overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

В січні 2015 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі від якого мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом з нею і знаходяться на її утриманні. Оскільки відповідач матеріально забезпечений і може сплачувати аліменти у розмірі значно більшому від того, який він надає на утримання дітей в даний час просила стягнути з нього на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 40% з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня розірвання шлюбу і до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, викладене підтвердила. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, оскільки має проблеми із здоров'ям внаслідок чого йому необхідно провести операцію, у нього на утриманні знаходяться батьки, згоден сплачувати аліменти на утримання дітей, але в розмірі меншому від того, що просить позивачка, з моменту пред'явлення позову, а не з дня розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що рішенням Бородянського районного суду від 15 травня 2014 року шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірваний (а.с.6). Сторони від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.4-5). З довідки № 2051 виданої Немішаївською селищною радою 28 листопада 2014 року вбачається, що [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], проживають разом з матір'ю і знаходяться на її утриманні (а.с.7). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до її повноліття. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дітей у розмірі 2/5 частин з усіх видів його доходів, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 10 грудня 2014 року і до досягнення [PERSON] повноліття починаючи від дня пред'явлення позову до суду. Підстав для задоволення позову про стягнення аліментів за минулий час не вбачається, оскільки в судовому засіданні не знайшли своє підтвердження обставини, передбачені ч.2 ст.191 СК України. При цьому суд не приймає до уваги, пояснення відповідача, що йому необхідна операція, яка потребує матеріальних затрат, та на його утримання перебувають батьки, оскільки доказів цього суду не надано. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід бюджету необхідно стягнути судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

В січні 2015 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що являється власницею житлового будинку № 12 по вулиці Новоселиця в селищі Пісківка Бородянського району Київської області в якому зареєстрований, але тривалий час, з квітня 2014 року не проживає відповідач [PERSON] Оскільки він в добровільному порядку не бажає знятися з реєстрації просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком №12 по вулиці Новоселиця в смт.Пісківка Бородянського району Київської області. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, викладене підтвердила. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідач Бородянський районний сектор Управління державної міграційної служби України в Київській області в судове засідання представника не направив, відповідно до заяви просив слухати справу без його участі. Вислухавши пояснення позивача, свідків [PERSON], [PERSON], які підтвердили, що відповідач [PERSON] більше року не проживає за адресою: [INFO], дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до договору дарування [PERSON] являється власницею житлового будинку по вулиці Новоселиця,12 в селищі Пісківка Бородянського району Київської області, що підтверджується копіями витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.5) та договору дарування (а.с.4) У вказаному житловому будинку зареєстрований відповідач [PERSON], що підтверджується копією будинкової книги (а.с.11-12), але з акту депутата Пісківської селищної ради від 20 жовтня 2014 року (а..6) вбачається, що [PERSON] після розлучення з дружиною [PERSON] за вказаною адресою не проживає. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки відповідач без поважних причин понад один рік не користується і не проживає в будинку позивачки, то позов необхідно задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

В січні 2015 року позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання його малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30% відсотків мінімального прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред'явлення даного позову до суду та до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позову позивачка вказала на те, що вони з відповідачем з 11 червня 2004 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. На теперішній час шлюбні відносини між сторонами припинені. Діти після припинення сімейних відносин між сторонами проживають разом з позивачкою і знаходяться на її утриманні та вихованні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Відповідач являється фізично здоровою людиною, аліменти нікому іншому не платить і на його утриманні ніхто не знаходиться. В судове засідання позивачка не з'явилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, раніше надала суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. Справу просила розглянути у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, раніше надав суду заяву, в якій позовні вимоги позивачки визнав в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Справу просив розглянути за його відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СК України - батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В судовому засіданні було встановлено, що відповідач доводиться батьком неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які знаходяться на утриманні позивачки, добровільно допомоги на їхнє утримання відповідач не надає, а тому, з нього слід стягнути аліменти в судовому порядку. За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та положення ст. 182 СК України, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] аліменти на утримання його неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менш ніж 30% відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи стягнення з 20 січня 2015 року і до досягнення дітьми повноліття, в особі матері дітей - [PERSON], допустивши по справі негайне виконання у межах суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі в сумі 243 грн. 60 коп., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

В січні 2015 року позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання його малолітньої дитини: [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову позивачка вказала на те, що вони з відповідачем з 04 грудня 2009 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають малолітню дитину: [PERSON], [INFO]. На теперішній час шлюбні відносини між сторонами припинені. Дитина після розірвання шлюбу проживає разом з позивачкою і знаходиться на її утриманні та вихованні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Відповідач являється фізично здоровою людиною, аліменти нікому іншому не платить і на його утриманні ніхто не знаходиться. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. При цьому, посилалася на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні частково визнав позовні вимоги позивачки та просив стягнути з нього аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн., оскільки він має нерегулярний, мінливий дохід та не має можливості сплачувати більше. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СК України - батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В судовому засіданні було встановлено, що відповідач доводиться батьком малолітньої дитини: [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні позивачки, добровільно допомоги на її утримання відповідач не надає, а тому, з нього слід стягнути аліменти в судовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідач в судовому засіданні зазначив, що він має нерегулярний, мінливий дохід, а позивачка не заперечувала вказаних обставин. Тому, з урахуванням вищевказаного та положень ст. 182 СК України, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] аліменти на утримання його малолітньої дитини: [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 30 січня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття, в особі матері дитини - [PERSON], допустивши по справі негайне виконання у межах суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі в сумі 243 грн. 60 коп., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

В січні 2015 року позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому просила шлюб з відповідачем, зареєстрований 05 вересня 2008 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Севастополі, актовий запис № 887 - розірвати. В обґрунтування позову позивачка вказала на те, що від шлюбу у них з відповідачем народилася дитина: [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені з травня 2014 року. Причиною розпаду сім'ї є психологічна несумісність між ними, яка негативно вплинула на подружні стосунки та призвела до непорозумінь та втрати моральної рівноваги в сім'ї. До теперішнього часу поліпшення у їх стосунках не відбулося, так як кожен з них продовжує жити окремим життям. Позивачка вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може. В судове засідання позивачка не з'явилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, раніше надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. Вказала, що не проживає разом з чоловіком з травня 2014 року. Справу просила розглянути у її відсутність. Прізвище після розірвання шлюбу просила залишити без змін. Також, зазначила, що не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив. Зі згоди позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню по наступним підставам. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні було встановлено, що 05 вересня 2008 року [PERSON] (до шлюбу [PERSON]) та [PERSON] уклали шлюб в відділі реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Севастополі, актовий запис № 887. Від шлюбу у них народилася дитина: [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені з травня 2014 року, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Тому, суд вважає необхідним задовольнити даний позов та розірвати шлюб між сторонами. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

В січні 2015 року позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому просила шлюб з відповідачем, зареєстрований 09 листопада 2007 року в Красногвардійському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 1112 - розірвати, а також стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування позову позивачка вказала на те, що від шлюбу у них з відповідачем народилася дитина: [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені. Причиною розпаду сім'ї є психологічна несумісність між ними, яка негативно вплинула на подружні стосунки та призвела до непорозумінь та втрати моральної рівноваги в сім'ї. До теперішнього часу поліпшення у їх стосунках не відбулося, так як кожен з них продовжує жити окремим життям. Позивачка вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може. В судове засідання позивачка не з'явилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, раніше надала суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. Вказала, що не проживає разом з чоловіком з вересня 2013 року. Справу просила розглянути без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, раніше надав суду заяву, в якій позовні вимоги позивачки визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Вказав, що не проживає разом з дружиною з вересня 2013 року. Справу просив розглянути без його участі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню по наступним підставам. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні було встановлено, що 09 листопада 2007 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб в Красногвардійському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 1112. Від шлюбу у них народилася дитина: [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені з вересня 2013 року, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Тому, суд вважає необхідним задовольнити даний позов та розірвати шлюб між сторонами. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки слідує стягнути судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

В січні 2015 року позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому просила шлюб з відповідачем, зареєстрований 11 червня 2004 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 314 - розірвати, а також стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування позову позивачка вказала на те, що від шлюбу у них з відповідачем народилися діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені. Причиною розпаду сім'ї є психологічна несумісність між ними, яка негативно вплинула на подружні стосунки та призвела до непорозумінь та втрати моральної рівноваги в сім'ї. До теперішнього часу поліпшення у їх стосунках не відбулося, так як кожен з них продовжує жити окремим життям. Позивачка вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може. В судове засідання позивачка не з'явилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, раніше надала суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. Вказала, що не проживає разом з чоловіком з травня 2014 року. Справу просила розглянути без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, раніше надав суду заяву, в якій позовні вимоги позивачки визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Вказав, що не проживає разом з дружиною з травня 2014 року. Справу просив розглянути без його участі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню по наступним підставам. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні було встановлено, що 11 червня 2004 року [PERSON] (до шлюбу [PERSON]) та [PERSON] уклали шлюб в відділі реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 314. Від шлюбу у них народилися діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені з травня 2014 року, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Тому, суд вважає необхідним задовольнити даний позов та розірвати шлюб між сторонами. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки слідує стягнути судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

В січні 2015 року позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому просила шлюб з відповідачем, зареєстрований 14 червня 2008 року в Красногвардійському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 333 - розірвати, та визначити місце проживання спільної дитини [PERSON] та [PERSON] - [PERSON], [INFO], разом з матір'ю [PERSON]. В обґрунтування позову позивачка вказала на те, що від шлюбу у них з відповідачем народилася дитина: [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені. Причиною розпаду сім'ї є психологічна несумісність між ними, яка негативно вплинула на подружні стосунки та призвела до непорозумінь та втрати моральної рівноваги в сім'ї. До теперішнього часу поліпшення у їх стосунках не відбулося, так як кожен з них продовжує жити окремим життям. Позивачка вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може. Ухвалою суду позовні вимоги [PERSON] в частині визначення місця проживання спільної дитини [PERSON] та [PERSON] - [PERSON], [INFO], разом з матір'ю [PERSON] - буди залишені без розгляду. В судове засідання позивачка не з'явилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, раніше її представник [PERSON] надав суду заяву, в якій позовні вимоги позивачки підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Вказав, що позивачка не проживає разом з чоловіком з травня 2014 року. Справу просив розглянути без участі позивачки та її представника. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, раніше надав суду заяву, в якій позовні вимоги позивачки визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Вказав, що не проживає разом з дружиною з травня 2014 року. Справу просив розглянути без його участі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню по наступним підставам. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні було встановлено, що 14 червня 2008 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб в Красногвардійському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 333. Від шлюбу у них народилася дитина: [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені з травня 2014 року, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Тому, суд вважає необхідним задовольнити даний позов та розірвати шлюб між сторонами. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved