Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулось ПАТ Укрсоцбанк в особі представника за довіреністю [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 15.02.2008 між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № 057/38 198 (надалі Кредитний договір), відповідно до умов якого Банк надав Позичальнику кредит в сумі 75000, 00 доларів США, а Позичальник зобов'язався в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором, повернути кредит з врахуванням відсотків за користування кредитом в строк до 14.02.2023. З метою забезпечення виконання зобов'язання за вказаним Кредитним договором між ПАТ Укрсоцбанк та [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] укладено іпотечний договір. Банк свої зобов'язання за Кредитним договором виконав, надавши кредитні кошти, проте Відповідач свої зобов'язання не виконує, внаслідок чого у нього виникла заборгованість, яка станом на 10.11.2017 складає 71129, 68 доларів США, що еквівалентно 1 889 102, 94 грн. Вищевикладене й стало підставою для звернення до суду позивача із вимогою про стягнення з відповідача на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором № 057/38 198 від 15.02.2008 у розмірі 71129, 68 доларів США (основна заборгованість за кредитом). Також, представник позивача просила суд стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі сплаченого судового збору в сумі 28336, 54 грн.. У строк, визначений судом ухвалою суду від 02.03.2018, від відповідача відзив на позов не надійшов, однак 19.06.2018 представник відповідача [PERSON] подав до суду заяву про застосування позовної давності, а також копію позовної заяви ПАТ Укрсоцбанк до [PERSON] від 28.01.2010, поданої до третейского суду при Асоціації українських банків, а також доданих до неї документів. Будь-яких інших доказів по справі чи клопотань від відповідача на адресу суду не надходило. Представник позивача позовні вимоги в судовому засіданні підтримав повністю та просив суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позові. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, просив в задоволенні позову відмовити, застосувавши позовну давність. Під час розгляду справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 15.02.2008 між ПАТ Укрсоцбанк та [PERSON] було укладено кредитний договір № 057/38 198 (надалі Кредитний договір), відповідно до умов якого Банк надав Позичальнику кредит в сумі 75000, 00 доларів США, а Позичальник зобов'язався в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором, повернути кредит з врахуванням сплати 13,5% річних за користування кредитом в строк до 14.02.2023 (а.с. 6 8). З метою забезпечення виконання зобов'язання за вказаним Кредитним договором між ПАТ Укрсоцбанк та [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] 15.02.2008 укладено іпотечний договір № 050/1 166, за умовами якого Банку було передано в іпотеку у якості забезпечення зобовязання за кредитним договором № 057/38 198 від 15.02.2008 нерухоме майно квартиру № 1, що знаходиться в м. Вінниці в житловому будинку № 23 по вул. Литвиненко (а.с. 11 12). Отримання відповідачем кредитних коштів в сумі 75000, 00 доларів США підтверджується заявою на видачу готівки від 15.02.2008 № 134-18 (а.с. 15). В подальшому між сторонами було укладено додаткову угоду до Кредитного договору № 057/38 324 від 23.10.2008, якою відсоткову ставку за користування кредитом встановлено на рівні 15% річних (а.с. 10). Крім цього між сторонами 20.05.2009 укладено договір № 057/38-329 про внесення змін до Кредитного договору, яким внесено зміни до п. 1.1.1. вказаного договору, а саме зазначено графік погашення кредиту (а.с. 9). На підставі цього 20.05.2009 згідно договору про внесення змін та доповнень до договору іпотеки було внесено відповідні зміни і до іпотечного договру від 15.02.2008 № 050/1 166 (а.с. 13). Як вбачається з довідки, виданої ПАТ Укрсоцбанк від 10.11.2017 № 10.1-87/21467, відповідачем в період з березня 2008 року по липень 2009 року в якості виконання зобов'язання за кредитним договором було сплачено грошових коштів на загальну суму 11169, 69 доларів США, з яких 3870, 32 доларів США основна заборгованість за кредитом, 7299, 37 доларів США відсотки за кредитом. Останній платіж за кредитом внесено Позичальником 09.07.2009 в сумі 120 доларів США в рахунок погашення відсотків за кредитом. Відповідно до п. 4.4 Кредитного договору у разі невиконання (неналежного виконання) Позичальником обов'язків, визначених п.п. 3.3.2 3.3.6, 3.3.10 3.3.12.3, 3.3.13, 3.3.14, 3.3.15 цього договору протягом більше ніж 10 робочих днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно, Позичальник зобов'язаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту, а також нараховані штрафні санкції (штраф, пеню) (а.с. 7). Згідно з розрахунком кредитної заборгованості за Кредитним договором, наданої банком, загальна сума заборгованості Позичальника станом на 10.11.2017 складає 204 111, 93 доларів США, з яких: 71129, 68 доларів США заборгованість за кредитом, 97585, 76 доларів США заборгованість за відсотками, 10791, 45 доларів США пеня за несвоєчасне повернення кредиту, 24705, 04 доларів США пеня за несвоєчасне повернення відсотків. При цьому, у позовній заяві ПАТ Укрсоцбанк до [PERSON] заявлено вимогу лише про стягнення заборгованості за кредитом в сумі 71129, 68 доларів США (а.с. 19 26). 19.06.2018 представником відповідача [PERSON] подано до суду заяву про застосування позовної давності з посиланням на те, що позивачем в 2010 році подано позовну заяву до Третейского суду при Асоціації українських банків про стягнення з відповідача достроково всієї заборгованості за кредитним договором від 15.02.2008 № 057/38 198 в загальній сумі 83656, 16 доларів США, в тому числі і всієї суми кредиту в розмірі 71129, 68 доларів США, чим, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, змінив термін виконання зобов'язання за Кредитним договором, а разом з тим і дату відліку строку позовної давності (а.с. 59 60). До заяви про застосування позовної давності додано копії позовної заяви ПАТ Укрсоцбанк до [PERSON], поданої до Третейского суду при Асоціації українських банків і доданих до неї документів (а.с. 61 69), з яких вбачається, що ПАТ Укрсоцбанк 28.01.2010 звернувся до Третейского суду при Асоціації українських банків з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 15.02.2008 № 057/38 198 в загальній сумі 83656, 16 доларів США, з яких заборгованість по кредиту 71129, 68 доларів США, заборгованість по процентам 12526, 48 доларів США. Ухвалюючи рішення суд виходить з таких положень цивільного та цивільного процесуального законодавства. \~ \~ \~ \~ Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору (ч. 1 ст. 631 ЦК України). Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (частина друга вказаної статті). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (ч. 4 ст. 631 ЦК України). Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобовязаннями, строк яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право предявити вимогу про виконання зобовязання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. (ч. 5 ст. 261 ЦК України). Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок. Відповідно до ст. 254 ЦК України строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку. Судом встановлено, що відповідно до умов Кредитного договору в разі невиконання Позичальником своїх обовязків за договором протягом більше ніж десять робочих днів, строк користування кредитом вважається таким що сплив, та Позичальник зобовязаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції. Відповідно до п. 1.1.1 Кредитного договору погашення кредиту мало здійснюватись до 10 числа кожного місяця. Відповідно до довідки, наданої банком, останній платіж Позичальником здійснено 09.07.2009, отже враховуючи положення Кредитного договору право предявити вимогу про виконання зобовязання в повному обсязі у Позивача виникло 26.08.2009 (сплив десяти робочих днів з моменту несплати чергового платежу). Вказана дата і є початком перебігу позовної давності відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України. Позивач з метою захисту свого порушеного права предявив вимогу до відповідача про дострокове повернення кредиту шляхом подачі 28.01.2010 позовної заяви до Третейского суду при Асоціації українських банків Таким чином, суд дійшов висновку про те, що позивач скористався своїм правом пред'явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, в звязку з чим ним було змінено строк виконання зобовязання, який зумовлює перебіг позовної давності. Висновок, зроблений судом, узгоджується з правовими позиціями, викладеним в Постановах Верховного Суду України у справах № 6-190цс14 від 21.01.2015, № 6-933цс15 від 09.09.2015, № 6-2251цс16 від 09.11.2016. З огляду на викладене суд вважає, що у вказаних правовідносинах строк позовної давності тривалістю три роки сплив 26.08.2012. Суд відзначає, що позивач не звертався до суду із будь-якими заявами з приводу поновлення пропущеного строку позовної давності та будь-яких доказів поважності пропуску строку позовної давності до матеріалів справи не надав. При цьому відповідач звернувся до суду з заявою про застосування строку позовної давності. Таким чином, суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові пояснення, викладені позивачем у позові, відповідачем у заяві про застосування позовної давності, та оцінивши, відповідно до ст. 89 ЦПК України, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, суд дійшов висновку про застосування строку позовної давності, а відтак і про те, що в задоволенні позовних вимог про стягнекння з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 057/38-198 від 15.02.2008 в сумі 71129, 68 доларів США, що еквівалентно 1 889 102, 94 грн. слід відмовити. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, судом встановлено наступне. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в сумі 28336, 54 гривень, що підтверджується платіжним дорученням від 19.01.2018. (а.с. 1). Доказів понесення сторонами по справі інших судових витрат суду не надано. Враховуючи відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі та положення ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід залишити за позивачем. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: dismissed