Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-23 00:00:00

в травні 2020 року позивач ТОВ «Сент Софія Проперті Менеджмент» звернулось до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом до відповідача - [PERSON] про стягнення заборгованості щодо оплати житлово-комунальних послуг в розмірі 41 945,49грн. з урахуванням пені, 3% річних та індексу інфляції, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 102,00грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] є власником квартир [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , а позивач є експлуатуючою організацією та надає послуги з управління і утримання вказаного будинку. Так, на підставі договорів про надання послуг, укладених між відповідачем та позивачем, останній цілодобово 7 днів а тиждень надає відповідачу послуги з консьєрж-сервісу у вказаному житловому будинку. Відповідно до умов договорів відповідач зобов`язаний оплачувати вказані послуги у встановлений договором строк. Оскільки відповідач не сплачує у повному розмірі вартість послуги з консьєрж-сервісу, яку надає позивач, то станом на 23.04.2020 у відповідача утворилась заборгованість, яку позивач просив стягнути з урахуванням індексу інфляції та 3% річних. У подальшому позивач зменшив розмір позовних вимог та змінив підставу позову, про що після зміни складу суду, який розглядає справу, до суду надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог та зміну підстав позову. Так, 25.01.2021 до суду надійшла заява позивача про зменшення розміру позовних вимог та зміну підстав позову від 21.01.2021р., у якій позивач уточнив квартири та період, за які він просить стягнути з відповідача заборгованість за надані ним послуги з консьєрж-сервісу, а також підставу позову, вказавши, що заборгованість стягується на підставі договорів про надання послуг, умови яких відповідно до положень Цивільного кодексу України є обов`язкові для виконання сторонами, а не як за житлово-комунальні послуги. Обґрунтовуючи вимоги, позивач вказав, що між ним та відповідачкою, як власницею квартир [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , було укладено договори про надання послуг з консьєрж-сервісу: 1)договір про надання послуг №П-42/К-56 від 01.12.2015р., 2)договір про надання послуг №П-42/К-57 від 01.12.2015р., 3)договір про надання послуг №П-42/К-58 від 01.12.2015р. Відповідачка була власником квартири [ADDRESS] до 13.08.2019р. Відповідно до умов вказаних договорів позивач надавав відповідачу послуги з консьєрж-сервісу, вартість яких була визначена сторонами з розрахунку 5,00грн. на 1 кв.м. загальної площі квартири, проте в листопаді 2018 року позивач повідомив власників квартир у будинку про заплановану зміну розміру плати за послуги консьєрж-сервісу з 01.01.2019р. до 13,74грн. на 1 кв.м. квартири у зв`язку з збільшенням розміру плати за послуги третіх осіб, що залучаються позивачем для надання послуг з консьєрж-сервісу, та розрахунок нової вартості послуги. Умовами договорів про надання послуг не передбачено необхідності укладення сторонами з даного питання додаткових угод. Відповідачка про збільшення розміру плати за послуги консьєрж-сервісу була ознайомлена, однак з 01.01.2019р. оплату вартості послуг у повному обсязі не здійснювала, у зв`язку з чим утворилась заборгованість на загальну суму 32 132,65грн., що включає борги по трьом квартирам, а саме: 1)по квартирі [ADDRESS] (73,60кв.м) за період з 01.01.2019р. по 12.08.2019р. у сумі - 4 494,63грн.; 2)по квартирі [ADDRESS] (47,90кв.м) за період з 01.01.2019р. по 31.12.2020р. у сумі - 10 656,76грн.; 3)по квартирі [ADDRESS] (73,80кв.м.): за період з 01.01.2019р. по 31.12.2020р. у сумі - 16 981,26грн. Положеннями договорів про надання послуг передбачено, що замовник має оплачувати послуги щомісячно, не пізніше 20-го числа місяця, що настає за розрахунковим, на підставі виставленого рахунку на оплату послуг, а з несвоєчасну та/або неповну оплату за спожиті послуги відповідач сплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення. Виходячи з положень ч.2 ст.625 ЦПК України позивач вважає, що відповідач зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за час прострочення та 3% річних від простроченої суми. З урахуванням наведеного позивач провів нарахування відповідачу пені, індексу інфляції та 3% річних, а саме: 1)по квартирі [ADDRESS] (73,60кв.м) - пеню за період з 21.02.2019р. по 21.08.2019р. на суму - 1 070,93грн., індекс інфляції за період з 21.02.2019р. по 23.04.2020р. на суму - 77,62 грн.; 3% річних за період з 21.02.2019р. по 23.04.2020р. -126,03грн., а всього - 1 274,58грн.; 2)по квартирі [ADDRESS] (47,90кв.м) - пеню за період з 21.02.2019р. по 21.08.2019р. на суму - 881,55грн., індекс інфляції за період з 21.02.2019р. по 21.01.2021р. на суму - 727,03 грн.; 3% річних за період з 21.02.2019р. по 21.01.2021р. - 330,06грн., а всього - 1 938,64грн.; 3)по квартирі [ADDRESS] (73,80кв.м) - пеню за період з 21.02.2019р. по 21.08.2019р. на суму - 1 428,57грн., індекс інфляції за період з 21.02.2019р. по 21.01.2021р. на суму - 1 146,37 грн.; 3% річних за період з 21.02.2019р. по 21.01.2021р. -517,23грн., а всього - 3 092,17грн. За підрахунками позивача загальна сума нарахованої пені та штрафних санкцій (індексу інфляції та 3% річних), які підлягають стягненню з відповідача, склала 6 305,39грн. Отже, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог та зміну підстав позову, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за надані послуги з консьєрж-сервісу відповідно до договорів №П-42/К-56, №П-42/К-57, №П-42/К-58 від 01.12.2015р. на загальну суму 32 132,65грн., пеню у розмірі 3 381,05грн., індекс інфляції - 1 951,02грн., 3% річних - 973,32грн., а всього 38 438,04грн, Ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Києва Кондратенко О.О. від 04.06.2020р. за позовною заявою ТОВ «Сент Софія Проперті Менеджмент» до [PERSON] відкрито провадження у цивільній справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 07.08.2020р. до суду надійшов відзив відповідачки на позовну заяву, в якому вона, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість позовних вимог, просила у задоволенні позову відмовити повністю. Зокрема, вказала, що квартира [ADDRESS] належить не їй, а ТОВ «Аксіс», співзасновником якої вона є, а договір з обслуговуючою компанією по цій квартирі не підписано. Щодо квартири [ADDRESS] , то вона їй вже не належить, оскільки останню на підставі договору дарування вона подарувала синові - [PERSON] . Крім того, посилаючись на п.2.2. договорів про надання послуг, відповідачка вказала, що сторонами було погоджено розмір щомісячної плати за послуги, визначений у п.2.1. Договору із розрахунку 5,00грн. за 1кв.м. загальної площі квартири. Послуги консьєрж-сервісу у розмірі, визначеному п.2.1. договорів, оплачуються у повному розмірі. У той же час, починаючи з 2019р. позивач виставляє рахунки по сплаті послуг консьєрж-сервісу у розмірі, що перевищує розмір щомісячної плати, встановлений п.2.1. договорів, хоча з нею як стороною договору, не було погоджено будь-якого підвищення вартості послуг. Одностороння зміна позивачем тарифів на надання послуг консьєрж-сервісу, на думку відповідачки, є незаконною і суперечить умовам договорів, пункти яких містять взаємовиключні положення з питань внесення до них змін без укладення додаткових угод. Також відповідачка звернула увагу на те, що позивач в позові просить стягнути борг за житлово-комунальні послуги, однак послуги з консьєрж-сервісу такими в силу п.5 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» не являються. На підставі розпорядження керівника апарату Шевченківського районного суду м.Києва від 30.09.2020р. у зв`язку з перебування судді Кондратенко О.О. у довготривалій відпустці здійснено повторний автоматизований розподіл справи №761/15442/20, за наслідками якого для її розгляду визначено суддю Пономаренко Н.В . Ухвалою судді Пономаренко Н.В. від 05.10.2020 вказану цивільну справу прийнято до розгляду, розгляд справи визначено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом ) сторін, судове засідання призначено на 27.01.2021р. 14.01.2021р. до суду надійшла відповідь позивача на відзив. Зокрема, у відповіді викладено доводи позивача про те, що ним на виконання умов договорів про надання послуг здійснено повідомлення власників квартир житлового будинку про збільшення тарифу за послуги консьєрж-сервісу та його розрахунку, умови договорів не передбачають з даного питання укладення додаткових угод. 25.01.2021р. до суду надійшла заява позивача про зменшення розміру позовних вимог та зміну підстав позову від 21.01.2021р. з наведених вище обґрунтувань. 23.03.2021р. відповідачем у справі [PERSON] подано заяву про відвід судді Пономаренко Н.В. від розгляду справи №761/15442/20, у задоволенні якої було відмовлено ухвалою від 23.03.2021р. 24.03.2021р. до суду надійшли письмові пояснення [PERSON] , в яких відповідачка виклала свої заперечення щодо заявлених позивачем позовних вимог та просила відмовити у їх задоволені. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог та зміну підстав позову. Відповідач та її представник проти позову заперечили та просили відмовити у його задоволенні. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Так, перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що позивач - ТОВ «Сент Софія Проперті Менеджмент», є експлуатуючою організацією та надає послуги з управління та утримання багатоквартирного житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , відповідно до договору про передачу житлового будинку в управління та експлуатацію від 19.03.2015 (а.с.6-10). Відповідачка - [PERSON] , на час розгляду справи є власником квартир [ADDRESS] (загальна площа-47,9кв.м.) та [ADDRESS] (загальна плаща - 73,8кв.м.), що нею не заперечувалось та підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №46124475 від 22.10.2015, №47248599 від 09.11.2015. Щодо квартири [ADDRESS] (загальна площа- 73,6кв.м.), то право власності на вказану квартиру з 13.08.2019р. зареєстровано за [PERSON] , про що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №177289245 від 13.08.2019. При цьому відповідачка визнала, що квартира [ADDRESS] належала їй раніше і була подарована сину. Норми ст. 322 ЦК України передбачають, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 151 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Безгосподарне утримання громадянином належного йому будинку (квартири) тягне за собою наслідки, передбачені Цивільним кодексом Української PCP. Позивач обгрунтовував первісно заявлені позовні вимоги, зокрема тим, що споживач зобов`язаний сплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами у строки, встановлені відповідними договорами. При цьому, посилався на відповідні норми Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Однак, з урахуванням заяви про зміну підстав позову, позивач змінив підстави позову та обгунтовував свою позицію наявністю між сторонами договірних відносин та простроченням відповідачем виконання грошового зобов`язання. Судом встановлено, що між ТОВ «Сент Софія Проперті Менеджмент»(Виконавець) та [PERSON] , як власником квартири [ADDRESS] (Замовник), було укладено Договір про надання послуг №П-42/К-56 від 01.12.2015р., відповідно до умов якого позивач зобов`язувався цілодобово 7 днів на тиждень надавати відповідачу послуги з консьєрж-сервісу у житловому будинку з підземним паркінгом за адресою [ADDRESS] , а відповідач зобов`язувався прийняти та оплатити зазначені послуги у строк та на умовах, що передбачені цим Договором (а.