Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

Головний лікар комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить вирішити питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку [PERSON], посилаючись на те, що останній є інвалідом II групи по психічному захворюванню безстроково. Рішенням Червоногвардійського районного суду м. Дніпропетровськ від 10.04.2009р. визнаний недієздатним. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29.07.2009р. опікуном призначена тітка [PERSON]. З анамнезу відомо, що [PERSON] спостерігається у лікаря-психіатра з 1996 року. У клінічній картині захворювання домінує галюцинаторно-маячна симптоматика з агресивними тенденціями. З 29.08.2007р. по 02.06.2015р. знаходився в Дніпропетровській, Херсонській, Запорізькій психіатричних лікарнях у зв'язку з тим, що до пацієнта були застосовані заходи медичного характеру. Рішенням Коммунарського районного суду м. Запоріжжя від 02.06.2015р. примусові заходи медичного характеру у формі госпіталізації до психіатричної установи із звичайним режимом спостереження змінені на амбулаторну примусову психіатричну допомогу. Остання виписка із стаціонару 13.06.2016р.. Госпіталізації часті, ремісії медикаментозні, короткочасні. Після останньої виписки підтримуюче амбулаторне лікування приймає нерегулярно через відсутність критики до хвороби. Зі слів тітки-опікуна, психічний стан змінився протягом 3-х днів: не спить по ночах, дратівливий, уходить з дому, бродяжить, носить ніж з собою, підтримуючу терапію приймає нерегулярно. 27.06.2016р. доставлений бригадою спеціалізованої медичної допомоги в приймальне відділення КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР у зв'язку з погіршенням психічного стану. Оглянутий черговим лікарем приймального відділення, який кваліфікував стан, як загострення хронічного психічного розладу. 27.06.2016р. [PERSON] оглянутий комісією лікарів-психіатрів. Під час огляду: контакт формальний, на питання відповідає односкладово, дратується. Фон настрою нестійкий, афектується в адресу опікуна. Свої переживання в повному обсязі не розкриває, зовні підозрілий, напружений, періодично до чогось прислухається. Не може пояснити чому уходив з дому, носив з собою ніж. Інструкції виконує після неодноразових повторень. Критика до хвороби відсутня. Приймаючи до уваги погіршення психічного стану, відсутність критики до хвороби, а також високу вірогідність здійснення суспільно-небезпечного діяння по відношенню до себе та оточуючих (носить з собою ніж, уходить з дому) лікування [PERSON] можливо тільки в умовах психіатричного стаціонару. У судовому засіданні представник психіатричного закладу заяву підтримав з підстав, викладених в ній, та просив суд задовольнити заяву. Прокурор заяву підтримав та просив суд винести рішення про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку. Законний представник [PERSON] його тітка [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримала та наполягала на примусовій госпіталізації [PERSON] Особа, відносно якої розглядається заява [PERSON] проти задоволення заяви не заперечував. Суд, заслухавши особу, відносно якої розглядається заява, пояснення представника заявника, лікаря-психіатра, законного представника, думку прокурора, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Як вбачається з висновку комісії лікарів-психіатрів від 27.06.2016 року [PERSON], [INFO], який проживає за адресою: [INFO], б. 67 кв.32, має важкий психічний розлад у формі шизофренії, параноїдної форми, безперервний тип перебігу, галюцинаторно-параноїдний синдром з високою ймовірністю вчинення суспільно-небезпечного діяння по відношенню до себе та до оточуючих (носить ніж с собою). За психічним станом [PERSON] нездатний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, надання психіатричної допомоги можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару. Примусова госпіталізація доцільна. Потребує продовження лікування в умовах психіатричного стаціонару для вирішення соціальних питань. Надані суду пояснення лікаря-психіатра [PERSON], зокрема, про те, що [PERSON] внаслідок захворювання нездатний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, суд вважає доказами по справі, підтверджуючими необхідність госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved