Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

В січні 2015р. позивач ПАТ КБ «Надра» звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідачів: [PERSON] (далі по тексту - відповідачка 1), [PERSON] (далі по тексту - відповідач 2) про стягнення заборгованості за кредитним договором, та, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог (а.с.79), просив суд стягнути з відповідачів заборгованість за договором №32/П/72/2008-840 від 04 березня 2008р. в сумі 291183,18 дол. США та 60143,26 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 04 березня 2008р. між ВАТ «КБ «Надра», правонаступником якого є позивач, та відповідачкою 1 було укладено кредитний договір № 32/П/72/2008-840 (далі по тексту - кредитний договір), відповідно до якого відповідачці 1 було надано кредит на суму 296913,28 дол. США, із розрахунку 12,89 % річних строком з 04 березня 2008р. по 03 березня 2026р. 04 березня 2008р. ВАТ «КБ «Надра», правонаступником якого є позивач, та відповідачем 2 було укладено договір поруки № б/н (далі по тексту - договір поруки), відповідно до п. 1.1 якого, поручитель поручається перед кредитором за належне виконання відповідачкою 1 взятих на себе зобов'язань, що витікають з кредитного договору. Відповідачка 1 свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, щомісячні платежі за кредитним договором і в термін, встановлений умовами кредитного договору, не здійснюються, решта заборгованості не повертається. Станом на 17 жовтня 2014р. заборгованість за кредитним договором становить 291183,18 дол. США (сума непогашеного кредиту та нараховані відсотки) та 60143,26 грн. (пеня та штраф). В судове засідання представник позивача не з'явився, про день та час розгляду справи сторона позивача повідомлялась належним чином, при цьому, при подачі позовної заяви клопотала про розгляд справи за відсутності її представника, позовні вимоги підтримувала в повному обсязі. Представники відповідачки 1, в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечували в повному обсязі, з підстав того, що розрахунок боргу є невірним, позивач не звертався до відповідачки з повідомленням про повернення заборгованості, крім того пропустив строк позовної давності для звернення до суду з вказаним позовом. Надалі, сторона відповідача 1 в судове засідання не з'явилась, уповноваженого представника в судове засідання направлено не було, поважності причин неявки не повідомлено. Відповідач 2, про час і місце судового розгляду оповіщався у встановленому законом порядку, у судове засідання не з'явився, про поважність причин неявки суду не повідомив та не просив розглядати справу у його відсутність, свого представника до суду не направив, заперечення проти позову не подав. Суд, заслухавши пояснення сторони відповідача 1, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що 04 березня 2008р. між ВАТ «КБ «Надра», правонаступником якого є позивач, та відповідачкою 1 було укладено кредитний договір, відповідно до п. 1.1 якого відповідачці 1 на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності було надано кредит на суму 296913,28 дол. США. Відповідно до умов п. 1.2 кредитного договору кредит надавався на придбання цінних паперів - облігацій, витрат позичальника пов'язаних з оформленням кредиту, оплати комісії за розрахунки в рамках комплексу Тарифних пакетів «Ласкаво просимо» в залежності від оформленого Тарифного пакету. Сторони погодили, що відсотки за користування кредитом розраховуються банком на підставі відсоткової ставки у розмірі 12,89 % річних (п.1.3.1 кредитного договору); кредит надається з терміном погашення до 03 березня 2026р. (п. 1.4 кредитного договору). Судом встановлено, що сторона позивача виконала свої зобов'язання за кредитним договором та надала відповідачці 1 кредитні кошти у строк та на умовах, погоджених сторонами у договорі, що підтверджується заявою на видачу готівки №27 від 04 березня 2008р. (а.с. 16). Згідно п. 3.3.1. - 3.3.2. кредитного договору позичальник повертає кредит та сплачує банку відсотки безготівковим перерахуванням або внесенням готівкових коштів на поточний рахунок №79051765 у порядку, передбаченому п. 3.3.3 цього договору, шляхом сплати суми мінімально необхідного платежу, розмір якого складає 3552,87 дол. США. Відповідно до п. 3.3.3 кредитного договору позичальник вносить чергові мінімальні платежі по кредиту, визначені у п.3.3.1. цього договору, щомісячно до 10 числа поточного місяця, а банк здійснює списання з поточного рахунку на рахунок погашення заборгованості до 12 числа поточного місяця. У випадку, коли позичальник до 10 числа поточного місяця не вніс (повністю або частково) суми мінімально необхідних платежів, внаслідок чого станом на 12 число поточного місяця не була погашена поточна заборгованість позичальника, банк, починаючи з 13 числа поточного місяця, застосовує до позичальника штрафні санкції, передбачені цим договором. Згідно п. 5.2 кредитного договору у випадку прострочення виконання зобов'язань позичальника щодо повернення Кредиту, сплати всіх нарахованих відсотків, комісій та можливих штрафних санкцій у строк, визначений у п. 3.3.3. договору, позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожен день прострочення. У разі порушення позичальником вимог п.п. 4.3., за виключенням п.п. 4.3.8., 4.3.9. цього договору, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 10% від суми кредиту, визначеної у п. 1.1. цього договору, за кожен випадок (п. 5.3 кредитного договору). Відповідно до положень п. 4.2.4 кредитного договору сторони погодили, що банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих процентів, інших платежів передбачених цим договором та можливих штрафних санкцій, якщо позичальник не вніс черговий мінімально необхідний платіж у термін, визначений п. 3.3.3 цього договору, а також якщо не оформлено договір іпотеки, що визначений у п. 2.1.4 цього договору (не залежно від причин), у строк, визначений у цьому договорі. Згідно із розрахунком заборгованості за кредитним договором, з урахуванням заяви позивача про уточнення позовних вимог (а.с.79), станом на 17 жовтня 2014р. заборгованість за кредитним договором становить 291183,18 дол. США (сума непогашеного кредиту та нараховані відсотки). Також судом встановлено, що 04 березня 2008р. між ВАТ «КБ «Надра», правонаступником якого є позивач, та відповідачем 2 було укладено договір поруки, відповідно до п. 1.1 якого, поручитель поручається перед кредитором за належне виконання відповідачкою 1 взятих на себе зобов'язань, що витікають за кредитним договором. Згідно п. 1.2 договору поруки, поручитель відповідає перед кредитором у повному обсязі. Позичальник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право кредитора вимагати виконання зобов'язань, вказаних у п. 1.1 цього договору повністю (чи у будь-якій його частині) як від позичальника та поручителя разом, так і від кожного окремо. Відповідальність поручителя виникає як у випадку невиконання позичальником будь-якої частини зобов'язань, так і при невиконання позичальником зобов'язань в цілому (п. 1.3 договору поруки). У відповідності з ч. 2, 3 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. При цьому, враховуючи положення ст. ст. 10, 11 ЦПК України, роз'яснення наданих в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі», згідно яких, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин, а також те, що в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що відповідачка 1, як і відповідач 2, свої зобов'язання за кредитним договором не виконують, а тому суд вважає, що заявлені позовні вимоги про стягнення солідарно з відповідачів на користь позивача суми заборгованості у розмірі 291183,18 дол. США (сума непогашеного кредиту та несплачених відсотків) підлягають задоволенню. Водночас, вимоги сторони позивача щодо стягнення з відповідачів суми несплаченої пені за прострочення строків виконання зобов'язань та несплаченого штрафу у розмірі 60143,26 грн. задоволенню не підлягають, оскільки стороною позивача не було надано суду розрахунку відповідно до якого вбачалося б, яким чином та за який період нараховувалася зазначена неустойка. Крім того, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду і твердження сторони відповідача про те, що розрахунок, наданий стороною позивача, проведений неправильно, вимоги про дострокове повернення кредиту є передчасними, при цьому позивачем пропущено строк позовної давності при подачі даної позовної заяви, враховуючи, що на їх обґрунтування стороною не надано жодного належного та допустимого доказу, більш того, вимога суду про проведення взаємозвірки стороною відповідача не виконана. У відповідності з ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 59 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. За змістом ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 3654,0 грн., тобто в розмірі по 1827,0 грн. з кожного.

Outcome: partial