Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-29 00:00:00

В травні 2017 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що спільне життя з відповідачкою не склалося, оскільки між ними було відсутнє взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини. Крім того, тривалий час вони спільно не проживають, спільного господарства не ведуть та не підтримують шлюбних відносин. Від шлюбу у сторін дітей немає, проте відповідачка у добровільному порядку розірвати шлюб через органи державної реєстрації актів цивільного стану не бажає, тому позивач просить розірвати їхній шлюб у судовому порядку. Позивач в судове засідання не з'явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Зі змісту заяви позивача, крім того, вбачається, що позов він підтримує, на розірванні шлюбу наполягає, оскільки тривалий час із дружиною спільно не проживає. Проти надання строку на примирення заперечує, оскільки це буде суперечити його інтересам. Відповідачка в судове засідання також не з'явилася, проте подала до суду письмову заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує. Проти надання строку на примирення заперечує, оскільки це буде суперечити її інтересам. Дослідивши матеріали справи відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом об'єктивно встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07.09.2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Деражнянського районного управління юстиції у Хмельницькій області. Від шлюбу у сторін дітей немає. Так, відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Разом з тим, відповідно ч. 2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, спільне життя подружжя не склалось через відсутність взаєморозуміння в сім'ї та конфліктні ситуації, а тому, з огляду на тривале окреме проживання сторін та відсутність ведення спільного господарства, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги відсутність дітей та інші обставини життя подружжя, суд, приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї буде суперечити інтересам сторін, в зв'язку з чим даний шлюб підлягає розірванню. Водночас, судом враховано, що позивач просить не стягувати з відповідачки понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 грн., у зв'язку з чим суд не вбачає підстав для стягнення з відповідачки понесених позивачем судових витрат у вигляді судового збору за розгляд даної цивільної справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved