overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

Директор Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» Правник О.П. звернувся до суду із заявою про заміну сторони стягувача по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивує тим, що 07.07.2010 року Оболонським районним судом м. Києва ухвалено рішення, яким частково задоволені позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. 20.04.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» укладено договір факторингу № 17, відповідно до якого право грошової вимоги за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11177842000 від 03.07.2007 року та до договору поруки № 124850 від 03.07.2007 року, набув новий кредитор Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія». У зв'язку з такою зміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження. Представник заявника в судове засідання не з'явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином, надала суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутності, при цьому зазначила, що заяву підтримує в повному обсязі. Інші сторони в судове засідання не з'явилися, про час, день та місце розгляду заяви повідомлялися у встановленому законом порядку. Суд вважає можливим розглянути заяву у відсутності вказаних осіб, оскільки неявка сторін та інших осіб не перешкоджає вирішенню питання про заміну сторони виконавчого провадження. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, та слід замінити сторону стягувача по справі № 2-4274/10, відповідно до вимог ст. 378 ЦПК України, оскільки як вбачається з договору факторингу № 17 від 20.04.2015 року, витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 17 до заявника перейшли вимоги по договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11177842000 від 03.07.2007 року, укладеного з [PERSON] та до договору поруки № 124850 від 03.07.2007 року, укладеного з [PERSON] На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

Директор Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» Правник О.П. звернувся до суду із заявою про заміну сторони стягувача по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивує тим, що 06.12.2010 року Оболонським районним судом м. Києва ухвалено рішення, яким задоволено позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. 17.05.2013 року було видано стягувачу виконавчий лист, який пред'явлено до примусового виконання до ВДВС Харківського районного управління юстиції Харківської області. 20.04.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» укладено договір факторингу № 17, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 11301744000 від 20.02.2008 року, укладеного між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] набув новий кредитор Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія». У зв'язку з такою зміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження. Представник заявника в судове засідання не з'явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином, надала суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутності, при цьому зазначила, що заяву підтримує в повному обсязі. Інші сторони в судове засідання не з'явилися, про час, день та місце розгляду заяви повідомлялися у встановленому законом порядку. Суд вважає можливим розглянути заяву у відсутності вказаних осіб, оскільки неявка сторін та інших осіб не перешкоджає вирішенню питання про заміну сторони виконавчого провадження. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, та слід замінити сторону стягувача по справі № 2-6329/10, відповідно до вимог ст. 378 ЦПК України, оскільки як вбачається з договору факторингу № 17 від 20.04.2015 року, витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 17 до заявника перейшли вимоги по кредитному договору № 11301744000 від 20.02.2008 року, укладеного з [PERSON]. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-04 00:00:00

Директор ТОВ «ВК Комунальник» [PERSON] в липні 2015 року звернувся до суду з позовом, за яким просив визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням у гуртожитку за адресою: [ADDRESS]. Позов мотивовано тим, що відповідач більше шести місяців не проживає в гуртожитку, без поважних на те причин. Представник позивача в судовому засіданні на вимогах позову наполягав. Відповідач до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв про перенесення розгляду справи чи заперечень на позов не надходило. Виходячи з вищенаведеного та зі згоди позивача,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

Директор ТОВ «ВК Комунальник» Ігнатенко Г.Д. в листопаді 2014 року звернувся до суду з позовом, за яким просив визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням у гуртожитку за адресою: [ADDRESS], та зняти його з реєстрації за адресою житла. Позов мотивовано тим, що відповідач більше шести місяців не проживає в гуртожитку, без поважних на те причин. Представник позивача та відповідач до суду не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає за можливе постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено таке. ТОВ «ВК Комунальник» на праві власності належить гуртожиток, що розташований в будинку [ADDRESS], відповідно договору купівлі-продажу від 31.08.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ляпуновою Я.А. за реєстровим №3128. За довідкою директора ТОВ «ВК Комунальник», в даному гуртожитку з 1992 року зареєстрований [PERSON], проте з моменту реєстрації не проживає в ньому. Дані обставини знаходять своє підтвердження заявою самого [PERSON] від 29.08.2013 року на ім'я директора ТОВ «ВК Комунальник» про видачу довідки ф.3. Крім того, позивач стверджує, що за відповідачем ніколи не закріплювалось конкретне житлове приміщення гуртожитку, чи ліжко-місце. За таких обставин, відсутності заперечень відповідача, суд приходить до висновку, що [PERSON] не проживає в гуртожитку ТОВ «ВК Комунальник» більше 6 місяців, без поважних на те причин, а тому на підставі ст.ст. 71, 72 ЖК України повинен бути визнаний такими, що втратив право користування житловим приміщенням гуртожитку, тобто суд визнає, що позов в цій частині вимог підлягає задоволенню. Разом з тим, суд залишає без задоволення вимогу позивача про зняття з реєстраційного обліку за адресою гуртожитку, як таку, що заявлена зайво, оскільки рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користуватись житлом і є підставою, для зняття цієї особи з реєстраційного обліку за адресою житла. За такого рішення суду, витрати у справі суд покладає на відповідача, відповідно до ст.88 ЦПК України. На підставі ст. ст.71,72 ЖК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

Директор ТОВ «ВК Комунальник» Ігнатенко Г.Д. в лютому 2015 року звернувся до суду з позовом, за яким просив визнати [PERSON]. таким, що втратив право користування житловим приміщенням у гуртожитку за адресою: [ADDRESS]. Позов мотивовано тим, що відповідач більше шести місяців не проживає в гуртожитку, без поважних на те причин. Представник позивача подав заяву, за якою просив розглянути справу без його участі, на вимогах позову наполягав. Відповідач до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає за можливе постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено таке. ТОВ «ВК Комунальник» на праві власності належить гуртожиток, що розташований в будинку №7 по вул. Червонозаводській в м. Києві, відповідно договору купівлі-продажу від 31.08.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ляпуновою Я.А. за реєстровим №3128. За довідкою директора ТОВ «ВК Комунальник», в даному гуртожитку з 1990 року зареєстрований [PERSON], проте з 2011 року не проживає в ньому. Дані обставини знаходять своє підтвердження актом про не проживання від 25.02.2015 року. Крім того, позивач стверджує, що за відповідачем ніколи не закріплювалось конкретне житлове приміщення гуртожитку, чи ліжко-місце. За таких обставин, відсутності заперечень відповідача, суд приходить до висновку, що [PERSON] не проживає в гуртожитку ТОВ «ВК Комунальник» більше 6 місяців, без поважних на те причин, а тому на підставі ст.ст. 71, 72 ЖК України повинен бути визнаний такими, що втратив право користування житловим приміщенням гуртожитку, тобто суд визнає, що позов в підлягає задоволенню. За такого рішення суду, витрати у справі суд покладає на відповідача, відповідно до ст.88 ЦПК України. На підставі ст. ст.71,72 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

Директор ТОВ «ВК Комунальник» Ігнатенко Г.Д. у вересні 2015 року звернувся до суду з позовом, за яким просив визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням у гуртожитку за адресою: [ADDRESS], м. Київ. Позов мотивовано тим, що відповідач більше шести місяців не проживає в гуртожитку, без поважних на те причин. Представник позивача подав заяву, за якою просив розглянути справу без його участі, на вимогах позову наполягав, проти постановлення заочного рішення не заперечував. Відповідач до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся за останнім відомим місцем проживання. Ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає за можливе постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено таке. ТОВ «ВК Комунальник» на праві власності належить гуртожиток, що розташований в будинку [ADDRESS] в м. Києві, відповідно договору купівлі-продажу від 31.08.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ляпуновою Я.А. за реєстровим №3128. За довідкою директора ТОВ «ВК Комунальник», в даному гуртожитку з 1982 року зареєстрований [PERSON] За актом від 15.09.2015 року, що складений охоронниками гуртожитку, [PERSON] з 2013 року не проживає в гуртожитку, його особисті речі відсутні. Обставини відсутності [PERSON] за місцем реєстрації станом на 09.07.2011р. також засвідчено працівниками ВГІРФО Святошинського РУ ГУ МВС України в м.Києві, про що останніми складено відповідний акт. Крім того, позивач в позовній заяві, наводить, що [PERSON] вселився до гуртожитку без дотримання встановленого законом порядку. За таких обставин, відсутності заперечень відповідача, суд приходить до висновку, що [PERSON] не проживає в гуртожитку ТОВ «ВК Комунальник» більше 6 місяців, без поважних на те причин, а тому на підставі ст.ст. 71, 72 ЖК України повинен бути визнаний такими, що втратив право користування житловим приміщенням гуртожитку, тобто суд визнає, що позов в підлягає задоволенню. За такого рішення, витрати у справі суд покладає на відповідача, відповідно до ст.88 ЦПК України. На підставі ст. ст.71,72 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-19 00:00:00

Директор ТОВ СМГ «Лебідь» звернувся до суду з даною позовною заявою мотивуючи її тим, що [PERSON] своїми незаконними діями знищив благородного оленя та двох кабанів на мисливських угіддях ТОВ СМГ «Лебідь», чим завдав господарству збитки на суму 35\~000 гривень. Представник позивача в судове засідання не з*явився, направив заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти прийняття заочного рішення не заперечував. [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час розгляду справи був належним чином повідомлений. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статей 169, 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню. В суді встановлено, [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності і накладено адміністративне стягнення у вигляді 1\~700 гривень в дохід держави та конфісковано в дохід держави вилучену у порушника рушницю за те, що 17 листопада 2016 року о 20-40 годині він займався незаконним полюванням на території мисливських угідь ТОВ СМГ «Лебідь» з мисливською рушницею заводський номер Е 49740, в ході якого відстріляв оленя благородного та двох кабанів, чим порушив п.1,3 ст.20 ЗУ «Про мисливське господарство та полювання».( а.с.5, 6) Незаконним знищенням благородного оленя та двох кабанів на мисливських угіддя ТОВ СМГ «Лебідь», господарству завдані збитки в розмірі 35\~000 гривень.( а.с.8) Згідно ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.. 43 ЗУ «Про мисливське господарство та полювання» відшкодування збитків, завданих внаслідок порушення законодавства у галузі мисливського господарства та полювання, здійснюється добровільно або за рішенням суду відповідно до законодавства за затвердженими в установленому порядку таксами, а за їх відсутності за розрахунками користувачів мисливських угідь. Відповідно до такс для обчислення розміру відшкодування збитків, завданих внаслідок порушення законодавства в галузі мисливського господарства та полювання ( крім видів, занесених до [PERSON] України, затверджених спільним наказом від 18.07.2007 № 332/262 Міністерства охорони навколишнього природного середовища України та Державного комітету лісового господарства України, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 2 серпня 2007 року за № 878/14145), розмір шкоди, спричиненої незаконним відстрілом благородного оленя за одну особину складає 15\~000 гривень, а дикого кабана за одну особину складає 10\~000 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

Директор ТОВ «Торгівельно-промислова компанія «УКРПРОМЕНЕРГО» звернувся до суду з позовною заявою в якій просив визнати дійсним договір оренди автомобіля: марки ЗИЛ, модель 4502, 1990 року випуску, тип ТЗ САМОСКИД-С, шасі (кузова, рами) XTZ450200L3005264L3005264, колір синій, реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований Дніпропетровським ВРЕР ДАІ УМВС України в Дніпропетровській області 29 травня 2013 року, укладений 23 грудня 2013 року між ТОВ «Торгівельно-промислова компанія «УКРПРОМЕНЕРГО» в особі його генерального директора [PERSON] та [PERSON]. Представник позивача в судове засідання не зявився, але надав заяву про розгляд справи без його участі та просив задовольнити позов. Представник відповідача в судове засідання не зявився, але надав заяву про розгляд справи без його участі та ухвалити рішення на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Встановлено, що 23 грудня 2013 року ТОВ «Торгівельно-промислова компанія «УКРПРОМЕНЕРГО» в особі його генерального директора [PERSON] та [PERSON] уклали договір оренди автомобіля: марки ЗИЛ, модель 4502, 1990 року випуску, тип ТЗ САМОСКИД-С, шасі (кузова, рами) XTZ450200L3005264L3005264, колір синій, реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований Дніпропетровським ВРЕР ДАІ УМВС України в Дніпропетровській області 29 травня 2013 року. Договір нотаріально не посвідчений. Згідно ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог даного кодексу. Стаття 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 629 ЦК України\~встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог\~ст. 798 ЦК України\~ч.1 - предметом договору найму транспортного засобу можуть бути повітряні, морські, річкові судна, а також наземні самохідні транспортні засоби тощо; ч.2 - договором найму транспортного засобу може бути встановлено, що він передається у найм з екіпажем, який його обслуговує; ч.3 - сторони можуть домовитися про надання наймодавцем наймачеві комплексу послуг для забезпечення нормального використання транспортного засобу. Відповідно до ч.2 ст. 799 ЦК України договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню.\~ Відповідно до вимог ст.ст.79,88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 243,6 грн., сплачені позивачем при подачі позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

Директор Харківської обласної клінічної психіатричної лікарні № 3звернувся до суду із заявою, якою просить визнати гр. [PERSON], [INFO], недієздатним, призначити опікуна. Обґрунтовуючи доводи заяви, заявник зазначає, що [PERSON], з 1989 року страждає на психічний розлад здоров'я, є інвалідом 2-ї групи РА по психозахворюванню. На стаціонарному лікуванні в КЗОЗ ХОКПЛ № 3 (у 13п/в) знаходився багаторазово, а в останнє з 22.12.2012 року по теперішній час, з діагнозом: шизофренія параноїдна форма, безперервна течія. Знаходиться на обліку в ПНД № 3. [PERSON] є самотньою людиною, холостий. У [INFO] його матір померла і з того часу він мешкає самостійно. Оскільки через свою хворобу [PERSON] не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує стороннього догляду та опіки. В судове засідання заявник не з'явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі. Зацікавлена особа в судове засідання також не з'явилась, будучи повідомленою про день та час розгляду справи належним чином. Суд, вивчивши доводи заяви, перевіривши матеріали справи та надані докази, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню. Із довідки ХОКПБ № 3 вбачається, що на час подання позову [PERSON] з 22.12.2012 р. цілодобово перебуває в стаціонарі, дата виписки не ухвалена (а.с 5). З акту стаціонарної судово-психіатричної експертизи № 32 від 17.01.2014 р. вбачається, що [PERSON] на сьогоднішній час виявляє ознаки стійкого хронічного психічного розладу в формі шизофренії параноїчної. За своїм психічним станом на сьогоднішній час [PERSON] не здатний розуміти значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до вимог ст. 39 ЦК України , фізична особа може бути визнана недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється ЦПК України. Отже, судом встановлено, що [PERSON] є недієздатним та потребує опіки. Згідно вимог ч.1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

Директор Червоненського психоневрологічного інтернату [PERSON] звернувся до суду з заявою, в вказуючи на те, що з 11.11.2013 року в Червоненському психоневрологічному інтернаті на повному державному утриманні знаходиться недієздатний [PERSON], [INFO], уродженець [INFO]. 01 червня 2016 року [PERSON] самовільно залишив територію Червоненського психоневрологічного інтернату і до цього часу не повернувся. За фактом зникнення Коропським відділення поліції Бахмацького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області заведена розшукова справа № 38/08/2. За повідомлення поліції, вжиті для розшуку підопічного [PERSON] заходи позитивних результатів не дали. А тому заявник просить суд, визнати [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], безвісно відсутнім. Визнання [PERSON] безвісно відсутнім необхідно для зняття його з повного державного утримання. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] заяву підтримав та просив її задовольнити. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], медичні сестри Червоненського психоневрологічного інтернату показали, що підопічний [PERSON] 01.06.2016 року, близько 07 год. перебував на території інтернату. Біля 08 год. він зник і більше його ніхто не бачив. Проведені розшукові заходи працівниками інтернату позитивних результатів не принесли. Відповідно ст. 234 ЦПК України визнання фізичної особи безвісно відсутньою розглядається в порядку окремого провадження. Суд заслухавши представника заявника, свідків, розглянувши матеріали справи, вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню, на підставі ст. 246 ЦПК України та ст. 43 ЦК України. Відповідно ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. В судовому засіданні встановлено, що з 11.11.2013 року в Червоненському психоневрологічному інтернаті на повному державному утриманні знаходиться недієздатний [PERSON], [INFO], уродженець [INFO]. 01 червня 2016 року [PERSON] самовільно залишив територію Червоненського психоневрологічного інтернату і до цього часу не повернувся. За фактом зникнення Коропським відділення поліції Бахмацького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області заведена розшукова справа № 38/08/2, про те до теперішнього часу місцезнаходження [PERSON], [INFO] не встановлено. Отже, факт відсутності відомостей про місце перебування [PERSON] більш ніж 1 рік в останньому місці його реєстрації та проживання сумніву не підлягає. Крім того, відсутня інформація про перебування [PERSON], [INFO] в установах виконання покарань України, реєстрація чи розірвання шлюбу, зміну імені останнього (а.с. 21-22, 29 розшукова справа № 38/08/2 по розшуку громадянина [PERSON], [INFO]). Враховуючи вищевикладене, початком безвісно відсутності [PERSON], [INFO], слід вважати 01.06.2016 року. Задоволення заяви директора Червоненського психоневрологічного інтернату [PERSON] має юридичне значення, оскільки дасть змогу зняти [PERSON], [INFO] з повного державного утримання. На підставі викладеного,

Outcome: approved