overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

Директор Смілянського психоневрологічного інтернату з геріатричним відділенням звернувся до суду з заявою, в якій просив визнати [PERSON] недієздатною, посилаючись на те, що вона страждає психічною хворобою та не може в повному обсязі захищати свої права, вести господарство та обходити себе, крім того представник інтернату в судовому засіданні пояснив, що вирішення зазначеного питання необхідно для визначення в законному порядку інтернату опікуном вказаної особи з метою захисту її прав. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, але надав суду клопотання про підтримку вимог заявника, де також просив розглянути справу без його участі. Заслухавши заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана недієздатною, якщо внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Судом встановлено, що [PERSON] перебуває у Смілянському психоневрологічному інтернаті з геріатричним відділенням з 02 листопада 2013 року, страждає на тяжке хронічне психічне захворювання, згідно довідки психіатричної МСЕК серії 10ААБ № 343169 від 24 липня 2013 року їй безтерміново встановлено першу групу інвалідності. Згідно з актом судово-психіатричного експерта № 201 від 18 квітня 2014 року [PERSON] страждає на хронічний стійкий психічний розлад у вигляді змішаної судинної деменції, що виникла внаслідок перенесеної у 2002 році черепно-мозкової травми, порушення мозкового кровообігу у 2011 році, церебросклерозу з явищами сенсомоторної афазії та легко вираженого правобічного гемісиндрому, що позбавляє її здатності розуміти значення своїх дій та керувати ними. Оскільки факт наявності хвороби, яка впливає на можливість самостійно приймати адекватні рішення та в повній мірі обслуговувати себе, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, особу необхідно визнати недієздатною. На підставі наведеного, ст.ст. 39, 41 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

Директор Смілянського психоневрологічного інтернату з геріатричним відділенням звернувся до суду з заявою, в якій просив визнати [PERSON] недієздатною, посилаючись на те, що вона страждає психічною хворобою та не може в повному обсязі захищати свої права, вести господарство та обходити себе, крім того представник інтернату в судовому засіданні пояснив, що вирішення зазначеного питання необхідно для визначення в законному порядку інтернату опікуном вказаної особи з метою захисту її прав. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, але надав суду клопотання про підтримку вимог заявника, де також просив розглянути справу без його участі. Заслухавши заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана недієздатною, якщо внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Судом встановлено, що [PERSON] перебуває у Смілянському психоневрологічному інтернаті з геріатричним відділенням з 13 березня 1981 року, страждає на тяжке хронічне психічне захворювання, згідно довідки психіатричної МСЕК б/н від 12 листопада 1980 року їй безстроково встановлена друга група інвалідності. Згідно з актом судово-психіатричного експерта № 203 від 18 квітня 2014 року [PERSON] виявляє прояви хронічного стійкого психічного розладу у формі захворювання на шизофренію параноїдної форми, з безперервно-прогредієнтним перебігом і вираженим дефектом особистості, що позбавляє її здатності розуміти значення своїх дій та керувати ними. Оскільки факт наявності хвороби, яка впливає на можливість самостійно приймати адекватні рішення та в повній мірі обслуговувати себе, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, особу необхідно визнати недієздатною. На підставі наведеного, ст.ст. 39, 41 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Директор Сукачівського психоневрологічного будинку-інтернат [PERSON] звернувся до суду із заявою про визнання недієздатною [PERSON], [INFO] та встановлення над нею опіки, посилаючись на те, що вона перебуває на лікуванні та державному утриманні в Сукачівському психоневрологічному будинку-інтернаті з 09 липня 2004 року і по даний час. Вона є одинокою, тому з рідних та близьких їй осіб, які б мали бажання доглядати за нею, не має. [PERSON] є інвалідом ІІ групи. Інвалідність їй встановлена довічно через психічне захворювання олігофренія в ступені вираженої дебільності. На даний час стан [PERSON] такий, що вона не може самостійно адаптуватись до нормального життя в навколишньому середовищі, потребує повсякденного та постійного контролю за собою з боку інших, сторонніх осіб, не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Для захисту її прав заявник просить встановити опіку над [PERSON] та визнати її недієздатною у звязку з тяжким психічним захворюванням, до призначення їй опікуна, здійснення опіки покласти на Сукачівський психоневрологічний будинок-інтернат. У судовому засіданні представник заявника, [PERSON], підтримала свою заяву у повному обсязі, обґрунтовуючи свою позицію викладеними у заяві обставинами. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, звернувся до суду із листом, в якому заяву Сукачівського психоневрологічного будинку-інтернат про встановлення опіки над [PERSON] визнають та просять справу розглядати у відсутності їх представника. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до акту амбулаторної комісійної судово-психіатричної експертизи № 143ц від 15.05.2014 року [PERSON] страждає на помірну розумову відсталість в ступеню неглибокої імбецільності; за своїм психічним станом вона усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними не може. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Приймаючи до уваги надані по справі докази суд, враховуючи інтереси хворої, вважає необхідним визнати [PERSON] недієздатною. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ч. 1 ст. 40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ст. 66 ЦК України якщо над фізичною особою, яка перебуває у навчальному закладі, закладі охорони здоровя або закладі соціального захисту населення, не встановлено опіку чи піклування або не призначено опікуна чи піклувальника, опіку або піклування над нею здійснює цей заклад. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Таким чином, призначення опікуном [PERSON] заклад соціального захисту населення (Сукачівський психоневрологічний будинок-інтернат) ґрунтується на законі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

Директор Сукачівського психоневрологічного будинку-інтернат Варельджан М.А. звернувся до суду із заявою про визнання недієздатною [PERSON], [INFO] та встановлення над нею опіки, посилаючись на те, що вона перебуває на лікуванні та державному утриманні в Сукачівському психоневрологічному будинку-інтернаті з 09 липня 2004 року і по даний час. Вона є одинокою, тому з рідних та близьких їй осіб, які б мали бажання доглядати за нею, не має. [PERSON] є інвалідом ІІ групи. Інвалідність їй встановлена довічно через психічне захворювання - олігофренія в ступені вираженої дебільності. На даний час стан [PERSON] такий, що вона не може самостійно адаптуватись до нормального життя в навколишньому середовищі, потребує повсякденного та постійного контролю за собою з боку інших, сторонніх осіб, не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Для захисту її прав заявник просить встановити опіку над [PERSON] та визнати її недієздатною у зв'язку з тяжким психічним захворюванням, до призначення їй опікуна, здійснення опіки покласти на Сукачівський психоневрологічний будинок-інтернат. У судовому засіданні представник заявника, [PERSON], підтримала свою заяву у повному обсязі, обґрунтовуючи свою позицію викладеними у заяві обставинами. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, звернувся до суду із листом, в якому заяву Сукачівського психоневрологічного будинку-інтернат про встановлення опіки над [PERSON] визнають та просять справу розглядати у відсутності їх представника. Відповідно до акту амбулаторної комісійної судово-психіатричної експертизи № 143ц від 15.05.2014 року [PERSON] страждає на помірну розумову відсталість в ступеню неглибокої імбецільності; за своїм психічним станом вона усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними не може. Згідно ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Приймаючи до уваги надані по справі докази суд, враховуючи інтереси хворої, вважає необхідним визнати [PERSON] недієздатною. Відповідно до ч. 1 ст. 40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ст. 66 ЦК України якщо над фізичною особою, яка перебуває у навчальному закладі, закладі охорони здоров'я або закладі соціального захисту населення, не встановлено опіку чи піклування або не призначено опікуна чи піклувальника, опіку або піклування над нею здійснює цей заклад. Таким чином, призначення опікуном [PERSON] заклад соціального захисту населення (Сукачівський психоневрологічний будинок-інтернат) ґрунтується на законі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

Директор Сукачівського психоневрологічного будинку-інтернат Варельджан М.А. звернувся до суду із заявою про визнання недієздатною [PERSON] та встановлення над нею опіки, посилаючись на те, що вона перебуває на лікуванні та державному утриманні в Сукачівському психоневрологічному будинку-інтернаті з 08 вересня 2004 року і по даний час. Вона є одинокою, тому рідних та близьких їй осіб, які б мали бажання доглядати за нею, не має. [PERSON] є інвалідом І групи, інвалідність їй встановлена довічно через психічне захворювання - олігофренію в ступені вираженої імбецильності. На даний час стан [PERSON] такий, що вона не може самостійно адаптуватись до нормального життя в навколишньому середовищі, потребує повсякденного та постійного контролю за собою з боку інших, сторонніх осіб. Для захисту її прав заявник просить визнати її недієздатною у зв'язку з тяжким психічним захворюванням та встановити опіку над [PERSON], до призначення їй опікуна, здійснення опіки покласти на Сукачівський психоневрологічний будинок-інтернат. У судовому засіданні представник заявника, Скопич Т.М., підтримала свою заяву у повному обсязі, обґрунтовуючи свою позицію викладеними у заяві обставинами. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, звернувся до суду із листом, в якому заяву Сукачівського психоневрологічного будинку-інтернат про встановлення опіки над [PERSON] визнають та просять справу розглядати у відсутності їх представника. Відповідно до акту амбулаторної комісійної судово-психіатричної експертизи № 140ц від 15.05.2014 року [PERSON] страждає на хронічний стійкий психічний розлад - олігофренію у ступені вираженої імбецильності (МКХ-10, F70.1); за своїм психічним станом вона усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними не може. Згідно ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Приймаючи до уваги надані по справі докази суд, враховуючи інтереси хворої, вважає необхідним визнати [PERSON] недієздатною. Відповідно до ч. 1 ст. 40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ст. 66 ЦК України якщо над фізичною особою, яка перебуває у навчальному закладі, закладі охорони здоров'я або закладі соціального захисту населення, не встановлено опіку чи піклування або не призначено опікуна чи піклувальника, опіку або піклування над нею здійснює цей заклад. Таким чином, призначення опікуном [PERSON] заклад соціального захисту населення (Сукачівський психоневрологічний будинок-інтернат) ґрунтується на законі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

Директор Сукачівського психоневрологічного будинку-інтернат Варельджан М.А. звернувся до суду із заявою про визнання недієздатною [PERSON] та встановлення над нею опіки, посилаючись на те, що вона перебуває на лікуванні та державному утриманні в Сукачівському психоневрологічному будинку-інтернаті з 08 серпня 2009 року і по даний час. Вона є одинокою, тому рідних та близьких їй осіб, які б мали бажання доглядати за нею, не має. [PERSON] є інвалідом ІІ групи, інвалідність їй встановлена довічно через психічне захворювання - олігофренію в ступені вираженої дебільності з соціо-трудовою дезадаптацією. На даний час стан [PERSON] такий, що вона не може самостійно адаптуватись до нормального життя в навколишньому середовищі, потребує повсякденного та постійного контролю за собою з боку інших, сторонніх осіб. Для захисту її прав заявник просить визнати її недієздатною у зв'язку з тяжким психічним захворюванням та встановити опіку над [PERSON], до призначення їй опікуна, здійснення опіки покласти на Сукачівський психоневрологічний будинок-інтернат. У судовому засіданні представник заявника, Скопич Т.М., підтримала свою заяву у повному обсязі, обґрунтовуючи свою позицію викладеними у заяві обставинами. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, звернувся до суду із листом, в якому заяву Сукачівського психоневрологічного будинку-інтернат про встановлення опіки над [PERSON] визнають та просять справу розглядати у відсутності їх представника. Відповідно до акту амбулаторної комісійної судово-психіатричної експертизи № 146ц від 16.05.2014 року [PERSON] страждає на хронічний стійкий психічний розлад - олігофренію у ступені вираженої дебільності (МКХ-10, F70.1); за своїм психічним станом вона усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними не може. Згідно ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Приймаючи до уваги надані по справі докази суд, враховуючи інтереси хворої, вважає необхідним визнати [PERSON] недієздатною. Відповідно до ч. 1 ст. 40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ст. 66 ЦК України якщо над фізичною особою, яка перебуває у навчальному закладі, закладі охорони здоров'я або закладі соціального захисту населення, не встановлено опіку чи піклування або не призначено опікуна чи піклувальника, опіку або піклування над нею здійснює цей заклад. Таким чином, призначення опікуном [PERSON] заклад соціального захисту населення (Сукачівський психоневрологічний будинок-інтернат) ґрунтується на законі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

Директор Сукачівського психоневрологічного будинку-інтернат Варельджан М.А. звернувся до суду із заявою про визнання недієздатною [PERSON] та встановлення над нею опіки, посилаючись на те, що вона перебуває на лікуванні та державному утриманні в Сукачівському психоневрологічному будинку-інтернаті з 09 липня 2004 року і по даний час. Вона є одинокою, тому рідних та близьких їй осіб, які б мали бажання доглядати за нею, не має. [PERSON] є інвалідом ІІ групи, інвалідність їй встановлена довічно через психічне захворювання - шизофренію параноїдальної форми, апато-абулічний тип дефекту. На даний час стан [PERSON] такий, що вона не може самостійно адаптуватись до нормального життя в навколишньому середовищі, потребує повсякденного та постійного контролю за собою з боку інших, сторонніх осіб. Для захисту її прав заявник просить визнати її недієздатною у зв'язку з тяжким психічним захворюванням та встановити опіку над [PERSON], до призначення їй опікуна, здійснення опіки покласти на Сукачівський психоневрологічний будинок-інтернат. У судовому засіданні представник заявника, Скопич Т.М., підтримала свою заяву у повному обсязі, обґрунтовуючи свою позицію викладеними у заяві обставинами. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, звернувся до суду із листом, в якому заяву Сукачівського психоневрологічного будинку-інтернат про встановлення опіки над [PERSON] визнають та просять справу розглядати у відсутності їх представника. Відповідно до акту амбулаторної комісійної судово-психіатричної експертизи № 138ц від 15.05.2014 року [PERSON] страждає на хронічний стійкий психічний розлад - шизофренію параноїдальної форми (МКХ-10, F20.00) із безперервно-прогредієнтним типом перебігу та вираженим апато-абулічним типом дефекту; за своїм психічним станом вона усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними не може. Згідно ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Приймаючи до уваги надані по справі докази суд, враховуючи інтереси хворої, вважає необхідним визнати [PERSON] недієздатною. Відповідно до ч. 1 ст. 40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ст. 66 ЦК України якщо над фізичною особою, яка перебуває у навчальному закладі, закладі охорони здоров'я або закладі соціального захисту населення, не встановлено опіку чи піклування або не призначено опікуна чи піклувальника, опіку або піклування над нею здійснює цей заклад. Таким чином, призначення опікуном [PERSON] заклад соціального захисту населення (Сукачівський психоневрологічний будинок-інтернат) ґрунтується на законі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

Директор Сукачівського психоневрологічного будинку-інтернат Варельджан М.А. звернувся до суду із заявою про визнання недієздатною [PERSON] та встановлення над нею опіки, посилаючись на те, що вона перебуває на лікуванні та державному утриманні в Сукачівському психоневрологічному будинку-інтернаті з 09 липня 2004 року і по даний час. Вона є одинокою, тому рідних та близьких їй осіб, які б мали бажання доглядати за нею, не має. [PERSON] є інвалідом ІІ групи, інвалідність їй встановлена довічно через психічне захворювання - шизофренію параноїдальної форми, апато-абулічний тип дефекту. На даний час стан [PERSON] такий, що вона не може самостійно адаптуватись до нормального життя в навколишньому середовищі, потребує повсякденного та постійного контролю за собою з боку інших, сторонніх осіб. Для захисту її прав заявник просить визнати її недієздатною у зв'язку з тяжким психічним захворюванням та встановити опіку над [PERSON], до призначення їй опікуна, здійснення опіки покласти на Сукачівський психоневрологічний будинок-інтернат. У судовому засіданні представник заявника, Скопич Т.М., підтримала свою заяву у повному обсязі, обґрунтовуючи свою позицію викладеними у заяві обставинами. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, звернувся до суду із листом, в якому заяву Сукачівського психоневрологічного будинку-інтернат про встановлення опіки над [PERSON] визнають та просять справу розглядати у відсутності їх представника. Відповідно до акту амбулаторної комісійної судово-психіатричної експертизи № 191ц від 16.05.2014 року [PERSON] страждає на хронічний стійкий психічний розлад - шизофренію параноїдальної форми (МКХ-10, F20.00); за своїм психічним станом вона усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними не може. Згідно ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Приймаючи до уваги надані по справі докази суд, враховуючи інтереси хворої, вважає необхідним визнати [PERSON] недієздатною. Відповідно до ч. 1 ст. 40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ст. 66 ЦК України якщо над фізичною особою, яка перебуває у навчальному закладі, закладі охорони здоров'я або закладі соціального захисту населення, не встановлено опіку чи піклування або не призначено опікуна чи піклувальника, опіку або піклування над нею здійснює цей заклад. Таким чином, призначення опікуном [PERSON] заклад соціального захисту населення (Сукачівський психоневрологічний будинок-інтернат) ґрунтується на законі.

Outcome: approved