Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-16 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулись позивачі з вимогами припинити право спільної часткової власності [PERSON], [PERSON] на квартиру [ADDRESS]. Визнати за [PERSON], [PERSON] в рівних частках, по 1/2 кожному, право власності на самочинно реконструйовану квартиру [ADDRESS] з добудовою загальною площею 75,8 кв.м., житловою площею 32,1 кв.м., яка складається з коридорів 1-1, 1-2,1-5,1-11, гардеробної 1-3, кімнат 1-4, 1-9, вбудованої шафи 1-6, ванни 1-7, туалету 1-8, кухні 1-10, самочинно збудованими господарським спорудами в сараю «В», гаражу «Е», альтанки «Г» проінвентаризованих відповідно до технічного паспорту, виготовленого МКП «ВМБТІ» 29.08.2017 року. Позовні вимоги аргументовані тим, що позивачами на праві приватної часткової власності належить квартира [ADDRESS] який складається з 4 квартир, а саме: [PERSON] належить 2/3 частки квартири з господарськими спорудами - 1/3 відповідно до свідоцтва про право власності від 11.02.2003р виданого на підставі рішення виконкому Вінницької міської ради віді 11.02.2003р. № 190, та 1/3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.03.2015 року, зареєстровано в реєстрі за №1-374 (реєєстраційний номер об'єкта нерухомого майна, що складає 57/100 часток квартири [NUMBER]) [PERSON] належить 1/3 частки квартири з господарськими спорудами - 1/3 відповідно до свідоцтва про право власності від 11.02.2003р виданого на підставі рішення виконкому Вінницької міської ради віді 11.02.2003р. № 190. Співвласниками будинку та власниками квартир в цьому будинку є [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Позивач зазначає, що Рішенням виконкому Вінницької міської ради від 27.08.1933 року № 28/1063 за будинком закріплена земельна ділянка площею 1012 кв.м, яка огороджена парканом та перебуває у спільному користуванні співвласників будинку. Під час приватизації частина коридору позивачами було приватизовано частину приміщень квартири № 3, які перебували в спільному користуванні - це частина приміщень коридору II -площею 2,2 кв.м та IV площею 2.5 кв.м., якими позивачі користувались спільно з власником квартири [ADDRESS] [PERSON] Власник квартири [ADDRESS] [PERSON] облаштувала окремий вихід зі своєї квартири, та надала згоду на проведення перепланування і фактично віддала позивачам свою частину коридору. З метою покращення житлових умов позивачі по справі спільно, протягом 2015-2016 років здійснили перепланування та реконструкцію належної позивачам квартири А саме - приміщення № 4-2, 4-3,4-5,4-7,4-8, здійснили будівництво прибудови 4-9, а також самочинно збудували сарай «В», гараж «Е» та альтанку «Г», що зафіксовано в технічному паспорті на [ADDRESS], виготовленого МКП «ВМБТІ» 29.08.2017р. На замовлення позивачів ФОП [PERSON], та експертом [PERSON], виконано обстеження конструкцій квартири і господарських споруд та виготовлено Технічний звіт та заключення про технічний стан будівельних конструкцій існуючою квартири [ADDRESS] гаражу, сараю та альтанки по вул. [ADDRESS] Відповідно до «Акту оцінки технічного стану», «Нормативних документів з питань обстеження, паспортизації, безпечної та надійної експлуатації будівель і споруд» існуюча будівля квартири [ADDRESS] в цілому відноситься до II стану - задовільний. Існуючі будівлі квартири та гаражу, сараю альтанки кожна в цілому згідно конструктивних елементів придатні для подальшої експлуатації та відповідає протипожежним та санітарним нормам. Вищевказане і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просив суд судові витрати залишити за позивачами. Представник відповідачів надав заяву про розгляд справи без його участі позов не визнають. Судом по справі встановлені наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини: Судом встановлено, що позивачам по справі на праві приватної часткової власності належить квартира [ADDRESS] який складається з 4 квартир, а саме: [PERSON] належить 2/3 частки квартири з господарськими спорудами - 1/3 відповідно до свідоцтва про право власності від 11.02.2003р виданого на підставі рішення виконкому Вінницької міської ради віді 11.02.2003р. № 190, та 1/3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.03.2015 року, зареєстровано в реєстрі за №1-374 (реєєстраційний номер об'єкта нерухомого майна, що складає 57/100 часток квартири [NUMBER]) [PERSON] належить 1/3 частки квартири з господарськими спорудами - 1/3 відповідно до свідоцтва про право власності від 11.02.2003р виданого на підставі рішення виконкому Вінницької міської ради віді 11.02.2003р. № 190. Співвласниками будинку та власниками квартир в цьому будинку є [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. ( а. с. 12-18) Рішенням виконкому Вінницької міської ради від 27.08.1933 року № 28/1063 за вищевказаним будинком закріплена земельна ділянка площею 1012 кв.м, яка перебуває у спільному користуванні співвласників будинку ( а.с. 19-20) Як вбачається з технічного звіту та заключення про технічний стан будівельних конструкцій існуючої квартири [ADDRESS] гаражу, сараю та альтанки по [ADDRESS] здійсненого ФОП [PERSON], та експертом [PERSON], виконано обстеження конструкцій квартири і господарських споруд та виготовлено Технічний звіт та заключення про технічний стан будівельних конструкцій існуючої квартири [ADDRESS] гаражу, сараю та альтанки по вул. [ADDRESS] (а.с. 25-44) Згідно зі ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом ч1 ст. 316 ЦК України встановлено, що - правом власності є право особи на річ ( майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. ч1 ст.317 ЦК України встановлено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. ч1 ст. 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. ч.1 ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. ч.1 ст.392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документу, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. За змістом ст. ст. 355, 356,358, 319 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше 5 (співвласників) належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна юність на майно. Власність двох чи більше осіб з визначенням часток кожного з них на праві власності є спільною частковою власністю. Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їх згодою. Ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам. У Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди (їх окремі частини), квартири, житлові та нежитлові приміщення. Відповідно до ст. 16 ЦК України, суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, а тому у даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача шляхом визнання права власності у порядку спадкування за законом, оскільки іншим шляхом захистити цивільне право позивача неможливо, а отже позов підлягає задоволенню. ст. 77 ЦПК України, встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Ч.1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд, вважає позов обґрунтований, повністю підтверджений матеріалами справи та підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved