Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшов позов [PERSON] до [PERSON] за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Вінницької міської ради про встановлення порядку користування земельною ділянкою. Позовну заяву мотивовано тим, що позивач по справі, відповідно до договору дарування від 31.01.1989 року та договору дарування від 18.08.1999 року є власником 7/20 часток будинковоління [ADDRESS]. Власником решти будинковолодіння є відповідач по справі - [PERSON] відповідно до договору дарування від 31.01.1989 року та договору довічного утримання від 24.09.1999 року. Рішеннями виконавчого комітету Вінницької міської ради № 6/181 від 12.02.1960 року, за будинковолодінням закріплено земельну ділянку площею 600 кв.м., крім того залишки площею 188 кв.м. залишено у тимчасове користування. Додатково рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради № 346 від 28.10.1988 року тодішньому власнику будинковолодіння [PERSON], за рахунок земель будинків [ADDRESS] та [ADDRESS] та земельної ділянки міськземфонду закріплено 612 кв.м. Таким чином загальна площа закріплена за будинковолодінням становить 1212 кв.м. Як показали останні заміри, фактично в користуванні перебуває земельна ділянка площею 1272 кв.м. Проте, на площу земельної ділянки яка рахувалась як залишки позивач вказує, що він не претендує, дана земельна ділянка рахуються як землі Вінницької міської ради. Позивач стверджує, що коли він звернувся до Вінницької міської ради з питання безоплатної приватизації частини земельної ділянки, то йому було повідомлено, що згідно ст. 89 ЗК України у співвласників будинковолодіння виникає лише право спільної сумісної власності на земельну ділянку. Право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає лише за рішенням суду (ст. 87 ЗК України). Позивач вказує, що на даний час він бажає скористатись своїм правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки. Проте є певні розбіжності щодо порядку користування земельною ділянкою з іншим співвласником. Крім того, враховуючи те, що інший співвласник не виявляє такого бажання, для отримання дозволу на розробку технічної документації і землеустрою позивачу необхідне документальне підтвердження площі земельної ділянки якою він користується. Вищевказане і стало підставою для звернення до суду з даним позовом Позивач в судовому засіданні позов підтримав і просив суд його задовольнити. Відповідач визнав позов в повному обсязі. Представник третьої особи надав заяву про розгляд справи без його участі та вказав , що при хваленні рішення покладається на розсуд суду. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини: Згідно технічного паспорту на житловий будинок, що знаходиться за адресою [ADDRESS] належить [PERSON] у частці 7/20 та [PERSON] у частці 13/20. (а.с.5-6) Згідно договору довічного утримання від 23.09.1999р. посвідченим приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] [PERSON] передав у власність [PERSON] 7/25 частин житлового будинку що знаходяться за адресою [ADDRESS]. ( а. с. 10) Згідно договору дарування від 18.08.1999р. [PERSON] подарував [PERSON] 1/10 частину господарських будівель, що знаходяться за адресою [ADDRESS]. ( а. с. 11) Договором дарування від 31.01.1989р. [PERSON] подарував [PERSON] ? частину жилого будинку з відповідною часткою господарчих будівель, що знаходиться за адресою [ADDRESS]. ( а. с. 15-16) Договором дарування від 31.01.1989р. [PERSON] подарував [PERSON] 37/100 частин жилого будинку з відповідною часткою господарчих будівель, що знаходиться за адресою [ADDRESS]. ( а. с. 38-39) Рішенням Вінницької міської ради народних депутатів від 28.10.1988р. №346 закріплено земельну ділянку за домоволодінням [PERSON] [ADDRESS], площею 612, кв. м. в тимчасове користування з яких 250 кв. м, [PERSON] за адресою [ADDRESS], а 150 кв. м. земельної ділянки [PERSON] за адресою [ADDRESS], 212 кв. м. землі ділянки міськземфонду. (а. с. 12-13) Відповідно до кадастрового плану виготовленого ДП «Поділлягеодезкартографія» від 21.01.2014р. користування земельною ділянкою, що знаходиться за адресою [ADDRESS] встановлено, що [PERSON] належить площа 0, 0402га., ділянки 1, та ділянка 2 площею 0, 0092га, заштриховані на плані жовтим кольором, [PERSON] ділянка 3 площею 0,0684га, заштрихована на плані синім кольором, ділянка 4 в спільному користуванні між [PERSON] та [PERSON] площею 0,034га. заштрихована червоним кольором. (а. с. 17) ч.1 ст. 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. ч.2 ст. 358 ЦК України встановлено, що співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю, а відповідно ч.3 cт. 358 ЦК України встановлено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння, користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. ч.1 ст. 158 ЗК України встановлено, що земельні спори вирішуються судом, органами місцевого самоврядування та органами виконавчої влади з питань земельних ресурсів. Відповідно до п. 19 постанови Пленуму ВСУ Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ від 16.04.2004 № 7, у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з'ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір'я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. В разі неможливості перенесення співвласником господарських будівель і насаджень на надану в його користування частину ділянки суд має обговорити питання про відповідну грошову компенсацію. При пред'явленні вимог кожним з учасників спільної власності про встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою суд може залишити в спільному користуванні лише ділянки, роздільне користування якими встановити неможливо. Відповідно до ст. 118 Земельного кодексу України, громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. Враховуючи викладене, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню, тому суд вважає за необхідне встановити порядок користування земельною ділянкою, що розташована в [ADDRESS] загальною площею 1212 кв.м. відповідно до кадастрового плану виготовленого ДП «Поділлягеодезкартографія» відповідно до якого: [PERSON] користується земельною ділянкою площею 0,0402 га., позначеною на кадастровому плані як зона № 1 та земельною ділянкою площею 0,0092 га., позначеною на кадастровому плані як зона № 2 заштриховані жовтим кольором. [PERSON] користується земельною ділянкою площею 0,0684 га., позначеною на кадастровому плані як зона № З, заштрихована синім кольором. [PERSON] та [PERSON] спільно користуються земельною ділянкою площею 0,0030 га., позначеною на кадастровому плані зоною № 4, заштрихована червоним кольором. Згідно ст. 88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог., тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 243,60 грн. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial