Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області звернулася [PERSON] з цивільним позовом до Томилівської сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, мотивуючи його тим, що [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. Спадкове майно [PERSON] складається із житлового будинку [ADDRESS], площами 0,1732 га та 0,06449, земельної ділянки по [ADDRESS], площею 0,1077 га. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про право на спадщину за законом, Державними актами на право приватної власності на земельні ділянки. [PERSON] не була одружена, не мала власних дітей, батьки померли давно. Найближчим родичем [PERSON] була її рідна сестра та мати позивача - [PERSON], що підтверджується рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09.06.2016 року по справі № 357/4134/16-ц, свідоцтвом про народження, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, паспортом. [PERSON] зверталась до Білоцерківської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після своєї рідної сестри [PERSON]. Їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з тих підстав, що не було доказів родинних відносин та пропущений шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини. Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09.06.2016 року по справі № 357/4134/16-ц встановлено факт родинних відносин між [PERSON]. та [PERSON] та продовжено строк для подання заяви про прийняття спадщини. Однак, [PERSON] не встигла подати до нотаріальної контори рішення суду та заяву про прийняття спадщини, оскільки померла [INFO] року. В січні 2016 року позивач звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Постановою нотаріуса Білоцерківської районної державної нотаріальної контори Карпусь І.О. від 26.01.2016 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке залишилось після смерті [PERSON], померлої [INFO] року, оскільки вона не подала заяву у встановлений законом строк та не надала доказів родинних відносин. Позивач зазначає, що її мати [PERSON] через похилий вік помилково вважала, що вона прийняла спадщину, фактично вступивши у володіння і користування майном сестри. Після судового процесу по встановленню факту родинних відносин [PERSON] та [PERSON], мати позивача не встигла звернутись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, так як померла. Враховуючи зазначені обставини, позивач просить суд визначити їй додатковий трьохмісячний строк для подання до Білоцерківської районної державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, після [PERSON], яка померла [INFO] року. Позивач в судове засідання не з'явилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлена належно, подала до суду, через канцелярію суду письмову заяву, в якій просила провести розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач Томилівська сільська рада в судове засідання свого представника не направили, про місце, час та дату розгляду справи повідомлено належно, надіслали до суду заяву про розгляд справи без участі їхнього представника, позов визнали повністю. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Цивільним процесуальним Кодексом. Пленум Верховного Суду України у п.11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 11 роз'яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів. Суд, оглянувши та дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії [NUMBER]. Спадкове майно [PERSON] складається із житлового будинку [ADDRESS] Київської області, земельних ділянок по [ADDRESS] розміром 0,1732 га, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, розміром 0,0649 га, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування жилого будинку, та земельної ділянки по [ADDRESS] розміром 0,1077 га, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства. Вказані обставини підтверджуються копією свідоцтва про право на спадщину за законом, копіями державних актів на право власності на земельні ділянки, серії [NUMBER], серії [NUMBER] та серії [NUMBER]. Найближчим родичем [PERSON] була її рідна сестра та мати позивача - [PERSON], що підтверджується рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09.06.2016 року по справі № 357/4134/16-ц, 2/357/1962/16, копією свідоцтва про народження позивача, копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, копією паспорта. Судом встановлено, що [PERSON] зверталася до Білоцерківської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після своєї рідної сестри [PERSON], однак, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з тих підстав, що не було доказів родинних відносин. Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09.06.2016 року по справі № 357/4134/16-ц, 2/357/1962/16, встановлено факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], а саме факт того, що вони були рідними сестрами та визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що підтверджується копією названого рішення. [PERSON] не встигла за життя подати до нотаріальної контори рішення суду та заяву про прийняття спадщини, оскільки померла [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії [NUMBER]. В січні місяці 2016 року позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Постановою державного нотаріуса Білоцерківської районної державної нотаріальної контори Карпусь І.О. від 26.01.2016 року за № 631/02-31 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке залишилось після смерті [PERSON], померлої [INFO] року, оскільки вона в установлений законом строк не прийняла спадщину та не надала доказів родинних відносин, що підтверджується копією постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків ( спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини, у відповідності до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1222 ЦПК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Як встановлено ч.3.ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У відповідності із ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подачі ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. На думку суду, вказані у позовній заяві обставини свідчать про те, що позивач об'єктивно не мала можливості вчасно звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після померлої тітки. Позивач звертаючись до суду з вказаним позовом, наводить обставини, які свідчать про об'єктивні, непереборні та істотні труднощі, що стали їй на заваді щоб вчасно звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. За викладених обставин, позивач надала суду докази поважності причин пропуску шестимісячного строку для звернення до нотаріальної контори з відповідною заявою. Таким чином, позов підлягає до задоволення. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved