Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-08 00:00:00

Державного підприємства «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль» звернулося до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. З грудня 2003 року по лютий 2006 року сторони перебували у договірних відносинах, тому Державне підприємство «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль» - теплопостачальна організація, як виконавець послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води (надалі - позивач або виконавець послуг), надало комунальну послугу з централізованого опалення та постачання гарячої води [PERSON] (надалі - відповідач або споживач), до належного їй на праві приватної власності нежитлового приміщення, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , на загальну суму 7 780 грн. 73 коп. Позивач направляв відповідачу типовий договір № 346 від 17.12.2012 про постачання теплової енергії в гарячій воді, але наразі він так і не підписаний. Відповідач уклав письмовий договір про надання комунальних послуг та фактично користувався послугою з централізованого опалення та постачання гарячої води й, в порушення вимог чинного законодавства України, що регулює правовідносини у сфері надання комунальних послуг, свої зобов`язання по проведенню оплати спожитих комунальних послуг не виконав, а тому за відповідачем наявна заборгованість у розмірі 7 780 грн. 73 коп. Житловий будинок, в якому розташована переобладнана квартира відповідача під нежитлове приміщення, обладнаний системою централізованого опалення, яка в свою чергу гідравлічно та теплотехнічно об`єднана з системою опалення нежитлового приміщення відповідача, що разом становить єдину систему централізованого опалення житлового будинку. Дане нежитлове приміщення у порядку, встановленому чинним законодавством України, від мереж централізованого опалення не відключене. Факт постачання послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води у наведених вище періодах до нежитлового приміщення відповідача підтверджується Актами про включення теплоустановок у даному житловому будинку. Враховуючи викладене позивач звернувся з цим позовом до суду та просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в сумі 3 518,38 грн., три проценти річних у розмірі 743,97 грн. та інфляційні втрати в сумі 3 518,38 грн. У судовому засіданні представник позивача присутня не була, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про причину неявки суд не повідомила, про день, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином. Заяви про розгляд справи без її участі до суду не надходило, відзиву на позов від відповідача також не надходило. На підставі п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, враховуючи, що відповідач була належним чином повідомлена про день, час і місце розгляду справи, про причину неявки в судове засідання суд не повідомила, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача [PERSON] . Відповідно до рішення виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради «Про поетапну подачу тепла на об`єкти охорони здоров`я, дитячі дошкільні заклади, школи, об`єкти житлового фонду, культури, об`єкти сім`ї, молоді та спорту» № 777 від 25.09.2013 опалювальний сезон 2013-2014 років розпочато з 15.10.2013. Рішенням виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради «Про завершення опалювального періоду 2013-2014 років» № 205 від 25.12.2014 опалювальний період 2013-2014 років на об`єктах централізованого теплопостачання завершено з 07.04.2014. Постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг № 131 від 30.09.2011 та № 136 від 16.03.2012 «Про встановлення тарифів на теплову енергію ДП «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль» застосовано тарифи на теплову енергію з 01.10.2011 та 01.04.2012 відповідно. Відповідно до копії Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 203420646 від 10.03.2020, [PERSON] є власником приміщення магазину продовольчих товарів, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 01.12.2003 між Державним підприємством «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль» (надалі - Енергопостачальна організація) та ФОП [PERSON] (надалі - Споживач) був укладений договір № 346 про постачання теплової енергії в гарячій воді. Відповідно до п. 1.1. договору Енергопостачальна організація бере на себе зобов`язання постачати Споживачеві теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а Споживач зобов`язується оплачувати одержувану енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором. Згідно з п. 2.1. договору опалювальна площа об`єкту 46,1 кв.м.; адреса об`єкту: [ADDRESS] . З п. 4.2.2. договору вбачається, що споживач теплової енергії зобов`язується виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені договором. Відповідно до п. 6.4. Споживач за 3 дні до початку розрахункового періоду сплачує Енергопостачальній організації вартість зазначеної в договорі кількості теплової енергії, передбаченої на розрахунковий період, з урахуванням залишкової суми (сальдо) розрахунків на початок місяця. Згідно з п. 10.1.-10.2. договору цей договір набуває чинності з 01 грудня 2009 року та діє до 01 грудня 2004 року. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинена буде письмово заявлено однією із сторін. Припинення дії договору не звільняє Споживача від обов`язку повної сплати спожитої теплової енергії. Відповідно до розрахунків заборгованість за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, яка значиться за [PERSON] , за період з 21 листопада 2013 року по 31 січня 2021 року складає 3 518,38 грн., три проценти річних у розмірі 743,97 грн. та інфляційні втрати в сумі 3 518,38 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Згідно зі ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Згідно з ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 № 1875-ІV (в редакції, яка була чинною у період виникнення частини спірних правовідносин) споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Пунктом 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VІІІ визначено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до підпункту 1 пункту 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630, споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки. Стаття 322 ЦК України встановлює презумпцію обов`язку власника нести всі витрати пов`язані з утримання належного йому майна. З матеріалів справи вбачається, що власником приміщення продовольчих товарів, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] , яка і зобов`язана утримувати приміщення та сплачувати комунальні послуги, у тому числі, послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, які надає ДП «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль». Відповідач належним чином зобов`язання не виконувала, тому за період з 21 листопада 2013 року по 31 січня 2021 року за нею утворилася заборгованість за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води в сумі 3 518,38 грн. У зв`язку з тим, що відповідач прострочила виконання грошового зобов`язання, позивачем за період з жовтня 2013 року по січень 2014 року нараховані три проценти річних в сумі 743,97 грн. та інфляційні нарахування в розмірі 3 518,38 грн. За наведених вище обставин суд вважає, що доводи, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у зв`язку із чим позов Державного підприємства «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль» до [PERSON] про стягнення заборгованості за надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води підлягає задоволенню у повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд враховує, що понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжними дорученнями № 2258 від 27.04.2020 про сплату судового збору у сумі 210,20 грн. та № 553 від 25.02.2021 про сплату судового збору в сумі 2 059,80 грн. Враховуючи викладене та з урахуванням задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 2 270 грн. 00 коп.

Outcome: approved