Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

В січні 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в якому (з врахуванням надання уточненого позову)вказував, що 12 липня 2011 року між ним та відповідачем був укладений кредитний договір б/н, відповідно до якого банк надав останньому кредит у вигляді встановленого на платіжну карту кредитного ліміту в розмірі 16 000 грн. з можливістю односторонньої зміни кредитодавцем розміру ліміту, який в подальшому зменшив до 11 260 грн., а відповідач зобов'язався щомісячно частинами повертати кредит, а також щомісячно сплачувати проценти за користування ним в розмірі 30 % річних від суми залишку заборгованості, а в разі порушення умов договору в частині вчасного повернення кредиту або його частини - 60 % річних (з квітня 2013 року базова процентна ставка встановлена на рівні 27,6 % річних, з вересня 2014 року - 32,4 % річних) та щорічну комісію за обслуговування кредиту в розмірі 500 грн. Наслідками порушення договору в частині своєчасного повернення позичальником кредиту або його чергової частини, а також внесення плати за користування кредитними коштами чи обслуговування кредиту є обов'язок останнього сплачувати на користь банку неустойку: при простроченні платежу вперше протягом одного місяця штраф в розмірі 50 грн., при простроченні платежу другий місяць підряд та в подальшому - штраф в розмірі 100 грн. за кожен випадок, а також штраф за порушення строків платежу по будь-якому з передбачених договором грошових зобов'язань більше ніж на 30 днів в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Крім цього, в разі порушення позичальником взятих на себе зобов'язань, банк наділений правом вимоги дострокового повернення кредиту. Проте позичальник умови договору в частині вчасного повернення кредиту, сплати процентів за користування ним виконував не належним чином в зв'язку з чим станом на 31 жовтня 2014 року виникла заборгованість по кредитному договору в загальному розмірі 23 201,15 грн., в тому числі: - заборгованість по кредиту - 11 257,34 грн.; - заборгованість по процентам - 8 962,80 грн.; - нарахованого штрафу за загальне порушення умов договору - 1 400 грн.; - нарахованих штрафів за порушення грошових зобов'язань понад 30 днів в загальному розмірі 1 581,01 грн. Вказану заборгованість позивач просив стягнути з [PERSON] в повному обсязі. В судове засідання представник позивача не з'явився, проте надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, судом відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, а саме за місцем його реєстрації, причину неявки суду не повідомив. Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки представник позивача в своїй заяві проти цього не заперечував. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних в ній доказів, суд прийшов до наступного. Зокрема судом встановлено, що 12 липня 2011 року ПАТ КБ «ПриватБанк» уклав у письмовій формі з [PERSON] кредитний договір б/н в якому сторони узгодили всі його умови. Договір складається з анкети-заяви позичальника про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку, Умов і Правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною картою, банківських тарифів, пам'ятки клієнта, діє з моменту його укладення до повного виконання сторонами взятих на себе зобов'язань. Відповідно до договору банк надав [PERSON] кредит у вигляді встановленого на платіжну карту кредитного ліміту в розмірі 16 000 грн. з можливістю односторонньої зміни кредитодавцем розміру ліміту, який в подальшому зменшив до 11 260 грн., а відповідач зобов'язався щомісячно частинами повертати кредит, а також щомісячно сплачувати проценти за користування ним в розмірі 2,5 % на місяць (30 % річних) від суми залишку заборгованості, а в разі порушення умов договору в частині вчасного повернення кредиту або його частини - 5 % на місяць (60 % річних), а з квітня 2013 року базова процентна ставка встановлена на рівні 2,3 % на місяць (27,6 % річних), з вересня 2014 року - 2,9 % на місяць (32,4 % річних) та щорічну комісію за обслуговування кредиту в розмірі 500 грн. Наслідками порушення договору в частині своєчасного повернення позичальником кредиту або його чергової частини, а також внесення плати за користування кредитними коштами чи обслуговування кредиту є обов'язок останнього сплачувати на користь банку неустойку: при простроченні платежу вперше протягом одного місяця штраф в розмірі 50 грн., при простроченні платежу другий місяць підряд та в подальшому - штраф в розмірі 100 грн. за кожен випадок, а також штраф за порушення строків платежу по будь-якому з передбачених договором грошових зобов'язань більше ніж на 30 днів в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Крім цього в разі порушення позичальником взятих на себе зобов'язань банк наділений правом вимоги дострокового повернення кредиту. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Положення ст.ст. 546, 548-551 ЦК України вказують на те, що сторони зобов'язання можуть домовитися про забезпечення його виконання. Виконання зобов'язання забезпечується неустойкою (штрафом, пенею), порядок та форма забезпечення встановлюється в законі або договорі. Відповідно до ст. 611, ч. 2 ст. 612, ст.ст. 623-625, ч. 1 ст. 1049, ст. 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання, зокрема повинен достроково повернути суму позики разом з процентами та іншими нарахуваннями, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку. З матеріалів справи вбачається те, що позичальник дійсно порушив умови договору в частині вчасного повернення кредиту, а також сплати відсотків за користування ним. В зв'язку з цим станом на 31 жовтня 2014 року виникла заборгованість по кредитному договору, зокрема: - заборгованість по кредиту - 11 257,34 грн.; - заборгованість по процентам - 8 962,80 грн., що повністю підтверджується детальним розрахунком заборгованості та випискою з рахунку позичальника. Водночас в матеріалах справи відсутні жодні докази, що б спростували доводи банку щодо наявності та розміру боргу, докази щодо повного або часткового погашення відповідачем вказаної заборгованості, а також докази щодо наявності передбачених законом чи договором підстав, які б повністю, частково або тимчасово звільняли позичальника від виконання взятих на себе зобов'язань. В зв'язку з встановленим та на підставі ст.ст. 526, 530 ЦК України вказана заборгованість підлягає стягненню з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк». Що стосується неустойки (штрафів за загальне порушення), то суд виходить з того, що вона нарахована позивачем підставно, проте частково поза межами встановленої законом позовної давності. Згідно ст. 526 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України). До вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) законом встановлено позовну давність в один рік (п.1 ч. 2 ст. 258 ЦК України). Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 3 вересня 2014 року ухвалив постанову у справі № 6-100цс14, предметом якої був спір про стягнення заборгованості за договором позики. Зі змісту постанови Верховного Суду України слідує, що позовна давність по вимогам про стягнення неустойки підлягає застосуванню судом незалежно від наявності заяви сторони про її застосування та незалежно від обумовлення сторонами в договорі іншого, більш тривалого строку. При цьому, виходячи з правової природи пені, яка нараховується за кожен день прострочення, право на позов про стягнення пені за кожен окремий день виникає щодня на відповідну суму, а позовна давність за позовом про стягнення пені відповідно до статті 253 ЦК України обчислюється по кожному дню, за який нараховується пеня, окремо, починаючи з дня, коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права. За таких обставин з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню неустойка (штраф за загальне порушення), нарахована в межах річного строку до дня звернення до суду (27 січня 2015 року), однак в межах позовних вимог, а саме за період з січня 2014 року по жовтень 2014 року (включно), що становить 900 грн. В зв'язку з цим відповідному перерахунку підлягає й штраф за порушення грошових зобов'язань понад 30 днів, що становить 1 556,01 грн. (500 грн. + 1 056,01 грн.) Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача згідно розміру задоволених вимог також підлягають стягненню понесені останнім судові витрати, а саме 238,09 грн. судового збору.

Outcome: partial