overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

В серпні місяці 2014 року заявник звернулася з заявою про встановлення опіки над недієздатним і призначення опікуна, посилаючись на те , що рішенням Смілянського районного суду Черкаської області від 17 травня 2010 року гр-на :[PERSON], було визнано недієздатним .Опіка над даною фізичною особою на час розгляду справи не встановлювалась. В даний час недієздатний перебуває на державному утриманні в Чехівському психоневрологічному інтернаті с.Чехівка Чорнобаївського р-ну Черкаської області.Враховуючи стан здоров»я хворого та його місце перебування, орган опіки тобто сільська Рада с.Крутьки Чорнобаївського р-ну Черкаської області звернулась до суду з відповідною заявою та просить встановити над [PERSON] опіку , призначивши над ним опікуна в особі директора психоневрологічного інтернату :-Свищ Дем»яна Володимировича. Предстаник органу опіки органу місцевого самоврядування с.Крутьки Чорнобаївського р-ну Черкаської області в судове засідання не з»явився .Сільською радою подано клопотання про розгляд справи без участі їх представника ,просять задовольнити подану ними заяву в повному обсязі. Заінтересована особа ,керівник психоневрологічного інтернату в судове засідання представника не надіслав, подав клопотання розглядати справу без участі представника , проти задоволення заявлених вимог не заперечує. Враховуючи відсутність представників заявника і заінтересованої особи та наявність відповідних клопотань, суд проводив розгляд справи у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України ,тобто без здійснення звукозапису. Ознайомившись зі змістом заяви та дослідивши матеріали справи суд вважає ,що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст. 58 Цивільного кодексу України, опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК , суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. В даному випадку судом встановлено ,що 17травня 2010 року рішенням Смілянського районного суду Черкаської області було дійсно визнано [PERSON] недієздатним ,опіка над ним при цьому- не встановлювалась.На час звернення заявника до суду та розгляду справи в суді ,останній перебуває на утриманні психоневрологічного інтернату с.Чехівка Чорнобаївського р-ну Черкаської області . 31липня 2014року ,органом опіки та піклування органу місцевого самоврядування, прийнято рішення про звернення до суду з клопотанням втановлення опіки над даним недієздатним та призначення над ним опікуна . За таких обставин суд вважає за необхідне задовольнити заяву сільської ради с.Крутьки Чорнобаївського району Черкаської області про встановлення опіки над недієздатним і призначення опікуна.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

В серпні місяці 2014 року, позивач звернулась до суду зазначивши, що 08 вересня 2007 року з відповідачем уклали свій перший шлюб зареєстрований в відділі реєстрації актів цивільного стану Придніпровського району м. Черкаси Черкаського МУЮ за актовим записом № 90. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Зі слів позивача, вони з відповідачем подружніх стосунків тривалий час не підтримують, шлюб носить формальний характер та суперечить її інтересам, що і спонукало звернутись до суду з позовом про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач подала письмове клопотання з проханням, через неявку відповідача , продовжити розгляд справи без її участі, провести заочний розгляд справи та задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з»явився хоча був повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи тому суд за клопотанням позивача визнав неявку останнього в судове засідання, як без поважної причини і прийняв рішення про проведення заочного розгляду справи та проводив його у відповідності з законом. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Змістом ст.ст. 110 та 112 СК України визначено можливість розірвання шлюбу в судовому порядку за заявою однієї з сторін, в разі неможливості його подальшого збереження. В даному конкретному випадку, сторонами втрачено почуття кохання та взаємоповаги, а сам шлюб носить формальний характер. Сторони тривалий час ніяких стосунків не підтримують, відновлювати подружні стосунки позивач не бажає так, як це шкодить її інтересам, що являється підставою для розірвання шлюбу. Приймаючи до уваги вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

В серпні місяці 2014 року, позивач звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів, зазначивши, що з відповідачем зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Придніпровського району м. Черкаси Черкаського МУЮ та мають від спільного шлюбу неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на її утриманні. Враховуючи, що Вони з відповідачем проживають окремо, дитина потребує матеріальної допомоги, яку останній не надає їй в добровільному порядку позивач змушена була звернутись до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/4 частини його заробітку /всіх доходів/, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання позивачка - не з'явилась, а подала письмове клопотання з проханням розглянути позов без її участі та задовольнити змінені позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з.явився, хоча був повідомлений належним чином про час та місце слухання справи . Про причину своєї неявки суд не повідомив,клопотань про відкладення розгляду справи на іншу дату від нього не надходило, тому суд у відповідності до ст.224 ЦПК України прийняв рішення про заочний розгляд цивільної справи. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заявлений позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. Судом встановлено фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Сторони тривалий час разом не проживають ,подружніх стосунків не підтримують. Дитина знаходиться на утриманні позивачки, що підтверджено довідкою сільської ради . Факт родинних стосунків відповідача та дитини - підтверджено в судовому засіданні свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] від 10 червня 2008 року, де в графі батько зазначено прізвище , ім'я та по батькові відповідача. Судом встановлено, що дитина сторін дійсно потребує матеріальної підтримки . У відповідності до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей, а ч.3ст.181 цього ж кодексу визначено ,що в разі не досягнення батьками домовленості між собою по питанню способу виконання обов.язку по утриманню дитини, аліменти стягуються з відповідної сторони за рішенням суду. Змістом ст.ст.182 та 183 СК України, визначені обставини ,що повинні враховуватися судом при визначенні розміру аліментів та порядок встановлення самого розміру аліментів. В даному випадку, відповідач являється фізично здоровим, інших непрацездатних членів сім,ї на утриманні не має і може надавати матеріальну підтримку дитині в розмірі визначеному судом , що являється підставою для задоволення позову в частині стягнення аліментів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

В серпні місяці 2014 року позивачка, [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням та зняття його з реєстраційного обліку. В підтвердження свого позову [PERSON] вказує, що з 1990 року по 2012 рік перебувала в шлюбі з [PERSON], який проживав і був прописаний у квартирі, яка належить їй на підставі свідоцтва на право на спадщину, за адресою [ADDRESS]. Сімейне життя не склалося. 27 грудня 2012 року рішенням Чорнухинського районного суду Полтавської області шлюб було розірвано. Відповідач, [PERSON], залишив сім'ю і проживає окремо, комунальні послуги не сплачує, не несе ніяких витрат по утриманні квартири. Просила суд визнати [PERSON] таким, що втратив право на проживання в [ADDRESS] та зобов'язати начальника сектору громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб Чорнухинського районного відділу внутрішніх справ зняти з реєстраційного обліку [PERSON] В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі суду показала, що вона є власником будинку в якому проживає разом зі своїми дітьми. Квартира належить їй на підставі свідоцтва про право на спадщину і вона є власником, відповідно до технічного паспорта. Відповідач з квітня 2013 року проживає окремо. Відповідач по справі, [PERSON], в судове засідання не з'явився. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. В судовому засіданні допитаня, як свідок, [PERSON], яка суду показала, що проживає в [ADDRESS]. Вона є сусідкою позивачки по справі. Підтвердила, що [PERSON] проживає в Автономній Республіці Крим у своїх дочок, більше одного року. Підтвердила те, що відповідач достовірно знає про дату, час і місце розгляду справи. В судовому засіданні встановлено, що з 1990 року по 2012 рік позивачка [PERSON] перебувала в шлюбі з [PERSON], від шлюбу мають дітей, які проживають разом з матір'ю [ADDRESS]. У грудні місяці 2012 року шлюб між сторонами було розірвано в судовому порядку. Квартира, розташована [ADDRESS], належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину і відповідно до технічного паспорту вона є її власником, Після розірвання шлюбу відповідач виїхав з смт. Чорнухи Полтавської області, але залишився зареєстрованим в квартирі, створює їй та її родині певні перешкоди та значно впливає на фінансовий стан її сім'ї. Позивачка сплачує комунальні платежі за всіх зареєстрованих членів сім'ї. Відповідно до п.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом, у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено між ним і власником житла. Відповідач, як встановлено в судовому засіданні, не проживає в [ADDRESS] з квітня 2013 року, тобто більше року відсутній без поважних причин, тому втратив право на користування даним будинком. Відповідно до ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановленні строки, провадиться в судовому порядку. Заслухавши покази позивачки та дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-11 00:00:00

В серпні місяці 2016 року [PERSON] звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська, заінтересована особа: Амур-Нижньодніпровський районний у м. Дніпропетровську відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про встановлення факту народження дитини. В обґрунтування заяви зазначив, що [INFO] його дружина [PERSON] народила дитину, [PERSON] в м. Донецьку, що підтверджується медичним свідоцтвом «першого полового відділення Центральної міської КЛ №24 м. Донецька» про народження №565 від 08.08.2016. Так, заявник звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного у м. Дніпропетровську відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській областіпро реєстрацію народження дитини, про те в реєстрації народження дитини йому було відмовлено, оскільки місце народження дитини зареєстровано на тимчасово окупованій території України, а саме: м. Донецьк. Зважаючи на викладене вище, заявник просить встановити факт народження [PERSON], [INFO], яка народилася в місті Донецьк, Україна, мати - [PERSON], громадянка України; батько - [PERSON], громадянин - України. Перевіривши письмові докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що з 02 вересня 2011 року [PERSON] перебуває в шлюбі з [PERSON] зареєстрованого Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актова запис № 910, від якого [INFO] [PERSON] народила доньку, [PERSON] в м. Донецьку, що підтверджується медичним свідоцтвом «першого полового відділення Центральної міської КЛ №24 м. Донецька» про народження №565 від 08.08.2016. Так, заявник звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного у м. Дніпропетровську відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській областіпро реєстрацію народження дитини, про те в реєстрації народження дитини йому було відмовлено, оскільки місце народження дитини зареєстровано на тимчасово окупованій території України, а саме: м. Донецьк. Відповідно до ст.. п.7 ч.1 ст.256 ЦК України, суди розглядають справи про народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-09 00:00:00

в серпні місяці 2016 року [PERSON] звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська, заінтересована особа: Амур-Нижньодніпровський районний у м. Дніпропетровську відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про встановлення факту народження дитини. В обґрунтування заяви зазначив, що [INFO] року його дружина [PERSON] народила дитину, [PERSON] в м. Торез, Донецької області, що підтверджується медичним свідоцтвом «Муниципальнова учреждения Торезской центральной городской больницей (так записано російською мовою)» про народження №252 від 18.06.2016 та свідоцтвом про народження дитини від 06.07.2016 зареєстрований Кіровським міським відділом записів актів цивільного стану Державної реєстраційної палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, актова запис №82. Так, заявник звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного у м. Дніпропетровську відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській областіпро реєстрацію народження дитини, про те в реєстрації народження дитини йому було відмовлено, оскільки місце народження дитини зареєстровано на тимчасово окупованій території України, а саме: м. Торез Донецької області. Зважаючи на викладене вище, заявник просить встановити факт народження [PERSON], [INFO], яка народилася в місті Торез Донецької області, Україна, мати - [PERSON], громадянка України; батько - [PERSON], громадянин - України. Перевіривши письмові докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що з 28 липня 2015 року [PERSON] перебуває в шлюбі з [PERSON] зареєстрованого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Якимівського районного управління юстиції у Запорізькій області, актова запис № 55, від якого [INFO] року [PERSON] народила доньку, [PERSON] в м. Торез Донецької області, що підтверджується медичним свідоцтвом «Муниципальнова учреждения Торезской центральной городской больницей (так записано російською мовою)» про народження №252 від 18.06.2016 та свідоцтвом про народження дитини від 06.07.2016 зареєстрований Кіровським міським відділом записів актів цивільного стану Державної реєстраційної палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, актова запис №82. Так, заявник звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного у м. Дніпропетровську відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській областіпро реєстрацію народження дитини, про те в реєстрації народження дитини йому було відмовлено, оскільки місце народження дитини зареєстровано на тимчасово окупованій території України, а саме: м. Торез Донецької області. Відповідно до ст.. п.7 ч.1 ст.256 ЦК України, суди розглядають справи про народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

В серпні місяці 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] посилаючись на те, що 19 червня 1993 року він та відповідач зареєстрували шлюб, проте, спільне життя з відповідачем у нього не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, а тому вважає, що збереження шлюбу є неможливим, просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не зявився, направив заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, направила заяву про розгляд справи без її участі, позов визнала. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 19 червня 1993 року. Спільних дітей від шлюбу не мають. Під час подружнього проживання у сторін виявились різні характери, погляди на шлюб та сімю, шлюбні відносини фактично припинилися з грудня 2014 року та з цього часу шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що сімя розпалась та зберегти її неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Зважаючи на те, що відповідач позов визнав, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

В серпні місяці 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] посилаючись на те, що 29 вересня 1990 року він та відповідач зареєстрували шлюб, проте, спільне життя з відповідачем у нього не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, а тому вважає, що збереження шлюбу є неможливим, просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не зявився, направив заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, направила заяву про розгляд справи без її участі, позов визнала. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 29 вересня 1990 року. Від шлюбу мають сина, [PERSON], [INFO]. Під час подружнього проживання у сторін виявились різні характери, погляди на шлюб та сімю, шлюбні відносини фактично припинилися з червня 2014 року та з цього часу шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що сімя розпалась та зберегти її неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Зважаючи на те, що відповідач позов визнав, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

В серпні місяці 2016 року [PERSON] звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося, дитина знаходиться на її утриманні, свої батьківські обов'язки щодо у тримання свого сина відповідач не виконує. Зважаючи на викладене вище, позивачка просить на підставі ст. 180-183 СК України стягнути з відповідача на свою користь на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивачка та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них [INFO] народилася донька, [PERSON]. Сторони разом не проживають, дитина знаходиться на утриманні матері, свої батьківські обов'язки щодо утримання дитини відповідач не виконує. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При встановленні розміру аліментів, суд бере до уваги стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, а також його можливість надавати утримання. Враховуючи розмір отримуваної відповідачем щомісячної заробітної плати, суд вважає, що з відповідача на корить позивача слід сягнути аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

В серпні місяці 2016 року [PERSON] звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося, дитина знаходиться на її утриманні, свої батьківські обовязки щодо у тримання своєї доньки відповідач не виконує, дитина знаходиться на утримання матері. Зважаючи на викладене вище, позивачка просить на підставі ст. 180-183 СК України стягнути з відповідача на свою користь на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON], аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не зявилася, направила заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивачка та відповідач перебували в сімейних відносинах та проживали однією сімєю, від якого у них 08 червня 2006 року народився син [PERSON]. Спільне життя у позивача та відповідача не склалося, сторони разом не проживають, дитина знаходиться на утриманні матері, свої батьківські обовязки щодо утримання дитини відповідач не виконує. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. При встановленні розміру аліментів, суд бере до уваги стан здоровя та матеріальне становище дітей, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, а також його можливість надавати утримання . Враховуючи розмір отримуваної відповідачем щомісячної заробітної плати, суд вважає, що з відповідача на корить позивача слід сягнути аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved