Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-03 00:00:00

В червні 2018 року до суду звернувся позивач з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], в якому ставить питання про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 16 червня 2011 року між [PERSON] та позивачем було укладено договір № НЕsd/04825, згідно умов якого відповідач отримала кредитні кошти в розмірі 100 000 грн. Процентна ставка в перший рік користування кредитними коштами є фіксованою та складає 18%. Починаючи з 16 червня 2012 року процентна ставка є плаваючою та складається з фіксованого відсотку + FAIR. Датою сплати платежів є кожне 16 число місяця протягом дії кредитного договору. Позичальник зобов'язалася повернути кредит не пізніше 16 червня 2017 року. 16 червня 2011 року в якості забезпечення виконання зобов'язань позичальника, між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки № НЕsd/04825/S-2, яким встановлено, що Поручитель як солідарний боржник відповідає перед банком в повному обсязі щодо зобов'язань позичальника, включаючи повернення суми кредиту, сплату процентів за користування кредитними коштами, штрафних санкцій, відшкодування збитків та інших платежів передбачених кредитним договором. Позичальник [PERSON] в порушення умов договору відмовилася від виконання зобов'язань за договором, внаслідок чого у неї утворилася заборгованість на загальну суму 119141,80 грн., з яких 63425,95 грн. - заборгованість за кредитом; 55715,85 - заборгованість за відсотками. В позові ставиться питання про солідарне стягнення вказаної суми заборгованості а також судових витрат в розмірі 1787,12 грн. з відповідачів на користь Публічного акціонерного товариства «Піреус Банк МКБ». Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи на підставі ст. 280 ЦПК України не заперечує. Відповідачі в судове засідання не прибули з невідомої суду причини, про день, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином у порядку, визначеному ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом опублікування оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України. Заяви про причини неявки або про розгляд справи за їх відсутності суду не надали, тому суд розглядав справу на підставі ст. 280 ЦПК України - заочно. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору кредитування, які регулюються Цивільним кодексом України. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін та погоджені ними. При цьому згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Так, 16 червня 2011 року між [PERSON] та позивачем було укладено договір № НЕsa/04825, згідно умов якого відповідач отримала кредитні кошти в розмірі 100 000 грн. Процентна ставка в перший рік користування кредитними коштами є фіксованою та складає 18%. Починаючи з 16 червня 2012 року процентна ставка є плаваючою та складається з фіксованого відсотку + FAIR. Датою сплати платежів є кожне 16 число місяця протягом дії кредитного договору (а.с. 5-11). В якості забезпечення належного виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором 16 червня 2011 року, між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки № НЕsa/04825/S-2, яким встановлено, що поручитель як солідарний боржник відповідає перед банком в повному обсязі щодо зобов'язань позичальника, включаючи повернення суми кредиту, сплату процентів за користування кредитними коштами, штрафних санкцій, відшкодування збитків та інших платежів передбачених кредитним договором (а.с.23-24). В порушення умов кредитного договору відповідач [PERSON] несвоєчасно сплачувала суми кредиту, внаслідок чого у неї утворилася заборгованість за кредитом. У зв'язку з цим суд зазначає, що відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Крім цього, відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема сплата комісії банку, пені, штрафу. Суд дослідивши розрахунок заборгованості за договором № НЕsa/04825 від 16.06.2011 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Піреус Банк МКБ» та [PERSON] встановив, що станом на 22 травня 2018 року утворилась заборгованість на загальну суму 119141,80 грн., з яких: 63425,95 грн. - заборгованість за кредитом; 55715,85 - заборгованість за відсотками. Згідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Відповідно до вимог ст.ст. 610, 554 ЦК України, боржник та поручитель несуть відповідальність як солідарні боржники. Отже, заборгованість, яка виникла внаслідок прострочення виконання грошового зобов'язання повинна бути стягнена солідарно з відповідачів. Згідно зі ст. 50 ЦПК України позов може бути пред'явлений до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо другої сторони діє в цивільному процесі самостійно. Участь у справі кількох відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо предметом спору є спільні права чи обов'язки; права та обов'язки кількох відповідачів виникли з однієї підстави; предметом спору є однорідні права і обов'язки. Згідно ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в термін, передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання. Таким чином, суд вважає позовні вимоги доведеними, а тому такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім цього суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пунктом 1 ч.2 ст.141 ЦПК України передбачено, що у разі задоволення позову, інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Оскільки позивачем при зверненні до суду з позовною заявою було сплачено судовий збір в сумі 1787,12 грн., то суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачів на користь позивача суми сплаченого судового збору в розмірі 1787,12 грн.

Outcome: approved