overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

В травні 2015 року [PERSON] звернулась в суд із заявою про встановлення факту належності її матері [PERSON], яка померла 24 жовтня 2014 року, державного акта про право власності на земельну ділянку, серії ВН №057350, виданого 03 червня 2003 року на підставі розпорядження Козятинської районної державної адміністрації від 22 травня 2003 року №217, на імя [PERSON]. В обґрунтування вказаного факту і необхідності встановлення його судовим рішенням заявник вказала в заяві, що 24 жовтня 2014 року померла її мати [PERSON]. Після смерті матері відкрилась спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,8547 га, розташовану на території Білопільської сільської ради. Вона (заявник), як спадкоємець за заповітом, спадщину прийняла, подавши до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Проте, оформити свої спадкові права вона не може, оскільки при виготовленні вищевказаного державного акта про право власності на земельну ділянку в написанні прізвища її матері була допущена помилка. А саме, замість прізвища [PERSON], в державному акті зазначено [PERSON]. Таким чином встановлення факту належності її покійній матері [PERSON] вищевказаного державного акта на право власності на земельну ділянку їй необхідно для оформлення своїх спадкових прав на вказану земельну ділянку. При цьому, заявник посилається на положення ст.ст. 256-258 ЦПК України та на документи, що додані нею до заяви. В судове засідання заявник не зявилася, надала в суд заяву з просьбою розглянути справу у її відсутності, вказавши, що заяву підтримує. Представник заінтересованої особи Білопільський сільський голова в судове засідання не зявився, надав в суд заяву з просьбою розглянути справу у його відсутності, вказавши, що не заперечує щодо задоволення заяви. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, заяву необхідно задовольнити. Так, 03 червня 2003 року, був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку, серії ВН №057350, на підставі розпорядження Козятинської районної державної адміністрації від 22 травня 2003 року №217, на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,8547 га, розташовану на території Білопільської сільської ради, Козятинського району, на імя [PERSON]. (а.с.7) Проте, в свідоцтві про смерть (а.с.3), в заповіті на імя заявника (а.с.5), в свідоцтві про народження заявника (а.с.6) прізвище покійної матері заявника зазначено як [PERSON]. Таким чином, суд приходить до висновку, що при видачі покійній матері заявника вищевказаного державного акта на право власності на земельну ділянку була допущена помилка в написанні її прізвища. Через неправильність написання прізвища матері заявника у вищевказаному державному акті заявник не може реалізувати свої спадкові права. А тому, з метою захисту прав заявника, факт належності її покійній матері вищевказаного державного акта на право власності на земельну ділянку необхідно встановити судовим рішенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

В травні 2015 року [PERSON] звернулась до Рівненського міського суду із позовом та в вересні 2015 року уточнила позовні вимоги до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» про повернення банківського строкового вкладу /депозиту/ в розмірі 4 914 /чотири тисячі дев'ятсот чотирнадцять/ доларів США 34 центи по договору №2110402 строкового банківського вкладу /депозиту/ без поповнення, оформлений в рамках Пакету послуг «Новий ПУ «Базовий +», від 22.01.2015 року з рахунку [NUMBER]. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що між сторонами був укладений вищенаведений договір банківського вкладу, на підставі п.п. 1.1 та 2.2 якого відповідач прийняв у неї кошти на депозитний рахунок [NUMBER] в розмірі 4 813,00 доларів США терміном на 3 місяці у порядку та на умовах визначених Договором. Внесення коштів в сумі 4813,00 доларів США було здійснено шляхом перерахування з поточного рахунку позивача [NUMBER], що підтверджується заявою на безготівкове перерахування коштів №5066 від 21.01.2015 року. Строк розміщення вкладу закінчився 22.04.2015 року та на новий термін не продовжувався. Згідно п.3.4.5 Договору Відповідач зобов'язаний повернути вклад в кінці строку розміщення вкладу шляхом перерахування коштів на рахунок, а вона має право на отримання суми вкладу та нарахованих процентів. На її заяву від 05.03.2015 року Листом №50/138 від 10.03.2015 року Відповідач повідомив про прийняте рішення №26 від 05.02.2015 року щодо запровадження тимчасової адміністрації, призначення уповноваженої особи Фонду на тимчасову адміністрацію та нездійснення задоволення вимог вкладників під час дії тимчасової адміністрації відповідно до п.1 ч.5 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Вважає дії відповідача такими, що суперечать ст.ст. 55,56 Закону України «Про банки та банківську діяльність» та «Про національний банк України, а за відсутністю відомостей про держану реєстрацію Постанови НБУ від 05.02.2015 року та №26 від 05.02.2015 року щодо запровадження тимчасової адміністрації на сайті МЮУкраїни станом на час звернення позивачки, вказані підзаконні нормативно-правові акти не набрали юридичної сили, тому щодо неї не може бути застосовано положення п.1 ч.5 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Крім того, вищенаведені рішення Фонду вважає суперечними ст.1060 ЦК України, ст. 41 Конституції України, яка має вищу юридичну силу. На підставі положень ст.ст.509,526,1058,1060 ЦК України, відповідач зобов'язаний був виконати умови договору та провести із нею розрахунок до 12.03.2015 року. Станом на 17.07.2015 року заборгованість ПАТ «Комерційний банк «Надра» становить 4914,34 грн.,що підтверджується відповідним звітом відповідача. Згідно наданих суду заперечень відповідача, позовні вимоги вважають безпідставними. Зазначають, що згідно п.2.3 Договору строкового банківського вкладу, датою повернення вкладу сторони визначили 22.04.2015 року. При цьому на виконання постанови НБУ №83 від 05.02.2015 року,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

