Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

В травні 2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що вона 29.07.2006 р. зареєструвала шлюб з відповідачем у виконавчому комітеті Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 319. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Зі слів позивача, на даний час діти мешкають з нею та перебувають на повному її утриманні, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, участі у її утриманні не бере. Посилаючись на вищевикладене та норми закону, позивач просила суд: стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей: доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з моменту подачі позову до досягнення дітьми повноліття. У судове засідання позивач не зявилась. Надала до суду клопотання про слухання справи у її відсутність. Позов підтримала, просила суд задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд, за письмовою згодою позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 319. Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження Серія 1-ОК №192276, актовий запис №33 від 10.09.2011 року та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження Серія 1-ОК №068868, актовий запис №13 від 05.05.2007 року. Сторони проживають окремо, спільний побут та господарство не ведуть. На даний час діти мешкають з позивачем та перебувають на її утриманні. Відповідач на даний час добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Доказів про наявність між сторонами домовленості про добровільну сплату аліментів немає. Згідно з ч.1 ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У силу ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)\~стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно положень\~ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодний доказ у справі не має для суду наперед встановленого значення. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про задоволення позову. Згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст.ст.180, 182, 183 СК України, та,

Outcome: approved