Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-20 00:00:00

До Вінницького районного суду Вінницької області звернулася [PERSON] з позовом\~до[PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В позовній заяві позивач вказує, що 27.08.2010 між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб у виконкомі Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області, актовий запис № 29. В шлюбі в них народилась донька [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що вони з відповідачем проживали в щасливому шлюбі, однак протягом останніх років між ними почали виникати постійні конфлікти та суперечки, спільне життя стало неможливим та нестерпним через відсутність взаєморозуміння. Позивач зазначає, що вони втратили почуття любові та поваги один до одного, усі спроби примиритись з відповідачем не дали бажаних результатів, тому позивач дійшла висновку, що збереження сім`ї неможливе та буде суперечити інтересам сторін та дітей. Також позивач зазначає, що відповідач на даний час належної матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча має таку можливість, оскільки офіційно працює, не має на утриманні інших осіб. Позивач не може самостійно утримувати дійтей, оскільки не має змоги знайти роботу на повний день через малий вік дітей. За вказаних обставин позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем та стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище « [PERSON] ». Позивач в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій зазначила, що позов підтримує, просить його задовольнити та розглянути справу у її відсутність. Строку на примирення просить не надавати. Відповідач в судове засідання також не з`явився, надав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнає повністю, просить розглядати справу у його відсутність. Строку на примирення просить не надавати. Частиною 3\~ст. 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Так, судом встановлено наступні фактичні обставини справи. 27.08.2010\~між \~відповідачем[PERSON] \~та позивачем [PERSON] було\~укладено шлюб,\~який зареєстрованоу виконкомі Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області, актовий запис № 29, та позивачці змінено прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 27.08.2010 (а.с. 13). В сторін по справі народилась донька [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] , які на даний час є неповнолітніми, що підтверджується копіями свідоцтв про народження Серія [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області 05.10.2015, та Серія [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області 27.11.2017 (а.с. 9, 10). Сторонами не заперечується, що діти проживають з позивачем. Згідно з позовною заявою та письмовими заявами сторін встановлено, що сторони дійшли переконання, що їхній шлюб існує лише формально, примирення між ними неможливе. Згідно з положеннями ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Положеннями ст. 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Беручи до уваги зазначене сторонами по справі, на даний час суд встановив, що їхня сім`я розпалась остаточно і збережена бути не може, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що має істотне значення. Тому вимоги позивачки про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Відповідно до\~ст. 113 СК України\~особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач бажає після розірвання шлюбу залишити своє прізвище «[PERSON] », що відповідає вимогам закону. Згідно\~ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Положеннями ч. 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи наявні обставини справи та обсяг зібраних доказів, суд вважає заявлений позивачем розмір аліментів обґрунтованим та таким, що відповідає ст.ст. 182, 183 СК України, оскільки відомості про відповідність вказаного позивачем розміру аліментів матеріальному та сімейному становищу відповідача ним не спростовані, та відомості про інших осіб, що мають право на утримання від відповідача, в матеріалах справи відсутні, визнання позову відповідачем не суперечить вимогам закону, а тому вимоги позивачки про стягнення аліментів також підлягають до задоволення. Згідно з\~ч.\~1\~ст.\~191\~СК України,\~аліменти на\~дитину присуджуються\~за рішенням\~суду від\~дня пред`явлення\~позову. Відповідно до положень ч. 2 ст. 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати зі сплати судового збору в розмірі 908 грн. (а.с. 6). Також згідно\~з ч.\~6\~ст.\~141\~ЦПК України,з відповідачана користь держави слід стягнутисудові витрати, а саме судовий збір за вимогою про стягнення аліментів, від сплати якого звільнено позивача, в розмірі 908 грн. З урахуванням вищевикладеного,

Outcome: approved