Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-22 00:00:00

В червні 2021 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] , у якій, позивач прохала суд про збільшення розміру аліментів, які стягуються з відповідача за рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 08 жовтня 2010 року на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , з 400 гривень щомісячно до 3000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що відповідач є батьком її доньки [PERSON] , [INFO] . Донька мешкає спільно із нею, та перебуває на її утриманні. Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 08 жовтня 2010 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання дитни у твердій грошовій сумі 400 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Зазначає, що на даний час розмір аліментів, який був визначений даним рішенням суду, значно менший ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, а в умовах збільшення рівня цін, їх недостатньо для матеріального утримання дитини, що ставить її у скрутне становище. Крім того вказує, що наразі донька старша та потребує значно більших коштів, ніж у 2010 році, коли було прийнято рішення про стягнення аліментів з відповідача, а зараз витрати по її утриманню збільшилися. Тому прохає суд збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача за рішенням суду. Ухвалою суду від 16 липня 2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження, справа розглянута без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам було направлено копію ухвали від 16.07.2021 року, а також відповідачу було направлено копію позовної заяви із додатками. Відповідач у встановлений судом строк не надав суду відзивів на позовну заяву, у зв`язку з чим, суд розглядає справу за наявними матеріалами. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, у зв`язку з наступним. Судом встановлено, що сторони у справі є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Дитина проживає разом із позивачкою та перебуває на її утримані. Відповідач матеріальної допомоги добровільно не надає. Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 08 жовтня 2010 року у справі 2-3738-2010 з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі 400 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивачка звернулася до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, які стягуються з відповідача за вказаним рішенням суду до 3000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Згідно з вимогами ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таке право кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дитину до її повноліття, який закріплений в у ст. 51 Конституції України, а також у ст. 180 Сімейного кодексу України та гарантується Державою, в свою чергу, ст. 15 СК України чітко регламентовано, що сімейні обов`язки не можуть бути перекладені на іншу особу. Відповідно до вимог ст. ст. 18, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Україною, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Приписами ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, а батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України визначено, що при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання. Такий висновок також узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, що викладено у постанові від 30 квітня 2020 року у справі № 283/1309/17. Відповідно до вимог ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року, відповідно до вимог ст. 192 СК розмір аліментів, зазначено, що визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів. При визначенні розміру аліментів суд враховує вимоги щодо мінімального розміру аліментів, який не може бути менший ніж 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачено ч. 2 ст. 182 СК України. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Приписами ч. ч. 1, 2 ст. 80 СК України визначено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі; розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Як встановлено судом, рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 08 жовтня 2010 року з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітньої доньки стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі 400 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У позовній заяві позивачка просить збільшити розмір аліментів які стягуються з відповідача на утримання дитини з 400 грн. до 3 000 грн. щомісячно. Однак, позивачкою не надано суду належних доказів на підтвердження того, що відповідач має можливість та спроможний сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі заявленому позивачем до стягнення 3 000 грн. щомісячно. Законом України «Про державний бюджет України на 2021 рік» визначено прожитковий мінімум для дітей від 6 до 18 років, який з 1 липня 2021 року становить 2 510 гривень. З матеріалів справи вбачається, що неповнолітній [PERSON] , на час розгляду справи виповнилось 17 повних років. Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги те, що розмір аліментів, визначений рішенням Красногвардійського районного суд м. Дніпропетровська від 8 жовтня 2010 року, є набагато нижчим за рівень прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з урахуванням того, що дитина відповідно до чинного законодавства України має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, а також, враховуючи при визначенні розміру аліментів, відповідно до вимог ст. 182 СК України, матеріальне становище платника аліментів, що останній є працездатною особою та відсутність відомостей про наявність іншої дитини чи непрацездатних батьків на утриманні, з урахуванням чого суд дійшов висновку про можливість зміни розміру аліментів, визначеного рішенням Красногвардійського районного суд м. Дніпропетровська від 8 жовтня 2010 року, та вважає за можливе стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1500 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що є об`єктивним, необхідним, достатнім та справедливим розміром стягнення аліментів з урахуванням встановлених у справі обставин. Відповідно до до ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки, позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду, то з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial