Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

Департамент соціальної політики Вінницької обласної державної адміністрації та Вінницьке обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулись до суду з позовом до [PERSON] про повернення транспортного засобу, мотивуючи свої вимоги тим, що у 2008 році інвалід війни 1 групи [PERSON] відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядку забезпечення інвалідів автомобілями» від 19.07.2006 р. № 999 та згідно з наказом Головного управління праці та соціального захисту населення Вінницької обласної державної адміністрації від 28.08.2008 року № 68 з оплатою 7% вартості отримав автомобіль ЗАЗ 110307-42, 2008 року випуску, кузов № [NUMBER]. При видачі автомобіля інвалід [PERSON] був ознайомлений з тим, що автомобіль видається йому лише в користування та є державним майном, про що підписав заяву-зобов'язання. 02.08.2013 року інвалід [PERSON] помер. Відповідно до п. 16 Порядку забезпечення інвалідів автомобілів після смерті інваліда автомобіля, яким він був забезпечений головним управлінням праці та соціального захисту залишається безоплатно члену сім'ї, який на час смерті інваліда проживав та був зареєстрований за місцем проживання і реєстрації інваліда, у випадках, якщо: строк експлуатації автомобіля становить більше 10 років; строк експлуатації автомобіля становить від 5 до 10 років і середньомісячний сукупний дохід сім'ї померлого інваліда за шість місяців, що передують дню смерті інваліда не перевищує прожиткового мінімуму для сім'ї; автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років (крім випадку, зазначеного в абзаці другому цього пункту), після смерті інваліда залишається у користуванні його сім'ї, якщо в ній є інвалід, який: мав підстави для забезпечення автомобілем на час смерті інваліда або протягом не більше 6 місяців з дня його смерті; був зареєстрований на час смерті інваліда за місцем його реєстрації; не має іншого автомобіля, у тому числі отриманого через головне управління соціального захисту або управління виконавчої дирекції. Член сім'ї [PERSON] не підпадає під вищезазначені умови безоплатного залишення автомобіля члену сім'ї померлого інваліда. Крім того, зазначає, що п. 16 зазначеного Порядку визначено, що іншому члену сім'ї померлого інваліда, який зареєстрований за місцем реєстрації інваліда, автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, залишається у разі сплати ним протягом шести місяців з дня смерті інваліда до державного бюджету на рахунки, відкриті в органах Казначейства, а членом сім'ї померлого інваліда внаслідок трудового каліцтва - на рахунки відповідних управлінь виконавчої дирекції вартості автомобіля з урахуванням розрахункової суми для викупу автомобіля та суми, сплаченої за нього інвалідом. Розрахункова сума для викупу автомобіля визначається головним управлінням соціального захисту або управлінням виконавчої дирекції з урахуванням зносу автомобіля 0,84 відсотка за кожний повний місяць або 10 відсотків за кожний повний рік. Під час розрахунку неповний місяць користування автомобілем (незалежно від кількості днів) зараховується як повний місяць. За результатами розрахунку складається довідка-рахунок за формою, що затверджується Мінсоцполітики. В іншому разі автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, повертається (вилучається) головному, районному управлінню соціального захисту або управлінню виконавчої дирекції у повному комплекті. Після смерті [PERSON] Жмеринське міське управління праці та соціального захисту населення повідомляло [PERSON] про його право після смерті інваліда, як члена сім'ї, який проживав за місцем проживання інваліда переоформити автомобіль на своє ім'я за умови сплати його залишкової вартості, а у разі неможливості сплати його залишкової вартості про обов'язок повернути позивачу автомобіль у повній комплектації та необхідність звернутись до позивача для вирішення даного питання. Проте, відповідач вартість автомобіля не сплатив та відмовляється добровільно передати автомобіль позивачу. У зв'язку із викладеним просить зобов'язати відповідача повернути автомобіль ЗАЗ 110307-42, 2008 року випуску, кузов № [NUMBER], який був виданий інваліду [PERSON], а також стягнути з відповідача понесені судові витрати. В судовому засіданні представник позивача - Департаменту соціальної політики Вінницької обласної державної адміністрації Рибак А.В. позов підтримала із підстав, що в ньому зазначені, додатково та на запитання пояснила, що протягом шести місяців з дня смерті [PERSON] відповідач [PERSON] до департаменту не звернувся, кошти за виданий автомобіль інваліду не повернув, звернувся до департаменту соціальної політики із вказаним питанням лише у 2015 році після надходження позову до суду та йому було відмовлено у зв»язку із спливом шестимісячного строку, що встановлений нормативно-правовим актом, що регулює спірні відносини. Відповідачу було відомо про обов»язок повернути автомобіль або в шестимісячний строк сплатити його залишкову вартість, а тому позов слід задовольнити. Представник позивача - Вінницького відділення Фонду соціального захисту інвалідів в судове засідання не з'явився, директор Вінницького відділення Фонду соціального захисту інвалідів [PERSON] надіслав до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. (а.с. 31,32). Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника позивача відповідно до ст. 158 ч.2 ЦПК України, враховуючи що сторона скористалась своїми процесуальними правами. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, суду пояснив, що він здійснював догляд за померлим [PERSON] до його смерті, проживав та був зареєстрованим із ним за однією адресою. Майно після смерті [PERSON] оформила його дочка, так як із нею було укладено договір довічного утримання чи заповіт. Сам позивач доказів спільного проживання із [PERSON] як із членом сім»ї суду не надав, пояснив, що таке можуть підтвердити свідки. Вважає, що він має право на спірний автомобіль, так як він доглянув до смерті [PERSON], поховав його, здійснює догляд за його могилою. У відповідача є дружина, яка хворіє, є дача неподалік від м.Жмеринки, куди можна добратись за допомогою власного транспорту. Автомобіль насправді не коштує стільки, але він має в наявності 13700 грн. аби заплатити його залишкову вартість, оскільки як слідує із наданої ним заяви, що підтримана у судовому засіданні (а.с.35) вказані кошти є важливішими для держави ніж зношений автомобіль, просив суд обміркувати його пропозицію щодо стягнення з нього залишкової вартості коштів на потреби АТО. Про те, що він у шестимісячний строк має право на оформлення автомобіля на власне ім»я його ніхто не повідомляв та про такі строки він не знав. Дії позивача не оскаржував. Вважає себе опікуном померлого та таким що має право на спірний автомобіль. Просив в задоволенні позову відмовити. Вислухавши пояснення сторін, оглянувши заяву сторони, яка не з'явилась, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити. Судом встановлено, що Наказом Головного управління праці та соціального захисту населення Вінницької обласної державної адміністрації № 68 від 28.08.2008 р. було вирішено видати [PERSON], інваліду війни 2 групи, який проживає в [ADDRESS] та перебуває на обліку для забезпечення автомобілем з 23.11.1995 року, автомобіль Славута ЗАЗ-110307-42 зі звичайним керуванням відповідно до черговості за 7% вартості. (а.с.6-7) З довідки про реєстрацію, перереєстрацію, зняття з обліку та вибракування транспортного засобу від 28.08.2008 р. №04-940 вбачається, що інваліду війни [PERSON] передано для реєстрації автомобіль моделі «Славута» ЗАЗ-110307, тип кузова - комбі, 2008 року випуску, білого кольору, номер кузова [NUMBER], видані номерні знаки та свідоцтво про реєстрацію тз. (а.с. 8, 8-зворот) Також 28.08.2008 р. [PERSON] було дано Головному управлінню праці та соціального захисту населення заяву-зобов'язання, в якій його було повідомлено про те, що отриманий автомобіль видається для його користування і являється державним майном та він просив оформити документи з правом керування на зятя- [PERSON] (а.с. 4-5, 5-зворот) Крім того, Головним управлінням праці та соціального захисту населення Вінницької обласної державної адміністрації 28.08.2008 р. до МРЕВ надіслано лист про те, що відповідно до медичних показників інваліду війни [PERSON] протипоказано водіння автомобіля, через що Головне управлінням праці та соціального захисту населення Вінницької обласної державної адміністрації не заперечує щодо видачі тимчасового талону на право керування автомобілем [PERSON] (зятю [PERSON]). (а.с. 9-зворот) Однак 02.08.2013 р. [PERSON] помер, а виділений йому автомобіль ЗАЗ-110307, 2008 р.в., кузов № [NUMBER], залишився в користуванні [PERSON] Відповідно до Розпорядження Вінницької обласної державної адміністрації № 750 від 29.12.2012 р. та внесеними до нього змінами Розпорядженням № 125 від 27.03.2013 р. Головне управління праці та соціального захисту населення облдержадміністрації реорганізовано в Департамент соціальної політики облдержадміністрації. (а.с. 12-14, 14-зворот) Враховуючи те, що права і обов`язки у членів сім`ї інваліда щодо спірного автомобіля виникли після смерті інваліда, а не в момент забезпечення інваліда автомобілем, застосуванню до спірних правовідносин підлягає Порядок забезпечення інвалідів автомобілями, затверджений постановою КМУ від 19.07.2006 року № 999. Згідно п. 16 Порядку (в редакції від 08.09.2010 р., що діяла на час смерті інваліда 02.08.2013 р.) - після смерті інваліда автомобіль, яким він був забезпечений головним управлінням соціального захисту або управлінням виконавчої дирекції, строк експлуатації якого більше ніж 10 років, залишається члену сім`ї, який на час смерті інваліда проживав та був зареєстрований за місцем проживання і реєстрації інваліда. Автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, після смерті інваліда залишається у користуванні його сім`ї, якщо в ній є інвалід, який: має підстави для забезпечення автомобілем згідно з п.3 цього Порядку; проживав і був зареєстрований на час смерті інваліда за місцем його проживання і реєстрації; не має іншого автомобіля, у тому числі отриманого через головне управління соціального захисту або управління виконавчої дирекції. Іншому члену сім`ї померлого інваліда, який проживає та зареєстрований за місцем проживання та реєстрації інваліда, автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, залишається у разі сплати ним до спеціального фонду державного бюджету на рахунки, відкриті в органах Державного казначейства одержаного автомобіля, з урахуванням ступеня його зношення та суми, сплаченої за нього інвалідом. В іншому разі автомобіль повертається (вилучається) головному, районному управлінню соціального захисту або управлінню виконавчої дирекції у повному комплекті. З довідки-розрахунку про результати розрахунку 50,40% ступеня зношення автомобіля вбачається, що залишкова вартість спірного автомобіля становить 13778,89 грн. (а.с. 9) Судом встановлено, що відповідач [PERSON] залишкову вартість автомобіля ЗАЗ-110307, 2008 р.в., кузов № [NUMBER], виділеного за життя [PERSON], в сумі 13778,89 грн. не сплатив, на своє звернення від 12.01.2015 року (а.с.36) отримав мотивовану відмову від 16.01.2015 року (а.с.37) На підставі викладеного, суд прийшов до висновку про наявність спірних правовідносин між сторонами, які регулюються постановою Кабінету Міністрів України від 19.07.2006 р. №999 «Про затвердження Порядку забезпечення інвалідів автомобілями» , яка згідно ст. 4 ЦК України є актом цивільного законодавства, і встановив, що права позивача відповідачем порушені, тому підлягають захисту. Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів відповідно до вимог ст. ст.60 ЦПК України, які б дали суду підстави відмовити в задоволенні позову. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачений позивачем судовий збір в сумі 243,60 грн. (а.с. 1).

Outcome: approved