Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

В червні 2014 року позивач звернулась до суду з позовною заявою про включення об'єкту нерухомості (будинку) до переліку спадкового майна, спадкоємцем по закону якого стала після померлого чоловіка [PERSON] його дружина [PERSON] та їх діти - [PERSON] 2001 р.н., та [PERSON] 1998 р.н., також, визнання за цими особами права спадкування даного майна, з визначенням його частки. Позовні вимоги мотивує тим, що з грудня 2000 року позивач [PERSON] почала проживати однією сім'єю без реєстрації шлюбу з [PERSON], вони мали спільний сімейний бюджет, вели спільне сімейне господарство, а [INFO] в них народився син - [PERSON], і 22 грудня 2004 року вже офіційно зареєстрували шлюб. 19 січня 2001 року [PERSON] отримав у приватну власність рішенням Дмитрівської сільської ради земельну ділянку площею 0,1432 га призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Згодом на даній земельній ділянці ними був побудований житловий будинок [ADDRESS], про що [PERSON] 14 квітня 2014 року отримав свідоцтво на право власності на нерухоме майно. Чоловік позивача [PERSON] [INFO] помер. Заповіт [PERSON] не складав. Спадкоємцями першої черги є позивач, їх малолітній син - [PERSON], 2001 р.народження, та неповнолітній син чоловіка від першого шлюбу - [PERSON] Позивачі як спадкоємці за законом першої черги в 6-ти місячний строк звернулися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але їм було відмовлено так як ними не було надано зареєстровані у встановленому законом порядку правовстановлюючі документи. Представник позивачів [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та його законний представник [PERSON] в судове засідання не з'явились, про день слухання справи повідомлялись судом належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши учасників процесу, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 1 статті 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Відповідно до частини 2 статті 74 СК України на майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Судом встановлено, що з грудня 2000 року [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу, мали спільний сімейний бюджет, вели спільне господарство. Під час спільного проживання без реєстрації шлюбу, [INFO] в них народився син [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження, актовий запис №305 від 16 травня 2001 року (а.с.8). Факт сумісного проживання однією сім'єю, без реєстрації шлюбу, [PERSON] та [PERSON] підтвердили в судовому засіданні 10 жовтня 2014 року свідки [PERSON] та [PERSON] Відповідно до частини 1 статті 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до частини 1 статті 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до частини 3 статті 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини 1 статті 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено з домовленістю співвласників або законом. Відповідно до частини 1 статті 1126 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до частин 1, 2, 3 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємця на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємця житлового будинку, інших будівель та споруд, переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємця житлового будинку, інших будівель та споруд, переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначено заповітом. Судом також, встановлено, що 22 грудня 2004 року відділом РАЦС Подільського РУЮ у м.Києві було зареєстровано шлюб між позивачем [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Згідно державного акту на право приватної власності на землю від 19 січня 2001 року [PERSON] отримав у приватну власність земельну ділянку площею 0,1432 га призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. На зазначеній земельній ділянці позивачкою та її чоловіком був побудований житловий будинок [ADDRESS], який був зданий в експлуатацію 14.04.2004 року (а.с.12). [INFO] помер [PERSON], який при житті заповіт не складав. Спадкоємцями першої черги після його смерті є: дружина [PERSON], їх малолітній син [PERSON], [INFO], та неповнолітній син від першого шлюбу [PERSON], [INFO]. При зверненні [PERSON], яка діяла від свого імені та від імені свого малолітнього сина [PERSON] подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Постановою Державного нотаріуса 14-ї Київської державної нотаріальної контори Іваненко Р.С. від 26.02.2014 року [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій так як нею не було надано зареєстровані у встановленому законом порядку правовстановлюючі документи на вищевказаний житловий будинок та земельні ділянки та Державні акти про право власності на земельні ділянки (а.с.11). Таким чином, суд вважає, що [PERSON] як особа, яка проживала однією сім'єю із спадкодавцем [PERSON], має право на ? частину із спільної власності, якою являється житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS], та на ? частину земельної ділянки загальною площею 0,1432 га для обслуговування цього житлового будинку. Спадкоємцями за законом іншої ? частини спільної сумісної власності, що належала безпосередньо спадкодавцю [PERSON], у рівних частках є [PERSON] та [PERSON] та [PERSON]. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги в частині встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу з грудня 2000 року, та до часу укладення шлюбу в органах РАЦС [PERSON] та [PERSON], визнання права власності на ? частину у спільному сумісному майні, яким являється - житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS], та земельна ділянка загальною площею 0,1432 га для обслуговування зазначеного будинку. А також, встановлення, що до переліку спадкового майна, яке залишилося після померлого [PERSON], належить ? частина житлового будинку з надвірними спорудами, за адресою - [ADDRESS], та ? частину земельної ділянки загальною площею 0,1432 га для обслуговування зазначеного будиноку. Та визнання права власності по 1/3 частині спадкового майна за кожним спадкоємцем, що залишилося після смерті [PERSON], а саме за [PERSON], як дружиною спадкодавця, та за [PERSON], як сином спадкоємця, є доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Що стосується позовної вимоги про визнання права власності за [PERSON], як сином спадкодавця на 1/3 частку від ? частини спільного сумісного майна, то в цій частині слід відмовити, так як спадкоємець [PERSON] повинен самостійно звертатися до суду з даною позовною вимогою.

Outcome: partial