Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-19 00:00:00

В травні 2016 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення додаткових витрат на дитину. В ході розгляду справи позовні вимоги були уточнені. У позовній заяві та уточненій позовній заяві позивачка посилається на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 19.06.2009 року, зареєстрованому Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції за актовим записом № 319. Від спільного проживання з ним у них народився син [PERSON], [INFO]. Відповідач останні кілька місяців припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, оскільки з квітня 2016 року вони не проживають разом. Відповідач зареєстрований та проживає окремо в своїй кімнаті гуртожитку. Позивачка зазначила, що їх дитина з самого народження має захворювання, а тому потребує постійне лікування, на що необхідно витрачати значні кошти. Відповідач не бажає добровільно сплачувати як аліменти, так і надавати їй грошову допомогу на придбання ліків та санаторно-курортне лікування, що стало підставою для звернення до суду. Тому просила стягувати з [PERSON], [INFO], на її користь додаткові витрати на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], а саме половину від понесених витрат на лікування сина в розмірі 684 грн. 00 коп. Позивачка у судовому засіданні підтримала позовні вимоги і просив задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач в судове засідання у справі не з'явився, Про час і місце слухання справи повідомлявсь належним чином. Про причину неявки суд не повідомив. Позивачка не заперечувала щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що уточнений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно\~ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі зареєстрованому Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції 19.06.2009 року, за актовим записом № 319 (а.с. 9). В шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 10). Як вказала позивачка в позовній заяві та в судовому засіданні, вона самостійно несе додаткові витрати на лікування сина. Згідно довідки Комунального закладу Центр первинної медико-санітарної допомоги №9, [PERSON], [INFO], хворіє на гострий обструктивний бронхіт Д Н 2 ст. та потребує санаторно -\~курортного лікування. Також позивачкою надано копії виписних епікризів з історії хвороби сина, відповідно до яких він має захворювання дихальних шляхів (а.с.13, 14). Разом з тим, на підтвердження додаткових витрат на лікування дитини позивачка надала квитанції про придбання ліків на загальну суму 1 368 грн. 14 коп., половину якої вона просить стягнути з відповідача. У відповідності до ст. 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Відповідно до вимог\~ст. 10 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, а частинами 1, 4\~статті 60 ЦПК встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, заперечень, крім випадків, установлених\~ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При визначені розміру додаткових витрат суд приймає до уваги, що аліменти на утримання дитини не сплачувалися, необхідність дитини в постійному лікуванні, ту обставину, що позивач у зв'язку із хворобою сина та доглядом за матірю, яка являється інвалідом дитинства, немає можливості працювати, матеріальний та сімейний стан відповідача, його обов'язок сплачувати на утримання дитини аліменти. У судовому засіданні було встановлено, що позивачка понесла певні витрати на лікування дитини, а саме 1\~368 грн. 14 коп. Відповідач, як батько дитини, участі у цих витратах не приймав, тому суд вважає, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути 684 грн. 00 коп. половину від понесених витрат на лікування сина. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. Згідно зі ст. ст. 150, 185 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved