Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

В травні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу. Посилався на те, що відповідно до укладеного договору № SAMDN3000002890214 від 25.06.2005 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 25000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530, ЦК України та умов договору відповідач зобов*язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв*язку із зазначеними порушеннями зобов*язань відповідач, станом на 29.04.2014 року має заборгованість 35663,85 грн., яка складається з наступного: 20758,57 грн. - заборгованість за кредитом, 14905,28 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом. Просять стягнути заборгованість за кредитним договором та понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився надав суду заяву в якій просив стягнути з відповідачів заборгованість, судові витрати понесені позивачем при подачі позову, не заперечував проти постановлення заочного рішення. Відповідач не з'явився в судове засідання, хоча належним чином був повідомлений про день, час і місце слухання справи, в зв'язку з чим суд вважає можливим розглянути справу у його відсутності по наявних в справі матеріалах. У відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Стаття 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.546 ЦК України виконання зобов*язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Норма ст.549 ЦК України передбачає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов*язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежного виконаного зобов*язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов*язання за кожен день прострочення виконання. Згідно цих вимог закону судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № SAMDN3000002890214 від 25.06.2005 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 25000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530, ЦК України та умов договору відповідач зобов*язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв*язку із зазначеними порушеннями зобов*язань відповідач, станом на 29.04.2014 року має заборгованість 35663,85 грн., яка складається з наступного: 20758,57 грн. - заборгованість за кредитом, 14905,28 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом. Виходячи з наведеного суд приходить до висновку, що відповідач не виконав вимог закону та не дотримався умов договору, тому суд вважає, що позов слід задовольнити, а тому з відповідача на користь позивача належить стягнути заборгованість за договором від 25.06.2005 року в розмірі 35663,85 грн. за кредитним договором SAMDN3000002890214 та стягнути судові витрати понесені позивачем при подачі позову, а саме 356,64 грн..

Outcome: approved