Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-27 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позов мотивований тим, що на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 07.11.2007 року виконкомом Вінницької міської ради згідно із рішенням № 2524 від 25.10.2007 року [PERSON] є власником кооперативної квартири [ADDRESS] . Її право приватної власності на дану квартиру зареєстроване 26.11.2007 року в КП «ВООБТІ» в реєстрову книгу № 747 за реєстровим № 93. Відповідно до ст. 60 СК України чоловік позивача [PERSON] є співвласником даної квартири, яка придбана під час шлюбу за їх спільні кошти. Відповідач [PERSON] є пасинком позивача, сином її чоловіка [PERSON] . На прохання відповідача [PERSON] та [PERSON] надали згоду на його паспортну реєстрацію в квартирі. 05.10.2005 року відповідач [PERSON] зареєструвався, але не вселився в квартиру, речей в ній не зберігав. Наприкінці 2005 року відповідач повідомив позивача та батька, що їде в Російську Федерацію. Після чого [PERSON] та [PERSON] відповідача не бачили жодного разу. У зв`язку з вищенаведеним позивач звернувся до суду та просив визнати [PERSON] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, належним [PERSON] на праві власності, а саме квартири [ADDRESS] у зв`язку з його відсутністю в даному приміщенні понад рік без поважних причин. Позивач [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили, що відповідач за вказаною адресою не проживає з 2005 року. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак повідомлявся належним чином. На підставі ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вирішив провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про часткове задоволення вимог позовної заяви з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 07.11.2007 року виконкомом Вінницької міської ради згідно із рішенням № 2524 від 25.10.2007 року [PERSON] є власником кооперативної квартири [ADDRESS] . Її право приватної власності на дану квартиру зареєстроване 26.11.2007 року в КП «ВООБТІ» в реєстрову книгу № 747 за реєстровим № 93. Згідно довідки МКП УК «Київська» від 05.08.2020 року за № 1520 за вищевказаною адресою проживає позивач - власник [PERSON] , її чоловік [PERSON] та відповідач - син [PERSON] . Відповідно до акту № 158-Г від 04.08.2020 року, завірений печаткою МКП УК «Київська» та засвідчений підписами майстрів МКП УК «Київська» вбачається, що комісія у складі майстрів [PERSON] , [PERSON] склали дійсний акт про те, що з виходом на місце даного числа за адресою: [ADDRESS] було встановлено, що за вищевказаною адресою зареєстровані: [PERSON] - власник, [PERSON] - чоловік, [PERSON] - син. Також було встановлено, що на момент обстеження за вищевказаною адресою тимчасово відсутня наступна особа, яка зареєстрована за даною адресою: [PERSON] з 2005 року проживає в Москві. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Разом з тим, виселення є категорією житлового законодавства, тому при розгляді цивільних справ за позовом про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення предметом доказування є втрата права на житло, або взагалі його відсутність, або інші передбачені ЖК УРСР підстави для позбавлення права на житло. Відповідно до ст. 150 ЖК УРСР громадянин, який має у приватній власності будинок (квартиру), має право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд та має право звернутися в суд про виселення. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно із ст. 72 ЖК УРСР суд визнає особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені терміни. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки відповідач [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не проживає більше одного року, суд приходить до переконливого висновку, що вимоги позовної заяви підлягають до задоволення. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved