overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

В травні 2014 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в позові зазначає, що 27.08.2004 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб, про що Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції було зроблено актовий запис № 293. Від шлюбу мають неповнолітню дитину- [PERSON], [INFO]. Фактично родина розпалася, позивач з 2013 року проживає з іншою жінкою, спільного господарства позивач з відповідачем не ведуть. Подружні відносини припинені, посилаючись на те, що подальше збереження сім'ї не можливе просить розірвати шлюб зареєстрований між ним та відповідачкою. В судове засідання позивач не з'явився, просив розглядати справу за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував про що надав письмову заяву. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася з невідомих причин,викликалася шляхом направлення судових повісток. Про зміну свого місця проживання(перебування)під час судового провадження ,причини неявки у судове засідання відповідач суд не повідомив. Відповідно до ст.74,76,77 ЦПК України відповідач вважається таким,що повідомлений належним чином та не з*явився в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ст.224,225 ЦПК України суд на згодою позивача та його представника ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Згідно ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подальше спільне життя та збереження шлюбу між сторонами не можливе, оскільки шлюбні відносини між сторонами припинені, сторони спільного господарства не ведуть, примирення не можливе.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

В травні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 06.07.2013 року він з відповідачем зареєстрував шлюб. Спільне життя сторін не склалось, сімейне життя поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. З вересня 2013 року сторони не підтримують подружні стосунки та спільного господарства не ведуть. Тому просив суд шлюб з відповідачем розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, просить суд шлюб між позивачем та відповідачем розірвати. Відповідач до суду не з'явилась, причини неявки суду не повідомила, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, а тому по справі необхідно ухвалити заочне рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України через неявку відповідача в судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] 06 липня 2013 року вступили в зареєстрований шлюб (а.с.4). Судом встановлено, що сторони шлюбні стосунки не підтримують та спільного господарства не ведуть з вересня 2013 року. Статтею 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. А згідно з вимогами ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки із-за неправильної поведінки сторони втратили довір'я та повагу один до одного, зберегти сім'ю не надається можливим, тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Отже, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача 243 грн. 60 коп. судового збору. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

В травні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 15.12.2012 року він з відповідачем зареєстрував шлюб. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя сторін не склалось, сімейне життя поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Більше шести місяців сторони не підтримують подружні стосунки та спільного господарства не ведуть. Тому просив суд шлюб з відповідачем розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, просить суд шлюб з відповідачем розірвати. Відповідач до суду не з'явилась, причини неявки суду не повідомила, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, а тому по справі необхідно ухвалити заочне рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України через неявку відповідача в судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] 15 грудня 2012 року вступили в зареєстрований шлюб (а.с.4). Від шлюбу дітей не мають. Статтею 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. А згідно з вимогами ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки із-за неправильної поведінки сторони втратили довір'я та повагу один до одного, зберегти сім'ю не надається можливим, тому шлюб підлягає розірванню. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

В травні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за опалення Відповідно до ч.3 ст.209 ЦПК України у зв»язку зі складністю справи суд вважає можливим оголосити вступну та резолютивну частину рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

В травні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення боргу. Посилався на те, що відповідно до укладеного договору від 12.09.2007 року [PERSON] отримала кредит в сумі 1640,00 грн. на придбання певного майна, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 0,01 % в рік. Відповідачка не виконує належним чином зобов*язання за кредитним договором та станом на 20.03.2014 року порушила умови кредитного договору і має заборгованість в сумі 1429,71 грн., яка складається з наступного: 1429,71 грн. заборгованість за сумою кредиту. Просить стягнути з відповідачки на свою користь 1429,71 грн. заборгованості по кредитному договору, а також понесені судові витрати в сумі 243,60 грн. Представник позивача в судове засідання не з*явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка не зявилася в судове засідання, хоча належно була повідомлена про день, час і місце слухання справи, в звязку з чим суд вважає можливим розглянути справу у її відсутності по наявних в справі матеріалах. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Стаття 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно цих вимог закону судом встановлено, що відповідно до укладеного договору від 12.09.2007 року [PERSON] отримала кредит в сумі 1640,00 грн. на придбання певного майна, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 0,01 % в рік. Відповідачка станом на 20.03.2014 року порушила умови кредитного договору і має заборгованість в сумі 1429,71 грн., яка складається з наступного: 1429,71 грн. заборгованість за сумою кредиту. Виходячи з наведеного суд приходить до висновку, що відповідачка не виконала вимог закону та не дотрималася умов договору, тому суд вважає, що з відповідачки на користь позивача належить стягнути заборгованість за договором від 12.09.2007 року в розмірі 1429,71 грн. та стягнути судові витрати понесені позивачем при подачі позову в сумі 243,60 грн., які є документально підтвердженими.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

В травні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу між ним та відповідачкою, посилаючись на те, що їх сім'я існує формально, так як шлюбно-сімейні відносини між ними припинені, вони проживають окремо, кожен своїм життям і їх нічого не пов»язує. Просив шлюб між ними розірвати тому, що між ними втрачені почуття любові, вони живуть кожен своїм життям. В судовому засіданні позивач підтримав вимоги позовної заяви та просив суд про її задоволення. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечувала проти задоволення позову. Судом встановлено, що подружжя перебуває в зареєстрованому шлюбі з 16.09.2005 року (а.с. 7). Від шлюбу мають доньок [PERSON], [INFO].(а.с. 8) та [PERSON], [INFO] (а.с. 9). Також в судовому засіданні було встановлено, що сторони по справі вже тривалий час не підтримують шлюбно - сімейні стосунки, не ведуть сумісного господарства, проживають окремо. Відповідно до ст. 1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав і інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України. Суд вислухавши пояснення позивача та відповідача, вивчивши письмові матеріали по справі, прийшов до висновку, що сім»я існує лише формально і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, а тому позовні вимоги в частині постановленні рішення про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

В травні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що через взаємне непорозуміння їхня сім'я розпалася. Сторони перестали підтримувати подружні відносини та 11 років проживають окремо. Оскільки, подружні відносини неможливо поновити та шлюб носить формальний характер, просив шлюб між ними розірвати. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив задовольнити позов. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, направивши на адресу суду заяву, в якій позов визнала та просила розглянути справу у її відсутності. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22 жовтня 1988 року. Шлюб перший, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. На даний час сторони проживають окремо, сторони не бажають зберегти сім'ю та наполягають на розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінюючи у сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам сторін, а тому шлюб має бути розірваний. На підставі ст.ст. 112, 114 Сімейного Кодексу України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

В травні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення суми заборгованості за договором кредиту, посилаючись на наступні обставини, що перебувають у договірних відносинах з приводу надання кредиту. Проте відповідачем умови договору порушені. Представник позивача у судове засідання не з'явився, попередньо подавши клопотання про розгляд справи у його відсутність а просив позовні вимоги задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, на час розгляду справи клопотань про відкладення розгляду не надходило. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у договірних правовідносинах, згідно яких 21 березня 2007 року укладено кредитний договір № 001-26033-210307. Згідно умов кредитного договору відповідачу наданий кредит у розмірі 4800 гривень 00 коп., на придбання певного майна, зі сплатою процентів в розмірі 12 % річних, з кінцевим терміном погашення 20.03.2009 року. Відповідно до кредитного договору, відповідач, який є позичальником, взяв на себе зобов'язання погашати кредит та сплачувати позивачеві нараховані проценти за користування кредитом відповідно наведеного у кредитному договорі графіку. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Частина 1 ст. 1054 ЦК України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредити) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до розрахунку суми заборгованості відповідача перед позивачем заборгованість за кредитним договором станом на 27.02.2014 року становить 7951 гривень 24 коп., що складається з: 5439,78 грн. - прострочена заборгованість по кредиту; 622,47 грн. - заборгованість по відсоткам; 1888,99 грн. - комісійна винагорода. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві посилання позивача є обґрунтованими, та відповідно такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

В травні 2014 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з 30 вересня 2006 року перебуває у шлюбі з відповідачкою. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON],[INFO]. Шлюбні відносини з відповідачкою припинені з квітня 2015 року, оскільки в сімї виникали постійні сварки з причин цілковитої психологічної несумісності їх характерів, яка з часом поглиблювалась і привела до втрати взаєморозуміння та взаємоповаги. Позивач надав суду письмову заяву, в якій просить суд слухати справу за його відсутності на позовних вимогах наполягає. Відповідачка в судове засідання не зявилась надала суду письмову заяву по розгляд справи без її участі на підставі наявних у справі доказів, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Безумовне визнання відповідачкою позову не суперечить закону не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 30 вересня 2006 року, який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану про місту Ізюму реєстраційної служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 336 (а.с. 6). Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], 12 лютого 2007 року. Частиною 2 статті 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Посилаючись на те, що шлюб розпався і можливість збереження сім'ї втрачена, позивач звернувся до суду з відповідним позовом. Враховуючи те, що подружжя не підтримує шлюбних стосунків на протязі тривалого часу, можливість збереження сім'ї втрачена, сторони наполягають на розірванні шлюбу суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

В травні 2014 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що відповідач в період з 01.12.2010 року по 01.09.2013 рік не оплачував послуги з надання йому центрального опалення, в результаті чого утворилась заборгованість у розмірі 5482,93 грн. Представник позивача - Єсипова С.М., яка діє на підставі довіреності у судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, проте через канцелярію звернулась до суду із заявою, згідно якої просила суд розглянути справу в її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі у судове засідання повторно не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, однак доказів поважності своєї неявки або заяви про розгляд справи в його відсутність до суду не надав. Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача на підставі ст.224 ЦПК України та ухвалити заочне рішення. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] в період з 03.09.2008 року по 09.04.2014 року мешкав за адресою: м. Білозерське, вул. Ватутіна, 21/6, про що свідчить долучена до матеріалів справи копія особового рахунку № [NUMBER] та відомості адресно-довідкового бюро ГУДМС України в Донецькій області. Із долученого до матеріалів справи розрахунку, судом вбачається, що заборгованість відповідача за надані йому за період з 01.12.2010 року по 01.09.2013 рік послуги центрального опалення склала 5482,93 грн. Зазначений розрахунок також підтверджується долученими до матеріалів справи тарифами на послуги з теплопостачання для населення, згідно яких за 1 кв.м. опалюваної площі сплачується - 9,11 грн. з ПДВ, за 1 Гкал - 277,99 грн. з ПДВ. Судом також встановлено, що ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 28.03.2014 року позивачу було відмовлено у видачі судового наказу з вимогою про стягнення з відповідачів зазначеної заборгованості. У відповідності зі ст.ст. 67,68 ЖК України оплата за комунальні послуги, у тому числі за теплопостачання й інші, береться крім квартирної плати по затвердженим у встановленому порядку тарифам і повинна здійснюватися вчасно. Відповідно до ст.64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, несуть рівну відповідальність по зобов'язанням, що випливають з договору найму жилого приміщення. Таким чином, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим, а й отже підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки у відповідача дійсно існує заборгованість перед позивачем у зазначеному розмірі за зазначений період за спожиті послуги центрального опалення. З урахуванням положень ч. 2 ст. 99, ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

В травні 2014 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що відповідачі в період з 01.10.2010 року по 01.12.2013 рік не оплачували послуги з надання їм центрального опалення, в результаті чого утворилась заборгованість у розмірі 5130,29 грн. Представник позивача - Єсипова С.М., яка діє на підставі довіреності у судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, проте через канцелярію звернулась до суду із заявою, згідно якої просила суд розглянути справу в її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі у судове засідання повторно не з'явилтсь, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, однак доказів поважності своєї неявки або заяви про розгляд справи в їх відсутність до суду не надали. Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідачів на підставі ст.224 ЦПК України та ухвалити заочне рішення. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є основним квартиронаймачем, а відповідач [PERSON] є його дружиною та вони разом мешкають за адресою: [ADDRESS], про що свідчить долучена до матеріалів справи копія особового рахунку. Із долученого до матеріалів справи розрахунку, судом вбачається, що заборгованість відповідачів за надані ним за період з 01.10.2010 року по 01.12.2013 рік послуги центрального опалення склала 5130,29 грн. Зазначений розрахунок також підтверджується долученими до матеріалів справи тарифами на послуги з теплопостачання для населення, згідно яких за 1 кв.м. опалюваної площі сплачується - 9,11 грн. з ПДВ, за 1 Гкал - 277,99 грн. з ПДВ. Судом також встановлено, що ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 28.03.2014 року позивачу було відмовлено у видачі судового наказу з вимогою про стягнення з відповідачів зазначеної заборгованості. У відповідності зі ст.ст. 67,68 ЖК України оплата за комунальні послуги, у тому числі за теплопостачання й інші, береться крім квартирної плати по затвердженим у встановленому порядку тарифам і повинна здійснюватися вчасно. Відповідно до ст.64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, несуть рівну відповідальність по зобов'язанням, що випливають з договору найму жилого приміщення. Таким чином, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим, а й отже підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки у відповідачів дійсно існує заборгованість перед позивачем у зазначеному розмірі за зазначений період за спожиті послуги центрального опалення. З урахуванням положень ч. 2 ст. 99, ст. 88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved