Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-19 00:00:00

В суд звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про визнання відповідача батьком [PERSON], [INFO], та стягнення на її користь на утримання неповнолітнього сина аліментів в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні [PERSON] вимоги позовної заяви підтримала повністю та пояснила, що приблизно в березні-квітні 2006 року, в межері інтернет, вона познайомилися з [PERSON] Після знайомства, вони почали спілкуватися і вперше зустрілися у м.Львові, де деякий час гостювали у її родичів. Далі вони почали зустрічатися і через деякий час відповідач приїхав до неї додому і познайомився з її батьками. Вона також їздила на зустрічі до [PERSON] в м.Ковель Волинської області, де той мешкав. В листопаді 2006 року вони заручилися, на той час вона вже була вагітна. Заручини святкували також у м.Львів, де відповідач подарував їй перстень із власноручним написом «Дорогому сонечку від [PERSON] 27.11.2006». Після цього [PERSON] переїхав жити до неї в м.Кузнецовськ, де вони разом із ним проживали у квартирі її батьків. Відповідач радів її вагітності, разом вони планували весілля, однак через смерть батька [PERSON] вирішили відкласти реєстрацію шлюбу на один рік. Вагітність у неї протікали тяжко, з кінця 2006 року по січень 2007 року включно вона лежала в лікарні на збереженні. Коли вона знаходилась в лікарні, то відповідач в той час перебував за місцем свого постійного проживання в [INFO]. 05 червня 2007 року вона народила сина, про що повідомила [PERSON] Разом із відповідачем вони вибрали для сина імя і назвали його [PERSON]. Дитину вона реєструвала у відділі РАГС сама, без відповідача і, оскільки у них не був зареєстрований шлюб, батька дитини записали з її слів. [PERSON] обіцяв, що після одруження визнає сина і змінить запис про батька у свідоцтві про народження дитини. Також вони охрестили дитину. На хрещенні сина був також присутній і відповідач, що зафіксовано на відеозапису, який наданий суду, як доказ, де зафіксовано, що [PERSON] визнавав дитину і приймав вітання, однак через два місяці, після народження сина, відповідач відмовився від дитини і почав заперечувати батьківство. Після цього [PERSON] жодного разу не приїздив до неї і не відвідував дитину. Коли сину виповнився один рік, то вона разом з дитиною та своїм батьком поїхала до [PERSON] в м.Ковель Волинської області, однак той до дитини не вийшов. Її батько вмовляв відповідача хоча б поглянути на сина, але той відмовився. Після того, відповідач навіть перестав відповідати на її телефонні дзвінки, тому вона була змушена звертатися до суду із позовом про визнання батьківства. Стверджує, що з листопада 2006 року і до моменту народження дитини вони з [PERSON] проживали однією сімєю, як чоловік та дружина, в квартирі її батьків, вели спільне господарство. Просить визнати [PERSON] батьком [PERSON], [INFO], та стягнути з відповідача на утримання сина аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача. В судове засідання відповідач [PERSON],\~будучи належнимчином повідомленим про день, час і місце слухання справи, повторно не зявився, тому судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи, на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач проти такого вирішення справи не заперечує. Відповідач до суду не подавав відзиву на позов та доказів у справі. Під час розгляду справи свідок [PERSON] показав, що він є рідним братом позивачки. У 2006 році він проживав у м.Львові. Тоді ж йому стало відомо, що його сестра [PERSON] познайомилася із [PERSON] і призначила відповідачу зустріч у м.Львові. Приблизно в середині 2006 року його сестра приїхала до нього у Львів і повідомила, що також приїде і її знайомий [PERSON] По приїзду відповідача, він з ним познайомився, однак [PERSON] йому дуже не сподобався, про що він сказав сестрі. Йому відомо, що сестра із відповідачем почали зустрічатися, а потім і разом проживати у батьків в м.Кузнецовськ Рівненської області. Далі [PERSON] повідомила, що вагітна від [PERSON] Також сестра з відповідачем спланували заручини, які відбувалися в листопаді 2006 року у м.Львові, де [PERSON] подарував [PERSON] перстень. Як сестра, так і [PERSON] раділи вагітності, будували плани на майбутнє. Після народження дитини, відповідач визнавав сина, був присутній на хрестинах, а згодом почав заперечувати своє батьківство. Стверджує, що [PERSON] інших стосунків, окрім, як із [PERSON], не мала. Під час розгляду справи свідок [PERSON] показав, що він є батьком позивачки. Вказав, що у 2006 році дочка познайомила його та дружину із [PERSON] Восени 2006 року [PERSON] разом із [PERSON] їздили гостювати до його матері в м.Трускавець Львівської області, також вони неодноразово їздили до його сина в м.Львів. Згодом їм стало відомо, що дочка вагітна. В листопаді 2006 року у м.Львові святкували заручини, де відповідач подарував дочці перстень. Після цього молоді почали разом проживати у їх квартирі в м.Кузнецовську, разом вели господарство, планували подальше життя. Після народження дитини, [PERSON] приїжджав на хрестини зі своїм братом, визнавав сина, однак після хрестин поїхав до себе в м.Ковель Волинської області і більше дитину не відвідував. Коли дитині виповнився один рік, то вони їздили до відповідача у м.Ковель, однак [PERSON] відмовився дивитися на дитину та вказав, що не визнає сина. Суд, вислухавши та проаналізувавши пояснення позивачки, показання свідків, дослідивши інші докази, наявні в матеріалах справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Підставами для такого висновку суду стало наступне. В судовому засіданні встановлено, що 05 червня 2007 року в м.Кузнецовську Рівненської області народився [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ГЮ №054111 від 12 червня 2007 року. Із зазначеного свідоцтва про народження вбачається, що реєстрація дитини здійснена на підставі ч.1 ст.135 СК України, де батьком зазначено, зі слів позивачки, [PERSON]. Згідно довідки відділу реєстрації виконавчого комітету Вараської міської ради Рівненської області від 17 липня 2017 року за №2524/05 слідує, що у квартирі №87 будинку №24б по м-ну Вараш м.Вараш (Кузнецовськ) Рівненської області зареєстровані і проживають: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO] (син); [PERSON], [INFO] (мати); [PERSON], [INFO] (батько); [PERSON], [INFO] (брат). Ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 19 грудня 2017 року призначено судово медичну експертизу з використанням аналізів ДНК по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання батьківства та стягнення аліментів.\~Проведення експертизи\~доручено бюро\~судово \~медичної експертизи\~Головного управління\~охорони здоровя\~та медичного\~забезпечення Київської\~міської держадміністрації,\~за адресою:\~м.Київ,\~вул.Докучаєвська,\~4. Із повідомлення відділення судово медичної, генетичної ідентифікації Київського міського клінічного бюро судово медичної експертизи від 23 травня 2018 року за №11/922 вбачається, що провести судово медичну експертизу генетичної ідентифікації неможливо, тому що, незважаючи на неодноразове призначення дати відбору крові, [PERSON] на відбір зразків крові не зявився. В судовому засіданні були досліджені фотознімки та відеозапис хрестин [PERSON], [INFO]. Із дослідженого вбачається, що [PERSON] перебував на хрестинах [PERSON], [INFO], віз візок з дитиною із храму додому, виявляв турботу до дитини, а під час святкування приймав вітання від гостей, які називали [PERSON] батьком [PERSON], [INFO], на що той позитивно реагував. Із дослідженого в судовому засіданні цінника від перстня із золота 585 проби, вагою 3.75 гр. слідує, що на звороті цінника наявний напис «Дорогому сонечку від [PERSON] 27.11.2006». Відповідно до\~ст.125\~СК України,\~якщо мати\~та батько\~дитини не\~перебувають у\~шлюбі між\~собою,\~походження дитини\~від матері\~визначається на\~підставі документа\~закладу охорони\~здоров'я\~про народження\~нею дитини. Якщо\~мати та\~батько дитини\~не перебувають\~у шлюбі\~між собою,\~походження дитини\~від батька\~визначається: за\~заявою матері\~та батька\~дитини; за рішенням суду. Згідно ст.128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено\~статтею 126\~цього Кодексу,\~батьківство щодо\~дитини може\~бути визнане\~за рішенням\~суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до\~Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до\~частини першої статті 135\~цього Кодексу. Частиною 1 ст.135 СК України визначено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно\~до абзацу\~3\~пункту 3\~постанови Пленуму\~Верховного суду\~України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 року, суд має вирішувати відповідно до норм СК України, зокрема ч.2 ст.128, на підставі будь яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] до експертної установи не зявився, ухвала суду про призначення судово медичної експертизи з використанням аналізів ДНК повернута без виконання, а також те, що зібраними в судовому засіданні доказами доведено походження [PERSON],\~[INFO], від [PERSON], суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання батьківства підлягають задоволенню. Вирішуючи позовну вимогу про стягнення аліментів, суд виходить з наступного. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.182\~СК України,\~при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів; доведені\~стягувачем аліментів\~витрати платника\~аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; інші\~обставини,\~що мають\~істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Із довідки ФОП [PERSON] вбачається, що [PERSON] працює менеджером зі збуту і її заробіток з 01 січня 2017 року по 30 червня 2017 року становить 19262 (девятнадцять тисяч двісті шістдесят дві) грн. 31 коп. З довідки управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Вараської міської ради Рівненської області від 19 липня 2017 року №1073 слідує, що [PERSON] з 01 липня 2017 року не отримує державних соціальних допомог. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] працевлаштована, тобто має стабільний заробіток, а відтак може нести обовязок по утриманню дитини в порядку вимог ст.141 СК України нарівні із батьком дітей. Жодних доказів на спростування зазначеного позивачка суду не подала. Враховуючи вищенаведене,\~суд вважає,\~що заявлений\~[PERSON]\~розмір аліментів\~є завищеним,\~а тому\~приходить до\~висновку,\~що,\~в даному\~випадку,\~слід визначити\~аліменти,\~які підлягають\~стягненню з\~[PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], з дня предявлення позову, тобто з 20 липня 2017 року, в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) батька, таким чином частково задовольнивши вимоги [PERSON]

Outcome: partial