overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-29 00:00:00

В січні 2019\~р. [PERSON] звернувся з вказаним позовом, у якому просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований 02.10.2010\~р. Бердичівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №\~537, посилаючись на те, що між ними фактично припинені шлюбні стосунки, шлюб існує формально, на примирення він не згодний. Від [PERSON] заяви про визнання позову або відзив не надходили. Судом з`ясовано, що між [PERSON] та [PERSON] Бердичівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області 02.10.2010\~р. зареєстровано шлюб, актовий запис №\~537 (а.\~с.\~6). У позовній заяві [PERSON] зазначає, що він з [PERSON] є батьками дітей [PERSON] , який народився [INFO] , та [PERSON] , який народився [INFO] . Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Разом з тим, згідно з частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Звернення [PERSON] з позовною вимогою про розірвання шлюбу, зареєстрованого з [PERSON] , свідчить про те, що подальше спільне життя [PERSON] та [PERSON] і збереження шлюбу між ними суперечило б його інтересам та інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, такий шлюб не ґрунтувався б на вільній згоді [PERSON] . Частиною другою статті 112 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи зазначене, Суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позову [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого з [PERSON] . На підставі статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40\~грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-28 00:00:00

В січні 2019р. заявники: [PERSON] , [PERSON] звернулися до Шевченківського районного суду м. Києва із заявою про розірвання шлюбу. Свої вимоги заявники обґрунтовували тим, що між ними 04 березня 2005р. було зареєстровано шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, про що було зроблено актовий запис № 153. В шлюбі у сторін народились діти: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння в поглядах на сімейне життя, несумісності характерів. Спільне господарство сторонами не ведеться, шлюбно-сімейних відносин не підтримують. Подальше спільне життя між сторонами і збереження шлюбу не можливе та суперечить їх інтересам. До судового засідання заявники подали заяви, про розгляд справи у їх відсутність, заявлені вимоги заявники підтримують в повному обсязі, та просять суд їх задовольнити. Суд, розглянувши подані заявниками документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що заявники перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04 березня 2005р. В шлюбі у сторін, народились діти: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що між заявниками склались неприязні стосунки, які негативно на них впливають. Заявники не ведуть спільного господарства, при цьому вони намагалися зберегти сім`ю, проте збереження шлюбу неможливо. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності з ч. 1 ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Судом встановлено, що 15 січня 2019р. між сторонами було укладено договір між батьками щодо виховання дітей, визначення місця проживання дітей та сплати аліментів на їх утримання. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Після розірвання шлюбу, прізвища заявників незмінні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-19 00:00:00

В січні 2019 року [PERSON] (далі - позивач) звернувшись до суду з позовом, просить розірвати шлюб з [PERSON] (далі - відповідач), зареєстрований 17 листопада 2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Богуславського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 127, посилаючись на те, що від даного шлюбу вони мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . Однак, протягом останніх років спільне життя з відповідачем не склалося, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних стосунків. Кожен із них має різні погляди на шлюб, сім`ю, внаслідок чого між ними постійно виникають сварки. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Протягом останніх місяців вони не ведуть спільного господарства, проживають окремо один від одного, тому, примирення і збереження шлюбу не можливе. Позивач [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує та просив позов задовольнити і розглянути справу без його участі. Не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення (а.с. 23). Відповідач [PERSON] в судове засідання викликалася належним чином судовими повістками та відповідно до положень частини одинадцятою статті 128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті Богуславського районного суду Київської області Судової влади України, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 21, 22, 25-27, 28, 29), однак в судове засідання не з`явилася. Про причини неявки відповідач не повідомила, не зверталася з клопотанням про розгляд справи без її участі, тому відсутні поважні причини неявки в судове засідання. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. На підставі частини четвертої статті 223, статті 280 ЦПК України, суд визнав за можливим провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення по справі, на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 17 листопада 2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Богуславського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 127. Від даного шлюбу вони неповнолітню доньку: [PERSON] , [INFO] . Відповідно до статті 112 СК України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечить інтересам подружжя. Судом встановлено, що між сторонами спільне життя не склалося, оскільки вони припинили спільне подружнє життя, спільного господарства не ведуть, тому відновлення подружніх стосунків та примирення не можливе. Таким чином, виходячи з вищезазначеного, суд вважає, що сім`я існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечить інтересам позивача, тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-20 00:00:00

В січні 2019 року [PERSON]Д, звернулася до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на користь одного із подружжя. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 21.08.2018 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивача, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, а відповідач матеріальної допомоги на утримання дружини не надає. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі ј частина у сіх видів доходу, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною трьох років, тобто до 24.11.2021 року. Ухвалою суду від 25.01.2019 року у даній справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу визначено п'ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, а тому суд, у відповідності до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши наявні у справі матеріали та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Свідоцтвом про шлюб серії І-АМ № 221814, а також свідоцтвом про народження серії І-АМ № 412656 від 05.12.2018 року підтверджено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Довідкою № 07-21/124 від 25.01.2019 року підтверджено, що [PERSON] зареєстрована та проживає [INFO] разом із своїм сином [PERSON], [INFO], який знаходяться на її утримані. Відповідно до ч. 2\~ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу (ч. 4\~ст. 84 СК України). Встановивши вищевказані обставини та приймаючи до уваги те, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дружини, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, у зв'язку з чим потребує утримання, не надає, хоча має таку можливість, оскільки є особою працездатного віку, приймаючи до уваги те, що предметом позову є стягнення аліментів у твердій грошовій сумі 1000 грн., з урахуванням принципу диспозитивності закріпленого\~ст. 13 ЦПК України, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-14 00:00:00

В січні 2019 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову вказує, що 07 липня 2017 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб, зареєстрований Вінницьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (актовий запис №107). Зазначає, що від шлюбу дітей не має. З грудня 2018 року вони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують та спільного господарства не ведуть. Вважає подальше подружнє життя із відповідачкою неможливим. Оскільки відповідачка [PERSON] ухиляється від розірвання шлюбу в добровільному порядку через органи РАЦС, тому просить суд даний шлюб розірвати. Позивач [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує, просить шлюб розірвати й не надавати строк на примирення. Відповідачка [PERSON] в підготовче засідання також подала письмову заяву про розгляд справи у її відсутності та про визнання даного позову у повному обсязі. Оскільки сторони в судове засідання не з»явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в порядку, визначеному ч.4 ст.206 ЦПК України, оскільки визнання відповідачкою позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Судом встановлено, що 07 липня 2017 року між [PERSON] та [PERSON]. зареєстровано шлюб, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб, виданим Вінницьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (актовий запис №107). Від шлюбу дітей не має. Сторони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Оскільки відповідачка [PERSON] визнала позов у повному обсязі й таке визнання не суперечить закону та не порушує права та свободи інших осіб, тому позов підлягає задоволенню на підставі ч.4 ст.206 ЦПК України. При зверненні з даним позовом до суду позивач [PERSON] сплатив 768 грн. 40 коп. судового збору. Оскільки відповідачка позов визнала, тому на підставі ч.1 ст.142 ЦПК України на користь позивача [PERSON] підлягає поверненню з державного бюджету 50 % сплаченого ним судового, що становить 384 грн. 20 коп., решта 384 грн. 20 коп. стягується з відповідачки [PERSON] на користь позивача [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-05 00:00:00

В січні\~2019\~року [PERSON]\~звернувся в\~суд з\~позовом до\~[PERSON]\~про розірвання\~шлюбу,\~зареєстрованого 20\~травня 2009\~року у\~Вербородинській сільській\~раді Старокостянтинівського\~району Хмельницької\~області (актовий\~запис №\~1). На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що від шлюбу у сторін є неповнолітня дочка [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалося через різні характери та погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, внаслідок чого вони фактично припинили шлюбні стосунки та проживають окремо, збереження сімї є неможливим та суперечить інтересам позивача. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задоволити. Відповідачка також подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала та не заперечувала проти розірвання шлюбу, просила не надавати строк для примирення. Оскільки сторони в судове засідання не зявились, у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено,\~що 20\~травня 2009\~року у\~Вербородинській сільській\~раді Старокостянтинівського\~району Хмельницької\~області було\~зареєстровано шлюб\~між позивачем\~[PERSON]\~та відповідачкою\~[PERSON]\~(актовий\~запис №\~1),\~що підтверджується\~свідоцтвом про\~шлюб серії\~1-БВ\~№ 061410\~від 20\~травня 2009\~року.\~Від шлюбу\~сторони мають\~неповнолітню дочку\~ [PERSON],\~[INFO].\~Спільне життя\~у сторін\~не склалося\~через взаємне\~непорозуміння,\~різні характери\~та погляди\~на життя,\~внаслідок чого\~вони подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Враховуючи, що відповідачка [PERSON] визнала позов у повному обсязі й таке визнання не суперечить закону та не порушує права та свободи інших осіб, тому позов підлягає задоволенню на підставі ч. 4\~ст. 206 ЦПК України. Оскільки позивач [PERSON] звільнений від сплати судового збору за подачу позову до суду на підставі п. 13 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~як учасник бойових дій, тому при розподілі судових витрат суд виходить з положень ч. 6\~ст. 141 ЦПК України\~і стягує з відповідачки на користь держави витрати по сплаті судового збору в розмірі 768 грн 40 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-04 00:00:00

В січні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та обгрунтовує його тим, що 25 квітня 2012 року він уклав шлюб з [PERSON] Під час шлюбу у них народився син [PERSON] Позивач не бажає жити однією сімєю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Тому [PERSON] просить суд розірвати шлюб. У судовому засіданні позивач підтримує позов та просить задовольнити. Відповідач не зявився у судове засідання. [PERSON] надіслала заяву (а.с.21), в якій вона визнає позов. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 25 квітня 2012 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у ВРАЦС Шевченківського РУЮ у м. Києві, про що був складений відповідний актовий запис за №235. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-БК №191989 від 25 квітня 2012 року (а.с.3). 27 травня 2012 року у них народився син [PERSON] Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-БК №306603 від 1 червня 2012 року (а.с.4). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них. Як розяснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН. Встановлено, що [PERSON] не бажає жити однією сімєю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Примушування позивача до шлюбу з [PERSON] не допускається. З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, допустимо розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-12 00:00:00

В січні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій зазначив, що причиною звернення до суду з даним позовом є те, що у них відсутні сімейно шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер, тому просить його розірвати. Від шлюбу у них є малолітні діти - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які проживають разом із відповідачкою. Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 06.09.2019 року було задоволено заяву [PERSON] про надання строку для примирення тривалістю шість місяців. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та дату засідання був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась про час та дату слухання справи повідомлена належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомила. За даних обставин суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін та без здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписуючого засобу, відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21 жовтня 2006 року у виконавчому комітеті Петрівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис 21. Сторони остаточно припинили сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть, не пов`язані спільним побутом, проживають окремо. Спору про майно сторони не заявили. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно до ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. При встановлених обставинах суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу не можливе, воно суперечить їх інтересам, що підтверджено матеріалами справи та визнається сторонами. Згідно ст.114, ст.115 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

В січні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про припинення права спільної ча-сткової власності. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що є влас-ником 6/25 частини житлового будинку [ADDRESS] , а рештою частинами в розмірі 19/25 володіють відповідачі, з якими угоди щодо поділу будинковолодіння досягнути не може. В судове засідання представник позивача подав заяву про слухання спра-ви у його відсутності та підтримує позовні вимоги. Відповідачі в судове засідання не з`явились однак, кожен окремо, подали до суду заяви про слухання справи у їх відсутності та не заперечують проти за-доволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Судом об`єктивно встановлено, що [PERSON] є власником 6/25 ча-стини житлового будинку [ADDRESS] -кому, а рештою частинами в розмірі 19/25 володіють відповідачі. Ці обставини підтверджуються: повідомленням Хмельницького БТІ про реєстрацію приватної власності на спірний будинок в частках за сторонами по справі; копією технічного паспорта на 6/25 часток житлового будинку [ADDRESS] ; копією договору купівлі-продажу 6/25 часток домоволодіння [PERSON] що розташований по [ADDRESS] ; висновком експерта № 81/18 від 28 грудня 2018 року. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійс-ненні. В силу ч.1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначен-ням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Виходячи зі змісту ст. 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Відповідно до ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. В силу ч. 1,2 ст. 367 цього ж закону майно, що є у спільній частковій влас-ності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Враховуючи викладене, суд рахує за можливе припинити право спільної часткової власності [PERSON] на 6/25 частини житлового будинку [ADDRESS] і таке припинення не за-вдасть істотної шкоди інтересам решті співвласників.

Outcome: approved