Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-29 00:00:00

В січні 2019 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК», через представника Гребенюка О.С. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 56937 грн. 22 коп. та судових витрат у справі, мотивуючи свої вимоги тим, що 22 червня 2015 року між банком та відповідачем [PERSON] було укладено договір № б/н, відповідно до якого було надано кредит в розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Вказує на те, що відповідач порушив взяті на себе зобов`язання, кредит у визначені договором строки не повертає і станом на 16 грудня 2018 року має заборгованість за кредитом в розмірі 56937 грн. 22 коп., яка включає в себе: тіло кредиту - 24500 грн. 14 коп., відсотки за користування кредитом - 9777 грн. 37 коп., пеня - 19472 грн. 22 коп., штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 2687 грн. 49 коп. Від представника позивача Гребенюка О.С. , надійшла заява про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Хоча повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи. Заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило, тому суд ухвалив винести по даній справі заочне рішення і позивач проти цього не заперечує. Судом встановлено, що 22 червня 2015 року між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено договір № б/н від 22.06.2015 року, за яким позичальнику був наданий кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Своє зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту та плату за користування кредитом [PERSON] не виконує, на час розгляду справи його борг становить 56937 грн. 22 коп., який включає в себе: тіло кредиту - 24500 грн. 14 коп., відсотки за користування кредитом - 9777 грн. 37 коп., пеня - 19472 грн. 22 коп., штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 2687 грн. 49 коп. Сторонами погоджено, що договір № б/н від 22.06.2015 року складається з заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг та Тарифів банку. Відповідно до пунктів 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору [PERSON] дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Договору, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Так, відповідачем не надано своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості, що підтверджується розрахунками заборгованості за договором № б/н від 22.06.2015 року укладеним між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачем [PERSON] . Дані правовідносини регулюються цивільним кодексом України. - ст. 525 ЦК України - одностороння відмова від виконання зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; - ст. 526 ЦК України - зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до вимог договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства; - ст. 530 ЦК України - якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін); - ст. 1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; - ч. 1 ст. 1048 ЦК України - позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором; - ч. 1 ст. 1049 ЦК України - позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором; - ч. 2 ст. 1050 ЦК України - якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (ч. 1). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3). Із розрахунків заборгованості за договором (а.с. 5-8) вбачається, що банком нарахована до стягнення з відповідача пеня в загальній сумі 19472 грн. 22 коп. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому одночасне застосування за одне й те ж порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України, щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності. Про це ж зазначено у правовій позиції судової палати у цивільних справах Верховного суду України у справі № 6-2003цс/15 від 21.10.2015. Виходячи з вищенаведених доводів, суд, визначаючи розмір заборгованості відповідача за кредитним договором, не бере до уваги розрахунок заборгованості, наданий позивачем в частині нарахування суми боргу за пенею, як такий, що не відповідає встановленим судом умовам кредитного договору. Тому дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні частково, доведені та підлягають задоволенню в частині, а саме, щодо стягнення тіла кредиту, відсотків за користування кредитом та штрафів. Отже з відповідача необхідно стягнути 37465 грн. 00 коп., які включають в себе: тіло кредиту - 24500 грн. 14 коп., відсотки за користування кредитом - 9777 грн. 37 коп., штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 2687 грн. 49 коп. Щодо судових витрат, які складаються із сплаченого судового збору в розмірі 1921 грн., які були понесені позивачем та документально підтверджені (а.с. 1), то вони відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позивачем було заявлено до стягнення 56937 грн. 22 коп., а до задоволення підлягає сума боргу в розмірі 37465 грн. 00 коп., що становить 65,80% (37465,00 х 100% : 56937,22) від заявлених вимог, то судові витрати підлягають відшкодуванню в розмірі 1264 грн. 02 коп. (1921 грн. х 65,80%), які слід стягнути з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial