Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулася з позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення порядку користування житловим приміщенням. Позивач позовні вимоги мотивувала тим, що 14 червня 1998 року у Вінницькому міському відділі РАГС вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі, актовий запис № 1037. Шлюб розірваний рішенням суду і його розірвання зареєстроване у відділі РАЦС ВМУЮ Вінницької області 26.07.2006 року актовий запис № 970. Після розірвання шлюбу сторони ще проживали разом однією сім'єю і перебували у фактичних шлюбних відносинах до кінця 2016 року, після чого [PERSON] остаточно покинув сім'ю. Від шлюбу та послідуючих після його розірвання фактичних шлюбних відносин у них є двоє спільних неповнолітніх дітей - син [PERSON], [INFO] і син [PERSON], [INFO], які залишились проживати з позивачем. Під час шлюбу, за спільні кошти подружжя, сторони придбали трьохкімнатну квартиру під № 59 по вул. Фрунзе (в даний час вул. Академіка Янгеля), 15, в м. Вінниці, яка була оформлена на ім'я відповідача. Рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 21.02.2005 року по справі № 2-367/2005 між позивачем та відповідачем було поділене спільне майно подружжя, зокрема дана квартира, і було визнане за позивачем право власності на 1/2 її частину. Відповідач по справі [PERSON] є відповідальним власником квартири, і на його ім'я відкритий окремий особовий рахунок № 116559 в МКП ЖЕК-5. Позивач з відповідачем і їх син [PERSON], 2002 р-н., зареєстровані в спірній квартирі, а син - [PERSON], 2010 р-н., внесений в особовий рахунок. Сімейні відносини, між сторонами не склалися відповідач залишив сім'ю і пішов із спірної квартири. Позивач залишилась у квартирі з двома неповнолітніми синами. Відповідач не бере участі в утриманні квартири, між ними виникають спори з приводу оплати комунальних платежів. Тому виникла необхідність у встановленні порядку користування квартирою між сторонами як її співвласниками, а тому позивач змушена звернутись до суду з даним позовом. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, однак надала суду заяву в якій просить суд справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, поштовими повідомленнями. Враховуючи вимоги ст. ст. 158, 169, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. 14 червня 1998 року у Вінницькому міському відділі РАГС [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, актовий запис № 1037, який розірвано рішенням суду (а.с.7). Від шлюбу та послідуючих після його розірвання фактичних шлюбних відносин у них є двоє спільних неповнолітніх дітей - син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO] (а.с.8,9). В період шлюбу, подружжям було придбано квартиру під № 59 по вул. Фрунзе (в даний час вул. Академіка Янгеля), 15, в м. Вінниці, яка була оформлена на ім'я відповідача [PERSON] Рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 21.02.2005 року між сторонами було поділене спільне майно подружжя, зокрема спірна квартира [ADDRESS], і було визнане за [PERSON] право власності на 1/2 її частину. Згідно особового рахунку № 116559 виданого МКП «ЖЕК-5» в квартирі [ADDRESS] зареєстровані та проживають на даний час 4 особи: [PERSON] власник, [PERSON] дружина та сини [PERSON], [PERSON] (а.с.17). Згідно технічного паспорту спірна квартира [ADDRESS] має житлову площу 34,6 кв.м, загальну площу 61,0 кв.м, і складається з наступних приміщень кімната 2 площею 11, 2 кв.м з лоджією 1,4 кв.м, кімната 6 площею 15,8 кв.м з балконом площею 0, 9 кв.м, кімната 5 площею 7, 6 кв.м, кухня 7 площею 9,4 кв.м, ванна 4 площею 2, 9 кв.м, вбиральня 3 площею 1, 3 кв.м, коридор 1 площею 10,5 кв.м. (а.с.13-15). Доля кожного із 2-х співвласників [PERSON] та [PERSON] у жилій площі квартири складає 17, 3 кв. м (з розрахунку: 34,6 : 2 = 17, 3). Згідно ч.1,2 ст. 319 Цивільного Кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ч. 1 ст. 356 Цивільного Кодексу України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 364 Цивільного Кодексу України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Пленум Верховного Суду України у пункті 14 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності»\~\~роз'яснив, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Оскільки, сторони не можуть в добровільному порядку встановити порядок користування квартирою, суд вважає, що порядок користування житлом має бути встановлений в судовому порядку за варіантом запропонованим позивачем. При цьому, суд враховує, що позивач та неповнолітні сини є особами різної статі, вони не можуть проживати в одній кімнаті, а відповідач в квартирі тривалий час не проживає, суд вважає за можливе виділити позивачу в користування дві кімнати - кімнату 2 площею 11,2 кв.м з лоджією 1,4 кв.м, і кімнату 5 площею 7,6 кв.м, відповідачеві в користування виділити кімнату 6 площею 15,8 кв.м з балконом площею 0, 9 кв.м. Суд вважає, що саме такий варіант найбільш враховує баланс інтересів кожного із співвласників майна. Проаналізувавши вищевикладене, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог із встановленням порядку користування спірною квартирою, який полягає у виділенні позивачу у користування кімнати 2 площею 11,2 кв.м з лоджією площею 1, 4 кв.м, і кімнати 5 площею 7,6 кв.м, а всього загальною жилою площею 18, 8 кв.м; залишити в користуванні відповідача по справі - кімнату 6 площею 15,8 кв.м з балконом площею 0, 9 кв.м., в спільному користуванні залишити кухню 7 площею 9,4 кв.м, ванну кімнату 4 площею 2, 9 кв.м, вбиральню 3 площею 1, 3 кв.м, коридор 1 площею 10,5 кв.м. в рівних долях. Відповідно до ст. 84, 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача 640 грн. судового збору та витрати на правову допомогу в розмірі 600 грн.(а.с.19).

Outcome: approved