Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-25 00:00:00

Генеральний директор Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради Шкробот В.В. звернувся із заявою про примусову госпіталізацію [PERSON] до Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради без її згоди, для стаціонарного лікування. В обґрунтування заяви посилається на ту обставину, що у [PERSON] наявний тяжкий психічний розлад, який обумовлює її небезпеку для себе і оточуючих, її безпорадність і неможливість самостійно задовольняти основні життєві потреби. У судовому засіданні представник Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради лікар-психіатр Федуник В.В. заяву підтримав і пояснив, що громадянка [PERSON] поступила в приймальне відділення КНП «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради, з діагнозом: гострий поліморфний психотичний розлад та була оглянута черговим лікарем [PERSON] , після чого направлена в 6-те психіатричне відділення КНП «ТОКПЛ» ТОР. Є обґрунтовані ризики, зважаючи на її симптоми, а також професійний досвід, що вона може заподіяти шкоду собі, або своїм близьким. Законний представник [PERSON] підтримала заяву лікаря, пояснила, що її дочка, має психічні розлади, внаслідок чого потребує лікування. Останнім часом нічого не їсть, не п`є, перестала спілкуватися з рідними, не спить вночі, тікає з дому. Просить задовольнити заяву. Законний представник [PERSON] підтримав заяву лікаря, пояснив, що його дружина, має психічні розлади, внаслідок чого потребує лікування. Останнім часом нічого не їсть, не п`є, перестала спілкуватися з рідними, не спить вночі, тікає з дому. Просить задовольнити заяву. Прокурор в судовому засіданні заяву про госпіталізацію [PERSON] у примусовому порядку до Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради, без її згоди підтримав. [PERSON] через стан здоров`я не змогла висловитись щодо заяви. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що заяву слід задовольнити. У судовому засіданні з`ясовано, що [PERSON] , поступила в приймальне відділення КНП «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» ТОР 25 березня 2021 року, з діагнозом: гострий поліморфний психотичний розлад, була оглянута черговим лікарем [PERSON] та направлена в 6-те психіатричне відділення КНП «ТОКПЛ» ТОР. Із змісту заяви про госпіталізацію [PERSON] вбачається, що її було оглянуто комісією лікарів-психіатрів, які прийшли до висновку про необхідність госпіталізації. Підставою для висновку були відомості про поведінку гр. [PERSON] , котрі надійшли від брата [PERSON] . Згідно висновку комісії лікарів психіатрів [PERSON] діагностовано: гострий поліморфний психотнчний розлад. У зазначеному вище висновку комісії лікарів психіатрів описано, що пацієнт в свідомості. Свідомість збережена. Мовний контакт з хворою формальний, на поставлені запитання не відповідає, лише на окремі питання кивком голови. Під час розмови напружена, тривожна, занурена в світ своїх хворобливих переживань, які розкривати не хоче, проявляє виражений негативізм. Поведінка галюцинаторна. Критика до свого стану формальна. З анамнезу встановлено, що [PERSON] вважає себе хворою близько 6-ти років, коли вперше після смерті батька, який помер після онкопатології, стала заявляти, що вона теж хвора на онкопатологію, не вірила в результати аналізів. За меддопомогою не зверталась, загострення проходили самі по собі. Вперше на стаціонарне лікування поступила в 2020 році. Остання виписка 24.03.21р. Протягом останніх днів стан хворої погіршився: нічого не їсть, не п`є, перестала спілкуватись з рідними, не спить вночі, тікає з дому, боїться йти в туалет, вискочила на ходу з машини, неадекватно себе поводить. Все це і послужило причиною до госпіталізації. Відповідно до ст. 14 Закону України Про психіатричну допомогу особа, яка страждає на психічний розлад може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди, якщо її обстеження або лікування можливе лише в стаціонарних умовах,\~та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Згідно з практикою ЄСПЛ щодо застосування підпункту «е» пункту 1 статті 5 Конвенції особа не може бути позбавлена свободи як «психічно хвора», якщо не дотримано трьох мінімальних умов: по-перше, має бути достовірно доведено, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад повинен бути такого виду або ступеня, що слугує підставою для примусового тримання у психіатричній лікарні; і по-третє, обґрунтованість тривалого тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості відповідного захворювання. Виходячи з діагнозу, що поставлений [PERSON] , амнестичних відомостей, що відображені в наданому суду висновку, пояснень законного представника, лікаря, суд приходить до переконання, що госпіталізація [PERSON] , 1986 року народження до Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради, без її згоди, є доцільною та відповідає її інтересам, оскільки підтверджено, що вона хворіє тяжким психічним розладом, який обумовлює її небезпеку для себе та оточуючих, а також її безпорадність і неможливість самостійно задовольняти основні життєві потреби. Тому заяву представника Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради, слід задовольнити. Рішення підлягає до негайного виконання. На підставі наведеного,

Outcome: approved