Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

В червні 2013 року позивач звернулаь до суду з позовом до [PERSON], про визнання батьківства та стягнення аліментів, в якому просить суд визнати відповідача [PERSON], [INFO], батьком [PERSON], [INFO], змінити прізвище в графі відомості про батька [PERSON], [INFO], в актовому записі про народження №106 від 07.12.2004 року, зробленому Відділом реєстрації актів цивільного стану Краснокутського районного управління юстиції, шляхом заміни прізвища з [PERSON] на [PERSON], а також записати [PERSON], [INFO], громадянина України батьком дитини. Запис про ім'я, по батькові, відомості про матір, дату народження залишити без змін. Стягнути з [PERSON], [INFO], податковий номер [NUMBER], на користь [PERSON], [INFO], податковий номер [NUMBER], аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Судові витрати по справі покласти на відповідача [PERSON]. Зазначені позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] народився їх спільний з відповідачем син [PERSON]. У зв'язку з тим, що позивач з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі не перебували, у свідоцтві про народження в графі батько зазначено: [PERSON]. Дані про батька дитини було внесено до актового запису про народження сина зі слів позивача, відповідно до ст.135 Сімейного кодексу України, що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] від 29.03.2005 року, виданим Відділом РАЦС Краснокутського РУЮ у Харківській області. На даний час відповідач свого батьківства не визнає, матеріальної допомоги на його утримання не надає. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила позов задовольнити. Представник відповідача позовні вимоги визнала частково, а саме не заперечувала проти визнання батьківства. Однак, пояснила, що не згодна з вимогою щодо стягнення аліментів в розмірі ? частини від всіх видів заробітку, вважала за доцільне стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/8 частини від всіх видів заробітку, обґрунтовуючи зазначене тим, що відповідач вже має аліментні забов»язання на підставі рішення Апеляційного суду Харківської області від 04.06.2014 року, а також просила взяти до уваги той факт, що на утриманні відповідача знаходяться його батьки, які є пенсіонерами, особами похилого віку, які також потребують певної допомоги від свого сина. Щодо стягнення судових витрат пов»язаних з проведенням судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи, вважає за доцільне солідарне стягнення витрат. Суд, дослідивши доводи позивача, представника відповідача та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як встановлено матеріалами справи, [INFO] народився спільний з відповідачем син [PERSON]. У зв'язку з тим, що позивач з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі не перебували, у свідоцтві про народження в графі батько зазначено: [PERSON]. Дані про батька дитини було внесено до актового запису про народження сина зі слів позивача, відповідно до вимог статті 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] від 29.03.2005 року, виданим відділом РАЦС Краснокутського РУЮ у Харківській області. 05 грудня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №804, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] від 05.12.2008 року, виданим Дзержинським відділом РАЦС ХМУЮ. [INFO] народилася донька [PERSON], батьком якої було записано відповідача, що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] від 10.11.2010 року, виданим Дзержинським відділом РАЦС ХМУЮ. Впродовж всіх років не було потреби в визнанні батьківства відповідача стосовно сина [PERSON], родина жила однією сім'єю. Відповідно до вимог частини 1 статті 128 Сімейного кодексу України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Згідно висновків судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи №124 від 30.05.2014 року вбачається, що [PERSON], [INFO], може бути біологічним батьком дитини [PERSON], [INFO], народженого громадянкою [PERSON], [INFO]. Вірогідність того, що [PERSON] дійсно є біологічним батьком [PERSON], [INFO], і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв'язків, за результатами даної експертизи складає не менше 99,99999%. Згідно вимог частини 2 статті 128 Сімейного кодексу України підставою для визнання батьківства е будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ппункту 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча є здоровим, працездатним чоловіком. Згідно вимог статті 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення їм повноліття. У відповідності з вимогами статті 181 СК України засоби виконання батьками обов'язків по утриманню дитини визначаються батьками за згодою. З матеріалів справи вбачається, що між позивачкою і відповідачем по даній справі згоди на виконання обов'язків по утриманню неповнолітнього сина не досягнуто. У відповідності з вимогами статті 183 Сімейного Кодексу України частина заробітної плати/доходу/ матері, батька, що буде утримуватися як аліменти, визначається судом. Розглядаючи питання, щодо вимог про стягнення аліментів, суд, з урахуванням стану відповідача бере до уваги, що у нього на утриманні перебуває син [PERSON], [INFO], його батьки, які є пенсіонерами, особами похилого віку, які також потребують певної допомоги, з урахуванням наведеного вважає доцільним та таким що ґрунтується на законних підставах часткове задоволення вимог, щодо стягнення аліментів на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини. Відповідно до частини 1 статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно з положенням пункту 1 частини 1 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Суд вважає законною, обґрунтованою та підлягаючою задоволенню в повному обсязі вимогу позивача, щодо стягнення на її користь судових витрат пов'язаних зі сплатою проведення молекулярно-генетичної експертизи № 124 від 30.05.2014 року, що відповідає вимогам частини 1 статті 88 ЦПК України. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог. Відповідно до вимог частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: partial