Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В червні 2015 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до ТОВ «Теплик-Агро» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та зобовязання відповідача повернути земельну ділянку. Вказав, що він є власником земельної ділянки, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується відповідним державним актом. 05 липня 2011 року він уклав з відповідачем договір оренди земельної ділянки на строк 3 роки. У звязку з закінченням строку дії договору, маючи на меті самостійно обробляти свою земельну ділянку, він звернувся до ТОВ «Теплик-Агро» з заявою про відмову у продовженні договору оренди. 13 лютого 2015 року він отримав від відповідача листа, в якому було вказано, що в травні 2014 року на його адресу було направлено лист-повідомлення про поновлення договору оренди з проектом додаткової угоди, а, оскільки відповіді не було отримано, то ТОВ «Теплик-Агро» буде користуватись земельною ділянкою до 05 липня 2017 року. Після цього він замовив та отримав витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровим номером 0523783000:01:000:0097, в якому буловказано, що Реєстраційна служба Теплицького районного управління юстиції 27 грудня 2014 року здійснила реєстрацію речового права(договору оренди земельної ділянки між [PERSON] та ТОВ «Теплик-Агро»), строк дії речового права 10 років. Враховуючи, що вказаний договір він не підписував, нікого не уповноважував це зробити, просить визнати договір оренди недійсним та зобовязати відповідача повернути земельну ділянку. В жовтні 2015 року позивач [PERSON] подав суду письмову заяву, в якій вказав, що за його клопотанням було витребувано реєстраційну справу про реєстрацію речового права щодо його земельної ділянки, з якої стало відомо, що існує не новий договір оренди між ним та відповідачем ТОВ «Теплик-Агро» , а угода від 19 грудня 2014 року про внесення змін до договору оренди землі, яку він не підписував і нікого не уповноважував на ці дії, тому просить визнати недійсною угоду від 19 грудня 2014 року про внесення змін до договору оренди землі від 05 липня 2011 року та зобовязати відповідача повернути йому земельну ділянку площею 3,1806га, яка розташована на території Комарівської сільської ради. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав заявлені вимоги, пояснив, що з відповідачем в липні 2011 року було укладено договір оренди на три роки, після його закінчення земельну ділянку товариство йому не повернуло, а продовжує користуватись. Орендну плату він отримав тільки за три роки, за 2015 рік орендної плати він не отримав. Оскільки, мав намір самостійно використовувати земельну ділянку, то подав ТОВ «Теплик-Агро» письмову заяву про це, однак, цю його заяву не було зареєстровано, аж поки він особисто не приїхав в контору товариства в грудні 2014 року. Ніяких угод з ТОВ «Теплик-Агро» після липня 2011 року він не підписував, про внесені зміни до договору оренди йому нічого не було відомо. Представники відповідача [PERSON] та [PERSON], які діють на підставі довіреностей, заперечують проти позову. Пояснили, що позивачу було направлено звичайним листом пропозицію поновити дію договору на тих же умовах з додатковою угодою, тому докази про вручення їх [PERSON] відсутні. Вважають, що товариство використовує земельну ділянку позивача на законних підставах, оскільки речове право оренди зареєстроване належним чином. Також, вважають, що відсутні підстави для стягнення компенсації за надання правової допомоги, оскільки подані квитанції та розрахунок не відповідають вимогам закону. Від Реєстраційної служби Теплицького районного управління юстиції надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника служби. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення,\~ обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником земельної ділянки площею 3,1806га, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку Серії ВН №103663 ( а.с. 10). Між позивачем та ТОВ «Теплик-Агро» 05 липня 2011 року укладено договір оренди земельної ділянки строком на 3 роки (а.с.12-15). Вказаний договір був зареєстрований у відділ Держкомзему у Теплицькому районі 10 лютого 2012 року за №052370004003956. Отже, строк дії договору закінчувався 05 липня 2014 року. Такий висновок суду відповідає правовій позиції, висловленій в постанові Верховного Суду України від 19 лютого 2014 року № 6-162цс13, яка відповідно до частини другої статті 3607 ЦПК України має враховуватись судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права, оскільки відповідно до положень договору оренди від 05 липня 2011 року та Закону України Про оренду землі в момент державної реєстрації набирає чинності (набуває юридичної сили) договір, укладення якого вже відбулося, і така реєстрація не може змінювати моменту укладання договору. В матеріалах справи №8280305 про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, яку було надано Реєстраційною службою Теплицького районного управління юстиції, міститься угода про внесення змін до договору оренди землі - 2 - від 19 грудня 2014 року, якою внесено зміни до п.п.1,2,5,8,9,10 договору оренди землі, укладеного 05 липня 2011 року між [PERSON] та ТОВ «Теплик-Агро», за змістом якої строк дії договору оренди землі складає 10 років. Державну реєстрацію речового права(права оренди земельної ділянки) за цією угодою було проведено Реєстраційною службою Теплицького районного управління юстиції 27 грудня 2014 року за №18409579. Частиною першою статті 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною(сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою статті 203 ЦК України. Статтею 208 ЦК України встановлено, що правочини між фізичною та юридичною особами належить вчиняти у письмовій формі. Відповідно ч.1 ст. 14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Відповідно до ст. 654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. Частиною першою статті 216 ЦК України встановлено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю. У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно висновку експерта №192 від 22 січня 2016 року підпис від імені [PERSON] в угоді про внесення змін до договору оренди землі від 19 грудня 2014 року, яку було укладено між [PERSON] та ТОВ «Теплик-Агро» виконаний не [PERSON], а іншою особою. Вказаний доказ(висновок експерта) по справі підтверджує обставини не укладення [PERSON] спірної угоди, які не спростовані будь-якими іншими доказами, хоча кожна сторона і, зокрема, відповідач, в силу ст.ст. 10,60 ЦПК України зобов'язані довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх заперечень.\~\~\~\~\~\~ На підставі викладеного суд приходить до висновку, що в даному випадку відсутнє волевиявлення позивача [PERSON] на встановлення його цивільних прав та обовязків щодо передачі в оренду земельної ділянки, яка перебуває у його власності, на умовах, що були визначені в угоді про внесення змін до договору оренди землі, оскільки в судовому засіданні доведено, що позивач не підписував угоди про внесення змін до договору оренди землі від 19 грудня 2014 року та не надавав відповідних повноважень іншій особі на його підписання. Висновок суду про відсутність волевиявлення позивача на внесення змін до договору оренди підтверджується також його заявою від 27 серпня 2014 року, яку [PERSON] направив на адресу ТОВ «Теплик-Агро», в якій попередив про бажання обробляти власну земельну ділянку самостійно після закінчення строку дії договору(а.с.17), а також листом, якого у відповідь надіслало ТОВ «Теплик-Агро» 06 лютого 2015 року, в якому йшла мова про поновлення договору оренди землі до 05 липня 2017 року на тих самих умовах, які були передбачені договором від 05 липня 2011 року, а не про внесення змін до договору(а.с.18-20). Крім того, угодою від 19 грудня 2014 року про внесення змін до договору оренди землі, було внесено зміни в договір оренди землі від 05 липня 2011 року, який на час внесення змін припинив свою дію відповідно до п.37 договору оренди. Доказів того, що строк дії договору оренди було поновлено відповідно до п.8 договору оренди від 05 липня 2011 року, відповідачем не надано. Відповідно до ч.1 ст.216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобовязана повернути другій стороні все, що вона одержала на виконання цього правочину, тому вимога про зобовязання відповідача повернути земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва підлягає задоволенню. Витрати, понесені позивачем на оплату за проведення експертизи в сумі 900 грн. 48 коп., на правову допомогу в розмірі 4 258 грн. 14 коп. та сплату судового збору в сумі 752 грн. 35 коп., які документально підтверджені(а.с.1,122, розрахунок оплати праці адвокатів [PERSON] та [PERSON]Ф.), а всього 5 910 грн. 97 коп.(900 грн. 48 коп. + 4 258 грн. 14 коп. + 752 грн. 35 коп.), відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved