Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

В січні 2018 року [PERSON] звернулась до суду із заявою в якій просила встановити факт її проживання з [PERSON], померлим [INFO], в житловому будинку [ADDRESS], однією сім'єю більше п'яти років. В обґрунтування своєї заяви [PERSON] зазначила, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку [ADDRESS]. Також зазначила, що з 1981 року по день смерті [PERSON], а саме [INFO], вона проживала з останнім та вела з ним спільне господарство. Крім того, поховання [PERSON] заявниця здійснювала за власні кошти. Однак звернувшись до нотаріальної контори, вона отримала усну відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину. В судове засідання [PERSON] надала заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Представник зацікавленої особи в судове засідання не з'явився, надав заяву до суду про розгляд справи у його відсутність. Суд, дослідивши та оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи із наступного. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку [ADDRESS], яка належить [PERSON] на праві власності. Факт проживання померлого [PERSON] разом із [PERSON] підтверджується актом про проживання від 09.02.2018 року. Як вбачається із матеріалів справи, у встановлений законодавством шестимісячний строк заявниця звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено. Стаття 1216 ЦК України за спадкуванням визначає перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). При цьому спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ст.1220 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.(ст.1221 ЦК України). Згідно із ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року (далі - Постанова) «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо. В п. 23 вказаної Постанови зазначається, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Оскільки факт спільного проживання [PERSON] разом із померлим в період з 1981 року по день смерті [PERSON] підтверджується належними та допустимими доказами, суд вважає за можливе заяву задовольнити.

Outcome: approved