Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-10 00:00:00

В січні 2015 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - Банк) звернулося до суду з позовом до [PERSON], в якому після уточнення позовних вимог ставиться питання про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 11882 грн. 42 коп. та судових витрат по справі. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між Банком та відповідачем 04.09.2008 року був укладений кредитний договір б/н, відповідно до умов якого Банк надав позичальнику кредитні кошти , в розмірі 7800 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Взяті на себе зобов'язання, відповідно до умов кредитного договору, Банк виконав у повному обсязі. Проте, відповідач, незважаючи на це, порушив його, оскільки, своєчасно не погашав кредит та не сплачував проценти за користування ним, внаслідок чого станом на 30.11.2014 року утворилася заборгованість по кредитному договору в розмірі 11882 грн. 42 коп., яка складається з : · заборгованості за процентами в розмірі 8944, грн. 94 коп.; · заборгованості з комісії в розмірі 2937 грн. 48 коп. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні. Відповідач у судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача в заяві на адресу суду не заперечував проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до наступного. Зокрема, судом встановлено, що між Банком та відповідачем 04.09.2008 року був укладений кредитний договір б/н, відповідно до умов якого Банк надав позичальнику кредитні кошти в сумі 7800 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Також сторони узгодили інші його умови. Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 вересня 2011 року з відповідача на користь банку стягнуто заборгованість за вищевказаним кредитним договором в розмірі 16890 грн. 20 коп. Як встановлено в судовому засіданні заборгованість за вищевказаним кредитним договором відповідачем не погашена. Відповідно до ч. 1 зобов'язання - правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з ч. 2 зобов'язання виникають із підстав, установлених , зокрема: договорів та інших правочинів. Зобов'язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом ( ч . 1 ). Такі підстави зазначені в ст. ст. , , , ЦК України, які не передбачають таку підставу припинення зобов'язання як ухвалення судом рішення про задоволення вимог кредитора. Відповідно до наведеного та за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином. Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. Отже, саме по собі ухвалення судом рішення про задоволення вимог кредитора, виконання якого не проведено, не припиняє зобов'язальних правовідносин сторін договору й не звільняє боржника від виконання передбаченого договором зобов'язання. За такого, позивач має право на отримання процентів за користування кредитом та комісії, передбачених договором за період з 27.09.2011 року по 31.11.2014 року (в межах заявлених вимог). Так, матеріали справи вказують на те, що дійсно за вказаний період у відповідача перед позивачем рахується заборгованість за процентами в розмірі 8944 грн. 94 коп. та комісії за користування кредитом в розмірі 2937 грн.48 коп. Обумовлений розрахунок заборгованості, відповідно до ст. 60 ЦПК України, не спростовано. Також в матеріалах справи відсутні жодні докази, що б спростували доводи банку щодо наявності та розміру боргу, докази щодо повного або часткового погашення відповідачем вказаної заборгованості, а також докази щодо наявності передбачених законом чи договором підстав, які б повністю, частково або тимчасово звільняли позичальника від виконання взятих на себе зобов'язань. В той же час положення ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України вказують на обов'язок кожної сторони довести належними доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved