Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-31 00:00:00

В серпні 2018 р. позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON], про спонукання до виконання ухвали про затвердження мирової угоди шляхом стягнення заборгованості за договором позики, мотивуючи свої вимоги тим, що ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 20.03.2013, у справі №2-6998/12, було затверджено мирову угоду між позивачем та відповідачем. Відповідно до п. 5 даної ухвали відповідач погашає позивачеві борг, судові витрати починаючи з 01 січня 2014 і зобов'язується повернути суму боргу у розмірі 58 594,00 дол. США, судові витрати по справі в сумі- 3 306,00 грн., витрати на правову допомогу в сумі- 8 100,00 грн. не пізніше 01 січня 2016. Крім того, як зазначається у п. 7 ухвали від 20.03.2013, сторони дійшли згоди, що після виплати відповідачем боргу позивачу, відповідач виплачує позивачеві за весь час, що пов'язаний із поверненням боргу, починаючи від дня визначеного в п. 2 мирової угоди по день остаточної виплати боргу, 5% річних від суми боргу, зазначеної в п. 2 мирової угоди. Станом на дату звернення до суду із позовом, відповідач не в повному обсязі виконав зобов'язання щодо погашення боргу, чим порушив умови виконання мирової угоди. Так, за період з 01.01.2014 по 01.08.2018 відповідач сплатив позивачеві борг у розмірі 7 778,75 дол. США. Таким чином, станом на 01.08.2018 заборгованість відповідача становить: 50 815, 25 дол. США- сума основного боргу, 13 427, 79 дол. США- 5% річних, 3 306,00 грн.- судових витрат та 8 100,00 грн.- витрат на правову допомогу. З урахуванням викладеного та оскільки ухвала суду від 20.03.2013 про затвердження мирової угоди не є виконавчим документом, на підставі якого можна було б розпочати процедуру примусового виконання рішення суду, позивач був змушений звернутися до суду із даним позовом, у якому просить стягнути із відповідача [PERSON] на його користь: 50 815, 25 дол. США- суми основного боргу, 13 427, 79 дол. США- 5% річних, 3 306,00 грн.- судових витрат, 8 100,00 грн.- витрат на правову допомогу, а також судовий збір 8 810,00 грн., позв'язаний із розглядом даної справи. У судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному обсязі, посилаючись на обставини зазначені у позові. Представник відповідача [PERSON] позов визнала частково, просила суд відмовити в частині стягнення 5% річних. Вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні права та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 20.03.2013, у справі №2-6998/12, було затверджено мирову угоду між позивачем та відповідачем. З тексту зазначеної ухвали суду вбачається, що відповідач погашає позивачеві борг, судові витрати починаючи з 01 січня 2014 і зобов'язується повернути суму боргу у розмірі 58 594,00 дол. США, судові витрати по справі в сумі- 3 306,00 грн., витрати на правову допомогу в сумі- 8 100,00 грн. не пізніше 01 січня 2016. Крім того, як зазначається у п. 7 ухвали від 20.03.2013, сторони дійшли згоди, що після виплати відповідачем боргу позивачу, відповідач виплачує позивачеві за весь час, що пов'язаний із поверненням боргу, починаючи від дня визначеного в п. 2 мирової угоди по день остаточної виплати боргу, 5% річних від суми боргу, зазначеної в п. 2 мирової угоди. Відповідно до ч. 2 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Відповідно до ст. 208 ЦПК України, виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і в строки, передбачені цією угодою. Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження». У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень. Таким чином, ч. 3 ст. 208 ЦПК України встановлено окремий порядок виконання ухвали суду про затвердження мирової угоди, у випадку невиконання вказаного процесуального документу. А саме, єдиним таким порядком є надання такої ухвали органу виконання судових рішень для її примусового виконання. В даному випадку позивач не скористався таким своїм правом, а звернувся до Дарницького районного суду м. Києва із позовом про спонукання до виконання ухвали про затвердження мирової угоди шляхом стягнення заборгованості за договором позики. Оскільки, цивільне процесуальне законодавство не передбачає такого предмету захисту як спонукання до виконання ухвали суду про затвердження мирової угоди шляхом стягнення заборгованості за договором позики, а іншим законним порядком, згідно ч. 3 ст. 208 ЦПК України, позивач не скористався, тому у задоволенні позову суд вважає необхідним відмовити у повному обсязі. Крім того, позивач не позбавлений права звернутися до суду з окремим позовом про стягнення із відповідача 5% річних за порушення виконання грошового зобов'язання, оскільки за даним предметом спору така вимога не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed