Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

В травні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з зазначеним позовом, в якому просила: - зобов'язати [PERSON] повернути [PERSON] земельну ділянку площею 0,0261 га, кадастровий [NUMBER], за адресою: [ADDRESS], належну [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на земельну ділянку від 28 серпня 2014 р. серії [NUMBER] - зобов'язати [PERSON] демонтувати встановлену ним огорожу між земельною ділянкою площею 0,0261 га, кадастровий [NUMBER] та спірною приватизованою [PERSON] земельною ділянкою, а також прибрати з самовільно зайнятої земельної ділянки будівельне сміття. В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що відповідач [PERSON] незаконно користується її земельною ділянкою площею 0,0261 га, по [ADDRESS], кадастровий номер: [NUMBER], знищив на зазначеній земельній ділянці її насадження, використовує її як проїзд до свого городу вантажним транспортом, засипав земельну ділянку будівельним сміттям. Позивачка неодноразово зверталася до [PERSON] з проханням звільнити її земельну ділянку, на що відповідач не реагував, тому вона була вимушена звернутися до суду за захистом свого права. Позивачка надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, судом про дату і час розгляду справи були повідомлені належним чином, доказів про поважність причин неявки суду не надали. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши зібрані по справі письмові докази, прийшов до наступного. В ході судового розгляду було встановлено, що позивачці на праві власності належить земельна ділянка площею 1000 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS], що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] 28 серпня 2014 року [PERSON] отримала свідоцтво про право власності на земельну ділянку площею 0,0261 га, яка розташована в [ADDRESS]. (а.с.12). Зазначена земельна ділянка площею 0,0261 га перебуває у незаконному володінні відповідача, що підтверджується листом Корабельного РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області від 10.04.2015 р. за № 59/6459; актом обстеження від 21.08.2015 р.; листом Виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 28.08.2015 р. за № М-2908-1/к відповідно до якого факт захвату частини земельної ділянки, її закриття капітальною огорожею підтвердився. Позивачка зверталась до Корабельного РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області із заявою про здійснення мір по поверненню земельної ділянки, однак позивачці було рекомендовано звернутись до суду. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] ухиляється від повернення [PERSON] нерухомого майна у добровільному порядку. Відповідно до вимог cт. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. На підставі ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Враховуючи вищенаведену норму, позивачка звернулась до відповідача із вимогою про повернення земельної ділянки, на що відповідач не реагував, та земельну ділянку не повернув. Згідно ст. 400 ЦК України, недобросовісний володілець зобов'язаний негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності або інше право відповідно до договору або закону, або яка є добросовісним володільцем цього майна. У разі невиконання недобросовісним володільцем цього обов'язку заінтересована особа має право пред'явити позов про витребування цього майна. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Таким чином, відповідач, в порушення чинного законодавства, незаконно володіє та розпоряджається земельною ділянкою, яка йому не належить на праві власності, а тому ця ділянка підлягає поверненню власнику, оскільки права та інтереси [PERSON] як власника порушуються відповідачем. З урахуванням досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити вимоги [PERSON] щодо витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння. У відповідності із ст. 88 ЦПК України, суд також задовольняє вимоги позивачки про стягнення з відповідача судових витрат в розмірі 435,00 грн.

Outcome: approved