Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулось публічне акціонерне товариство ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» з позовом до [PERSON] та [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості. Позовні вимоги позивач мотивував тим, що 07.02.2008 року між АТ «Індустріально-Експортний банк», правонаступником якого є ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», та [PERSON] було укладено кредитний договір № 275/708275, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 14 700, 00 дол. США зі сплатою 12, 8 % річних на купівлю будівельних матеріалів, оплату ремонтних робіт строком до 06.02.2018 року, а позичальник зобов'язався повернути кредит зі сплатою щомісячно по кредиту до 15 числа кожного місяця по 122, 00 дол. США та сплатою відсотків. [PERSON] в порушення умов кредитного договору несвоєчасно повертає платежі по кредитному договору, у зв'язку із чим у нього виникла прострочена заборгованість. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем, [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки № 275/708275 від 07.02.2008 року. Позивачем на адресу відповідачів направлялись вимоги про погашення заборгованості, які залишились без належного реагування. Станом на 10.02.2014 року заборгованість по кредитному договору складає 6 722, 31 дол. США, що станом на 10.02.2014 року еквівалентно 57 329, 20 гривень, з яких: заборгованість по строковому кредиту - 6 038, 00 дол. США, що еквівалентно 51 493, 27 гривень, заборгованість по простроченому кредиту - 514, 07 дол. США, що еквівалентно 4 384, 09 гривень, заборгованість по нарахованих відсотках по кредиту за період з 01.01.2014 року по 31.01.2014 року - 72, 22 дол. США, що еквівалентно 615, 91 гривень, заборгованість по нарахованих відсотках по кредиту за період з 01.02.2014 року по 10.02.2014 року - 23, 30 дол. США, що еквівалентно 198, 71 гривень, заборгованість по простроченим відсоткам - 74, 54 дол. США, що еквівалентно 635, 69 гривень, пеня - 0, 18 дол. США, що еквівалентно 1, 53 гривень. Вище викладене й стало підставою для звернення до суду із вимогою про солідарне стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за кредитним договором в сумі 6 722, 31 дол. США, що станом на 10.02.2014 року еквівалентно 57 329, 20 гривень, з яких: заборгованість по строковому кредиту - 6 038, 00 дол. США, що еквівалентно 51 493, 27 гривень, заборгованість по простроченому кредиту - 514, 07 дол. США, що еквівалентно 4 384, 09 гривень, заборгованість по нарахованих відсотках по кредиту за період з 01.01.2014 року по 31.01.2014 року - 72, 22 дол. США, що еквівалентно 615, 91 гривень, заборгованість по нарахованих відсотках по кредиту за період з 01.02.2014 року по 10.02.2014 року - 23, 30 дол. США, що еквівалентно 198, 71 гривень, заборгованість по простроченим відсоткам - 74, 54 дол. США, що еквівалентно 635, 69 гривень, пеня - 0, 18 дол. США, що еквівалентно 1, 53 гривень. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити, аргументуючи його мотивами викладеними в позовній заяві. Відповідачі в судове засідання повторно не з'явились, хоча належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи. Про причини неявки суду не повідомлено. Суд, враховуючи думку представника позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 07.02.2008 року між АТ «Індустріально-Експортний банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 275/708275, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 14 700, 00 дол. США зі сплатою 12, 8 % річних на умовах, визначених цим договором, на придбання будівельних матеріалів, оплату ремонтних робіт строком до 06.02.2018 року, а позичальник зобов'язався погасити кредит, відсотки та інші платежі згідно умов договору. (а.с. 7-11) Сторонами по вище зазначеному договору було узгоджено графік погашення суми кредиту (додаток № 1 до кредитного договору). Також, сторонами було визначено орієнтовану сукупну вартість кредиту (додаток № 2 до кредитного договору). (а.с. 12-14) [PERSON] 07.02.2008 року у відповідності до п. 2.1. - п. 2.2. вище зазначеного кредитного договору було отримано кредит в сумі 14 700, 00 дол. США, що підтверджується меморіальним ордером № 275/708275. (а.с. 54) Згідно п. 1.1. кредитного договору № 275/708275 від 07.02.2008 року позичальник зобов'язався повертати кредит згідно графіку погашення суми кредиту (додаток № 1 до цього договору, який є невід'ємною частиною цього договору). Відповідно до п. 2.4. кредитного договору нарахування процентів за користування кредитом згідно п. 1.1. цього договору здійснюється з дня списання коштів з рахунку позичальника, зазначеного в п. 3.1.1. цього договору, до моменту погашення кредиту, щомісяця, за період з 26 числа попереднього місяця по 25 число включно поточного місяця, за фактичну кількість днів користування кредитом. Відповідно до п. 5.2. кредитного договору у разі порушення позичальником строків сплати процентів, визначених п. 2.4. цього договору, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених п.п. 1.1., 2.7.3., 3.2.3., 3.2.5., 6.4. цього договору, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення (пеня сплачується в національній валюті України за офіційним курсом НБУ на дату сплати). В забезпечення виконання умов кредитного договору № 275/708275 від 07.02.2008 року, укладеного між АТ «Індустріально-Експортний банк» та [PERSON], 07.02.2008 року був укладений договір поруки № 275/708275 між АК «Індустріально-Експортний банк», [PERSON] та [PERSON], згідно якого остання взяла на себе зобов'язання перед банком відповідати по зобов'язаннях боржника в повному обсязі. (а.с. 15-17) Згідно п. 3.2.5. кредитного договору № 275/708275 від 07.02.2008 року у разі несплати чергового платежу згідно п. 1.1. цього договору та/або процентів за користування кредитом згідно п. 2.4. цього договору протягом 30 днів, кредитор направляє позичальнику письмове повідомлення про наявність простроченої заборгованості. Невиконання зобов'язання по погашенню простроченої заборгованості в строк до 30 днів, дає право кредитору вимагати дострокового погашення кредиту в повній сумі, сплати нарахованих процентів за користування кредитом, штрафів та пені. Позивачем на адресу відповідачів направлялись вимоги про необхідність погашення заборгованості по кредиту, які були отримані відповідачами, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення поштових відправлень. (а.с. 24-28) Однак, вимоги позивача були залишені відповідачами без належного реагування. Відповідно до нової редакції статуту ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», останнє є правонаступником за всіма правами і обов'язками АТ «Індустріально-Експортний банк». (а.с. 30-31) Судом встановлено неналежне виконання умов кредитного договору № 275/708275 від 07.02.2008 року [PERSON] та договору поруки № 275/708275 від 07.02.2008 року [PERSON], що зокрема, підтверджується випискою по особовому рахунку позичальника. (а.с. 55-76) Станом на 10.02.2014 року заборгованість по кредитному договору № 275/708275 від 07.02.2008 року складає 6 722, 31 дол. США, що станом на 10.02.2014 року еквівалентно 57 329, 20 гривень, з яких: заборгованість по строковому кредиту - 6 038, 00 дол. США, що еквівалентно 51 493, 27 гривень, заборгованість по простроченому кредиту - 514, 07 дол. США, що еквівалентно 4 384, 09 гривень, заборгованість по нарахованих відсотках - 95, 52 дол. США, що еквівалентно 814, 62 гривень, заборгованість по простроченим відсоткам -74, 54 дол. США, що еквівалентно 635, 69 гривень, пеня - 0, 18 дол. США, що еквівалентно 1, 53 гривень. (а.с. 6) Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування, згідно ч. 2 ст. 61 ЦПК України. Офіційний курс гривні до іноземних валют, встановлений Національним банком України є загальновідомим. НБУ 10.02.2014 року встановлено офіційний курс гривні до долара США в розмірі: 100 дол.США = 852, 82 гривень. Судом перевірено розрахунок заборгованості [PERSON] перед позивачем і встановленого його відповідність умовам кредитного договору № 1275/708275 від 07.02.2008 року та вимогам чинного законодавства України. Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п. 3. ч. 1 ст. 3 ЦК України. У відповідності до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 524 Цивільного кодексу України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Статтею 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня. При цьому Основний закон держави не встановлює якихось обмежень щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав. Відповідно до статті 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Тобто відповідно до законодавства, гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, однак у той же час обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України. Частиною 3 ст. 533 ЦК України передбачено, що використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Також, право на здійснення операцій в іноземній валюті, в тому числі і надання кредитів в іноземній валюті, передбачено ст.ст. 2, 47, 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність», Декретом Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю». Основним законодавчим актом, який регулює правовідносини у сфері валютного регулювання і валютного контролю є Декрет Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю». При цьому згідно зі ст. 2 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» кошти - це гроші у національній або іноземній валюті чи їх еквівалент. Статті 47 та 49 цього Закону визначають операції банків із розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик як кредитні операції, незалежно від виду валюти, яка використовується. Вказані операції здійснюються на підставі банківської ліцензії та письмового дозволу. Судом встановлено наявність у позивача банківської ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, позивач має право здійснювати операції з надання кредитів в іноземній валюті. На вище викладене, також, звернув увагу в п.10, п. 11 Постанови Пленуму № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Статтею 627 ЦК України закріплений принцип свободи договору, згідно якого сторони вільні в укладені договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості. Згідно ст. 530 ЦК України зобов'язання підлягає виконанню у строк встановлений договором. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна умов договору не допускається. Згідно положень ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, відповідно до ст. 611 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню в повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст.ст. 546, 549, 550 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню. Кредитний договір № 275/708275 від 07.02.2008 року, а так само й договір поруки № 275/708275 від 07.02.2008 року, є домовленість сторін цих договорів, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України. Предметом виконання як невід'ємним елементом виконання договору є ті конкретні суб'єктивні права і конкретні юридичні обов'язки для набуття, здійснення і виконання яких конкретні суб'єкти права вступають в конкретні правовідносини і, відповідно, до вимог норми права, що реалізується, вчиняються належні правомірні дії. Суд вважає, що відповідачами порушено вимоги ст. 526 ЦК України, згідно якої зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а також вимоги ст. 1049 ЦК України, яка вказує, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику в строк та в порядку, встановленому договором. Враховуючи ч. 1, ч. 2 ст. 554 ЦК України, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Добровільно відповідачі не провели розрахунок за кредитним договором в строки, визначені його умовами, тому сума боргу підлягає примусовому стягненню. Враховуючи вище викладене, а також ст. 16 ЦК України, згідно якої суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, суд приходить до висновку, що в даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача, шляхом солідарного стягнення з відповідачів на користь позивача згідно кредитного договору № 275/708275 від 07.02.2008 року заборгованості в загальній сумі 6 722, 31 дол. США, що станом на 10.02.2014 року еквівалентно 57 329 (п'ятдесят сім тисяч триста двадцять дев'ять) гривень 20 копійок, з яких: заборгованість по строковому кредиту - 6 038, 00 дол. США, що еквівалентно 51 493 (п'ятдесят одна тисяча чотириста дев'яносто три) гривні 27 копійок, заборгованість по простроченому кредиту - 514, 07 дол. США, що еквівалентно 4 384 (чотири тисячі триста вісімдесят чотири) гривні 09 копійок, заборгованість по нарахованих відсотках - 95, 52 дол. США, що еквівалентно 814 (вісімсот чотирнадцять) гривень 62 копійок, заборгованість по простроченим відсоткам -74, 54 дол. США, що еквівалентно 635 (шістсот тридцять п'ять) гривень 69 копійок, пеня - 0, 18 дол. США, що еквівалентно 1 (одна) гривня 53 копійки. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи положення ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає солідарному стягненню судовий збір в сумі 573, 29 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved