровані: дочка [PERSON]; дружина [PERSON]. Інших зареєстрованих станом на 01.08.2001 року не значилось, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Сарівськоїсільської ради Гадяцького району Полтавської області № 853/02-46 від 25.05.2016 року. Відповідно копії свідоцтва про шлюб, виданого повторно серії І-КЕ № 126119 від 18.02.2015 року, 02.11.2007 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], у звязку з чим своє прізвище [PERSON] змінила на прізвище чоловіка [PERSON]. 22.06.2017 року приватний нотаріусом Гадяцького районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON] було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на право на земельну частку (пай) члена колективного сільськогосподарського підприємства «Колос розміром 1,82 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), розташованої на території Сарівськоїсільської ради Гадяцького району Полтавської області, що залишилося після померлого 01.08.2001 року [PERSON] Із довідки відділу Держгеокадастру у Гадяцькому районі Полтавської області від 30.11.2016 року вбачається, що на ім'я [PERSON], (помер 01.08.2001 року) отримано сертифікат на право на земельну частку (пай) КСП «Колос» серії ПЛ №0171244 на площу 1,82 га в умовних кадастрових одиницях, який видавався згідно розпорядження голови Гадяцької районної державної адміністрації №6 від 13.01.1997 року та зареєстрований в Книзі видачі сертифікатів за №396 від 15.02.1997 року по Сарівській сільській раді. Державний акт на право власності на землю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на ім'я [PERSON] не реєструвався та не видавався. Згідно повідомлення приватного нотаріуса Гадяцького районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON] № 1168/01-16 від 27.08.2017 року, та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 21.08.2017 року, після померлого 01.08.2001 року [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину звернулася [PERSON], спадщину прийняла спільним проживанням, [PERSON], прийняла спадщину спільним проживанням, [PERSON] звернувся із заявою про неприйняття спадщини, інші особи із заявами про прийняття чи відмову від спадщини не зверталися. У даній спадковій справі наявний чинний заповіт, посвідчений Сарівською сільською радою Гадяцького району Полтавської області 28.12.1998 року за реєстровим №124. Разом з тим, в процесу судового провадження було виявлено, що після померлого 01 серпня 2001 року [PERSON], до Гадяцької державної нотаріальної контори Полтавської області, згідно книги обліку і реєстрації спадкових справ, із заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON]. Свідоцтва про право на спадщину не видавались. Відомості про інших спадкоємців відсутні, що підтверджується відповідним повідомленням Гадяцької державної нотаріальної контори Полтавської області. Відповідно ч. 1 ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Частиною 1 ст. 534 ЦК УРСР передбачено, що кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Як вбачається з ст. 548 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно ч. 10 ст. 5 ЗК України від 18.12.1990 року № 561-XII в редакції, що діяла на той час, право на земельну частку може бути передано у спадщину в порядку і на умовах, передбачених цивільним законодавством щодо успадкування майна, та статутом відповідного колективного підприємства. Відповідно абз. 2 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Згідно п.п. 10, 11 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Отже, на імя [PERSON] отримано сертифікат на право на земельну частку (пай) КСП «Колос» серії ПЛ №0171244 на площу 1,82 га в умовних кадастрових одиницях, який видавався згідно розпорядження голови Гадяцької районної державної адміністрації №6 від 13.01.1997 року та зареєстрований в Книзі видачі сертифікатів за №396 від 15.02.1997 року по Сарівській сільській раді Гадяцького району Полтавської області. Проте, даний сертифікат втрачено. 01.08.2001 року [PERSON] помер. Спадщину за заповітом після його смерті, до складу якої входить і вищезазначене право на земельну частку (пай), прийняли [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах, тобто кожен має право на половину спадкової маси, визначеної заповітом. При цьому, [PERSON], яка є дочкою померлого, не включена до заповіту в якості спадкоємця. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] та вимоги зустрічного позову [PERSON] повністю знайшли своє підтвердження належними доказами по справі, є законними та обґрунтованими, тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved