Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-10 00:00:00

До Березанського міського суду Київської області звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років. В обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що рішенням Березанського міського суду Київської області від 30.10.2019 шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 17.09.2016 Березанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 89, розірвано. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Отже, відповідач, як батько дитини, зобов`язаний надавати позивачу матеріальну допомогу на її утримання. За відсутності добровільної згоди відповідача щодо способу його участі в її утриманні позивач змушена звернутись до суду. Відтак, просить стягнути з відповідача кошти на своє утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно з часу звернення до суду та до досягнення малолітньою дитиною - [PERSON] , [INFO] , трьох років. Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 03.12.2020 відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. За правилами ч. 1 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Позивач в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі з підстав, в ньому наведених, просила задовольнити. Суду пояснила, що відповідач працевлаштований, отримує достатній, сталий дохід, що дозволяє йому надавати допомогу на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, проте більшу частину заробітку отримує неофіційно. Представник відповідача в судовому засіданні вказав, що з відповідача вже стягуються аліменти на утримання їх спільної з позивачем малолітньої дитини в розмірі ј частки від доходу відповідача щомісячно, та просив вирішити справу згідно чинного законодавства. В судовому засіданні надав довідку про доходи від 04.01.2021 № 15, видану ФОП [PERSON] , згідно з якою останній працює на посаді слюсаря, розмір його нарахованого доходу за період з жовтня 2020 року по грудень 2020 року становить по 5 000 грн. щомісяця, з яких утримання - по 975 грн. щомісяця, та дохід до виплати - 4 025 грн. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином. Причини неявки суду не повідомив, відзиву та клопотань про відкладення розгляду справи не надходило (а.с.25, 27-28). У відповідності до п. 4 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою. Враховуючи вказані обставини, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача на підставі п. 4 ч. 3 ст. 223 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог та заперечень, дійшов таких висновків. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Березанського міського суду Київської області від 30.10.2019 (справа № 356/622/19), шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 17.09.2016 Березанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 89, розірвано (а.с.6-7). Від цього шлюбу сторони мають має спільну дитину - малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 19.10.2018 року Баришівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 202 (а.с.5). Так, у відповідності до ч. 1 ст. 75 СК України дружина, чоловік, повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до положень ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. При цьому, за змістом ч. 4 ст. 84 СК України, таке право має дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. У відповідності до ч.2 ст.77 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило у грошовій формі. З урахуванням положень ч. 1 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відтак, закон передбачає окреме безумовне право дружини, з якою проживає дитина, на її матеріальне утримання батьком дитини, незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. З урахуванням імперативних вимог ч.1 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Враховуючи положення ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказами в розумінні ч. 1 ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до положень ст. 264 ЦПК України суд, ухвалюючи судове рішення, зобов`язаний встановити, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувались вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. За таких обставин, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази в їх сукупності, судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання визначеного законом обов`язку щодо утримання дружини, відтак, наявні правові підстави для стягнення з останнього аліментів у судовому порядку. Так, при вирішенні питання щодо встановлення розміру аліментів судом враховано матеріальний стан сторін, те, що малолітня дитина - [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю, відповідач з сім`єю не проживає, матеріальної допомоги на утримання дружини не надає, домовленості між сторонами про сплату аліментів не досягнуто. Крім того, відповідач є працездатним, фізично здоровим, має визначений законом обов`язок по утриманню малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , інших утриманців та аліментних зобов`язань не має, не має інших доведених обов`язкових і обтяжуючих його фінансовий стан утримань та виплат з доходу, не обмежений у працевлаштуванні, що характеризує його майновий стан, а також вказує на можливість надання матеріальної допомоги. Будь-яких доказів зворотного суду надано не було. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Таким чином, виходячи з наданих суду доказів та встановлених фактичних обставин, враховуючи положення ч. 2 ст. 80, ч. 2, 4 ст. 84 СК України, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки підлягають задоволенню, а саме стягненню з відповідача на користь позивача аліментів на її утримання в розмірі ј частини всіх видів доходів відповідача щомісячно до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трьох років, так як вказаний розмір аліментів є доцільним, відповідає меті зобов`язання щодо утримання, обставинам справи та інтересам сторін. При цьому, суд враховує положення ст. 128 КЗпП України, за змістом якої при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти процентів, а у випадках, окремо передбачених законодавством України, - п`ятидесяти процентів заробітної плати, яка належить до виплати працівникові. Згідно з ч. 2 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості у разі стягнення аліментів - 50 відсотків. Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами (ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження»). Отже, за встановлених судом обставин, стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) не суперечить чинному законодавству та не порушує прав відповідача, визначених ст. 128 КЗпП України та ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження». Водночас, доказ, долучений представником відповідача в судовому засіданні 11.01.2021, а саме довідка про доходи від 04.01.2021 № 15, видана ФОП [PERSON] , не приймається судом до розгляду з підстав, визначених ч. 8 ст. 83 ЦПК України, як такий, що поданий поза встановленими строками та без обґрунтування неможливості його подання у визначений строк з причин, що не залежали від нього (а.с.35). Положеннями ч. 1 ст. 79 СК України передбачено, що аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. А відтак, вимоги позивачки підлягають задоволенню з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 25.11.2020. Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. Враховуючи ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відтак, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840,80 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved