Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позов мотивований тим, 21 вересня 2003 року сторони зареєстрували шлюб у Вінницькому міському відділі реєстрації актів цивільного стану,\~ актовий запис № 2235. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 01 листопада\~ 2012 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано.\~ Від шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , який після розірвання шлюбу проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Як зазначено в позовній заяві, протягом останніх двох років відповідач перестав надавати кошти на утримання дитини. Державної допомоги на утримання дитини позивач не отримує. Відповідач проходить службу за контрактом у В/Ч - [ADDRESS] , та на пропозицію позивача домовитись про його участь в утриманні їхнього сина відхиляє без будь-яких пояснень, в силу чого позивач змушена звернутись до суду та просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Однак, під час судових дебатів позивач просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , у розмірі 1/4 від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час, дату, місце розгляду справи був повідомлений належним чином. В судове засідання 27.07.2015р. відповідач не з`явився повторно, хоча,\~ як вбачається з телефонограми від 20.07.2015р., про час, дату, місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Таким чином, з урахуванням приписів ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд прийшов до висновку про розгляд справи у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін і позивач не заперечила проти такого порядку розгляду справи. Заслухавши позивача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 01 листопада 2012 року,\~ у справі №212/11275/2012\~ розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 21 вересня 2003 року Вінницьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану,\~ актовий запис № 2235. Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 14.07.2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, [PERSON] являється\~ батьком [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з довідки № 6364\~ від 11.06.2015 року, виданої МКП «ЖЕК №12», [PERSON] , [INFO] та її неповнолітній син [PERSON] , [INFO] , зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] . Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом позивач та відповідач не знаходять спільної згоди щодо форми та розміру утримання дитини. Пленум Верховного Суду у п. 17 постанови №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», роз`яснив, що за\~ відсутності домовленості між\~ батьками про сплату аліментів\~ на\~ дитину той\~ із\~ них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Мінімальний\~ розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж\~ 30\~ відсотків\~ прожиткового\~ мінімуму\~ для\~ дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч.2 ст. 182 СК України). При визначенні суми стягнення аліментів суд враховує вікову категорію неповнолітньої дитини та звичайні потреби дитини. Крім того суд враховує, що відповідач є фізично здоровою людиною працездатного віку, має постійну роботу і стабільний заробіток, інших утриманців не має, а відтак має можливість надавати матеріальну допомогу неповнолітній дитині. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, з огляду на вищевикладене та беручи до уваги те, що позивач в судових дебатах просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , у розмірі 1/4 від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття, суд вважає за можливе позов задовольнити, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже, з відповідача слід стягнути на користь держави 243,60 грн. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved