Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-19 00:00:00

В січні 2021р. позивач [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 01 грудня 2017р. між сторонами було зареєстровано шлюб у Шевченківському районному у м. Києві відділі реєстрації актів громадянського стану Головного територіального управління у м. Києві, про що було зроблено актовий запис № 2423. Подружнє життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння в поглядах на сімейне життя, несумісності характерів. Спільне господарство сторонами не ведеться, шлюбно-сімейних відносин не підтримують. Подальше спільне життя між сторонами і збереження шлюбу не можливе та суперечить їх інтересам. Крім того, як вважає позивач, відповідачка може бути причетна до вчинення кримінального правопорушення відносно позивача, а саме вбивства останнього. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Волошина В.О. від 29 січня 2021р. відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. 17 травня 2021р. на адресу суду надійшов відзив на позов, в якому відповідачка зазначила, що не заперечує проти розірвання шлюбу, оскільки сімейне життя з відповідачем не склалось, проте не погоджується з доводами позивача, щодо її причетності до кримінального правопорушення, оскільки кримінальне провадження 08 квітня 2020р. було закрито на підставі п. 1) ч. 1 ст. 284 КПК України. Одночасно у відзиві на позов, відповідачка просила суд здійснювати розгляд справи у її відсутність. До судового засідання стороною позивача було подано до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені позовні вимоги сторона позивача підтримує в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01 грудня 2017р. Судом встановлено, що між сторонами склались неприязні стосунки, які негативно впливають, як на позивача, так і на відповідачку. Сторони не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Після розірвання шлюбу, прізвище сторін незмінні. Відповідно до ст. ст. ст. 141, 142 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню 50 відсотків судового збору - 420,4 грн., та підлягає поверненню позивачці з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, шляхом зобов`язання Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві повернути останній - 420,4 грн., згідно квитанції № 0.0.1961283676.1 від 29 грудня 2020р.

Outcome: approved