Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

В травні 2017 року до суду звернувся [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа, що не заявляє самостійних вимог не предмет позову [PERSON] про зменшення розміру аліментів стягнутих з нього на утримання сина, [PERSON], [INFO]. Свої вимоги мотивує тим, що постановою Добропільського міського суду Донецької області від 14 лютого 2003 року з нього стягнуто аліменти на користь відповідача на утримання сина, [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини зі всіх видів доходів\~ На теперішній час змінився його сімейний і матеріальний стан, у звязку із тим, що в другому шлюбі у нього народились сини [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], на утримання яких, за рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 27 квітня 2015 року він зобовязаний сплачувати щомісячно аліменти в розмірі 1/2 частини всіх видів доходів. Крім того, 17 серпня 2015 року в другому шлюбі в нього народився син [PERSON], [INFO], який також перебуває на його утриманні. Позивач вказує, що крім аліментів на дітей, він надає допомогу другій дружині [PERSON], яка перебуває у декретній відпустці до досягнення сином [PERSON] трьох років. Позивач вказує, що він 06.02.2017р. він звільнився з ТОВ «Добропіллявугілля» ШУ «Добропільське» за згодою сторін, у звязку з чим, значно погіршився його матеріальний стан. Посилаючись на\~ погіршення матеріального стану та зміну сімейного стану, наявність утриманців, на підставі ст. 192 СК України просив\~ зменшити розмір стягнутих на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON], 21.09.2002р.н.\~ до 1/7 частини його заробітку. В порядку ч. 3 ст. 122 ЦПК України, судом було зроблено запит до відділу реєстрації Добропільської міської ради Донецької області. Відповідно до інформації, що міститься у відповіді № 17-16/294 від 06.06.2017р. [PERSON] за адресою, зазначеній в позовній заяві [PERSON] а саме: [ADDRESS], за відомостям картотеки, не значиться. (а.с.19) На підставі ч. 9 ст. 74 ЦПК України, відповідач викликався в суд через оголошення у пресі. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом розміщення в газеті «Урядовий Курєр» № 110 (5979)\~ від 16 червня 2017 року оголошення про виклик в судове засідання, про причини неявки не повідомив. Доказів поважності своєї неявки або заяви про розгляд справи у відсутність відповідача, до суду надано не було. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України,\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи У зв'язку з викладеним, враховуючи заяви позивача [PERSON], його представника адвоката [PERSON], який діє на підставі договору про надання правових послуг від 12.04.2017р., які не заперечували проти розгляду справи у відсутність відповідача, про що через канцелярію суду надали відповідні заяви, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача по матеріалам, які є в наявності в справі і постановити заочне рішення. \~ \~ \~ Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, [PERSON], у судове засідання не з'явилася про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, жодних заяв до суду про розгляд справи у її відсутність не надходило. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та третьої особи на підставі ст.224 ЦПК України та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані в справі докази, суд дійшов наступного висновку. У відповідності\~ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. (а.с. 33) Постановою Добропільського міського суду від 14.02.2003 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку, починаючи з 31 січня 2003 року та дол. Повноліття дитини, але не менше ? неоподаткованого мінімуму щомісячно. (а.с.6) Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії І-НО №269968 від 21.12.2011 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Добропіллю Добропільського міськрайонного управління юстиції в Донецькій області, актовий запис № 366, [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 21.12.2011р. (а.с.13,34) . Від шлюбу у них народились діти: [PERSON], 11.04.2013р.., [PERSON], 25.07.2014р.н., [PERSON], [INFO], про що свідчать копії свідоцтв про їх народження: серії І-НО № 517080, І-НО № 601443, І-НО № 681296 (а.с.8-10). Відповідно до рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 27.04.2015 року, на користь третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, [PERSON] з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей [PERSON], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частини всіх видів доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.03.2015 року і до досягнення найстаршою дитиною [PERSON], [INFO], повноліття. (а.с.7) За інформацією, що міститься в домовій книзі за адресою [ADDRESS], позивач [PERSON] проживає зі своєю дружиною [PERSON] та трьома малолітніми дітьми: [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.29-31). З довідки № 273 від 10.02.2015р. вбачається, що [PERSON] перебувала на обліку в УСЗН Добропільської міської ради та з 01.08.2014р. 31.01.2015р. отримувала допомогу щомісячно в розмірі 1670 грн. при народженні дітей. (а.с.37) Згідно записів трудової книжки [PERSON] АВ № 653707 від 11.11.2002р., позивач був звільнений з ТОВ «Добропіллявугілля» ШУ «Добропільське» за згодою сторін, про що свідчить запис від 06.02.2017р. (а.с.12 звор.) Згідно посвідчення серії БС № 075919, виданого виконавчим комітетом Добропільської міської ради від 20 серпня 2016р., [PERSON] та [PERSON] мають трьох дітей: [PERSON], 2013 р.н, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та батьки мають право пільги, передбачені законодавством для багатодітних сімей (а.с.11) Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 XII (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення\~ в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За положеннями ч. 1\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів, суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ч. 1\~ст. 192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на конструкцію даної правової норми, що регулює спірні відносини, предметом дослідження у даній справі є зміна матеріального, сімейного становища платника аліментів і їх отримувача. У п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~роз'яснено, що відповідно до\~ст. 192 СК України\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Вирішуючи питання про те на скільки підлягає зменшенню розмір аліментів з позивача на утримання неповнолітнього сина [PERSON], судом враховано, що сімейний стан платника аліментів змінився, через народження у другому шлюбі\~ трьох дітей [PERSON], 2013 р.н, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], на утримання двох з них він сплачує аліменти за рішенням суду від 27.04.2015р. Крім того, суд враховує, що на утриманні позивача також знаходиться дружина [PERSON], яка не працює та здійснює догляд за малолітніми дітьми [PERSON] та [PERSON], до досягнення синами трьох років. Разом з тим, суд вважає за можливим задовольнити позовом частково. При розгляді Добропільським міськрайонним судом Донецької області цивільної справи № 227/940/15-ц від 27 квітня 2015р. за позовом [PERSON] до [PERSON], відповідач визнав позовні вимоги повністю та з урахуванням свого матеріального та сімейного стану добровільно погодився сплачувати на користь другої дружини аліменти на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] в розмірі ? частини всіх видів доходів. Між тим, з часу ухвалення вказаного рішення, в сімейному стані [PERSON] відбулась зміна, зокрема народилась третя дитина в шлюбі з [PERSON] [PERSON], 17.08.2015р. Дружина не працює, здійснює догляд за малолітніми дітьми, та в силу положень ч. 2 ст. 84 СК України, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дітьми трьох років. З урахуванням викладеного, суд вбачає обовязок позивача утримувати: чотирьох неповнолітніх дітей та дружини, що здійснює догляд за малолітніми дітьми. Суд не погоджується з доводом позивача, який своїм звільненням з підприємства за згодою сторін обґрунтовує погіршення матеріального стану, оскільки його не працевлаштованість без поважних причин, не звільняє від обов'язку, встановленого рішенням суду, а також сімейним законодавством утримувати своїх дітей. Суд враховує приписи ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» № № 1404-VIII від 2 червня 2016 року, \~відповідно до яких загальний розмір усіх відрахувань щодо стягнення аліментів на неповнолітніх дітей під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 70 відсотків. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У звязку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. На підставі викладеного, враховуючи, що відповідач не надав суду обґрунтувань для визначення розміру стягуваних аліментів, не спростував\~ заявлені вимоги, суд вважає можливим, у відповідності до \~ст. 192 СК України, частково задовольнити заявлені позивачем вимоги, змінивши розмір аліментів стягуваних на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO],\~ до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача.

Outcome: partial