Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

В січні 2018 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON], зареєстрований 25 травня 2013 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вишгородського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 85. Свої вимоги мотивує тим, що сімейне життя з відповідачем не склалось. Позивач зазначає, що з 15.04.2016 року шлюбні відносини між ними відсутні, спільне господарство не ведеться. З 2016 року і по 2018 року відновити відносини між ними не вдалося. Від шлюбу мають доньку, [PERSON], [INFO]. На момент звернення до суду з даним позовом спору про місце проживання дитини та поділ майна не має. Подальше спільне життя і збереження сім'ї неможливе, у зв'язку з чим просила позов задовольнити, а шлюб розірвати. Позивачка в підготовче судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, просила позов задовольнити та розглядати справу у її відсутність. В судове засідання відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву, якою визнав позовні вимоги про розлучення, просив розглядати справу у його відсутність. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов доведений та підлягає задоволенню. З матеріалів справи вбачається, 25 травня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вишгородського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 85 (а.с. 5). Від спільного життя сторони мають доньку, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 25.05.2003 (а.с.6). В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили сімейно-шлюбні відносини два роки тому, майнового спору немає. Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.206, 207 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки сторони на даний час не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбні стосунки, не мають спільного бюджету, між подружжям втрачено почуття любові, примирення не можливе, подальше спільне життя суперечило б інтересам сторін, а також зважаючи на те, що відповідач визнав позовні вимоги у підготовчому судовому засіданні, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, а шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного, ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved