Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-22 00:00:00

До Володарського районного суду Київської області 26.08.2020\~р. надійшов зазначений позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому Позивач (у редакції позовної заяви після усунення недоліків) просить суд: розірвати шлюб, укладений сторонами і зареєстрований 15.08.2015\~р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Володарського районного управління юстиції в Київській області, актовий запис №\~74 (а.с.\~24-25). На обґрунтування заявленої позовної вимоги Позивач у своїй позовній заяві зазначила, що між нею і Відповідачем 15.08.2015\~р. було укладено шлюб, від цього шлюбу сторони мають спільну дитину сина [PERSON] , 2014\~р.н. Протягом останнього часу стосунки з Відповідачем розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, загалом спільне життя не склалось через розходження поглядів на сімейні відносини і сімейні обов`язки, подружні відносини між ними припинились з 13.09.2019\~р., з цього часу вони проживають окремо. Після усунення недоліків на виконання ухвали суду від 05.10.2020\~р. (а.с.\~18-20) ухвалою суду від 16.10.2020\~р. відкрито провадження в справі, визначено здійснення розгляду справи у порядку загального позовного провадження, встановлено Відповідачеві строк для подання відзиву та призначено підготовче судове засідання на 30.11.2020\~р. (а.с.\~31-32). Ухвалою суду від 30.11.2020\~р. призначено розгляд справи по суті в судовому засіданні на 14.12.2020\~р. (а.с.\~40-41), відкладений надалі через неявку Відповідача на 23.12.2020\~р. У судове засідання 23.12.2020\~р. Позивач не з`явилася, до суду 30.11.2020\~р. та 11.12.2020\~р. подала заяви про розгляд справи без її участі, проти заочного рішення не заперечує (а.с.\~39, 45). Відповідач у судове засідання 23.12.2020\~р. повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся у телефонному режимі (а.с.\~47), про причини неявки до суду не повідомляв, клопотань про відкладення розгляду справи та/або інші не подавав. За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому згідно з частиною четвертою статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на це та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій статті 280 ЦПК України, в тому числі згоду Позивача (а.с.\~39), визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд вбачає за можливе розглянути справу за відсутності Відповідача у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення. Відповідно до частини другої статті\~247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, ознайомившись з матеріалами справи й оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні (стаття\~89 ЦПК України), вирішуючи справу, виходить з такого. З наявних письмових матеріалів справи судом встановлено, що 15.08.2015\~р. сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії\~ [NUMBER] , виданого 15.08.2015\~р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Володарського районного управління юстиції в Київській області, актовий запис №\~74; при цьому Позивач змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.\~4). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії\~ [NUMBER] , виданого 19.08.2014\~р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Володарського районного управління юстиції в Київській області, актовий запис №\~65 (а.с.\~5). Названа дитина Як зазначено Позивачем у позові та не спростовувалося Відповідачем, який відзиву із запереченнями проти позову не подавав, на теперішній час спільне життя сторін не склалося, стосунки зіпсувалися, що призвело до фактичного припинення подружнього життя. В Україні шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість (стаття\~51 Конституції України, статті\~24, 56 Сімейного кодексу України). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, зокрема, за позовом одного з подружжя на підставі відповідного рішення суду (частина друга статті\~104, частина третя статті\~105, стаття\~110 Сімейного кодексу України). За статтею\~112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (стаття\~113 Сімейного кодексу України). Зогляду на усе викладене та зважаючи на фактичне припинення подружнього життя сторін, небажання Позивача примиритися та зберегти сім`ю, тому суд дійшов до висновку, що рішення Позивача про розірвання шлюбу є виваженим, свідомим, причини, з яких вона наполягає на розірванні шлюбу, обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження ними сім`ї стали неможливими, поновлювати сімейно-шлюбні відносини Позивач наміру не має. Суд не може примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення, продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків і можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України. За позицією Верховного Суду шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя; незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу (постанова Верховного Суду від 08.11.2018\~р. у справі №\~569/458/18). У зв`язку з цим суд вбачає наявними підстави для задоволення позову, розірвання шлюбу, а також залишення Позивачеві її шлюбного прізвища згідно з викладеним у позовній заяві клопотанням (а.с.\~24). На підставі імперативних приписів статті\~141 ЦПК України з Відповідача слід стягнути на користь Позивача судові витрати за сплачений судовий збір. Зважаючи на\~усе наведене\~та відповідно\~до статей\~24,\~55,\~104,\~105,\~110,\~112,\~113,\~115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved