Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

В травні 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання договору купівлі-продажу пральної машини, зобов'язання по-вернення вартості товару, стягнення неустойки та відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позову зазначив, що 24 березня 2014 року ним в магазині відповідачки була придбана пральна машина «Вір пул», яка 01 грудня 2014 року зламалася. 02 груд-ня 2014 року він звернувся до сервісного центру для проведення гарантійного ремонту. Після огляду працівником сервісного центру пральної машини та видачі квитанції, по-зивач звернувся до відповідача з проханням надати йому пральну машину із підмінного фонду на період ремонту його машинки, але йому було відмовлено. Після неодноразових спроб працівниками сервісного центру ООО «Крам - сер-віс» відремонтувати несправну машинку, 21 лютого 2015 року позивач звернувся до відповідача з вимогою замінити неякісний товар на товар належної якості, але його вимоги не були виконані. Йому було рекомендовано змінити ремонтну організацію, після чого 25 лютого 2015 року позивач передав для сервісного обслуговування і ремонту належну йому машинку в інше підприємство сервісу. На момент звернення до суду ремонт тривав. 26 березня 2015 року позивач звернувся до відповідачки з письмовою заявою з повторною вимогою заміни неякісної пральної машинки на аналогічну належної якості, а при відсутності такого товару розірвання договору купівлі-продажу і повернення грошей в розмірі вартості придбаної пральної машинки на момент звернення згідно прайсам інтернет-магазинів - 6 762 грн. На момент звернення позивача з позовом до суду заміна неякісного товару на аналогічний належної якості не відбулася, ремонт не виповнений, гроші за неякісний товар не повернуті. Позивач просив суд з урахуванням уточнення позовних вимог розірвати договір купівлі-продажу пральної машини, зобов'язати відповідачку повернути вартість товару в розмірі 6 000 грн., стягнути з відповідачки неустойку в розмірі 5 580 грн. та моральну шкоду в розмірі 5 000 грн. Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 24 липня 2015 року в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про розірвання договору купівлі-продажу, зобов'язання повернення вартості товару, стягнення неустойки та відшкодування моральної шкоди відмовлено. Стягнуто з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн. Не погодившись з рішенням суду, [PERSON] подав апеляційну скаргу та просив рішення Краматорського міського суду Донецької області від 24 липня 2015 року ска-сувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов в повному обсязі. В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт зазначив, що судом не враховано наданий позивачем Акт сервісного центру про технічний стан пральної ма-шини, де виявлено несправність мотору та плати управління, та тривалість ремонту пральної машинки - 6 місяців, що вказує на істотні недоліки придбаного товару. Крім того, пральну машину відремонтовано та передано позивачу тільки після його звернен-ня із зазначеним позовом до суду. Всупереч вимог ст. 8 ЗУ «Про захист прав спожива-чів» відповідач протягом півроку не надавав позивачу пральну машину на період гара-нтійного ремонту, а в подальшому позивачу було надано машинку іншої марки (моделі, артикулу, модифікації). Зазначені обставини, а саме складнощі в користуванні наданою пральною машинкою, спричинили позивачу моральну шкоду. Належним чином повідомлені сторони у судове засідання не з'явились. В апеляційній скарзі міститься клопотання позивача (апелянта) про розгляд справи у його відсутність. Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб з'явившихся у судове за-сідання, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що скарга задоволенню підлягає частково, а оскаржуване рішення слід змінити, виходячи з наступних підстав. Судом першої інстанції встановлено, що 24 березня 2014 року позивачем в мага-зині відповідачки була придбана пральна машина «Вір пул» вартістю 3 650 грн. (а.с.29). 01 грудня 2014 року вказана пральна машинка зламалася. 02 грудня 2014 року позивач звернувся до сервісного центру для проведення гарантійного ремонту, який тривав до травня 2015 року із - за відсутності необхідних деталей, які підлягали заміні. На теперішній час придбану у відповідача пральну машину відремонтовано і по-зивач має змогу користуватися товаром, придбаним у відповідача (а.с.60). 28 лютого 2015 року [PERSON] звернувся до відповідача з питання надання йому пральної машинки для користування на період гарантійного ремонту придбаної їм пральної машинки. На вказане звернення йому була надана пральна машинка для кори-стування на період ремонту, яка до теперішнього часу знаходиться у позивача. Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або не-правильне застосування норм матеріального або процесуального права. При цьому суд виходить з того, що відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи у апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, у порядку та у строки, що встановлені законодавством, і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. Отже, враховуючи, що на момент вирішення справи по суті в суді першої інста-нції придбану у відповідача пральну машину відремонтовано і позивач має змогу нею користуватися, та встановивши, що придбана пральна машина не мала істотних недолі-ків, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про розірвання договору купівлі-продажу зазначеної пральної машини, повернення сплаченої за неї суми та стягнення неустойки. При встановленні зазначених фактів судом не було порушено норм процесуаль-ного права, рішення суду в цій частині відповідає вимогам матеріального права та встановленим обставинам справи. Доводи апеляційної скарги про наявність підстав для відшкодування моральної шкоди, а саме тривалість ремонту, заміну пральної машинки із підмінного фонду на період ремонту на товар не аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації спросто-вано наступним. Задоволення такої вимоги за умови її пред'явлення можливе з урахуванням по-ложень п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», який передбачає право споживачів на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, заподіяної небез-печною для життя і здоров'я людей продукцією (товар, робота чи послуга, що виготов-ляється, виконується чи надається для суспільних потреб), у випадках, передбачених законом. Отже, відмовляючи в задоволенні позову в частині відшкодування моральної шкоди, суд на зазначені вимоги закону уваги звернув та врахував, що за змістом п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» відшкодуванню підлягає мораль-на шкода, завдана небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією, у випадках, передбачених законодавством. Разом з тим, висновок суду про те, що з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір не відповідає вимогам ст.88 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 88 ЦПК України у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільнено-го від оплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави. Відповідно до ч.3 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» споживачі звільня-ються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав. Позивач у спірних правовідносинах є споживачем, ним подано позов з приводу захисту його порушених прав як споживача. Чинним законодавством не передбачено стягнення судового збору із відповідача на користь держави у разі залишення позову позивача, звільненого від оплати судових витрат, без задоволення. Однак на зазначені вимоги закону суд першої інстанції увагу не звернув. За таких обставин ухвалене у справі рішення, відповідно до ст. 309 ЦПК Украї-ни, підлягає зміні шляхом виключення із рішення суду першої інстанції вказівки про стягнення з відповідача на користь держави судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп. У решті - рішення суду першої інстанцій ухвалено з додержанням норм матеріа-льного та процесуального права.

Outcome: partial