Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-23 00:00:00

До Великобурлуцького районного суду Харківської області надійшов позов [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Підсереднє», в якому, з урахуванням уточнень, позивач просить: - розірвати договір оренди землі б/н від 01.01.2007, зареєстрований 21.11.2007 за №040768900417 у Харківській регіональній філії ДП «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» та додаткову угоду від 26.04.2016 до договору оренди землі б/н від 01.01.2007; - - зобов`язати Приватне акціонерне товариство «Підсереднє» (ЄДРПОУ: 00387134) повернути [PERSON] земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,3908 га, кадастровий номер 6321484200:02:000:0357, що розташована на території Підсереднянської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області; - - стягнути на користь [PERSON] з приватного акціонерного товариства «Підсереднє» заборгованість з орендної плати у розмірі 26 927,00 грн. та пеню за прострочення сплати орендної плати за 2019-2020 роки у розмірі 952,32 грн. Рішенням Великобурлуцького районного суду Харківської області від 02.09.2021 позов [PERSON] задоволено частково, 2 немайнові вимоги - задоволено, майнову вимогу щодо стягнення заборгованості з орендної плати та пені за прострочення орендної плати - задоволено частково, а саме задоволено вимоги про стягнення заборгованості з орендної плати за користування земельною ділянкою у розмірі 21 676,56 грн. та пені за прострочення виплати орендної плати у розмірі 409,14 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат, а саме стягнення судового збору з відповідача на користь позивача в розмірі 2535, 31 грн. Питання про розподіл витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме витратна професійну правничу допомогу, вказаним рішенням не вирішено, представником позивача відповідно до вимог ч.8 ст.141 ЦПК України у позовній заяві та під час розгляду справи було зроблено заяву про намір подати докази, які підтверджують розмір таких витрат. 10.09.2021 до суду надійшла заява представник позивача [PERSON] - адвоката Прасолова І.В. про ухвалення додаткового рішення у вищевказаній цивільній справі, яка була направлена засобами поштового зв`язку 06.09.2021, про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Підсереднє» витрат з надання професійною правничої допомоги в розмірі 30 000,00 грн. В заяві представник позивача зазначає, що при ухваленні рішення не було вирішено питання про витрати, які позивач поніс при розгляді справи і які складаються із витрат на професійну правничу допомогу. В обґрунтування розміру судових витрат адвокат Прасолов І.В. надає: копію договору про надання професійної правничої допомоги б/н від 29.01.2021; копію додаткової угоди від 30.01.2021; копію звіту №1 про приймання-передавання наданих послуг від 06.09.2021; копію звіту №2 про приймання-передавання наданих послуг від 08.09.2021. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Прасолов І.В. підтримав заяву, просив ухвалити додаткове рішення та стягнути з відповідача на користь відповідача витрати з надання професійною правничої допомоги в розмірі 30 000,00 грн . Представник Приватного акціонерного товариства «Підсереднє» в судове засідання не з`явився, клопотань про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, чи будь-яких інших заяв від відповідача до суду не надходило. Відповідно до інформації, отриманої за допомогою сервісу відстеження поштових відправлень «Укрпошта», відповідач ПАТ «Підсереднє» 11.09.2021 отримав заяву представника позивача про винесення додаткового рішення та клопотання про долучення доказів. Суд, вислухавши представника позивача, перевіривши доводи заяви щодо необхідності ухвалення додаткового рішення та розподілу судових витрат, дослідивши надані матеріали, зазначає наступне. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Нормами ст.246 ЦПК України передбачено, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення , яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному ч.2 ст.246 ЦПК України, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати (п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України) Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Зі змісту ст.58 ЦПК України вбачається, що сторона, третя особа, а також особа, якій за законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Відповідно до ст.60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Згідно ст.15 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Суд, відповідно до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України, при розгляді заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення в частині вирішення питання щодо розподілу судових витрат враховує правові висновки, викладені у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, в якій суд касаційної інстанції зазначив, що положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI). Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: - надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; - складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; - представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. Відповідно до пунктів 1, 2, 4, 5, 6, 12 частини третьої статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів. При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України). Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу в сумі 30 000 грн. представником позивача надано: - договір про надання професійної правничої допомоги б/н від 29.01.2021, укладений між [PERSON] та керуючим Адвокатським бюро «Ігоря Прасолова» Прасоловим І.В.; - додаткову угоду від 30.01.2021, укладену між [PERSON] та керуючим Адвокатським бюро «Ігоря Прасолова», до договору про надання професійної правничої допомоги б/н від 29.01.2021; - звіт №1 від 06.09.2021 про приймання-передавання наданих послуг адвокатом Прасоловим І.В. за результатами виконання умов Договору б/н від 29.01.2021; - звіт №2 від 08.09.2021 про приймання-передавання наданих послуг адвокатом Прасоловим І.В. за результатами виконання умов Договору б/н від 29.01.2021; - квитанція про сплату послуг в сумі 10 000,00 грн. Згідно пункту 2.2 додаткової угоди від 30.01.2021 сторони домовились, що вартість послуг адвокатського бюро за договором складає 30 000, 00 грн., одна година роботи адвоката складає 2000,00 грн. У п.2.4 додаткової угоди від 30.01.2021 зазначено про те, що сторони домовились, що вартість отриманих послуг за Договором буде сплачена клієнтом в місячний термін після набрання законної сили рішенням суду першої інстанції по справі про розірвання договору оренди землі, стягнення заборгованості з орендної плати, повернення земельної ділянки власнику. Відповідно до звіту №1 від 06.09.2021 про приймання-передавання наданих послуг адвокатом Прасоловим І.В. за результатами виконання умов Договору б/н від 29.01.2021 обсяг наданої правової наступний: - вивчення наданих матеріалів та заслуховування пояснень (1 год.) 2000,00 грн.; - аналіз нормативного матеріалу, коментарів, пошук і вивчення судової практики в аналогічних справах (2 год.) 4000,00 грн.; - надання консультації та роз`яснень щодо розірвання договору оренди землі, стягнення заборгованості з орендної плати, повернення земельної ділянки власнику (1 год.) 2000,00 грн.; - підготовка та подання позовної заяви про розірвання договору оренди землі, стягнення заборгованості з орендної плати, повернення земельної ділянки власнику (3 год.) 6000,00 грн.; - підготовка та подання заяви про участь в судових засіданнях по справі в режимі відеоконференції (1 год.) 2000,00 грн.; - підготовка та подання уточненої позовної заяви (2 год.) 4000, 00 грн.; - представництво інтересів Клієнта під час розгляду справи в Великобурлуцькому районному суді Харківської області по справі № 616/109/21 (4 год.) 8000,00 грн.; - складання заяви про винесення додаткового рішення по справі № 616/109/21 (1 год.) 2000,00 грн. Всього надано послуг на суму 30 000, 00 грн., вказаний звіт підписано сторонами договору, претензій щодо виконання умов договору не надходило. Зі змісту звіту №2 від 08.09.2021 про приймання-передавання наданих послуг адвокатом Прасоловим І.В. за результатами виконання умов Договору б/н від 29.01.2021 вбачається, що адвокатом Прасоловим І.В. зобов`язання за результатами виконання умов Договру б/н від 29.01.2021 виконав на суму 30 000,00, вказані послуги оплачуються клієнтом відповідно до умов договору, з них 10 000,00 грн. було сплачено клієнтом 08.09.2021. Відповідно до квитанції ПриватБанк №0.0.2257853139.1 від 08.09.2021 [PERSON] здійснено оплату послуг за договором від 29.01.2021 в розмірі 10 000, 00 грн. Згідно практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, як зазначено в п.95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015р., п.88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004 р., заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає позицію щодо юридичного терміну «фактично понесені» витрати на правову допомогу, згідно з якою в ситуації, коли заявник ще не сплатив адвокатський гонорар, але він має сплатити його згідно із договірними зобов`язаннями на користь особи, яка представляла заявника протягом провадження у Європейському суді з прав людини, має право висувати вимоги щодо сплати гонорару згідно з договором. Відповідно Суд вважає витрати за цим гонораром «фактично понесеними». З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Тогджу проти Туреччини», заява № 27601/95, п. 158, від 31 травня 2005 року; «Начова та інші проти Болгарії», заяви №№ 43577/98 і 43579/98, п. 175, ECHR 2005 VII; «Імакаєва проти Росії», заява № 7615/02, ECHR 2006 XIII; «Карабуля проти Румунії», заява № 45661/99, п. 180, від 13 липня 2010 року; «Бєлоусов проти України», заява № 4494/07, п. 116, від 07 листопада 2013 року. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що наявні підстави для відшкодування позивачу витрат на правову допомогу, оскільки вони є фактично понесеними. Жодних заяв від відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу та доказів на підтвердження їх неспівмірності до суду не надходило. З огляду на те, що позивачем було заявлено три вимоги, з яких дві вимоги немайнового характеру задоволено, а позовну вимогу майнового характеру задоволено частково (заявлено 27 879,32 грн., задоволено 22085,7 грн., тобто 79 %), суд визначає суму витрат на професійну правничу допомогу, яка підлягає стягненню наступним чином: -(30 000:3)х79:100 = 7900 (вимога немайнового характеру), -10 000 +10 000 =20 000,00 грн. (дві вимоги майнового характеру) З врахуванням вищезазначеного, враховуючи, що відповідачем, не доведено неспівмірності понесених позивачем витрат на правничу допомогу, не подано клопотання щодо зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, суд приходить до висновку, що заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення суду щодо відшкодування витрат на правову допомогу підлягає задоволенню частково в сумі 27900,00грн. Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що представником відповідача Приватного акціонерного товариства «Підсереднє» - адвокатом Янченковим О.С. в заяві про прийняття та долучення до матеріалів справи доказів щодо витрат відповідача з надання йому професійної правничої допомоги від 17.06.2021, відповідно до вимог ч.8 ст.141 ЦПК України, зроблено заяву про намір подати докази, які підтверджують розмір витрат. (а.с.125-128) Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Враховуючи, що представником відповідача докази про розмір витрат на правову допомогу до суду протягом 5 днів з дня ухвалення рішення не надано, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення заяви представника відповідача Приватного акціонерного товариства «Підсереднє» - адвоката Янченковим О.С. без розгляду.

Outcome: partial