В травні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом. В своїй позовній заяві вказувала, що 04.06.2011 року вона уклала шлюб із [PERSON], свідоцтво про укладення шлюбу серії І-КЕ №078086 від 04.06.2011 року, видане Червонознам»янською сільською радою Кременчуцького району Полтавської області. Від шлюбу у них народилася дитина [PERSON], [INFO]. На даний час дитина проживає з позивачем та перебуває на повному її утриманні. Посилаючись на вищевикладені обставини позивач просила суд стягнути з [PERSON] на її користь на утримання дитини [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Крім того стягнути з відповідача судові витрати. В судове засідання позивач [PERSON] не прибула, про день, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву, в якій позов підтримала в повному обсязі, просила суд позов задовольнити посилаючись на обставини і підстави викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву, в якій проти задоволення позову не заперечував. Суд, давши аналіз і оцінку наданим доказам, знаходить, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: -стан здоровя та матеріальне становище дитини; -стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; -наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; -інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. За ч.1 ст.183 цього Кодексу частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що обставини викладені в позові мали місце. 04.06.2011 року позивач уклала шлюб із [PERSON], свідоцтво про укладення шлюбу серії І-КЕ №078086 від 04.06.2011 року, видане Червонознам»янською сільською радою Кременчуцького району Полтавської області. Від шлюбу у них народилася дитина [PERSON], [INFO]. На даний час дитина проживає з позивачем та перебуває на повному її утриманні. Суд приходить до висновку, що необхідно задовольнити позовні вимоги позивача. Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення суду у межах платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

В травні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з вищеназваним позовом про розірвання шлюбу. В своїй позовній заяві вказувала, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 20.08.2011. Від шлюбу у сторін неповнолітніх дітей немає, спір щодо майна відстуній, але відповідач не надав згоду на розірвання шлюбу, оскільки позивачу не відоме місце проживання чи перебування відповідача. Шлюбно-сімейні відносини між позивачем та відповідачем були припинені з лютого 2014 року, в зв'язку з тим, що сторони тривалий час не можуть знайти порозуміння з більшості питань і живуть як чужі люди, в звязку із чим почуття любові та поваги між ними втрачено. Посилаючись на вищевикладені обставини позивач [PERSON] просила суд шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибула, надала до суду заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягала, просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув з невідомих суду причин, про день час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом оголошення у пресі, про причини неявки суд не повідомляв. Суд, дослідивши матеріали справи та з'ясувавши\~\~дійсні обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступного. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони 20 серпня 2011 року зареєстрували шлюб у центральному відділі державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сімї за актовим записом № 2214. Від шлюбу у сторін неповнолітніх дітей немає, спір щодо майна відстуній, але відповідач не надав згоду на розірвання шлюбу, оскільки позивачу не відоме місце проживання чи перебування відповідача. Шлюбно-сімейні стосунки між сторонами були припинені з лютого 2014 з причини, що відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з цього приводу між сторонами постійно виникали сварки, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин. Сторони мають діаметрально протилежні погляди на шлюб, сімю. На підставі встановлених фактів суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам сторін по справі. Суд, з урахуванням матеріалів справи в їх сукупності та фактичних обставин даної справи, вважає за необхідне позов задовольнити. Після розірвання шлюбу між сторонами за згодою позивача встановити [PERSON] прізвище - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

В травні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з вищеназваним позовом про розірвання шлюбу та встановлення місця проживання дітей. \~ \~ \~ \~ В своїй позовній заяві вказувала, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 26 лютого 2000 року. Від шлюбу сторони мають двох дітей, доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини між позивачем та відповідачем були припинені в липні 2015 року, в зв'язку з тим, що сторони тривалий час не можуть знайти порозуміння з більшості питань і живуть як чужі люди, в звязку із чим почуття любові та поваги між ними втрачено. Посилаючись на вищевикладені обставини позивач [PERSON], просила суд шлюб розірвати, місце проживання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] встановити з нею. Позивач [PERSON] у судове засідання не прибула, надала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала, просила задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, надав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи приходить до наступних висновків. \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що сторони 26 лютого 2000 року уклали шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Кременчуцької міської ради Полтавської області. Від шлюбу сторони мають дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідними світлокопіями свідоцтв про народження. Шлюбно-сімейні стосунки між сторонами були припинені в липні 2015 року з причини, що відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з цього приводу між сторонами постійно виникали сварки, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин. Сторони мають діаметрально протилежні погляди на шлюб, сімю. На підставі встановлених фактів суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам сторін\~ по справі. Суд з урахуванням матеріалів справи в їх сукупності та фактичних обставин даної справи, а також віку спільних дітей, беручи до уваги вимоги позивача [PERSON] та думку відповідача [PERSON] стосовно позовних вимог, вважає необхідним встановити місце проживання двох дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] з позивачем [PERSON]. Суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу між сторонами за згодою позивача встановити [PERSON] прізвище - [PERSON]. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

В травні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та об-ґрунтовує його тим, що 3 квітня 2012 року вона та [PERSON] уклали шлюб. Позивач не бажає жити однією сімєю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити її ін-тересам. Тому [PERSON] просить суд розірвати шлюб. У судовому засіданні [PERSON] підтримує позов та просить суд задовольнити його. [PERSON] визнає позов та не заперечує проти його задоволення. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази, суд дійшов до вис-новку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 3 квітня 2012 року між сторонами був укладений шлюб, зареєстро-ваний у виконавчому комітеті Свеської селищної ради Ямпільського району Сумської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблений актовий запис №07. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-БП №070991 (а.с.8). 5 жовтня 2004 року у сторін народився син [PERSON] Ця обставина під-тверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ФП №199121 (а.с.7). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлю-бу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них. Як розяснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відпо-відає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генераль-ною Асамблеєю ООН. Встановлено, що позивач не бажає жити однією сім`єю з [PERSON] Збере-ження шлюбу буде суперечити її інтересам. Примушування позивача до шлюбу з [PERSON] не допускається. З огляду на ці обставини суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, допусти-мо розірвати. Крім того, на підставі ч.1 ст.88 ЦПК України з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 243 гривень 60 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

