Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

В червні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням збільшених позовних вимог, просив стягнути з ТОВ «Компанія Чернігів-Автогаз» на його користь компенсацію за вимушений прогул та затримку у видачі трудової книжки за період з 01 жовтня 2015 року по 12 жовтня 2016 року в сумі 84 513 грн. та компенсацію за невикористану відпустку в сумі 7 018 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що він 02 травня 2014 року перебував з відповідачем у трудових відносинах. 12 жовтня 2015 року він подав заяву про звільнення з посади за власним бажанням на підставі ч.1 ст. 38 КЗпП України, але з ним не було проведено розрахунку та не видана трудова книжка. Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 01 березня 2016 року стягнуто з ТОВ «Компанія Чернігів-Автогаз» на його користь заробітну плату за вересень 2015 року в сумі 6501 грн. та зобов»язано товариство видати йому, позивачу, трудову книжку. Дане судове рішення не виконане, тобто відповідач зобов»язаний виплатити йому середній заробіток за час вимушеного прогулу у зв»язку з затримкою видачі трудової книжки. Крім того, відповідач зобов»язаний виплатити йому компенсацію за невикористані відпустки за 2014-2015 роки. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 жовтня 2016 року позовні вимоги задоволено. В апеляційній скарзі ТОВ «Компанія Чернігів-Автогаз» просить оскаржуване рішення скасувати та постановити нове про відмову у задоволенні позовних вимог. Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що рішення суду є незаконним. Особа, яка подала апеляційну скаргу, посилається на те, що в провадженні Печерського районного суду м. Києва перебуває аналогічна справа за позовом [PERSON] до ТОВ «Компанія Чернігів-Автогаз» про стягнення середнього заробітку та компенсації за невикористану відпустку, а тому суд мав залишити позовну заяву без розгляду. Особа, яка подала апеляційну скаргу, вказує на те, що суд не ухвалив заочне рішення, чим позбавив товариство права на перегляд заочного рішення. Особа, яка подала апеляційну скаргу, зазначає про те, що [PERSON] був звільнений з займаної посади 06 січня 2016 року за п. 4 ст. 40 КЗпП України, а тому позовні вимоги [PERSON] про стягнення середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки за період з 12 жовтня 2015 року по 06 січня 2016 року задоволенню не підлягають. Особа, яка подала апеляційну скаргу, посилається на те, що трудова книжка знаходиться у іншої юридичної особи, що підтверджується довідкою. Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали даної справи, матеріали цивільної справи 751/107/16-ц та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку. Клопотання ТОВ «Компанія « Чернігів-Автогаз» про відкладення розгляду справи задоволенню не підлягає, оскільки товариством не надано доказів перебування їх представника у службовому відрядженні. Встановлено, що позивач перебував з відповідачем у трудових відносинах з 01 квітня 2014 року, працював виконуючим директора товариства. 12 жовтня 2015 року позивач подав заяву про звільнення з роботи на підставі ч.1 ст. 38 КЗпП України. 07 січня 2016 року трудовий договір між сторонами був розірваний на підставі п.4 ст. 40 КЗпП України. Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 01 березня 2016 року, яке набрало законної сили, стягнуто з ТОВ «Компанія Чернігів-Автогаз» на користь [PERSON] заробітну плату за вересень 2015 року в сумі 6501 грн. та зобов»язано товариство видати [PERSON] трудову книжку. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що 12 жовтня 2015 року позивач подав заяву про звільнення, але відповідач не видав йому трудову книжку та не виплатив компенсацію за невикористану відпустку. Проте, з таким висновком частково не погоджується апеляційний суд, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, трудовий договір між сторонами розірваний 07 січня 2016 року. Постановляючи рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 01 березня 2016 року, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем не видана позивачу трудова книжка у день звільнення та товариством не направлено повідомлення позивачу із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки. Вказане судове рішення станом на 12 жовтня 2016 року не виконане. Як вбачається з матеріалів справи, розмір заробітної плати позивача становить 6501 грн. За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що з вини відповідача позивачу не була видана трудова книжка, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 08 січня 2016 року по 12 жовтня 2016 року в сумі 59 557 грн. 55 коп. ( за 24 календарні дні січня 2016 року 5033.03 грн.; за період з лютого по вересень 2016 року 52 008 грн.; за 12 календарних днів жовтня 2016 року 2516.52 грн.) та компенсацію за невикористану відпустку в сумі 7018 грн. ( розмір сторонами не оспорювався). Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції слід змінити, зменшивши суму середнього заробітку, яка підлягає стягненню з ТОВ «Компанія Чернігів-Автогаз» на користь позивача, до 59 557 грн. 55 коп, зменшивши суму судового збору, яка підлягає стягненню з ТОВ «Компанія Чернігів-Автогаз» на користь держави, до 665 грн. 76 коп. та стягнувши з позивача на користь державного бюджету м. Чернігова судовий збір в сумі 249 грн. 55 коп. ( 915.31 грн. 665.76 грн.). Доводи апеляційної скарги про те, що в провадженні Печерського районного суду м. Києва перебуває аналогічна справа за позовом [PERSON] до ТОВ «Компанія Чернігів-Автогаз» про стягнення середнього заробітку та компенсації за невикористану відпустку, а тому суд мав залишити позовну заяву без розгляду, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2016 року позовна заява [PERSON] до ТОВ «Компанія Чернігів-Автогаз» про стягнення середнього заробітку та компенсації за невикористану відпустку залишена без розгляду ( а.с.29). Доводи апеляційної скарги про те, що суд не ухвалив заочне рішення, чим позбавив товариство права на перегляд заочного рішення, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки ухвалення заочного рішення є правом, а не обов»язком суду. Доводи апеляційної скарги про те, що трудова книжка знаходиться у іншої юридичної особи, що підтверджується довідкою, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки довідка ТОВ « Чернігів-Автогаз» немає печатки цієї юридичної особи. Крім того, матеріали справи не містять доказів, що саме ТОВ « Компанія Чернігів Автогаз» видало позивачу трудову книжку або направило повідомлення позивачу із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки. З позивача на користь відповідача слід стягнути у відшкодування судових витрат, пов»язаних з апеляційним розглядом справи 274 грн. 51 коп. ( 915.31 грн. Х110%= 1006.84 грн. 91 531 грн. /1006.84 грн. = 66 575.55 грн./Х. Х = 732.33 грн. 1006.84 грн. 732.33 грн. = 274.51 грн.)

Outcome: partial