Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-21 00:00:00

Геф`юк [PERSON], [PERSON], представник позивачки - Геф`юк [PERSON] звернулися в суд з позовом до Косівсько-Полянської сільської ради, Рахівського району, Закарпатської області про визнання права спільної часткової власності на житловий будинок В обґрунтування позовних вимог зазначили, що 03 січня 2016 року, померла мати позивачів, громадянка [PERSON]. Після смерті матері відкрилася спадщина на все належне їй спадкове майно, в тому числі, на житловий будинок № 724, загальною площею 46,4 кв.м., житловою площею 18, 66 кв.м., що розташований в с .[PERSON], Рахівського району, Закарпатської області. 04 серпня 2006 року матір позивачів [PERSON], на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження, за яким все належне їй майно заповіла позивачам. На даний час зазначений заповіт є чинним, ніким не змінений та не скасований. Отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті матері позивачі не змогли, оскільки державним нотаріусом в цьому було відмовлено, через те, що відсутня реєстрація спадкового будинку за спадкодавцем, тобто встановлено відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, про що складено постанову №40 від 11 липня 2016 року про відмову у вчинення нотаріальної дії. Спорів з приводу заявлених ними вимог про спадкування зазначеного майна не існує. На підставі наведеного просили визнати за ними, право спільної частоковї власності по 1/2 частині житлового будинку, загальною площею 46,4 кв.м., житловою площею 18,66 кв.м., розташованого за адресою Закарпатська область, Рахівський район, с. Косівська Поляна 724.. Позивачі в судове засідання не з`явилися, однак позивач Геф`юк Д.Д. та представник позивачки [PERSON] - Геф`юк Г.С. надали суду заяву, в якій просять дану справу розглянути у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять такі задовольнити. Представник відповідача, Косівсько-Полянської сільської ради, Рахівського району Закарпатської області, в судове засідання не з'явився. Однак сільський голова, [PERSON], надіслав заяву, в якій просив розглянути справу без їхнього представника. Заперечень стосовно задоволення позовних вимог не має. Дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд прийшов до наступного висновку.\~ У відповідності до положень частини 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідачем у справі являється особа, діями якої порушуються права та інтереси відповідача. Судом встановлено, що 03 січня 2016 року померла громадянка [PERSON], про що складено відповідний актовий запис №03 та, виконкомом Косівсько-Полянської сільської ради, Рахівського району, Закарпатської області, видано свідоцтво про смерть серії І-ФМ №199842 від 05 січня 2016 року. Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно, в тому числі на житловий будинок №724 з надвірними спорудами, що розташований в с. Косівська Поляна, Рахівського району, Закарпатської області. Звернення позивачів до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням їх права на отримання власності в порядку спадкування згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в їх користь, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на право власності на житловий будинок. Згідно ст. ст.1217, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. При житті, [PERSON], 04 серпня 2006 року, було складено заповіт, яким все належне їй майно, будинок з надвірними спорудами, земельну ділянку, сінокіс і все, що належить їй заповіла своїм дітям Геф`юку [PERSON] та [PERSON]. На день звернення до суду заповіт, складений [PERSON] в користь позивачів, є чинним ніким не оскаржений та не скасований, підтвердженням чого являється Витяг зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №10318840 від 11 липня 2007 року. При вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно суд звертає увага на зміну редакції ч. 4 ст. 331 і ч. 4 ст. 334 ЦК та інших норм цивільного законодавства та застосовує редакцію закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів. Якщо право власності на житловий будинок, споруду підтверджується належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, органи місцевого самоврядування зобов'язані видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві, оскільки до компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Країні (УРСР) із 1979 року, в яких при визначення року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку, тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. З довідки №994 від 30.05.2016 року виданої виконкомом Косівсько-Полянської сільської ради, вбачається, що за нині померлою [PERSON], згідно відомостей з погосподарської книги №17, номер об`єкту 0822-1 (за 2011-2015 роки) числився житловий будинок №724, з надвірними спорудами, що знаходиться в селі Косівська Поляна, Рахівського району Закарпатської області. Для набуття спадщини необхідна наявність ряду умов. Першою необхідною умовою є відкриття спадщини, під якою розуміють настання таких юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у спадкоємця права на набуття спадщини - права на спадкування. До таких юридичних фактів, передусім, відноситься смерть спадкодавця. Але в момент відкриття спадщини спадкоємець набуває лише право на спадкування, але не право власності на саму спадщину. Для виникнення права власності на спадщину спадкоємець повинен належним чином здійснити (реалізувати) право на прийняття спадщини. Здійснення права на спадкування, передусім, полягає в тому, що спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини можливе двома способами: шляхом пасивної поведінки спадкоємця, яка передбачена ч.3 ст. 1268 ЦК України, яка встановлює, що для прийняття спадщини достатньо того факту, що спадкоємець, мешкав разом з померлим і протягом строку для прийняття спадщини не відмовився від неї. Такі спадкоємці також подають заяву про видачу їм документа, що підтверджує їх право на спадковане майно, але можуть це зробити незалежно від закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини; шляхом активної поведінки, тобто подачі заяви про прийняття спадщини та видачі їм відповідного свідоцтва. Для такого способу прийняття спадщини, який буде стосуватися всіх інших спадкоємців, існує певний строк для подачі заяви. Судом встановлено, що позивачі Геф`юк [PERSON] та [PERSON], як спадкоємці за заповітом, спадщину прийняли, оскільки у встановлений законом термін звернулися до Рахівської держнотконтори із заявою про прийняття спадщини. Таким чином, враховуючи, що позивачі по справі є спадкоємцями за заповітом, спадщину прийняли, майнового спору з приводу спадкування не існує, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Вимоги про відшкодування судових витрат позивачами не ставилося.

Outcome: approved