Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-13 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась [PERSON] з вимогами визнати за [PERSON] право користування жилим приміщенням кімнати [ADDRESS]. Зобов'язати виконавчий комітет Вінницької міської ради укласти з ПОЗИВАЧЕМ договір найму житлового приміщення, а саме кімнати [ADDRESS]. Позовні вимоги аргументовані тим, що на підставі рішення адміністрації та профспілкового комітету ВАТ «Завод «Термінал» протокол № 5 від 15.11.2005 року на сім'ю у складі трьох осіб, а саме: [PERSON], син - [PERSON], донька - [PERSON], [INFO] було видано ордер №228 на кімнату [ADDRESS]. В дану кімнату позивач вселилась та проживає ще з 1995 року. Ця обставина була засвідчена рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці у справі №2-5205-11 від 10.01.2012р. Отримавши ордер позивач не змогла вчасно прописатись, так як в неї були тяжкі сімейні обставини саме тоді померла її мати та на утриманні знаходилось двоє малолітніх дітей. До січня 2012 року позивач була зареєстрована в [ADDRESS], але згідно рішення Ленінського районного суду м. Вінниці у справі №2-5205-11 від 10.01.2012р., була визнана такою, що втратила право на користування даною кімнатою і позивача було знято з реєстрації. Позивач звернувся до Управління державної міграційної служби України у Вінницькій області з проханням зареєструвати її у кімнаті [ADDRESS]. Однак їй було повідомлено, що ордер дійсний на протязі 30 днів та в зв'язку з пропуском вказаного терміну було відмовлено. Також позивач звернулась до Вінницької міської ради, але листом Департаменту житлового господарства від 10.06.2014 року № 1-20-32588/01-20 було відмовлено у поновлені ордеру на кімнату [ADDRESS]. Позивач зазначає, що оскільки вона фактично вселилась та проживає в даній кімнаті, а ордер є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення і може бути виданий лише на вільне жиле приміщення. Протягом 19 років добросовісно проживала в спірній кімнаті, сплачувала всі комунальні платежі, за утримання будинку, що підтверджується довідкою №53 від 24.09.2014р., а тому просить суд визнати за нею право користування [ADDRESS]. В заяві від 27.11.2014р. представник позивача зменшив позовні вимоги та просив суд визнати за [PERSON] право користування жилим приміщенням кімнати [ADDRESS]. Представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі позов підтримує відповідно вимог уточненої позовної заяви та просив суд судові витрати залишити за позивачем. Представник відповідача покладався на розсуд суду. Судом по справі встановлені наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини: 20.02.2006р. позивачу було видано ордер №228 на кімнату [ADDRESS]. ( а.с. 5) Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці у справі №2-5205-11 від 10.01.2012р., позивача визнано такою, що втратила право на користування даною кімнатою [ADDRESS]. ( а. с.6) Судом встановлено, що у позивача відсутня заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг за користування кімнатою [ADDRESS]. ( а. с. 7) Як вбачається з акту складеного [PERSON], [PERSON] та [PERSON] посвідченого начальником МКП »ЖЕК№6» від 02.10.2014р. [PERSON], [PERSON] та [PERSON] з жовтня 1994р. проживають в кімнаті [ADDRESS]. ( а. с. 9) Судом встановлено, що позивач зверталась до Управління державної міграційної служби України у Вінницькій області з проханням зареєструвати її у кімнаті [ADDRESS]. Однак їй було повідомлено, що ордер дійсний на протязі 30 днів та в зв'язку з пропуском вказаного терміну було відмовлено. (а.с.8) [PERSON] житлового господарства від 10.06.2014 року № 1-20-32588/01-20 було відмовлено у поновлені ордеру на кімнату [ADDRESS]. ( а. с. 8) Судом встановлено, що особовий рахунок [NUMBER] на кімнату, [ADDRESS] відкрито на ім'я. позивача.( а. с. 26) Згідно довідки виданої МКП «ЖЕК№6» від 19.11.2014р. №4793 позивач проживає в кімнаті [ADDRESS] без реєстрації. ( а. с.27) Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 14.01.2015р. позовну заяву [PERSON] до Виконавчого комітету Вінницької міської ради про визнання права користування жилим приміщенням та зобов'язання укласти договір найму жилого приміщення в частині вимог щодо зобов'язання виконавчого комітету Вінницької міської ради укласти з [PERSON] договір найму житлового приміщення, а саме кімнати [ADDRESS] - залишено без розгляду. Судом встановлено, що гуртожиток по [ADDRESS] перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Вінниці що підтверджується рішенням ВК ВМР від 02.11.2011р. №2960. (а.с. 22-23) Згідно зі ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ст.61 Житлового кодексу України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем громадянином, на ім'я якого видано ордер. Предметом договору найму жилого приміщення у будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок - ст. 63 ЖК УРСР. Відповідно до п. 2 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків здійснюється згідно з свідоцтвом на право власності або договором найму (оренди). ст. 58 ЦПК України, встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. ст. 60 ЦПК України встановлено, що - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд, вважає за необхідне визнати за [PERSON] право користування жилим приміщенням кімнати [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved