Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-24 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулось приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» до [PERSON] про стягнення коштів в порядку регресу. Позов мотивований тим, що 29.12.2009 року о 18:10 год. в с. Лука-Мелешківська сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох автомобілів: 1) «ДЕУ», д.н.з. [NUMBER], яким керував [PERSON]; 2) «ВАЗ», д.н.з. [NUMBER], що належить ДП «Інтранс Холдінгс». Внаслідок зазначеного ДТП автомобіль «ВАЗ», д.н.з. [NUMBER], отримав механічні пошкодження, що підтверджується довідкою ДАІ, страховим актом № 3216Р/02/2013 з розрахунком страхового відшкодування від 08.02.2013 року. На момент ДТП між [PERSON] та ПрАТ «Страхова група «ТАС» був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 08.04.2009 року № ВС/7390647, за яким ПрАТ «Страхова група «ТАС» застрахував цивільну відповідальність [PERSON] перед третіми особами, при використанні транспортного засобу ДЕУ», д.н.з. [NUMBER]. 19.12.2012 року ДП «Інтранс Холдінгс» звернулось до ПрАТ «Страхова група «ТАС» з заявою про виплату страхового відшкодування. На підставі вище вказаного страхового акту та заяви ДП «Інтранс Холдінгс» позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 8 064, 60 гривень. З матеріалів справи, які надійшли ВДАІ [PERSON] було визнано винним у вчинені ДТП внаслідок порушення ПДР України. Таким чином, відповідальним за завдані ДП «Інтранс Холдінгс» збитки у даному випадку є відповідач. 08.07.2014 року відповідачу було направлено лист № 418 ТАС з вимогою сплатити суму страхового відшкодування. [PERSON] вказаної суми до цього часу не сплатив. Вищевикладене й стало підставою для звернення до суду із вимогою про стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого страхового відшкодування в розмірі 8 064, 60 копійок. Представник позивача не з'явився в судове засідання, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи. Представником надано суду заяву про розгляд справи у його відсутність. В судовому засіданні відповідач щодо задоволення позовних вимог заперечував та надав суду письмові заперечення. При розгляді справи встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 29.12.2009 року о 18 год. 10 хв. по Тиврівському шосе в с. Лука Мелешківська, сталась ДТП за участю транспортного засобу ЗАЗ «DAEWOO», д.н.з. [NUMBER], що належить [PERSON] під його ж керуванням, та транспортного засобу «ВАЗ 21009», д.н.з. [NUMBER], що належить ДП «Інтранс Холдінгс» під керуванням [PERSON], що підтверджується довідкою ВДАІ з обслуговування Вінницького району. (а.с. 5-6) З матеріалів справи вбачається, що постановою Замостянського районного суду м. Вінниці від 08.02.2010 року у справі № 3-390, [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КупАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 450, 00 гривень. (а.с. 7) Дана обставина, зокрема, не заперечувалась, й відповідачем. Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. В судовому засіданні в якості свідка було допитано [PERSON], який повідомив, що відбулась ДТП (дату не пам'ятає), учасниками якого були він та [PERSON] Свідок зазначив, що ним було повідомлено страхову компанію та ДАІ про ДТП. Авто, яким керував свідок було службовим. Свідок повідомив, що на наступний день після ДТП, він та [PERSON] зустрілись та пішли до страхової компанії «ТАС», де йому було повідомлено, що заповнювати і подавати документи має [PERSON] і йому при цьому не треба бути присутнім. [PERSON] залишився у страховій компанії, а він пішов. Чи заповнював [PERSON] якісь папери в страховій компанії і чи подавав їх, [PERSON] не бачив. Згідно ч. 1 ст. 63 ЦПК України показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини. Судом при оцінці показань свідка проаналізовано процес формування, збереження та передачі відомостей свідком. Судом прийнято до увагу покази свідка [PERSON], оскільки він надав покази, посилаючись на інформацію, якою володіє особисто, а не з чужих слів. Відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортний засобів № ВС/7390647 від 09.04.2009 року відповідальність власника транспортного засобу марки ЗАЗ «DAEWOO», д.н.з. [NUMBER], [PERSON] застраховано. Страхувальником за полісом є [PERSON], а страховиком ПрАТ «Страхова група «ТАС». (а.с. 8) Судом встановлено, що згідно ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» подія, яка сталася 29.12.2009 року є страховим випадком. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страхова компанія при настанні страхового випадку сплачує страхувальнику страхове відшкодування. Згідно ст.ст. 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. На що також звернув увагу Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в Постанові Пленуму № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішення спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки». Судом встановлено, що транспортний засіб - автомобіль марки ЗАЗ «DAEWOO», д.н.з. [NUMBER], належить на праві власності [PERSON], що підтверджується довідкою № 13 від 04.01.2010 року, виданою ВДАІ з обслуговування Вінницького району. (а.с. 5-6) [PERSON] на відповідній правовій підставі керував вище вказаним транспортним засобом, оскільки під час керування мав посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб. Згідно звіту № 10/02 про визначення матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «ВАЗ 210994», д.н.з. [NUMBER], від 28.01.2010 року, матеріальний збиток, заподіяний власнику автомобіля «ВАЗ 210994», д.н.з. [NUMBER], в результаті його пошкодження при ДТП, складає 10 585, 27 гривень. (а.с. 14-24) 16.07.2012 року ПАТ АСК «ІНГО Україна» звернулось із вимогою № 056 до ПрАТ «Страхова група «ТАС» про виплату страхового відшкодування в порядку регресу, в зв'язку із проведенням страхового відшкодування ДП «Інтранс Холдінгс» матеріальних збитків, завданих внаслідок ДТП, на підставі договору № ВС7390647 від 08.04.2009 року. (а.с. 32) На підставі страхового акту № 3216Р/02/2013 від 08.02.2013 року та додатку № 1 до нього - розрахунок суми страхового відшкодування, ПрАТ «Страхова група «ТАС» було виплачено 8 064, 60 гривень страхового відшкодування на користь ПАТ АСК «ІНГО Україна», що підтверджується платіжним дорученням № 101252 від 12.07.2013 року. (а.с. 32-34) 08.07.2014 року на адресу [PERSON] ТОВ «А.С.А. ГРУП» було направлено вимогу № 418 ТАС про погашення заборговансоті в сумі 8 064, 60 гривень, а також проханням в семиденний строк з дати отримання даної вимоги зв'язатись до ТОВ «А.С.А. ГРУП», яке діє в інтересах ПрАТ «Страхова група «ТАС», та узгодити порядок погашення регресної заборгованості. Також повідомило, що у випадку не повідомлення ТОВ «А.С.А. ГРУП» у вказаний строк, вони будуть вимушені звернутися до суду з метою стягнення боргу. Дане поштове відправлення повернулось на адресу відправника із відміткою «за закінченням терміну зберігання». (а.с. 35). Згідно ст. 27 Закону України «Про страхування» страховик має право вимагати компенсацію здійснення виплат від особи, відповідальної за заподіяний збиток в повному обсязі. Згідно ч. 1 ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ч. 1 ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно з підпунктом 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 Закону (у редакції, чинній намомент вчинення дорожньо-транспортної пригоди) учасники дорожньо-транспортної пригоди зобов'язані вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, у випадках, передбачених цим Законом, МТСБУ про настання дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до пункту 34.1 статті 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції, чинній намомент вчинення дорожньо-транспортної пригоди) страховик терміново, але не пізніше трьох робочих днів (враховуючи день отримання письмового повідомлення про страховий випадок), зобов'язаний направити аварійного комісара або експерта на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Судом встановлено, що [PERSON] не повідомляв ПАТ «Страхова група «ТАС» про ДТП, як то передбачено підпунктом 33.1.2 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що підтверджується витягом із журналу реєстрації вхідної кореспонденції позивача. (а.с. 79-96) Зазначена вище норма Закону не містить підстав для відмови у задоволенні вимоги страховика, який виплатив страхове відшкодування згідно з договором майнового страхування, до особи, відповідальної за завдані збитки, про відшкодування виплачених ним фактичних сум у межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. У статті 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції, чинній на момент виплати страхового відшкодування) визначено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Тобто зазначена норма статті передбачає наявність права у страховика на пред'явлення регресного позову, а не відсутність такого права. Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню, оскільки є обґрунтованим та доведеним. Враховуючи вище викладене, а також ст. 16 ЦК України, згідно якої суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, суд приходить до висновку, що в даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача, шляхом стягнення з [PERSON] на користь приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» в порядку регресу страхового відшкодування в сумі 8 064 (вісім тисяч шістдесят чотири) гривні 60 копійок. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 243, 60 гривень. Враховуючи вище викладене та

Outcome: approved