overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

В червні 2015 року МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» звернулося до суду з позовом\~\~\~ про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання\~ посилаючись на те, що відповідачі не сплачують за вказані послуги. У судове засідання представник позивача не зявився про те, подав до суду заяву у якій підтримав позовні вимоги та не заперечує щодо заочного розгляду справи.\~ Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце судового розгляду справи повідомлялася в установленому законом поряду. Дослідивши матеріали справи суд дійшов до переконання, про задоволення позову на підставі наступного. Судом встановлено, що [PERSON], не здійснив оплату послуг теплопостачання за період з 01.09.2013 року по 30.04.2015 року, внаслідок чого, виникла заборгованість в сумі 2 470 грн. 63 коп. Вказана обставина підтверджується довідкою про склад сім'ї, розрахунком заборгованості. Відповідно до ст.67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. З ст.68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Враховуючи викладене, заявлену позивачем суму боргу слід стягнути з відповідачів. Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 88 ЦПК України та підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-04 00:00:00

В червні 2015 року Перший заступник прокурора Хмельницької області в інтересах держави в особі Публічного акціонерного товариства «Хмельницько-бленерго» та Міністерства енергетики та вугільної промисловості України зве-рнувся до суду з позовом до [PERSON] та ФОП [PERSON], згідно уто-чнених позовних вимог від 04 лютого 2016 року, про зобовязання за власний рахунок здійснити реконструкцію будівлі магазину непродовольчих товарів по вул. Камянецькій, 134/1 в м. Хмельницькому у відповідності до проекту рекон-струкції, зокрема облаштуванням господарських приміщень, коридору, вмива-льника та санвузла. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що переві-ркою дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, держа-вних будівельних норм, стандартів та правил проведеної сектором земельно-пайових відносин ВТВ ПАТ «Хмельницькобленерго» та відділом цивільної та правової забудови управління архітектури та містобудування Хмельницької мі-ської ради встановлено, що відповідачами проведено будівництво магазину по вул. Камянецькій, 134/1 в м. Хмельницькому з порушеннями вимог постанови КМ України № 209 від 04 березня 1997 року, тобто в межах ліній електропере-дач, які знаходяться в охоронній зоні ЛЕП 110/330 кВ., а тому просить задово-льнити позов та зобовязати відповідачів провести за власний рахунок реконструкцію магазину. В судовому засіданні представники позивача та ПАТ «Хмельницькобле-нерго» підтримали позовні вимоги. Відповідачі та представник [PERSON] в судовому засіданні вимоги позову визнали. Представники третіх осіб без самостійних вимог на стороні позивача в судовому засіданні не заперечували проти задоволення позову. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд вва-жає, що позов підлягає задоволенню в порядку ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, сво-боди та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

В червні 2015 року підприємство „Миргородводоканал звернулося в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги, посилаючись на порушення своїх прав. В судове засіданні представник позивача на прибув, подавши клопотання, в якому заявлений позов підтримав, просив задовольнити його та розглянути справу у його відсутність, не заперечуючи проти винесення заочного рішення по справі / а.с. 18, 10 /. Відповідач [PERSON], будучи повідомленим про день, час, місце розгляду справи через оголошення в пресі / а.с. 17 /, в судове засідання не зявився. В справі мається достатньо матеріалів про права та взаємини сторін. Протокольною ухвалою суду відповідно до положень ст. ст. 77, 225 ч. 1 ЦПК України ухвалено справу розглянути у відсутність відповідача в порядку заочного вирішення справи, проти чого представник позивача не заперечував у поданому клопотанні / а.с. 18 /. Дослідивши письмові докази по справі та, проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить до висновку про те, що заявлений позов підлягає до задоволення з таких обгрунтувань. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є користувачем послуг водопостачання і водовідведення, які надаються позивачем. Станом на час розгляду справи, в супереч вимогам пункту 18 Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, він заборгував позивачу за спожиті послуги, починаючи з 01 березня 2014 року по 01 червня 2015 року 1229 гривень 99 копійок / а.с. 7 8 /. Згідно до ст. ст. 20, 31 Закону України „Про житлово комунальні послуги передбачено обовязок споживача вчасно оплачувати житлово комунальні послуги згідно затверджених в установленому чинним законодавством тарифів. За викладених обставин заявлений позов підприємства „Миргороводоканал ґрунтується на законі. Вимоги позивача про відшкодування судових витрат по оплаті позову судовим збором та оплаті публікації в пресі оголошення про виклик відповідача, які документально підтверджені / а.с. 1, 2, 21 /, в загальній сумі 873 гривни 60 копійок слід задовольнити на підставі положень ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

В червні 2015 року підприємство „Миргородводоканал звернулося в суд з позовом до відповідачки [PERSON] ([PERSON], дане прізвище уточнене під час перебування справи в провадженні суду) про стягнення заборгованості за надані послуги, посилаючись на порушення своїх прав. В судове засідання представник позивача, що діє на підставі відповідної довіреності / а.с. 11 /, не прибув, подавши письмову заяву, за змістом якої заявлений позов підтримав, просив задовольнити його, розглянувши справу у його відсутність / а.с. 21 /. Відповідачка [PERSON], будучи зареєстрованою за адресою, зазначеною в позовній заяві / а.с. 13, 14 /, а відтак повідомленою про день, час, місце розгляду справи в порядку, визначеному абзацом 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України, в судове засідання не зявилася. В справі мається достатньо матеріалів про права та взаємини сторін. Протокольною ухвалою суду відповідно до положень ст. ст. 77, 225 ч. 1 ЦПК України ухвалено справу розглянути у відсутність відповідачки в порядку заочного вирішення справи, на чому наполягав представник позивача. Дослідивши письмові докази по справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить до висновку про те, що заявлений позов підлягає до задоволення з таких обгрунтувань. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], є користувачем послуг водопостачання і водовідведення, які надаються позивачем. Станом на час розгляду справи, в супереч вимогам пункту 18 Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, вона заборгувала позивачу за спожиті послуги, починаючи з 01 липня 2012 року по 01 червня 2015 року 840 гривень 70 копійок / а.с. 7 8 /. Згідно до ст. ст. 20, 31 Закону України „Про житлово комунальні послуги передбачено обовязок споживача вчасно оплачувати житлово комунальні послуги згідно затверджених в установленому чинним законодавством тарифів. В позасудовому порядку відповідач наявну заборгованість не сплатила / а.с. 6 /. За викладених обставин заявлений позов підприємства „Миргороводоканал ґрунтується на законі. Вимоги позивача про відшкодування судових витрат по оплаті позову судовим збором слід задовольнити на підставі положень ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

В червні 2015 року позивач [PERSON] (дошлюбне прізвище Стефанів) І.Б. звернулася в суд з позовом до [PERSON], третя особа, служба у справах дітей Бережанської районної державної адміністрації Тернопільської області, про позбавлення батьківських прав, [PERSON] щодо його малолітньої дочки - [PERSON], [INFO]. В позовній заяві позивачка вказала, що 25 березня 2010 року під час шлюбу з відповідачем у них народилася дочка [PERSON]. 25 липня 2011 року шлюб між нею та відповідачем розірвано. З часу розірвання шлюбу відповідач не бере участі у вихованні дочки, не цікавиться станом її здоровя, не піклується про її фізичний і духовний розвиток. У звязку з вказаним просить винести рішення яким позбавити [PERSON], [INFO], жителя [INFO], батьківських прав щодо малолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON]. в судовому засіданні позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнає, згідний на позбавлення його батьківських прав щодо малолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Представник відповідача [PERSON], підтримує позицію відповідача. Представник служби у справах дітей Бережанської районної державної адміністрації в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву в якій просить проводити розгляд справи без участі представника служби у справах дітей районної державної адміністрації на підставі наявних матеріалів справи, при вирішенні позову покладається на думку суду. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть у справі, не підлягають доказуванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-23 00:00:00

В червні 2015 року позивач [PERSON] екологічна інспекція у Житомирській області звернулася до суду в інтересах держави в особі Полянківської селищної ради Баранівського району Житомирської області до відповідача [PERSON] про відшкодування збитків завданих державі. Позовні вимоги позивач мотивував тим, що 09 липня 2014 року [PERSON] в кварталі 68 Баранівського лісництва, здійснював заготівлю лікарської сировини пагонів чорниці в кількості 70 кг. без будь-яких дозвільних документів на заготівлю, чим спричинив збитки державі в особі Полянківської селищної ради на загальну суму 2885 грн. 02 коп., яку просить стягнути з відповідача. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов та просив його задоволити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, заперечень проти позову не надав, про причини неявки суд не повідомив. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши докази, на які посилаються сторони, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, 09 липня 2014 року [PERSON] в кварталі 68 Баранівського лісництва, здійснював заготівлю лікарської сировини пагонів чорниці в кількості 70 кг. без будь-яких дозвільних документів на заготівлю. Ці обставини підтверджуються письмовими доказами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 09.07.2014 року №05156, який підписаний відповідачем без зауважень; постановою про накладення адміністративного стягнення від 09.07.2014 року, розрахунком заподіяної шкоди. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з розрахунком, проведеним позивачем по таксах для обчислення розміру шкоди, нанесеної лісовому господарству незаконною заготівлею лікарської сировини чорниці, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №665 від 23.07.2008 року «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу», сума матеріального збитку, завданого відповідачем лісовому господарству, складає 2885 грн. 02 коп. Відповідно до ст. 107 Лісового кодексу України, підприємства, установи, організації і громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

В червні 2015 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони уклали шлюб 23.09.1992 року в Скородинській сільській раді Чортківського району Тернопільської області. Від шлюбу у сторін є троє дітей, один з них неповнолітній [PERSON], [INFO]. Подружніх відносин не підтримують , спільного господарства не ведуть по причині сварок, скандалів, зловживання відповідачем алкоголем. Позивач [PERSON] позов підтримує, просить суд шлюб розірвати, дитину після розірвання шлюбу просить залишити на утриманні та вихованні з нею, прізвище їй залишити [PERSON]. Відповідач [PERSON] заперечує причини розірвання шлюбу, вказує, що причиною є подружня зрада позивачки. Просить шлюб розірвати. Суд вислухавши пояснення позивача, відповідача, повно і всебічно з'ясувавши обставини в справі, підтвердженими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити, шлюб між сторонами розірвати з таких підстав. Сторони уклали шлюб 23 вересня 1992 року в Скородинській сільській раді Чоортківського району Тернопільської області, актовий запис №08. Подружнє життя не склалося, сім'ю зберегти не бажають, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Миритися сторони не бажають. За таких обставин,зберегти сім'ю вже неможливо, сім'я фактично розпалася і існує лише формально. Подальше спільне проживання сторін та збереження сім'ї стало неможливим, а тому позов слід задовольнити. Дитину сторін, суд зважаючи на права дитини в належному утриманні та вихованні, при погодженні сторін, вважає після розірвання шлюбу залишити з матірю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-05 00:00:00

В червні 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначав, що є сином відповідача. До його повноліття відповідач сплачував аліменти на його утримання. З 01.09.2012 р. навчається на денному відділені Одеського коледжу транспортних технологій. Термін навчання з 01.09.2012 р. до 30.06.2016 р. На теперішній час знаходиться на утриманні матері, коштів якої недостатньої на навчання, тому вимушений звернутись до суду та просити суд стягнути з відповідача на його користь аліменти в розмірі ? частини доходів відповідача. У судовому засіданні позивач свою вимогу підтримав. Відповідач позов визнав повністю та не заперечував проти його задоволення. Оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливе ухвалити рішення про задоволення позову, відповідно до ст. 174 ч.4 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

В червні 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з вищеназваним позовом. Вказував, що з відповідач по справі [PERSON] являється його батьком. З червня 2004 року шлюбні відносини між батьками припиненні. Позивач проживає з матірю [PERSON] Вказував що згідно довідки № 8-123 від 18.02.2015 року виданої вищим навчальним закладом [PERSON] являється студентом 2 курсу денної форми навчання Коледжу Кременчуцького національного університету ім.. [PERSON], термін закінчення 30.06.2017 року. Відповідач ніякою допомоги не надає, позивач знаходиться на повному забезпеченні матері [PERSON] Посилаючись на обставини і підстави викладені в позовній заяві, позивач просив суд стягнути з [PERSON] [INFO], на його користь аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів (заробітку) щомісячно з дня подачі позову до суду, на період його навчання до 30.06.2017 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибув, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву про розгляд позовної заяви в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву про розгляд позовної заяви в його відсутність, позовні вимоги визнає частково. Суд, давши аналіз і оцінку наданим доказам, знаходить, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: -стан здоров'я та матеріальне становище дитини; -стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; -наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 198 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно ст. 199 цього Кодексу якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на отримання аліментів в даному випадку припиняється у випадку припинення навчання дитиною. Судом достовірно встановлено, що дійсно обставини викладені позивачем в позовній заяві мають місце. згідно довідки № 8-123 від 18.02.2015 року виданої вищим навчальним закладом [PERSON] являється студентом 2 курсу денної форми навчання Коледжу Кременчуцького національного університету ім.. [PERSON], термін закінчення 30.06.2017 року. Враховуючи вищевикладені обставини суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

В червні 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про оспорювання батьківства. В позовній заяві позивач вказав, що 28 квітня 2009 року він з відповідачкою уклали шлюб. 24 грудня 2014 року шлюб між ними розірвано. 20 травня 2015 року відповідачка народила сина [PERSON]. З врахуванням, що дитина зачата коли вони разом не проживали і не підтримували ніяких відносин і відповідачка заявила, що дитина не його. Позивач не бажає бути записаним в актовому записі батьком [PERSON], так як не являється його батьком. Крім того відповідачка вказаного не заперечує. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримує, просить виключити відомості про нього як батька дитини [PERSON], [INFO], з актового запису про його народження від 09 червня 2015 року № 106, вчиненого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чортківського районного управління юстиції у Тернопільській області. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала. Представник третьої особи в судове засідання не зявилися, подали письмову заяву в якій просять справу слухати за відсутності представника відділу, при вирішенні справи покладаються на розсуд суду. Суд, вислухавши пояснення сторін, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Макарова) [PERSON] 28 квітня 2009 року уклали шлюб. 24 грудня 2014 року даний шлюб було розірвано, що стверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу. 20 травня 2015 року [PERSON] народила сина [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження серія І-ИД №216599, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чортківського районного управління юстиції у Тернопільській області. Батьками дитини зазначено [PERSON] та [PERSON]. Частина 1 статті 136 Сімейного кодексу України вказує, що особа, яка записана батьком дитини має право оспорити своє батьківство, предявивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Згідно ч.2 ст. 136 Сімейного кодексу України у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Визнання відповідачкою [PERSON] позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

В червні 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказував, що з відповідачкою зареєстрували шлюб 19 вересня 2014 року у відділі державної РАЦС реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції за актовим записом № 1610. У них є син [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою і після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею. Спору про поділ майна немає. Посилався на те, що спільне життя з відповідачкою не склалось, з грудня 2014 року вони не підтримують подружніх стосунків, а з лютого 2015 року вони остаточно припинили подружні стосунки, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Причиною розпаду їх сімї було те, що у них різні погляди на життя, через що постійно виникали суперечки. Подальше спільне проживання і збереження сімї та шлюбу з відповідачкою буде суперечити його інтересам, примирення неможливе. Просить розірвати шлюб з відповідачкою [PERSON] Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просить розірвати шлюб з відповідачкою [PERSON] з підстав, вказаних в позовній заяві, повністю підтвердивши викладені в ній обставини, на примирення не згоден. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала суду заяву, в якій позовні вимоги визнала повністю, на примирення не згодна, просить справу розглянути у її відсутності, суд вважає можливим розглянути справу у її відсутності. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають до задоволення. Судом встановлено, що збереження сімї та шлюбу між сторонами стало неможливим. Сторони в лютому 2015 року остаточно припинили подружні стосунки, з того часу не ведуть спільного господарства, проживають окремо в різних квартирах. Причиною розпаду сімї були різні погляди на життя, несумісність характерів, через що постійно виникали суперечки, на примирення сторони не згодні, а тому суд вважає, що їх сімя розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам та інтересам їх малолітньої дитини, в звязку з чим шлюб належить розірвати. Суд вважає, що малолітнього сина [PERSON], [INFO], після розірвання шлюбу зі згоди обох батьків належить залишити проживати з матірю [PERSON], з якою він проживає. На підставі викладеного, ст.ст.105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved