Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-20 00:00:00

В січні 2018 року позивач звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд стягнути на його користь з Національної поліції України матеріальну шкоду в розмірі 10449 грн. 00 коп. та судовий збір. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що 08.01.2017 року він придбав у магазині №41 ТОВ «Трейд Роял ЛТД» мобільний телефон Samsung G920F Galaxy S 6 32GB, IMEI [NUMBER] на суму 8100 грн., що підтверджується фіскальним чеком №991 від 08.01.2017 року та товарним чеком магазину №811- 0000024 від 08.01.2017 р. Оплату вартості телефону було проведено через сервіс «Миттєва розстрочка» ПАТ КБ «Приватбанк» через свій картковий рахунок, уклавши з банком кредитний договір № 17010807517942, згідно з яким встановлено 10 щомісячних платежів в сумі 1044,90 грн. на загальну суму 10449,00 грн., що підтверджується чеком № 304 від 08.01.2017 р. В подальшому Шевченківським УП ГУ НП України в м. Києві було вилучено у позивача мобільний телефон, посилаючись на проведення розслідування у кримінальному провадженні №12016100100012684 від 08.10.2016 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України. Такі дії відповідача [PERSON] вважає незаконними, оскільки у позивача вилучено телефон в протизаконний спосіб без наявності відповідної ухвали суду, та відповідач не надав доказів правомірності своїх дій, і такі дії позбавили позбавили позивача можливості вимагати від продавця відшкодування завданих збитків. В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити. Представник Національної поліції України: Тракало А.В. в судовому засіданні проти позову заперечував, подала суду відзив, який долучений до матеріалів справи, просив відмовити у задоволенні позову через відсутність підстав відшкодування шкоди позивачу. Представник Головного управління Національної поліції в м. Києві: Грущенко О.М. в судовому засіданні проти позову заперечував, подала суду відзив, який долучений до матеріалів справи, просила відмовити у задоволенні позову. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Трейд Роял ЛТД» в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, суд про причини неявки не повідомив. Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. За наведених обставин, враховуючи думку учасників, що беруть участь у справі, суд, приходить до висновку про розгляд справи у відсутність інших учасників на підставі наявних в ній доказів. Вислухавши пояснення сторін, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 08.01.2017 року [PERSON] придбав у магазині № 41 ТОВ «Трейд Роял ЛТД» мобільний телефон Samsung G920F Galaxy S 6 32GB, IMEI [NUMBER] на суму 8100 грн., що підтверджується фіскальним чеком №991 від 08.01.2017 року та товарним чеком магазину №811- 0000024 від 08.01.2017 р. Оплату вартості телефону було проведено через сервіс «Миттєва розстрочка» ПАТ КБ «Приватбанк» через картковий рахунок позивача, уклавши з банком кредитний договір № 17010807517942, згідно з яким встановлено 10 щомісячних платежів в сумі 1044,90 грн. на загальну суму 10449,00 грн., що підтверджується чеком № 304 від 08.01.2017 р. В подальшому Шевченківським УП ГУ НП України в м. Києві було вилучено у позивача мобільний телефон, посилаючись на проведення розслідування у кримінальному провадженні №12016100100012684 від 08.10.2016 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України. 17.07.2017 року позивачу слідчим Шевченківського УП ГУ НП України в м. Києві надано довідку, з якої вбачається, що 07.10.2016 року за адресою м. Київ, вул. Мельникова ,1 , невстановлена особа таємно викрала мобільний телефон Samsung G920F Galaxy S 6 32GB, IMEI [NUMBER] , що належить [PERSON] , та після вилучення у позивача вказаного телефону, його було повернуто власнику [PERSON] . В подальшому, 07.06.2018 року [PERSON] , звернувся до Шевченківського УП ГУ НП України в м. Києві із заявою про повернення тимчасово вилученого майна, про те слідчий вимоги КПК України не виконав, вилучений телефон позивачу не повернув. Згідно зі статтею 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Як вбачається з п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р.№ 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» Виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Проте, заявляючи вимоги про відшкодування шкоди з Національної поліції України, Головного управління Національної поліції у м. Києві, позивач не доводить суду незаконність дій відповідачів, що призвели до завдання майнової шкоди позивачу. А сам факт вчинення дій у здійсненні кримінального провадження не може бути підставою для безспірного відшкодування завданої шкоди позивачу. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Отже, в силу вимог ст.ст. 12, 76, 77, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, виходячи з встановлених обставин справи та вимог чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини сторін, та зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що в судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт порушення прав позивача, завдання позивачу матеріальних збитків, втрат майнового характеру саме діями чи бездіяльністю відповідачів, та не надано доказів наявності протиправних діянь чи бездіянь відповідачів, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням відповідачів та вини відповідачів в її заподіянні, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають. На підставі вищевикладеного, у задоволенні позову [PERSON] до Національної поліції України, Головного управління Національної поліції у м. Києві, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Трейд Роял ЛТД» про відшкодування шкоди, слід відмовити На підставі викладеного та

Outcome: dismissed