Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-14 00:00:00

В січні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовував тим, що 24 листопада 2013 року помер [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 2,4500 га з кадастровим номером 3220886200:06:001:0112 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовується на території Ревненської сільської ради Бориспільського району Київської області. Після смерті [PERSON] спадкоємцями першої черги за законом є його сини: [PERSON] та [PERSON] Інших спадкоємців немає. За час свого життя, а саме: 14 грудня 2006 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом КМНО [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №11339, яким заповів зазначену земельну ділянку [PERSON] Наприкінці 2017 року позивачу випадково стало відомо про смерть [PERSON] Оскільки, позивач постійно проживає в м. Києві та в с. Ревне Бориспільського району не навідувався, так як має інвалідність ІІ групи довічно та хронічні захворювання, повязані з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС, що потребує лікування декілька разів на рік та реабілітації. 18 листопада 2017 року отримавши свідоцтво про смерть [PERSON] позивач 14 грудня 2017 року звернувся до приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу [PERSON] з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Незважаючи на це, нотаріус відмовив йому у вчиненні цієї нотаріальної дії у звязку з пропуском встановленого законодавством строку для прийняття спадщини. [PERSON] стверджує, що він не знав про смерть [PERSON], а тому не мав можливості своєчасно подати заяву про прийняття спадщини. Саме тому [PERSON] просить визначити йому додатковий строк тривалістю три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], який помер 24 листопада 2013 року. У судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] підтримали предявлений позов та наполягали на його задоволенні. Відповідача [PERSON] надав до суду заяву, якою визнав предявлений позов та не заперечував проти його задоволення, а також просив розглянути цивільну справу за його відсутності (а.с.175). Відповідач [PERSON] також надав до суду заяву, якою визнав позов, вказав, що будь-яких претензій до [PERSON] не має. Розгляд справи просив здійснити за його відсутності (а.с.184.). Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Бориспільського районного нотаріального округу [PERSON] направила до суду лист з проханням проводити розгляд справи за її відсутності. Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідка та дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24 листопада 2013 помер [PERSON] Це підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого повторно, серії 1-БК №425811 (а.с.12). Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 2,4500 га з кадастровим номером 3220886200:06:001:0112 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовується в межах Ревненської сільської ради Бориспільського району (а.с.17). За час свого життя, а саме: 14 грудня 2006 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом КМНО [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №11339. Згідно з яким земельну ділянку площею 2,4500 га з кадастровим номером 3220886200:06:001:0112 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовується в межах Ревненської сільської ради Бориспільського району, заповів [PERSON] (а.с.14). За змістом ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У відповідності до ч.1 ст.1268 та ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч.1 ст.1270\~цього Кодексу для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON], спадкоємці першої черги за законом, прийняли спадщину після смерті [PERSON] шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем до дня його смерті. Вказана обставина підтверджується довідкою Ревненської сільської ради Бориспільського району №02-32-16 від 19 січня 2015 року (а.с.66-а), яка міститься в матеріалах спадкової справи, заведеної приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області [PERSON], щодо майна померлого [PERSON] Таким чином, [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину після смерті батька та отримали свідоцтво про право на спадщину за законом, а саме по ? частині земельної ділянки з кадастровим номером 3220886201:01:002:0056 площею 0,0812 га, розташованої в Київській області, Бориспільський район, с. Ревне, вул. Новонарізна (а.с.79,98). В свою чергу, [PERSON] лише 14 грудня 2017 року звернувся до приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу [PERSON] з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом. У звязку з цим, нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №755/02-31 від 14 грудня 2017 року, оскільки [PERSON] у встановлений законодавством строк не прийняв спадщину після смерті [PERSON] (а.с.19). Таким чином, [PERSON] пропустив визначений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини. У відповідності до ч.3 ст.1272\~ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З матеріалів цивільної справи встановлено, що 17 листопада 2017 року [PERSON] звернувся до Дарницького районного у м. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві з заявою про отримання [PERSON] з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть [PERSON] (а.с.13). 18 листопада 2017 року позивач отримав копію свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с.12). Як пояснив позивач про смерть заповідача йому стало випадково відомо лише в листопаді 2017 року у звязку з тим, що він зареєстрований та постійно проживає в м. Києві та за станом свого здоровя не мав можливості навідуватись в с. Ревне Бориспільського району Київської області. [PERSON] має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1 та є інвалідом ІІ групи загального захворювання, повязаного з наслідками аварії на ЧАЕС довічно. Вказані обставини підтверджуються копією посвідчення серії А №143569 с, виданого 15 жовтня 2013 року, та вкладки до нього №662899с від 11 листопада 2016 року (а.с.9) та копією довідки до акта огляду МСЕК серії АВ №0638668 від 21 жовтня 2016 року (а.с.10). З копій виписок з історії хвороби [PERSON] встановлено, що в у 2012 році він перебував на стаціонарному лікуванні в період з 12 жовтня по 30 жовтня, у 2014 році з 12 листопада по 21 листопада 2014 року, у 2015 році з 17 серпня по 07 вересня 2015 року, у 2016 році з 04 лютого по 15 лютого, з 12 червня по 04 липня, з 17 серпня по 01 вересня, у 2017 році з 19 січня по 11 лютого, з 19 червня по 10 липня (а.с.20-28). Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що був добре знайомий з [PERSON] Починаючи з 2000 року [PERSON] почав хворіти, тому [PERSON] йому допомагав як морально, так і матеріально, приділяв йому увагу до самої смерті. В якості подяки [PERSON] у 2006 році склав заповіт на користь позивача, зміст якого покійний приховав від синів. [PERSON] часто приїздив і спілкувався з покійним. У відповідності до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно з положенням ст.63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобовязана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Відповідно до п.2.2 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, №296/5 від 22 лютого 2012 року, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. З копії спадкової справи №5/2015, заведеної щодо майна померлого 24 листопада 2013 року [PERSON], вбачається, що нотаріусом було перевірено наявність заповіту, а також витребувано у приватного нотаріуса КМНО [PERSON] копію заповіту (а.с.75-а,76,76-а). Незважаючи на це, після встановлення наявності заповіту [PERSON], складеного на користь позивача, нотаріусом не вчинялись будь-які дії щодо повідомлення [PERSON] про відкриття спадщини, зокрема шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі, з метою сприяння для здійснення особистого розпорядження спадкодавця на випадок своєї смерті. Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем пропущено строк для прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] у звязку з його необізнаністю про факт смерті [PERSON] та про відкриття спадщини. Оскільки, враховуючи стан здоровя [PERSON], а саме інвалідність ІІ групи загального захворювання, повязаного з наслідками аварії на ЧАЕС довічно, останнім часом перед смертю спадкодавця він не міг часто навідуватись до місця проживання спадкодавця. Дану обставину суд вважає поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Крім цього, судом враховується, що відповідачі у повному обсязі визнали предявлений позов. Тому вважає допустимим визначити [PERSON] додатковий строк тривалістю в три місяці для подання ним заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після [PERSON] На підставі\~викладеного та\~

Outcome: approved