Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-15 00:00:00

В травні 2018 року позивач Приватне акціонерне товариство «АТП - 1» звернулося до Печерського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва від 22.05.2018 справу було направлено за підсудністю до Подільського районного суду м. Києва. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2018 року справу було прийнято до провадження Подільського районного суду м. Києва, відкрите провадження у справі та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20 січня 2017 року між позивачем ПАТ «АТП-1» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання поворотної фінансової допомоги (позики) №20/01/2017. Відповідно до умов договору позивач надав відповідачу грошову кошти у розмірі 90 000 грн., а відповідач взяв на себе зобов`язання повернути дані кошти протягом 12 місяців. Посилаючись на те, що ПАТ «АТП-1» надало відповідачу грошові кошти двома сумами ро 45000 грн. 23 та 24 січня 2017 року на умовах повернення, однак [PERSON] дані кошти не повернув, на претензію позивача не відреагував, позивач ПАТ «АТП-1» звернувся до суду з даним позовом, у якому просив суд стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання поворотної фінансової допомоги (позики) у розмірі 90000 грн. та 1762,00 грн. судового збору. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася відповідно до ч.7 ст. 128 ЦПК України за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Заяв про розгляд справи за її відсутності, про причини неявки, відзив на позовну заяву від відповідача не надходили. Зважаючи на відсутність заперечень представника позивача, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутності відповідача, який вважається належним чином повідомленим про розгляд справи відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України, з можливістю ухвалення заочного рішення по справі (ч. 4 ст. 223 ЦПК України). Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову у зв`язку з наступним. З матеріалів справи вбачається, що 20 січня 2017 року між позивачем ПАТ «АТП-1» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання поворотної фінансової допомоги (позики) №20/01/2017 (а.с. 7-9). Відповідно до п. 1.1. Договору ПАТ «АТП-1» позикодавець ПАТ «АТП-1» зобов`язався передати позичальнику у власність грошові кошти на умовах і в обсязі, передбаченому цим договором, а позичальник зобов`язався повернути позикодавцю кошти у встановлений договором термін. Кошти за цим договором надаються на умовах термінової, поворотної безоплатної фінансової допомоги. Відповідно до п.1.2. договору розмір коштів, що надаються позикодавцем, складає 90000 грн. Кошти надаються шляхом перерахування позикодавцем на поточний рахунок позичальника, відкритий у банківській установі. У пункті 2.1. договору сторони передбачили повернення коштів у повному обсязі протягом 12 календарних місяців. Позивач ПАТ «АТП-1» свої договірні зобов`язання виконав повністю та належним чином, зокрема здійснив виплату грошових коштів у сумі по 45000 грн. [PERSON] 23 та 24 січня 2017 року, що підтверджується видатковими касовими ордерами від 23.01.2017 (а.с. 11). Зі спливом 12 місяців, які були передбачені договором для повернення суми позики, [PERSON] грошові кошти не повернув. 22.03.2018 позивач звернувся до [PERSON] з претензією на суму 90000 грн., в якій просив протягом 7 днів з дня її отримання повернути суму позики у розмірі 90 0000 грн. шляхом перерахування на розрахунковий рахунок позивача (а.с.12). Незважаючи на умови договору та пред`явлення претензії, відповідач грошові кошти позивачу не повернув, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Цивільним кодексом України та умовами кредитного договору. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Проаналізувавши вищевказані норми діючого законодавства та встановлені у справі докази та обставини, суд вважає, що позивач довів, а відповідач не спростував факт наявності заборгованості за договором позики та її розмір, а відтак, суд вважає докази, надані позивачем достовірними, такими, які є обґрунтуванням позовних вимог, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 1762,00 грн. На підставі викладеного, ст.ст. 16, 526, 610, 625, 1054 ЦК України та

Outcome: approved