Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась з позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. Позовну заяву мотивовано тим, що позивачка є власницею будинку № 28, що розташований по вул. Богомоляьця в м. Вінниці. За вище вказаною адресою крім позивачки та її рідних зареєстровані [PERSON] та [PERSON]. На прохання зазначених осіб, позивачка як власник будинковолодінння дала їм згоду тимчасово зареєструватись. Відповідачі не користувалися вищевказаним житловим приміщенням, однак добровільно знятись з місця реєстрації не бажають, посилаючись на свою зайнятість та мотивуючи це тим, що це неї клопіт. Позивачка просила суд визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням в будинку № 28, що розташований по вул. Богомольця в м. Вінниці. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримала за обставин викладених в позові, просила суд позов задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання повторно не зявились, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялися вчасно та належним чином оголошенням в газеті «Вінниччина». За таких обставин на підставі ст. 224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення за відсутності відповідачів на підставі наявних в справі доказів, оскільки представник позивача не заперечувала проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідно до реєстраційного посвідчення від 16.12.2000 року за [PERSON] зареєстровано 51/100 частини будинковолодіння № 28 по вул. Богомольця в м. Вінниці(а.с.3). Відповідно до довідки № 1090 від 11.12.2015 року квартального комітету «Царина» [PERSON] та [PERSON] в будинковолодінні № 28 по вул. Богомольця в м. Вінниці не проживають (на підставі свідчення сусідів) і не проживали, так як були зареєстровані формально (а.с.5). Згідно акту від 11.12.2015 огляду житлового приміщення [PERSON] та [PERSON] зареєстровані в будинковолодінні № 28 по вул. Богомольця в м. Вінниці, але не проживали і не проживають, комунальні послуги не сплачували і не сплачують, їх майна в приміщенні не має. Свідки [PERSON] та [PERSON], які є сусідами [PERSON], в судовому засіданні, кожен окремо, суду показали, що [PERSON] та [PERSON] в будинковолодінні № 28 по вул. Богомольця в м. Вінниці не проживали з моменту реєстрації і по теперішній час. Таким чином, в судовому засіданні встановлено факт не проживання відповідачів у вище зазначеному будинковолодінні, тоді як останні залишаються бути зареєстрованими за адресою:м. Вінниця, вул. Богомольця,28. Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Таким чином, реєстрація відповідачів порушує права позивача як власника житла. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (ст.391 ЦК України). З огляду на вищенаведене, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення. Судові витрати залишити за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved