Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-14 00:00:00

Головний лікар Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні (далі ТОККПНЛ) [PERSON] звернувся до суду із заявою про примусову госпіталізацію до психіатричного закладу [PERSON]. В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що у [PERSON] наявний психічний розлад, який обумовлює її небезпеку для себе і оточуючих, її безпорадність і неможливість самостійно задовольнити основні життєві потреби, суттєву шкоду її здоровю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога. Підставою для висновку про необхідність госпіталізації є відомості про поведінку [PERSON], які надійшли від її матері [PERSON]. На підставі цих відомостей [PERSON] була оглянута лікарем-психіатром [PERSON], яка підтвердила висновок про необхідність госпіталізації. Направлення на госпіталізацію було видане лікарем-психіатром амбулаторно-поліклінічного відділення ТОККПНЛ [PERSON], який після особистого огляду [PERSON] зробив висновок про необхідність її госпіталізації в психіатричний стаціонар для обстеження і лікування, у звязку із наявністю у неї психічного розладу, який обумовлює її небезпеку для себе і оточуючих, її безпорадність і неможливість самостійно задовольнити основні життєві потреби, суттєву шкоду його здоровю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога. Також, [PERSON] була оглянута комісією лікарів-психіатрів ТОККПНЛ, яка підтвердила обґрунтованість рішення про госпіталізацію згідно ст. 14 Закону України Про психіатричну допомогу. Згода [PERSON] на госпіталізацію відсутня, тому просить винести рішення про її примусову госпіталізацію. У судовому засіданні представник ТОККПНЛ, лікар-психіатр [PERSON] заяву підтримала і пояснила, що лікування [PERSON] можливе лише в закритому психіатричному стаціонарі, однак, внаслідок психічного розладу вона не може усвідомити необхідність проходження лікування та надати згоду на лікування у ТОККПНЛ, у звязку із чим просить заяву задовольнити, вказуючи, що наявне у [PERSON] психічне захворювання є тяжким. Прокурор в судовому засіданні підтримав заяву про госпіталізацію у примусовому порядку [PERSON] у Тернопільську обласну комунальну клінічну психоневрологічну лікарню без її згоди. Законний представник [PERSON] її матір [PERSON] у судовому засіданні вказала, що її дочка потребує кваліфікованої допомоги та лікування, оскільки не може самостійно задовольняти свої основні життєві потреби. Особа, щодо якої розглядається питання, пов'язане з наданням психіатричної допомоги [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що бажає пройти курс лікування. Судом установлено: [PERSON], [INFO], жителька [ADDRESS] в супроводі матері за скеруванням амбулаторно поліклінічного відділення ,повторно , 13 травня 2019 року поступила у стаціонар Тернопільської комунальної клінічної психоневрологічної лікарні з діагнозом: розлади особистості та поведінки внаслідок епілепсії зміни особи які сягають рівня деменції. Із матеріалів справи убачається, що 13 травня 2019 року [PERSON] звернулась із письмовою заявою у Тернопільську обласну комунальну клінічну психоневрологічну лікарню з проханням госпіталізувати її дочку [PERSON], у звязку із зміною її в поведінці, а саме вказала, що [PERSON] стала агресивною та втікає з дому. Направлення на госпіталізацію було видане лікарем-психіатром амбулаторно-поліклінічного відділення ТОККПНЛ [PERSON], який після особистого огляду [PERSON] зробив висновок про необхідність її госпіталізації в психіатричний стаціонар для обстеження і лікування, у звязку із наявністю у неї психічного розладу, який обумовлює її небезпеку для себе і оточуючих, її безпорадність і неможливість самостійно задовольнити основні життєві потреби, суттєву шкоду його здоровю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога. Також, [PERSON] була оглянута комісією лікарів-психіатрів ТОККПНЛ у складі: завідувача кафедри психіатрії [PERSON], заступника головного лікаря з експертизи [PERSON], зав. відділенням [PERSON] Комісія підтвердила обґрунтованість рішення про госпіталізацію згідно Закону України Про психіатричну допомогу та прийшла до висновку, що [PERSON] потребує примусової госпіталізації в психіатричний стаціонар для обстеження та лікування. Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів [PERSON], [INFO], жителька [ADDRESS] в супроводі матері за скеруванням амбулаторно поліклінічного відділення повторно в житті 13 травня 2019 року поступила у стаціонар Тернопільської комунальної клінічної психоневрологічної лікарні з діагнозом: розлади особистості та поведінки внаслідок епілепсії зміни особи які сягають рівня деменції. З анамнезу встановлено, що [PERSON] є старшою в сімї із двох дітей, спадковість не встановлена. ВГ,ТБЦ, інші інфекційні хвороби заперечує. Страждає на судомні напади з 1986 року, коли був перший розгорнутий епінапад з тоніко-клонічними судомами і втратою свідомості. Після того епінапади почастішали до 15 на добу. Зверталися за медичною допомогою до лікарів, була скерована до психіатра. Була визнана інвалідом 2 групи довічно. Амбулаторно приймає карбамазепін. Освіта вища, але по спеціальності не працює. Розлучена, від шлюбу має десятирічного сина, якого виховує мама. Неодноразово лікувалася в психіатричному стаціонарі. Остання госпіталізація за рішенням суду в вересні 2017 року. Психічний стан пацієнтки в свідомості, орієнтована частково, мислення торпідне, деталізоване, вязке, поведінка гебефренічна, на запитання відповідає не завжди по суті, мова швидка, перескакує з теми на тему, неадекватно сміється, емоційно неврівноважена, схильна до афективних реакцій, буває імпульсивна. Не критична до свого стану, інтереси дитячі. Комісія прийшла до висновку про необхідність госпіталізації [PERSON], [INFO] у психіатричний стаціонар для обстеження і лікування у звязку із наявністю у неї психічного розладу, який обумовлює її небезпеку для себе і оточуючих, її безпорадність і неможливість самостійно задовольнити основні життєві потреби, суттєву шкоду її здоровю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога. Як убачається із матеріалів справи рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 лютого 2011 року [PERSON] визнано недієздатною та призначено її опікуном [PERSON]. Також, рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 вересня 2017 року було задоволено заяву лікаря-психіатра Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні [PERSON] про примусову госпіталізацію [PERSON] у психіатричний заклад без її згоди та госпіталізовано [PERSON] в примусовому порядку на стаціонарне лікування в Тернопільську обласну комунальну клінічну психоневрологічну лікарню. Відповідно до ст. 14 Закону України Про психіатричну допомогу особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Аналізуючи в сукупності викладені обставини, досліджені докази та вимоги законодавства, суд приходить до переконання про наявність передбачених законом підстав для примусової госпіталізації [PERSON], [INFO] до психіатричного закладу, а тому заяву головного лікаря Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні [PERSON] слід задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved