Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

В травні 2015 року [PERSON] . звернулася до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні та розпоряджанні ванною кімнатою у квартирі під [ADDRESS] у м. Одесі. Обгрунтовуючи свої позовні вимоги позивач зазначає, що вона та відповідач є співвласниками квартири під [ADDRESS] в м. Одеса, в тому числі співвласниками розташованого в цій квартирі приміщення ванної кімнати, але відповідач перешкоджає їй в користуванні цим приміщенням, посилаючись, що це приміщення є лише її власністю. Позивач просила розглянути справу без її участі та задовольнити позов, про що продала адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи. Відповідач [PERSON] веде дану справу в суді через свого представника [PERSON], яка не повідомила суду причину своєї неявки, хоча про дату і місце наступного розгляду справи була повідомлена під розписку згідно ч. 3 ст. 191 ЦПК України, про що свідчить приєднаний судом до матеріалів справи довідковий лист від 21.09.2015 р. (а.с.29). Крім того, 23 вересня 2015 року судом було направлено копію заяви представника [PERSON] про залучення [PERSON], який також є співвласником квартири під [ADDRESS] м. Одесі, до участі у даній справі в якості третьої особи, - на адресу останнього, але від нього не надійшло до суду повідомлення про згоду на участь у даній справі. Відповідно ч. 3 ст. 36 ЦПК України суд повідомляє третю особу про справу, направляє їй копію заяви про залучення третьої особи і роз'яснює право заявити про свою участь у справі. Якщо від третьої особи не надійшло повідомлення про згоду на участь у справі, справа розглядається без неї. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] є власником 120/1000 ч. квартири під [ADDRESS] м. Одесі на підставі договору дарування від 31.07.2013 р., посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Качур О.М. за р. № 2104, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 31.07.2013 р. (номер запису про право власності : 1958795). Відповідач [PERSON] є власником 250/1000 ч. вказаної квартири на підставі договору дарування частини квартири від 17.11.2000 р., посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сімоновою О.Ю. за р. № 6854, зареєстрованого Одеськім міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості 19.12.2000 р. (під р. № 89 на стор. 177 в книзі 375пр.). Власником 255/1000 ч. згаданої квартири є [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.07.2012 р., виданого державним нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної конторі Чорною С.Г. та зареєстрованого за р. № 4-2547, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 28.07.2014 р. (номер запису про право власності : 6509684). Як вбачається з матеріалів справи, існуюча в квартирі під [ADDRESS] м. Одеса ванна кімната площею 3,1 кв.м. належить усім співвласникам цієї квартири на праві спільної часткової власності відповідно до належних кожному з них часток в цій квартирі, що в свою чергу підтверджується договором № Н-89 купівлі-продажу нерухомого майна від 14.08.2001 р., зареєстрованим на Чорноморській товарній біржі, зареєстрованим Одеським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомого майна 23.08.2001 р. (під р. № 89 на стор 182 в книзі 413пр), згідно з яким колишньому власнику 255/1000 ч. часток цієї квартири [PERSON] належали, зокрема 255/1000 ч. ванної кімнати в цій квартирі, та технічним паспортом на цю квартиру, виготовленим станом на 07.05.2012 року, згідно з яким ванна кімната площею 3,1 кв.м. є приміщенням загального користування, що само по собі виключає можливість того, що відповідач [PERSON] є одноособовим власником спірного приміщення ванної кімнати. Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319, 321, 383 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб; власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном; власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону; усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав; право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні; власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Згідно ч. 1, 3 ст. 370 ЦК України право часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у справі спільної часткової власності. З огляду на наведене та враховуючи, що позивач стверджує, що відповідач чинить їй перешкоди у користуванні ванною кімнатою площею 3,1 кв.м., що розташована в квартирі під [ADDRESS] м. Одесі, а відповідач не спростувала ці доводи позивача, тому суд доходить висновку, що порушене право позивача підлягає судовому захисту шляхом зобов'язання відповідача не чинити перешкоди позивачу у користуванні згаданою ванною кімнатою. Проте позивач не обґрунтувала свою вимогу в частині усунення їй перешкод в розпоряджанні спірною ванною кімнатою з боку відповідача, а саме не зазначила яким чином відповідач чинить їй в цьому перешкоди, тому ця вимога позивача не підлягає задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: partial