Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-05 00:00:00

Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з останнього в якості відшкодування матеріальної шкоди грошові кошти в сумі 86103,40 грн для зарахування їх на рахунки загального фонду Державного бюджету України. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач за направленням позивача та відповідно до укладеного договору про підготовку фахівців з вищою освітою за державним замовленням від 01.09.2010 №1 з вересня 2010 року по червень 2014 року навчався в Національній юридичній академії України імені [PERSON] на факультеті підготовки кадрів для Пенсійного фонду України, та продовжував навчатись в цій же академії протягом 2014-2015 років. За умовами договору академія зобов'язувалась здійснювати навчання у відповідності з вимогами Закону України «Про вищу освіту» і іншими актами законодавства про освіту та видати документ про освіту державного зразка після успішного складання державних іспитів. Водночас студент зобов'язувався після завершення навчання в академії прибути до позивача для працевлаштування та відпрацювати не менш як три роки згідно з державним розподілом, а разі відмови працювати за призначенням відшкодувати до державного бюджету вартість навчання у встановленому порядку. Після закінчення навчання в академії [PERSON] отримав листа від 01.09.2017 року з вимогою прибути до головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області для працевлаштування в системі органів Фонду області, але до управління за призначенням не прибув, а відтак порушив умови договору. У судове засідання сторони не з'явились, представник третьої особи надав суду пояснення в яких просив розглядати справу за їх відсутності та задовольнити позовні вимоги. Відповідач причин неявки не повідомив надав суду відзив в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог, зазначивши, що позивач не надав йому роботу в порушення а.3.2 договору №1 від 01.09.2010 року, листа від 01.09.2017 року не отримував , оскільки з 02.03.2017 року проживав за іншою адресою, крім того просив застосувати строк позовної давності до вимог заявлених позивачем. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін за наявними матеріалами. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. У відповідності до ст.ст.\~13, 81 ЦПК України\~суд розглядає справу не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. 01.09.2010 року між Національною юридичною академією України імені [PERSON], [PERSON] та Головним управлінням пенсійного фонду України в Черкаській області укладено договір №1 про підготовку фахівців з вищою освітою за державним замовленням. Відповідно до якого (п.2.4) Академія зобов'язується видати Студенту документ про освіту державного зразка після успішного складання державних іспитів. Орган пенсійного фонду, в свою чергу, зобов'язується після закінчення студентом навчання надати йому роботу відповідно для отриманої кваліфікації вищої освіти (п.3.2). Пунктом 4.2. передбачено, що студент зобов'язаний прибути після закінчення академії до Головного управління пенсійного фонду України в Черкаській області для працевлаштування та відпрацювати не менш як три роки згідно з державним розподілом. 26.10.2017 року Національний юридичний університет імені [PERSON] листом за вих. №125-01-2425 повідомив, що середня вартістю навчання [PERSON] за період з 09.2010 року по 06.2014 року становить 86103,4 грн. 01.09.2017 року позивач повідомляв відповідача про необхідність виконання умов договору за адресою зазначеною у договорі. Суд не приймає посилання відповідача про зареєстроване місце проживання з 02.03.2017 року за іншою адресою, оскільки суду не надано доказів сповіщення про даний факт у встановленому порядку позивача. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 3 ЦК України однією із загальних засад цивільного законодавства є свобода договору. За змістом ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.2 ст. 52 Закону України «Про освіту» (в ред. чинній на момент укладення договору) випускники вищих навчальних закладів, які здобули освіту за кошти державного або місцевого бюджетів, направляються на роботу і зобов'язані відпрацювати за направленням і в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.п.4,6,8,14 Порядку працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.1996 року №992 (в ред. чинній на момент укладення договору), керівники вищих навчальних закладів після зарахуванням осіб на навчання за державним замовленням укладають з ними угоди. Згідно з угодою випускник зобов'язаний глибоко оволодіти всіма видами професійної діяльності, передбаченими відповідною кваліфікаційною характеристикою та відпрацювати у замовника не менше трьох років, а вищий навчальний заклад забезпечити відповідні якість та рівень підготовки фахівця з вищою освітою. Випускники, які уклали угоду з вищим навчальним закладом після зарахування на навчання, повинні відпрацювати за місцем призначення не менше трьох років. У разі неприбуття молодого фахівця за направленням або відмови без поважної причини приступити до роботи за призначенням, звільнення його з ініціативи адміністрації за порушення трудової дисципліни, звільнення за власним бажанням протягом трьох років випускник зобов'язаний відшкодувати у встановленому порядку до державного бюджету вартість навчання та компенсувати замовникові всі витрати. Згідно з Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.10.2007 року №1261, та Положенням про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України від 27.06.2002 року №11-2, органи Пенсійного фонду України є органами державної виконавчої влади. Відповідно до п.2 Порядку формування та розміщення державних замовлень на поставку продукції для державних потреб і контролю за їх виконанням, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.02.1996 року №266 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), державне замовлення за пріоритетними напрямками, зокрема підготовка фахівців, формується Міністерством економіки та з питань європейської інтеграції разом з міністерствами, іншими органами державної влади, установами, організаціями. Пунктом 11 зазначеного Порядку (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) контроль за виконанням державного замовлення покладено на державних замовників і Міністерство економіки та з питань європейської інтеграції. Згідно із Указом Президента України від 23.01.1996 року №77/96 «Про заходи щодо реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів» вищі навчальні заклади України здійснюють підготовку спеціалістів: за рахунок коштів Державного бюджету України, республіканського бюджету Автономної Республіки Крим та місцевих бюджетів - за державним замовленням; за рахунок коштів відповідних юридичних та фізичних осіб для роботи у недержавному секторі народного господарства; за рахунок власних коштів особи - для роботи у державному і недержавному секторі народного господарства (за бажанням). Особи, які навчаються за рахунок державних коштів, укладають з адміністрацією вищого навчального закладу угоду, за якою вони зобов'язуються після закінчення навчання та одержання відповідної кваліфікації працювати в державному секторі народного господарства не менше ніж три роки. У разі відмови працювати в державному секторі народного господарства випускники відшкодовують в установленому порядку до державного бюджету повну вартість навчання. Замовник послуг з підготовки фахівця має право здійснювати контроль за виконанням цього державного замовлення, а як сторона договору - вимагати виконання його умов та застосування передбачених законодавством і договором наслідків його невиконання, зокрема, вимагати відшкодування до Державного бюджету України вартості навчання. Посилання відповідача на п.3.2 умов договору про те, що орган пенсійного фонду зобов'язаний надати [PERSON] роботи не спростовують доводів позивача, оскільки позивачем направлявся лист з пропозицією прибуття для працевлаштування, проте саме через порушення відповідачем п.4.2 умов договору останньому не надана робота. Стосовно застосування строку позовної давності суд зазначає наступне. Статтею 257 ЦК України\~встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до\~статті 253 ЦК України\~перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п'ята\~статті 261 ЦК України). Початок перебігу строку давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому поряду через суд. Враховуючи, що після завершення навчання у червні 2014 року, відповідач продовжував навчатись на факультеті правосуддя до 29.06.2015 року, що сторонами не оспорюється, а позивач звернувся до суду з позовом 14.12.2017 року, суд приходить до висновку, що позивачем не пропущений строк позовної давності. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та з відповідача підлягає стягненню грошова сума у розмірі 86103,40 грн. Згідно з частиною 1\~статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved