Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-22 00:00:00

До Високопільського районного суду Херсонської області звернулася [PERSON] із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», третіх осіб: Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова Олега Миколайовича, Замостянський відділ державної виконавчої служби міста Вінниця Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, мотивуючи свої вимоги тим, що вона являється пенсіонером за віком та отримує пенсію на свій картковий рахунок в ПАТ КБ «Приватбанк». З січня місяця 2020 року вона почала отримувати пенсію у меншому розмірі. На її звернення до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, їй було повідомлено, що утримання з пенсії відбувається на підставі постанови державного виконавця Замостянського ВДВС міста Вінниця від 04.11.2019 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. З даної постанови позивач з`ясувала, що у Замостянському відділі ДВС м.Вінниця перебуває виконавче провадження ВП №59525101 про примусове виконання виконавчого напису №5006 виданого 19.06.2019 року приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем про стягнення з неї на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» заборгованість в розмірі 26192,63 грн. Також з даної постанови позивачем з`ясовано, що невірно зазначено її адресу, а саме: [ADDRESS] , однак вона понад 30 років проживає в с.Ольгине Високопільського району Херсонської області, в зв`язку з чим вона не отримувала від державного виконавця жодних документів виконавчого провадження. Разом з тим, позивач стверджує, що не отримувала від ТОВ «Фінансова компанія управління активами», приватного нотаріуса та державного виконавця, жодних документів з приводу наявності у неї заборгованості. Щодо виникнення у неї заборгованості перед ТОВ «Фінансова компанія управління активами», то від даної установи вона будь яких претензій не отримувала та не сплачувала на їх користь коштів. Будь яких претензій чи заяв, а також вимог про наявність заборгованості та погашення боргу від приватного нотаріуса не отримувала. Не була проінформована про існування заборгованості та її розміру. А тому вважає, що при вчиненні виконавчого напису не було дотримано однієї з умов, а саме безспірності заборгованості. У зв`язку з чим, вважає, що заборгованість по кредиту має спірний характер, а виконавчий напис №5006 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова О.М., вчинений 19.06.2019 року про стягнення заборгованості по кредитному договору з неї на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» є таким, що не підлягає виконанню. Просить суд, визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис від 19 червня 2019 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем та зареєстрований в реєстрі за №5006, за яким звернуто стягнення на грошові кошти в сумі 26192,63 грн. з громадянки [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами». Стягнути з ТОВ «Фінансова компанія управління активами» на її користь витрати пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 1362,00 грн. за звернення до суду із заявою про забезпечення позову та позовною заявою. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надавши заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить суд задовольнити їх в судовому порядку, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідача в судове засідання та просить суд провести розгляд справи у її відсутності (а.с.151). \~Відповідач,\~Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~управління активами»\~представника в\~судове засідання\~не направили\~двічі,\~на 07.09.2021\~року та\~на 23.09.2021\~року (а.с.69,\~154),\~а також\~не\~надано і\~відзиву на\~позовні вимоги,\~а тому\~суд вважає\~причину неявки\~в судове\~засідання відповідача\~не поважною\~та за\~можливим ухвалити\~заочне рішення\~на підставі\~наявних у\~справі доказів,\~відповідно до\~ст.ст.280-282\~ЦПК України,\~а позивач\~не заперечує\~проти такого\~вирішення справи. Крім того, раніше за підписом директора ТОВ «Фінансова компанія управління активами» - Велікданова С.К., було надано клопотання про врегулювання спору за участю судді, де зокрема зазначено, що у разі сплати [PERSON] коштів у розмірі 4700,00 грн., у строк до 18.00 год. 26.07.2021 року, то частина заборгованості у розмірі 21492,63 грн. буде списана, а заборгованість за кредитним договором від 17.05.2013 року та виконавчим написом вважатиметься такою яка погашена в повному обсязі (а.с.59-60). Разом з тим, позивач [PERSON] відмовилася від пропозиції відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» та наполягає на прийнятті рішення у загальному порядку та задовольнити її позовні вимоги. Третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович в судове засідання не з`явився, оскільки не був попереджений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, так як всі поштові відправлення були повернуті до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». А тому, суд розглядає справу у відсутності третьої особи (приватного нотаріуса Гуревічова О.М.) на підставі наявних у справі доказів. Замостянський ВДВС міста Вінниця Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) в судове засідання представника не направив, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчать поштові повідомлення про вручення судових повісток (а.с.27, 49) та направлення судових повісток на електронну адресу (а.с.56, 70), заяв чи клопотань про розгляд справи у його відсутність до суду не надано, як не надано відповідних пояснень щодо позовних вимог, а тому суд розглядає справу на підставі наявних у справі доказів. \~ Відповідно\~до ст.211 ЦПК України, ч.3. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до вимог ст.247 ЦПК України, ч.2… У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, судом встановлено наступне: - Із копії паспорту громадянина України (а.с.5) вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] в селі Красний Яр Високопільського району Херсонської області, зареєстрована та проживає в [ADDRESS] . Та має ІПН [NUMBER] (а.с.5 на звороті). - Із копії листа Пенсійного фонду України від 08.04.2021 року (а.с.6) вбачається, що Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, повідомило [PERSON] про те, що з її пенсії проводиться відрахування в розмірі 20% на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами», згідно постанови державного виконавця від 04.11.2019 року (а.с.7). - Із копій документів наданих Київським державним нотаріальним архівом на виконання ухвали суду від 06.08.2021 року про витребування доказів (а.с.75-98, 100-123, 125-148) вбачається, що виконавчий напис №5006 від 19.06.2019 року вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем на підставі заяви ТОВ «Фінансова компанія управління активами» (а.с.77, 102, 127). Зокрема до заяви від 31.05.2019 року №261821, було додано наступні документи: вимога про усунення порушень кредитних зобов`язань від 17.04.2019 року, адресована на ім`я [PERSON] (а.с.78, 103, 128); повідомлення про відступлення права грошової вимоги від 17.04.2019 року, адресованої на ім`я [PERSON] (а.с.79, 104, 129); Розрахунку суми заборгованості за кредитним договором від 17.05.2013 року за період з 23.05.2016 року по 17.04.2019 року (а.с.80-81, 105-106, 130-131); Лист ТОВ Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» №вих.ФК/1 від 17.08.2018 року (а.с.82, 107, 132) та додатку до нього з переліком боржників за кредитними договорами, права вимоги за якими відступлені до ТОВ «Фінансова компанія управління активами» (а.с.83-85, 108-110, 133-135) де зокрема серед інших боржників, мається прізвище [PERSON] ; Договір факторингу №20182407-1/2 від 24.07.2018 року та додатків до нього (а.с.86-94, 111-119, 136-144); Заяву/анкету від 17.05.2013 року (а.с.95, 120, 146), згідно якої [PERSON] надано кредит в розмірі 10000,00 грн. строком на 30 місяців з обов`язковим щомісячним платежем 659,00 грн. Кредитний договір зі страхування життя позичальника від 17.05.2013 року та графіку платежів (а.с.96-97, 121-122, 145, 147), а також Список №3169 групованих поштових відправлень рекомендованих (а.с.98, 123, 148) де серед інших, зазначено ім`я [PERSON] , але відомості, що саме було відправлено позивачу не зазначено, також не надано належних доказів про отримання позивачем вимоги про усунення порушень кредитного зобов`язання, тощо. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши наявні письмові докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають до\~задоволення з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 17.05.2013 року між ПАТ «Платинум банк» та [PERSON] ,\~було укладено кредитний договір №3301/2064CLAPS,\~відповідно до\~умов якого\~позичальнику було\~надано кредит\~у розмірі\~10000,00\~грн.\~строком на\~30\~місяців,\~з щомісячною\~сплатою кредиту\~в розмірі\~659,00\~грн.\~(а.с.95-97,\~120-122,\~145-147). У\~подальшому,\~з січня\~місяця 2020\~року позивач,\~будучи пенсіонером\~за віком\~почала отримувати\~пенсію у\~меншому розмірі,\~а ніж\~було необхідно,\~а тому\~вона звернулася\~із заявою\~до Головного\~управління Пенсійного\~фонду України\~в Херсонській\~області за\~відповідними роз`ясненнями,\~на що\~їй було\~повідомлено,\~що починаючи\~із січня\~місяця 2020\~року на\~підставі постанови\~від 04.11.2019\~року ВП\~№59525101\~державного виконавця\~ [PERSON] \~здійснюється відрахування\~в розмірі\~20%\~щомісячно з\~її пенсії\~до погашення\~заборгованості в\~сумі 26192,63\~грн.\~на користь\~ТОВ «Фінансова\~компанія управління\~активами» (а.с.6,\~7).Так, позивач з`ясувала, що за виконавчим провадженням ВП №59525101 відкритим державним виконавцем Замостянського відділу ДВС міста Вінниця на підставі виконавчого напису від 19.06.2019 року зареєстрованого в реєстрі за №5006 виданого приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем. Разом з тим, позивач стверджує, що не отримувала від ТОВ «Фінансова компанія управління активами», приватного нотаріуса та приватного виконавця, жодних документів з приводу наявності у неї заборгованості. Щодо виникнення у неї заборгованості перед ТОВ «Фінансова компанія управління активами», то від даної установи вона будь яких претензій не отримувала та не сплачувала на їх користь коштів. Будь яких претензій чи заяв, а також вимог про наявність заборгованості та погашення боргу від приватного нотаріуса не отримувала. Не була проінформована про існування заборгованості та її розміру. А тому вважає, що при вчиненні виконавчого напису не було дотримано однієї з умов, а саме безспірності заборгованості. Позивач із вказаним виконавчим написом не погоджується, у зв`язку з чим звернулась до суду за захистом свого порушеного права. Таким чином, між сторонами виникли правовідносини, які регулюються положеннями Цивільного кодексу України, Законом України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року. Зокрема, за змістом ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі ст.87 Закону України «Про нотаріат» та глави 6 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат», визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Разом з тим, нотаріус при вчинені спірного виконавчого напису не пересвідчився, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Оскільки кредитний договір було укладено 17.05.2013 року (а.с.95-97, 120-122, 145-147) де зокрема зазначено, що кредит наданий на 30 місяців, тобто до 03.12.2015 року (згідно графіку погашення заборгованості за кредитом, а відповідач (ТОВ «Фінансова компанія управління активами») звернулося до нотаріуса із заявою лише 19.06.2019 року, тобто через чотири роки, що в свою чергу ставить під сумнів вчасного звернення з правом вимоги до позичальника. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, письмова вимога про усунення порушень за кредитним договором №вих.26182 від 17.04.2019 року, направлена на адресу [PERSON] (а.с.78, 103, 128) відповідно до списку згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих (а.с.98, 123, 148), але даний список окрім прізвища позивача, інших відомостей не містить, а саме, що направлялося позивачу (відсутній опис вкладення), отже відповідач жодних належних та допустимих доказів з приводу вручення такої вимоги позивачу до суду не надав як не надано і відзиву на позовну заяву. Тобто, нотаріус при вчинені виконавчого напису не витребував у заявника (ТОВ «Фінансова компанія управління активами») відомості про вручення зазначеної вимоги позичальнику ( [PERSON] ). Положеннями глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172 (п.3.1, п.3.2 Порядку). Так, постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року затверджено перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Зокрема, відповідно до пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» (далі - Перелік) для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості у кредитних правовідносинах додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Отже, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. З дослідженого судом копії спірного виконавчого напису (а.с.76, 111, 126), встановлено, що нотаріус при вчинені даного напису взагалі не зазначено на підставі яких документів (доказів) було вчинено такий виконавчий напис. Порядок вчинення нотаріальних дій визначено пунктами 1 - 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Так, згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. За результатами аналізу вище наведених норм права суд дійшов до наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису(стаття 88 Закону «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. У даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону «Про нотаріат». Тому, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція Великої Палати Верховного Суду відповідає висновкам, викладеним у раніше ухваленій нею постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц з подібних правовідносин, відступати від яких немає підстав. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Зазначене вище узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року, справа № 6-887цс 17 та у постанові Верховного Суду від 23 січня 2018, справа № 61-154св18, та постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17. Верховним Судом у постанові від 29 січня 2019 року, у справі №910/13233/17 зазначено, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору зі сторони боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не лише кредитора, а й самого боржника, або ж безумовно підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі. Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, відповідно до\~Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. В інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні», прийнятого на підставі Постанови ВССУ № 2 від 07 лютого 2014 року, вказано, що вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не розглядає спір про право. Виконавчий напис вчиняється виключно за документально оформленими вимогами, які викладені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів тільки за наявності всіх умов, передбачених Законом №3424-ХІІ. Безспірність вимог визначається не нотаріусом або стягувачем, а відповідно до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Суд зауважує, що оскільки виконавчий напис може бути вчинено лише за наявності безспірності заборгованості, то на підтвердження такої безспірності нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнанні їх. Зокрема, документом, що може (з врахуванням заяв чи листів боржника) підтверджувати такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання. Відповідачем не було надано суду належних доказів щодо отримання боржником вимоги стягувача. З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, що у розпорядженні нотаріуса були відсутні документи, необхідні для стягнення заборгованості у безспірному порядку: вимога про усунення порушення зобов`язання, опис вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, документи, розрахунок суми заборгованості. Отже, у разі вчинення виконавчого напису за відсутності доказів, які б підтверджували факт безспірної заборгованості, такий виконавчий напис має визнаватися таким, що не підлягає виконанню. У зв`язку з чим позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.7 ст.158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. \~ Таким\~чином,\~заходи забезпечення\~позову,\~вжиті за\~Ухвалою Високопільського\~районного суду\~Херсонської області\~від 11\~травня 2021\~року,\~шляхом зупиненнястягнення за виконавчим написом від 19.06.2019 року за №5006, що вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем, за яким звернуто стягнення на грошові кошти у сумі 26192 (Двадцять шість тисяч сто дев`яносто дві) грн. 63 коп. з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» (а.с.14-15), продовжують діяти протягом дев`яносто днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Крім того, згідно ст.141 ЦПК України, з урахуванням вимог позивача щодо судових витрат (а.с.1-3, 14-15) із відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються із 454 грн., судового збору сплаченого позивачем при зверненні до суду із заявою про забезпечення позову, а також 908,00 гривень сплаченого судового збору при зверненні до суду із позовною заявою, що підтверджується квитанцією (а.с.4), всього підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судових витрат в розмірі 1362, 00 грн. На підставі викладеного, ст.18 ЦК України, п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 31.01.1992 року, «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, та

Outcome: approved