Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-18 00:00:00

В червні 2019р. позивач [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаним позовом до відповідачки [PERSON] , третя особа: Шевченківська районна у м. Києві державна адміністрація, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог (а.с. 125), просив суд: 1) усунути перешкоди у спілкуванні та вихованні сина, [PERSON] , [INFO] , й визначити спосіб участі батька, [PERSON] , у спілкуванні та вихованні дитини, [PERSON] , а саме: - систематичні щотижневі побачення батька, [PERSON] з сином [PERSON] , без присутності матері, [PERSON] , починаючи з 14 год. 00 хв. п`ятниці і закінчуючи 19 год. 00 хв. неділі із можливістю ночівлі сина за місцем проживання батька; - систематичні побачення батька, [PERSON] з сином [PERSON] , без присутності матері, [PERSON] , щовівторка та щосереди першого та третього тижня кожного місяця починаючи з 17 год. 00 хв. і закінчуючи 20 год. 00 хв.; - безперешкодний спільний відпочинок батька, [PERSON] з сином [PERSON] , без супроводу матері, [PERSON] , у тому числі за межами України, строком на (протягом) 21 день в період літніх канікул сина та строком на (протягом) 14 днів в період зимових канікул сина; - необмежена можливість спілкування батька, [PERSON] з сином [PERSON] засобами телефонного зв`язку та через Інтернет, зокрема «Viber», «Skype» тощо. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що він перебував з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано за рішенням суду. В шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу дитина сторін, за рішенням суду, проживає разом з відповідачкою, яка в свою чергу, перешкоджає позивачу у спілкуванні з дитиною та не дає можливості приймати участі у її вихованні, тому позивач вимушений був звернутися до суду, оскільки вирішити питання участі позивача у вихованні дитини в позасудовому порядку не можливо. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02 липня 2019р. відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження і призначено справу в підготовче засідання. 05 вересня 2019р. на адресу суду надійшов відзив на позов, в якому відповідачка визнала позов частково, а саме просила суд встановити позивачу такі способи його участі у спілкуванні, вихованні, розвитку спільної дитини: щовівторка та щосереди першого та третього тижня кожного місяця з 17 год. 00 хв. по 20 год. 00 хв. без виїзду дитини з міста Києва; кожної другої суботи місяця та кожної четвертої неділі місяця з 14 год. 00 хв. по 18 год. 00 хв., без виїзду дитини з міста Києва; щорічно 15 днів поспіль протягом літніх канікул, з можливістю виїзду за кордон України (без присутності матері, але за попереднім погодженням з матір`ю); дозволити систематичну можливість спілкування батька, [PERSON] з сином, [PERSON] , засобами телефонного зв`язку та через Інтернет, зокрема через «Viber», «Skype» тощо. При цьому відповідачка просила суд, врахувати, що з сторони позивача мали місце ухилення від сплати аліментів на утримання дитини. Також відповідачка звертала увагу суду, що нею жодних перешкод у спілкуванні батька з дитиною не чиниться, та позивачем не надано жодного доказу з приводу цього, а тому вимоги позивача про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні їхнього сина є необґрунтованими та безпідставними. 23 вересня 2019р. в підготовчому засіданні стороною позивача було подано відповідь на відзив, в якій сторона зазначила, що у відзиві містять протиріччя відповідачки, стосовно участі батька у спілкуванні та вихованні їхнього сина. 28 жовтня 2019р. в підготовчому засіданні стороною відповідача було подано заперечення на відповідь, в якій сторона підтримала свою позицію викладену у відзиві. 20 листопада 2019р. третьою особою надано до суду висновок Органу опіки та піклування Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації від 05 листопада 2019р. №109/04/40-9883. 21 січня 2020р. стороною позивача подано заяву про уточнення позовних вимог. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 28 січня 2020р., закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові та у відзиві на позов, просив суд позов задовольнити. Представник відповідачки, в судовому засіданні, заявлені позовні вимоги визнав частково, з підстав та спосіб, зазначених у відзиві на позов. Представник третьої особи підтримав висновок Органу опіки та піклування Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації від 05 листопада 2019р. №109/04/40-9883. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 07 червня 2011р., який було розірвано за рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 03 березня 2015р. (цивільна справа № 463/408/15). В шлюбу у сторін, [INFO] народився син [PERSON] . Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 17 липня 2018р. (цивільна справа № 463/5881/16), визначено місце проживання дитини сторін, [PERSON] , разом з відповідачкою. У відповідності з ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частиною 2 цієї статті передбачено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, а саме: обов`язків щодо виховання та розвитку дитини, про що йдеться у ст. 150 СК України. За правилами ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. За змістом ст. 153 СК України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Статтею 157 СК України (ч. 1-3) передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно з положеннями ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач наголошував, що відповідачка чинить йому перешкоди у спілкуванні з їх спільною дитиною, однак не надав жодних доказів на підтвердження цього, при цьому, як встановлено судом, та зазначено представником третьої особи, що між сторонами існує конфлікт, з приводу участі позивача у вихованні спільної дитини сторін. Згідно висновку від 05 листопада 2019р. №109/04/40-9883 Орган опіки та піклування Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації вважає, що зустрічі батька з дитиною повинні відбуватися за наступним графіком: -другий та четвертий тиждень місяця з 09 год. 00 хв. суботи до 19 год. 00 хв. неділі; -двадцять днів в період літніх канікул за погодженням з матір`ю; -сім днів під час зимових канікул за погодженням з матір`ю; -необмежена можливість спілкування з дитиною засобами телефонного зв`язку та через Інтернет, зокрема через «Viber», «Skype» та інше. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи вік дитини, час протягом якого дитина не спілкувалась з батьком (з часу розірвання шлюбу між сторонами і по теперішній час), а також беручи до уваги висновок Органу опіки та піклування від 05 листопада 2019р. №109/04/40-9883, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. З метою захисту прав позивача, а також в інтересах спільної дитини сторін суд вважає, що слід визначити наступні способи участі позивача у вихованні і спілкуванні з дитиною: - кожного другого та четвертого тижня місяця з 09 год. 00 хв. суботи до 19 год. 00 хв. неділі; - систематичні побачення батька, [PERSON] з сином [PERSON] , без присутності матері, [PERSON] , щовівторка та щосереди першого та третього тижня кожного місяця починаючи з 17 год. 00 хв. і закінчуючи 20 год. 00 хв., за місцем проживання дитини (м. Київ), без виїзду за межі м. Києва; - безперешкодний спільний відпочинок батька, [PERSON] з сином [PERSON] , без супроводу матері, [PERSON] , у тому числі за межами України, строком на (протягом) 21 день в період літніх канікул сина та строком на (протягом) 7 днів в період зимових канікул сина; - необмежена можливість спілкування батька, [PERSON] з сином [PERSON] засобами телефонного зв`язку та через Інтернет, зокрема «Viber», «Skype» тощо. В решті вимог позову слід відмовити, оскільки судом враховано вік та розвиток дитини, тривалість відсутності спілкування дитини та батька, а також суд вважає, що спільна дитина сторін потребує час для адаптування до нових умов. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,4 грн.

Outcome: partial