Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-07 00:00:00

до Воловецького районного суду Закарпатської області надійшла цивільна справа в порядку окремого провадження за заявою [PERSON] , заінтересована особа - Воловецька державна нотаріальна контора про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: встановлення належності правовстановлюючого документа Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК №034244, виданого громадянину [PERSON] , мешканцю [ADDRESS] , для ведення особистого підсобного господарства від 02.03.1998 року, дійсно належить [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заяви заявник покликається на те, що на підставі рішення Воловецької селищної ради народних депутатів від 21 вересня 1995 року видано Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК №034244, для ведення особистого підсобного господарства від 02.03.1998 року і під час видачі зазначеного Державного акту помилково записано його ім`я замість правильного [PERSON] як [PERSON] . В даний час він має намір оформити заповіт, але під час його оформлення виявили розбіжності в записі імені, через які оформити заповіт неможливо. Зважаючи на вищевикладене, просить заяву задоволити. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій просить справу розглядати у його відсутності, заяву просить задовольнити. Представник заінтересованої особи Воловецької державної нотаріальної контори в судове засідання також не з`явилася, однак скерувала до суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, проти встановлення факту, що має юридичне значення не заперечила. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі учасників справи, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до переконання про задоволення заявлених вимог з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно із вимогами п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я та по батькові, місце і час народження якої, що зазначені у документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або у паспорті. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 18 березня 1958 року Ново- Гродовським ЗАГСом Селідовського району, Донецької області та паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого 31.01.1997 року Воловецьким РВ УМВС в Закарпатській області, а також РНОКІШ , ім`я заявника зазначено як [PERSON] . 02.03.1998 року на підставі рішення Воловецької селищної ради народних депутатів від 21 вересня 1995 року видано Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК №034244, для ведення особистого підсобного господарства і під час видачі зазначеного Державного акту помилково записано ім`я заявника замість правильного [PERSON] як [PERSON] . Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до листа Верховного Суду України 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Таким чином, оцінюючи досліджені по справі докази, суд приходить до висновку, що матеріалами справи достатньо стверджується той факт, що при видачі Державного акту на право власності на землю допущено технічну помилку. Такі розбіжності при написані персональних даних в документах, створили заявнику перешкоди у складанні заповіту, тому встановлення цього факту має для заявника юридичне значення, оскільки дозволить йому в подальшому реалізувати своє право на оформлення спадщини. З наведених міркувань та

Outcome: approved