Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-17 00:00:00

В серпні 2017 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON], за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу [PERSON], про встановлення факту родинних відносин, та визнання права власності на спадкове майно. В позовній заяві взується, що 23 січня 2010 року померла її мати [PERSON], яка на день смерті проживала та була зареєстрована разом з нею в с. Косів, вулиця Миру, будинок №2 Чортківського району Тернопільської області. Спадщину матері вона прийняла відповідно до п. 3 статті 1268 Цивільного кодексу України як спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем та не відмовився від прийняття його спадщини. Спадкове майно матері [PERSON] складається з 1/5 частки вказаного житлового будинку, 1/5 частки даного будинку, яка належала чоловікові [PERSON], який помер 02 жовтня 2001 року, спадщину якого вона прийняла, але не оформила спадкових прав, та 1/5 частки даного будинку, що належала рідній сестрі матері [PERSON], яка померла 05 лютого 1997 року, спадщину якої [PERSON] прийняла, але не оформила спадкових прав. В даний час вона має намір оформити на своє ім'я спадкове майно матері [PERSON], яке складається з 3/5 частки вказаного вище жилого будинку з господарськими будівлями. Отримати свідоцтво про право на спадщину є неможливим, тому що відсутні свідоцтва про народження [PERSON] та її рідної сестри [PERSON], що потребує встановлення факту родинних відносин про те, що вони є рідними сестрами, а також відсутні відповідні правовстановлюючі документи на вказаний житловий будинок, що потребує визнання права власності в порядку спадкування, що змусило звернутися до суду. Позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, враховуючи підстави, зазначені в позові, встановити факт родинних відносин між фізичними особами, а саме, що померла 05 лютого 1997 року [PERSON], та померла 23 січня 2010 року [PERSON] були рідними сестрами; визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно за законом [PERSON], яка померла 23 січня 2010 року, яке складається з 3/5 часток житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд за № 2 по вулиці Миру в селі Косів Чортківського району Тернопільської області, яка рахувалася по 1/5 частці за [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнає, клопотань та будь-яких заперечень немає. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, приватний нотаріус Чортківського районного нотаріального округу [PERSON], в судове засідання не зявилася, від неї надійшла заява, в якій просить справу слухати без її участі, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду. Свідки [PERSON], [PERSON] підтвердили, що померла 05 лютого 1997 року [PERSON] та померла 23 січня 2010 року [PERSON] були рідними сестрами. Вислухавши позивачку, відповідача, свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Позивачка [PERSON] (дошлюбне прізвище Петрів) [PERSON] народилася 16 лютого 1972 року в с. Косів Чортківського району Тернопільської області. 08 листопада 1992 року вона уклала шлюб з [PERSON], після чого змінила прізвище Петрів на [PERSON]. Її батьками були [PERSON] та [PERSON]. Батько позивачки [PERSON] помер 02 жовтня 2001 року в с. Косів Чортківського району Тернопільської області, про що 03 жовтня 2001 року Косівською сільською радою Чортківського району Тернопільської області складено відповідний актовий запис за №16 та видане свідоцтво про смерть. Мати позивачки [PERSON] померла 23 січня 2010 року в с. Косів Чортківського району Тернопільської області, про що 25 січня 2010 року Косівською сільською радою Чортківського району Тернопільської області складено відповідний актовий запис за №7 та видане свідоцтво про смерть. Рідна сестра матері позивачки [PERSON] померла 05 лютого 1997 року в с. Косів Чортківського району Тернопільської області, про що 05 лютого 1997 року Косівською сільською радою Чортківського району Тернопільської області складено відповідний актовий запис за №3 та видане свідоцтво про смерть. Мати позивачки [PERSON] на день смерті проживала та була зареєстрована разом з [PERSON] в селі Косів, вулиця Миру, будинок №2 Чортківського району Тернопільської області. Спадщину матері [PERSON] прийняла відповідно до п. 3 статті 1268 Цивільного кодексу України як спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем та не відмовився від прийняття його спадщини. Спадкове майно матері позивачки [PERSON] складається з її 1/5 частки вказаного житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, 1/5 частки даного будинку, яка належала її чоловікові [PERSON], який помер 02 жовтня 2001 року, спадщину якого вона прийняла, але не оформила спадкових прав, та 1/5 частки будинку, що належав рідній сестрі матері [PERSON], котра померла 05 лютого 1997 року, спадщину якої [PERSON] прийняла, але не оформила спадкові права. Із свідоцтва про одруження серії 1 -АБ №411890, виданого 01 лютого 1971 року Косівською сільрадою Чортківського району вбачається, що [PERSON] до одруження з [PERSON] мала прізвище - [PERSON]. З довідки Косівської сільради Чортківського району від 20 липня 2017 року №994 вбачається, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], були доньками [PERSON] та спільно проживали. З архівної виписки Державного архіву Львівської області від 22.01.2002 року №Б-883-02 вбачається, що [PERSON] в 1945 році була переселена з Польщі в Тернопільську область разом з дочкою [PERSON], [INFO], та дочкою [PERSON], [INFO]. З технічного паспорта Чортківського ОМБТІ від 21 липня 2017 року та довідки Косівської сільради Чортківського району видно, що будинок №2 по вулиці Миру в селі Косів Чортківського району належить по 1/5 частці [PERSON]Г, [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] В листі приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу [PERSON] за№1203-14 від 01.08. 2017 року зазначено, що видати свідоцтво про право на спадщину неможливо через відсутність відповідних документів, нереєстрацію вказаного житлового будинку, а отримати правовстановлюючий документ на спадкове майно в даному випадку неможливо, тому що відповідно до п. 11 статті 346 Цивільного кодексу України однією із підстав припинення права власності є смерть власника і відповідно на померлих осіб правовстановлюючі документи на належне йому нерухоме майно не видаються, оскільки тільки жива особа може звернутись із заявою про видачу правовстановлюючого документа взамін попереднього. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» звертається увага судів на те, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо встановлення факту не повязується з наступним вирішенням спору про право. В абзаці 3 пункту 3 вказаної Постанови зазначається, що у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту повязане з вирішенням справи про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду справи, залишає заяву без розгляду і розяснює заінтересованим особам. Необхідною умовою для видачі свідоцтва про право на спадщину є подання спадкоємцем документа, що підтверджує право власності спадкодавця на спадкове майно. Відповідно до п. 4.15 глави 10 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції 22 лютого 2012 року за №282/20595 (надалі Порядку), видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Згідно ст. 25 Цивільного кодексу України здатність мати цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає з моменту її народження і припиняється у момент її смерті. Відповідно до ст. 30 Цивільного кодексу України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов'язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Враховуючи наведене, у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності, на яке не була проведена, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку. Згідно ст. ст. 368, 370, 372, 1226 Цивільного кодексу України у разі смерті співвласників частка кожного з них може бути визначена судом за позовом спадкоємців. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст. 182 Цивільного кодексу України право власності на нерухомі речі підлягають державній реєстрації. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. ст. З, 15, 16, 18, 20 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами здійснюється лише за заявою власника (володільця) нерухомого майна. Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до п. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Враховуючи наведене та відповідно до листа Міністерства юстиції України №19-32/319 від 21.02.2005 р., у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності, на яке не була проведена, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку. Відсутність документів та відсутність правовстановлюючих документів позбавляють позивача можливості оформити спадкові права, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved