Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-06 00:00:00

В серпні 2019 року позивач [PERSON] звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до комунального підприємства Білоцерківської міської ради ЖЕК № 7, комунального підприємства Білоцерківської міської ради ЖЕК № 1 про захист прав споживача, посилаючись на наступні обставини. Йому, [PERSON] , належить: квартира [ADDRESS] , на підставі Свідоцтва, посвідченого державним, нотаріусом Другої Білоцерківської нотаріальної контори Київської області, зареєстрованого в реєстрі за № 1-611, номер запису про право власності: 31542841 дата 10 травня 2019 року; квартира [ADDRESS] , на підставі Свідоцтва, посвідченого державним, нотаріусом Другої Білоцерківської нотаріальної контори Київської області, зареєстрованого в реєстрі за № 1-709, номер запису про право власності: 20567913 дата 24 травня 2017 року. Вищевказане майно придбане на прилюдних торгах арештованим майном, договірних відносин з попередніми власниками не має, їхні борги сплачувати не бажає, дій по визнанню заборгованостей не вчиняв. У листі від 5 червня 2019 року КП БМР ЖЕК №7, вказує на відсутність підстав, щоб не вказувати у платіжному документі заборгованість попереднього споживача, без посилань на чинне законодавство. У листі від 11 липня 2017 року КП БМР ЖЕК №1, вказує на відсутність підстав, щоб не вказувати у платіжному документі заборгованість попереднього споживача, без посилань на і чинне законодавство. Своїми діями відповідачі порушують його права споживача. Згідно до ст. 322 ЦК України на власника покладено тягар утримання майна. Таким чином новий власник майна не зобов`язаний платити за борги попереднього власника, якщо суд встановить, що він не брав на себе обов`язку про сплату таких боргів. Договори про наданні послуг не обтяжують майно. Відповідно до п. 4 ст. 324 ЦК України право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відносини що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг місця і їхнім виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» (далі Закон № 2189-VІІІ). У ч. 1 ст. 12 та ч. 2 ст. 13 розділу розділу IV Закону № 2189-VІІІ визначено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах і виконавець комунальної послуги, який займає монопольне становище на ринку, не вправі відмовити в укладенні відповідного договору споживачеві. Пункти 2, 3 ч. 2 ст. 8 розділу II Закону № 2189-VІІІ зобов`язують виконавця житлово- комунальних послуг укладати договори на основі типових та надавати інформацію стосовно оплати за послуги, отриманих відповідно укладених договорів. Відповідно до п. З ч. 1 ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів» (№ 1023-ХІІ) права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами. Згідно ч. 3 ст. 22 Закону № 1023-ХІІ, споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. В п. 5 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України передбачено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути примусове виконання обов`язку. Просив суд зобов`язати комунальне підприємство Білоцерківської міської ради ЖЕК № 7, ЄДРПОУ: 30664897, надати платіжні документи для оплати послуг, наданих КП БМР ЖЕК № 7 за адресою: квартира [ADDRESS] , в яких відобразити нарахування, починаючи з 10 травня 2019 року, без інформації стосовно інших періодів та споживачів за вказаною адресою та зобов`язати комунальне підприємство Білоцерківської міської ради ЖЕК №1, ЄДРПОУ: 19420176, надати платіжні документи для оплати послуг, наданих КП БМР ЖЕК №1 за адресою: квартира [ADDRESS] , в яких відобразити нарахування, починаючи з 24 травня 2017 року, без інформації стосовно інших періодів та споживачів за вказаною адресою ( а. с. 2-3 ). Ухвалою судді від 28.08.2019 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження. Постановлено провести розгляд справи за правилами загального позовного провадження ( а. с. 13-14 ) ). 18 жовтня 2019 року за вх. № 34162 судом отримано від ЖЕК № 7 відзив на позовну заяву позивача, в якій просили відмовити позивачу в його задоволенні вимог, мотивуючи наступним. 17.05.2019 року за вх. № 267 від Позивача на адресу КП БМР ЖЕК № 7 надійшла заява з проханням укласти договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за адресою [ADDRESS] та проханням надавати платіжні документи, в яких відображені нарахування з 01 червня 2019 року (право власності зареєстроване 10 травня 2019 року). 05.06.2019 року за вих № 856 року КП БМР ЖЕК № 7 надана відповідь на заяву Позивача та повідомлено, що заборгованість в сумі 26443,12 грн., яка утворилась станом на 01.05.2019 року буде відображена в особовому рахунку за вказаною адресою до повної її сплати попередній власником, а обов`язок сплати за надані послуги покладається на Позивача з моменту його придбання квартири, тобто з 01.06.2019 року. Направлено два примірника договору про наданні послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для розгляду та підписання Згідно заяви Позивача особовий рахунок був переоформлений на його ім`я . Позивачем на адресу КП БМР ЖЕК № 7 повернуто підписаний примірник Договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 18.06.2019 року. 09.08.2019 року до Білоцерківського міськрайонного суду, КП БМР ЖЕК № 7 до попереднього власника квартири [ADDRESS] , [PERSON] подано заяву про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуг КП БМР ЖЕК № 7 ( справа № 357/9800/19 ). Відповідно до ст. 8 Закону України від 16 липня 1999 року № 996-ХІV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (з наступними змінами та доповненнями (далі - Закон) бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до його ліквідації. Питання організації бухгалтерського обліку на підприємств: належать до компетенції його власника або уповноваженого органу (посадової особи) відповідні до законодавства та установчих документів. Підприємство самостійно: визначає облікову політику підприємства; обирає форму бухгалтерського обліку як певну систему регістрів обліку, порядку і способу реєстрації та узагальнення інформації в них з додержанням єдиних засад, встановлених цим Законом, та з урахуванням особливостей своєї діяльності і технології обробки облікових даних; розроблять систему і форми внутрішньогосподарського (управлінського) обліку, звітності і контроль господарських операцій, визначає права працівників на підписання бухгалтерських документів затверджує правила документообігу і технологію обробки облікової інформації, додаткову систему рахунків і регістрів аналітичного обліку. Згідно зі ст. 9 Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій с первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Для контролю ті впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведенні облікові документи. Виходячи з положень Закону та Положення (стандарту) бухгалтерського обліку про «Дебіторська заборгованість», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 01 жовтня 1999 року № 237, виключення з активів підприємства (списання) безнадійної дебіторська; заборгованості, в тому числі за якою минув строк позовної давності, є господарською діяльністю підприємства. Особовий рахунок, відкритий в КП БМР ЖЕК № 7, є документом внутрішньогосподарського обліку господарських операцій Відповідача 1. Особа, право якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Як правило, спосіб захисту порушеного права визначено законом. Зобов`язання КП БМР ЖЕК № 7 щодо списання заборгованості за оплату наданих послуг не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту. Крім того, чинним законодавством не встановлено процедури визнання боргу за житлово- комунальні послуги безнадійним та не визначено механізму його списання, а тому така заборгованість зазначається в довідках по обороту особового рахунку квартири. КП БМР ЖЕК № 7 продовжує надавати послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій на підставі договорів укладених до набрання чинності Закону України «Про житлово - комунальні послуг» № 2189-VШ від 09.11.2017 року. Відповідно до пункту 31 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про житлово - комунальні послуги» № 2189-VІІІ від 09.11.2017 в редакції Закону від 07.06.2018, договори про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, встановлені до введення в дію норм цього Закону, що регулюють надання послуг з управління багатоквартирним будинком, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами (у тому числі вивезення побутових відходів за наявності), до дати набрання чинності договорами про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що кладені за правилами, визначеними цим Законом. У разі якщо згідно з такими договорами передбачено більш ранній строк їх припинення, такі договори вважаються продовженими на той самий строк і на тих самих умовах. Отже, посилання Позивача ч. 1 ст. 12 та ч. 2 ст. 13 розділу IV Закону № 2189-VIII є безпідставним, оскільки співвласники багатоквартирного будинку [ADDRESS] не визначилися із формою управління та КП БМР ЖЕК № 7 продовжує надавати послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Зміна власника нерухомого майна не може бути підставою для виключення заборгованості за житлово-комунальні послуги згідно до норм діючого законодавства України. Виключення або стягнення такої заборгованості є правом суб`єкта господарювання при здійсненні ним господарської діяльності, що охоплюється загальними засадами цивільного законодавства щодо свободи підприємницької діяльності. Звертають увагу суду на те, що у Позивача перед КП БМР ЖЕК № 7 за період з 01.06.2019 року по 01.09.2019 року утворилась заборгованість, яка складає 1281,93 грн. (одна тисяча двісті вісімдесят одна гривня 93 копійки). КП БМР ЖЕК № 7 права та законні інтереси Позивача не порушує. Позивачем не надано достатньо належних доказів на підтвердження своїх позовних вимог, а також на підтвердження факту наявності і діях (бездіяльності) Відповідача 1 вини. Позивачем не надано жодних доказів того, що Відповідачі ставить в обов`язок сплатити заборгованість за минулий період. Також Позивачем не зазначено, яка дія КП БМР ЖЕК № 7 порушує його право на вільне володіння, користування чи розпорядженням майном. Позивач не обґрунтував свої позовні вимоги, відсутні докази порушення Відповідачем 1 прав, невизнання його прав чи оспорювання прав ( а. с. 35-36). 26 вересня 2019 року за вх. № 35330 судом отримано відзив на позовну заяву позивача від ЖЕК № 1, в якому просили суд відмовити позивачу в задоволенні вимог в повному обсязі, посилаючись наступні обставини. Перш за все звертають увагу суду на те, що [PERSON] вже звертався до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом по цивільній справі № 357/12973\\17, про захист прав споживачів, де Відповідачем по справі було - комунальне підприємство Білоцерківської міської ради житлово-експлуатаційна контора № 1, а також Комунальне підприємство Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа», в якому просив (що стосується позовних вимог КП БМР ЖЕК № 1): зобов`язати КП БМР ЖЕК № 1 надати платіжні документи для оплати послуг, наданих КП БМР ЖЕК № 1 за адресою: кв. [ADDRESS], в яких відобразити нарахування, починаючи з 24.05.2017 року, без інформації стосовно інших періодів. 01.08.2019 року суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області - Цуранов А.Ю. виніс рішення по справі № 357/12973417, яким: позов про захист прав споживачів задовольнив, зобов`язав Комунальне підприємство Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» укласти з [PERSON] договір про надання послуг теплопостачання, зобов`язав Комунальне підприємство Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» відкрити [PERSON] особовий рахунок для оплати послуг, наданщ відповідно до укладеного договору за адресою: кв. [ADDRESS] , по якому провести нарахування за надані послуги за період починаючи з 24 трава, 2017 року, зобов`язав комунальне підприємство Білоцерківської міської ради житлово-експлуатаційна контора №1, відкрити [PERSON] особові рахунок для оплати послуг, наданих відповідно до договору за адресою: кв. [ADDRESS] по якому провести нарахування за надані послуги за період починаючи з 24.05.2017 року та стягнув з Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» та Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Житлово-експлуатаційна контора № 1» на користь держави судовий збір по 640 грн. з кожного. Не погодившись із даним рішенням, КП «Білоцерківтепломережа», подало апеляційну скаргу, де 27.11.2018 року, Київський апеляційний суд рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01.08.2019 року скасував та ухвалив нове судове рішення, яким в задоволенні позову [PERSON] до Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа», Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Житлово-експлуатаційної контора № 1», про захист прав споживача відмовив. Положеннями п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами. У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права. Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законне сили судового рішення. Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдинг» проти України», а також рішенням Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судом практика конвенційних органів щодо визначенні основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. По-друге, 26.10.2017 року, з Позивачем укладено договір № 8137, про надання послуг з тримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Згідно з ч. 2 ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-ІV від 24.06.2004 (далі - «Закон № 1875-ІV», ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються органами виконавчої влади, національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах, та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом. Розмір плати за житлово-комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Разом з тим, з набранням чинності Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VІІІ, а саме в розділі VI - «прикінцеві та перехідні положення» (далі- Закон № 2189-VIII) в п. 3 і зазначено, що договори про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, укладені до введення в дію норм цього Закону, що регулюють надання послуг з правління багатоквартирним будинком, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами в тому числі вивезення побутових відходів за наявності), до дати набрання чинності договорами про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладені за правилами, визначеними цим законом. У разі якщо згідно з такими договорами передбачено більш ранній строк їх припинення, такі договори вважаються продовженими на той самий строк і на тих самих умовах. Тож, Відповідачем - 2 укладено договір на основі типового договору, що відповідає вимогам вищезгаданого Закону. В свою чергу, в позовній заяві позивачем не наведено конкретної невідповідності запропонованої Відповідачем - 2 договору умовам типового. Крім того, вимоги Позивача відкрити новий особовий рахунок на оплату комунальних послуг є безпідставним, оскільки порядок відкриття та переоформлення особового рахунку на підприємстві здійснюється в порядку передбаченому внутрішніми нормативно-правовими актами, та здійснюється у певний порядок. Так, при зміні власника квартири проводиться переоформлення рахунку на підставі документів, які підтверджують право власності, а не відкриття нового. Вимоги Позивача надати платіжні документи для оплати послуг, наданих. КП БМР ЖЕК № 1 за аресою: кв. [ADDRESS] , в яких відобразити нарахування, починаючи з 24.05.2017 року, без інформації стосовно інших періодів, є недопустимими, оскільки це є питанням внутрішнього бухгалтерського обліку КП БМР ЖЕК № 1 і є правом, а не обов`язком підприємства, також до позивача з боку відповідача - 2 не пред`являлись вимоги до стягнення боргу, який утворився до 26.07.2017 року, а облік такої заборгованості не впливає на права позивача. Отже, особовий рахунок визначає конкретну особу, та зазначається конкретний платник, до якого при несвоєчасному здійсненні виплат буде пред`явлений позов, а укладений договором купівлі-продажу не передбачено, що саме позивач повинен сплачувати борги попереднього власника, та особовий рахунок відкривається на власника житла, а не на квартиру. Відповідно до ч. 4. ст. 89 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, ?дальній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у всій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. По-третє, твердження Позивача стосовно монополії «ЖЕК» є помилковим, оскільки з набранням чинності Закону № 2189-VIII вдалося структурувати відносини між усіма суб`єктами ринку житлово-комунальних послуг. Перш за все, він дає споживачеві право вибору різних форм управління, а саме: колективне управління, індивідуально послуги. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» від 14 травня 2015 року № 417-VII (далі - Закон № 417-VII), за рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку). Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом ( а. с. 43-44 ). Ухвалою суду від 09 жовтня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 10 годину 00 хвилин 07 листопада 2019 року ( а. с. 59-60 ). В судове засідання позивач не з`явився, 10.09.2019 року за вх. № 33076 судом отримано від позивача заву, в якій останній просив розгляд справи провести за його відсутності. Позов підтримує та наполягає на його задоволенні ( а. с. 20 ). Відповідач КП БМР ЖЕК № 1 в судове засідання свого представника не направив, 06.11.2019 року за вх. № 40786 судом отримано клопотання за підписом начальника КП БМР ЖЕК № 1 Ящук О.І., в якому просили справу розглянути без участі відповідача - 2. Відповідач КП БМР ЖЕК № 7 в судове засідання свого представника не направив, про дату, час та місце слухання справи повідомлені належним чином, про що в матеріалах справи свідчить наявне поштове повідомлення про вручення, з якого вбачається, що судову повістку про слухання справи 07.11.2019 року о 10 годині відповідачем було отримано 21.10.2019 року. Відповідно до ч. 5 ст. 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Отже, враховуючи неведене, суд приходить до висновку, що відповідач КП БМР ЖЕК № 7 про слухання справи був повідомлений завчасно. Інших заяв та клопотань з боку сторін по вищезазначеній цивільній справі до суду не надходило. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Частиною 2 статті 247 ЦПК України передбачено, що фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки сторони в судове засідання не з`явилися, фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших Судом встановлені наступні обставини та спірні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що позивачу [PERSON] належить: квартира [ADDRESS] , на підставі Свідоцтва, посвідченого державним, нотаріусом Другої Білоцерківської нотаріальної контори Київської області, зареєстрованого в реєстрі за № 1-611, номер запису про право власності: 31542841 дата 10 травня 2019 року та квартира [ADDRESS] , на підставі Свідоцтва, посвідченого державним, нотаріусом Другої Білоцерківської нотаріальної контори Київської області, зареєстрованого в реєстрі за № 1-709, номер запису про право власності: 20567913 дата 24 травня 2017 року. Вищевказане майно придбане на прилюдних торгах ( а. с. 7-8, 9-10 ). Листом від 5 червня 2019 року, КП БМР ЖЕК № 7, вказує на відсутність підстав, щоб не вказувати у платіжному документі заборгованість попереднього споживача ( а. с. 11 ). Листом від 11 липня 2017 року, КП БМР ЖЕК № 1, вказує на відсутність підстав, щоб не вказувати у платіжному документі заборгованість попереднього споживача ( а. с. 12 ). Позивач звертаючись до суду з вищевказаним позовом, вважає, що такі дії відповідачів порушують його права, як споживача, у зв`язку з чим останній вимушений звернутися до суду. Відповідно ч.ч.1-4 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів ), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Частиною 5, 6 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Частиною 2 ст.16 ЦК України встановлено способи здійснення захисту цивільних прав та інтересів судом. До них належать: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Отже, особа може скористатись не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права, який здатен захистити інтереси власника суб`єктивного права та припинити їх порушення на майбутнє або усунути загрозу його порушення. Стосовно позовних вимог позивача в частині вимог до відповідача комунальне підприємство Білоцерківської міської ради ЖЕК № 7 щодо зобов`язання останнього надати платіжні документи для оплати послуг, наданих КП БМР ЖЕК № 7 за адресою: квартира [ADDRESS] , в яких відобразити нарахування, починаючи з 10 травня 2019 року, без інформації стосовно інших періодів та споживачів за вказаною адресою, суд приходить до наступного. Встановлено, що 17.05.2019 року за вх. № 267 від позивача на адресу КП БМР ЖЕК № 7 надійшла заява з проханням укласти договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за адресою [ADDRESS] та проханням надавати платіжні документи, в яких відображені нарахування з 01 червня 2019 року (право власності зареєстроване 10 травня 2019 року) ( а. с. 37 ). 05.06.2019 року за вих № 856 року КП БМР ЖЕК № 7 надана відповідь на заяву позивача та повідомлено останнього, що заборгованість в сумі 26443,12 грн., яка утворилась станом на 01.05.2019 року буде відображена в особовому рахунку за вказаною адресою до повної її сплати попереднім власником, а обов`язок сплати за надані послуги покладається на позивача з моменту його придбання квартири, тобто з 01.06.2019 року ( а. с. 38 ). Крім того, направлено два примірника договору про наданні послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для розгляду та підписання згідно заяви позивача особовий рахунок був переоформлений на його ім`я, де позивачем на адресу КП БМР ЖЕК № 7 було повернуто підписаний примірник Договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 18.06.2019 року ( а. с. 39 ). Встановлено, що 09.08.2019 року до Білоцерківського міськрайонного суду, КП БМР ЖЕК № 7 до попереднього власника квартири [ADDRESS] подано заяву про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуг КП БМР ЖЕК № 7. Відповідно до ст. 8 Закону України від 16 липня 1999 року № 996-ХІV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (з наступними змінами та доповненнями (далі - Закон) бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до його ліквідації. Питання організації бухгалтерського обліку на підприємств: належать до компетенції його власника або уповноваженого органу (посадової особи) відповідні до законодавства та установчих документів. Підприємство самостійно: визначає облікову політику підприємства; обирає форму бухгалтерського обліку як певну систему регістрів обліку, порядку і способу реєстрації та узагальнення інформації в них з додержанням єдиних засад, встановлених цим Законом, та з урахуванням особливостей своєї діяльності і технології обробки облікових даних; розроблять систему і форми внутрішньогосподарського (управлінського) обліку, звітності і контроль господарських операцій, визначає права працівників на підписання бухгалтерських документів затверджує правила документообігу і технологію обробки облікової інформації, додаткову систему рахунків і регістрів аналітичного обліку. Згідно зі ст. 9 Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій с первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Для контролю ті впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведенні облікові документи. Виходячи з положень Закону та Положення (стандарту) бухгалтерського обліку про «Дебіторська заборгованість», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 01 жовтня 1999 року № 237, виключення з активів підприємства (списання) безнадійної дебіторської заборгованості, в тому числі за якою минув строк позовної давності, є господарською діяльністю підприємства. Особовий рахунок, відкритий в КП БМР ЖЕК № 7, є документом внутрішньогосподарського обліку господарських операцій відповідача. Зобов`язання КП БМР ЖЕК № 7 щодо списання заборгованості за оплату наданих послуг не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту. Крім того, чинним законодавством не встановлено процедури визнання боргу за житлово- комунальні послуги безнадійним та не визначено механізму його списання, а тому така заборгованість зазначається в довідках по обороту особового рахунку квартири. Отже, зміна власника нерухомого майна не може бути підставою для виключення заборгованості за житлово-комунальні послуги згідно до норм діючого законодавства України. Виключення або стягнення такої заборгованості є правом суб`єкта господарювання при здійсненні ним господарської діяльності, що охоплюється загальними засадами цивільного законодавства щодо свободи підприємницької діяльності. Тому, позовні вимоги позивача в цій частині є такими, що не підлягають задоволенню, так яr є безпідставними та необґрунтованими. Крім того, позовні вимоги позивача щодо зобов`язання комунальне підприємство Білоцерківської міської ради ЖЕК № 1, надати платіжні документи для оплати послуг, наданих КП БМР ЖЕК №1 за адресою: квартира [ADDRESS] , в яких відобразити нарахування, починаючи з 24 травня 2017 року, без інформації стосовно інших періодів та споживачів за вказаною адресою, не підлягають задоволенню з вищезазначеного. До того ж, 26.10.2017 року між КП БМР ЖЕК № 1 та позивачем також було укладено договір № 8137, про надання послуг з тримання будинків і споруд та прибудинкових територій ( а. с. 47 ). Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом, атому позивач зобов`язаний сплачувати житлово-комунальні послуги з моменту права власності на нерухоме майно. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч. 2 ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-ІV від 24.06.2004 (далі - «Закон № 1875-ІV», ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються органами виконавчої влади, національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах, та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом. Розмір плати за житлово-комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Разом з тим, з набранням чинності Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII, а саме в розділі VI - «прикінцеві та перехідні положення» (далі- Закон № 2189-VIII) в п. 3 зазначено, що договори про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, укладені до введення в дію норм цього Закону, що регулюють надання послуг з правління багатоквартирним будинком, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами (у тому числі вивезення побутових відходів за наявності), до дати набрання чинності договорами про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладені за правилами, визначеними цим законом. У разі якщо згідно з такими договорами передбачено більш ранній строк їх припинення, такі договори вважаються продовженими на той самий строк і на тих самих умовах. Так, при зміні власника квартири проводиться переоформлення рахунку на підставі документів, які підтверджують право власності, а не відкриття нового. Отже, вимоги позивача щодо надання платіжних документів для оплати послуг, наданих, КП БМР ЖЕК № 1 за аресою: кв. [ADDRESS] , в яких відобразити нарахування, починаючи з 24.05.2017 року, без інформації стосовно інших періодів, є недопустимими, оскільки це є питанням внутрішнього бухгалтерського обліку КП БМР ЖЕК № 1 і є правом, а не обов`язком підприємства. Крім того, в судовому засіданні не знайшло підтвердження того факту, що з боку відповідача до позивача пред`являлися вимоги про стягнення боргу, який утворився до 26.07.2017 року. Тому, облік такої заборгованості не впливає на права позивача. Отже, особовий рахунок визначає конкретну особу, та зазначається конкретний платник, до якого при несвоєчасному здійсненні виплат буде пред`явлений позов, а укладений договором купівлі-продажу не передбачено, що саме позивач повинен сплачувати борги попереднього власника, та особовий рахунок відкривається на власника житла, а не на квартиру. Крім того, з боку позивача не надано жодного належного та допустимого доказу того, яким чином відображена заборгованість попереднього власника квартири у в платіжних документах, які надані позивачу відповідачами порушують права останнього. Згідно ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частиною 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). За таких обставин, суд дослідивши та проаналізувавши докази у справі,

Outcome: dismissed