Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

В червні 2015р. позивачка [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом (а.с. 1-9) до відповідача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», в якому просила суд, з урахуванням поданої заяви про збільшення позовних вимог (а.с. 48-53) стягнути з відповідача на свою користь: - за договором - заявою № 30964/370-13 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» на 370 днів в національній валюті від 21 жовтня 2013р. (далі по тексту - договір 1): основну суму вкладу у розмірі 80000,0 грн., пеню у розмірі 444000,0 грн., 3,0 % річних - 1216,43 грн., 7619,0 грн. - відсотки за договором; - за договором - заявою № 30300937/15421/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний до 8-го Березня» на 370 днів в національній валюті від 13 березня 2014р. (далі по тексту - договір 2): основну суму вкладу у розмірі 5500,0 грн., пеню у розмірі 17325,0 грн., 3,0 % річних - 47,46 грн., 484,15 грн. - відсотки за договором; - за договором - заявою № 33492/370-12 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» на 370 днів в іноземній валюті від 15 жовтня 2012р. (далі по тексту - договір 3): основну суму вкладу у розмірі 1147,0 дол. США, пеню у розмірі 3613,05 дол. США, 3,0 % річних - 9,9 дол. США, 34,64 дол. США - відсотки за договором; - за договором - заявою № 30937/15434/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний до 8-го Березня» на 370 днів в іноземній валюті від 13 березня 2014р. (далі по тексту - договір 4): основну суму вкладу у розмірі 20,0 дол. США, пеню у розмірі 63,0 дол. США, 3,0 % річних - 0,17 дол. США, 1,1 дол. США - відсотки за договором. Свої позовні вимоги позивачка обгрунтовувала тим, що між [PERSON] - матір'ю позивачки та відповідачем були укладені вищезазначені договори 1-4, 20 липня 2014р. мати позивачки померла, і позивачка є єдиною спадкоємицею. Численні звернення позивачки до відповідача про повернення суми вкладів та процентів не були задоволенні відповідачем, а тому позивачка вимушена була звернутись до суду з вказаним позовом. В судовому засіданні позивачка, заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав зазначених в позові, з урахуванням поданої заяви про збільшення позовних вимог і просила суд його задовольнити. Відповідач, про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, свого представника до суду не направив, поважності причин неявки не повідомив. Суд, заслухавши пояснення позивачки, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається щ матеріалів справи і це встановлено судом, і не оспорювалося сторонами, 15 жовтня 2012р., 21 жовтня 2013р., 13 березня 2014р. між відповідачем та [PERSON] були укладені договори 1-4, відповідно до яких останньою були внесені до банку суми вкладів 80000,0 грн., 500,0 грн., 20,0 дол. США, 1000,0 дол. США, при цьому за договором 3 вклад було поповнено на 20 дол. США. 20 липня 2014р. [PERSON] померла. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 20 січня 2015р. єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] є позивачка. Судом встановлено, що в позасудовому порядку, позивачка зверталась до відповідача з письмовими заявами про видачу їй, як спадкоємцю за законом суми вкладів за договорами 1-4, проте її заяви відповідачем були проігноровані. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною (ч. 1 ст. 1060 ЦК України). Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі по тексту - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Відповідно до ч. 1 ст. 36 цього Закону, з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. Пунктом 1) ч. 5 цієї ст. 36 визначено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку. Судом було встановлено, що на підставі постанови Правління НБУ від 17 вересня 2015 р. № 612 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 17 вересня 2015 р. № 171 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», згідно з яким з 18 вересня 2015р. запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит». Відповідно до ст. 57 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклади фізичних осіб банків гарантуються в порядку і розмірах, передбачених законодавством України. Згідно з ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, і з урахуванням того, що на час ухвалення рішення по справі у відповідача діє тимчасова адміністрація, що унеможливлює задоволення позовних вимог про стягнення суми вкладів, відсотків, пені, трьох відсотків річних враховуючи вимоги ст. ст. 34, 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Outcome: dismissed