Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась [PERSON] з вимогами визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], померлої 13.01.2015 року в м. Вінниці на 1/3 частку квартири №56 загальною площею 41,4 кв.м., житловою площею 22,5 кв.м., яка розташована за адресою: м. Вінниця, вул. Ватутіна, 24. Позовні вимоги аргументовані тим, що 13.01.2015 року померла матір позивача [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина за заповітом. Позивач вказує, що вона є спадкоємицею першої черги, інших спадкоємців немає. До спадкового майна входить 1/3 частки квартири №56 загальною площею 41,4 кв.м., житловою площею 22,5 кв.м., яка розташована за адресою: м. Вінниця, вул. Ватутіна, 24, що належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого виконкомом Вінницької міської ради 29.04.2003 року згідно рішення №645. Позивач зазначає, що після смерті матері звернулась до Першої нотаріальної контори щодо оформлення спадщини з відповідною заявою, проте, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з тих підстав, що при дослідженні правовстановлюючих документів було виявлено, що державна реєстрація права власності на спадкове майно не була проведена. Позивач вважає, що прийняла спадкове майно в оперативне управління, оскільки на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем і у визначений законом строк звернулась до державної нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. Вищевказане і стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом. Позивач надала заяву про розгляд справи без її участі позов підтримує в повному обсязі. Відповідач надав заяву про розгляд справи без його участі позов визнає в повному обсязі. Відповідно до ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Судом по справі встановлені наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини: Згідно свідоцтва про смерть від 14.01.2015 року серія 1-АМ №307625 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області [PERSON] померла 13.01.2015 року ( а. с. 10) Судом встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем [PERSON], що підтверджено матеріалами справи. (а.с. 8). На підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого виконкомом Вінницької міської ради 29.04.2003 року згідно рішення №645, квартира №56 загальною площею 41,4 кв.м., житловою площею 22,5 кв.м., яка розташована за адресою: м. Вінниця, вул. Ватутіна, 24, належала на праві спільної часткової власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] по 1/3 частки. ( а. с. 9, 11-14). Відповідно до довідки від 30.10.2015 року, виданої Першою вінницькою державною нотаріальною конторою, до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернулась дочка померлої [PERSON]. Згідно матеріалів спадкової справи інші спадкоємці відсутні (а.с. 38). Державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори [PERSON], 07.09.2015 року за реєстром №2-1929 видано позивачу свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 3,5407 га, розташованої за адресою: Вінницька область, Козятинський район, територія Сестринівської сільської ради (а.с. 17-18). Постановою державного нотаріуса Першої вінницької державної нотаріальної контори [PERSON]В від 07.09.2015 року №3354/02-31 відмовлено у видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/3 частки квартири №56 загальною площею 41,4 кв.м., житловою площею 22,5 кв.м., яка розташована за адресою: м. Вінниця, вул. Ватутіна, 24 після смерті померлої [PERSON], у зв'язку з тим, що державна реєстрація права власності на спадкове майно не була проведена (а.с. 20). Відповідно до листа КП «ВМБТІ» №3547 від 21.08.2015 року, згідно матеріалів інвентаризаційної справи №9927 на квартиру [ADDRESS] реєстрація права власності за [PERSON] не проводилась (а.с. 15). Ч.1 ст. 316 ЦК України встановлено, що - правом власності є право особи на річ ( майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Ч.1 ст.317 ЦК України встановлено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Ч.1 ст. 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ч.1 ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до положень ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що незаборонені законом, зокрема із правочинів. Ч.1 ст.392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документу, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Положеннями ст. 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно вимог ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до положень ст. 1299 ЦК України якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верхового суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. З роз'яснень в Постанові Пленуму Верхового суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що особа яка не має змоги реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальному порядку набуває право на звернення до суду у порядку позовного провадження із вимогами щодо визнання права на спадщину. Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі, тому суд вважає, визнати за [PERSON] [INFO], право власності в порядку спадкування за заповітом після сметрі її матері [PERSON] померлої 13.01.2015р. в м. Вінниці на 1/3 ідеальну частку квартири №56 загальною плошею 41, 4 кв .м. житловою площею 22,5 кв. м, яка розташована за алресою м. Вінниця, вул. Ватутіна 24 передану у власність [PERSON] відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого виконкомом Вінницької міської ради 29.04.2003р. згідно рішення № 645, вартістю 137 778,00 грн. Позивач в заяві про розгляд справи без його участі просила суд судові витрати залишити за нею. На підставі викладеного,

Outcome: approved