Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-22 00:00:00

В червні 2016 року Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» в м. Дніпропетровську звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування предявлених позовних вимог позивачем вказано, що 20.05.2014 року між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та [PERSON] було укладено договір №8012035005ГМ/2014-05 про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунку та кредитної лінії. Згідно п. 2.4-2.7 договору, [PERSON] на картковий рахунок був встановлений ліміт в сумі 4000,00 грн., на строк 36 місяців до 31.05.2017 року, зі сплатою 40% річних. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється за графіком погашення кредиту та процентів. Однак [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором не виконав в повному обсязі, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 11 квітня 2016 року становить 3645 гривень 45 копійок, а саме: заборгованість за кредитом 2907 грн. 12 коп.; заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом 453 грн. 13 коп.; заборгованість по сплаті пені за основним боргом 255 грн. 13 коп.; заборгованість по сплаті пені за процентами 30 грн. 07 коп., що підтверджено розрахунком (а.с. 4). Вказана заборгованість відповідачем не сплачена, тому позивач вимушений був звернутись до суду з даним позовом. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі та про відсутність заперечень проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився. Судом вживалися заходи щодо його повідомлення про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Відповідно до положень ч.1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність у справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник Позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст. 224 та відповідно до ч.1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. На підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 20 травня 2014 року між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та [PERSON] було укладено договір №8012035005ГМ/2014-05 про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунку та кредитної лінії. Згідно п. 2.4-2.7 договору, [PERSON] на картковий рахунок був встановлений ліміт в сумі 4000,00 грн., на строк 36 місяців до 31.05.2017 року, зі сплатою 40% річних. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється за графіком погашення кредиту та процентів. Однак [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором не виконав в повному обсязі, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 11 квітня 2016 року становить 3645 гривень 45 копійок, а саме: заборгованість за кредитом 2907 грн. 12 коп.; заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом 453 грн. 13 коп.; заборгованість по сплаті пені за основним боргом 255 грн. 13 коп.; заборгованість по сплаті пені за процентами 30 грн. 07 коп., що підтверджено розрахунком (а.с. 4). Відповідно до п. 2.7-2.8 Договору, позичальник зобовязується щомісячно сплачувати проценти, нараховані за фіксованою процентною ставкою у розмірі 40% річних, а також проценти, нараховані за процентною ставкою, визначеною Умовами та тарифами обслуговування карткового рахунку. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України передбачено, що в разі якщо договором встановлено обов'язок Позичальника повернути позику (кредит) частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини Позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до умов договору. Відповідно до ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобовязання; сплата неустойки тощо. Частина 1 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Задовольняючи позов, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 1378 гривень 00 копійок.

Outcome: approved