с.23-25, 167-169 надалі - Договір). Розмір плати за послуги та порядок розрахунків були визначені у розділі 2 Договору. Пункт.2.1. Договору визначав розмір щомісячної плати у чіткій сумі з урахуванням ПДВ, а п.2.2 Договору фактично конкретизував його, а саме: розмір щомісячної плати за послуги, вказаний у п.2.1. Договору, визначений із розрахунку 5,00грн. (з ПДВ) за 1 кв.м. загальної площі квартири (73,60кв.м.). Пунктом 2.3 Договору визначено, що відповідач оплачує послуги щомісячно, не пізніше 20-го числа місяця, що настає за розрахунковим, на підставі виставленого позивачем рахунку на оплату послуг. Рахунки на оплату послуг надаються замовникові виконавцем не пізніше 10-го числа місяця, наступного за розрахунковим. Рахунки на оплату послуг є одночасно актами наданих послуг. Обов`язок замовника по оплаті послуг у встановлений цим Договором строк, визначений п. 3.2.1 Договору. Відповідно до п. 4.3. Договору за несвоєчасну та/або неповну оплату за спожиті послуги замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення. Аналогічні договори про надання послуг №П-42/К-57 та №П-42/К-58 від 01.12.2015 були укладені між позивачем та відповідачкою як власником квартир [ADDRESS] та [ADDRESS] . Різниця вказаних договорів полягала лише в розмірі щомісячної плати, яка розраховувалась виходячи з загальної площі кожної квартири, що вбачається зі змісту пунктів 2.1. та 2.2. вказаних договорів. Так, Договір про надання послуг №П-42/К-57 від 01.12.2015 стосувався квартири [ADDRESS] , загальна площа якої 47,9кв.м, а Договір про надання послуг №П-42/К-58 від 01.12.2015 - квартири [ADDRESS] , загальною площею 73,8кв.м. (а.с.26-30, 170-174 надалі - Договори). Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших умов, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо ) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати відборжника виконання його обов`язку. За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України). Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора вимагати сплату грошей за надані послуги. Статтею 610 ЦК України передбачено, щопорушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконавйого у строк, встановлений договором. Крім того, у відповідності із вимогами ч. 2ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У даному випадку сторони не заперечують, що позивачем надаються послуги з консьєрж-сервісу згідно Договору, однак відповідач зазначає, що ним не оплачуються в зазначеному в позові розмірі такі послуги, оскільки між сторонами не було погоджено будь-якого підвищення їх вартості. Відповідач вважає, що пукти договорів про надання послуг містять суперечливі положення з питань необхідності укладення сторонами договору додаткових угод щодо збільшення розміру плати. Згідно з ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ч.1 ст. 629 ЦК України). Так, у пунктах 2.5. Договорів про надання послуг №П-42/К-56, №П-42/К-57, №П-42/К-58 від 01.12.2015р., які є аналогічними, визначено наступне: сторони домовились, що розмір плати за послуги, що надаються за цим Договором, може бути змінений за ініціативою виконавця у випадках, зокрема: 2.5.2. збільшення розміру плати за послуги третіх осіб, що залучаються виконавцем для надання послуг за цим Договором (п.п. 1.2., 3.3.2. Договору). Крім того, п.2.6. Договору визначено, що у разі зміни плати за послуги (п. 2.5. Договору) виконавець зобов`язаний письмово повідомити про це замовника не пізніше ніж за 30 (тридцять) календарних днів до дати запровадження нового розміру плати за послуги. При цьому договір про внесення змін до цього Договору, у зв`язку зі зміною розміру плати за послуги, або додаткова угода до Договору не укладаються. Сторони домовились, що на вимогу замовника виконавець зобов`язаний надати йому обґрунтований розрахунок підвищення розміру плати за послуги. В даному випадку слід зазначити, що у вказаних договорах сторони не зазначили конкретних дії/способів виконання виконавцем умов п. 2.6. Договору щодо письмового попередження замовника про збільшення розміру вартості послуг консьєрж-сервісу. З матеріалів справи вбачається, що на виконання вимог п. 2.6. Договорів позивачем 30.11.2018 було розміщено у житловому будинку за адресою [ADDRESS] письмове оголошення про заплановану зміну розміру плати за послуги консьєрж-сервісу з 01.01.2019р. у зв`язку із збільшенням розміру плати за послуги третіх осіб, що залучаються позивачем для надання послуг з консьєрж - сервісу та новий Розрахунок вартості вказаних послуг. Про обізнаність [PERSON] із вказаною письмовим повідомленням свідчать її відповідні письмові звернення від 20.12.2018р. ( три звернення по кожному з договорів про надання послуг №П-42/К-56, №П-42/К-57, №П-42/К-58 від 01.12.2015р.,) до директора ТОВ «Сент Софія Проперті Менеджмент», в яких вона вказала, що листом St Sophia Property Management було повідомлено мешканців житлового комплексу CRYSTAL PARK про намір збільшити розмір плати за послуги з консьєрж-сервісу у зв`язку із підвищенням заробітної плати адміністраторам та зазначила про свою незгоду із підвищенням плати за такі послуги (згідно з визначеним листом з 01.01.2019), оскільки відсутня інформація щодо графіку чергувань адміністраторів з прив`язкою до конкретного під`їзду. При цьому, відповідно до п. 2.6. Договору сторони погодили, що договір про внесення змін до Договору, у зв`язку зі зміню плати за послуги, або додаткова угода не укладаються. Тобто сторони погодили особливий порядок зміни розміру плати за послугу з консьєрж-сервісу. Відповідач, підписавши 01.12.2015р. з позивачем Договори про надання послуг №П-42/К-56, №П-42/К-57, №П-42/К-58, погодив умови щодо порядку зміни розміру плати за послугу з консьєрж-сервісу і не звертався з вимогами про розірвання договору, тощо. Таким чином, в даному випадку, судом встановлено, що відповідач допустив невиконання умов підпункту 3.2.1. пункту 3.2. Договорів щодо обов`язку оплати послуги вартості з консьєрж-сервісу у встановлений договором строк та у визначеній сумі вартості послуги. Відповідно до Довідки про суми заборгованості за послуги консьєрж-сервісу згідно Договору №П-42/К-56, загальна сума заборгованості за період з 01.01.2019 по 12.08.2019 за послуги консьєрж-сервісу становить 4 494,63грн., пеня за період з 21.02.2019 по 21.08.2019 - 1 070,93 грн., індекс інфляції за період з 21.02.2019 по 23.04.2020 - 77,62 грн., 3 % річних за період з 21.02.2019 по 23.04.2020 - 126,03 грн. (а.с.175). Згідно з Довідкою про суми заборгованості за послуги консьєрж-сервісу згідно Договору №П-42/К-57, загальна сума заборгованості за період з 01.01.2019 по 31.12.2020 за послуги консьєрж-сервісу становить 10 656,76грн., пеня за період з 21.02.2019 по 21.08.2019 - 881,55грн., індекс інфляції за період з 21.02.2019 по 21.01.2021 - 727,03 грн., 3 % річних за період з 21.02.2019 по 21.01.2021 - 330,06 грн. (а.с.176). У Довідці про суми заборгованості за послуги консьєрж-сервісу згідно Договору №П-42/К-58, вказано, що загальна сума заборгованості за період з 01.01.2019 по 31.12.2020 за послуги консьєрж-сервісу становить 16 981,26грн., пеня за період з 21.02.2019 по 21.08.2019 - 1 428,57грн., індекс інфляції за період з 21.02.2019 по 21.01.2021 - 1 146,37 грн., 3 % річних за період з 21.02.2019 по 21.01.2021 - 517,23 грн. (а.с.177). Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, підтверджується обов`язок відповідача сплачувати надані йому послуги обслуговуючою організацією (постачальником послуг). Здійснюючи перевірку правильності розрахунків, здійснених позивачем, судом встановлено, що позивачем заявлені вимоги в частині стягнення пені, індексу інфляції за час прострочення і 3% річних від простроченої суми не відповідають розрахунку, здійсненому судом. Так, за розрахунками, проведеними судом, підтверджуються заявлені позивачем вимоги в частині суми заборгованості за послуги консьєрж-сервісу по всім 3 (трьом) Договорам, а саме: 1) по квартирі [ADDRESS] (Договір №П-42/К-56) за період з 01.01.2019 по 12.08.2019 у сумі - 4 494,63грн.; 2) по квартирі [ADDRESS] (Договір №П-42/К-57) за період з 01.01.2019 по 31.12.2020 у сумі - 10 656,76грн.; 3) по квартирі [ADDRESS] (Договір №П-42/К-58) за період з 01.01.2019 по 31.12.2020 у сумі - 16 981,26грн. Отже, загальна сума заборгованості за послуги консьєрж-сервісу по всім 3 (трьом) Договорам становить - 32 132,65грн. Щодо заявлених позивачем позовних вимог в частині розміру пені, індексу інфляції та 3% річних, то розраховані судом суми є іншими і становлять: 1)по квартирі [ADDRESS] , виходячи із суми боргу 4 494,63грн. (Договір №П-42/К-56), пеня за період з 21.02.2019 по 21.08.2019 - 788,10грн., а не 1 070,93грн.; індекс інфляції за період з 21.02.2019 по 23.04.2020 - 182,16грн., а не 77,62грн.; 3 (три)% річних за період з 21.02.2019 по 23.04.2020 - 158,00грн., а не 126,03грн.; 2) по квартирі [ADDRESS] , виходячи із суми боргу 10 656,76грн. (Договір №П-42/К-57), пеня за період з 21.02.2019 по 21.08.2019 - 1 868,58грн., а не 881,55грн.; індекс інфляції за період з 21.02.2019 по 21.01.2021 - 962,07,16грн., а не 727,03грн.; 3 (три)% річних за період з 21.02.2019 по 21.01.2021 - 613,13грн., а не 330,06грн.; 3) по квартирі [ADDRESS] , виходячи із суми боргу 16 981,26грн. (Договір №П-42/К-58), пеня за період з 21.02.2019 по 21.08.2019 - 2 977,54грн., а не 1 428,57грн.; індекс інфляції за період з 21.02.2019 по 21.01.2021 - 1 533,03грн., а не 1 146,37грн.; 3 (три)% річних за період з 21.02.2019 по 21.01.2021 - 977,00грн., а не 517,23грн. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, процесуальним законодавством чітко визначено, що суд розглядає справу в межах заявлених позивачем позовних вимог. За результатами проведеного судом розрахунку сум пені, індексу інфляції та 3% річних за вказані позивачем періоди і в межах заявлених позивачем сум, суд приходить до висновку, що загальна сума пені по всім 3 (трьом) Договорам становить - 3 098,22грн.; загальна сума індексу інфляції по всім 3 (трьом) Договорам становить - 1 951,02грн.; що загальна сума 3% річних від прострочених сум по всім 3 (трьом) Договорам становить - 973,32грн. Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному зв`язку, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню та з відповідача підлягає стягненню на користь позивача: - сума заборгованості за послуги консьєрж-сервісу по всім 3(трьом) Договорам у розмірі 32 132,65грн. (по Договору № П-42/К-56 за період з 01.01.2019 по 12.08.2019 у сумі 4 494,63грн.; по Договору № П-42/К-57 за період з 01.01.2019 по 31.12.2020 у сумі 10 656,76грн.; по Договору № П-42/К-58 за період з 01.01.2019 по 31.12.2020 у сумі 16 981,26грн.); - сума пені по всім 3 (трьом) Договорам за період з 21.02.2019 по 21.08.2019 у розмірі 3 098,22 грн. (по Договору № П-42/К-56 - 788,10грн.; по Договору № П-42/К-57 - 881,55грн.; по Договору № П-42/К-58 - 1 428,57грн.); - сума індексу інфляції по всім 3 (трьом) Договорам у розмірі 1 951,02грн. (по Договору № П-42/К-56 за період з 21.02.2019 по 23.04.2020 у сумі 77,62грн.; по Договору № П-42/К-57 за період з 21.02.2019 по 21.01.2021 у сумі 727,03грн.; по Договору № П-42/К-58 за період з 21.02.2019 по 21.01.2021 у сумі 1 146,37грн.); - сума 3% річних по всім 3 (трьом) Договорам у розмірі 973,22грн. (по Договору № П-42/К-56 за період з 21.02.2019 по 23.04.2020 у сумі 126,03грн.; по Договору № П-42/К-57 за період з 21.02.2019 по 21.01.2021 у сумі 330,06грн.; по Договору № П-42/К-58 за період з 21.02.2019 по 21.01.2021 у сумі 517,23грн.). Загальна сума, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 38 155,11грн. Відповідно до правил ст. 141 ЦПК України, судові витрат розподілені пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 102,00грн. На підставівикладеного,

Outcome: partial