Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

В січні 2015 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 16.05.2009 року. Шлюб зареєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану Алчевського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис №194. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Зі слів позивача, на даний час її син мешкає з нею та перебуває на повному її утриманні, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, участі у його утриманні не бере. Позивач просила суд: стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня предявлення цього позову до досягнення дитиною повноліття та розірвати шлюб між сторонами укладений 16.05.2009 року, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Алчевського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис №194. У судовому засіданні позивач позов підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини своєї неявки та позицію щодо позову суду не повідомив. За письмовою згодою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд вислухавши думку позивача, дослідивши матеріали справи, письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи позивачка перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 16.05.2009 року. Шлюб зареєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану Алчевського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис №194. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що сторони проживають окремо, спільний побут та господарство не ведуть. На даний час неповнолітній син [PERSON], [INFO] мешкає з позивачем, що підтверджується довідкою Вишневої міської ради. Доказів про наявність між сторонами домовленості про добровільну сплату аліментів немає. Згідно ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Із змісту ст.112 Сімейного кодексу України вбачається, що суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч.1 ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У силу ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)\~стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Докази того, що відповідач не працює, не має стабільної заробітної плати, стан його здоровя не дозволяє утримувати неповнолітню дочку, суду надано не було. З огляду на вищевикладене, враховуючи інтереси позивача та дитини, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір у сумі 243 (двісті сорок три) гривні 60 (шістдесят) на користь позивача. Згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст.ст.180, 182, 183 СК України, та,

Outcome: approved