Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-30 00:00:00

В серпні 2018 року ТОВ «Агрофірма «Іванків» звернулося до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 21 грудня 2010 року уклало з [PERSON] договір оренди землі. За умовами якого [PERSON] передав, а ТОВ «Агрофірма «Іванків» прийняло в платне користування строком на 5 років земельну ділянку загальною площею ріллі 1,8446 га, яка знаходиться на території Іванківської сільської Бориспільського району Київської області. ТОВ «Агрофірма «Іванків» зобов`язалося щорічно сплачувати [PERSON] орендну плату у готівковій формі у розмірі 1140 гривень на рік. У січні 2017 року ТОВ «Агрофірма «Іванків» стало відомо про державну реєстрацію права оренди на зазначену земельну ділянку за ТОВ «Агрофірма «Макрогор». У зв`язку з цим, рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 жовтня 2017 року договір оренди від 30 серпня 2016 року, укладений між [PERSON] та ТОВ «Агрофірма «Макрогор», був визнаний недійсним. Незважаючи на існування судового спору наприкінці квітня 2017 року ТОВ «Агрофірма «Макрогор» засіяло спірну земельну ділянку соняшником та восени зібрало врожай на земельній ділянці. Тому через незалежні від волі позивача обставини та свідомі дії ТОВ «Агрофірма «Макрогор» позивач не користувався та не мав змоги користуватися земельною ділянкою. В період з 2013 по 2015 року [PERSON] своєчасно виплачувалась орендна плата. Проте, з 2016 року [PERSON] не звертався до ТОВ «Агрофірма «Іванків» з метою отримання орендної плати. У червні 2017 року у зв`язку з закінченням 24 липня 2017 року строку дії договору оренди ТОВ «Агрофірма «Іванків» звернулось до [PERSON] з наміром поновити договір оренди. Будучи зацікавленим в поновленні строку дії договору оренди ТОВ «Агрофірма «Іванків» вжило всіх заходів для укладення додаткової угоди. Тому ТОВ «Агрофірма «Іванків» просить суд визнати додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки між ТОВ «Агрофірма «Іванків» та [PERSON] укладеною, в наступній редакції, зокрема поновити термін дії договору оренди земельної ділянки від 21 грудня 2010 року до 24 липня 2022 року та внести зміни до договору оренди земельної ділянки, зокрема щодо розміру орендної плати та обчислення розміру орендної плати. Представник позивача Дударенко А.М. у судовому засіданні підтримала пред`явлений позов та наполягала на його задоволенні. Представник відповідача Гребенюк О.М. надала відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого вказала на те, що у ТОВ «Агрофірма «Іванків» відсутнє право на переважне укладення договору оренди, оскільки [PERSON] не погоджується з істотними умовами договору оренди щодо розміру орендної плати, строку дії договору та інше, про що було повідомлено ТОВ «Агрофірма «Іванків». На даний час відсутні юридичні факти, передбачені чинним законодавством, які є підставою для поновлення договору оренди, а саме: відсутній факт користування земельною ділянкою ТОВ «Агрофірма «Іванків», а також наявність заперечення [PERSON] щодо поновлення договору оренди землі. За таких обставин представник відповідача просила суд відмовити у задоволенні позову. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що у задоволенні пред`явленого позову належить відмовити з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 1,8446 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER] , що розташовується в межах Іванківської сільської ради Бориспільського району Київської області. Дана обставина підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] (а.с.12). 21 грудня 2010 року ТОВ «Агрофірма «Іванків» та [PERSON] уклали договір оренди землі, зареєстрований 24 липня 2012 року Управлінням Держкомзему у Бориспільському районі (а.с.12-15). За умовами якого, [PERSON] передав, а ТОВ «Агрофірма «Іванків» прийняло в строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться на території Іванківської сільської ради Бориспільського району Київської області. Крім цього, ТОВ «Агрофірма «Іванків» зобов`язалося щорічно до 01 березня року, наступного за розрахунковим, сплачувати оренду плату у розмірі 1140 гривень. Даний договір набрав чинності з моменту державної реєстрації, тобто з 24 липня 2012 року та строком на п`ять років, тобто до 24 липня 2017 року. Відповідно до змісту ч.4 ст.124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. У відповідності до ст.33 Закону України «Про оренду землі» по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. З копії листа вих. №69 від 16 червня 2017 року, адресованого [PERSON] , вбачається, що ТОВ «Агрофірма «Іванків» повідомляє про закінчення договірних відносин та користуючись переважним правом перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк, пропонує укласти додаткову угоду та продовжити строк дії договору оренди. Додатком до вказаного листа зазначено проект додаткової угоди з підписом директора в 2-х примірниках (а.с.22,23). Вказаний лист двічі був направлений адресату 20 та 22 червня 2017 року, згідно опису вкладення цінного листа та квитанцій ПАТ «Укрпошта» (а.с.24,25). Водночас, зі змісту листа [PERSON] , адресованого ТОВ «Агрофірма «Іванків», від 28 вересня 2017 року вбачається, що наміру продовжувати строк дії договору оренди земельної ділянки [PERSON] не має та категорично заперечує проти користування ТОВ «Агрофірма «Іванків» земельною ділянкою, яка належить йому на праві приватної власності (а.с.26-27). Таким чином, ТОВ «Агрофірма «Іванків» завчасно направило [PERSON] повідомлення з проектом додаткової угоди. Незважаючи на це, проект додаткової угоди не був підписаний [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч.1 ст.627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За правилами ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. З огляду на викладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність наміру у [PERSON] на продовження строку дії договору оренди землі з ТОВ «Агрофірма «Іванків», зокрема на продовження строку договору оренди земельної ділянки на 5 років, тобто до 24 липня 2022 року. Крім цього, позивач стверджує, що [PERSON] уклавши договір оренди щодо спірної земельної ділянки з ТОВ «Агрофірма «Макрогор» в той самий період протягом якого був чинним договір оренди з позивачем, свідчить про недобросовісніть поведінки [PERSON] . Так, загальними засадами цивільного судочинства, згідно п.6 ч.1 ст.3 ЦК України, є справедливість, добросовісність та розумність. У відповідності до ч.ч.1-3 ст.13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Дійсно, 30 серпня 2016 року [PERSON] уклав з ТОВ «Агрофірма «Макрогор» договір оренди земельної ділянки, відповідно до якого [PERSON] передав ТОВ «Агрофірма «Макрогор» у строкове платне користування земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER] площею 1,8446 га, яка розташована на території Іванківської сільської ради Бориспільського району Київської області. Водночас, рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 липня 2017 року, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 24 жовтня 2017 року, договір оренди від 30 серпня 2016 року, укладений між [PERSON] та ТОВ «Агрофірма «Макрогор», визнаний недійсним, а також скасовано рішення про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки (а.с.30-35,36-41). У такий спосіб були відновлені порушені права ТОВ «Агрофірма «Іванків» щодо користування земельної ділянкою, яка є об`єктом договору оренди землі від 21 грудня 2010 року. Крім цього, на переконання суду та обставина, що відповідач діяв недобросовісно відносно орендаря, тобто ТОВ «Агрофірма «Іванків», жодним чином не свідчить про наявність переважного права на поновлення дії договору оренди землі. Враховуючи, зокрема, ту обставину, що між сторонами по справі не досягнуто згоди щодо істотних умов договору оренди. Незважаючи на ту обставину, що судовим рішенням договір оренди від 30 серпня 2016 року, укладений між [PERSON] та ТОВ «Агрофірма «Макрогор», був визнаний недійсним. [PERSON] після закінчення строку договору оренди землі з ТОВ «Агрофірма «Іванків» уклав аналогічний договір оренди земельної ділянки від 06 лютого 2019 року з ТОВ «Агрофірма «Макрогор» (а.с.100-104). Згідно акту приймання-передачі об`єкта оренди від 06 лютого 2019 року [PERSON] передав ТОВ «Агрофірма «Макрогор» земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER] площею 1,8446 га, що розташована за адресою: Київська область, Бориспільський район, Іванківська сільська рада (а.с.105). Дана обставина додатково підтверджує відсутність наміру у [PERSON] продовжувати договірні відносини з ТОВ «Агрофірма «Іванків» шляхом продовження строку договору оренди. Аналізуючи положення ч.1 ст.33 Закону України «Про оренду землі» для визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди на підставі цього Закону необхідно встановити наступні юридичні факти: орендар належно виконує свої обов`язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень і своє рішення. Позивач стверджує, що [PERSON] не направляв заперечень щодо поновлення договору оренди з ТОВ «Агрофірма «Іванків», а також не направляв письмові повідомлення щодо наміру укласти договір оренди з новим орендарем ТОВ «Агрофірма «Макрогор». Згідно з вимогами ч.1, а також ч.ч.5-6 ст.81 ЦПК України саме на позивача покладається обов`язок з доведення тих обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Всупереч цьому, суд критично сприймає твердження позивача стосовно того, що [PERSON] не повідомляв про свій намір укласти договір оренди з іншим орендарем та спростовується письмовими доказами, які містяться в матеріалах цивільної справи. Зі змісту рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 липня 2017 року встановлено, що 24 квітня 2017 року ТОВ «Агрофірма «Іванків» пред`явило позов до [PERSON] про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та скасування рішення про державну реєстрацію правочину. Вказана обставина переконливо свідчить, що станом на 24 квітня 2017 року ТОВ «Агрофірма «Іванків» було обізнане про укладення [PERSON] договору оренди з іншим орендарем, що додатково свідчить про відсутність наміру [PERSON] на продовження строку договору оренди. Зважаючи на викладене суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки між ТОВ «Агрофірма «Іванків» та [PERSON] , укладеною, та про поновлення строку дії договору оренди землі. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З платіжного доручення №761 від 19 липня 2018 року (а.с.1) вбачається, що при пред`явленні позову ТОВ «Агрофірма «Іванків» сплатило судовий збір у розмірі 3524 гривні. Зважаючи на те, що у задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі, тому підстави для відшкодування позивачу судових витрат відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed