Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

Дніпропетровський державний університет внутрішніх справ звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення витрат, повязаних з утриманням курсанта в розмірі 31690,53 грн. та судові витрати по справі. В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що відповідач в період часу з 2013 року по 2018 рік проходив публічну службу службу в органах внутрішніх справ України. 03.08.2013 року згідно наказу № 224 ос відповідача, [PERSON] зараховано на 1 курс факультету підготовки фахівців для підрозділів кримінальної міліції Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ (далі ДДУВС) на денну форму навчання за державним замовленням. 03.08.2013 року між відповідачем, ДДУВС та ГУМВС України в Дніпропетровській області було укладено договір № 1991 про навчання у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ. 01.12.2016 року відповідно до вимог ст. 74 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року між відповідачем, ДДУВС та ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області було укладено договір № 2745 про навчання у ДДУВС, відповідно до якого договір № 1991 від 03.08.2013 року вважається припиненим, а до відносин, що виникли з 03.08.2013 року застосовуються положення договору № 2745 від 01.12.2016 року. Наказом ДДУВС від 24.02.2017 року № 42 ос відповідача, як випускника ДДУВС було направлено у розпорядження ГУНП в Дніпропетровській області для призначення на посаді згідно з отриманим фахом. Відповідно до наказу ГУНП в Дніпропетровській області від 01.03.2017 року № 83 о/с відповідач, як випускник ДДУВС, призначений на посаду оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Марганецького відділення Нікопольського відділу ГУ НП в Дніпропетровській області. 12.07.2018 року відповідач звернувся до керівництва ГУНП в Дніпропетровській області з рапортом про звільнення зі служби в Національній поліції за власним бажанням. Наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 23.07.2018 року № 198 о/с відповідача було звільнено зі служби в поліції за п.7 ч. 14 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію». У звязку з тим, що відповідач порушив умови договору: не відшкодував витрати, повязані з його утриманням у вищому навчальному закладі позивач просить стягнути з відповідача 31690 гривень 53 копійки, судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762 гривні. Ухвалою судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 10 січня 2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та вирішено справу розглядати з повідомленням (викликом сторін. Відповідачу було запропоновано протягом п'ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав. На розгляд справи не зявився, повідомлявся належним чином про час, дату та місце розгляду справи. Заяв чи клопотань не надходило. Представник позивача на розгляд справи не зявилася, надала суду клопотання про слухання справи без участі представника позивача. У наданому клопотанні зазначила, що позовні вимоги підтримують і просять їх задовольнити. Представник третьої особи на розгляд справи не зявилася, надала суду пояснення, згідно яких позовні вимоги позивача підтримують і просять їх задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві. У наданих поясненнях просила справу розглядати без присутності представника третьої особи. У відповідності до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, на підставі\~ст. 281 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступне. 03.08.2013 року згідно наказу № 224 ос відповідача зараховано на 1 курс факультету підготовки фахівців для підрозділів кримінальної міліції ДДУВС на денну форму навчання за державним замовленням /а.с. 9/. 03.08.2013 року між відповідачем, ДДУВС та ГУМВС України в Дніпропетровській області було укладено договір № 1991 про навчання у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ. 01.12.2016 року відповідно до вимог ст. 74 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року між відповідачем, ДДУВС та ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області було укладено договір № 2745 про навчання у ДДУВС, відповідно до якого договір № 1991 від 03.08.2013 року вважається припиненим, а до відносин, що виникли з 03.08.2013 року застосовуються положення договору № 2745 від 01.12.2016 року /а.с. 11/. Наказом ДДУВС від 24.02.2017 року № 42 ос відповідача, як випускника ДДУВС було направлено у розпорядження ГУНП в Дніпропетровській області для призначення на посаді згідно з отриманим фахом /а.с. 10/. Відповідно до наказу ГУНП в Дніпропетровській області від 01.03.2017 року № 83 о/с відповідач, як випускник ДДУВС, призначений на посаду оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Марганецького відділення Нікопольського відділу ГУ НП в Дніпропетровській області /а.с.12/. 12.07.2018 року відповідач звернувся до керівництва ГУНП в Дніпропетровській області з рапортом про звільнення зі служби в Національній поліції за власним бажанням /а.с. 15/. Наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 23.07.2018 року № 198 о/с відповідача було звільнено зі служби в поліції за п.7 ч. 14 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» /а.с. 13/. Відповідно до ст. 74 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейську, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі пунктів 2,4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, повязані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. Відповідно до п. 2.3.6 договору № 2745 від 01 грудня 2016 року про навчання [PERSON] у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування службі за підставами, передбаченим п. 3 договору, відшкодувати фактичні витрати, повязані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком. Згідно із п. 3.3. договору підставою відшкодування фактичних витрат на підготовку є звільнення особи начальницького складу органів внутрішніх справ із служби протягом трьох років після закінчення навчального закладу за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни. Згідно пункту 14 Порядку працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням, затвердженим постановою КМУ № 992 від 22 серпня 1996 року, який був чинним на час закінчення навчання, у разі неприбуття молодого фахівця за направленням або відмови без поважної причини приступити до роботи за призначенням, випускник зобовязаний відшкодувати у встановленому порядку до державного бюджету вартість навчання та компенсувати замовникові всі витрати. Відповідно до п. 1 Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ, затвердженого\~постановою Кабінету\~Міністрів України від 1 березня 2007 р. № 313, (чинний на момент укладення договору та закінчення відповідачем навчання) цей Порядок визначає механізм відшкодування особами, які навчалися за державним замовленням у вищих навчальних закладах МВС (далі - особи), витрат, повязаних з їх утриманням у таких закладах (далі -- витрати), у разі звільнення осіб начальницького складу органів внутрішніх справ із служби протягом трьох років після закінчення навчального закладу за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни. Пунктом 3 Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ, передбачено, що витрати відшкодовуються згідно з договором про підготовку фахівця в навчальному закладі, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням або управлінням МВС та особою. Відповідно до п. 3 ч. 1\~ст. 3 ЦК України\~однією із загальних засад цивільного законодавства є свобода договору. Стаття 204\~ЦК України регламентує принцип презумпції правомірності правочину, за змістом якого правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Правомірний правочин є підставою виникнення та підтвердженням наявності цивільних прав та обов'язків (ч. 2ст. 11 ЦК України). Укладений між сторонами договір від 01 грудня 2016 року, відповідачем не оспорювався, в судовому порядку не був розірваним і не визнавався недійсним. Статтею 526\~ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору, вимог ЦК\~та інших актів цивільного судочинства. Суд доходить висновку, що відповідач порушив зобовязання, встановлені п. 2.3.5 Договору від 01 грудня 2016 року, а тому останній відповідно до п. 2.3.6 Договору № 2745 від 01.12.2016 року зобовязаний відшкодувати у встановленому порядку до державного бюджету вартість навчання та компенсувати замовникові всі витрати. Згідно із наданими довідками-розрахунками вартість витрат, повязаними з його утриманням, складає 31690,53 грн. Викладене приводить суд до висновку, що відповідач зобовязаний відшкодувати позивачу витрати, повязані з утриманням та навчанням курсанта. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved