Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-01 00:00:00

В серпні 2019 року позивач звернувся до суду із позовом про визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , на земельну ділянку, площею 3,6745 га, кадастровий номер 4823380600:07:000:0216, та земельну ділянку, площею 0,0552 га, кадастровий номер 4823380600:07:000:0317, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані в межах території Галицинівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області. В обґрунтування своїх вимог вказав, що після смерті матері відкрилася спадщина на вказане нерухоме майно, однак оформити її він не взмозі через відсутність належним чином оформлених правовстановлюючих документів на земельні ділянки, як і не збереглися і були втрачені. Вказував, що є спадкоємцем після смерті матері і прийняв спадщину, тому просив визнати за ним право власності на спадкове майно в судовому порядку, так як іншим шляхом це вчинити не виявляється можливим, що їй було роз`яснено нотаріусом Першої Миколаївської державної нотаріальної контори в постанові від 06 грудня 2017 року. Ухвалою суду від 07 серпня 2019 року провадження у справі було відкрито в загальному порядку. В той же час, ухвалою суду від 13 вересня 2019 року провадження в справі було зупинено до набрання законної сили у цивільній справі № 477/2755/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Ухвалою суду від 03 листопада 2020 року провадження - відновлено. Далі, ухвалою суду від 25 січня 2021 року підготовче провадження було завершено і розгляд справи призначено на 03 березня 2021 року. В судове засідання сторони не з`явилися, про його час та місце були повідомлені належним чином, представниця позивача надала заяву з проханням розглянути справ без її участі та участі позивача, а позов задовольнити; згідно неодноразових заяв представника відповідача, поданих під час провадження, він позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Суд, вважаючи можливим здійснити розгляд справи без участі сторін, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. [INFO] померла [PERSON] , яка на час смерті проживала та мешкала постійно в [ADDRESS] . Після її смерті відкрилася спадщина на нерухоме та рухоме майно, зокрема на дві земельні ділянки, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані в межах території Галицинівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області: - площею 3,6745 га, кадастровий номер 4823380600:07:000:0216, яка належала їй на праві власності згідно державного акту серії ЯК № 251490, виданого 06 грудня 2011 року Жовтневою районною державною адміністрацією Миколаївської області; - площею 0,0552 га, кадастровий номер 4823380600:07:000:0317, яка належала їй на праві власності згідно державного акту серії ЯК № 251489, виданого 06 грудня 2011 року Жовтневою районною державною адміністрацією Миколаївської області. Відповідно до норм закону, виписаних в ч.ч.1-4 ст. 1268, ч.1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори за місцем її відкриття або шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Цивільний кодекс України передбачає два види спадкування: за законом і за заповітом (ст. 1217 ЦК України). Згідно зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті; у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу; право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Оскільки заповіту [PERSON] не встановлено, то спадкування після її смерті повинно здійснюватися за законом. Цивільний кодекс України визначає п`ять черг спадкоємців за законом, які виписані у ст.ст. 1261-1265 ЦК України. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово; кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно зі ст. 1261 ЦК України до спадкоємців першої черги відносяться діти, дружина та батьки померлого. Позивач є сином померлої [PERSON] і відноситься до спадкоємців першої черги за законом. З копії спадкової справи, витребуваною судом, яка була заведена 06 квітня 2016 року Першою Миколаївською державною нотаріальною конторою Миколаївської області, вбачається, що із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] в передбачений законом строк звернувся позивач [PERSON] . Крім того, в спадковій справі міститься заява іншого сина - [PERSON] , подана нотаріусу 19 липня 2019 року, в якій зазначено, що спадщину він приймає на підставі рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 04 червня 2019 року в справі № 477/2755/18. Так, заочним рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 04 червня 2019 року в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] позивачу був визначений додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] терміном у один місяць з дня набрання законної сили цим рішенням суду. В той же час, постановою Миколаївського апеляційного суду від 17 листопада 2020 року заочне рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 04 червня 2019 року було скасоване і в задоволенні його позову відмовлено. Таким чином єдиним спадкоємцем першої за законом, який прийняв спадщину, є позивач [PERSON] . При цьому, під час оформлення спадщини на земельні ділянки після смерті матері він отримав постанову державного нотаріуса Першої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області від 06 грудня 2017 року, якою йому було відмовлено в оформленні спадщини через невстановлення місця відкриття спадщини та через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно. За пунктами 1.13, 4.14, 4.15, 4.18, 4.20 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства Юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини. Наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяви про видачу свідоцтва, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину, а за відсутністю у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадок правовстановлюючих документів, нотаріус роз`яснює йому вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Що і стало підставою для звернення позивача до суду із даним позовом. Так, рішенням Казанківського районного суду Миколаївської області від 31 липня 2018 року було встановлено місце відкриття спадщини після смерті [PERSON] - є Вітовський (Жовтневий) район Миколаївської області. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Положення ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України вказують, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Належність спадкодавиці [PERSON] земельних ділянок площами 3,6745 га та 0,0552 га підтверджується, копіями державних актів серії ЯК № 251490 та серії ЯК №251489, які зберігаються у Вітовському відділі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, що було підтверджено відповіддю цієї установи від 03 січня 2019 року. Втрата оригіналів державних актів на земельні ділянки не скасовує право власності особи на землю, що визначено ст. 392 ЦК України, а перехід права власності на земельні ділянки до спадкоємців передбачено як цим положенням закону, так і ст. 1218 ЦК України, проте не дозволяє оформити право власності в нотаріальному порядку. Згідно зі ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Дослідженими під час розгляду справи доказами підтверджено, що земельні ділянки належали [PERSON] і це майно входить до складу спадщини після її смерті, а тому в порядку спадкування повинно відійти спадкоємцям - її сину [PERSON] , як єдиному спадкоємцю за законом, який прийняв спадщину після її смерті. В позасудовому порядку вирішити питання оформлення зазначеної спадщини позивач не взмозі через втрату оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно та через зміни в законодавстві щодо реєстрації права власності на нерухоме майно, в зв`язку з цим, враховуючи, що іншим способом, окрім судового порядку, він не може захистити своє спадкове майнове право, тому відповідно до ст. 16 ЦК України воно підлягає захисту шляхом визнання за ним права власності на нерухомість в порядку спадкування за законом. За викладеного,

Outcome: approved