Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

В січні 2015 року [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] з вимогами про визначення способів її участі у вихованні та спілкуванні з їх спільною дитиною - [PERSON] шляхом встановлення графіку побачень: кожної п'ятниці місяця з 13.10 год. (після останнього шкільного заняття) до неділі 10.00 год. В подальшому Позивач доповнила свою позовну заяву вимогою до Відповідача про усунення перешкод у спілкуванні з сином. Обгрунтовуючи свій позов Позивач пояснює, що від шлюбу Сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу між подружжям виник конфлікт з приводу визначення місця проживання дітей, і це питання вирішувалось у кількох судових справах, за результатами яких на сьогодні місце проживання [PERSON] визначене разом з матір'ю, а малолітній [PERSON] проживає разом з батьком. Враховуючи також наявність перешкод зі сторони батька у спілкуванні Позивача зі своїм сином, за її заявою, як вона вказує, розпорядженням Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації №743 від 27.11.2013р. було визначено регламент побачень матері з сином: щомісяця кожного першого та третього тижня в суботу з 10.00 до 20.00 години та в неділю з 10.00 до 18.00 годин. Позивач вказує, що жодного разу з моменту визначення регламенту Відповідач не дозволив у регламентний час побачитись із сином, спілкуватись із ним у визначені години, у зв'язку з чим вона неодноразово зверталась до органів внутрішніх справ, служби у справах дітей Солом'янської райдержадміністрації. Крім того, Позивач вважає, що навіть той регламент побачень, який був затверджений Солом'янською райдержадміністрацією м. Києва, значно обмежує її права у спілкуванні з дитиною, визначаючи лише можливість бачитись у кожну другу суботу та неділю, без ночівлі дитини за її адресою. Таке обмеження, на переконання Позивача, шкодить як інтересам її, так і інтересам обох дітей: [PERSON] та [PERSON], які фактично майже не мають часу для спілкування між собою. З огляду на викладене Позивач просила судовим рішенням встановити новий регламент побачень, а також зобов'язати Відповідача його дотримуватись та не чинити перешкоди у визначені години бачитись з сином. До початку розгляду справи по суті Відповідач подав зустрічний позов, в якому зазначив, що Позивач має достатньо можливостей для побачень та спілкування з [PERSON] після уроків у школі, що регулярно і відбувається. Встановлення ж нового регламенту побачень, на переконання Відповідача, потрібне [PERSON] лише для того, щоб отримати можливість викрасти його сина та перевезти у м. Новоазовськ Донецької області, в якому Позивач на сьогодні зареєстрована, і який на сьогодні не перебуває на підконтрольній Україні території. Відповідач зазначає, що [PERSON] ніколи не намагалась дотримуватись регламенту побачень, встановленого Солом'янською райдержадміністрацією, вона використовувала його лише для провокування нових конфліктних ситуацій: знаючи, що [PERSON] у вихідні дні відвідує різні гуртки та секції, в цей час зверталась до правоохоронних органів із заявами про те, що начебто Відповідач не дотримується графіку, разом з дитиною відсутній за місцем проживання. У зв'язку з високою вірогідністю викрадення Позивачем [PERSON], до спроби якого вона раніше вже вдавалась, а також зайнятістю дитини в суботу у різних гуртах, Відповідач також вважає доцільним змінити регламент побачень [PERSON] з ним, проте шляхом скорочення їх зустрічей, виключивши із графіку суботу, а кожну другу та четверту неділю побачення здійснювати з 15.00 до 19.00 години обов'язково у присутності батька. У судовому засіданні представник Позивача позов, заявлений [PERSON] підтримав, просив суд задовольнити його у повному обсязі. Звернув увагу на те, що жодного разу Відповідачем не було забезпечено можливості зустрічі матері дитини з сином у визначені встановленим регламентом години, а спілкування у школі між уроками та після них не забезпечує потреб як матері, так і самого [PERSON], а також його сестри - [PERSON], яка також невиправдано обмежена у побаченнях зі своїм братом. Представник Позивача стверджує, що [PERSON] неодноразово намагалась побачитись з [PERSON], проте жодного разу Відповідач не забезпечував їй такої можливості, про що свідчать її численні звернення до органів міліції та служби у справах дітей. Посилання Відповідача на її намір вивезти дітей в напрямку м. Новоазовськ Позивач вважає надуманим та нелогічним, оскільки вона, як мати, не заінтересована у переїзді з дітьми на територію, де існує великий ризик ведення бойових дій. Крім того, як стверджує представник Позивача, вона на сьогодні має місце проживання у м. Києві, працевлаштована, а тому побоювання Відповідача вважає необґрунтованими. Представник Позивача зазначив, що регламент, повторно запропонований службою у справах дітей Солом 'янської районної в м. києві державної адміністрації, не задовольняє усі потреби у спілкуванні матері з сином та брата з сестрою, а тому просив встановити саме той регламент, про який просить [PERSON] Проти задоволення зустрічного позову представник Позивача заперечував, вважаючи його безпідставним, оскільки права [PERSON] на спілкування з дитиною жодним чином непорушені, а тому згідно з положеннями Сімейного кодексу України, він не має права звертатись до суду із позовом про встановлення регламенту побачень Позивача з дитиною, яка проживає з ним. Представник Відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти позову, підкреслюючи, що визначення графіку побачень, на якому наполягає Позивач, а також збереження існуючого регламенту, на чому наполягає служба у справах дітей, посилює ризик викрадення [PERSON] обох дітей та вивезення їх на непідконтрольну Україні територію. Застерігаючи таку ймовірність, сторона Відповідача наполягає на проведенні побачень Позивача з [PERSON] виключно у присутності батька. Представник Відповідача зазначив, що Позивачем жодним чином не доведено суду чинення [PERSON] будь-яких перешкоду їй у спілкуванні з сином, усі її звернення до правоохоронних органів є штучно створеними доказами, оскільки в реальності [PERSON] ніколи насправді не намагалась дотримуватись регламенту, а в більшості випадків, вона достовірно знаючи про відсутність позивача з сином за місцем проживання, в тому числі у зв'язку з відвідуванням [PERSON] секцій чи гуртків, створювала видимість недотримання Відповідачем регламенту шляхом написання скарг з цього приводу у різні інстанції. Від Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації на адресу суду надійшов висновок№108-1069 від 21.01.2016р., згідно з яким суду пропонується зберегти той же регламент побачень, який був встановлений розпорядженням №743 від 27.11.2013р., а саме: щомісяця кожного першого та третього тижня в суботу з 10.00год. до 20.00 год. та в неділю з 10.00 год. до 18.00 год. Суд, вислухавши пояснення Сторін, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступного. Судом встановлено, що Сторони перебували у шлюбі з 07 червня 2006 року, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. 30 листопада 2014 року у зв'язку з одруженням Позивач змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». (а.с. 11) Рішенням Новоазовського районного суду Донецької області від 25.06.2014р., залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 13.08.2014р., було задоволено позов [PERSON] до [PERSON] та визначено місце проживання [PERSON] разом з матір'ю. (а.с. 35-36) Розпорядженням Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації від 27.11.2013р. №743 на підставі заяви [PERSON] було встановлено регламент побачень матері з малолітнім сином [PERSON] щомісяця кожного першого та третього тижня в суботу з 10.00 год. та в неділю з 10.00 до 18.00 год. (а.с. 14) Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2014 року було задоволено позов [PERSON] до [PERSON] і визначене місце проживання малолітнього [PERSON] разом з батьком. Ухвалою від 06.04.2015р. Апеляційний суд м. Києва залишив зазначене рішення в силі. (а.с. 115-119, 87) При цьому під час розгляду зазначеної справи судом було проведено аналіз та надано оцінку аргументації Позивача щодо чинення перешкод [PERSON] у спілкуванні її з сином [PERSON] в межах регламенту, затвердженого розпорядженням №743. Так, в межах доказів, наданих Позивачем станом на день вирішення зазначеної справи (20 жовтня 2014 року) її твердження про те, що Відповідач чинить їй перешкоди у спілкуванні з сином не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи. Судом було звернуто увагу на те, що [PERSON], стверджуючи, що їй чинять перешкоди в спілкуванні з сином, неодноразово зверталася до Солом'янського РУГУ МВС України в м. Києві, органу опіки та піклування Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації, де їй було надано відповідь про те, що [PERSON] категорично заперечує повідомлені [PERSON] факти щодо порушень регламенту її побачень з сином, та роз'яснено, що вона має право звернутись до суду за вирішенням даного питання. В той же час, під час розгляду зазначеної справи, про що вказав суд у своєму рішенні, [PERSON], окрім своїх письмових заяв до міліції та служби у справах дітей, де викладені її особисті твердження щодо порушень [PERSON] графіку побачень, жодного доказу на підтвердження цих обставин не надала. Подаючи позов про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною у даному провадженні, Позивач фактично посилається на той же обсяг доказів (письмові звернення до органів міліції та Солом'янської РДА у м. Києві), якому вже була надана оцінка попереднім судовим рішенням. Доповнення обсягу матеріалів справи письмовими зверненнями до вказаних адресатів аналогічного змісту, здійснених вже після ухвалення судового рішення від 20 жовтня 2014 року не може змінити їх оцінку, оскільки вони мають таке ж доказове значення, як і попередні матеріали. Фактично жодних нових доказів у підтвердження наявності перешкод зі сторони [PERSON] у спілкуванні Позивача з сином [PERSON] Позивачем не надано. В той же час, суд звертає увагу на позицію Відповідача, висловлену ним у письмових запереченнях на позов та у зустрічному позові, згідно з якою він виступає категорично проти спілкування матері з [PERSON] у межах встановленого регламенту, зокрема без своєї присутності під час таких побачень. Посилання Відповідача наявність ризику викрадення дитини та вивезення її на непідконтрольну територію лише з тих міркувань, що Позивач зареєстрована у м.Новоазовськ Донецької області, є формальним, надуманим, а тому недостатнім аргументом для заперечення права [PERSON] на спілкування з сином у визначені регламентом години і дні. Суд також не може прийняти в якості заперечення можливості побачень матері з дитиною у суботу посилання Відповідача на те, що в цей день [PERSON] відвідує гуртки та спортивні секції. Такі обставини не виключають можливості матері супроводжувати сина на них та продовжувати побачення після їх закінчення. У відповідності до ст. 159 Сімейного кодексу України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Таким чином, враховуючи наявність спору між сторонами щодо способів участі Позивача у вихованні неповнолітнього [PERSON], та незгоду обох батьків із регламентом, затвердженим Розпорядженням Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації від 27.11.2013р. №743, суд вважає необхідним встановити такий порядок відповідним рішенням. Досліджуючи наданий суду висновок органу опіки та піклування щодо визначення способу участі матері, суд звертає увагу на те, що у бесіді з малолітнім [PERSON] було встановлено, що він бачиться з матір'ю після шкільних занять у присутності батька. Дитина не виявила бажання залишатись на ніч за місцем проживання матері. За інформацією середньої загальноосвітньої школи №221 м. Києва батько щоденно приводить та забирає сина зі школи, спілкується з учителем, цікавиться успіхами дитини. Мати [PERSON] у 2015-2016 навчальному році приходить до школи дуже рідко, спілкується з сином під наглядом батька. За таких обставин суд не вбачає доцільності у зміні регламенту, запропонованого органом опіки та піклування, в бік збільшення часу побачень, як того вимагає Позивач, так і в бік зменшення такого часу, про що просить Відповідач. Регламент побачень матері з дитиною, запропонований органом опіки та піклування, з урахуванням усіх інших обставин справи уявляється суду на час вирішення справи найбільш оптимальним для забезпечення прав та інтересів як батьків, так і самого [PERSON]. Що стосується зустрічного позову [PERSON], то суд звертає увагу на те, що згідно з чинним законодавством з позовом про визначення способу участі у вихованні дитини може звернутись той з батьків, якому інший, з яким проживає дитина, чинить перешкоди у спілкуванні з нею. Як встановлено вище, неповнолітній [PERSON] проживає разом з батьком, який є Позивачем за зустрічним позовом. За таких обставин права [PERSON] на участь у вихованні та спілкуванні з дитиною не є порушеними, у зв'язку з чим суд не має формальних підстав для задоволення його позову. На підставі викладеного,

Outcome: partial