Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-10 00:00:00

В січні 2017р. позивачка [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом (а.с. 2-8) до відповідача Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» Валендюка В.С., треті особи: ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»; Екс-Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» Чернявська О.С., в якому просила суд: зобов`язати відповідача включити позивачку до реєстру акцептованих кредиторів за вимогою вкладників фізичних осіб, які не є пов`язаними особами банку, з кредиторською вимогою у розмірі 3734,92 дол. США за договорами банківського вкладу від 15 серпня 2014р., що складає еквівалент за курсом НБУ на момент початку ліквідації банку -88134,04 грн. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що 15 серпня 2014р. між нею та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» було укладено договір № 300131/98262/7-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» (далі по тексту - договір), відповідно до якого позивачкою було внесено, а банком прийнято грошові кошти в іноземній валюті на вкладний рахунок № [NUMBER] у сумі 1100,0 дол. США на строк з 15 серпня 2014р. по 15 березня 2015р. у порядку та на умовах, визначених в договорі, зі сплатою 12 % річних, з умовами виплати вкладу по закінченню строку розміщення вкладу, шляхом перерахування на поточний рахунок вкладника з використанням платіжної картки. У період часу з 18 серпня по 20 жовтня 2014р. позивакою було додатково внесено на рахунок ще 11000,0 дол. США. Згідно рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за № 230 від 18 грудня 2015р. у ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» розпочато процедуру ліквідації з 18 грудня 2015р. Після початку процедури ліквідації банку позивачці було компенсовані гарантовані законом 200000,0 грн. Проте з незалежних від позивачки причин, а саме за станом здоров`я, нею не своєчасно було подано заяву про включення її вимог за договором до реєстру акцептованих вимог кредиторів банку, однак листом від 06 червня 2016р. відповідач повідомив позивачку, що її вимоги, як кредитора не можуть бути включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», у зв`язку з пропуском визначеного законом строку для пред`явлення цих вимог. На думку позивачки, нею зазначений строк пропущений з поважної причини, а дії відповідача є незаконними, і з метою захисту свого порушеного права вона вимушена була звернутись до суду з вказаним позовом. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10 січня 2017р. відкрито провадження по справі. 26 квітня 2017р. на адресу суду надійшли письмові заперечення на позов, в порядку ст. ст. 27, 31 ЦПК України, в редакції, яка діяла до 15 грудня 2017р. (а.с. 40, 41), в яких відповідач проти позову заперечив, з тих підстав, що діючим законодавством визначено конкретні строки, коли кредитори банку зобов`язані подати заяви про включення їх майнових вимог до реєстру акцептованих вимог кредиторів банку, а саме тридцяти денний строк з часу публікації оголошення про ліквідацію банку, проте позивачка цих строків не дотрималася, а тому вимоги позивачки слід залишити без задоволення. Ухвалою Шевченківського районного суд м. Києва від 26 вересня 2019р. залучено до участі у справі правонаступника відповідача - Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» Ірклієнка Ю.П. В судове засідання 11 грудня 2019р. сторони, треті особи не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку. Сторони та третя особа Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» Ірклієнко Ю.П. просив подали на адресу суд заяви про розгляд справи у їх відсутність (а.с. 106, 135-137). До зазначеного судового засідання, представник позивача заявлені позовні вимоги підтримував в повному обсязі, з підстав зазначених в позові, просив суд позов задовольнити. Представники відповідача та третьої особи ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» проти позову заперечили з підстав, наведених у письмових запереченнях. Допитаний в судовому засіданні за клопотанням сторони позивача, спеціаліст [PERSON] суду пояснив, що він обіймає посаду головного лікаря в Кременчуцькому обласному психоневрологічному диспансері з 15 вересня 2003р., ним, як лікарем здійснювалось лікування позивачки наприкінці 2015р. початку 2016р., з діагнозом розпад адаптації, змішаний розпад емоцій та поведінки (шифр F.43.25), при цьому курс лікування передбачав застосування медичних препаратів, які не дозволяли позиваці в повній мірі розуміти значення своїх дій та керувати ними. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, представника третьої особи ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», допитавши спеціаліста, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що 15 серпня 2014р. між позивачкою та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» було укладено договір, відповідно до якого позивачкою було внесено, а банком прийнято грошові кошти в іноземній валюті на вкладний рахунок № [NUMBER] у сумі 1100,0 дол. США на строк з 15 серпня 2014р. по 15 березня 2015р. у порядку та на умовах, визначених в договорі, зі сплатою 12 % річних, з умовами виплати вкладу по закінченню строку розміщення вкладу, шляхом перерахування на поточний рахунок вкладника з використанням платіжної картки. У період часу з 18 серпня по 20 жовтня 2014р. позивакою було додатково внесено на рахунок ще 11000,0 дол. США. Судом встановлено, що на підставі постанови Правління НБУ від 17 вересня 2015 р. № 612 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 17 вересня 2015 р. № 171 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», згідно з яким з 18 вересня 2015р. запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит». Постановою НБУ № 898 від 17 грудня 2015р. відкликано банківську ліцензію та прийнято рішення про ліквідацію банку. Відповідно до постанови Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб «Про початок процедури ліквідації АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку» від 18 грудня 2015р. № 230 розпочату процедуру ліквідації банку строком з 18 грудня 2015р. по 17 грудня 2018р. Як встановлено судом, відповідно до п. 5 ст. 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» в газеті «Голос України» № 242 (6246) від 23 грудня 2015р. було опубліковано відомості про ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», вимоги кредиторів приймалися протягом тридцяти днів з дня публікації оголошення про ліквідацію банка. Судом встановлено, і в судовому засіданні визнавалося представниками сторін, що позивачка 26 травня 2016р. зверталася до відповідача з заявою про включення її вимог за договором до реєстру акцептованих вимог кредиторів. 06 червня 2016р. відповідач повідомив позивачку, що її вимоги, як кредитора не можуть бути включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», у зв`язку з пропуском визначеного законом строку для пред`явлення цих вимог. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» метою цього Закону є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків. Відповідно до пунктів 2, 4 ч. 3 ст. Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виконавча дирекція Фонду у сфері забезпечення відшкодування коштів за вкладами, зокрема, визначає порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами відповідно до розділу V цього Закону; приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку. Згідно з ч. 5 ст. 45 цього Закону протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб - вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються. У разі призначення уповноваженої особи Фонду, якій делеговано Фондом повноваження щодо складення реєстру акцептованих вимог кредиторів, кредитори заявляють про свої вимоги до банку такій уповноваженій особі Фонду. Будь-які спори щодо акцептування вимог кредиторів підлягають вирішенню у судовому порядку. Судове провадження щодо таких вимог не припиняє перебігу ліквідаційної процедури (ч. 4 ст. 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»). Згідно із ч. 1 ст. 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами. Отже, про свої вимоги до банку кредитор зобов`язаний заявити у межах тридцяти днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку. Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивачка зазначала, що нею було пропущено строк на подання відповідної заяви до відповідача про включення її вимог до реєстру кредиторів, у зв`язку з проходженням курсу лікування у період часу з 10 грудня 2015р. по 04 березня 2016р. в Кременчуцькому обласному психоневрологічному диспансері, з діагнозом розпад адаптації, змішаний розпад емоцій та поведінки (шифр F.43.25). Вище наведений чинник призвів до того, що позивачка не змогла вчасно звернутися до Фонду із заявою про включення її вимог до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит». Неможливість вкладників забрати заощадження (депозит) з рахунків у банках через відсутність коштів, через передбачене законом замороження рахунків, або через нездатність національних органів вжити заходів з метою надання таким вкладникам можливості розпоряджатися їхніми заощадженнями Європейський суд з прав людини (далі по тексту - ЄСПЛ) розглядає як втручання в ефективне користування правом мирно володіти майном, що захищається статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі по тексту - Конвенція) або як незабезпечення користуванням цим правом (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «Aliљiж and Others v. Bosnia and Herzegovina, Croatia, Serbia, Slovenia and the former Yugoslav Republic of Macedonia» від 16 липня 2014р., заява № 60642/08, § 102). У практиці ЄСПЛ напрацьовані три критерії, які слід оцінювати на предмет відповідності втручання в право особи на мирне володіння майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями статті 1 Першого протоколу до Конвенції, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно легітимну мету та чи є захід з втручання у вказане право пропорційним такій меті (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «Суханов та Ільченко проти України» («Sukhanov and Ilchenko v. Ukraine») від 26 червня 2014р., заява № 68385/10 і 71378/10, § 53). Принцип пропорційності полягає у встановленні судом справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням у право людини на майно, й інтересами особи, яка зазнає негативних наслідків від цього втручання. Пошук такого балансу не означає обов`язкового досягнення соціальної справедливості у кожній конкретній справі, а передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між легітимною метою, досягнення якої передбачається, та засобами, які використовуються для її досягнення. Необхідність досягнення такого балансу відображена у структурі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції. Балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу покласти індивідуальний і надмірний тягар (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» («East/West Alliance Limited» v. Ukraine») від 23 січня 2014 року, заява № 19336/04, § 168). Тому, оцінюючи у кожній конкретній справі пропорційність обмежень прав конкретного суб`єкта на підставі тих обставин і фактів, що безпосередньо досліджені судом, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були би менш обтяжливими для прав і свобод цього суб`єкта, оскільки обмеження його прав не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для досягнення вказаної мети. Фонд та його уповноважена особа наділені правом вносити зміни до реєстру акцептованих вимог кредиторів. Обмеження кредиторів надзвичайно коротким строком на звернення з вимогами про включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів без можливості поновлення такого строку, якщо його пропущено з причин, що є поважними, було би непропорційним, а таке втручання у права кредиторів на мирне володіння їх майном - неправомірним (висновки Великої Палати Верховного Суду, сформульовані у постанові від 20 червня 2018р. у справі № 553/1642/15-ц). Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, беручи до уваги правові позиції Великої Палати Верховного Суду, наведені в постанові від 29 серпня 2018р. по справі № 755/17365/15-ц, а також, що в порядку ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» позивачці було відшкодовано 200000,0 грн., суд приходить до висновку про поважність причин пропуску позивачкою встановленого ст. 45 цього Закону строку для звернення з відповідною заявою, вважаючи, що позбавлення позивачки права претендувати на отримання решти банківського вкладу через пропуск тридцяти денного строку для звернення до Фонду з вимогами стане для позивачки надмірним тягарем і у розумінні ст. 1 Першого протоколу до Конвенції не буде пропорційним меті, з якою цей строк у Законі був встановлений, а тому з метою захисту прав позивачки, суд вважає вірним зобов`язати відповідача внести зміни до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», включивши до нього грошові (кредиторські) вимоги позивачки за договором у розмірі 3734,92 дол. США Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,2 грн.

Outcome: partial