Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

Головний лікар Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просив вирішити питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку [PERSON], посилаючись на те, що остання страждає на психічний розлад у формі параноїдної шизофренії з 1999 року, багаторазово лікувалася у психіатричних стаціонарах (було 15 госпіталізацій), остання виписка 10.10.2013 року, у клінічній картині параноїдна симптоматика з маячними ідеями відношення, впливу, виражений дефект особистості (емоційно-вольовий, пераноїдний), є інвалідом другої групи по психічному захворюванню, недієздатна, її опікуном призначена матір [PERSON] Зі слів опікуна, психічний стан [PERSON] змінився протягом тижня: конфліктує з матірю, агресивна по відношенню до неї, відмовляється від прийому підтримуючої терапії, йде з дому, де агресивна по відношенню до перехожих. У звязку із таким станом, [PERSON] 09.02.2017 року бригадою швидкої медичної допомоги доставлена до комунальної установи, де оглянута черговим лікарем, який виявив загострення хронічного психічного розладу. 09.02.2017 року [PERSON] оглянута комісією лікарів-психіатрів, яка встановила, що вона страждає на тяжкий психічний розлад у формі резидуальной шизофренії з вираженим змішаного типу дефектом (емоційно-вольовий, параноїдний), психоподібний синдром з агресивною поведінкою по відношенню до матері-опікуна. Приймаючи до уваги, що [PERSON] представляє небезпеку для себе та оточуючих, є доцільним примусова госпіталізація хворої, оскільки її лікування можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару. У судовому засіданні представник психіатричного закладу доводи заяви підтримав з підстав, викладених в ній, і просив суд задовольнити заяву. Законний представник [PERSON] її матір [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримала і наполягала на примусовій госпіталізації [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні проти примусової госпіталізації не заперечувала. Прокурор заяву підтримала і просила суд винести рішення про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, лікаря-психіатра, особи, щодо якої вирішується питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку, її законного представника, думку прокурора, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. У своєму рішенні Європейський Суд з прав людини (справа «[PERSON] проти України») від 17.04.2014 року зазначив, що особа не може вважатися «Психічно хворою» та позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов; по-перше, об'єктивна медична експертиза повинна достовірно показати, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання. Як вбачається з висновку комісії лікарів-психіатрів від 09.02.2017 року, [PERSON], [INFO], страждає на тяжкий психічний розлад у формі резидуальной шизофренії з вираженим змішаного типу дефектом (емоційно-вольовий, параноїдний), психоподібний синдром з агресивною поведінкою по відношенню до матері-опікуна, її лікування можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару (а.с.2). Надані суду пояснення лікаря-психіатра, зокрема, про те, що [PERSON] вже багато років проходить курс лікування у психіатричній лікарні і внаслідок захворювання являє потенційну соціальну небезпеку для себе і оточуючих, суд вважає доказами по справі, підтверджуючими необхідність госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку. Таким чином, зібрані у справі докази і їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви.

Outcome: approved