Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

В червні 2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду із зазначеною вище позовною заявою. Вказувала, що [INFO] року померла її мати [PERSON], яка на день смерті була зареєстрована та проживала в селі Чупира Білоцерківського району Київської області. Після її смерті залишилась спадщина у вигляді 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] Зазначала, що на 1/2 частину будинку матір склала заповіт на її ім`я, а на іншу половину будинку чоловік матері [PERSON], який помер [INFO] року заповів своєму сину [PERSON] Посилаючись на наявність відмови нотаріуса в оформленні права власності на спадкове майно, оскільки правовстановлюючий документ на будинок виданий на ім`я [PERSON], позивач просила визнати житловий будинок [ADDRESS] об'єктом спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON], а також визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті померлої [INFO] року [PERSON]. В судове засідання позивач та представник відповідача не з'явились, в заявах від 03.10.2016 року просили розглянути справу у їхню відсутність. Позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача позовні вимоги визнала в повному обсязі. В силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується даними копії свідоцтва про смерть, виданого 13.12.2012 року виконавчим комітетом Чупирянської сільської ради Білоцерківського району Київській області (а.с.3) [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується даними копії свідоцтва про смерть, виданого 07.12.2015 року виконавчим комітетом Чупирянської сільської ради Білоцерківського району Київській області (а.с.4). З копії заповіту від 11.03.2008 року вбачається, що [PERSON], [INFO] все належне їй майно, що складається з 1/2 житлового будинку, який знаходиться в [ADDRESS], земельної ділянки та грошових заощаджень заповіла [PERSON]. Як вбачається копії заповіту від 11.03.2008 року [PERSON], [INFO] все належне йому майно, що складається з 1/2 житлового будинку, який знаходиться в [ADDRESS], земельної ділянки, грошових заощаджень заповів [PERSON]. Згідно копії свідоцтва від 08.12.1988 року про право особистої власності на житловий будинок [ADDRESS] право власності на вказаний будинок зареєстровано за [PERSON]. 26.03.1952 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний запис за № 6. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]) є донькою померлої [PERSON]. 03.06.2016 року постановою державного нотаріуса Білоцерківської районної державної нотаріальної контори Київської області Карпусь І.О. відмовлено позивачу в оформленні спадкових прав на майно та видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті її матері [PERSON], померлої [INFO] року, на вказану в заповіті 1/2 частину житлового будинку, оскільки правовстановлюючий документ виданий на ім`я [PERSON], померлого [INFO] року, чоловіка [PERSON]. З матеріалів спадкової справи № 140/2013 щодо майна померлої [PERSON] від 30.11.2013 року вбачається, що [PERSON] відмовився від прийняття спадщини після смерті на користь доньки померлої [PERSON]. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Статтею 163 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Майно набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.3 ст. 368 ЦК України). Положеннями ст. 392 ЦК України закріплено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Якщо право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З копій спадкових справ № 8/2016 та № 140/2013 вбачається, що будь-які інші спадкоємці на спадкове майно не претендують. Враховуючи вищевикладене та оскільки право власності на спадковий будинок набуте [PERSON] за час шлюбу з [PERSON], тому вказане спадкове майно є спільною сумісною власністю подружжя, однак позивач як спадкоємець за заповітом не може оформити свідоцтво про право на спадщину, хоча фактично 1/2 частина будинку є об'єктом спадкового майна за заповітом, тому суд дійшов висновку, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved