Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

В травні 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до\~ відповідача [PERSON] про стягнення коштів (аліментів) на утримання дружини. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що з 25.04.2015 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають спільну малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем та знаходиться на утриманні останньої. Відповідач є працездатною особою, інших осіб на утриманні не має, проте матеріальної допомоги на утримання дружини не надає. Тому, враховуючи те, що відповідач має змогу та зобовязаний надавати матеріальну допомогу, позивач просила суд стягувати з [PERSON] на своє утримання кошти (аліменти) в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу (заробітку) щомісяця, починаючи з 10.05.2016 року та до 14.08.2018 року (дати досягнення дитиною трирічного віку). Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнали. Вказували на відсутність у відповідача, який на даний час не працює, матеріальної можливості надавати допомогу своїй дружині. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Зокрема, як вбачається з матеріалів справи, сторони з 25.04.2015 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. 14.08.2015 року у них народилася донька [PERSON]. Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач з сімєю не проживає та матеріальної допомоги на утримання дружини не надає. Відповідно до ч.ч. 2, 4\~ст. 84 СК України\~дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка\~- батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Положення ч.1\~ст. 80 СК України\~вказують на те, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Як встановлено в судовому відповідач не працює, проте є працездатною особою, інших утриманців не має. За такого, суд приходить до висновку, що відповідач, незалежно від працевлаштування, не може бути визнаним неспроможним сплачувати аліменти на утримання своєї дружини, оскільки має можливість організувати своє життя таким чином, щоб надавати відповідну допомогу. Отже, враховуючи наведені обставини, позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, а саме: з відповідача на утримання дружини до досягнення донькою 3-х років підлягають стягненню аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 250грн 00 коп., що з огляду те, що законом передбачено стягнення за рішенням суду аліментів як у частці від заробітку (доходу), так і у певній твердій грошовій сумі в залежності від конкретних обставин спору, присудження їх в іншій спосіб ніж заявлено позивачем за наявності передбачених законом підстав не є виходом за межі позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 1\~ст. 367 ЦПК України\~рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. В силу\~ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: partial