Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-11 00:00:00

В серпні 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей - сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі по 1500,00 грн. щомісячно на кожну дитину, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що в добровільному порядку відповідач аліменти на утримання дітей не сплачує, вона змушена самостійно утримувати спільних із відповідачем дітей. Позивачка вказує, що відповідач аліменти нікому не платить, стягнення по виконавчим документам з відповідача не проводяться, в шлюб після розлучення із нею відповідач не вступав, інших дітей та непрацездатних батьків немає. З огляду на викладене, просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей - сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі по 1500,00 грн. щомісячно на кожну дитину. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував щодо їх задоволення. Згідно ч.2 ст.281 розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Частиною 1 ст.274 ЦПК України передбачено, що в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 02.03.2020 року, справа №946/8813/19, шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 26.06.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №308 розірваний (а.с.3). Рішення набрало законної сили 02.04.2020 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Каланчацької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області 25.09.2009 року (а.с.10), та сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області 04.11.2014 року (а.с.9). Як вбачається з довідки Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області №360 від 28.07.2021 року на утриманні [PERSON] знаходяться діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с.7). Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Як вбачається з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно до ч. ч. 1, 2 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2021 року - 2395 гривень. За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст.129 Конституції України, ст.ст.12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно роз`яснень п. 3 ч. 24 Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Таким чином, виходячи з положень ст.180 СК України, згідно якої батьки несуть рівні права щодо утримання дитини, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та враховуючи, що відповідач позовні вимоги визнав, визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав та інтересів третіх осіб не порушує, суд вважає, що з [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню аліменти на утримання дітей - сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі по 1500,00 грн. щомісячно на кожну дитину з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 04.08.2021 року і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах платежу за один місяць. Роз`яснити сторонам що, розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом в порядку ст. 192 СК України змінений, зменшений або збільшений за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у випадках, визначених Сімейним Кодексом України. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У відповідності до ч. ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Враховуючи вищевикладене, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в сумі 908,00 грн.

Outcome: approved