Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-25 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернувся [PERSON] з позовом до Першої Вінницької державної нотаріальної контори, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору -\~\~ Вінницького виконавчого комітету Вінницької міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позов мотивований тим, що 26.12.2004 року померла мати позивача - [PERSON], яка проживала до смерті за адресою: м. Вінниця, вул. Блока, буд. 18. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на 1/4 будинку № 18 по вул. Блока у м. Вінниці. Позивач є власником на 1/4 будинковолодіння № 18 по вул. Блока у м. Вінниці. Мати позивача під час життя була інвалідом першої групи і потребувала стороннього догляду, за нею постійно доглядала дружина [PERSON], яка з нею проживала до останнього її дня життя, з 14 жовтня 2001 року по 24 грудня 2004 року. [PERSON] мала двох дітей: [PERSON], який помер 15 грудня 2007 року (із заявою про прийняття спадщини після смерті матері не звертався) та [PERSON], який також із заявою про прийняття спадщини після смерті матері не звертався, тому що перебуває в місцях позбавлення волі. Після подання звернення до першої державної нотаріальної контори м. Вінниці з доказами про підтвердження підстав пропущення строків прийняття спадщини, позивачу було повідомлено, що він пропустив шестимісячний термін для подачі заяви про прийняття спадщини і цей термін може продовжити лише в судовому порядку. На підставі викладеного позивач просить визначити додатковий строк терміном 3 місяці для подання заяви [PERSON] про прийняття спадщини, яка відкрилась 26.12.2004 року після смерті [PERSON]. Ухвалою суду від 31.10.2016 року до участі у справі було залучено [PERSON] та [PERSON] в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав за обставин викладених в ньому, просив позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, заперечувала щодо його задоволення, оскільки позивач не надав суду доказів поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Також зазначила, що вона є неналежним відповідачем у даній цивільній справі. Представник третьої особи - ВК ВМР заперечувала щодо задоволення позову, оскільки позивачем не вірно визначено процесуальний статус осіб, які приймають участь у справі, а також зазначила, що позивач не надав суду жодних доказів, які б підтверджували наявність обставин, що обєктивно перешкодили йому своєчасно прийняти спадщину після смерті матері. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявились, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялись завчасно та належним. В матеріалах справи містяться заяви про розгляд справи у їх відсутність із зазначенням, що проти задоволення позову заперечують в повному обсязі. Також, в матеріалах справи наявні заперечення [PERSON] Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про народження серії 1-ам № 094882, виданого 05.02.2008 року відділом РАЦС ВМУЮ Вінницької області, батьками [PERSON], [INFO], записані [PERSON] та [PERSON]. (а.с. 6) Відповідно до свідоцтва про право власності від 24.01.1995 року, [PERSON] належить право власності на ? частини будинку з відповідною часткою господарських будівель, що знаходиться в м. Вінниці по вул. Блока під номером 18. (а.с. 4) Договором про порядок користування частинами будинку від 24.11.2001 року визначено порядок користування будинком № 18 по вул. Блока в м. Вінниця між [PERSON] (1/2), [PERSON] (1/4), [PERSON] (1/4) (а.с. 8). Згідно свідоцтва про смерть серії 1-АМ № 102883, виданого повторно 05.02.2008 року відділом РАЦС Вінницького районного управління юстиції Вінницької області, [PERSON] помер 15.12.2007 року (а.с. 7). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. В судовому засіданні оглянуто і досліджено матеріали спадкової справи № 1477/07 до майна померлого 15.12.2007 року [PERSON] (а.с. 73-173). З матеріалів спадкової справи вбачається, що до Першої Вінницької державної нотаріальної контори 24.12.2007 року із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом звернулись [PERSON] та [PERSON] і отримали відповідні свідоцтва про право на спадщину за законом, зокрема на ? частку домоволодіння, яке складається з двох житлових будинків з прибудовами, з відповідною часткою господарських будівель та споруд під №18, яке знаходиться по вул. Блока в м. Вінниці. Як вбачається з довідок про звільнення, позивач відбував покарання в установах Державної кримінально-виконавчої служби з 13.03.2002 року по 12.03.2010 року, з 10.05.2011 року по 08.08.2014 року (а.с. 10-11). Також, судом оглянуто та досліджено наступні докази: -копію договору купівлі продажу від 02.11.1951 року; -копію витягу з рішення міськвиконкому № 14 від 19.05.1948 року; -копію акта від 18.07.1948 року; -копію плану схеми домоволодіння № 10-а по вул. Блока м. Вінниці; -копію свідоцтва про одруження ЯР № 547457 від 18.051949 року; -копію договору про порядок користування реальними частинами будинковолодіння від 24.05.1977 року; -копію заповіту від 04.06.1985 року [PERSON]; -копію свідоцтва про право власності від 24.01.1995 року; -копію реєстраційного посвідченням на ? будинковолодіння № 18 по вул. Блока у м. Вінниці, зареєстрованого за громадянкою [PERSON]; -копію довідки № 2461 від 10.06.2015 року про право власності [PERSON] на ? частки; -копію довідки № 222 від 21.03.1994 року; -копію посвідчення інваліда першої групи [PERSON] серії MCE №307061. -копію рішення Виконавчого комітету Вінницької міської ради від 29.07.1999 року № 971 -копію рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 30.03.2016 року -копію ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 28.11.2016 року -копію рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 26.02.2009 року; -копію додаткового рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 10.06.2009 року (а.с. 49-61, 138-144, 206-209). Згідно свідоцтва про смерть серії 1-АМ № 255189, виданого 26.12.2004 року відділом РАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, [PERSON] померла 26.12.2004 року (а.с. 5). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. Судом встановлено, що спадкова справа після померлої 26.12.2004 [PERSON] не заводилась, заповіт від імені померлої не посвідчувався.(а.с. 67-69). 28.04.2016 року [PERSON] звернувся до першої Вінницької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак 17.05.2016 року першою Вінницькою державною нотаріальною конторою надіслано лист [PERSON] про те, що він пропустив строк прийняття спадщини, оскільки не подав протягом 6-ти місяців з дня смерті матері до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно із ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Статтею 1270 ЦК України обумовлено строк для прийняття спадщини - шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог\~ст. 1272 ЦК України\~в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.\~\~За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в\~ постанові «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7\~особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Згідно п.24 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року №7\~«Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними,\~\~непереборними,\~\~істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, викладених у Листі №24-753/0/4-13 Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування\~строку поважними визнаються такі причини, як тривала хвороба, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі в Збройних Силах України тощо. Наведені позивачем причини пропуску строку для прийняття спадщини, а саме те, що позивач перебував у місцях позбавлення волі, не повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для позивача на вчинення цих дій, оскільки позивач відбував покарання в установах Державної кримінально-виконавчої служби з 13.03.2002 року по 12.03.2010 року, з 10.05.2011 року по 08.08.2014 року і мав можливість звернутись до нотаріальної контори після звільнення з 12.03.2010 року. Відповідно до норм Кримінально-виконавчого кодексу України засуджені користуються всіма правами людини та громадянина, передбаченими Конституцією України, за винятком обмежень, визначених цим Кодексом, законами України і встановлених вироком суду ( ст. 7 ч.2 КВК України). Крім того, ст. 8 КВК України засуджені мають право звертатися відповідно до законодавства з пропозиціями, заявами і скаргами до адміністрації органів і установ виконання покарань, їх вищестоящих органів, до УповноваженогоВерховної Ради України з прав людини, Європейського суду з прав людини, а також інших відповідних органів міжнародних організацій, членом або учасником яких є Україна, до уповноважених осіб таких міжнародних організацій, суду, органів прокуратури, інших органів державної влади, органів місцевого самоврядування та об'єднань. Відповідні заяви подаються у двох примірниках, один з яких з відміткою про отримання залишається у засудженого. Засудженому гарантується право на правову допомогу. Для одержання правової допомоги засуджені можуть користуватися послугами адвокатів або інших фахівців у галузі права, які за законом мають право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Таке право поширюється і на засуджених осіб, які перебувають на лікуванні у закладах охорони здоров'я. З урахуванням наведеного, суд вважає, що позивач як громадянин України, та який перебував в місцях позбавлення волі мав право та можливість на подачу заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті своєї матері, як самостійно так і через свого представника. Крім того, слід зауважити, що саме по собі незнання про смерть спадкодавця без установлення інших об'єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини не свідчить про поважність пропуску зазначеного строку. Окрім цього, статтею 33 ЦПК України визначено, що у разі пред'явлення позову до неналежного відповідача суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача, суд повинен відмовляти у задоволенні позову. Належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину, або територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. На вище вказане звернув увагу Вищий спеціалізований суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в листі №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року. Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст. 58 ЦПК України). Згідно із ч.2\~ ст. 59 ЦПК України, обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач не надав суду жодних доказів, які б підтверджували наявність обставин, що обєктивно перешкодили йому своєчасно прийняти спадщину після смерті [PERSON], тому суд не знаходить можливим визнати причини пропуску строку, на які вказує позивач, поважними, а відтак, відсутні підстави для задоволення позову. Таким чином, оцінивши в сукупності усі надані докази, суд дійшов висновку, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] без поважних на те причин, а тому в задоволенні позову необхідно відмовити.\~ Згідно із ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне судові витрати залишити за позивачем. На підставі викладеного згідно ст. ст. 1269, 1270, 1272 ЦК України, Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року №7\~«Про судову практику у справах про спадкування»,

Outcome: dismissed