Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

В червні 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про повернення банківського вкладу, вказавши, що між ним та ПАТ КБ «Даніель» був укладений договір строкового банківського вкладу «Класичний», №Т-3419-05, за яким передав на зберігання в управління Банку грошових коштів у сумі 35000 грн. на строк зберігання з 16.05.2012 року по 21.05.2013 року з виплатою Банком простих відсотків на Вклад з розрахунку 21,50% річних. Банк зобов'язаний був повернути [PERSON] вклад і нараховані на нього відсотки згідно умов п.1.1. цього Договору або за його письмовою заявою чи вимогою 21 травня 2013 року. Просить стягнути з відповідача на його користь 35000,00 грн. основного боргу та 86,30 грн. річних з відшкодуванням судових витрат. В судовому засіданні позивач збільшив позовні вимоги, вказавши, що 21.05.2013 року він звернувся до ПАТ «Комерційний банк «Даніель» із проханням припинити дію договору у зв'язку з закінченням терміну дії та повернути йому депозитний вклад і відсотки, однак йому в цьому було відмовлено. Незважаючи на всі кроки щодо позасудового вирішення спору, на дату подання уточненої позовної заяви Банк не виконав умови договору від 16.05.2012 року, а тому зобов'язаний виплатити йому вклад та проценти на умовах, встановлених договором. 28 травня та 23 серпня 2013 року з вкладного рахунку на його вимогу виплачено 412,32 грн. та 1000 грн. Таким чином, станом на 01 грудня 2013 року заборгованість по депозитному вкладу і відсотках становить 37646,96 грн., з яких 33587,68 грн. - сума депозитного вкладу і 4059,28 грн. - сума відсотків за період з 22 травня по 30 листопада 2013 року, 254,32 грн. - інфляційних за цей період, за невиконання договірних умов - неустойку в сумі 3% річних від простроченої на 193 дні (з 22 травня по 30 листопада 2013 року) суми вкладу в сумі 578,39 грн. та пеню в розмірі 211629,58 грн. Крім матеріальної, просить стягнути з відповідача моральну шкоду, яку оцінює в 15 000,00 грн. просить також стягнути з відповідача судові витрати на правову допомогу, надану адвокатом в сумі 2000 грн. та судовий збір в сумі 229,40 грн. Представник позивача збільшені позовні вимоги в судовому засіданні підтримав, просить їх задовільнити в повному об*ємі. Представник відповідача не заперечуючи проти факту отримання Банком коштів за договором строкового банківського вкладу «Класичний» проти задоволення позовних вимог заперечив, вказавши, що до дня закінчення строку зберігання вкладу 21.05.2013 року включно, вкладником не було подано заяву про повернення вкладу, а тому договір вважається продовженим на умовах вкладу на вимогу згідно п. 4.3. Договору 1, а відсотки нараховуються по ставці відповідно до п.2.5. з розрахунку 1% річних на суму 161,96 грн. Оскільки договір банківського вкладу регулюється нормами параграфу 3. Банківський вклад Глави 71 ЦК України, із цього договору випливають відносини виконання грошового зобов*язання, то вимоги позивача про стягнення неустойки в розмірі 3 % річних вартості робіт (послуг) згідно ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» задоволенню не підлягають. Вважає, що не підлягають задоволенню також і вимоги позивача щодо відшкодування моральної шкоди внаслідок неповернення банківського вкладу як безпідставні та необґрунтовані. Не підлягають задоволенню також вимоги щодо стягнення витрат на юридичні послуги адвоката в сумі 2000 грн., оскільки не підтвердженні письмовими доказами. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 16.05.2012 року у м. Хмельницькому між ПАТ КБ «Даніель» та [PERSON] було укладено Договір строкового банківського вкладу (депозиту) «Класичний» №Т-3419-05. Згідно п.1.1 Договору його предметом є передача вкладником в управління Банку грошових коштів у сумі 35000 грн. на строк зберігання з 16.05.2012 року по 21.05.2013 року з виплатою Банком простих відсотків на Вклад з розрахунку 21,50% річних. Відповідно до п.1.3. Договору №Т-3419-05 банк зобов'язаний був повернути [PERSON] вклад і нараховані на нього відсотки згідно умов п.1.1. цього Договору або за його письмовою заявою чи вимогою 21 травня 2013 року. Вказані обставини підтверджуються копією договору строкового банківського вкладу (депозиту) «Класичний» №Т-3419-05 від 16.05.2012 року, копією квитанції, наявними в матеріалах справи. 21.05.2013 року [PERSON] звернувся до ПАТ КБ «Даніель» із проханням припинити дію договору у зв'язку з закінченням терміну дії та повернути йому депозитний вклад і відсотки, в чому йому було відмовлено. На всі послідуючі звернення позивача до Банку про повернення вкладу з відсотками Банк відповідав відмовою. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Статтею 629 визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч.2 ст.1060 ЦК України за договором банківського вкладу банк зобов'язаний видати вклад на першу вимогу вкладника. Пунктами 3.4.2., 3.4.3. Договору №Т-3419-05 від 16.05.2012 року передбачено, що [PERSON] має право 21 травня 2012 року отримати вклад та нараховані відсотки. Відповідно до п. п. 3.1.2 і 3.1.3. Договору передбачено, що Банк зобов'язаний був 21.05.2013 року повернути [PERSON] 35000 грн. вкладу і відсотки шляхом видачі готівкових коштів з каси Банку. 21.05.2013 року, без погодження з Вкладником, депозитний вклад був переоформлений Банком як пролонгований за Договором №Т-3419-05 від 21.05.2013 року, про що свідчать заяви на видачу готівки №251183 від 28.05.2013 року і №412179 від 23.08.2013 року, чим було грубо порушено вимоги п.3.3 постанови НБУ України №516 про повернення банківського вкладу та нарахованих процентів у належні строки. Згідно п.2.1. Договору Банк нараховує відсотки на Вклад з розрахунку 21,50% річних. Частиною 4 ст.1061 ЦК України визначено, що проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові. 28 травня та 23 серпня 2013 року з вкладного рахунку на вимогу №262057056611 [PERSON] виплачено 412,32 грн. та 1000 грн., що підтверджується заявами на видачу готівки №251183 від 28.05.2013 року і №412179 від 23.08.2013 року, тому заборгованість по виплаті Вкладу станом на 23.08.2013 року склала 33587,68 грн. (35000-412,32-1000). Таким чином, станом на 01 грудня 2013 року заборгованість по депозитному вкладу і відсотках становить 37646,96 грн., з яких 33587,68 грн. - сума депозитного вкладу і 4059,28 грн. - сума відсотків за період з 22 травня по 30 листопада 2013 року. Вказані обставини підтверджуються розрахунком, долученим до матеріалів справи. Відповідно до ч.1 ст. 1166 майнова шкода, завдана неправомірними діями немайновим правам та майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання , на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором. Таким чином за невиконання договору відповідач зобов'язаний сплатити позивачу суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, яка складає за період з 22 травня по 30 листопада 2013 року - 33842,00., з яких 254,32 грн. - інфляційні. Крім того, за невиконання договірних умов відповідач зобов'язаний сплатити позивачу неустойку в сумі 3 % річних від простроченої на 193 дні (з 22 травня по 30 листопада 2013 року) суми Вкладу, тобто 578,39 гривень, що підтверджується письмовим розрахунком, що знаходиться в матеріалах справи. Правовідносини між фінансовою установою і фізичною особою (споживач, замовник) - це угода про фінансову послугу. Згідно ч. 1 ст.1209 ЦК України, виконавець послуг зобов'язаний відшкодувати шкоду, завдану фізичній особі внаслідок недоліків послуг. Відповідно до ч.2 ст.1210 ЦК України шкода, завдана внаслідок недоліків послуг, підлягає відшкодуванню їх виконавцем. Пунктом 5.1. Договору від 16.05.2012 року визначено, що за невиконання або неналежне виконання своїх зобов'язань за цим договором Банк сплачує вкладнику неустойку в розмірі, передбаченому чинним законодавством України. Згідно п.22 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє продукцію (послугу) для особистих потреб, то цей Закон регулює правовідносини між фінансовою установою і громадянами щодо фінансових послуг. Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Частиною 3 ст.549 ЦК України встановлено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення зобов'язання. Згідно ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги). Таким чином, прострочення виконання послуги становить 193 дні і відповідач має сплатити пеню за період з 22.05.2012 року по 30.11.2013 року в розмірі 211629,58 грн. Стягненню з відповідача підлягають також витрати на оплату правової допомоги адвоката за договором про надання правової допомоги № 2 від 20.08.20132 року, укладеним між позивачем і адвокатом, що підтверджується письмовим договором та квитанцією №05 від 20.08.2013 року на сплату коштів в сумі 2000 грн. Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді адвокатом, регламентовано у п.2 ч.3 ст.79, статтях 88 і 89 ЦПК України та визначено рішенням Конституційного Суду України від 11 липня 2013 року №6-рп/2013 у справі №1-4/2013, згідно п.1 резолютивної частини якого до складу судових витрат на юридичні послуги, які підлягають відшкодуванню, належать суми, сплачені особою за послуги адвоката. Судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави в сумі 2 521,09 грн. Оскільки між позивачем та відповідачем склалися договірні відносини про строковий банківський вклад і цим договором не передбачена відповідальність про стягнення моральних збитків, суд вважає, що позов в цій частині задоволенню не підлягає. На підставі викладеного та

Outcome: approved