Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

В червні 2015 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за Кредитним договором № 500943445 від 27 травня 2014 року в розмірі 32141 грн. 23 коп., а також стягнути на їх користь судовий збір в розмірі 321,41 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що 27 травня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 500943445 відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 27100 грн. 95 коп. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним кредитним договором належним чином не виконав. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязання за кредитним договором відповідач станом на 28 квітня 2014 року має заборгованість у розмірі 32141 грн. 23 коп. Тому ПАТ «Альфа-Банк» вимушений звернутися до суду для стягнення вищевказаної суми заборгованості. Представник позивача надав суду заяву в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі (а.с.55). Відповідачка та її представник за довіреністю [PERSON] у судове засідання не зявилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином у встановленому законом порядку. 24 березня 2016 року через канцелярію суду представник відповідачки подав заяву в якій просив судове слухання призначити на іншу дату у звязку з зайнятістю в іншому процесі. Однак до заяви не додано підтверджуючого документу щодо участі в розгляді представника відповідача в іншій справі. Тому, суд вважає за необхідне визнати неявку відповідачки та її представника не поважною. Враховуючи конкретні обставини справи, встановлені ст. 157 ЦПК України строки розгляду справи та те, що неявка відповідачки та її представника, належним чином повідомленого про час та місце судового засідання без поважних причин згідно ст. 169 ЦПК України не тягне відкладення розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідачки та її представника на підставі доказів, які маються в матеріалах справи. Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Право кожного на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку судом, встановлений законом, при вирішенні спору щодо його прав та обов'язків цивільного характеру передбачено п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. ст. 2, 8 ЦПК України. Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини для визначення розумного строку розгляду справи враховується період з дня надходження до суду позовної заяви до завершення виконання рішення суду. Право доступу до суду включає право на виконання судового рішення без надмірних затримок (рішення ЄСПП у справі «[PERSON] проти Італії»). Європейський суд дотримується думки, що неможливість особи домогтися виконання рішення протягом тривалого часу становить втручання у його право на мирне володіння своїм майном у сенсі пункту 1 статті 1 Протоколу №1 до Конвенції. (рішення ЄСПП у справі «Шмалько проти України»). Обов'язок забезпечувати ефективну реалізацію прав, захищених цим документом, має бути результатом позитивних обов'язків держави (зокрема, рішення ЄСПП у справі «X і Y проти Нідерландів»), ці позитивні зобов'язання повинні встановлювати певні засоби, потрібні для захисту права на власність (рішення ЄСПП у справі «Лопез Остра проти Іспанії»). Статтею 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод визначено, що кожен, чиї права і свободи, викладені в цій Конвенції, порушуються (для позивача це стаття 1 Першого Протоколу), має право на ефективний засіб правового захисту у відповідному національному органі. На національному рівні має бути гарантований правовий захист задля реального забезпечення прав і свобод, передбачених цією Конвенцією, коли держава має певну свободу розсуду щодо форм засобів захисту, але, у всякому випадку забезпечує їх ефективність як на практиці, так і за законом: можливість розглянути вимогу за суттю і надати захист в сенсі запобігання чи припинення подальшого тривання стверджуваного порушення (зокрема, рішення ЄСПП у справі «Кудла проти Польщі»). При вирішенні питання про поважність неявки відповідачки та її представника в судове засідання, суд керується наступним. Згідно з ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки. Відповідно до ст. 157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду справи, суд ухвалою може подовжити розгляд справи, але не більш як на один місяць. При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обовязком не тільки суду, а й осіб які беруть участь у справі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України - зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобовязана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Встановлено, що 27 травня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 500943445, згідно якого банк надав [PERSON] кредит в розмірі 27100 грн. 95 коп., на строк повернення не пізніше 28 травня 2019 року зі сплатою відсотків в розмірі 15,99% річних (а.с.7-9). Відповідно до умов Договору у разі невиконання чи неналежного виконання відповідачем будь-яких обовязків, встановлених Договором, в тому числі у разі затримання сплати частини Кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один календарний місяць, позивач має право вимагати дострокового виконання зобовязання з повернення Кредиту за Договором. У звязку в вищевикладеним, банком на адресу відповідача була направлена Вимога про досудове врегулювання спору вих. №45913-102 б/б від 21.05.2015 року (а.с.15), яка відповідачем була залишена без задоволення. Відповідач в добровільному порядку кошти не повернув, чим порушив прийняті на себе договірні зобов'язання. Станом на 28 квітня 2015 року розмір заборгованості позичальника по поверненню кредитних коштів за Кредитним договором № 500943445 від 27 травня 2014 року становить в розмірі 32141 грн. 23 коп., що складається з заборгованості за кредитом у розмірі 26030 грн. 85 коп., заборгованості по відсотках у розмірі 1385 грн. 85 коп., заборгованість по комісії у розмірі 2924 грн. 53 коп., штраф у розмірі 1800 грн., Таким чином необхідно стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу в розмірі 32141 грн. 23 коп. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача на користь позивача повинно бути стягнено сплачений судовий збір в сумі 321 грн. 41 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved