Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

До Бориспільського міськрайонного суду Київської області звернувся з позовом [PERSON], який, просив стягнути з Приватного акціонерного товариства Авіакомпанія «Аеросвіт» нараховану, але не виплачену суму заробітної плати в розмірі 123976,00 грн., а також середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку в розмірі 172253,00 грн. Належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явились. Позивач у своїй заяві просив розглядати справу за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. У зв'язку із неявкою в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, на підставі ст. 225 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Судом встановлено, що Наказом від 29.05.2013 № 1601-ос Генерального директора Приватного акціонерного товариства Авіакомпанія «Аеросвіт» звільнено [PERSON], начальника відділу ІТ-інфраструктури та зв'язку Директорату інформаційних технологій, 31.05.2013 р. за власним бажанням (ч. 3 ст. 38 КЗпП України). Також встановлено, що в день звільнення позивачу не було виплачено всіх сум, що належать йому від підприємства. Так, згідно довідки Приватного акціонерного товариства Авіакомпанія «Аеросвіт» від 31.05.2013 № 2630 сума заборгованості по заробітній платі становить 123976,00 грн. Станом на день розгляду справи борг відповідачем не сплачено. У відповідності до статті 47, 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Враховуючи те, що у встановлений законом строк відповідачем не було проведено розрахунку із позивачем, позовні вимоги про стягнення нарахованої, але не виплаченої суми заробітної плати підлягають задоволенню. У відповідності до статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Так, з урахуванням абз. 3 п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затв. Постановою КМУ від 8 лютого 1995 р. N 100 середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана виплата, тобто ті, що передують дню звільнення працівника з роботи. Відповідно до п. 5 р. IV Порядку №100, основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з п. 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на кількість відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством - календарних днів за цей період. Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівникові здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячну кількість робочих днів у розрахунковому періоді (абз. 2 п. 8 Порядку). Середньомісячна кількість робочих днів розраховується діленням на 2 сумарної кількості робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абз. 3 п. 8 Порядку). Розмір середньоденної (середньогодинної) заробітної плати позивача становить 2056,83 грн., а тому, загальна сума середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячну кількість робочих днів у розрахунковому періоді та становить 42165,01 грн. У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити через їх необґрунтованість та безпідставність.

Outcome: partial