Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

Директор Комунального підприємства «Автобаза» Рівненської обласної ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 14 липня 2010 року між КП «Автобаза» Рівненської обласної ради та заступником голови Рівненської обласної державної адміністрації [PERSON] укладено матеріальний типовий договір про повну індивідуальну відповідальність з метою забезпечення матеріальних цінностей, повязаних з експлуатацією автомобіля Шкода Супер Б, реєстраційний номер [NUMBER]. Відповідачу для виконання службових обовязків, був наданий вищезазначений автомобіль для користування. 26 грудня 2013 року з його вини сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої був пошкоджений автомобіль. Просить стягнути з відповідача на користь КП «Автобаза» Рівненської обласної ради 288\~572,58 грн. матеріальної шкоди, завданої пошкодженням автомобіля Шкода Супер Б, реєстраційний номер ВК0010АРКП «Автобаза» Рівненської обласної ради, 106\~097,91 грн. упущеної вигоди, завданої пошкодженням автомобіля Шкода Супер Б, реєстраційний номер [NUMBER] КП «Автобаза» Рівненської обласної ради та судові витрати покласти на відповідача. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю з викладених в позові обставин та просила його задовольнити. Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, подали письмові заперечення та в обгрунтування своєї позиції додатково пояснили, що [PERSON] на законних підставах керував 26 грудня 2013 року вищевказаним автомобілем. ДТП сталось не з його вини, а тому він не несе відповідальності, якщо збитки заподіяні не з його вини. Крім того, кримінальне провадження по факту ДТП закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, [PERSON] до адміністративної відповідальності не притягувався. Факт винності його в ДТП в судовому порядку не встановлено. Суд, заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, повно, всебічно та обєктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судомїх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 14 липня 2010 року між Комунальним підприємством «Автобаза» Рівненської обласної ради та заступником голови Рівненської обласної державної адміністрації [PERSON] укладено матеріальний типовий договір про повну індивідуальну відповідальність. Відповідно до п.1 договору, працівник, який займає посаду заступника голови, або виконує роботу безпосередньо повязану з експлуатацією автомобіля Шкода Супер Б, реєстраційний номер [NUMBER] КП, бере на себе повну матеріальну відповідальність за збереження довірених йомуКП «Автобаза»Рівненської обласної ради матеріальних цінностей. Постановою про закриття кримінальної справи від 30 вересня 2014 року встановлено, що 26 грудня 2013 року, приблизно о 01 год. 25 хв., водій [PERSON], керуючи автомобілем Шкода Супер Б, реєстраційнийномер ВК0010АР КП, рухаючись по вул. Я. Гашека в м. Рівне, зі сторони вул. Дворецької в напрямку вул. [PERSON], неподалік будинку № 3 вказаної вулиці не впорався з керуванням транспортного засобу, виїхав на ліве по ходу руху узбіччя, де допустив наїзд на транспортне огородження. У результаті зіткнення, водій автомобіля Шкода Супер Б, реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] отримав середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження, а транспортний засіб зазнав механічних пошкоджень. Постановою про закриття кримінальної справи від 30 вересня 2014 року встановлено, що в прямому причинному звязку зі шкідливими наслідками, що настали, перебуває порушення водіємГубановим [PERSON] дорожнього руху, зокрема: п.10.1 Перед початком руху, перестроюванням та будь якою зміною напрямку руху, водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху та п.2.9 Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного спяніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин. Відповідно до Звіту № 32/15 від 27.06.2015 року про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Шкода Супер Б, реєстраційний номер [NUMBER] КП, 2008 р.в, внаслідок пошкодження у ДТП, по стану на 22.06.2015 року, виконаногоДибач Ю.П., складає 288\~572,58 грн. Відповідно до п. 3 договору, у випадку не забезпечення з вини працівника збереження довірених йому матеріальних цінностей, визначення розміру збитку, заподіяного КП «Автобаза» і його відшкодування проводиться згідно чинного законодавства. Згідно п.1 ч.1 ст. 134 КЗпП відповідно до законодавства, працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до ст. 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної чи юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч.5 ст.1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються в повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування в меншому або більшому розмірі. Згідно аудиторського висновку,Комунальне підприємство «Автобаза» Рівненської обласної ради могло б одержати від надання послуг легковим автомобілем Шкода Супер Б, реєстраційний номер [NUMBER] КП за 2014 та 2015 рр. матеріальну вигоду, якби його право не було порушене. Згідно вказаного аудиторськоговисновку, розмір упущеної вигоди становить: за 2014 рік- 36\~106,07 грн., 2015 рік 69\~991,84 грн. на загальну суму 106\~097,91 грн. Зважаючи на наведене в сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та такі, що можуть бути задоволені. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. При задоволенні позову, суд виходить з загальних засад цивільного законодавства, а саме вимог справедливості, добросовісності та розумності. При цьому суд виходить з вимог Конституційного суду України у рішенні від 2 листопада 2004 року, де вказано, що справедливість є одним із загальнолюдських вимірів права. Також згідно статті 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача 4\~328,58 грн. судових витрат, які були сплачені позивачем при подачі позовної заяви та 1 591,46 грн. судових витрат, які були сплачені позивачем при подачі заяви про збільшення розміру позовних вимог, на загальну суму судових витрат 5\~920,04 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved