Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області в серпні 2018 року надійшов позов АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов мотивовано тим, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 17.01.2013 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 12676,54 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідач надає Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Позивач вказує, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом запропонованими ПАТ КБ «Приватбанк» Умовами за правилами. Тарифами складають між ним та банком Кредитний договір, підтверджується підписом у заяві. Позивач зазначає, що відповідно до п. 1.1.3.2.11 Умов і правил банк має право проводити договірне списання з усіх відкриттях в банку рахунків клієнта в погашення кредитної заборгованості Клієнта і третіх осіб, за кредитами в яких клієнт є поручителем, а також будь-який інший вид заборгованості, яка виникла у клієнта зважаючи невиконаних зобов'язань перед Банком. Позивач повідомляє, що відповідач не надавав позивачу грошові кошти для погашення боргу за кредитом, відсотками, а також інших витрат станом на 25.06.2018 року має заборгованість 41980,41 грн., яка складається з наступного: 12676,55 грн. - заборгованість за кредитом; 6993,22 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 22310,64 грн. - заборгованість за пенею. Представник позивача зазначає, що від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 18536,04 грн., яка була задоволена рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 28.03.2014 року з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк», різниця становить 23444,37 грн.; 3130,87 грн. штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає. Представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі із зазначенням, що позов підтримує в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак повідомлявся належним чином. На підставі ст.\~280\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вирішив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 17.01.2013 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 12676,54 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідач надає Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом запропонованими ПАТ КБ «Приватбанк» Умовами за правилами. Тарифами складають між ним та банком Кредитний договір, підтверджується підписом у заяві. Відповідно до п.1.1.3.2.11 Умов і правил банк має право проводити договірне списання з усіх відкриттях в банку рахунків клієнта в погашення кредитної заборгованості Клієнта і третіх осіб, за кредитами в яких клієнт є поручителем, а також будь-який інший вид заборгованості, яка виникла у клієнта зважаючи невиконаних зобов'язань перед Банком. Позивач повідомляє, що відповідач не надавав позивачу грошові кошти для погашення боргу за кредитом, відсотками, а також інших витрат станом на 25.06.2018 року має заборгованість 41980,41 грн., яка складається з наступного: 12676,55 грн. - заборгованість за кредитом; 6993,22 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 22310,64 грн. - заборгованість за пенею. Від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 18536,04 грн., яка була задоволена рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 28.03.2014 року з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк», різниця становить 23444,37 грн.; 3130,87 грн. штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди. Судом перевірено розрахунок заборгованості відповідача перед позивачем і встановлено його часткову невідповідність вимогам чинного законодавства України, а саме в частині нарахування заборгованості за кредитом, заборгованості по відсоткам за користування кредитом, заборгованості за пенею та штрафу, відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди. Заборгованість відповідачем перед позивачем не погашена. Протягом тривалого часу належних розрахунків відповідач не веде, відповідно, ухиляється від виконання зобов'язань, взятих на себе згідно кредитного договору. Статтею 525 ЦК України\~встановлено, що одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 530\~ЦК України встановлено, що - якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов'язання, строк якого не визначений вказівкою на подію, яка має неминуче настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Статтею 550 ЦК України\~передбачено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Згідно із\~статтею 551 ЦК України\~у випадку, коли предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства; розмір неустойки встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Відповідно до ст. 610\~ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Статтею 611 ЦК України\~встановлено, що у разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною 1 ст. 1054\~ЦК України встановлено, що - за кредитним договором банк або інша кредитна установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.ст. 546,\~549,\~550 ЦК України, виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). За положеннями\~статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Як встановлено у судовому засіданні, рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 28.03.2014 року з [PERSON] на користь позивача АТ КБ «ПриватБанк» було стягнуто 18536,04 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом\~12676,55 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом\~1396,76 грн., 3130,87 грн. штрафу, відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди, 500,00 грн.\~штраф (фіксована частина), 858,86\~штраф (процентна складова). Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги, щодо стягнення заборгованості за кредитом, штрафом, відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди задоволенню не підлягають, оскільки з цих правовідносин між сторонами є вже рішення суду. З приводу стягнення заборгованості по відсоткам за користування кредитом у сумі 6993,22 грн. суд зазначає наступне. Як зазначалося вище рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 28.03.2014 року з [PERSON] на користь позивача АТ КБ «ПриватБанк» було стягнуто 1369,76 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом. Тому суд вважає доцільним стягнути заборгованість по відсоткам за користування кредитом у сумі 5623,46 грн. (6993,22 грн. 1369,76 грн. = 5623,46). З приводу стягнення заборгованості за пенею, суд зазначає наступне. Відповідно до\~ст. 256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) (ст. 258 ч. 2 п. 1 ЦК України). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ст. 267 ч. 4 ЦК України). З урахування того, що позивач звернувся до суду 08.08.2018 року, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню пеня за останні 12 місяців перед зверненням до суду, а саме в розмірі 5070,60 грн. Пунктом 2.1.1.7.6 договору передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 5% від суми позову. Враховуючи те, що розмір задоволених позовних вимог становить 5623,46 грн., то процентна складова штрафу (5%) становить 281,17 грн. Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Враховуючи вищевикладене, а також\~ст. 16 ЦК України, згідно якої суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, суд приходить до висновку, що в даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача, згідно договору б/н від 17.01.2013 року загальної суми заборгованості в розмірі 10975,23 грн., з яких: 5623,46 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 5070,60 грн. заборгованість за пенею, 281,17 грн. - штраф (процентна складова). Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 727,68 грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, решту судового збору слід залишити за позивачем.

Outcome: partial