Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

В травні 2016р. позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором у розмірі 21037,73 грн. та судових витрат. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 29 березня 2010р. між сторонами було укладено договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 30000,0 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,0 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно умов договору, відповідач підтвердив про надання своєї згоди на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і він дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Також, відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг (далі по тексту - договір). Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, проте відповідач не надав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за договором, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору та станом на 30 квітня 2016р. заборгованість по даному договору становить 21037,73 грн. та складається з: 7057,1 грн. - заборгованість за кредитом; 11052,64 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1450,0 грн. - заборгованості по комісії за користування кредитом та пені; 500,0 грн. - штраф (фіксована частина); 977,99 грн. - штраф (процентна складова). До судового засідання від сторони позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності їх представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, про час і місце судового розгляду оповіщався у встановленому законом порядку, у судове засідання не з'явився, про поважність причин неявки суд не повідомив та не просив розглядати справу у його відсутність, свого представника до суду не направив, заперечення проти позову не подав. Оскільки, сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що 29 березня 2010р. між сторонами укладено договір, який складається з заяви відповідача, Умов і правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою та Тарифів. Так, згідно умов договору та на підставі заяви відповідача позивач видав останньому кредитну картку, відкрив відповідачу картковий рахунок в національній валюті України, а також встановив кредитний ліміт на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,0 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт (відповідач) надав свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку (позивача), і клієнт (відповідач) дає право банку (позивачу) в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. При цьому, відповідно до п. 1.1.7.12 Умов та Правил надання банківських послуг договір діє протягом дванадцяти місяців. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про зупинення дії договору він автоматично пролонгується на такий же термін. Також, згідно п. 2.1.1.5.5 Умов та Правил надання банківських послуг відповідач зобов'язувався погашати заборгованість по кредиту, відсотках за його використання, за перевитратам платіжного ліміту, а також оплачувати комісію на умовах передбачених даним договором. При цьому, при підписанні анкети-заяви відповідач підтвердив, що він ознайомився з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою і Тарифами. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг при порушенні клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Як встановлено в судовому засіданні, позивач свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі. Однак, відповідач, скориставшись кредитними коштами, не виконав зобов'язань, визначених договором, порушив умови щодо погашення кредиту та нарахованих відсотків за його користування. Так, станом на 30 квітня 2016р. заборгованість по даному договору становить 21037,73 грн. та складається з: 7057,1 грн. - заборгованість за кредитом; 11052,64 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1450,0 грн. - заборгованості по комісії за користування кредитом та пені; 500,0 грн. - штраф (фіксована частина); 977,99 грн. - штраф (процентна складова). Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Таким чином, в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що відповідач свої зобов'язання за договором не виконує, а отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором у розмірі 21037,73 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1378,0 грн.

Outcome: approved