Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулася із позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей. В позовній заяві зазначено, що позивач з відповідачем 12 липня 2003 року уклали між собою шлюб, який був зареєстрований виконкомом Роздолівської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області. Від шлюбу мають двох дітей: сина - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO]. На протязі останніх років сімейне життя між позивачем та відповідачем поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи між позивачем та відповідачем постійно виникають сварки, свідками яких нерідко стають їхні діти, що негативно впливає на їх психічний стан та кожен раз спричиняє позивачу та дітям душевні страждання. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають між нами, він не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. На даний момент ведення між позивачем та відповідачем спільного господарства та сумісне проживання припинено, та подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Спору щодо поділу майна не має. Крім того, з відповідачем досягнуто домовленості, що після розірвання шлюбу син [PERSON], [INFO] буде проживати з батьком, а син - [PERSON], [INFO] - буде проживати з позивачем. Дані обставини і стали підставою для звернення до суду з відповідною заявою. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила суд його задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст. 174 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого 12.07.2003 року виконкомом Роздолівської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області, шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 12.07.2003 року, запис № 2. Прізвище дружини після укладення шлюбу - [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 11.06.2004 року виконкомом Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 02.08.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно ч. 1ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ч.ч.1-2 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Дослідивши матеріали справи та враховуючи безумовне визнання відповідачем позовних вимог, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved