Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

В січні 2016 року Комунальне підприємство «Південно-Західні тепломережі» звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті послуги з теплопостачання та сплаченого судового збору, в обґрунтування якого вказав, що відповідач є споживачем послуг з теплопостачання та підігріву гарячої води, які надає позивач, разом з тим відповідач не оплачує спожиті послуги внаслідок чого утворилась заборгованість за період з 01.09.2014 по 01.12.2015р. в сумі 5637,36грн., інфляційні нарахування в сумі 982,10грн., три відсотки річних в сумі 89,00грн., які підлягають стягненню у судовому порядку відповідно до ст. 67 ЖК України, ст.530,625 ЦК України, постанови КМУ від 21.07.2005р. № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення». Представник позивача в судове засідання не з'явився, про день та час судового розгляду повідомлявся належним чином, подав до суду письмову заяву в якій просить справу слухати без участі представника, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день та час слухання справи повідомлялась в установленому законом порядку, причини неявки суду невідомі. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, оскільки представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає необхідним винести заочне рішення у справі. Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується довідкою про склад сім'ї та реєстрацію. Відповідач є споживачем КП «Південно-Західні тепломережі», про що свідчить укладення договору із [PERSON] №9763 від 12.06.2008р. присвоєння особового рахунку, видача абонентської книжки, часткова оплата послуг і фактичне проживання в квартирі, що опалюється. Згідно ст. 68 Житлового кодексу України, споживач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. У відповідності до ст. 67 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія, інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. В силу п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону України від 24 червня 2004 року № 1875-ІV «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон № 1875-ІV) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо) є різновидом житлово-комунальних послуг. Відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник (ч.ч. 1, 2 ст. 19 Закону № 1875-ІV). Пунктами 1 і 5 частини 3 статті 20, пунктом 1 частини 2 статті 21 Закону № 1875-ІV визначено, що споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, та оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Виконавець зобов'язаний забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів. Як передбачено ч.ч. 1, 2 ст. 32 Закону № 1875-ІV плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Згідно п.п.5 п. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004р. № 1875, споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом У відповідності до ч. 6 ст. 19 Закону України від 2 червня 2005 року № 2633-ІV «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 27.01.2011р. № 83 «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого опалення та підігріву води для населення та інших споживачів», з 01.02.2011р. встановлено тарифи на послуги з теплопостачання та підігріву гарячої води, які надаються позивачем. Постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг від 06.06.2014 № 660, від 17.10.2014 року № 146, від 31.03.2015 року № 1171 встановлені тарифи на послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, що надаються КП «Південно-Західні тепломережі». Отже, відповідач користується послугами позивача, разом з тим розрахунки з оплати спожитих послуг з опалення та підігріву гарячої води не проводить, внаслідок чого за період з 01.09.2014 по 01.12.2015р. утворилась заборгованість в сумі 5637,36 грн. Відповідно до ст. 509 ч.1 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. За змістом ч. 1 ст. 901 ЦК договір про надання послуг є складним зобов'язанням, що складається з двох зобов'язань: правовідношення, в якому виконавець повинен надати послугу, а замовник має право вимагати виконання цього обов'язку, та правовідношення, в якому замовник зобов'язаний оплатити надану послугу, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати. Відповідно до статей 524, 533-535, 625 ЦК грошовим є зобов'язання, яке виражається в грошових одиницях України (грошовому еквіваленті в іноземній валюті), тобто будь-яке зобов'язання зі сплати коштів. З урахуванням положень ч. 3 ст. 510 ЦК грошовим слід вважати будь-яке зобов'язання, що складається, в тому числі, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов'язок боржника сплатити грошові кошти на користь кредитора, зокрема, й договір про надання послуг, в якому установлена ціна договору - абонентська плата. Ст. 625 розміщена в розд. І кн. 5 ЦК «Загальні положення про зобов'язання», у зв'язку з чим поширює свою дію на всі зобов'язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах. Враховуючи те, що правовідносини, які передбачають обов'язок споживача оплатити надані житлово-комунальні послуги та право замовника послуг вимагати відповідної оплати, є за своєю правовою природою грошовим зобов'язанням, тому за прострочення його виконання підлягають застосуванню наслідки, передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України щодо стягнення інфляційних нарахувань та трьох відсотків річних від простроченої суми (висновки Верховного Суду України, викладені у постанові № 6-59цс13 від 30 жовтня 2013 року). Таким чином, відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України стягненню підлягає 982, 10 грн. втрат від інфляції та три відсотки річних 89 грн. 02 липня 2015року ухвалою Хмельницького міськрайонного суду КП «Південно-Західні тепломережі» відмовлено у прийнятті заяви щодо стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання з [PERSON]. Відповідно до ч. 2 ст. 99 ЦПК України у разі відмови в прийнятті заяви про видачу судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред'явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу зараховується до суми судового збору, встановленої за позовну заяву. Судові витрати по справі судовий збір підлягає до стягнення з відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК України в сумі 1218грн.

Outcome: approved