Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-20 00:00:00

В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та пояснила, що вона на праві приватної власності, на підставі свідоцтва про право власності, має житловий будинок, в [ADDRESS]. В даному житловому будинку з 04.11.2002 року зареєстрований відповідач, однак фактично він у ньому не проживає більше п'ятнадцяти років. А тому просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком, що розташований в [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] на виклик в судове засідання не з'явився, хоча про розгляд справи був повідомлений своєчасно, через Офіційний веб-портал «Судова влада України» Коропський районний суд Чернігівської області. Відзив на позов не направив. Даний позов зареєстровано в суді 12.12.2018 року. Згідно ухвали Коропського районного суду Чернігівської області від 21.12.2018 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання у спрощеному позовному провадженні. В судовому засіданні свідок по справі [PERSON] показала, що дійсно відповідач [PERSON] в 2003 році виїхав на заробітки за кордон і з того часу не проживає в будинку в [ADDRESS]. В судовому засіданні свідок по справі [PERSON] показала, що дійсно відповідач [PERSON] в 2003 році виїхав на заробітки за кордон і з того часу не проживає в будинку в [ADDRESS]. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Заслухавши позивача, показання свідків та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні власником житлового будинку, в [ADDRESS], є позивач, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 31.03.2009 року. Відповідач з 2003 року у будинку позивача не проживає і не з'являється, що підтверджується поясненням позивача, показанням свідків та довідкою Оболонського старостинського округу Коропської селищної ради. Відповідно до ст. 41 Конституції України: Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно ст. 150 Житлового кодексу України, ст. 383 ЦК України громадяни, які мають у приватній власності будинок, мають право використовувати помешкання для особистого проживання, проживання членів їх сім'ї та інших осіб. Вони мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд та вимагати усунення будь-яких порушень їх прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Згідно ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України: Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Позивач бажає позбавити права користування житловим будинком, який йому належить на праві власності, відповідача [PERSON], оскільки останній зареєстрований за вищевказаною адресою, але фактично не проживає. Отже, позовна вимога про позбавлення відповідача права користування житлом, підлягає задоволенню. Згідно ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. На підставі викладеного,

Outcome: approved