Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-23 00:00:00

В травні 2017р. заявниця [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з заявою, заінтересована особа: Івангородська сільська рада Ічнянського району Чернігівської області, в якому просила суд: встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON], який помер [INFO]. в с. Івангород Ічнянського району Чернігівської області, доводився племінником [PERSON], яка померла [INFO]. в с. Івангород Ічнянського району Чернігівської області. Свої вимоги заявниця обгрунтовувала тим, що [INFO]. померла [PERSON]. Після смерті якої відкрилась спадщини на майно, а саме на земельну частку (пай) 6,77 га в умовних кадастрових гектарах із земель колективної власності КПСР «Івангородське». Батько заявниці - [PERSON], який був племінником [PERSON] фактично прийняв спадщину, вступив в управління та розпорядження спадковим майном, проте помер [INFO]. не здійснивши дій, щодо оформлення спадкової маси. Для вирішення питання про оформлення спадщини після смерті батька, заявниця просила суд встановити факт родинних відносин між її померлими родичами. В судовому засіданні заявниця підтримала заявлені вимоги, з підстав зазначених в заяві та просила суд їх задовольнити. Клопотань від заявниці на адресу суду не надходило. Заінтересована особа Івангородська сільська рада Ічнянського району Чернігівської області, про час та місце розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку, на адресу суду було подано клопотання про розгляд заяви у відсутність представника заінтересованої особи. Суд, заслухавши пояснення сторони заявника, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 5) ч. 2 ст. 293, п. 1) ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом вони породжують юридичні наслідки. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що батьками заявниці є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 14). [INFO]. батько заявниці помер (а.с. 9). Звертаючись до суду з вказаною заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме, що [PERSON] доводився племінником [PERSON], яка померла [INFO]., заявниця зазначала, що зазначений факт необхідний їй, оскільки після смерті [PERSON] її батько, як племінник останньої, фактично прийняв спадщину, як спадкоємиць за законом, проте не здійснив відповідних реєстраційних дій, що позбавляє заявницю здійснити дії, як спадкоємиці першої черги на оформлення спадщини після смерті батька. Так, судом встановлено, що на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] батько заявниці, як племінник не відносився до кола спадкоємців за законом, відповідно до положень ст. ст. 529, 530 ЦК УРСР (1963р.), і відповідно не мав законних підстав для отримання спадщини після смерті спадкодавця [PERSON] Крім того, в обґрунтування поданої заяви, заявниця зазначала, що її дід [PERSON] і [PERSON] є братом і сестрою (а.с. 10, 11), однак відомостей, щодо реєстрації шлюбу [PERSON] і [PERSON] Державний архів Чернігівської області надати не може, у зв'язку з ненадходженням до архіву книг реєстрації актових записів. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 1 Постанови від 31 березня 1995р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Протягом всього часу розгляду справи в суді, в порушення положень ст. ст. 76-81 ЦПК України. заявницею не було надано суду належних і допустимих доказів, в обґрунтування поданої заяви, як і не могла суду повідомити, яке значення для неї має факт родинних відносин між зазначеними вище померлими особами. На думку суду, встановлення факту про який просить заявниця не має для неї юридичне значення. Оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що відсутні правові підстави для задоволення поданої заяви.

Outcome: dismissed