Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась Державна екологічна інспекція у Вінницькій області з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків завданих внаслідок порушення природоохоронного законодавства. Позов мотивований тим, що проведеною перевіркою дотримання вимог природоохоронного законодавства України щодо використання об'єктів тваринного світу на території м. Вінниці, встановлено, що на Вишенському озері в м. Вінниці, на території парку-пам'ятки садово-паркового мистецтва загальнодержавного значення Ботанічний сад «Поділля» [PERSON] здійснював незаконний вилов водних живих біоресурсів забороненим знаряддям лову - сіткою, що є порушенням ст. ст. 26, 64 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» та п. 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, якими забороняється лов водних живих ресурсів із застосуванням вибухових і отруйних речовин, електроструму, колючих знарядь лову, вогнепальної та пневматичної зброї, промислових та інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань, а також способом багріння, спорудження гаток, запруд та спускання води з рибогосподарських водойм. Внаслідок здійснення незаконного вилову [PERSON] наніс державі збитків на суму 180, 00 гривень. Факт вчинення [PERSON] незаконного вилову раків підтверджується протоколом про вчинення адміністративного правопорушення від 12.08.2014 року, постановою суду від 01.09.2014 року, розрахунком збитків. В добровільному порядку відповідач суму збитків, що становить 180, 00 гривень не відшкодовує, в силу чого позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] на користь держави суму збитків завданих внаслідок порушення природоохоронного законодавства у розмірі 180, 00 гривень. В судове засідання представник позивача не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином. До суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність із зазначенням, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин, на підставі ст. 224 ЦПК України, суд, розглядає справу у відсутність відповідача, оскільки наявних в справі доказів достатньо для встановлення прав та взаємовідносин сторін. Відповідно до ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 12.08.2014 року державним інспектором з ОНПС у Вінницькій області головним спеціалістом відділом екологічного контролю ПЗФ, рослинного і тваринного світу Маланським С.М. було складено протокол № 003129 про адміністративне правопорушення відносно [PERSON], який 12.08.2014 року приблизно о 13 год. 00 хв., перебуваючи на території Вишенського озера в м. Вінниці, яке є об'єктом природно-заповідного фонду України, здійснював вилов раків забороненим знаряддям лову, а саме: сіткоматеріалом зеленого кольору, розміром вічка 10*10 мм, довжиною 3 м, в результаті чого ним було виловлено раків в кількості 4 штук, що є порушенням п. 3.14 Правил любительського і спортивного рибальства та ст.ст. 16, 26 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», чим заподіяв збиток (а.с. 3). Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 01.09.2014 року (справа № 127/18055/14-п), [PERSON]був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 91 КУпАП і застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 153,00 гривень (а.с. 4). Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Отже, факт вчинення [PERSON]незаконного вилову раків підтверджується протоколом про вчинення адміністративного правопорушення від 12.08.2014 року та постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 01.09.2014 року. Згідно розрахунку збитків, завданих у наслідок незаконного вилову водних живих ресурсів на території парку-пам'ятки садово-паркового мистецтва загальнодержавного значення Ботанічний сад «Поділля» громадянином [PERSON], здійсненого на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 24.07.2013 року № 541 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природо-заповідний фонд», останні склали 180, 00 гривень (а.с. 5) Судом перевірено наданий позивачем розрахунок і встановлено його відповідність положенням вище зазначеної Постанови Кабінету Міністрів України від 24.07.2013 року № 541. Згідно ч. 1 ст. 27 Закону України «Про тваринний світ» у порядку загального використання об'єктів тваринного світу громадянам, у випадках, передбачених законодавством, дозволяється безоплатне любительське і спортивне рибальство для особистого споживання (без права реалізації) у визначених відповідно до законодавства водних об'єктах загального користування у межах встановлених законодавством обсягів безоплатного вилову і за умови додержання встановлених правил рибальства і водокористування. Пунктом 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України 15.02.99 № 19, забороняється лов водних живих ресурсів із застосуванням вибухових і отруйних речовин, електроструму, колючих знарядь лову, вогнепальної та пневматичної зброї (за винятком гарпунних рушниць для підводного полювання), промислових та інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань, а також способом багріння, спорудження гаток, запруд та спускання води з рибогосподарських водойм. Відповідно до ст.63 Закону України «Про тваринний світ», порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу несуть особи, винні в порушенні правил використання об'єктів тваринного світу. Згідно із ч. 4 ст. 68 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистимнемайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню. Суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь держави заподіяних збитківв розмірі 180,00 гривень, оскільки вимоги позивача є обґрунтованими і доведеними. Відповідно до ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь Державної екологічної інспекції у Вінницькій області 1 378,00 гривень судового збору. Враховуючи вище викладене та

Outcome: approved