Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-16 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась [PERSON] з позовом\~до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивований тим, що позивач з відповідачем 24.06.2008, зареєстрували шлюб. Від шлюбу подружжя має трьох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають з позивачем по справі. Позивач зазначила, що спільне подружнє життя не склалося, оскільки вони із відповідачем мають несумісні характери та різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, повага один до одного. Між позивачем та відповідачем постійно виникали конфлікти, склались неприязні стосунки. Відповідач вчиняє насильство в сім`ї, з приводу чого позивач зверталася із заявою до поліції. Також позивач зазначила, що подружжя не веде спільного господарства, вони припинили шлюбні відносини, разом не проживають протягом двох місяців, відповідач проживає з іншою жінкою. Подальше формальне збереження шлюбу суперечитиме їхнім спільним інтересам та інтересам їхніх дітей. Вищевикладене й стало підставою для звернення до суду позивача із вимогою про розірвання шлюбу. Також після розірвання шлюбу позивач просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». Судом 26.11.2019 постановлено ухвалу про розгляд справи у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Також даним судовим рішенням відповідачу було запропоновано, зокрема, надати суду відзив на позовну заяву і докази по справі. Також, роз`яснено наслідки ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин. У строк, визначений судом ухвалою суду від 26.11.2019, від відповідача відзив на позов не надійшов. Будь-які докази по справі чи клопотання від відповідача, також, на адресу суду не надійшли. Ухвалою суду від 23.01.2020 закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явилась, хоча відповідно до ст. 128 ЦПК України, була повідомлена належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Позивачем до суду подано заяву про розгляд справи у її відсутність із проханням про задоволення позовних вимог. Однак, причини неявки суду не повідомлено. Таким чином, позивач не з`явилась в судове засідання без поважних причин. Враховуючи вищевикладене, заяву позивача, думку відповідача та положення ч. 3 ст. 211, ч. 1 та п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, суд ухвалив провести розгляд справи у відсутність позивача (ухвала суду постановлена не виходячи до нарадчої кімнати і занесена до протоколу судового засідання). Судом прийнято до уваги, що в ході підготовчого провадження та у своїй заяві від 21.11.2019 позивач позовні вимоги підтримала і просила задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Судом, у відповідності до ч. 1 та ч. 4 ст. 206 ЦПК України, встановлено, що визнання позовних вимог відповідачем є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому приймається судом. Верховним Судом України в Постанові Пленуму № 2 від 12.06.2009 року в п. 24 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» звернуто увагу, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно з свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 24.06.2008 відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 24.06.2008, актовий запис № 1082. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини [PERSON] (а.с. 11) Судом встановлено, що позивач з відповідачем від шлюбу мають трьох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про їх народження. (а.с. 22-24) Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, заслухавши пояснення відповідача, враховуючи вищевикладене та безумовне визнання відповідачем позовних вимог, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає за можливе розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 24.06.2008, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Згідно з ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, судом встановлено наступне. Ухвалою суду від 17.02.2020 позивача було звільнено від сплати судового збору. Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768, 40 гривень. Доказів понесення учасниками справи інших судових витрат суду не надано. На підставі викладеного та

Outcome: approved