Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-04 00:00:00

до Воловецького районного суду Закарпатської області надійшла цивільна справа в порядку окремого провадження за заявою [PERSON] , заінтересована особа - Воловецька державна нотаріальна контора про встановлення факту родинних відносин, а саме те, що [PERSON] , яка померла [INFO] , що у Витязі про розірвання шлюбу зазначена, як [PERSON] була бабою заявника [PERSON] , [INFO] , мешканця [ADDRESS] . В обґрунтування заяви заявник покликається на те, що заповітом виданим 24.04.2009 року [PERSON] на випадок своєї смерті зробила розпорядження згідно якого 1/2 частину належного їй житлового будинку за [ADDRESS] заповіла своєму внукові та заявникові по справі [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла. Звернувшись у державну нотаріальну контору для оформлення спадщини, заявнику було відмовлено через розбіжності прізвища баби [PERSON] та надано роз`яснення про необхідність підтвердження родинних відносин. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій просить справу розглядати у його відсутності, а заяву просить задовольнити. Представник заінтересованої особи Воловецької державної нотаріальної контори в судове засідання також не з`явилася, однак скерувала до суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, проти встановлення факту родинних відносин не заперечила. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі учасників справи, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до переконання про задоволення заявлених вимог з наступних підстав. Як вбачається із заповіту виданого 24.04.2009 року [PERSON] , [INFO] на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження згідно якого 1/2 частину належного їй житлового будинку за [ADDRESS] заповіла своєму внукові та заявникові по справі [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] , що стверджується свідоцтвом серії [NUMBER] виданого Воловецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Івано-Франківськ) від 09 червня 2020 року. 19.09.1970 року [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] , про що був зареєстрований актовий запис у відділі ДРАЦС Воловецького РУЮ Закарпатської області за №34 і після реєстрації шлюбу їй присвоєно було носити прізвище [PERSON] ( витяг №00030062484 від 24.03.2021р). 13.09.1988 року відділом ДРАЦСу Воловецького РУЮ Закарпатської області, актовий запис за №27, між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано розірвання шлюбу, однак після розірвання шлюбу прізвище у Витязі з ДРАЦС громадян про державну реєстрацію розірвання шлюбу не зазначено, через відсутність на те даних. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого відділом ЗАГСу Воловецького райвиконкому Закарпатської області 13.10.1987 року, актовий запис за №49 батько завяника народився [INFO] і у свідоцтві відомості про батьків зазначені [PERSON] та [PERSON] . Дані обставини стверджуються поясненнями заявника [PERSON] викладеними в заяві про встановлення факту родинних відносин. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що матеріалами справи достатньо стверджується той факт, що [PERSON] , яка померла [INFO] , що у Витязі про розірвання шлюбу зазначена, як [PERSON] була бабою заявника [PERSON] , [INFO] , мешканця [ADDRESS] . Відповідно до п.5 ч.1 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п.1, 6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Крім цього, як вбачається із інформації, наведеної у листі Верховного Суду України від 01.01.2012 (Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення), факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника: право на спадщину, право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, одержання компенсації тощо. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. За положенням п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р., суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Як роз`яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. У відповідності до абз.2 п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008р. №7 якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутись в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду про встановлення факту повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Факт родинних відносин заявнику необхідно для оформлення нотаріальних дій щодо спадщини після смерті баби [PERSON] , яка померла [INFO] . Проаналізувавши дані, що знаходяться в матеріалах справи та дослідивши докази у їх сукупності суд приходить до переконання, що обставини на які покликається заявник у заяві знайшли своє підтвердження у представлених суду доказах, а тому вимоги викладені у заяві підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved