Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В позові позивач зазначила про те, що 04.11.2014 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. На протязі останніх двох років сімйне життя між позивачем та відповідачем поступово погіршувалось з вини відповідача. Між сторонами постійно спалахували конфлікти, що призвело до припинення шлюбних відносин. Позивач з відповідачем разом не проживають, шлюб фактично розпався, примирення є неможливим. Окрім цього, відповідач взагалі матеріально не допомагає дітям, участі у їх вихованні не приймає, внаслідок чого позивач не має змоги сама утримувати двох дітей. Вище викладене й стало підставою для звернення до суду із вимогою про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Ухвалою суду від 30.08.2017 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини повернуто позивачу, відкрито провадження у справі про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач та відповідач не з'явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Позивачем суду надано заяву про розгляд справи у її відсутність із зазначенням, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідачем, також, суду надана заява про розгляд справи у його відсутність із зазначенням про визнання позовних вимог в повному обсязі. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Так, судом встановлено, що 04.11.2014 року між сторонами був зареєстрований шлюб, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області було складено відповідний актовий запис № 3227. (а.с. 5) Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які на даний час проживають разом з матір'ю. (а.с. 4, 6-8, 11-12) Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом у відповідності до ч. 4, ч. 5 ст. 174 ЦПК України встановлено, що визнання позовних вимог відповідачем є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому приймається судом. Постановою Пленуму Верховного суду України № 2 від 12.06.2009 року в п. 24 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляду справ у суді першої інстанції» звернуто увагу, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Дослідивши матеріали справи, враховуючи безумовне визнання відповідачем позовних вимог, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню. Враховуючи положення ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 640, 00 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved