Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-18 00:00:00

В судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] заявив відвід головуючому судді О.В. Диби та просив його задовольнити. В обґрунтування своїх вимог вказував на те, що в нього є реальні сумніви того, що суд діє об'єктивно та неупереджено, оскільки головуючим суддею Дибою О.В. було розглянуто справи про адміністративне правопорушення, щодо притягнення до адміністративної відповідальності відповідача, які були розглянуті на користь відповідача, що свідчить про упередженість головуючого. Вказував на те, що підтвердженням необ'єктивності головуючого судді Диби О.В. під час розгляду справи є те, що при розгляді адміністративного матеріалу про притягнення [PERSON] та [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, 24.01.2013 року суддею було винесено постанову про визнання обох водіїв винними в скоєнні адміністративного правопорушення, яка постановою Апеляційного суду м. Києва від 14.03.2013 року (головуючий суддя Тютюн Т.М.) була скасована, провадження у справі відносно водія [PERSON] було закрито. Також зазначав, що суддя Диба О.В. під час розгляду адміністративного матеріалу про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не повно та не об'єктивно з'ясував всі істотні обставини справи та 24.01.2012 року виніс невмотивовану постанову про визнання відповідача винним у скоєнні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП та обрав для нього найменше адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 3400 грн., що також свідчить про упередженість головуючого. Відповідач та його представник заперечували проти задоволення заяви представника позивача посилаючись на те, що в діях суду не вбачається жодних порушень норм чинного законодавства, жодних доказів, які б свідчили про упереджене ставлення головуючого до розгляду справи представником позивача не надано, тому підстав для задоволення поданої заяви немає. Крім того вказували на те, що постанова Оболонського районного суду м. Києва від 24.01.2013 року була винесена на підставі наявних в матеріалах справи доказів, при цьому було враховано пояснення всіх учасників ДТП. Постанова Апеляційного суду м. Києва від 14.03.2013 року була винесена без належного з'ясування всіх істотних обставин справи, при неврахування висновків експертиз, які проводилися в рамках її розгляду та спрямована на відстоювання інтересів [PERSON], який є батьком позивача. Зазначали про наявність сумніву щодо неупередженого розгляду суддею Апеляційного суду м. Києва Тютюн Т.М. вказаного адміністративного матеріалу. Вислухавши пояснення учасників процесу, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до п.4, 5 ч.1 ст. 20 ЦПК України суддя не може брати участь в розгляді справи і підлягає відводу якщо є інші обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді; В обґрунтування своїх вимог представник позивача вказує на необ'єктивність та упередженість головуючого судді Диби О.В. під час розгляду справи, про що свідчить скасування Апеляційним судом м. Києва постанови Оболонського районного суду м. Києва від 24.01.2013 року в частинні визнання [PERSON] винним у вчиненні ДТП та призначення відповідачу занадто м'якої міри відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачено ч.1 ст. 130 КУпАП. Вказану заяву представника позивача, суд вважає необґрунтованою, оскільки під час розгляду зазначеної справи суд діяв в межах норм чинного процесуального законодавства України. Крім того скасування Апеляційним судом м. Києва постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності не може свідчити про упереджені та необ'єктивні дії головуючого під час розгляду цивільної справи, оскільки це є лише припущенням зацікавленої сторони, які спрямовані на дискредитацію головуючого та задоволення власних матеріальних потреб. Також суд звертає увагу на те, що представник позивача вдруге звертається із заявою про відвід головуючого судді Диби О.В. із тих же необґрунтованих підстав. Отже, суд вважає заяву представника позивача про відвід головуючого судді Диби О.В. такою, що направлена на свідоме зловживання своїми процесуальними правами, та розцінює це як спосіб затягування розгляду справи та тиск на суд, а відомості, на які він посилається, не знайшли свого підтвердження. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed