Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

Головний лікар комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просив вирішити питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку [PERSON], посилаючись на те, що остання з дитинства страждає важкою розумовою відсталістю, є інвалідом І групи по психічному захворюванню. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 15.01.2004 року [PERSON] визнана недієздатною. Розпорядженням голови Ленінської районної адміністрації від 02.03.2004 року призначено опікуном мати [PERSON] [PERSON]. З анамнезу відомо, що [PERSON] була 5 різав госпіталізована до лікарні у звязку з розладами поведінки на фоні інтелектуального дефекту. Остання виписка 29.07.2016 року. Згідно із заявою опікуна, психічний стан [PERSON] погіршився 05.09.2016 року, самостійно не їсть, останні 3 дні пє лише воду, неспокійна, кричить, падає, бє себе по голові, перелякана, у звязку з чим опікуном було викликано психіатричну спеціалізовану медичну допомогу. 09.09.2016 року [PERSON] була оглянута черговим лікарем приймального відділення комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради, який кваліфікував стан останньої, як загострення хронічного психічного розладу у виді важкої розумової відсталості з ауто агресивними тенденціями (відмова від їжі). 10.09.2016 року [PERSON] була оглянута комісією лікарів-психіатрів. Під час огляду [PERSON] недоступна мовному контакту через грубі порушення інтелекту, свідомість не змінена. Тривожна, не утримується на місці, встає та йде кудись. При згадці про матір стає розсіяною, встає та хапає медсестру за руку, пильно на неї дивиться. Обманів сприйняття, маревних ідей не виявлено. Критика грубо порушена. За психічним станом [PERSON] має тяжкий психічний розлад у формі важкої розумової відсталості з аутоагресивними тенденціями (відмова від їжі). У судовому засіданні представник комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради заяву підтримала з підстав, викладених в ній, та просила суд задовольнити заяву. Прокурор заяву підтримав та просив суд винести рішення про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку. Особа, відносно якої розглядається заява [PERSON] проти задоволення заяви заперечувала. Суд, заслухавши особу, відносно якої розглядається заява, пояснення представника заявника, лікаря-психіатра, законного представника, думку прокурора, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Як вбачається з висновку комісії лікарів-психіатрів [PERSON], [INFO], яка проживає за адресою: [INFO], має тяжкий психічний розлад тяжкий психічний розлад у формі важкої розумової відсталості з аутоагресивними тенденціями (відмова від їжі), являє небезпеку для себе. Примусова госпіталізація доцільна. Лікування можливе лише в умовах психіатричного стаціонару. Надані суду пояснення лікаря-психіатра [PERSON], зокрема, про те, що [PERSON] внаслідок захворювання являє потенційну небезпеку для себе, суд вважає доказами по справі, підтверджуючими необхідність госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved