Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

В січні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, який обґрунтувала тим, що вона є власником земельної ділянки з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,25 га та для ведення особистого підсобного господарства площею 0,01 га, що розташовується по вул. Пролетарській, 73-б в с. Іванків Бориспільського району Київської області. Одним із суміжних землекористувачів по вул. Пролетарській в с. Іванків є [PERSON] На час отримання позивачем державного акту на земельну ділянку була відсутня процедура присвоєння кадастрових номерів. Оскільки [PERSON] має державний акт на право приватної власності на землю старого зразка, тому вона звернулась до Бориспільського районного виробничого відділу Київської обласної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру» щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі з виготовленням кадастрового номеру. При підготовці технічної документації з виїздом спеціалістів за місцем розташування земельної ділянки було встановлено, що земельна ділянка, яка належить на праві власності [PERSON] накладається на земельну ділянку позивача, що унеможливлює завершення процедури оформлення земельної ділянки з присвоєнням кадастрового номеру. Таким чином, позивач вважає, що державний акт на право власності на землю, виданий на імя [PERSON] є незаконним та підлягає скасуванню. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позов та просив суд його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] не визнала позов та заперечувала проти його задоволення, в обґрунтування своїх заперечень вказала на те, що [PERSON] на законних підставах на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,2500 га, що розташовується в Київській області, Бориспільський район, с. Іванків, вул. Пролетарська, 71а, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЙ №914011, виданий на підставі рішення Іванківської селищної ради від 11 березня 2011 року. Представник відповідача зазначила, що надані позивачем докази накладення земельних ділянок, а саме: «компютерна верстка» чинним законодавством не віднесена до земельно-кадастрової документації на підставі якої мають відновлюватися та встановлюватися межі земельних ділянок, не є топографо-геодезичною документацією, а також не є висновком експерта. Крім цього, представником відповідача спростовуються посилання позивача як на належний доказ на листування з Київською обласною філією ДП «Центр державного земельного кадастру», оскільки даний лист не містить фактичних даних щодо обставин справи, а містить лише припущення, не обґрунтовані чинним законодавством. Представник Управління Держземагенства у Бориспільському районі у судове засідання не зявився, надав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності їхнього представника. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з таких підстав. Судом встановлено, що 01 жовтня 1997 року [PERSON] отримала державний акт на право приватної власності на землю серії КВ №004328 (а.с.5). Отже, вона набула право власності на земельну ділянку площею з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку 0,25 га та ведення особистого підсобного господарства 0,01 га в с. Іванків Бориспільського району. 25 грудня 2012 року [PERSON] також отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЙ №914011. Таким чином, він набув право власності на земельну ділянку площею 0,2500 га з кадастровим номером 3220884001:01:054:0034 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташовується в Київській області, Бориспільський район, с. Іванків, вул. Пролетарська, 71а. З листа ДП «Центр Державного земельного кадастру» Київської обласної філії №71 від 26 листопада 2014 року вбачається, що при виготовлення документації для встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та присвоєння їй кадастрового номера [PERSON] було повідомлено, що її земельна ділянка з цільовим призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства, яка розташована в с. Іванків, вул. Пролетарська, 73-б, перетинається з суміжною земельною ділянкою, що належить [PERSON], що унеможливлює внесення даної земельної ділянки до державного земельного кадастру та присвоєння їй кадастрового номера (а.с.15-16). У відповідності до ч.1 ст.118 ЗК України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. [PERSON] звернувся до Іванківської сільської ради з заявою про передачу у його власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. За результатом розгляду цієї заяви 11 березня 2011 року Іванківська сільська рада прийняла рішення №129-6-VІ, яким у власність відповідача передала земельну власність площею 0,25 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташовується в Київській області, Бориспільський район, с. Іванків, вул. Пролетарська, 71а (а.с.66-а). Таким чином, [PERSON] у встановленому законом порядку отримав право власності на вказану земельну ділянку. Крім цього, в матеріалах технічної документації із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку [PERSON] міститься акт про встановлення (відновлення) в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки та меж обмежень на використання земельної ділянки та передачу на зберігання межових знаків від 03 грудня 2012 року (а.с.70). За змістом даного акту вбачається, що [PERSON]Л, погодилась на встановлення меж земельної ділянки [PERSON] та жодних претензій чи спірних питань не виникало. За правилами ч.1 та ч.4 ст.60 ЦПК України Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до ч.1 та ч.2 ст.59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно з ч.1 ст.143 цього ж Кодексу для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що лист ДП «Центр Державного земельного кадастру» Київської обласної філії №71 від 26 листопада 2014 року не є допустимим письмовим доказом того, що земельна ділянка [PERSON] накладається на земельну ділянку [PERSON] Перевірка вказаного факту накладення земельних ділянок потребує спеціальних знань, а тому може бути встановлено виключно висновком експерта, а не письмовим доказом, таким як лист ДП «Центр Державного земельного кадастру». Зважаючи на це, суд приходить до висновку, що лист ДП «Центр Державного земельного кадастру» не є допустимим доказом. [PERSON] та її представник не заявляли у судовому засіданні клопотання про призначення судової експертизи. За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову [PERSON] слід відмовити. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України документально підтверджені судові витрати, понесені позивачем, присуджуються йому пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. З квитанцій (а.с.1) вбачається, що при предявленні позову до суду [PERSON] сплатила судовий збір в розмірі 243 гривень 60 копійок. Зважаючи на те, що у задоволенні предявленого нею позову відмовлено, тому сплачений нею судовий збір належить звернути в дохід держави. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed