Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-09 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулось ПАТ «СК «АРКС» до [PERSON] про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок ДТП з вимогами стягнути з відповідача шкоду, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 198 666,40 грн, та судовий збір в розмірі 2 980,00 грн. Позов мотивований тим, що між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту за №401347а7ка, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб LEXUS LX570, д.р.н. [NUMBER] . 25.01.2018 року о 15:08 на автодорозі М-21 Виступовичі-Житомир-Могилів-Подільський 283 км 0 м сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля LEXUS LX570, д.р.н. [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] та автомобіля LVD CONVOY, д.р.н. [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] , внаслідок чого було пошкоджено автомобіль LEXUS LX570. Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 19.02.2018 року [PERSON] визнали винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за порушення понкту 12.1,13.1 ПДР України. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту № АХА2360462 від 15.02.2018 року та умов Договору страхування 401347а7ка від 07.12.2017 року, розмір страхового відшкодування склав 296 666,40 грн., які позивачем було сплачено за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу. Пунктом 29.28 Договору встановлено у випадку сплати страхового платежу за Договором частинами згідно з розділом 18 Договору Страховик має право здійснити страхове відшкодування за вирахуванням різниці між повним страховим платежем за відповідний період дії Договору, вказаним у розділі 14 Договору, та фактично сплаченим за відповідний період дії Договору страховим платежем. Сума, що була врахована як взаємозалік становить 12 640,00грн. відображена в страховому акті. Відповідно до звіту № 175 про оцінку ТЗ, вартість відновлювального ремонту ТЗ LEXUS LX570 (д.р.н. [NUMBER] ), розрахована оцінювачем, склав 271 724,73 грн. Позивач зазначає, що страхове відшкодування було розраховано та виплачено відповідно до рахунку, виставленого СТО, що надало послуги з відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля, що є достатніми доказами фактично здійснених позивачем витрат по виплаті страхового відшкодування, які виникли внаслідок ДТП. На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо- транспортної пригоди [PERSON] за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу LVD CONVOY, д.р.н. [NUMBER] , була застрахована в ПАТ «СК «УСГ» згідно полісу № АК006954129. Даним полісом встановлений ліміт відповідальності ПАТ «СК «УСГ» в розмірі 100 000,00 грн., франшиза - 2 000,00 грн. У свою чергу, позивач звернувся до ПАТ «СК «УСГ» з Заявою про виплату страхового відшкодування за вих. № 4325/18/ЦВ від 15.05.2018 року, і 13.07.2018 року було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 98 000,00 грн., що становить розмір ліміту по полісу за вирахуванням встановленої франшизи. За таких обставин сума збитків, які перевищують ліміт по полісу та не відшкодовані на дату подання позову становить 198 666,40 грн., які позивач просить стягнути з відповідача. Вищезазначене і стало підставою для звернення позивача до суду. Ухвалою суду від 06.11.2020 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленнм (викликом) осіб. На адресу відповідача судом була надіслана копія ухвали про відкриття провадження у справі, у якій був встановлений строк для подання відзиву, а також копія позовної заяви і доданих до неї документів,які ним отримані. Відзиву на адресу суду від відповідача не надходило. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, до суду подав клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просив суд задовольнити (а.с.56). В судове засідання відповідач жодного разу не з`явився про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомлено. На підставі ст. 280 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд вирішив провести заочний розгляд справи. Судом по справі встановлені наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. 25.01.2018 року о 15:08 на автодорозі М-21 Виступовичі-Житомир-Могилів-Подільський 283 км 0 м сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля LEXUS LX570, д.р.н. [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] та автомобіля LVD CONVOY, д.р.н. [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] , внаслідок чого було пошкоджено автомобіль LEXUS LX570. Власником автомобіля LEXUS LX570, д.р.н. [NUMBER] , відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Серія [NUMBER] є [PERSON] (а.с.37). Внаслідок вказаної ДТП було пошкоджено автомобіль LEXUS LX570, д.р.н. [NUMBER] , який відповідно до Договору добровільного страхування наземного транспорту №401347а7ка від 07.12.2017 року був застрахований в ПАТ «СК «АХА Страхування» (а.с. 32-36). Згідно витягу з ЄДРЮО, 20.06.2019 року ПАТ «СК АХА Страхування» було здійснено державну реєстрацію зміни свого найменування на ПАТ «СК АРКС», яке є правонаступником за всім майном, правами та обов`язками ПАТ «СК «АХА Україна» (а.с.40-43) Згідно постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 19.02.2018 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 340 грн. (а.с. 9). Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»). За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України). Відповідно до частини першої статті 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України у разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. При цьому, страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору, і не може перевищувати розміру реальних збитків (втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права). Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. 27.01.2018 року [PERSON] , як власник автомобіля LEXUS LX570, д.р.н. [NUMBER] , звернувся до ПАТ «СК «АХА Україна» з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку (а.с.29). Згідно Звіту № 175 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспотногозасобу від 02.03.2018 року, вартість (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу LEXUS LX570, д.р.н. [NUMBER] , становить 143 722,89 грн. (а.с.16-28). Як вбачається з Рахунку-фактури № АС-00000675 від 08.02.2018 року ремонтно-відновлювальні роботи склали 296 666,40 грн. (а.с.12) Відповідно до Страхового акту № АХА2360462 від 15.02.2018 року сума страхового відшкодування на підставі розрахунку склала 296 666,40 грн., сума вішкодування - 284 026,40 грн. (а.с.11). Відповідно до платіжного доручення № 422 907 від 19.02.2018 року АТ «СК «АХА Страхування» сплатило ФОП [PERSON] , кошти у розмірі 284 026,40 грн. (а.с. 8) Відповідно до частин першої, другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Відповідно до частин шістнадцятої, сімнадцятої статті 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Відповідно до вимог статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст. 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до п. 2 ст. 14 ЦК України особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Відповідно до ст. 511 ЦК України зобов`язання не створює обов`язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов`язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора. Згідно з частинами першою та четвертою статті 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору. З огляду на вищенаведене, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов`язанні. Таким чином потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав. Зазначеної вище позиції дотримується і Верховний Суд України в постанові від 20.01.2016р. у справі 6-2808цс15. Судом встановлено, що на час скоєння ДТП цивільно-правова [PERSON] була застраховано у ПАТ «СК «УСГ», на підставі Полісу № АК/6954129 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну становить 100 000,00 грн., франшиза 2 000,00 грн. (а.с.38). Отже, в даному випадку після виплати страхувальником страхового відшкодування потерпілому за договором добровільного страхування та частковим поверненням цьому страхувальнику суми відшкодованого страхового відшкодування страхувальником, де була застрахована цивільно-правова відповідальність винної особи, позивач отримав право вимоги до відповідача на залишок суми, що становить 198 666,40 грн. Враховуючи наведені норми законодавства, суд вважає, що позовні вимоги у розмірі заявленому позивачем є підставними та доведеному належними та допустими доказами і не спростованому відповідачем. Тому, з огляду на встановлені обставини та вище проаналізовані правові норми, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з [PERSON] шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 198 666,40 грн. підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 2 980,00 грн. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved