Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-18 00:00:00

В серпні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, в якому просить суд визначити місце проживання доньки [PERSON] , [INFO] , уродженки м. Павлограда Дніпропетровської області, разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Позовна заява мотивована тим, що з 18 грудня 2009 року позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Павлоградського міськрайонного суду від 10.10.2017 року. Від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Дитина мешкає з відповідачем, однак позивач вважає, що дитині буде краще проживати з позивачем - її батьком, з огляду на наступне. Позивач проживає в квартирі з сучасним ремонтом у м. Павлограді, де є все для того, щоб дитина мала здоровий сон, гралася та навчалася. Дитина навчається в музичній школі, яка також знаходиться в м. Павлограді. Позивач може забезпечити всі належні умови проживання, займатися вихованням дитини та її духовним розвитком та не чинитиме жодних перешкод для спілкування відповідача із донькою. Згідно висновку опікунської ради при виконкомі Межиріцької сільської ради дівчинка налякана неадекватною поведінкою її матері, скаржиться класному керівнику, батькові та своїй бабусі, що мати часто безпідставно її сварить, ображає, заставляє готувати їжу. В стані алкогольного сп`яніння не контролює свою поведінку і свою агресію виносить на дитину. [PERSON] ніде не працює, схильна до вживання спиртних напоїв, була притягнена до адміністративної відповідальності за невиконання батьками своїх обов`язків щодо виховання дитини. В зв`язку з вищевикладеним позивач звертається до суду. 06 вересня 2018 року ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування Межиріцької сільської ради, про визначення місця проживання дитини та призначено підготовче судове засідання у справі. 09.11.2018 року відповідач надала до суду відзив в якому просить в задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на наступне. Мати дитини завжди піклувалася про свою доньку, остання успішно навчається в школі, відвідує музичну школу, вивчає фортепіано, відвідує уроки сольфеджіо, отримує нагороди за участь в конкурсах. Батько не зможе проводжати дитину до школи та зустрічати її, відводити в музичну школу, вдома у [PERSON] немає музичного інструменту, дитини не зможе займатися на фортепіано. Під час знаходження дитини у батька дитина не виконує домашнє завдання, або не належним чином виконує, що відображається на її успішність в навчанні. Якщо дитина змінить місце проживання це негативно вплине на її психічне здоров`я. Батько дитини залежить від комп`ютерних ігор, а відповідач має добрий стан здоров`я, спиртними напоями не зловживає, добре відноситься до доньки. 12.11.2018 року продовжено строк проведення підготовчого провадження в цивільній справі ЄУ № 185/6604/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування Межиріцької сільської ради про визначення місця проживання дитини - на 30 днів. 28.11.2018 року позивач надав до суду відповідь на відзив, відповідно до якого вважає, що в інтересах дитини вона має проживати разом з позивачем. В районі його місця проживання знаходиться школа, музична школа, дитяча поліклініка, будинок творчості дітей та юнацтва. Навчанням доньки займається на вихідних, коли вона знаходиться за його місцем мешкання. Позивач придбав велосипед, ролики, він навчає її плаванню у басейні, бере на себе зобов`язання збирати дитини до школи, купує канцтовари, одяг, взуття, а відповідач не має постійного заробітку бажає щоб у дитини було щасливе майбутнє. 29.11.2018 року ухвалою суду закрито підготовче провадження по вищезазначеній цивільній справі та призначено розгляд справи по суті. Ухвалою суду від 11.02.2019 року зобов`язано орган опіки та піклування Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області надати суду до 01 квітня 2019 року письмовий висновок щодо доцільності визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом з її батьком [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Забезпечити явку представника третьої особи - Органу опіки та піклування Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області в судове засідання о 13 год. 30 хв. 09 квітня 2019 року за адресою: 51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Дніпровська, 135, каб. 407. Ухвалою суду від 28.01.2020 року зобов`язано орган опіки та піклування Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області надати суду в строк до 23 березня 2020 року висновок щодо доцільності визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом з її батьком [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] ; новий акт обстеження умов проживання [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Зобов`язано Службу у справах дітей Павлоградської міської ради Дніпропетровської області надати суду в строк до 23 березня 2020 року новий акт обстеження умов проживання [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . В судовому засіданні позивач, представник позивача підтримали заявлений позов, надали пояснення відповідно до позовної заяви, вважають, що узв`язку з поведінкою матері донці буде краще проживати з батьком. Зазначили, про позитивні зміни в поведінці матері, але вважають зміни у відповідача є тимчасовими, умови проживання як матеріальні так і моральні у батька кращі. В судовому засіданні відповідач, представник відповідача просили відмовити в задоволенні позовних вимог. Відповідач змінилася, тепер працює не офіційно, отримує заробітню плату, умови для проживання дитини в матері гарні, а у батька в квартирі проживає три дорослі особи, немає спального місця для дитини, спиртними напоями відповідач не зловживає, про доньку піклується. Відповідач зазначила, що доньки живе зараз з нею в них все добре, раніше було непорозуміння, але вони вже налагодили відносини, вважає, що краще спитати у доньки де їй краще жити, донці вже 10 років і вона може висловити свою думку. В судовому засіданні представники третьої особи зазначили, що дійсно були складнощі в сім`ї, батько забирав доньку, відповідач випивала спритні напої, вони роз`ясняли відповідачу, що необхідно щоб донка побула з батьком, а вона поки налагодить з неї відносини, на зараз є позитивні зміни у поведінці відповідача, доньки живе з мамою, все добре, умови для проживання нормальні, мати піклується про доньку, при вирішенні справи покладалась на розсуд суду, просять ухвалити рішення в інтересах дитини. Свідок [PERSON] в судовому засідання пояснила суду, що в березні 2019 року на роботу де вона працює (Орган опіки та піклування Межиріцької сільської ради) приїхала родина [PERSON] з повідомленням, що батько забирає дитину до себе додому, в зв`язку з тим, що напередодні пізно ввечері йому подзвонила його дитина [PERSON] , та повідомила, що її ображає мати. Свідок супроводжувала в автобусі дитину до школи з м. Павлограда до с. Межиріч. Дитина дуже розумна, розповідала їй, що до мами не хоче. Розказувала, що її мати побила її бабусю, зі слів дитини, вона боїться свою маму. Після, почутою думки дитина, зазначила, що не знає чому дитина змінила свою думку. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила суду, наступне. З родиною [PERSON] вони товаришують. Дитині добре з татом, він справляє їй всі дні народження, возить її на відпочинок, дівчинка сама говорила, що їй краще з татом , не розуміє, чому мама на неї кричить. Зі слів дівчинки ніколи не чула позитивних висловів про її маму, до школи вона ходить сама, які умови проживання у відповідача не знає. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] п`є на протязі 5 років, 3 роки в запоях. В стані алкогольного сп`яніння відповідач агресивна, був випадок, що вона побила свою маму на очах у дитини. Не займається лікуванням дитини, було таке, що позивач забирав дитину з високою температурою, викликати швидку допомогу. Свідок разом з онучкою проживають в одній кімнаті, дитина має все необхідне. Бажають забрати дитину до себе проживати, щоб дівчина мала нормальне життя. В судовому засіданні неповнолітня [PERSON] пояснила суду, що зараз проживає разом з матір`ю, їй там добре, вона не свариться з мамою, мама її не сварить і не ображає її. У батька буває іноді на вихідних там вона спить з батьком, але не хоче з ним спати, також, їй не подобається, що у батька її заставляють прибирати, готувати їжу та заходять до неї в ванну кімнату, і уроки вона робить на полу, так як не має стола. У мами вдома є окрема кімната, письмовий стіл. Зараз її мама не палить та не зловживає спиртними напоями. Мама вчить її готувати їжу, з бабусею вони також гарно спілкуються. Мама зараз не кричить на неї, думає, що мати змінилася, все добре, хоче проживати разом з матір`ю, там їй краще, а з батьком жити не хоче, хоче їздити до батька в гості. Відвідує школу в селі, і там її друзі. З`ясувавши обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та дослідивши письмові докази по справі в підтвердження вказаних обставин, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно частини 1 та 3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , 18.12.2009 року уклали шлюб, відповідно до копії паспорта громадянина України, серії [NUMBER] . [INFO] у м. Павлоград у сторін народилася дитина - [PERSON] ,що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10.10.2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу сторони проживають за різними адресами. [PERSON] , [INFO] , - позивач, зареєстрований: [ADDRESS] , з 20.07.2006 року. [PERSON] характеризується за місцем проживання позитивно, відповідно до копії характеристики КП «Павлограджитлосервіс » Павлоградської міської ради від 17.07.2018 року. [PERSON] працює на «Шахтоуправління» ім. «Героїв Космосу» електрослюсарем підземним з 2006 року, з 16.12.2017 року по теперішній час працює на посаді начальника дільниці стаціонарного обладнання №1. Характеризується позитивно, отримує дохід за період з вересня 2017 року по лютий 2018 року за винятком утримань становить 157 799, 22 грн., що підтверджується виробничою характеристикою ПАТ «ДТЕК «Павлоградвугілля» від 16.07.2018 року за №3/1447, довідкою про доходи від 29.03.2018 року за №2458. [PERSON] за період з 01.2017 року по 02.2018 року сплатив аліменти на користь [PERSON] в сумі 28 000, 00 грн., за період з 08.2014 року по 12.2016 року в сумі 58 000, 00 грн., згідно з довідкою ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» від 29.03.2018 року за № 2460, 2459. [PERSON] є спільним власником кв. [ADDRESS] , загальної площею 54,5 кв.м., відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло від 10.11.1998 року. [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , відповідно до копії паспорта громадянина України, серії [NUMBER] та довідки про склад сім`ї та проживання, в домі, якій належить її батьку. [PERSON] , 2009 року народження, навчається в 3 класі Межиріцької ЗШ I-III ступенів №2 Павлоградського району Дніпропетровської області, відповідно до довідки №46 від 17.10.2018 року виданої КЗ «Межиріцька ЗШ I-III ступенів №2». [PERSON] навчається в музичній школі третій рік, за період навчання показала себе дисциплінованою, з бажанням навчається, відвідує всі уроки за програмою, має добрі музичні здібності, домашнє завдання виконує не регулярно, приймала участь у конкурсах, нагороджена грамотами за участь і дипломами переможця, що підтверджується характеристикою КЗ ПСМНЗ ДМШ №3 від 18.10.2018 року, грамотами та дипломами учасника конкурсів. Відповідно до актів обстеження умов проживання від 05.04.2019 та від 03.03.2020, складеного заступником начальника Служби у справах дітей Павлоградської міської ради Кучинською В.В., головним спеціалістом по веденню обліку дітей та їх соціально-правовому захисту [PERSON] , фахівцем Павлоградського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді [PERSON] було проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] , яким встановлено, що умови проживання задовільні, в квартирі створені належні умови для проживання, навчання, виховання та розвитку дитини. Відповідно до актів обстеження умов проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , обставини змінювались, відповідно до акту від 18.04.2018 комісією встановлено задовільні умови проживання дитини, наявність всього необхідного, та зафіксовано скарги на поведінку мами, яку попереджено про наслідки її незадовільного способу життя, та [PERSON] все заперечувала, та зазначила, що спиртні напої не вживає, доньки належно виховує та забезпечує. Далі актом від 29.03.2019 комісією встановлено, що донька проживає з батьком, а в будинку за адресою: [ADDRESS] встановлені не задовільні умови для проживання дитини. В подальшому знов відбулись зміни, та відповідно до акту від 20.02.2020 складеного начальником відділу соціального захисту дітей та населення [PERSON] , начальником відділу правового та кадрового забезпечення [PERSON] , спеціалістом загально-організаційного відділу Савінкіною І. В . було проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] , яким встановлено, що санітарний стан житлового приміщення задовільний, в кімнатах чисто, температурний режим в межах норми, для виховання та розвитку дитини створені такі умови: робочий стіл, музичний інструмент, шафа для одягу, книги, іграшки, розкладне крісло на якому спить дитина, постільна білизна, одяг в наявності в широкому асортименті, мама з донькою у вільний час займається музикою, малюванням, стосунки між ними доброзичливі. Висновки органу опіки та піклування Межиріцької сільської ради щодо місця проживання дитини протягом розгляду справи також змінювались, та відповідно останнього до висновку органу опіки та піклування Межиріцької сільської ради щодо можливості проживання [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю від 26.02.2020 року, який затверджений рішенням виконавчого комітету Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, 27.02.2020 року за №20, діючи в інтересах дитини, орган опіки та піклування Межиріцької сільської ради вважає за доцільне проживання [PERSON] разом з матір`ю в [ADDRESS] , зазначено, що стосунки між донькою та мамою значно покращились, дитина потребує материнської уваги та тепла, тому в інтересах дитини вважають за доцільне її проживання з мамою. Відповідно до ч. 3 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Відповідно до положень статті 141 Сімейного кодексу України та ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Крім цього, згідно зі статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Україною у 1991 році, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. У відповідності до статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. У пункті 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21 грудня 2007 року, роз`яснено, що при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Також слід враховувати положення ст. 160 СК України, якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до ч.2 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. При цьому стаття 161 СК України встановлює, що, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до статті 12 Конвенції про права дитини, статті 171 СК дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні спорів між батьками про визначення її місця проживання в судовому засіданні з додержанням вимог Цивільного процесуального кодексу та з урахуванням віку дитини, стану здоров`я, розумового розвитку. Аналогічні положення викладені у ст. 6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей (Страсбург, 25 січня 1996 року), яка зобов`язує суд надати можливість дитині висловити свою думку при вирішенні питань, які її стосуються, і приділяти цій думці належну увагу. Про необхідність заслуховування думки дітей, які досягли певного віку, та її врахування при вирішенні спорів про відібрання дітей зазначено, зокрема, у рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року «Савіни проти України». У п. 59 цього рішення вказано, що суд також зауважує, що на жодному етапі провадження у справі судді не заслуховували дітей . В судовому засіданні була вислухана думка дитини неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , якій на час розгляду справи є повних 10 років, щодо визначення її місця проживання, яка пояснила суду, що бажає проживати разом з матір`ю, а батька відвідувати, так для неї краще. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини, суд виходить з принципу рівності прав і обов`язків обох батьків (ст. 141 СК), надаючи перевагу тому з них, хто може забезпечити найбільш сприятливі умови виховання дітей, принципу 6 Декларації та вимог положень ч. 2 ст. 160, ст. 161 Сімейного кодексу України, за якими місце проживання дитини, що досягла десяти років, визначається за згодою самої дитини. При цьому суд виходить лише з інтересів дитини. Перевага матері перед батьком не повинна бути пріоритетом у спорі. Відповідно до статей 3 та 9 Конвенції про права дитини, при забезпеченні прав дитини, першочергово повинні бути враховані якнайкращі інтереси дитини. 01.07.2017 р. Європейський суд з прав людини ухвалив рішення у справі «М.С. проти України», в якому було зроблено висновок, що під час вирішення такої категорії справ судам слід керуватися ст. 51 Конституції України, яка гарантує кожному з подружжя рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Схожа норма міститься також у частині шостій статті 7 Сімейного кодексу України, відповідно до якої рівність прав і обов`язків жінки та чоловіка у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї є однією із загальних засад регулювання сімейних відносин. Це узгоджується з практикою ЄСПЛ, який неодноразово наголошував, що батьки повинні мати рівні права у спорах про опіку над дітьми, і жодні презумпції, які ґрунтуються на ознаці статі, не повинні братись до уваги. Таким чином, вирішуючи спір щодо визначення місця проживання дитини, суд враховує думку дитини, позицію представників органу опіки та піклування викладену у висновку та висловлену в судовому засіданні, яка зазначила, що відбулися суттєві зміни у відносинах між дитиною та матір`ю. Остання приділяє достатню увагу дитині, припинила вживати спиртні напої, вважає за доцільне проживання дитини з матір`ю. Суд враховує, що дійсно у взаємовідносинах доньки з мамою, батьків між собою відбувались складні обставини, але на час ухвалення рішення у справі обставини значно змінились в кращу сторону щодо взаємовідносин доньки та мами, тому з урахуванням обставин справи, досліджених в судовому засіданні, зокрема, враховуючи перш за все якнайкращі інтереси дитини, особисту прихильність дитини до кожного з батьків, вік неповнолітньої, якій на час розгляду справи виповнилось 10 років, та бажання самої дитини жити з мамою, суд вважає що найкращим дотриманням інтересів дитини, для повного і гармонійного розвитку її особистості, морального, духовного і психологічного комфорту, необхідним на даний час залишити місце проживання дитини разом з матір`ю. Окрім того, суд вважає, що визначення місця проживання дитини з матір`ю, не впливатиме на взаємовідносини доньки з батьком, оскільки визначення місця проживання дітей з однім із батьків, не позбавляє іншого батьківських прав та не звільняє його від виконання своїх батьківських обов`язків. Слід зауважити, що у разі зміни умов виховання дитини в залежності від різних обставин (стан здоров`я батька (матері) і дитини, поведінка батьків, можливості догляду за дитиною, поява вітчима (мачухи) і т.д.), суд має право змінити визначене місце проживання дитини та не може відмовити у відкритті провадження з тієї причини, що такий спір вже був предметом розгляду судом. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про відмову у задоволені позовних вимог. Згідно ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, в позові відмовлено, тому судовий збір стягненню не підлягає.

Outcome: dismissed