Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

В січні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовними вимогами до [PERSON], [PERSON] про встановлення факту спільного проживання, та визнання спадкоємцем четвертої черги. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка посилалась на ті обставини, що вона в період часу з 1987 року до [INFO] проживала разом, однією сім'єю з [PERSON] в будинку [ADDRESS]. Проживаючи однією сім'єю вони вели спільне господарство, купували речі, побутову техніку, продукти харчування, ліки та таке інше. До моменту смерті [PERSON] вона доглядала за ним. Після смерті [PERSON] вона понесли всі витрати пов'язані з похованням, сплатила вартість поминального обіду, та ще деякий час після його смерті проживала в будинку [ADDRESS]. На даний час вона є спадкоємицею четвертої черги у зв'язку з чим звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, де їй було відмовлено, оскільки не було встановлено факту спільного проживання зі спадкодавцем. Просить суд встановити факт спільного проживання її з [PERSON] з 1987 року по момент його смерті а також визнати її спадкоємицею четвертої черги. В судовому засіданні позивачка повністю підтримала свої позовні вимоги та пояснила, що з 1987 року вона проживала разом, однією сім'єю з [PERSON], піклувалася за нього, разом вели спільне господарство, підтримували будинок в належному стані. Після його смерті вона понесла всі витрати пов'язані з похованням. Після поховання ще деякий час проживала в будинку [ADDRESS], а потім з'явився його син, який знаходився в місцях позбавлення волі і вона змушена була повернути проживати до своєї матері, за місцем своєї реєстрації в квартиру [ADDRESS]. Просить суд встановити факт спільного проживання її, [PERSON] з [PERSON] з 1987 року по день його смерті, а також визнати її спадкоємицею четвертої черги за законом. Представник позивача [PERSON] - адвокат [PERSON] повністю підтримав пояснення позивачки та просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з'явився, по невідомій суду причині, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, через оголошення в газеті, про причину своєї неявки суд не повідомив. Відповідач [PERSON] в судове засідання з'явився, позовні вимоги визнав в повному обсязі, оскільки позивачка дійсно проживала разом з померлим [PERSON] на момент його смерті однією сім'єю. Проти задоволення позовних вимог не заперечує. Свідок [PERSON] допитана в судовому засіданні пояснила, що вона знає [PERSON] тривалий час з 1998 року, оскільки вона проживає в сусідній квартирі. З того моменту як вона заселилася в квартиру [ADDRESS], їй було відомо що в квартирі 1 в цьому ж будинку проживає мати [PERSON] А сама [PERSON] яка фактично до 2005 року була лише тільки зареєстрованою, а проживала окремо від матері разом з [PERSON] Вона декілька разів приходила до них в гості. [PERSON] проживала з [PERSON] однією родиною, як подружжя, і після смерті [PERSON] позивачка ще деякий час проживала в будинку померлого, і тільки після того як повернувся з місць позбавлення волі син померлого [PERSON] - позивачка повернулася проживати в квартиру. Свідок [PERSON] допитаний в судовому засіданні пояснив, що він проживає в будинку [ADDRESS] тоб то по сусідству з будинком [NUMBER]. Пояснив, що під час життя [PERSON] разом з ним на протязі приблизно 10 років до дня його смерті проживала [PERSON]. Вони проживали однією родиною, вели спільне господарство, доглядали за будинком. З цього будинку поховали [PERSON], поховання організовувала, наскільки йому було відомо, [PERSON]. Після смерті [PERSON] позивачка ще деякий час проживала в будинку, окрім неї будинок ніхто не доглядав, а потім повернувся син померлого [PERSON] і позивачка пішла з будинку. На даний час будинок стоїть покинутий, ніхто його не доглядає. Свідок [PERSON] підтвердила факт спільного проживання [PERSON], з [PERSON] однією сім'єю. При цьому пояснила, що [PERSON], проживала з [PERSON] за місцем його проживання, досить тривалий час, їх приймали як чоловіка та дружину. Іноді вони разом приходили відвідувати матір [PERSON], але [PERSON] любив випити та постійно вчиняв сварки, які чули у всьому під'їзді. Після смерті [PERSON], позивачка ще деякий час прожила в будинку померлого а потім повернулася до своєї квартири. Заслухавши сторони, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що згідно акту ЖКП «Азовжитлокомплекс» від 2 жовтня 2013 року [PERSON], з 1987 року проживала разом з [PERSON] по день його смерті тоб то по [INFO]. ( а.с.7) Згідно довідки Маріупольського бюро технічної інвентаризації № 232 від 22 серпня 2012 року будинок [ADDRESS] самовільно побудований [PERSON] ( а.с.8) Згідно виписки з протоколу засідання виконавчого комітету Орджонікідзевської районної ради № 11 від 9 червня 1971 року, [PERSON] було надано земельну ділянку під забудову по [ADDRESS]. У відповідності до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Як було встановлено в судовому засіданні позивачка [PERSON], проживала разом з [PERSON] з 1987 року по день його смерті, тоб то до [INFO]. Як передбачено положеннями ст. 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обв'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від ЗО травня 2008 року № 7«Про судову практику у справах про спадкування» до спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї: Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно рішення Апеляційного суду Донецької області від 15 травня 2013 року, було встановлено, що за даними Четвертої Маріупольської державної нотаріальної контори від 28 вересня 2012 року після померлого [INFO] [PERSON] спадкова справа не заведена, із заявою ніхто не звертався. Відповідно до п.3 ст. 61 СК України, обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарський або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Враховуючи вищевикладене суд вважає можливим визнати [PERSON] спадкоємицею четвертої черги за законом після померлого [PERSON], оскільки як було встановлено в судовому засіданні вона на момент смерті спадкодавця [PERSON] проживала з ним однією родиною, вела спільне господарство більш ніж п'ять років а саме з 1987 року по [INFO]. За таких обставин,

Outcome: approved