Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

ВСТАНОВИВ: Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та кредит» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту в загальному розмірі 21335,08грн. та судових витрат, понесених у справі в розмірі 243,60 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилався на те, що 27 березня 2012 року між ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та [PERSON] укладено договір про відкриття карткового рахунку, надання і використання платіжної картки миттєвого випуску. В той же день між позивачем та відповідачем було укладено договір про відкриття відновлювальної кредитної лінії з розміром ліміту овердрафту в сумі 5140 грн. та сплатою процентів за користування кредитними ресурсами у розмірі процентної ставки 39,9% річних. При цьому позичальник зобов»язувався повернути отримані кошти в строк до 28 березня 2015 року та сплатити проценти за користування кредитними ресурсами у розмірі та строки, передбачені договором. Банк виконав свої зобов»язання, випустив платіжну карку та відкрив на неї ліміт овердрафту у сумі 5140 грн. Відповідач скористався кредитними коштами, однак не виконує своїх зобов»язань в частині повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами. Станом на 20 серпня 2014 року загальна сума заборгованості за кредитним договором становить 21335 грн.08 коп. та складається із 1142 грн.16 коп. заборгованості по тілу кредиту, 4001,13 коп. простроченої заборгованості по тілу кредиту, 8823 грн.35 коп. заборгованості за відсотками, 1287 грн.19 коп. простроченої заборгованості за відсотками, 6081 грн.25 коп. пені. Тому просить задоволити позов та проводити розгляд справи у відсутності представника позивача, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у відповідності до ст.74 ч.5 ЦПК України вважається таким, що належним чином повідомлений про день і час розгляду справи, оскільки відсутній за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання, про що свідчать акти судового розпорядника, поштові повідомлення та розписки. Тому суд за згодою представника позивача вважає за необхідне ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом об'єктивно встановлено, що 27 березня 2012 року між ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та [PERSON] укладено договір про відкриття карткового рахунку, надання і використання платіжної картки миттєвого випуску. 27 березня 2012 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про відкриття відновлювальної кредитної лінії з розміром ліміту овердрафту в сумі 5140 грн. та сплатою процентів за користування кредитними ресурсами у розмірі процентної ставки 39,9% річних. Банк виконав свої зобов»язання, випустив платіжну карку та відкрив на неї ліміт овердрафту у сумі 5140 грн., що підтверджується розпискою [PERSON] про отримання картки від 27 березня 2012 року та його заявою про встановлення ліміту овердрафту від 27 березня 2012 року. Однак відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання, внаслідок чого станом на 20 серпня 2014 року загальна сума заборгованості за кредитним договором становить 21335 грн.08 коп. та складається із 1142 грн.16 коп. заборгованості по тілу кредиту, 4001,13 коп. простроченої заборгованості по тілу кредиту, 8823 грн.35 коп. заборгованості за відсотками, 1287 грн.19 коп. простроченої заборгованості за відсотками, 6081 грн.25 коп. пені. Ці обставини підтверджуються: договором про відкриття карткового рахунку, надання і використання платіжної картки миттєвого випуску від 27 березня 2012 року, договором про відкриття відновлювальної кредитної лінії у формі овердрафту від 27 березня 2012 року, розрахунком заборгованості за договором про відкриття відновлювальної кредитної лінії у формі овердрафту від 27 березня 2012 року станом на 20 серпня 2014 року. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики,якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов»язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені законом або договором, зокрема сплата неустойки (пені). Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що відповідач не виконав у визначені строки зобов'язання по поверненню грошових коштів позивачу, який відповідно до умов договору кредиту вправі вимагати стягнення неповернутої позики, відповідних процентів, штрафних санкцій. У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 243 грн.60 коп.

Outcome: approved