В травні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та обґрун-товує його тим, що сторони є батьками [PERSON] Відповідач не приймає участь в утриманні дитини. Тому [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання [PERSON] в розмірі ? частки від заробітку (доходу) відпо-відача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяч-но, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання [PERSON] не зявилась та надіслала заяву (а.с.13), в якій вона підтримує позов та просить розглянути цивільну справу в її відсутності. [PERSON] не зявився у судове засідання. Він завчасно у встановленому поряд-ку повідомлявся про час та місце розгляду цивільної справи. На підставі ч.1 ст.224 ЦПК України суд постановив протокольну ухвалу про проведення заочного розгляду цивільної справи у відсутності сторін. Дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задово-ленню з таких підстав. Встановлено, що сторони є батьками [PERSON] Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про народження серії I-ОК №026381 від 7 грудня 2005 року (а.с.3). [PERSON] проживає разом з [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ч.1 ст.180, ч.3 ст.181 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.1 ст.182 цього Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За правилом ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач приймає участь в утриманні дочки, він має поганий стан здоров'я та тяжке матеріальне становище, або на його утриманні перебувають інші діти, непрацездатні батьки тощо. З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь [PERSON] належить стягувати аліменти на утримання [PERSON] в розмірі ? частки від заробітку (дохо-ду) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною пов-ноліття. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держа-ви пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Встановлено, що на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» [PERSON] звільнена від сплати судового збору. Предявлений нею позов задоволений. З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] в дохід держави належить стягнути судовий збір в розмірі 243 гривень 60 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-21 00:00:00

В травні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про надання права на шлюб, вказавши, що вона бажає зареєструвати шлюб з [PERSON], [INFO], проте на даний час не досягла шлюбного віку. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримала свою заяву. Пояснила, що вона та [PERSON] люблять один одного, бажають зареєструвати шлюб, вона вагітна, просить суд надати їй право на шлюб, що відповідає її інтересам. Мати заявниці [PERSON] не заперечує проти реєстрації шлюбу між її неповнолітньою донькою та [PERSON], вважає, що такий шлюб відповідатиме інтересам [PERSON]. Заінтересована особа [PERSON] пояснив, що кохає [PERSON] і вони мають намір створити сім'ю. Представник заінтересованої особи - виконавчого комітету Бджільнянської сільської ради Теплицького району - в судове засідання не з'явився, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника сільської ради, проти задоволення вимог [PERSON] не заперечують. Судом встановлено, що [PERSON], яка народилась [INFO] року, та [PERSON], 1994 року народження, вирішили укласти шлюб. Відповідно довідки за №35 від 08 травня 2015 року, виданої Теплицькою лікарнею планового лікування, [PERSON] перебуває на обліку в жіночій консультації з приводу вагітності 25 тижнів. Частиною першою статті 22 СК України встановлено, що шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам Заслухавши заявника, заінтересованих осіб, суд вважає, що шлюб заявника з [PERSON] відповідатиме її інтересам, і підстав, які б перешкоджали суду надати право на шлюб, судом не встановлено. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

В травні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про припинення права спільної часткової власності. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що є власником 184/1000 части-ни житлового будинку № 59 по вул. Черняховського в м. Хмельницькому, а рештою частинами володіють відповідачі, з якими угоди щодо поділу будинко-володіння досягнути не може. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], подали до суду заяви про слухання справи у їх відсутності та не заперечують проти задоволення позову. Решта відповідачів в судове засідання не зявились хоча про час та місце слухання справи повідомлялись належним чином. Заслухавши учасника процесу, дослідивши матеріали справи, суд прихо-дить до висновку, що позов слід задовольнити. Судом обєктивно встановлено, що [PERSON] є власником 184/1000 час-тини житлового будинку № 59 по вул. Черняховського в м. Хмельницькому, а рештою 816/1000 частинами володіють відповідачі. Ці обставини підтверджуються: повідомленням Хмельницького БТІ про реєстрацію приватної власності на спірний будинок в частках за сторонами по справі; витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно від 15 травня 2015 року № 37607052; копією свідоцтва про право власності за [PERSON] на 184/1000 частини житлового будинку № 59 по вул. Черняховського в м. Хмель-ницькому; висновком експерта №83103ед/015 від 19 травня 2015 року. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійс-ненні. В силу ч.1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначен-ням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Виходячи зі змісту ст. 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Відповідно до ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. В силу ч. 1,2 ст. 367 цього ж закону майно, що є у спільній частковій влас-ності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Враховуючи викладене, суд рахує за можливе припинити право спільної часткової власності [PERSON] на 184/1000 частини житлового будинку № 59 по вул. Черняховського в м. Хмельницькому і таке припинення не завдасть істот-ної шкоди інтересам решті співвласників.

Outcome: approved