Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернувся [PERSON] з цивільним позовом до Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції про звільнення майна з-під арешту. Позов мотивований тим, що згідно свідоцтва про право власності виданого 29.07.1993 року виконавчим комітетом Вінницької міської ради [PERSON] на праві спільної часткової власності належить 1/3 квартири [ADDRESS], що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень. Відповідно до вказаного витягу вбачається, що згідно повідомлення, серія та номер: ДВ-1-Л виданого 29.05.2000 року ДВС Ленінського району було накладено арешт на нерухоме майно належне позивачеві, а саме квартиру [ADDRESS]. 18 липня 2014 року позивачем було подано заяву до відповідача в якій [PERSON] просив надати інформацію щодо підстав накладення арешту на належне йому майно та повідомити про результати завершення виконавчого провадження під час здійснення якого було накладено відповідний арешт, якщо таке мало місце та просив зняти арешт з належного йому майна. На що відповідач повідомив, що відкритих виконавчих проваджень щодо здійснення стягнень відносно позивача у відділі ДВС немає, що підтверджується перевіркою з єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, книг обліку виконавчих проваджень та книг реєстрації вхідної кореспонденції. За період з 2011 по 07.08.2014 роки відповідачем перевірено закінчені виконавчі провадження, з яких провадження відносно [PERSON] відсутні. А перевірити виконавчі провадження завершені до 2011 року не представляється можливим, оскільки всі виконавчі провадження за даний період знищенні. Відтак, зняти арешт відповідач не має можливості, так як Закон України «Про виконавче провадження» не передбачено звільнення майна з-під арешту у разі відсутності виконавчих проваджень. У зв'язку з чим, позивачу було рекомендовано звернутись до суду із відповідним цивільним позовом про звільнення майна з-під арешту з урахуванням ст. 114 ЦПК України. Дані обставини і стали підставою звернення до суду з відповідною позовною заявою. В судове засідання представник позивача за договором про надання правових послуг адвокат [PERSON] не з'явився, надавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Крім того, просив судові витрати залишити за позивачем. Представник відповідача Ленінського відділу Державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції в судове засідання не з'явився надавши до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника відділу. При винесенні по справі рішення поклався на розсуд суду. Під час розгляду справи по суті судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] на праві спільної часткової власності належить 1/3 квартири [ADDRESS], що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень за №17101902 від 30.01.2014 року (а. с. 8). Відповідно до вказаного витягу вбачається, що згідно повідомлення, серія та номер: ДВ-1-Л виданого 29.05.2000 року ДВС Ленінського району було накладено арешт на нерухоме майно належне позивачеві, а саме квартиру [ADDRESS] ( а. с. 9). 18 липня 2014 року позивачем було подано заяву до відповідача в якій [PERSON] просив надати інформацію щодо підстав накладення арешту на належне йому майно та повідомити про результати завершення виконавчого провадження під час здійснення якого було накладено відповідний арешт, якщо таке мало місце та просив зняти арешт з належного йому майна. На що відповідачем листом від 07.08.2014 року за №19232/07-35/7 повідомлено, що відкритих виконавчих проваджень щодо здійснення стягнень відносно [PERSON] у відділі ДВС немає, що підтверджується перевіркою з єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, книг обліку виконавчих проваджень та книг реєстрації вхідної кореспонденції. За період з 2011 по 07.08.2014 роки відповідачем перевірено закінчені виконавчі провадження, з яких провадження відносно [PERSON] відсутні. А перевірити виконавчі провадження завершені до 2011 року не представляється можливим, оскільки всі виконавчі провадження за даний період знищенні. Відтак, зняти арешт відповідач не має можливості, так як Закон України «Про виконавче провадження» не передбачено звільнення майна з-під арешту у разі відсутності виконавчих проваджень. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до переконання про задоволення позову з наступних підстав. Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст. 57 ч.2 Закону України «Про виконавче провадження» арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: - винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; - винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; - винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; - проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Згідно зі ст. 50 ч. 1 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого,документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений к н майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Відповідно до ст. 60 ч. 2 Закону України «Про виконавче провадження» у разі прийняття рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Відповідно до ч.3 та ч.5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», з майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом; у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Згідно з ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до положень статті 88 ЦПК України та беручи до уваги письмову заяву представника позивача з проханням залишити всі судові витрати за його довірителем. Враховуючи наведене,

Outcome: approved