Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-24 00:00:00

В червні 2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги позивач мотивувала тим, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 03.08.2002. У шлюбі у подружжя народилось двоє дітей-двійнят: донька - [PERSON] , [INFO] та син - [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх років стосунки з чоловіком розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Вже тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування. Вже більше року, позивач та відповідач проживають окремо, сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Одночасно з даним позовом позивачем подано позов про розірвання шлюбу. В період шлюбу спільно було інвестовано грошові кошти у будівництво житлової квартири розташований у [ADDRESS] , в якій подружжя тривалий час проживало разом із дітьми. Питання щодо поділу майна, що перебуває у спільній сумісній власності, зокрема, вказаного об`єкту інвестування, а також іншого рухомого майна: меблів, побутової та іншої техніки, якими було облаштоване спільне житло, буде вирішуватись сторонами окремо в судовому порядку. Відповідач на добровільній основі надає грошові кошти на утримання двох дітей у розмірі 2000,00 грн на місяць, що є недостатнім задля забезпечення дітям достатнього рівня життя, необхідного для їх фізичного, розумового, духовного та морального і соціального розвитку. Так, станом на дату звернення з даною позовною заявою загалом розмір витрат позивача на утримання двох неповнолітніх дітей протягом календарного місяць, в залежності від пори року, що обумовлено характером витрат у певний період коливається у сумі 12000-15000 грн, які з огляду на рівність обов`язків батьків щодо утримання та виховання дітей, повинні бути розділені між батьками у рівних частинах. З урахуванням викладеного, позивач просить визначити розмір аліментів у твердій грошовій формі на рівні 3000,00 грн на одну дитину та відповідно 6000,00 грн на двох дітей на місяць. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 17.07.2020 року відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін у справі. Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до довідки щодо повернення поштового відправлення, копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви разом з копіями доданих до неї документів, які направлялись за адресою місця проживання відповідача, зареєстрованого у встановленому законом порядку, отримав відповідач. У відповідності до ст.ст. 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї. Позивачем було подано клопотання про приєднання до матеріалів справи розрахункові документи, що свідчать про вчинення позивачем витрат, пов`язаних з утриманням двох неповнолітніх дітей. Відповідачем надано до суду клопотання про долучення документів до матеріалів справи, а саме довідку про заробітну плату. За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає необхідним позов задовольнити частково, виходячи з наступного. Як встановлено судом, 03.08.2002 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданому виконкомом Кашперівської сільської ради Тетіївського району Київської області 03.08.2002, про що зроблено відповідний актовий запис № ІІ. Від шлюбу мають двох дітей: доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві 07.03.2014, про що зроблено відповідний актовий запис № 402 та сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві 07.03.2014, про що зроблено відповідний актовий запис № 401. Як вбачається зі свідоцтв про народження дітей, батьком дітей-двійнят зазначено [PERSON] . Згідно довідок про місце реєстрації проживання особи діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , тобто разом із матір`ю та проживають разом з нею. Домовленості щодо розміру участі відповідача в утриманні дитини між сторонами не досягнуто. Проте, як зазначає позивач, відповідач надає грошові кошти на утримання двох дітей у розмірі 2000,00 грн на місяць, проте [PERSON] вважає, що це є недостатнім задля забезпечення дітям достатнього рівня життя, необхідного для їх фізичного, розумового, духовного та морального і соціального розвитку. На підтвердження витрат позивача, що здійснює позивач на постійній основі для утримання дітей, свідчать подані нею документи по витратах здійснених у серпні 2020: придбання одягу та взуття для дітей - товарний чек від 03.08.2020 на суму 599,00 грн, товарний чек від 16.087.2020 на суму 898,00 грн, товарний чек від 16.08.2020 на суму 916,00 грн, з яких зазначила, що частина грошових коштів буда надана відповідачем, а саме в сумі 900,00 грн; медичне забезпечення - квитанція від 11.08.2020 на суму 1500,00 грн, квитанція від 13.08.2020 на суму 1800,00 грн; відпочинок з метою оздоровлення дітей - квитанція від 04.08.2020 на суму 9080,00 грн за туристичні послуги, квитанція від 06.08.2020 на суму 30840,00 грн за туристичні послуги, ваучер на підтвердження бронювання готелю в період з 17.08.2020 по 23.08.2020, заява про надання дозволу з боку батька - відповідача на виїзд дітей за кордон з метою відпочинку та оздоровлення та довідка від 07.08.2020 на суму 600,00 грн в оплату нотаріальних послуг за посвідчення вказаної заяви; придбання канцелярського приладдя, необхідного для забезпечення навчального та творчого процесу дітей - квитанція від 01.08.2020 на суму 1528,00 грн; оплата навчання на комп`ютерних курсах обох дітей - квитанція від 08.07.2020 на суму 3180 грн, квитанція від 06.08.2020 на суму 1689,04 грн. Як вбачається з довідки про доходи [PERSON] , видана ПП «Торговий дім ПОЛЯКОВ» вих. № 623-09-20 від 29.09.2020, відповідач працює в ПП «Торговий дім ПОЛЯКОВ» на посаді Начальника служби безпеки, загальна сума доходу за період з вересня 2019 року по серпень 2020 року без урахування аліментів становить 45806,05 грн. Відповідно до частин першої, другої, статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України), батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 ст. 181 СК України, домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів). Враховуючи те, що відповідач проживає окремо і домовленість між позивачем та відповідачем про сплату аліментів на утримання дитини відсутня, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання їх малолітньої доньки. Крім того, згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вирішуючи справу в частині визначення конкретного розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд враховує істотні для даної справи обставини, які передбачені ст.182 СК України, зокрема, вік дітей 6 років, те, що вона матеріально не захищена, потребує належного утримання, а також мінімальний розмір аліментів, визначений законом, і обов`язок обох батьків утримувати свою неповнолітню дитину. Також суд враховує матеріальне положення відповідача, який як вбачається з довідки про доходи [PERSON] , видана ПП «Торговий дім ПОЛЯКОВ» вих. № 623-09-20 від 29.09.2020, відповідач працює в ПП «Торговий дім ПОЛЯКОВ» на посаді Начальника служби безпеки, загальна сума доходу за період з вересня 2019 року по серпень 2020 року без урахування аліментів становить 45806,05 грн. Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини та інтереси неповнолітньої дитини, виходячи із принципів справедливості, добросовісності і розумності, закріплених у ст. 7 СК України, зважаючи на обставини, які викладені вище, а також виходячи з того, що позивач разом із відповідачем повинні забезпечити дитині рівень життя, необхідний і достатній для її нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку; виходячи з рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини (ч. 1 ст.141 СК України), суд приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів на утримання дитини із відповідача на користь позивача в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, а тому позов підлягає частковому задоволенню. Стягнення аліментів в даному розмірі суд вважає розумним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини в даному віці. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. В порядку ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: partial