Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-06 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернувся [PERSON], який діє в інтересах [PERSON], з позовом до [PERSON] про зняття арешту з майна. Позов мотивований тим, що 14.08.2008 між Акціонерним комерційним банком «Форум» та [PERSON] було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Майструк В.І. та зареєстрований в реєстрі за № 2298. Згідно п.1.1 Договору іпотеки, даний договір забезпечує вимоги іпотекодержателя, що випливають з кредитного договору № 0239/08/20-Nmv від 14.08.2008, а також будь-яких додаткових угод до нього. 11.05.2018 між ТОВ «Фінансова компанія «Фінтайм Капітал» та [PERSON] було укладено договір про відступлення права вимоги № 11-1/05/18, за яким до [PERSON] перейшли права вимоги за кредитним договором №0239/08/20-Nmv від 14.08.2008 з усіма змінами та доповненнями. Попередньо договори про відступлення прав вимоги укладались між ПАТ «Банк Форум» та між ТОВ «Менеджмент інвестицій» і ТОВ «Фінансова компанія «Фінтайм Капітал». Того ж дня, 11.05.2018, між ТОВ «Фінансова компанія «Фінтайм Капітал» та [PERSON] був укладений договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором від 14.08.2008, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Майструк В.І., зареєстрований в реєстрі за № 2298. Даний договір посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гембовською С.І. та зареєстрований в реєстрі за № 438. За умовами даного договору [PERSON] набула права та зобов'язання іпотекодержателя за вищевказаним договором іпотеки в обсязі та на умовах, що існують на момент набрання чинності цим договором. Предметом іпотеки за договором № 2298 від 14.08.2008 є нерухоме майно, а саме: квартира [NUMBER], що знаходиться в житловому будинку, позначеному на плані літерою «А», розташованому у [ADDRESS]. Позивачу з інформаційної довідки з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна стало відомо, що на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, накладено арешти: 19.08.2016 постановою Центрального відділу державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області № 51825287 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 03.08.2016; 25.11.2016 постановою Центрального відділу державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області № 50896424 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 25.04.2016; 19.08.2015 постановою Вишенського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції № 48144325 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 17.07.2015; 20.11.2012 постановою Вишенського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції № 35301257 про відкриття виконавчого провадження від 19.11.2012. Наявність арештів перешкоджає позивачу, як пріоритетному обтяжувачу, реалізувати своє право на задоволення своїх вимог шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб, обраний нею на власний розсуд. Вищевикладене й стало підставою для звернення до суду позивача із вимогою про звільнення з-під арештів квартири [ADDRESS], накладених: 19.08.2016 постановою Центрального відділу державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області № 51825287 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 03.08.2016; 25.11.2016 постановою Центрального відділу державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області № 50896424 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 25.04.2016; 19.08.2015 постановою Вишенського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції № 48144325 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 17.07.2015; 20.11.2012 постановою Вишенського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції № 35301257 про відкриття виконавчого провадження від 19.11.2012. Ухвалою суду від 13.06.2018 вищевказану заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження. Також, даною ухвалою до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, залучено Центральний відділ державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області та запропоновано учасникам справи надати суду заяви по суті справи та докази у строк, встановлений судом. У строк, визначений ухвалою суду від 13.06.2018, від відповідача відзив на позов не надійшов. Третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, письмові пояснення суду не надані. Ухвалою суду від 25.07.2018 із Центрального відділу державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області витребувано належним чином посвідчені копії постанов про відкриття виконавчих проваджень № 353301257, № 48144325, № 51825287, № 50896424 та постанов, якими було накладено арешт на квартиру [ADDRESS] в межах цих виконавчих проваджень. На виконання вищевказаної ухвали суду 20.09.2018 та 18.10.2018 Центральним відділом державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області суду було надано витребувані докази по справі. Ухвалою суду від 20.09.2018 залучено до участі у справі в якості співвідповідачів - Публічне акціонерне товариство «Банк Форум» та Публічне акціонерне товариство «Златобанк», в зв'язку з чим співвідповідачам запропоновано, зокрема, надати суду відзив на позовну заяву і докази по справі. Також роз'яснено наслідки ненадання відповідачами відзиву у встановлений судом строк без поважних причин. У строк, визначений ухвалою суду від 20.09.2018, від відповідачів відзиви на позов не надійшли. Третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, письмові пояснення суду не надані. Ухвалою суду від 01.11.2018 підготовче провадження закрито та призначено розгляд справи по суті. У судове засідання позивач та її представник, відповідачі та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, не з'явилися, хоча у відповідності до ст. 128 ЦПК України були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи. Причини неявки суду не повідомлено. Однак, 07.02.2019 до суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, підтримання позовних вимог та залишення судових витрат за позивачем, а також про відсутність заперечень щодо проведення заочного розгляду справи. Таким чином, відповідачі та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Враховуючи вищевикладене, заяву представника позивача та положення ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи (ухвала суду постановлена не виходячи до нарадчої кімнати та занесена до протоколу судового засідання). При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 14.08.2008 між Акціонерним комерційним банком «Форум» та [PERSON] було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Майструк В.І. та зареєстрований в реєстрі за № 2298. Предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме: квартира під [NUMBER], що знаходиться у житловому будинку, позначеному на плані літерою «А», залізобетонному, 1982 року забудови, розташованому в [ADDRESS] яка належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу від 14.08.2008, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Майструк В.І. за реєстровим № 2290, зареєстрованого КП «Вінницьке обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» і записаного в реєстрову книгу № 133 за реєстровим № 57 14.08.2008. Даний іпотечний договір забезпечує виконання іпотекодавцем зобов'язань, що випливають з укладеного ним з іпотекодержателем кредитного договору № 0239/08/20-Nmv від 14.08.2008. Того ж дня, приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Майструк В.І. у зв'язку із посвідченням вищевказаного договору іпотеки, було накладено заборону відчуження зазначеної в договорі квартири до припинення цього договору іпотеки (зареєстровано в реєстрі за № 2299). (а.с. 7-8, 11-13) 11.04.2018 між ТОВ «Фінансова компанія «Фінтайм Капітал» та [PERSON] було укладено договір про відступлення права вимоги № 11-1/05/18, за яким до [PERSON] перейшло право вимоги за кредитним договором № 0239/08/20-Nmv від 14.08.2008 року (з усіма змінами та доповненнями). (а.с.14-17) 11.05.2018 між ТОВ «Фінансова компанія «Фінтайм Капітал» та [PERSON] було укладено договір про відступлення прав за іпотечним договором, згідно якого до [PERSON] перейшло право первісного іпотекодержателя за іпотечним договором, посвідченим приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Майструк В.І. та зареєстрованим в реєстрі за № 2298. (а.с. 9) З вищевказаних договорів вбачається, що попередньо договори про відступлення прав вимоги укладались між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «Менеджмент інвестицій» і 11.05.2018 між ТОВ «Менеджмент інвестицій» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтайм Капітал». Згідно із договором про відступлення права вимоги № 11-1/05/18 від 11.04.2018, борг [PERSON] по кредитному договору № 0239/08/20-Nmv від 14.08.2008 станом на дату укладення цього договору становить 3 296 211, 27 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Згідно із ч. 1 ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Статтею 1 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Частина 1 статті 7 Закону України «Про іпотеку» передбачає, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених ст. 12 цього Закону: у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотеко держателя (ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку»). Для реалізації права іпотекодержателя, останній має право звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Законом України «Про іпотеку» визначені й інші способи реалізації іпотекодержателем своїх прав. Однак, у разі накладання арешту на предмет іпотеки, іпотекодержатель позбавляється права задовольнити свої вимоги, зокрема, шляхом позасудового врегулювання. Згідно з ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», у всіх інших випадках, ніж передбачених ч. 4 цієї статті, арешт може бути знятий за рішенням суду. Верховний Суд України в п. 16 Постанови Пленуму від 26.12.2003 р. № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» звернув увагу на те, що вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржнику майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред'явлення ними відповідно до правил підвідомчості позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту. В такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками, але володіють ним на законних підставах. Відповідно до ч. 4 і ч. 7 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції чинній на час накладення оскаржуваних арештів, про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Спори, що виникають під час виконавчого провадження щодо звернення стягнення на заставлене майно, вирішуються судом. Належних та допустимих доказів того, що ДВС, на виконання вимог вищевказаної норми Закону, повідомляла іпотекодержавтеля про накладення арешту на майно боржника, що перебуває в іпотеці, суду не надано. Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» обтяження - заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, встановлена законом, актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або така, що виникла на підставі договору. Згідно з ч. 1 та ч. 3 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після ухвалення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю; наявна письмова згода заставодержателя. Про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або коли йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі. В ході розгляду справи судом встановлено, що: у виконавчому провадженні № 51825287 постановою державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Березової Н.М. накладено арешт на майна боржника - [PERSON], про що винесено відповідну постанову 03.08.2016 (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 19.08.2016); у виконавчому провадженні № 50896424 постановою державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Березової Н.М. накладено арешт на майна боржника - [PERSON], про що винесено відповідну постанову 25.04.2016 (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 25.11.2016); у виконавчому провадженні № 48144325 постановою державного виконавця Вишенського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції Дриганта І.В. накладено арешт на майна боржника - [PERSON], про що винесено відповідну постанову 17.07.2015 (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 19.08.2015); у виконавчому провадженні № 35301257 постановою державного виконавця Вишенського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції Осипова О.В. накладено арешт на майна боржника - [PERSON], про що винесено відповідну постанову 20.11.2012 (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 26.01.2018). (а.с. 76-84, 103-108) Таким чином, зокрема на майно, іпотекодержателем якого є позивач, накладено арешти в ході здійснення виконавчих проваджень № 35301257, № 48144325, № 50896424, № 51825287 щодо боржника. Відповідно до ч. 6 і ч. 7 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Судом встановлено, що державна реєстрація іпотеки була вчинена 14.08.2008 приватним нотаріусом у зв'язку із посвідченням договору іпотеки від 14.08.2008, укладеного між АКБ «Форум» і [PERSON], а обтяження, накладені державними виконавцями в інтересах ПАТ «Банк Форум» та ПАТ «Златобанк», пізніше. Отже, позивач має пріоритетне право на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки. Таким чином, наявність арештів на іпотечне майно порушує законні права позивача на забезпечення виконання умов кредитного договору № 0239/08/20-Nmv від 14.08.2008 року, укладеного із [PERSON] Частина перша статті 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положення цієї статті ґрунтуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов'язок держави забезпечувати захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання (ст. 13), захист прав і свобод людини і громадянина судом (ч. 1 ст. 55). Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно ч. 1 - ч. 3 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви, а відповідач і третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - разом з поданням відзиву або письмовими поясненнями третьої особи. Суд вважає, що кожна із сторін по даній справі була належним чином поінформована про право надати суду будь-які докази для встановлення наявності або відсутності обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, а також прокоментувати їх. Крім того, сторони по справі не були позбавлені можливості повідомити суду й інші обставини, що мають значення для справи. Також, судом в ухвалах суду від 13.06.2018 та від 20.09.2018 було роз'яснення сторонам по справі наслідки ненадання суду доказів по справі, дії в разі неможливості надання доказів, а також право і порядок звернення до суду із заявами та клопотаннями. Отже, кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦК України особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд. Згідно із ч. 2 ст. 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з п. 2, п. 4, п. 6 - п. 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов'язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об'єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов'язки, визначені законом або судом. Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Згідно із ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, дослідивши письмові пояснення, викладені у позові, та оцінивши, відповідно до ст. 89 ЦПК України, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів, наявних у справі, у їх сукупності, враховуючи вищевикладене, прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене, а також ст. 16 ЦК України, згідно якої суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, суд приходить до висновку, що в даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача, шляхом звільнення з-під арештів квартири [ADDRESS], накладених: постановою державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Березової Н.М. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 03.08.2016 у виконавчому провадженні № 51825287 (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 19.08.2016); постановою державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Березової Н.М. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 25.04.2016 у виконавчому провадженні № 50896424 (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 25.11.2016); постановою державного виконавця Вишенського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції Дриганта І.В. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 17.07.2015 у виконавчому провадженні № 48144325 (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 19.08.2015); постановою державного виконавця Вишенського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції Осипова О.В. про арешт нерухомого майна боржника від 20.11.2012 у виконавчому провадженні № 35301257 (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 26.01.2018). Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд прийшов до наступного. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в сумі 704, 80 гривень, що підтверджується дублікатом квитанції № 0.0.1048018300.1 від 29.05.2018. (а.с. 1) Однак, представник позивача заявив клопотання про залишення судових витрат за позивачем. Тому, враховуючи клопотання представника позивача, суд прийшов до висновку про залишення сплаченого позивачем судового збору за позивачем. Доказів понесення учасниками справи інших судових витрат суду не надано. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved