overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-07 00:00:00

В січні 2019 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] року померла його бабуся [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно: земельна ділянка площею 0,2353 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER] та земельна ділянка площею 4,5832 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER]. При житті бабуся заповіла йому ці земельні ділянки. Про існування заповіту він не знав, а коли випадково звернувся до Андріївської сільської ради Макарівського району по довідку дізнався про існування заповіту. Отримавши дублікат заповіту, що має силу оригіналу він звернувся до приватного нотаріуса [PERSON] для оформлення спадщини, однак нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про прийняття спадщини, оскільки він пропустив строк звернення з заявою про прийняття спадщини. Тому просив визначити йому додатковий строк три місяці з дня набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [INFO] року [PERSON] В судовому засіданні позивач позов підтримав, викладене підтвердив. Відповідач [PERSON] сільська рада Бородянського району Київської області в судове засідання представника не направила, просила слухати справу без її участі. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], яка на день смерті була власницею земельних ділянок площею 4,5832 га та площею 0,2353 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території [PERSON] сільської ради Бородянського району Київської області, що підтверджується копіями свідоцтва про смерть, державних актів на право власності на земельну ділянку (а.с.7, 10, 11). 17 листопада 2010 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла належні їй земельні ділянки [PERSON], що підтверджується копією дублікату заповіту (а.с.8). З копії інформаційного листа приватного нотаріуса Бородянського районного нотаріального округу [PERSON] вбачається, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [INFO] року бабусі [PERSON], оскільки він пропустив строк для прийняття спадщини (а.с.9). Відповідно до ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи, що позивач пропустив строк звернення до нотаріальної контори з поважних причин, відповідач проти позову не заперечував, то суд вважає за необхідне позов задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-22 00:00:00

В січні 2019 року позивач звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із вказаним позовом, в якому просить змінити спосіб стягнення і розмір аліментів, що визначений рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 жовтня 2012 року з [PERSON] на її користь на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] з 500 грн. твердої грошової суми на ј частину заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення сином повноліття; стягнути з відповідача заборгованість зі сплати аліментів з урахуванням індексації в сумі 6935 грн. та судові витрати на користь держави, оскільки її законом звільнено від сплати судового збору. Свої вимоги обґрунтувала тим, що з відповідачем по справі вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано. Вони є батьками малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 09 липня 2012 року з відповідача на її користь було стягнуто аліменти на утримання малолітнього сина у твердій грошовій сумі у розмірі 700 грн. Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 жовтня 2012 року вказане рішення було змінено та стягнуто аліменти з відповідача у розмірі 500 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Вважає, що отримуваних аліментів у розмірі 500 грн. на утримання дитини на сьогоднішній день недостатньо для забезпечення її потреб, харчування та нормального фізичного розвитку. Оскільки на даний час відповідач є приватним підприємцем та мінімальний гарантований Державою розмір аліментів встановлено не нижче 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, і ця сума значно вище ніж 500 грн. вона хоче змінити спосіб стягнення аліментів,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-18 00:00:00

В січні 2019 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, вказавши, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 04.07.1992 року, від спільного життя мають двоїх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO].. Так як шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, подальше спільне життя є неможливим та суперечить їх інтересам, та інтересам іхньої неповнолітньої дитини, позивач просила розірвати шлюб. Позивач та відповідач надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивач підтримала заявлені вимоги, відповідач визнав позов. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини. Судом встановлено, що позивач і відповідач вступили до шлюбу 04.07.1992 року (актовий запис № 641). Подружнє життя припинено з причини втрати взаєморозуміння, наміру продовжувати сімейні відносини подружжя не має. У відповідності до ст.ст. 110-112, 114 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, так як подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить їх інтересам, інтересам їхніх дітей. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-12 00:00:00

В січні 2019 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що через взаємне непорозуміння їхня сім`я розпалася та протягом останніх 14 років сторони перестали підтримувати подружні відносини. Оскільки, подружні стосунки неможливо поновити та шлюб носить формальний характер, просила шлюб між ними розірвати та розглянути справу у її відсутності. Відповідач позов визнав. Суд, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 05 липня 2002 року. Шлюб перший, від шлюбу мають одну неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . На даний час шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, сторони не бажають збереження сім`ї та наполягають на розірвання шлюбу, під час наданого судом терміну примирення між сторонами не сталось. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінюючи у сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам сторін, а тому шлюб має бути розірваний. На підставі ст.ст. 112, 114 Сімейного Кодексу України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-05 00:00:00

В січні 2019 року позивач звернулася до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивований тим, що 09.02.1991 року між сторонами зареєстровано шлюб. ПідСпільне життя не склалося через ріні погляди на життя, ведення справ сім'ї і несумісність характерів. Подружні відносини припиненні, сторони проживають окремо та подальше спільне проживання та збереження сім'ї є неможливим. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, суду надав заяву в якій просить розгляд справи проводити в його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.3) підтверджено, що 09.02.1991 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис №2. На даний час сторони припинили шлюбні відносини, а тому збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що шлюб підлягає розірванню, оскільки примирення та збереження шлюбу не можливе, так як це буде суперечити інтересам сторін. На підставі ст.ст. 110, 112, 113, 114, 115 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-10 00:00:00

В січні 2019 року позивач звернулася до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивований тим, що 14.01.2014 року між сторонами зареєстровано шлюб. Під час шлюбу [INFO] народилася донька [PERSON] та [INFO] донька [PERSON] Спільне життя не склалося через ріні погляди на життя, ведення справ сім'ї і несумісність характерів. Подружні відносини припиненні, сторони проживають окремо та подальше спільне проживання та збереження сім'ї є неможливим. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, суду надав заяву в якій просить розгляд справи проводити в його відсутні, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.6) підтверджено, що 14.01.2014 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис №01 Під час шлюбу [INFO] народилася донька [PERSON] та [INFO] донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 02.07.2014 року (а.с.7) та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 02.07.2014 року.(а.с.8) На даний час сторони припинили шлюбні відносини, а тому збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що шлюб підлягає розірванню, оскільки примирення та збереження шлюбу не можливе, так як це буде суперечити інтересам сторін. На підставі ст.ст. 110, 112, 113, 114, 115 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-25 00:00:00

В січні 2019 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві вказала, що з відповідачем перебуває в шлюбі, який зареєстрований 15 грудня 2015 року в Пробіжнянській сільській раді Чортківського району Тернопільської області, актовий запис № 13. Від шлюбу дітей не мають. Також зазначила, що спільне життя у них не склалося в силу несумісності характерів та втрати поваги один до одного. З березня 2016 року проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, фактично сім»я розпалася, а тому подальше сімейне життя стало неможливим, бажає розірвати шлюб. Позивачка просить шлюб розірвати, судові витрати по справі покласти на відповідача. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з»явилася, подала заяву, в якій справу просить слухати у її відсутності, позов підтримує, просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити прізвище «Дячок». \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, надав суду заяву про визнання позовних вимог в повному обсязі, просив справу розглядати без його участі. \~ \~ \~ \~Суд, враховуючи подані заяви, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних мотивів. [PERSON] (дошлюбне прізвище Федічкіна) [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 15 грудня 2015 року в Пробіжнянській сільській раді Чортківського району Тернопільської області, актовий запис № 13, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ИД № 122737, виданим Пробіжнянською сільською радою Чортківського району Тернопільської області 15 грудня 2015 року. Від шлюбу сторони дітей не мають. Причиною розірвання шлюбу є те, що у подружжя належної сімї не склалося. З березня 2016 року проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Сімя фактично розпалася та існує лише формально. \~ \~ \~ \~Збереження шлюбу між сторонами буде суперечити їх інтересам, а тому позов про розірвання шлюбу слід задоволити. Прізвище позивачці після розірвання шлюбу суд залишає «Дячок». У відповідності до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд стягує з відповідача на користь позивачки 768, 40 гривень витрат по сплаті судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-02 00:00:00

В січні 2019 року позивачка [PERSON] звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. 07 лютого 2019 року ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва дану цивільну справу було направлено до Подільського районного суду м. Києва для розгляду за підсудністю. Ухвалою від 04.04.2019 справу було прийнято до провадження Подільського районного суду м.Києва та призначено до розгляду у підготовче судове засідання. Позовні вимоги [PERSON] були обґрунтовані тим, що 03 червня 2016 року Подільським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем по справі, актовий запис № 280. Вказує, що сімейне життя з відповідачем не склалось. Позивач посилається на те, що вона з відповідачем мають різні характери та погляди на життя. На даний час сторони не підтримують шлюбні відносити, не ведуть спільне господарство. Від шлюбу сторони дітей не мають. Подальше спільне життя і збереження сім`ї неможливе, у зв`язку з чим просила позов задовольнити, а шлюб розірвати. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні визнав позовні вимоги. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що 03 червня 2016 року Подільським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві було зареєстровано шлюб між [PERSON] ( [INFO] ) та [PERSON] ( [INFO] ), про що видано повторне Свідоцтво про шлюб [NUMBER] від 04.01.2019 р. (а.с.4). Від шлюбу сторони дітей не мають. Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки сторони на даний час не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбні стосунки, не мають спільного бюджету, примирення не можливе, подальше спільне життя суперечило б інтересам сторін, а також зважаючи нате, що відповідач визнав позовні вимоги у підготовчому судовому засіданні, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки підлягають задоволенню, а шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного, ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-09 00:00:00

В січні 2019 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] , який було зареєстровано 18 березня 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис №267. Свої вимоги мотивує тим, що сімейне життя з відповідачем не склалось. Позивач зазначає, що вона з відповідачем мають різні характери, різні погляди на життя, введення спільного господарств. З кінця 2016 року спільне господарство не ведеться. Від шлюбу дітей не мають. Подальше спільне життя і збереження сім`ї неможливе, у зв`язку з чим просила позов задовольнити. Позивачка у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, до суду надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги з підстав, зазначених у позові, просила позов задовольнити та розглядати справу у її відсутність. У судове засідання відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Заяв про розгляд справи за його відсутності, про причини неявки, відзив на позовну заяву від відповідача не надходили. Зважаючи на відсутність заперечень позивача, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у відсутності відповідача з можливістю постановлення заочного рішення по справі (ч. 4 ст. 223 ЦПК України). Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов доведений та підлягає задоволенню з огляду на таке. З матеріалів справи вбачається, що 18 березня 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м.Києві було зареєстровано шлюб між [PERSON] ( [INFO] ) та [PERSON] ( [INFO] ), актовий запис № 267 (а.с. 10). Від спільного життя сторони дітей не мають. Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбні стосунки, не мають спільного бюджету, примирення не можливе, подальше спільне життя суперечило б інтересам сторін, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, а шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного, ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-11 00:00:00

В січні 2019 року позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 17 серпня 2017 року вона уклала шлюб з відповідачем у Центральному районному у місті Маріуполі\~ відділі державної\~ реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 761. Від шлюбу дітей не мають.\~ З вересня 2017 року подружні стосунки між ними було припинено, сторони однією сімєю не проживають, спільного господарства не ведуть, оскільки не можуть знайти взаєморозуміння, що перешкоджаю подальшому сімейному життю. Просить шлюб розірвати. Позивачка в судове засідання не зявилась, направила на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Після розірвання шлюбу просить присвоїти їй прізвище «Твердохліб». Відповідач в судове засідання не з`явився, направив суду заяву про розгляд справи в його відсутність, не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб розірвання з наступних підстав. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який уклали 17.08.2017 року у Центральному районному у місті Маріуполі\~ відділі державної\~ реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 761. Від шлюбу сторони дітей не мають. Фактично шлюбні відносини сторони припинили у вересні 2017 року, на теперішній час не примирились, спільного господарства не ведуть. Таким чином, судом встановлено, що вимога підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, оскільки підстави для збереження родини відсутні, сторони не проживають однією сім?єю, втратили почуття любові та поваги один до одного.\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-02 00:00:00

В січні 2019 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем по справі перебуває в зареєстрованому шлюбі з 10 серпня 2002 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося. Протягом останніх років між ними стали виникали спори через відсутність взаєморозуміння та подальшого майбутнього їх сім'ї, що призвело до припинення шлюбних відносин. Тривалий час разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Тому просила шлюб з відповідачем розірвати. Позивачка в підготовче судове засідання не з'явилась, просила розглянути справу без її участі, позов підтримала. Відповідач в підготовче судове засідання не з'явився, відповідно до заяви просив розглянути справу у його відсутність, позов визнав. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 10 серпня 2002 року перебувають в шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів громадянського стану Шосткинського міського управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.22). Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5). Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Оскільки позивачка позов підтримала, відповідач позов визнав, то суд вважає за необхідне позов задовольнити і шлюб між сторонами розірвати. Відповідно до\~ст. 142 ЦПК України, у зв'язку з визнанням відповідачем позову, позивачці необхідно повернути з державного бюджету 50% сплаченого судового збору, що становить 384,20 грн.

Outcome: approved