Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-15 00:00:00

В травні 2019 позивач АТ «Мегабанк» звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просив суд: стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості у розмірі 73758,07 грн., а також понесені судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 1921 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що відповідач порушив умови кредитного договору № 34-011-834-2-16-Г (з ануїтетними платежами) від 11.07.2016 (далі по тексту - кредитний договір), не повертає отриманий кредит своєчасно, не сплачує кошти (відсотки) за користування ним. В зв`язку із порушенням умов договору, відповідач повинен сплатити: заборгованість за кредитом в розмірі 44328,86 грн., заборгованість за відсотками - 22,29 грн.; забогованість за комісією - 1906,92 грн.; суму штрафу в розмірі 22500 грн., а всього заборгованість складає 73758,07 грн. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 22.05.2019 відкрито провадження по справі та визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. До суду стороною позивача було подано заяву про розгляд справи у відсутність представника, заявлені позовні вимоги сторона позивача підтримує в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, в судове засідання не з`явився, поважності причин неявки суду не повідомив, у встановлений судом строк, відповідач відзив на позов не подавав. Оскільки сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи, відповідно до ст. ст. 223, 280 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи вбачається, що 11.07.2016 між сторонами було укладено кредитний договір, відповідно до якого позивачем було надано відповідачу кредит сумі 50000 грн., строком користуванням з 11.07.2016. по 10.07.2019 включно, зі сплатою 15,0 % річних, комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 3% від суми кредиту, яка сплачується щомісячно. Положеннями п. 4.5 кредитного договору передбачено, що розмір щомісячного платежу становить 3243,36 грн., який включає суму ануїтетного платежу (крім першого та останнього) та суму щомісячної комісійної винагороди, що сплачується щомісячно не пізніше останнього робочого дня звітного періоду. Даний кредитний договір підписаний відповідачем, що підтверджує те, що він погодився на умови надання кредиту та ознайомлений з ними. Відповідно до п. 4.10 кредитного договору, у разі порушення строків сплати ануїтетних платежів та комісійної винагороди понад 90 календарних днів, позивач обліковує заборгованість за кредитним договором в повному обсязі на відповідному рахунку простроченої заборгованості. При цьому правовідносини за цим договором не втрачають своєї чинності та діють протягом строку дії договору. З цього моменту позивач припиняє нарахування щомісячної винагороди, процентна ставка встановлюється в розмірі 0,1% . Згідно з п. 6.3 кредитного договору, у разі порушення строків сплати ануїтетних платежів та/або комісійної винагороди понад 90 календарних днів, відповідач сплачує позивачу штраф у розмірі 45% відсуми кредиту. З 03.05.2017 відповідачу була встановлена процентна ставка в розмірі 0,1 % річних. Судом встановлено, що відповідач отримав кредитні кошти, що підтверджується відповідною заявою на видачу готівки №TR.1490137.2720.3139 від 11.07.2016. Крім того, з графіку платежів, розрахунку заборгованості та виписки по рахунку вбачається прострочення виконання умов кредитного договору зі сторони відповідача. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк ( ч. 1 ст. 530 ЦК України ). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завданні простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання зобов`язання. У разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит (ч. 4 ст. 16 Закону України «Про споживчий кредит»). Згідно з розрахунком заборгованості, станом 01.03.2019 відповідач має заборгованість за кредитним договором у розмірі 73758,07 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 44328,86 грн., заборгованості за відсотками - 22,29 грн., забогованості за комісією - 1906,92 грн. та суми штрафу в розмірі 22500 грн. Відповідачем відзив до суду не надано, докази подані позивачем не спростовано. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1921 грн.

Outcome: approved