Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

Головний лікар КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просив вирішити питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку [PERSON], посилаючись на те, що рішенням Маріїнського районного суду Донецької області від 27.10.2006 року [PERSON] визнаний недієздатним. Рішенням Маріїнського районного суду Донецької області від 03.03.2007 року опікуном останнього призначена його тітка [PERSON]. Із анамнезу відомо, що [PERSON] спостерігається у лікаря-психіатра з раннього дитинства з діагнозом: «Олігофренія в ступені помірної дебільності». У 1988 році проходив обстеження в обласній психіатричній лікарні м. Донецька по направленню військкомату, виставлений діагноз: «Олігофренія в ступені вираженої дебільності». Був визнаний інвалідом II групи, а з 2011 інвалід І групи дитинства. У 1989 році скоїв тяжке суспільно-небезпечне діяння, знаходився на примусовому лікуванні в психіатричній лікарні м. Дніпропетровська. У подальшому неодноразово проходив лікування в психіатричній лікарні м. Донецьк з порушеннями поведінки, агресією в адресу оточуючих та близьких. Також спостерігалися психотичні вкраплення у вигляді слухових обманів, відчуття стеження, відмічалися безпричинні зміни настрою. З 2013 року хворий з опікуном мешкають в м. Запоріжжі (переселенці із зони АТО). П'ять разів перебував на стаціонарному лікуванні в КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР у зв'язку з погіршенням психічного стану. Остання виписка відбулася 02.11.2017 року. Під час знаходження у стаціонарі консультований професором кафедри психіатрії ЗДМУ, к.мед.н. [PERSON], діагноз змінений: «Пфропфгебефренія». Згідно із заявою опікуна стан [PERSON] змінився: сильно кричить, плаче, не хоче жити, хоче повіситися, кричить - «вбийте мене», б'є себе по голові, сильно агресивний. 08.11.2017 року був доставлений бригадою спеціалізованої медичної допомоги в приймальне відділення КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР у зв'язку з погіршенням психічного стану. Оглянутий черговим лікарем, який кваліфікував стан, як загострення хронічного психічного розладу. Госпіталізований у примусовому порядку. 08.11.2017 року [PERSON] оглянутий комісією лікарів-психіатрів. Критики до хвороби та поведінки немає. Теперішній стан хворого можна кваліфікувати, як тяжкий психічний розлад у формі пфропфгебефренії, галюцинаторно-параноїдний синдром із суіцидальними висловлюваннями, ауто агресією, з високою імовірністю скоєння суспільно-небезпечного діяння по відношенню до себе (висловлює думки про небажання жити, бє себе по голові). Приймаючи до уваги погіршення психічного стану, відсутність критики до хвороби, лікування можливо тільки в умовах психіатричного стаціонару. У судовому засіданні представник психіатричного закладу доводи заяви підтримала з підстав, викладених в ній, і просила суд задовольнити заяву. Прокурор заяву підтримала і просила суд винести рішення про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку. Законний представник [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримала і наполягала на примусовій госпіталізації останнього. [PERSON] у судовому засіданні щодо примусової госпіталізації не заперечував. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, лікаря-психіатра, особи, щодо якої вирішується питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку, її законного представника, думку прокурора, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. У своєму рішенні Європейський Суд з прав людини (справа «[PERSON] проти України») від 17.04.2014 року зазначив, що особа не може вважатися «Психічно хворою» та позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов; по-перше, об'єктивна медична експертиза повинна достовірно показати, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання. Як вбачається з висновку комісії лікарів-психіатрів від 08.11.2017 року, стан [PERSON], [INFO], страждає кваліфіковано, як тяжкий психічний розлад у формі пфропфгебефренії, галюцинаторно-параноїдний синдром із суіцидальними висловлюваннями, ауто агресією, з високою імовірністю скоєння суспільно-небезпечного діяння по відношенню до себе (висловлює думки про небажання жити, бє себе по голові). Приймаючи до уваги погіршення психічного стану, відсутність критики до хвороби, лікування можливо тільки в умовах психіатричного стаціонару (а.с. 3). Надані суду пояснення лікаря-психіатра, зокрема, про те, що [PERSON] вже багато років проходить курс лікування у психіатричній лікарні і внаслідок захворювання являє потенційну соціальну небезпеку для себе і оточуючих, суд вважає доказами по справі, підтверджуючими необхідність госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку. Таким чином, зібрані у справі докази і їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви.

Outcome: approved