Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-18 00:00:00

В травні 2016р. позивач ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON], в якому просив суд: стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість у розмірі 8083,77 грн. Ухвалою судді Апеляційного суду м. Києва від 23 травня 2016р. підсудність вказаної цивільної справи визначено Шевченківському районному суду м. Києва. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 02 грудня 2005р. між сторонами було укладено договір про відкриття в рамках зарплатного проекту карткового рахунку та кредитної лінії № 0072002053, який було змінено додатковою угодою № від 24 грудня 2013р. (далі по тексту - договір), відповідно до якого відповідачці було відкрито кредитну лінію для проведення операцій з використанням платіжної картки з лімітом заборгованості по кредиту не більше 4000,0 грн. на строк до 30 листопада 2015р. За користування кредитом відповідачка зобов'язана була сплачувати проценти у розмірі 36,0 % річних. Відповідачка свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, платежі за кредитним договором і в термін, встановлений умовами кредитного договору, не здійснюються, решта заборгованості не повертається. Станом на 09 лютого 2016р. заборгованість відповідачки становить 8083,77 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, при цьому, при подачі позовної заяви сторона позивача клопотала про розгляд справи за відсутності її уповноваженого представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка, про час і місце судового розгляду оповіщалася у встановленому законом порядку, у судове засідання не з'явилася, про поважність причин неявки суд не повідомляла та не просила розглядати справу у свою відсутність, свого представника до суду не направила, заперечення проти позову не подавались. Оскільки сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що 02 грудня 2005р. між сторонами було укладено договір, відповідно до якого відповідачці було відкрито кредитну лінію для проведення операцій з використанням платіжної картки з лімітом заборгованості по кредиту не більше 4000,0 грн. на строк до 30 листопада 2015р. За користування кредитом відповідачка зобов'язана була сплачувати проценти у розмірі 36,0 % річних. Згідно із розрахунком заборгованості за кредитним договором станом на 09 лютого 2016р. заборгованість відповідачки становить 8083,77 грн., яка складається з: 4000,0 грн. - заборгованість по кредиту; 2772,69 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитними коштами; 969,25 грн. - пеня, нарахована на прострочену заборгованість за процентами; 341,83 грн. - пеня, нарахована на прострочену заборгованість за кредитом. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Таким чином, в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що відповідачка свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, а тому суд вважає, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону і підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1378,0 грн.

Outcome: approved