Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

В травні 2014 року позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 20.10.2009 року, проживають разом, проте не ведуть спільного господарства. Мають спільну дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею. Відповідач не надає достатньо коштів на її утримання та на утримання доньки, нести витрати по утриманню дитини самостійно їй важко, тому просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини та на її утримання. Зазначила, що донька має психічне захворювання - аутизм, потребує особливого до неї ставлення, тому вона не працює, весь свій час витрачає на дитину, оскільки не може залишити її без нагляду. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, а тому вона хоче отримувати аліменти на утримання дитини щомісячно в розмірі 2 500 грн. але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку від дня пред»явлення позову та до її повноліття, а також на своє утримання кошти в розмірі 2 000 грн., щомісячно від дня пред»явлення позову і до досягнення дитиною шести років. А також просила стягнути з відповідача на її користь витрати на правову допомогу в розмірі 800 грн. В судовому засіданні позивачка та її представники підтримали позовні вимоги, просили позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнав позов частково, зазначив, що розуміє, що повинен утримувати свою доньку, проте, може сплачувати аліменти на її утримання в розмірі 1 500 грн. щомісячно. Щодо стягнення з нього коштів на утримання дружини заперечував в повному обсязі, пояснюючи це тим, що дружина сама може себе матеріально забезпечити. Вислухавши думку учасників судового процесу, дослідивши письмові матеріали справи, судом було встановлено наступне. Сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20.10.2009 року (а.с.16), мають спільну доньку [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якої батьком записаний відповідач - [PERSON] (а.с.17). На даний час сторони проживають разом, проте не ведуть спільного господарства та не мають єдиного сімейного бюджету. Як зазначила позивачка, відповідач матеріальну допомогу на її утримання та на утримання доньки в повній мірі не надає, а тому вона має намір вирішити питання про стягнення аліментів в судовому порядку відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов»язок утримувати дитину є рівною мірою обов»язком як матері, так і батька. Причому обов»язком особистим і індивідуальним. Відповідно до ст. 84 СК України дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Для задоволення вимоги про стягнення аліментів подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов»язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. В судовому засіданні було встановлено, що дитина сторін по справі має вроджене психічне захворювання - аутизм, що підтверджується консультативним висновком Міського Центру «Психічне здоров»я дітей та підлітків» від 11.03.2014 року в якому надано висновок про ранній дитячий аутизм дитини (а.с.18), а також діагностичним обстеженням дитини на наявність і ступінь прояву аутизму з використанням методики АDOS Модуль 1, проведене громадською організацією «Системна допомога дітям з аутизмом «Маленький принц»», яким підтверджено, що дитина має психічне захворювання - аутизм і у зв»язку з цим надані рекомендації для її розвитку та навчання (а.с.19-21). Крім того, психічне захворювання дитини підтверджується витягом з протоколу засідання психолого-медико-педагогічної консультації від 06.06.2014 року №5/49 (а.с. 64) та висновком психологічного огляду дитини (а.с. 65-66). Як було встановлено в судовому засіданні позивачка по справі не працює, у зв»язку з психічною хворобою дитини присвячує їй весь свій час, оскільки не може залишити її без нагляду, дитячого навчального закладу дитина не відвідує, що говорить про те, що наявність у дитини вад фізичного чи психічного розвитку зумовлює як додаткові витрати на дитину, так і обмежує дружину у самостійному матеріальному забезпеченні. Відповідно до ч. 3 ст. 84 СК України якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Відповідач є працездатним, отримує постійний дохід, працює на посаді вчителя фізичної культури СШДС «Радість», а також проводить додаткові заняття з фізичної культури, крім того, зареєстрований як фізична особа-підприємець і отримує додатковий дохід, а тому суд вважає, що він спроможний надавати позивачці аліменти на утримання їхньої дитини та на її утримання. Частина 1 ст. 80 СК України передбачає, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України враховує стан здоров»я та матеріальне становище дитини, стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення. Що ж стосується розміру аліментів, то, відповідно до вимог ст. 184 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, який вважає за необхідне, задовольняючи позовні вимоги про стягнення аліментів частково, стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі 2 000 грн., але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06.05.2014 року і до її повноліття. Відповідно до вимог ст. 80 СК України, розмір аліментів, що буде стягуватися одному з подружжя, визначається судом, який вважає за необхідне, частково задовольняючи позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини, стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти щомісячно в розмірі 1000 грн. починаючи з 06.05.2014 року і до досягнення дитиною 6-річного віку. Відповідно до договору про надання правової допомоги від 05.05.2014 року (а.с.28-30), що було укладено між позивачкою та Адвокатським бюро «[PERSON]», гонорар адвокатського бюро складає 800 грн., які згідно платіжного доручення від 03.06.2014 року позивачкою було сплачено на користь вказаного адвокатського бюро (а.с. 55), а тому вимоги позову в цій частині також підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню понесені по справі судові витрати у вигляді судового збору в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial