Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-14 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові позивач зазначила про те, що 06.02.2007 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають двох дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалось, оскільки вони мають несумісні характери, різні точки зору з багатьох життєвих питань. Між позивачем та відповідачем постійно виникали конфлікти на побутовому ґрунті. [PERSON] та [PERSON] віддалились один від одного і припинили подружні відносини, стали проживати окремо один від одного, шлюб фактично розпався. Вище викладене й стало підставою для звернення до суду із вимогою про розірвання шлюбу. Ухвалою суду від 15.05.2014 року провадження по справі було зупинено, в зв'язку з наданням подружжю строку строк для примирення. Ухвалою суду від 15.08.2014 року провадження по справі відновлено, в зв'язку з закінченням строку для примирення. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, аргументуючи мотивами викладеними у позовній заяві. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище - [PERSON]. Зазначила, що примирення не відбулось. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, вказав, що згоден на розлучення, примирення не відбулось. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 06.02.2007 року відділом РАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстрований 06.02.2007 року, актовий запис № 226. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON]. (а.с. 6) Судом встановлено, що позивач з відповідачем від шлюбу мають двох малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження. (а.с. 7-8) Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом вживались заходи для примирення подружжя, згідно ст. 111 СК України, однак примирення не відбулось. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Враховуючи положення ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 243, 60 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved