Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

До Богунського районного суду м. Житомира звернулася [PERSON] з позовом до Публічного акціонерного товариства «[PERSON] Аваль» (далі ПАТ «[PERSON] Аваль»), треті особи - [PERSON], [PERSON], про припинення зобовязань за кредитними договорами. 21.05.2015 р. до суду звернувся [PERSON] з позовом до ПАТ «[PERSON] Аваль», треті особи - [PERSON], [PERSON], про припинення зобовязань за кредитними договорами та [PERSON] з позовом до ПАТ «[PERSON] Аваль», [PERSON], [PERSON], про визнання припиненими зобовязань за кредитними договорами,- Позивачка [PERSON] та її представник, [PERSON] в судовому засіданні позов до ПАТ «[PERSON] Аваль» підтримали повністю, просили задовольнити їх в повному обсязі. Позов [PERSON] та [PERSON] визнали повністю, також просили їх задовольнити з підстав, зазначених у позові. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позов до ПАТ «[PERSON] Аваль» підтримали повністю, просили задовольнити їх в повному обсязі. Під час слухання справи надали суду заяву про продовження слухання справи без їх участі, наполягали на задоволені позовних вимог. В судовому засіданні представник відповідача ПАТ «[PERSON] Аваль» позовні вимоги позивачів не визнала та свою позицію обґрунтувала наступним. В позовних заявах позивачі просять визнати припиненими зобов'язання за кредитними договорами, укладеними між [PERSON] BanepiєM Борисовичем та ПАТ «[PERSON] Аваль» №Z012/110/372 від 21.05.2007 p., №Z012/110/803 від 28.11.2007 р., №Z012/110/804 від 28.11.2007 p., №Z012/110/334 від 11.08.2008 р. Разом з тим в ч. 1 ст. 598 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється на підставах, передбачених договором або законом. Згідно припису ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином. Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результат якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. У зв'язку з погашениям заборгованості у 2011 р. зобов'язання за кредитними договорами №Z012/110/803 від 28.11.2007 p., №Z012/110/804 від 28.11.2007 р. припинились у зв'язку з їх виконанням згідно ст. 599 ЦК України. Предстаник звернув увагу, що жодних вимог до спадкоємців, фінансових та майнових поручителів покійного позичальникам за кредитними договорами №Z012/110/803 від 28.11.2007 p., №Z012/110/804 від 28.11.2007 p. AT «[PERSON] Аваль» не пред'являв i не пред'являє. На думку представника відповідача, припинені у 2011 р. кредитні договори жодним чином права позивачів не порушують i не можуть бути визнані судом припиненими повторно через чотири роки після того як вони припинились у зв'язку з виконанням. Згідно припису ст. 15 ЦК України та ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи iнтepeciв. Відповідно до ст. 608 ЦК України зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою i у зв'язку з цим не може бути виконане особою. Офіційно Банку стало відомо про смерть позичальника 19.05.2011 р. з відповідного запиту приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] який надійшов до Банку 19.05.2011 р. До цього часу поручителі позичальника від його імені здійснювали погашення кредиту за кредитним договором від 28.11.2007 р. №Z012/110/803, не повідомляючи [PERSON] про його смерть. Після смерті позичальника [PERSON] позивачка [PERSON] 11.05.2011 р. повністю погасила заборгованість за кредитним договором від 28.11.2007 р. №Z012/110/803. Згідно припису ст. 528 ЦК України «інша особа може задовольнити вимогу кредитора без згоди боржника у разі небезпеки втратити право на майно боржника оренди, право застави тощо) внаслідок звернення кредитором стягнення на це майно. У цьому разі кредитор зобов'язаний прийняти виконання, запропоноване за боржника особою». На думку представника ПАТ «[PERSON] Аваль» викладені в позовній заяві обставини справи стосовно повідомлення Банка про смерть позичальника та виконання зобов'язань спадкоємцями померлого не відповідають дійсності i не підтверджуються документально. Представник звернув увагу на те, що вимоги до позивачів ПAT «[PERSON] Аваль» пред'явив виключно, як до i фінансових та майнових поручителів, про що свідчать пред'явлені до суду позови та відкриті провадження у справах №295/5373/14-ц та №296/3502/14-ц. Також представник наголосив, що майнові та фінансові поручителі не є стороною кредитного договору. У звязку з цим правовідносини, які виникають з кредитних договорів, можуть бути оспорені майновими та фіансовим поручителями тільки в частині заявлених до них вимог. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Судом встановлено, що між ВАТ «[PERSON] Аваль», правонаступником якого є ПАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON] укладались кредитні договори, відповідно до яких позичальник отримував кредитні кошти на споживчі потреби. Зокрема, 21.05.2007 р. з банком укладено кредитний договір № Z012/110/372 згідно якого позичальник отримав кредитні кошти в сумі 139\~000 дол. США. (а. с. 9). 28.11.2007 р. з банком укладено кредитний договір № Z012/110/803 згідно якого позичальник отримав кредитні кошти в сумі 60\~000 дол. США. (а. с. 6). 28.11.2007 р. з банком укладено кредитний договір № Z012/110/804 згідно якого позичальник отримав кредитні кошти в сумі 125\~000 дол. США. (а. с. 7-8) 11.08.2008 р. з банком укладено кредитний договір № Z012/110/334 згідно якого позичальник отримав кредитні кошти в сумі 182\~000 дол. США. (а. с. 10). В якості доказів у справі позивачем [PERSON] надано до суду рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 09.09.2014 р. у справі № 296/3325/14-ц, яке залишено в силі ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 25.03.2015р. у справі № 6-41969св14, за позовом [PERSON] до ПАТ «[PERSON] Аваль» про припинення договорів поруки та іпотеки, укладених в забезпечення кредитних договорів, зобовязання за якими позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] просять припинити. (а. с. 193-194) Згідно ч. 3 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Так, судами встановлено, що позичальник [PERSON] до своєї смерті належним чином виконував взяті на себе зобовязання по кредитним договорам і вчасно сплачував кредит та відсотки по ньому. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер 03.02.2011 р. про що у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління у Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний запис за № 319 від 07.02.2011 р. Свідоцтвом про смерть серії 1-ТП № 162357 від 07.02.2011 р. (а. с. 11). Також, судами встановлено, що про смерть позичальника [PERSON] його спадкоємці [PERSON] та [PERSON] повідомили ПАТ «[PERSON] Аваль» відразу після його смерті. 03.02.2011 р. в день смерті позичальника [PERSON] відкрито спадщину, яку фактично прийняли його єдині спадкоємці [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за законом та договором про поділ спадкового майна від 13.09.2011р. та спадковою справою. Судами встановлено, що сплата кредитних коштів за кредитними договорами № Z012/110/372 від 21.05.2007р., № Z012/110/803 від 28.11.2007р., № Z012/110/804 від 28.11.2007р., № Z012/110/334 від 11.08.2008р. від імені [PERSON] та [PERSON] сплачувались [PERSON]В, та [PERSON] як спадкоємцями померлого [PERSON] (а. с. 140-163). Також, рішеннями судів встановлено, що після смерті позичальника [PERSON] відбулась заміна боржника у зобовязанні на його спадкоємців [PERSON] та [PERSON], а відтак, фінансова та майнова порука припинилась з 03.02.2011р., тобто з дня смерті позичальника-спадкодавця. Фінансовий поручитель позичальника [PERSON] не надавала згоди відповідати за зобовязаннями нового боржника [PERSON] Суд, дослідивши матеріали справи та поясненя сторін, встановив, що відповідно до наявних в матеріалах справи свідоцтв про право на спадщину за законом від 13.09.2011 р., договору про поділ спадкового майна від 13.09.2011 р., витягів з реєстру прав власності на нерухоме майно, витягів про реєстрацію в Спадковому реєстрі, витягу з Державного реєстру правочинів по спадковій справі №39/2011, позивач [PERSON] отримала у спадщину майно на загальну суму 329996 грн. 77 коп.: (25/100 ід. частин магазину непродовольчих товарів, за адресою: м. Житомир, вул. Московська (пров. Перший Московський), 16, вартістю 329\~996 грн. 77 коп.). Інший спадкоємець [PERSON] на підставі вищезазначених документів, а також довідки Управління НБУ від 06.05.2015 р. за № 90-03/13-010/1214 отримав у спадщину майно на загальну суму 49 276 грн. 36 коп.: (квартиру № 61 за адресою: м. Житомир, вул. Щорса, 131, вартістю 29 790 грн. 00 коп.; 17/100 ід. частин житлового будинку № 1-а за адресою: м. Житомир, вул. Пролетарська, 4, вартістю 8\~773 грн. 00 коп.; вклад на рахунку № 26005222944 в АТ «[PERSON] банк Аваль» в сумі 10\~122 грн. 00 коп.; вклад на рахунку № [NUMBER] в АТ «[PERSON] Аваль» в сумі 373 грн. 12 коп.; вклад на рахунку № [NUMBER] в АТ «[PERSON] Аваль» в сумі 27 дол. США 48 центів (еквівалент 218 грн. 24 коп. станом на 03.02.2011р. за курсом НБУ 794,1700 грн. за 100 дол. США). Всього спадкоємцями [PERSON] та [PERSON] отримано спадкове майно на загальну суму 379\~273 грн. 13 коп. Відповідач ПАТ «[PERSON] Аваль» вимагав від спадкоємців [PERSON] та [PERSON] сплачувати грошові кошти за кредитними зобовязаннями померлого позичальника [PERSON], що підтверджується наявними в матеріалах справи вимогами (претензіями) ПАТ «[PERSON] Аваль» про обовязок спадкодавця від 14.02.2012 р., 07.05.2012 р., від 20.02.2014 р., листами приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] від 06.03.2012 р. З пояснень сторін у справі та наявних кредитних договорів вбачається, що [PERSON] та [PERSON] виконували зобовязання як спадкоємці відповідно до умов кредитних договорів. Після того, як відповідачу ПАТ «[PERSON] Аваль» стало відомо про смерть позичальника [PERSON], в період з 03.02.2011р. по 14.02.2012р. банк не звертався до спадкоємців із вимогою сплати грошових коштів одним платежом, тобто, банк, як кредитора, влаштовував такий порядок погашення боргу спадкоємцями. Надіславши вимоги про необхідність виконання зобовязань спадкоємцями, відповідач ПАТ «[PERSON] Аваль» звертався з пропозицією від 26.06.2012 року до спадкоємців [PERSON] та [PERSON] до укладення нового кредитного договору для виконання кредитних зобовязань за кредитними договорами померлого позичальника. Також, [PERSON] передав [PERSON] грошові кошти в сумі 50\~000 грн. для погашення боргу за кредитами померлого з метою виконання своїх зобовязань спадкоємця, про що свідчить розписка від 10.05.2011 р. Даний факт отримання грошових коштів з відповідним призначенням сторонами не оспорювався. З пояснень [PERSON] та [PERSON] та квитанцій про сплату кредитних коштів від 11.05.2011 року вбачається, що зазначені кошти було внесено наступного дня на рахунок ПАТ «[PERSON] Аваль». З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що в період з 15.02.2011 р. по 31.07.2013 р. спадкоємцями померлого позичальника [PERSON] сплачено ПАТ «[PERSON] Аваль» з метою виконання зобовязань спадкоємців 210\~828 дол. США 80 центів, що на день сплати дорівнювало еквіваленту в гривневому виразі 1\~697\~368 грн. 43 коп. Дані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи копіями квитанцій про сплату коштів. Зокрема, за кредитним договором № Z012/110/372 від 21.05.2007 р. спадкоємцями сплачено 41 241 дол. США 99 центів; за кредитним договором № Z012/110/803 від 28.11.2007 р. 42856 дол. США 28 центів; за кредитним договором № Z012/110/804 від 28.11.2007 р. 89 550 дол. США 10 центів; за кредитним договором № Z012/110/334 від 11.08.2008 р. 37 180 дол. США 43 центи. Зважаючи на те, що сукупна вартість спадкового майна становить 379\~273 грн. 13 коп., а спадкоємцями сплачено грошові кошти в сумі 210\~828 дол. США 80 центів (еквівалент на дату платежу в гривневому виразі становить 1\~697\~368 грн. 43 коп.), а після смерті відбулась заміна боржника у зобовязанні, суд приходить до висновку, що спадкоємцями [PERSON] та [PERSON], як новими боржниками за кредитними договорами зобовязання виконані в повному обсязі. В судовому засіданні представником ПАТ «[PERSON] Аваль» подано копію рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 03.06.2015р. у справі № 296/3502/14-ц за позовом ПАТ «[PERSON] Аваль» до [PERSON] та [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, яка належить [PERSON] та стягнення боргу за кредитним договором № Z012/110/334 з поручителів солідарно. Відповідно до цього рішення суду, яке не набрало законної сили, вирішено звернути стягнення на предмет іпотеки, яка належить [PERSON], що свідчить про порушення її прав та можливістю звернення до суду за їх захистом. Про виконання своїх зобовязань в тому числі за кредитними договорами № Z012/110/803 від 28.11.2007 р. та № Z012/110/804 від 28.11.2007 р. [PERSON] зверталась із заявою від 14.03.2014 р. до ПАТ «[PERSON] Аваль», відповідь на яку не отримала. Представник відповідача ПАТ «[PERSON] Аваль» не надала жодних доказів, які свідчать про повідомлення [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про неналежне виконання або повне виконання зобовязань за кредитними договорами. Пояснення представника ПАТ «[PERSON] Аваль» про те, що в квитанціях про сплату кредитних коштів від 11.05.2011 р. зазначено повне погашення кредиту згідно договорів поруки не заслуговують на увагу, оскільки в квитанціях № 1, 2, 3, 4 від 11.05.2011 р. в призначенні платежу зазначено погашення відсотків та повне погашення кредиту згідно договорів поруки 012/110/803/1 та 012/110/804/1 від [PERSON] Проте, довідки про повне виконання зобовязань за цими кредитними договорами банком не надавалось, тому про повне виконання зобовязань за кредитними договорами [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не знали та не могли знати. Також, як зазначалось, рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 09.09.2014р. у справі № 296/3325/14-ц, яке залишено в силі ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 25.03.2015р. у справі № 6-41969св14, встановлено, що сплата кредитних коштів в тому числі за кредитними договорами № Z012/110/803 від 28.11.2007 р., № Z012/110/804 від 28.11.2007 р. здійснювалась [PERSON] та [PERSON] як спадкоємцями померлого [PERSON] (а. с. 193-194). З тих самих підстав не заслуговують на увагу пояснення представника ПАТ «[PERSON] Аваль» стосовно того, що не можливо встановити особу, яка здійснювала платежі за кредитами в період з 15.02.2011 р. по 31.07.2013 р. від імені померлого позичальника [PERSON] вже після його смерті. В умовах кредитних договорів зазначено, що договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами, включаючи всі додатки до нього, і діє до виконання сторонами взятих на себе зобовязань по цьому договору в повному обсязі (п. 7.2. частини 2 кредитного договору № Z012/110/372 від 21.05.2007 р.; п. 8.3 частини 2 кредитного договору № Z012/110/803 від 28.11.2007 р.; п. 8.3. частини 2 кредитного договору № Z012/110/334 від 11.08.2008 р.). В умовах кредитного договору зазначено, що договір набуває чинності з часу надання позичальнику кредитних коштівта діє до повного погашення кредитної заборгованості (суми кредиту, відсотків за користування, штрафів та пені) (п. 8.1. кредитного договору № Z012/110/804 від 28.11.2007 р.). Враховуючи, що [PERSON] та [PERSON], як нові боржники (позичальники) у зобовязанні за кредитними договорами № Z012/110/372 від 21.05.2007 р.; № Z012/110/803 від 28.11.2007 р.; № Z012/110/804 від 28.11.2007 р.; № Z012/110/334 від 11.08.2008р., свої зобовязання виконали належним чином в повному обсязі, суд приходить до висновку, про можливість припинення виконання, проведеним належним чином зобовязань за кредитними договорами № Z012/110/372 від 21.05.2007 р. та № Z012/110/334 від 11.08.2008 р. Зобовязання за кредитними договорами № Z012/110/803 від 28.11.2007р. та № Z012/110/804 від 28.11.2007р. хоча і проведені належним чином, але з огляду на довідку ПАТ «[PERSON] Аваль» є погашеними в повному обсязі, тобто виконаними. У звязку з припинененням зобовязань за цими кредитними договорами до винесення судового рішення у даній справі, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову в цій частині слід відмовити у звязку з відсутністю предмету спору. Задовольняючи позов в частині припинення зобовязань за кредитними договорами № Z012/110/372 від 21.05.2007 р. та № Z012/110/334 від 11.08.2008 р. суд приходить до висновку, що, оскільки, [PERSON] та [PERSON], як єдині спадкоємці та як нові боржники за кредитними договорами виконали свої зобовязання в повному обсязі, також відсутні інші спадкоємці та інших боржники за кредитними договорами № Z012/110/372 від 21.05.2007 р. та № Z012/110/334 від 11.08.2008 р., зобовязання за кредитними договорами припиняються також неможливістю його виконання у зв'язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає. Щодо строку позовної давності для звернення до суду за кредитними договорами № Z012/110/803 від 28.11.2007 р. та № Z012/110/804 від 28.11.2007 р. суд приходить до висновку, що позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] його дотримались, оскільки про існування обставин, які б свідчили про повне погашення боргу за кредитами, відповідачі дізнались в судовому засіданні із довідки ПАТ «[PERSON] Аваль» про погашення кредитних договорів № Z012/110/803 від 28.11.2007 р. та № Z012/110/804 від 28.11.2007 р. в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В судовому засіданні представник відповідача вказувала, на те, що банк повідомляв [PERSON], [PERSON], [PERSON] про погашення кредитів але при цьому ніяких доказів що до цього питання суду не надав. Статтею 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В статті 527 ЦК України зазначено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Частиною 1 ст. 529 ЦК України визначено, що кредитор має право не приймати від боржника виконання його обов'язку частинами, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Частиною 1 ст. 598 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. В ст. 607 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється неможливістю його виконання у зв'язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає. Статтями 1216, 1218, 1223, 1268, 1281, 1282 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. Постановою № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» передбачено, що суди мають враховувати, що з урахуванням положення статті 1282 ЦК спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями (п. 32 Постанови). В постанові Верховний Суд України від 17.04.2013 р. у справі № 6-18цс13 зазначено, що у випадку смерті боржника за кредитним договором його права і обовязки за цим договором переходять до спадкоємців, які зобовязані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Також, судом встановлено, що у разі смерті боржника за кредитним договором за наявності спадкоємців відбувається заміна боржника в зобовязанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину. А тому, висновок суду касаційної інстанції про те, що у разі смерті боржника, який був стороною кредитного договору, не відбувається заміна боржника в зобовязанні, оскільки має місце успадкування грошового обовязку спадкоємцем, є помилковим. Узагальненнями судової практики розгляду цивільних справ, що виникають з кредитних правовідносин, Верховним Судом України зазначено, що якщо боржник помер, то в силу ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобовязані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Таким чином, спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором в межах вартості майна, одержаного в спадщину. За ст. 607 ЦК зобовязання припиняється неможливістю його виконання у звязку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає. У звязку з цим, враховуючи, що спадкоємці відповідають за борги спадкодавця в межах вартості майна, одержаного в спадщину, то за відсутності чи недостатності спадкового майна кредитне зобовязання припиняється неможливістю виконання чи недостатністю спадкового майна. На пiдставi ст.ст. 526, 527, ч. 1 ст. 529, ч. 1 ст. 598, 599, 607, 1216, 1218, 1223, 1268, 1281, 1282 ЦК України Постановою № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин»,

Outcome: partial