Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-23 00:00:00

В січні 2018 року заявниця [PERSON] звернулася в суд із заявою про встановлення факту прийняття спадщини [PERSON], який помер 09.03.2012 року, після смерті [PERSON], який помер 16.10.2002 року, а також встановлення факту родинних відносин між вказаними особами. В обґрунтування своїх вимог заявниця вказала, що 16.10.2002 року помер [PERSON], після смерті якого залишилося спадкове майно, яким є право на земельну частку пай, розміром 3,1 в умовних кадастрових гектарах у землі, що знаходиться на території Клопотівецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області та перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Правда». Фактично в управління спадковим майном померлого [PERSON] вступив його рідний брат [PERSON], проте він помер 09.03.2012 року, не оформивши своїх спадкових прав. Заявниця є дочкою померлого [PERSON] та прийняла спадщину після його смерті, отримавши свідоцтво про право на спадщину на належне [PERSON] майно, проте в оформленні її спадкових прав на вказану земельну частку (пай) їй було відмовлено через недоведеність факту прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON], а також через недоведеність родинних відносин між ними обома, тому заявниця просила задовольнити її заяву. В судовому засіданні заявниця заявлені вимоги підтримала та просила задовольнити їх з підстав, викладених у заяві. Представник заінтересованої особи Клопотівецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області в судове засідання не зявився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, не заперечуючи щодо задоволення заявлених вимог. Заслухавши пояснення заявниці, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Так, відповідно до ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Судом встановлено, що 16.10.2002 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-БВ № 211421, виданим Вовковинецькою селищною радою Деражнянського району Хмельницької області. До складу його спадщини увійшло право на земельну частку пай, розміром 3,1 в умовних кадастрових гектарах у землі, що знаходиться на території Клопотівецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області та перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Правда», що підтверджується сертифікатом на земельну частку (пай) серії ХМ № 0215429. Як зясовано судом, спадкоємцем до майна померлого [PERSON] був [PERSON], проте він помер 09.03.2012 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БВ № 179221, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деражнянського районного управління юстиції у Хмельницькій області. Заявниця [PERSON] є дочкою померлого [PERSON] та прийняла спадщину після його смерті, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим приватним нотаріусом Деражнянського районного нотаріального округу Хмельницької області [PERSON] 26.12.2014 року, відповідно до якого вона успадкувала належне померлому [PERSON] право на земельну частку (пай) у землі, що перебувала у власності колективного сільськогосподарського підприємства «Правда» с. Клопотівці Деражнянського району Хмельницької області. 15.01.2018 року заявниця звернуся до приватного нотаріуса Деражнянського районного нотаріального округу Хмельницької області [PERSON] із заявою про оформлення своїх спадкових прав на вищевказану земельну частку (пай), яка належала померлому [PERSON], проте згідно з письмовим повідомленням нотаріуса № 5/01-16 від 15.01.2018 року їй у цьому було відмовлено через недоведеність факту прийняття спадщини її батьком [PERSON] після смерті [PERSON] та через недоведеність факту родинних відносин між ними обома. Наведена обставина стала підставою для звернення заявниці із вказаною заявою до суду. Вирішуючи питання обґрунтованості заявлених вимог, суд керується пунктами 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року, згідно з якими положення зазначеного Кодексу застосовуються до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №7\~від 30.05.2008\~року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Таким чином, оскільки спадщина після смерті [PERSON] відкрилася 16.10.2002 року, цивільні відносини щодо спадкування належного [PERSON] майна регулюються ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ст.ст.548, 549\~ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] фактично в управління його спадковим майном вступив [PERSON], проте останній помер, не оформивши своїх спадкових прав. Той факт, що померлі [PERSON] та [PERSON] були рідними братами, підтверджується архівною довідкою Деражнянського районного державного архіву, виданою на підставі фонду №75 справи «Метрична книга» за 1911-1923 роки, копією запису про народження [PERSON], [INFO], та свідоцтвом про народження [PERSON], [INFO], з яких вбачається, що батьками обох вказаних осіб були [PERSON] та [PERSON]. Факт родинних відносин між померлими [PERSON] та [PERSON], а також факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] Суд приймає до уваги, що метою встановлення даних юридичних фактів є врегулювання заявницею юридичних питань в сфері правовідносин спадкування, а також те, що заявниця позбавлена можливості встановити такі юридичні факти в позасудовому порядку. Аналізуючи вищезазначене, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного вищевказаного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що вимоги заявниці як щодо встановлення факту прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON], так і щодо встановлення факту родинних відносин між померлими [PERSON] та [PERSON], є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved