overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла заява [PERSON] за участю заінтересованої особи Управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Заява мотивована тим, що 10.05.2017 року при зверненні заявника до Управління УПФУ в м. Вінниці з заявою про призначення пенсії за віком до заяви про призначення пенсії за віком на підтвердження свого трудового стажу на протязі всієї трудової діяльності надав свою трудову книжку однак, при перевірці наданих документів в УПФУ було виявлено, що в трудовій книжці невірно вказано дату народження заявника, а саме «23.03.1957 р.н.» замість вірного «28.03.1957 р.н.». Заявник вказує, що з цією трудовою книжкою він працював на різних підприємствах Російської Федерації до серпня 2008 року, після чого переїхав на постійне місце проживання в Україну. До даного часу постійно проживає в м. Вінниці, і є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України серії АВ № 868000, виданим 03.09.2009 року Замостянським РВ УМВС України у Вінницькій області. Зважаючи на допущену помилку у трудовій книжці заявник позбавлений права на призначення пенсії, оскільки допущена помилка, унеможливлює підтвердити трудовий стаж, виправити помилку в трудовій книжці неможливо, так як організація, що її видала знаходиться в іншій державі, і на даний час ця організація не існує. Вищевказане і стало підставою для звернення до суду з даною заявою. Заявник в заяві просив суд провести розгляд справи без його участі, заяву підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, покладається на розсуд суду. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що в трудовій книжці заявника його дата народження вказана 23.03.1957р.н. ( а. с. 8-12) Правильність написання дати народження заявника, а саме 28.03.1957р.н., підтверджується паспортом громадянина України виданий Замостянським РВ УМВС України від 03.09.2009р., свідоцтвом про народження виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану ВМУЮ Вінницької області від 12.05.2009р. серія:1-АМ, №132949, військовим квитком заявника. (а.с. 4-5, 14) Ч.2 ст. 256 ЦПК України, встановлено, що суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що заява обґрунтована, та повністю підтверджена матеріалами справи, а тому суд вважає заяву задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла заява [PERSON] за участю зацікавленої особи Виконавчого комітету Вінницької міської ради про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Заява мотивована тим, що заявнику на підставі рішення ВК ВМР від 25.03.1999р. №393 видано свідоцтво про право власності на кв. 28. по вул. Папаніна 1 у м. Вінниці. Заявник вказує, що він вирішив подарувати належну йому квартиру, проте, при звернення до нотаріуса було встановлено, що у свідоцтві про право власності на житло невірно вказано прізвище заявника, а саме «Гурницький» замість вірного «Гурніцький». Заявник вказує, що в звязку з невірним зазначенням прізвища заявника наявні перешкоди використання власності. Вищевказане і стало підставою для звернення до суду з даною заявою. Заявник надав заяву про розгляд справи без його участі, заяву підтримує в повному обсязі. Представник зацікавленої особи надав заяву про розгляд справи без його участі при вирішенні справи покладається на розсуд суду. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що у свідоцтві про право власності на кв. 28. по вул. Папаніна 1 у м. Вінниці від 13.09.1999р. №772 виданому на ім?я [PERSON] та у рішенні ВК ВМР від 25.03.1999р. №393, на підставі якого видано вказане свідоцтво, прізвище заявника зазначено «Гурницький». ( а. с. 6, 31,) Листом ВК ВМР від 21.12.2015р. № Г-01-123497/1-00-10 заявника повідомлено, що у виконавчого комітету ВМР відсутня можливість відповідно до норм чинного законодавства щодо виправлення помилки в свідоцтві про право власності. ( а.с.33) Факт належності заявнику зазначеного вище свідоцтва підтверджується, архівним витягом із списку громадян на заселення кооперативного жилого будинку кооперативу «Щит» від 02.10.1995р. в якому прізвище заявника вказано «Гурніцький», довідкою виданою МКП «ЖЕК№5» від 10.12.2015р. №6205, та довідкою виданою МКП «ЖЕК№5» від 10.12.2015р. №6206 з яких вбачається, що [PERSON] є власником кв. 28. по вул. Папаніна 1, у м. Вінниці, технічним паспортом виданим на кв. 28. по вул. Папаніна 1, у м. Вінниці. ( а. с. 7, 8, 9, 30, ) Ч.2 ст. 256 ЦПК України, встановлено, що суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що заява обґрунтована, та повністю підтверджена матеріалами справи, а тому суд вважає встановити факт належності [PERSON], 31.01.1957р.н. правовстановлюючого документа - свідоцтва про право власності на житло - квартиру №28 по вул. Папаніна.1 у м. Вінниці, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради від 25.03.1999р. №393. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла заява [PERSON] за участю зацікавленої особи Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області про встановлення факту алежності правовстановлюючого документу. Заява мотивована тим, що заявником було виявлено, що у виданому Стрижавською селищною радою Вінницького району, Вінницької області державному акті про право власності на землю виданого на ім'я [PERSON] невірно вказано по батькові заявника «[PERSON]» замість вірного «[PERSON]», проте відповідно до даних паспорта прізвище заявника вказано «[PERSON]» . При зверненні до Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області з проханням виправити допущену помилку заявник отримала відмову, вищевказане і стало підставою для звернення до суду з даною заявою. Заявник в судовому засіданні заяву підтримав в повному обсязі. Зацікавлена особа надала заяву про розгляд справи без її участі, при вирішенні справи покладається на думку суду. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно державного акту виданого Стрижавською селищною радою Вінницького району, Вінницької області від 24.10.1995р. на право власності на земельну ділянку, площею 0, 0858 га що знаходиться на території Стрижавської селищної ради в межах згідно з планом на ім'я [PERSON] по батькові заявника зазначено « [PERSON]» ( а.с. 7) Правильність написання по батькові [PERSON] підтверджується копією паспорта громадянина України [PERSON] виданого 29.01.1998р. Ленінським РВ УМВС України у Вінницькій обл.. [NUMBER], рішенням №183 від 22.12.2015р. Виконавчим комітетом Стрижавської селищної ради Вінницького р-ну, Вінницької області про присвоєння поштової адреси земельній ділянці, що належить [PERSON], витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку розташовану по [ADDRESS]. від 25.03.2016р. по батькові заявника вказано «[PERSON]». ( а. с. 4, 6, 8) Ч.2 ст. 256 ЦПК України, встановлено, що суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню, а тому суд вважає встановити факт, що державний акт на право приватної власності на землю виданий Стрижавською селищною радою, Вінницького району, Вінницької області від 24.10.1995 року, який зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 148 на прізвище [PERSON] належить [PERSON]. Разом з тим, вимога про встановлення факту, що [PERSON] та [PERSON] є одна і та ж особа задоволенню не підлягає, оскільки дана вимога не передбачена нормами ЦПК України , а тому задоволенню не підлягає. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла заява [PERSON] за участю зацікавленої особи Управління пенсійного фонду України у м. Вінниці про встановлення належності правовстановлюючого документу. Заява мотивована тим, що в серпні 2016 року заявник звернувся до Управління пенсійного фонду України в м. Вінниці для оформлення пенсії, де було виявлено помилку в трудовій книжці [NUMBER] заявника, замість прізвища «[PERSON]» (на російській мові «[PERSON]») на сторінці № 41, працівником кадрової служби помилково зазначено прізвище «[PERSON]», однак на сторінці №1 даної трудової книжки зазначено вірно прізвище заявника «[PERSON]». Вищевказане і стало підставою для звернення до суду з даною заявою. Заявник в судовому засіданні заяву підтримав в повному обсязі. Представник зацікавленої особи надав заяву про розгляд справи без його участі. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що в трудовій книжці заявника зазначено прізвище «[PERSON]», проте на сторінці №1 даної трудової книжки зазначено вірно прізвище заявника «[PERSON]». ( а.с. 8-11) Як вбачається з паспорта громадянина України, з свідоцтва про народження виданих на ім'я заявника, з витягу з Єдиного держвного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань та архівної довідки виданої архівним відділом ВМР від 22.06.2016р. №Я-24-50354/2430 прізвище заявника вказано «[PERSON]». ( а. с. 3, 5-6, 12,) Ч.2 ст. 256 ЦПК України, встановлено, що суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що заява обґрунтована, та повністю підтверджена матеріалами справи, а тому суд вважає встановити факт належності [PERSON], [INFO], правовстановлюючого документа, а саме трудової книжки [NUMBER] виданої на ім'я «[PERSON]». На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла заява [PERSON] за участю зацікавленої особи Управління Пенсійного фонду України у м. Вінниця про встановлення факту належності документу. Заява мотивована тим, що в липні 2017 року заявник звернувся до управління Пенсійного фонду України у місті Вінниця із заявою про оформлення пенсії, при цьому подав усі необхідні документи, однак, при перевірці цих документів виявилось, що у трудовій книжці колгоспника від 20.12.1974 року, виданої колгоспом «Червона Зірка» с. Тропова Могилів-Подільський район Вінницька область, по батькові заявника вказано «[PERSON]». Також, у архівній довідці від 07.08.2017 року № 212, виданій Могилів-Подільським районним трудовим архівом, вказано по батькові «[PERSON]». Заявник повідомляє, що в паспорті громадянина України по батькові заявника вказано, як «[PERSON]». Також, як «[PERSON]» по батькові записано у свідоцтві про одруження та у картці фізичної особи - платника податків. Заявник повідомляє, що помилка в написанні по батькові заявника перешкоджає подати до Управління Пенсійного фонду України у м. Вінниця правовстановлюючі документи для оформлення пенсії. Заявник в судовому засіданні заяву підтримав в повному обсязі. Інші учасники в судове засідання не з'явилися, хоча повідомлялись належним чином повідомлення про причини неявки до суду не надійшло. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що в трудовій книжці заявника від 20.12.1974 року, виданої колгоспом «Червона Зірка» с. Тропова Могилів-Подільський район Вінницька область, по батькові заявника вказано «[PERSON]». Також, у архівній довідці від 07.08.2017 року № 212, виданій Могилів-Подільським районним трудовим архівом, вказано по батькові «[PERSON]». (а.с. 5-6) Правильність написання по-батькові заявника «[PERSON]» підтверджується паспортом громадянина України, свідоцтвом про одруження та карткою фізичної особи- платника податків. ( а. с.3-4) Ч.2 ст. 256 ЦПК України, встановлено, що суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що заява обґрунтована, та повністю підтверджена матеріалами справи та підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла заява [PERSON] про ухвалення додаткового рішення в порядку ст. ст. 88, 220 ЦПК України про розподіл судових витрат, у якій просила стягнути з відповідача 243,60 грн. судового збору за подання заяви про забезпечення доказів та 1500 грн. витрат на проведення судової експертизи. Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку позивача, суд вважає, що існують підстави для ухвалення додаткового рішення у даній справі з огляду на наступне. Судом встановлено, що заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 03.06.2014 року було частково задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 1622,42 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 949 грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої залиттям квартири, а також стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 243,60 грн. судового збору. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Судом встановлено, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 19.02.2014 року у порядку забезпечення доказів було призначено судову будівельно-технічну експертизу, за наслідками проведення якої Подільським центром судових експертиз було надано висновок від 28.03.2014 року № 58. Як вбачається з квитанції від 01.02.2014 року № 102563.14.2 [PERSON] було сплачено 243,60 грн. за подання заяви про забезпечення доказів, хоча згідно положень Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання заяви про забезпечення доказів або позову становить 0,1 розміру мінімальної заробітної плати, тобто з 01.01.2014 року - 121,80 грн. Як вбачається з квитанції до прибуткового касового ордеру № 29 від 17 березня 2014 року, виданої ТОВ «Подільський центр судових експертиз», за проведення судової будівельно-технічної експертизи [PERSON] було сплачено 1500 грн. Однак, вказані судові витрати заочним рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 03.06.2014 року стягнуті не були. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла заява Комунального закладу «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. академіка О.І.Ющенка» про призначення амбулаторної психіатричної допомоги [PERSON] в примусовому порядку. Заява мотивована тим, що [PERSON], [INFO], мешканець [ADDRESS], перебував на стаціонарному лікуванні з 08.10.2014р. по 14.11.2014р. з діагнозом «Легка деменція внаслідок органічного враження головного мозку змішаного ґенезу (судинного, атрофія) з маренням. Суїцідальна спроба в анамнезі». 28.11.2014р. [PERSON] оглянутий комісією лікарів-психіатрів в диспансерному відділенні. За результатами огляду комісією складено висновок, в якому визначено діагноз «Легка деменція внаслідок органічного враження головного мозку змішаного ґенезу (судинного, атрофія) з маренням. Суїцідальна спроба в анамнезі» та рекомендовано призначити амбулаторну примусову психіатричну допомогу без його згоди. В судовому засіданні представник КЗ ВОПНЛ ім. академіка О.І. Ющенка Шварц О.Г. заявлені вимоги підтримав, аргументуючи їх мотивами, викладеними в заяві. Просив заяву задовольнити. Прокурор Войцишина Г.В. проти задоволення заяви не заперечує. [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви, однак з огляду на його поведінку в судовому засіданні суд вважає, що усвідомленої згоди на призначення амбулаторної психіатричної допомоги він не надав. Заслухавши пояснення представника лікарні, думку прокурора, та [PERSON] дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку що заява підлягає до задоволення з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], мешканець [ADDRESS], перебував на стаціонарному лікуванні з 08.10.2014р. по 14.11.2014р. з діагнозом «Легка деменція внаслідок органічного враження головного мозку змішаного ґенезу (судинного, атрофія) з маренням. Суїцідальна спроба в анамнезі». 28.11.2014р. [PERSON] оглянутий комісією лікарів-психіатрів в диспансерному відділенні, про результати огляду складено висновок, в якому визначено діагноз «Легка деменція внаслідок органічного враження головного мозку змішаного ґенезу (судинного, атрофія) з маренням. Суїцідальна спроба в анамнезі» та рекомендовано призначити амбулаторну примусову психіатричну допомогу без його згоди. Відповідно до ч.2 ст.12 Закону України «Про психіатричну допомогу» амбулаторна психіатрична допомога може надаватися без усвідомленої згоди особи або без згоди її представника у разі встановлення у неї тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона завдасть шкоди своєму здоров'ю у зв'язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Амбулаторна психіатрична допомога особі без її усвідомленої згоди або без згоди її представника надається лікарем-психіатром в примусовому порядку за рішенням суду. У зв'язку з викладеним, суд вважає, що заяву слід задовольнити, так як [PERSON] потребує психіатричної допомоги, а неможливість усвідомлювати необхідність лікування є підставою для примусового порядку надання допомоги. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-12 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові позивач зазначив про те, що 01.07.2008\~року зареєстрував\~шлюб з\~відповідачем.\~Від шлюбу\~мають сина [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя у сторін не склалось, оскільки між сторонами постійно виникали непорозуміння та скандали,у зв`язку з різними характерами, поглядами на сімейне життя та виховання сина З січня 2021 року разом не проживають. Примирення неможливе. Вище викладене\~й стало\~підставою для\~звернення до\~суду із\~вимогою про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Малозначними справами є, зокрема, справи про розірвання шлюбу, згідно із п. 4 ч. 6 ст. 19 ЦПК України. Згідно із ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 29.04.2021 року по справі призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідачем відзиву на позовну заяву подано не було, також до суду не надходило клопотань про слухання справи у порядку загального позовного провадження. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що 01.07.2008 року між сторонами був зареєстрований шлюб, згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 1119. Від шлюбу\~мають сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню. Судові витрати залишити за позивачем, враховуючи його клопотання. На підставі викладеного,

Outcome: approved