Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

В січні 2016 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про зміну розміру аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що на її утриманні знаходиться їх неповнолітня дитина [PERSON], [INFO]. Рішенням Новоселицького районного суду від 05 січня 2010 року відповідачу присуджено до сплати аліменти на утримання дитини в розмірі 350 гривень щомісячно. Однак, прожитковий мінімум на дитину збільшився, а її матеріальне становище погіршилось. Просила збільшити розмір аліментів та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини щомісяця в розмірі 1000 гривень. В судовому засіданні позивачка зменшила розмір позовних вимог та просила стягнути з відповідача аліменти на дитину щомісяця в розмірі 600 гривень. Представник відповідача позов визнав та пояснив, що відповідач не має постійного заробітку та спроможний сплачувати аліменти щомісячно в сумі 600 гривень. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], яка перебуває на утриманні позивачки, що сторонами визнається. Рішенням Новоселицького районного суду від 05 січня 2010 року відповідачу присуджено до сплати аліменти на користь позивачки на утримання своєї дитини в розмірі 350 гривень щомісячно. Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності обставин, які мають істотне значення, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Дослідженими судом доказами встановлено, що з часу ухвалення вказаного судового рішення збільшився вік дитини та на даний час зросли витрати, пов'язані з її утриманням та оздоровленням. Також, за період з 2010 року по 2016 рік суттєво збільшився прожитковий мінімум на дитину та ціни на основні групи продовольчих товарів. Зазначена обставина є загальновідомою, у зв'язку з чим відповідно до ч. 2 ст. 61 ЦПК України не потребує доказуванню. Актом обстеження матеріально-побутових умов сім'ї позивачки від 13 листопада 2015 року підтверджується її незадовільний матеріальний стан. Таким чином, розмір стягуваних аліментів з відповідача в твердій грошовій сумі щомісяця в розмір 350 гривень вочевидь не забезпечує належного утримання дитини. З огляду на викладене, а також того, що батьки зобов'язані забезпечити дітям виховання, навчання, розвиток, житло, приймаючи до уваги існуючі життєві витрати, вік дитини, що обумовлює збільшення коштів, потрібних на її утримання,

Outcome: approved