Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

В січні 2018 року до суду надійшов зазначений позов, в якому позивач, з урахуванням уточнень від 03.04.2018 року, просив: 1) припинити стягнення аліментів на утримання дитини на користь [PERSON] з нього згідно рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29.04.2015 року по справі № 357/4940/15-ц, виконавчий лист по цій справі відкликати; 2) стягнути із [PERSON] на свою користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму доходів громадян. В обгрунтування позову зазначав, що з нього за рішенням суду стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO]. В червні 2017 року його колишня дружина привела йому дитину, а сама поїхала за кордон працювати, з того часу дитина проживає разом із ним та перебуває на його утриманні, тому відсутні підстави для подальшого нарахування аліментів. В свою чергу, на даний час йому не відомий розмір доходу відповідача, витрати на утримання дитини несе він, тому постала необхідність стягнення аліментів на його користь із відповідача. Відповідач відзиву до суду не надала, позов в судовому засіданні визнала. 07.02.2018 року відкрите провадження по справі та вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. 05.03.2018 року сторони до суду не зявились, про розгляд справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили, судове засідання відкладене на іншу дату. 03.04.2018 року в призначене судове засідання зявились позивач та відповідач та надали суду пояснення, в яких позивач уточнений позов підтримав, а відповідач визнав. Після дослідження матеріалів справи суд видалився до нарадчої кімнати. В ході розгляду справи, суд встановив наступне. Сторони від спільного життя мають спільну дочку [PERSON], [INFO]. 29.04.2015 року рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області вирішено стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.04.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно акту № 89 про фактичне місце проживання складеного начальником ЖЕК № 6 спільна донька сторін з червня 2017 року по теперішній час не зареєстрована але проживає разом з позивачем. Відповідно до довідки від 30.11.2017 року № 175 виданої Білоцерківською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 22 Білоцерківської міської ради Київської області спільна донька сторін навчається в четвертому класі Білоцерківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 22. Згідно довідки від 30.11.2017 року № 19 виданої Комунальним закладом Білоцерківської міської ради Білоцерківська школа мистецтв № 5 спільна дочка сторін навчається на відділі образотворчого мистецтва КЗ БМР Білоцерківської шкоди мистецтв № 5. Зазначене підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами та визнано відповідачем в ході судового засідання. При вирішенні спору суд виходить із наступного. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ст. 182 СК України). Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом предявлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В ході судового засідання відповідач позов визнав. За змістом ст. 206 ЦПК України при визнанні відповідачем позову суд перевіряє законність заявлених вимог та враховує можливість порушення прав, свобод чи інтересів інших осіб у випадку задоволення позову та в разі, якщо у суду відсутні підстави для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову суд постановляє рішення про задоволення позову. Як вбачається з матеріалів справи, сторони мають спільну доньку, яка перебуває на утриманні позивача. При цьому він постійно несе витрати повязані із забезпеченням її житлом, їжею, одягом тощо. Незважаючи на це, аліменти на доньку за рішенням суду стягуються із позивача на користь відповідача. Отже, враховуючи те, що спільна дочка сторін перебуває на утриманні позивача, визнанням відповідачем позову та те, що в разі задоволення позову права, свободи та інтереси інших осіб не будуть порушені, наявні законні підстави позов задовольнити в частині припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів з відповідача на користь позивача. Датою з якої необхідно стягувати аліменти є дата звернення позивача до суду із уточненим позовом від 28.02.2018 року, оскільки первинний позов не містив вимогу про стягнення аліментів на користь позивача. В частині відкликання виконавчого листа по справі № 357/4940/15-ц, слід відмовити, оскільки Цивільний процесуальний кодекс України не містить норм, які надають суду право відкликати виконавчий лист в разі задоволення позову про припинення періодичних виплат. В свою чергу, суд вважає, що на підставі ч. 1,6 ст. 141 ЦПК України, ч. 1 ст. 142 ЦПК України, з відповідача слід стягнути: 352,40 грн. судового збору на користь позивача за вимогу про припинення стягнення аліментів, 704,80 грн. судового збору на користь держави за вимогу про стягнення аліментів; та повернути позивачу із державного бюджету - 352,40 грн.

Outcome: partial