Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-03 00:00:00

В серпні 2018 року ПрАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» звернулось до суду з позовом до [PERSON] та просило суд стягнути з відповідача заборгованість за спожиту електричну енергію у сумі 30 649,83 грн., 3% річних та інфляційну складову боргу в сумі 22 101,47 грн. та судові витрати. Обґрунтовуючи позов, позивач зазначив, що відповідач проживає за адресою: [ADDRESS] . За даною адресою позивачем забезпечується постачання електричної енергії на платній основі. 01.07.2011 року між сторонами складено акт-звіряння, яким погоджено обсяги і вартість електричної енергії, яку споживає відповідач. Відповідно до вказаного акту, заборгованість відповідача за електричну енергію перед позивачем станом на 19.04.2011 року становить16 531,47 грн. Однак, відповідачем не було сплачено визначеної заборгованості, внаслідок чого станом на 19.03.2015 року утворилась заборгованість в сумі 44 149, 83 грн. 27.03.2015 року відповідач звернувся до позивача із заявою про реструктуризацію боргу у розмірі 44 149,83 грн. строком на 6 місяців, при цьому гарантував першочергово сплатити 30 суми заборгованості у розмірі 13 500 грн. 01.04.2015 року між позивачем та відповідачем була укладена угода про розстрочення сплати заборгованості, відповідно до якої відповідач визнає заборгованість за спожиту електричну енергію за договором про користування електричною енергією №14103650820 від 07.10.2003 року та додатком до договору за показаннями 131 982 кВт/г приладу обліку електричної енергії на 19.03.2015 року у розмірі 44 149,83 грн. та має обов`язок перед позивачем її сплатити у повному обсязі. Однак, відповідач неналежним чином виконував умови угоди, внаслідок чого станом на 01.07.2018 року заборгованість по угоді складає 30 649,83 грн., які позивач просить стягнути у судовому порядку разом із 3% річних та інфляційною складовою боргу в сумі 22 101,47 грн. Представник позивача Сапсай О.В. в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи у його відсутність, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся судом належним чином. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач проживає за адресою: [ADDRESS] , та є власником даного земельного будинку. Статтею 68 ЖК України, встановлено обов`язок наймача своєчасно вносити плату за комунальні послуги. 07.10.2003 року між ПАТ «Київенерго» (правонаступником якого є ПрАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ») та [PERSON] було укладено договір про користування електричною енергією, згідно з яким позивач постачає відповідачу електроенергію за адресою: [ADDRESS] (а.с.13). Правовідносини з постачання фізичним особам електричної енергії регулюється ст. 714 ЦК України та Законом України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів україни №1357 від 26.07.1999 року, і Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживача Правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 року №562. Відповідно до п. 1.1.1 ці правила регулюють взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії. 01.07.2011 року між сторонами складено акт-звіряння, яким погоджено обсяги і вартість електричної енергії, яку споживає відповідач. Відповідно до вказаного акту, заборгованість відповідача за електричну енергію перед позивачем станом на 19.04.2011 року становить 16 531,47 грн. (а.с.18). Однак, відповідачем не було сплачено визначеної заборгованості, внаслідок чого станом на 19.03.2015 року утворилась заборгованість в сумі 44 149, 83 грн. 27.03.2015 року відповідач звернувся до позивача із заявою про реструктуризацію боргу у розмірі 44 149,83 грн. строком на 6 місяців, при цьому гарантував першочергово сплатити 30 суми заборгованості у розмірі 13 500 грн. (а.с.19). 01.04.2015 року між позивачем та відповідачем була укладена угода №21 про розстрочення сплати заборгованості, відповідно до якої відповідач визнає заборгованість за спожиту електричну енергію за договором про користування електричною енергією №14103650820 від 07.10.2003 року та додатком до договору за показаннями 131 982 кВт/г приладу обліку електричної енергії на 19.03.2015 року у розмірі 44 149,83 грн. та має обов`язок перед позивачем її сплатити у повному обсязі (а.с.20). Однак вказані зобов`язання відповідачем в повному обсязі виконані не були, таким чином заборгованість відповідача перед позивачем станом на 01.07.2018 року становить 30 649,83 грн. Частина 1 ст.625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У відповідності до ч.1 ст.12 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судового засідання. Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позовні вимоги необхідно задовольнити, стягнувши з відповідача на користь позивача суму заборгованості за спожиту електричну енергію в розмірі 30 649,83 грн., 3%-річних та інфляційні втрати, сума яких складає 22 101,47 грн. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, оскільки позов підлягає задоволенню, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1 762 грн. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved