Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

До Березанського міського суду Київської області звернулось публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свою позовну заяву обґрунтовувало тим, що 04.08.2016 року між сторонами укладено договір у вигляді заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу, за умовами якого відповідачу надано кредит у розмірі 1\~500 грн. зі сплатою 30% річних за користування кредитними коштами. У зв'язку із порушеннями відповідачем зобов'язань за договором станом на 24.01.2018 року виникла прострочена заборгованість у сумі 2 012 (дві тисячі дванадцять) гривень 92 копійки, з яких 1\~473,20 грн. загальна сума основної заборгованості; 412,58 грн. загальна сума заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом; 6 грн. загальна сума заборгованості за РКО; 75,50 грн. загальна сума нарахованої пені; 14,73 грн. сума втрат від інфляції на суму простроченого кредиту; 17,90 грн. сума втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів; 7,75 грн. розмір 3% річних на суму простроченого кредиту; 5,26 грн. розмір 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів. У звязку з цим на адресу відповідача позивачем було направлено листа-вимогу, яким боржника повідомлялось про наявну заборгованість та необхідність її сплатити протягом 30 календарних днів з дати його отримання листа. Разом з тим, відповідач вказаних вимог не виконав та в добровільному порядку заборгованість не сплатив, відтак, позивач просить суд стягнути суму заборгованості у вказаному розмірі та судові витрати з відповідача на свою користь. В позовній заяві представник позивача просив здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 03.12.2018 року відкрито провадження у справі та ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. За правилами ч. 1 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Позивач в судове засідання не зявився, 20.12.2018 року через канцелярію суду подав заяву, в якій просив розглядати справу за відсутності позивача, позов підтримав та вказував, що не заперечує щодо\~заочного розгляду справи (а.с.35). Відповідач в судове засідання\~не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, а саме поштою рекомендованим листом з повідомленням,\~ повістки надсилались за місцем реєстрації відповідача, яке співпадає з адресою,\~ вказаною позивачем у позовній заяві. Заяв від відповідача із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також відзиву на позовну заяву до суду не надходило. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. За таких обставин, суд прийняв рішення про заочний розгляд за наявними матеріалами\~ в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін відповідно до ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, оскільки позивач проти такого порядку не заперечував, а належним чином повідомлений відповідач в судове засідання повторно не зявився, не повідомив причини своєї неявки та не подав відзив. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши і оцінивши матеріали справи\~ у сукупності, докази по справі, встановив наступне. Як вбачається з матеріалів справи, 04.08.2016 року [PERSON] підписав заяву про приєднання № 2389059/040816 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) (далі ДКБО), невідємною частиною якої є заява на встановлення відновлюваної кредитної лінії (кредиту), чим підтвердив свою беззастережну згоду на приєднання до ДКБО в редакції, яка на день підписання заяви розміщена на інтернет-сторінці банку: www.oschadbank.ua, та уклав з банком договір, за умовами якого відповідач отримав кредит на споживчі потреби у розмірі 1\~500 грн. зі сплатою фіксованої процентної ставки в розмірі 30% річних за користування кредитними коштами (а.с.13-14). Як встановлено, позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав, надавши відповідачу [PERSON] можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, що підтверджується розрахунком заборгованості\~ позичальника [PERSON] (а.с.20-21). Однак відповідач порушив взяті на себе зобовязання за кредитним договором, не надавав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. В звязку з вказаним на адресу відповідача [PERSON] позивачем було направлено лист-вимогу від 20.06.2017 року за вих. № 100.19-07/953/16, яким повідомлено позичальника про наявність спірної заборгованості та предявлено вимогу сплатити її в строк, не пізніше 30 календарних днів з дати отримання вказаного листа (а.с.18). Як встановлено, відповідач в добровільному порядку заборгованість не погашає. За приписами ч. 2 ст. 509 ЦК України, зобов'язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11\~цього Кодексу, зокрема, з договорів та інших правочинів. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором кредитодавець зобовязується\~ надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Положеннями ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Так, з аналізу п. 1.1 розділу І ДКБО, що розміщений на офіційному сайті банку: www.oschadbank.ua, в редакції, затвердженій постановою правління АТ «Ощадбанк» від 05.08.2015 року № 694, що набрала чинності 02.08.2016 року, відтак, чинній на момент підписання відповідачем заяви, випливає, що ДКБО є договором приєднання, оголошення пропозиції до укладення якого відповідно до ст. 641 ЦК України здійснюється шляхом оприлюднення цього документа на сайті www.oschadbank.ua. Згідно п. 4.1 розділу IV ДКБО, договір вважається укладеним (акцептованим клієнтом в частині надання обраних клієнтом послуг) з моменту оформлення Заяви на приєднання до Договору за встановленою банком формою, інших документів, надання яких необхідне за умовами цього Договору, в тому числі документів і відомостей, необхідних для зясування особи клієнта, суті діяльності та фінансового стану. Згідно пункту 1.5 розділу XXII ДКБО датою укладення Кредитного договору є дата підписання Заяви на встановлення відновлюваної кредитної лінії (кредиту) уповноваженим представником (працівником) Банку; датою надання кредиту (частин кредиту) є дата використання Клієнтом Кредиту (кредитних коштів). Кредитний договір діє до повного виконання клієнтом всіх грошових зобовязань за кредитним договором. Умови кредитування визначаються виходячи зі стандарту/програми/паспорту/умов того чи іншого банківського продукту та встановлюються для кожного клієнта окремо залежно від його фінансового стану та платоспроможності (п. 1.1 розділу XXII ДКБО). За змістом п. 1.6 розділу XXII ДКБО, банк зобов'язується надати клієнту кредит на умовах, передбачених Кредитним договором, а клієнт, згідно п.п. 1.12.1 п. 1.12 розділу XXII ДКБО, зобов'язується використати Кредит за цільовим призначенням і своєчасно та в повному обсязі повернути суму Кредиту, сплатити всі нараховані проценти та інші платежі, передбачені Кредитним договором. Згідно пункту 1.14 розділу ХХІІ ДКБО, за користування Кредитом Клієнт зобов'язаний сплачувати Банку проценти в порядку та розмірах, визначених в Заяві на встановлення відновлюваної кредитної лінії (кредиту) та в Додатку № 1 до Договору. У відповідності до п. 9.1 розділу ІХ ДКБО, за невиконання або несвоєчасне, не в повному обсязі виконання клієнтом будь-якого грошового зобовязання перед банком у розмірі та в строки, передбачені договором, банк має право нараховувати на суми прострочених платежів та стягувати пеню за кожен день прострочення, починаючи з дня, коли відповідна сума мала бути сплачена, до дати фактичної її сплати, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період, за який нараховується пеня, якщо інше не передбачено договором. Окрім того, у відповідності до повідомлення про умови кредитування, підписаного відповідачем, комісія за розрахунково-касове обслуговування поточного рахунку, операції, за якими здійснюються з використанням платіжних карток, оплачуються згідно з Тарифами за обслуговування поточного рахунку з використанням платіжної картки. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1\~ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. В силу ст. 526 ЦК України, відповідач повинен виконувати зобовязання належним чином відповідно до умов Договору та вимог ЦК України. Відповідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова відповідача від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускаються. Статтею 610 ЦК України\~під порушенням зобов'язання передбачено його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За змістом\~ст. 612 ЦК України,\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. В частині 2 ст. 1050 ЦК України зазначено, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокове повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно з п.\~3 ч.\~1 ст.\~611 ЦК у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. У відповідності до ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. При цьому, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). У відповідності з ч. 2\~ст. 625 ЦК\~України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Вказана правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 19.03.2018 року у справі № 718/2080/17, від 07.03.2018 року у справі № 305/1293/16-ц, постанові Верховного Суду України від 22.03.2017 року у справі № 363/3858/15-ц. З урахуванням імперативних вимог ч.1\~ст. 12 ЦПК України,\~\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. За правилами ч.1, 3\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таким чином, за встановлених судом обставин, відповідач [PERSON] скористався наданим банком кредитом, проте ухиляється від виконання взятих на себе зобовязань, що станом на 24.01.2018 року призвело до виникнення заборгованості в сумі 2\~012,92 грн., з яких 1\~473,20 грн. загальна сума основної заборгованості; 412,58 грн. загальна сума заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом; 6 грн. загальна сума заборгованості за РКО; 75,50 грн. загальна сума нарахованої пені; 14,73 грн. сума втрат від інфляції на суму простроченого кредиту; 17,90 грн. сума втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів; 7,75 грн. розмір 3% річних на суму простроченого кредиту; 5,26 грн. розмір 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів. Будь-яких спростувань вимог позивача відповідачем суду надано не було та в судовому засіданні їх не встановлено. Таким чином, суд вважає, що з [PERSON] на користь АТ «Ощадбанк» належить стягнути борг за кредитним договором у вказаному вище розмірі - 2\~012,92 грн. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати: судовий збір в сумі 1762 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved