overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-10 00:00:00

В травні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 16 грудня 1998 року сторони уклали шлюб. Позивач не бажає жити однією сімєю з [PERSON], збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Тому [PERSON] просить суд розірвати шлюб. У судовому засіданні позивач підтримує позов та просить суд задовольнити його. [PERSON] не зявився у судове засідання. Відповідач надіслав заяву (а.с.14), в якій він визнає позов та просить розглянути цивільну справу в його відсутності. На підставі ч.1 ст.224 ЦПК України суд постановив протокольну ухвалу про прове-дення заочного розгляду цивільної справи у відсутності відповідача. Вислухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 16 грудня 1998 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у ВРАГС Березанської міської ради, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №1109. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про одруження серії І-БК №017020 від 16 грудня 1998 року (а.с.5). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них. Як розяснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН. Встановлено, що [PERSON] не бажає жити однією сім`єю з відповідачем. Збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Примушування позивача до шлюбу з [PERSON] не допускається. З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між ними, допустимо розірвати. Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Встановлено, що [PERSON] сплатила судовий збір в розмірі 640 гривень. Ця обставина підтверджується квитанцією (а.с.1). Предявлений нею позов задоволений в повному обсязі. З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 640 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

В травні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з заявою, в якій просить визнати її дочку [PERSON], [INFO], недієздатною, посилаючись на те, що остання страждає на стійке хронічне психічне захворювання, і перебуває під диспансерним наглядом в Хмельницькому обласному психоневрологічному диспансері з 2017 року, не може розуміти значення своїх дій і керувати ними, в звязку з чим потребує опіки та стороннього догляду. Крім того, заявник просить призначити її опікуном дочки. В судовому засіданні заявник вимоги заяви підтримала. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради в судове засідання не зявився, однак подав заяву про слухання справи у його відсутності та проти задоволення заяви не заперечує, крім того надав суду подання з клопотанням про встановлення опіки над [PERSON] та призначити [PERSON] опікуном над її дочкою. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд знаходить заяву такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільно-процесуальним кодексом України. Судом об'єктивно встановлено, що [PERSON], [INFO] дійсно з 2017 року перебуває під диспансерним наглядом Хмельницького обласного психоневрологічного диспансеру, хворіє хронічним психічним захворюванням, внаслідок чого не може розуміти значення своїх дій, керувати ними, у звязку з чим, потребує постійного стороннього догляду та допомоги. Крім того, згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 459 від 31 серпня 2017 року [PERSON] страждає стійким хронічний психічним розладом у вигляді помірної розумової відсталості з поведінковими розладами з дитинства, внаслідок чого не розуміє значення своїх дій та не може керувати ними. Таким чином, [PERSON] слід визнати недієздатною та встановити над нею опіку. Разом з тим, умови проживання [PERSON] та її характеристика дають підстави вважати можливим виконувати нею опікунські обов'язки щодо її дочки [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

В травні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про ви-знання недієздатним двоюрідного брата [PERSON], [INFO] та призначення її опікуном. На обґрунтування своїх вимог заявником зазначено, що [PERSON] хворіє на стійке хронічне психічне захворювання, є інвалідом І групи та перебуває на обліку в Хмельницькому обласному психонев-рологічному диспансері з 1968 року. Про нього піклується заявник, яка створила йому належні умови для проживання та матеріальне забезпечення, в звязку з чим просить визнати [PERSON] недієздатним та призначити її опікуном. В судовому засіданні заявник вимоги заяви підтримала. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Хмельниць-кої міської ради в судове засідання не зявився, однак подав заяву про слухання справи у його відсутності та проти задоволення заяви не заперечує, крім того на-дав суду подання з клопотанням про встановлення опіки над [PERSON] та призначити [PERSON] опікуном над її братом. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд знаходить заяву такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок ви-знання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільно-процесуальним кодексом України. Судом об'єктивно встановлено, що [PERSON], [INFO], дійсно з 1968 року перебуває під диспансерним наглядом Хмельни-цького обласного психоневрологічного диспансеру, хворіє хронічним психічним захворюванням та є інвалідом І групи, внаслідок чого не може розуміти значення своїх дій, керувати ними, у звязку з чим, потребує постійного стороннього догля-ду та допомоги. Крім того, згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 502 від 07 вересня 2017 року [PERSON] хворіє психічним захворюванням, у вигляді деменції внаслідок органічного ураження ЦНС з судомним синдромом з дитинст-ва, внаслідок чого не розуміє значення своїх дій та не може керувати ними. Таким чином, [PERSON] слід визнати недієздатним та встановити над ним опіку. Разом з тим, умови проживання [PERSON] та її характеристика дають під-стави вважати можливим виконувати нею опікунські обов'язки щодо її двоюрід-ного брата [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

В травні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про визнання фак-ту смерті батька [PERSON], [INFO] в м. Луганську 21 грудня 2016 року. На обґрунтування своїх вимог заявниця зазна-чила, що її батько постійно проживав та був зареєстрований в [INFO], помер - 21 грудня 2016 року на тимчасово окупованій території, а тому не може провести державну реєстрацію смерті батька та отримати свідоцтво про його смерть. Встановлення факту смерті [PERSON] заявниці необ-хідне для отримання свідоцтва про його смерть та прийняття спадщини. В судовому засіданні заявниця підтримала свої вимоги. Представник зацікавленої особи в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності. Заслухавши учасника процесу, дослідивши надані докази суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що [PERSON] є донькою [PERSON], що був зареєстрований та постійно проживав на тимчасово окупованій території в м. Лу-ганську в квартирі [ADDRESS], де помер 21 грудня 2016 року, а тому заявниця не може провести державну реєстрацію смерті батька та отримати свідоцтво про його смерть для звернення до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Вказані обставини підтверджуються: показаннями заявниці; копією свідоцтва про народження заявниці, в якому її батько вказаний [PERSON]; копією свідоцтва про шлюб, з якого слідує, що заявниця після реєстрації шлюбу змінила прізвище на [PERSON]; копією відмови Хмельницького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] № 188/15,19.4-36 від 23 травня 2017 року. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встанов-лення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом дер-жавної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно положень ст. 257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що ма-ють юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин, а силу п. 18 вказаної постанови, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне зна-чення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання Враховуючи, що [PERSON] помер 21 грудня 2016 року на тимчасово оку-пованій території в м. Луганську, і заявниця не може у інший спосіб у встановленому порядку зареєструвати його смерть та отримати свідоцтво про смерть для прийняття спадщини, суд вважає за можливе встановити факт його смерті. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

В травні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування предявленого позову позивач вказала, що з 14 листопада 2015 року вони з відповідачем перебувають у шлюбі, зареєстрованому Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 662. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом з нею. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. Фактично припинили сімейні відносини. Причиною розпаду сімї стали: різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Вважає, що сімя розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору про поділ майна немає. Після розірвання шлюбу дитина залишається проживати та виховуватись нею. Просить позов задовольнити. Позивачка у судове засідання не зявилась. Подала суду заяву, у якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився. Подав суду заяву, у якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнав. Згідно зі ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. У судовому засіданні було встановлено, що сторони сімейні стосунки припинили. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося, спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. Причиною розпаду сімї стали: різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Позивачка вважає, що сімя розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору про поділ майна немає. Відповідно ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам. Задовольняючи позов, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати, а саме судовий збір у сумі 640 гривень 00 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-29 00:00:00

В травні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування пред'явленого позову позивачка вказала, що з 20 жовтня 2012 року вона з відповідачем перебувають у шлюбі, зареєстрованому Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 447. Від шлюбу сторони дітей не мають. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Фактично припинили сімейні відносини. Причиною розпаду сім'ї стали: різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Вважає, що сім'я розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору про поділ майна немає. Просить позов задовольнити. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі та про відсутність заперечень проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився. Судом вживалися заходи щодо його повідомлення про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Відповідно до положень ч.1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність у справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що позивачка проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно зі ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. У судовому засіданні було встановлено, що сторони сімейні стосунки припинили з травня 2015 року. Від шлюбу сторони дітей не мають. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сім'ї стали: різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Позивачка вважає, що сім'я розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору про поділ майна немає. Відповідно ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

В травні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO]. На обґрунтування своїх вимог позивач за-значила, що відповідач не виконує батьківські обовязки, ухиляється від вихо-вання дитини, фінансово її не забезпечує. Про дитину піклується позивач одно-осібно. В судовому засіданні позивач та її представник вимоги позову підтримали. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо пред-мета спору на стороні позивача Органу опіки та піклування служби у справах дітей виконавчого комітету Хмельницької міської ради в судовому засіданні підтримала вимоги позивача та вважає за доцільним позбавити відповідача ба-тьківських прав. Відповідач в судовому засіданні вимоги позову визнав та не заперечував про позбавлення його батьківських прав відносно сина. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є бать-ками неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Рішен-ням Хмельницького міськрайонного суду від 31 березня 2014 року шлюб між сторонами розірвано. Відповідач не займається вихованням дитини, не надає матеріальну допомогу, не цікавиться умовами його життя та станом здоровя, а також не проживає зі своїм сином з 2014 року. Вихованням та утриманням ди-тини займається позивач. Ці обставини в судовому засіданні підтверджуються: копією свідоцтвом про народження [PERSON]; копією рішення Хмельницького міськрайонного суду від 31 березня 2014 року про розірвання шлюбу між сторонами; довідкою директора Хмельницького навчально-виховного обєднання № 28 від 27 вересня 2016 року № 01-38/359 з якої слідує, що батько [PERSON] сином не цікавить-ся за час навчання, не зявлявся, допомоги не надає; довідкою завідувача Хме-льницького дошкільного закладу № 29 «Ранкова зірка» з якої вбачається, що ба-тько [PERSON] сином не цікавився за час відвідування садочка, не зявлявся; актом ЖЕК 7 від 21 березня 2017 року, з якого вбачається, що зі слів опитаних сусідів, [PERSON] по місцю проживання його сина [PERSON] в квартирі [ADDRESS]/3а в м. Хмельницькому не зявлявся та не відвідував є 2013 року; копіями постанов Хмельницького міськрайонного суду про притяг-нення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУ-пАП, за неналежне виконання батьківських обовязків. Відповідно до ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені су-дом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Оцінюючи встановлені обставини та надані докази суд приходить до ви-сновку, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх обовязків по вихован-ню сина [PERSON], а тому у відповідності до ст.164 СК України його слід позбави-ти батьківських прав відносно дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

В травні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав відносно сина - [PERSON], [INFO]. На обгрунтування своїх вимог позивач зазначила, що відповідач не виконує свої батьківські обовязки, дитиною не цікавиться та фінансово його не забезпечує, а тому просить задовольнити позов. В судове засідання представник позивача подала заяву про слухання справи у її відсутності та вимоги позову підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився, однак подав нотаріально засвідчену заяву про слухання справи у його відсутність та дає згоду на позбавлення його батьківських прав відносно сина - [PERSON], [INFO]. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Відділу опіки та піклування служби у справах дітей виконавчого комітету Хмельницької міської ради подала заяву про слухання справи у її відсутності та проти задоволення позову не заперечує. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню в порядку ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, оскільки дійсно відповідач долею дитини не цікавиться та матеріальну допомогу на її утримання не надає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-09 00:00:00

В травні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказала, що 06 серпня 2009 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у виконкомі Сокирянської сільської ради Теплицького району Вінницької області, актовий запис за №2. В шлюбі мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем. Вказала, що сімейне життя не склалось, оскільки чоловік не піклувався про створення нормальних сімейних відносин, не забезпечував сім'ю матеріально, вони мають різні погляди на життя, проживають окремо і поновлювати подружні стосунки вона не бажає. В судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені вимоги про розірвання шлюбу підтримує. Вважає, що їх сім'ю зберегти неможливо, так як з листопада 2016 року вони проживають окремо, мають різні погляди на сім'ю. За таких обставин вважає неможливим поновлення подружніх стосунків, просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] позов визнав, пояснив, що він має намір утворити нову сім'ю. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 06 серпня 2009 року, шлюб зареєстровано виконавчим комітетом Сокирянської сільської ради Теплицького району Вінницької області, актовий запис за № 2(а.с.6). В шлюбі мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем, що підтверджується довідкою Пологівської сільської ради Теплицького району за №257 від 29 травня 2017 року(а.с.7,8). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Пункт 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вказує, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, вказує, що сімейне життя не склалось через поведінку відповідача, відповідач проти позову не заперечує, сторони проживають окремо з листопада 2016 року, сімейні відносини, що склались, негативно впливають на інтереси позивача та малолітньої дитини, тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача та інтересам малолітньої дитини. Судові витрати, які складаються з судового збору, який було сплачено позивачем в розмірі 640 грн., відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача.

Outcome: approved