Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

В січні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позивачка вказує, що з 16 квітня 2013 року по 21 січня 2015 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на її утриманні. Матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. На даний час вона не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Посилаючись на викладене, позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини від доходу відповідача, починаючи з дня подання позовної заяви і до повноліття дитини, а також аліменти на її утримання у розмірі 1/5 частини від усіх видів заробітку відповідача щомісячно до досягнення сином трьох років. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся судом належним чином. Подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав частково, посилався на те, що має ще одну дитину - доньку [PERSON], [INFO], на утримання якої з нього стягують аліменти. Заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 16 квітня 2013 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивачки. Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 21 січня 2015 року шлюб між сторонам розірвано. У відповідності до ст.180 СК України обидва батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обов'язку визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом. У разі якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може за заявою платника або одержувача визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст. 184 СК України). При визначенні розміру аліментів, згідно із ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та непрацездатних осіб, а також інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України). Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову (ст. 191 СК України). Як слідує з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, відповідач не є інвалідом, має інші аліментні зобов'язання щодо доньки [PERSON], [INFO]. Рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 17 липня 2012 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини заробітку щомісячно, починаючи з 7 травня 2012 року до повноліття дитини, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на одну дитину. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягає частковому задоволенню. З відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання сина в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 січня 2015 року і до повноліття дитини. Як вбачається з матеріалів справи, на даний час позивачка не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. У відповідності до ч. 1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Згідно ст..84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таке право вона має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст..80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частині від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. В силу ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання підлягає частковому задоволенню. З відповідача слід стягнути аліменти в частині, що складає 1/12 з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 26 січня 2015 року до досягнення дитиною трьох років. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: partial