Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

Головний лікар Лисичанської обласної психіатричної лікарні звернувся до суду із заявою про продовження надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку [PERSON] строком на 6 місяців, посилаючись на те, що на теперішній час за своїм психічним станом [PERSON] потребує продовження надання йому амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку без його свідомої згоди, оскільки у разі її ненадання останній може вчинити дії, які завдадуть значної шкоди його здоров'ю. Представник заявника [PERSON] в судове засідання не була присутньою, надала письмову заяву, в якій просила справу про продовження амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку [PERSON] розглянути без її участі. [PERSON] в судовому засіданні не був присутнім, надав письмову заяву, в якій згодний з продовженням надання йому амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Законний представник [PERSON], в судове засідання не з»явилась, належним чином повідомлялась про день і час розгляду справи, про причину неявки суд не повідомила. Прокурор у судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечував, вважає, що є передбачені законом підстави для продовження надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку [PERSON]. Суд, дослідивши заяву та додані до неї письмові докази, зясувавши думку прокурора, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO], перебуває на диспансерному обліку у лікаря-психіатра з 1989 року з приводу легкої розумової відсталості, дебільність середнього ступеню враженості. Щорічно лікувався в Лисичанській ОПЛ, Луганській ОКПНЛ, Сватовській ОПЛ. Притягався до кримінальної відповідальності за ст. 186 ч.1, 186 ч.2 КК України. Проходив судово-психіатричну експертизу в Луганській ОКПНЛ, визнаний неосудним. Перебував на примусовому лікуванні з 16.08.2008 року по 07.03.2009 року. Після виписку повторно скоїв правопорушення за ст. 186 ч.2, повторно проходив примусове лікування в СОПЛ з 17.07.2009 року по 21.06.2010 року. При виписці хворому призначена амбулаторна психіатрична допомога у примусовому порядку ( рішення Лисичанського міського суду від 03.06.2009 року, рішення Сватівського районного суду від 07.06.2010 року) . Перебував на примусовому лікування з посиленим режимом в м. Жданівка з 10.08.2011 року по 11.06.2013 року на підставі постанови Лисичанського міського суду Луганської області від 30.05.2011 року , для подальшого лікування переведений в Перевальську ОПЛ, де знаходився з 11.06.2013 року по 19.06.2013 року . Переведений до Сватівської ОПЛД для проходження примусового лікування зі звичайним наглядом. Рішенням Сватівського районного суду від 23.05.2014 року примусова міра медичного характеру змінена зі стаціонарного на АППП.В теперішній час перебуває під слідством. За висновком комісії лікарів-психіатрів від 31.01.2016 року, лікарська комісія дійшла висновку, що на теперішній час за своїм психічним станом [PERSON] потребує в продовженні наданні йому амбулаторної психіатричної допомоги без його усвідомленої згоди, оскільки має тяжкий психічний розлад у формі легкої розумової відсталості,, дебільності середнього ступеню враженості, внаслідок чого він завдасть значної шкоди своєму здоров'ю, у зв'язку з погіршенням психічного стану, у разі ненадання йому психіатричної допомоги. Згідно ч. 2 ст. 12 Закону України «Про психіатричну допомогу» амбулаторна психіатрична допомога може надаватись без усвідомленої згоди особи або без згоди її законного представника у разі встановлення у неї тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона завдасть значної шкоди своєму здоров'ю, у зв'язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Амбулаторна психіатрична допомога без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника надається лікарем-психіатром в примусовому порядку за рішенням суду. Частина 4 вищезазначеної статті передбачає, що особа, якій надається амбулаторна психіатрична допомога в примусовому порядку, повинна оглядатись лікарем-психіатром не рідше одного разу на місяць, а комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на шість місяців для вирішення питання про продовження чи припинення надання їй такої допомоги. У разі необхідності продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку понад 6 місяців лікар-психіатр повинен надіслати до суду за місцем проживання особи заяву про продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги. За таких обставин, зібрані у справі докази дають підстави для задоволення заяви головного лікаря Лисичанської обласної психіатричної лікарні про продовження амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку [PERSON]. На підставі ст. 12 Закону України «Про психіатричну допомогу»,

Outcome: approved