Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-05 00:00:00

В січні 2021 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач вказав, що 9 вересня 2004 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб у Заболотівській сільській раді Чортківського району Тернопільської області, актовий запис № 3. Від шлюбу вони мають сина [PERSON] , [INFO] . З відповідачкою не проживають з березня 2020 року, спільного господарства не ведуть, спільний сімейний бюджет відсутній. За час спільного проживання в них часто виникали непорозуміння, сварки, в них різні інтереси та несумісність характерів. Фактично їх сім`я розпалася, існує формально. Тому позивач просить шлюб розірвати, стягнути з відповідачки на його користь сплачений судовий збір. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, від нього надійшла заява про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася повторно, відзиву не подала, про причини неявки суду не повідомила, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Судом встановлено, що з 9 вересня 2004 року сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрували у Заболотівській сільській раді Чортківського району Тернопільської області, актовий запис № 3. Від шлюбу вони мають сина [PERSON] , [INFO] . Сторони не проживають разом з березня 2020 року, спільного господарства не ведуть, спільний сімейний бюджет відсутній. За час спільного проживання в них часто виникали непорозуміння, сварки, в них різні інтереси та несумісність характерів. Фактично їх сім`я розпалася, існує формально. Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 вищезазначеного Кодексу шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За змістом частини третьої статті 109 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім`ї є неможливим і це буде суперечити інтересам позивача, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити. У відповідності з вимогами ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд стягує з відповідачки на користь позивача понесені ним і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 908 гривень.

Outcome: approved