Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

В січні 2015 року позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в якому просить суд ухвалити рішення, яким зобов`язати відповідача прийняти відповідне рішення про передачу йому у приватну власність кімнату в комунальній квартирі за адресою [ADDRESS] та видати відповідний державний акт про право власності на цю кімнату, мотивуючи свої вимоги наступним. Посилаючись на норми Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» позивач стверджує про те, що відповідач протиправно відмовляє йому у приватизації кімнати у вищезазначеній квартирі, наводить відомості про те, що в будинку [ADDRESS] проживають люди, що деякі з них навіть встигли приватизувати кімнати в цьому будинку, заперечує висновки відповідача з приводу того, що будинок є аварійним, звертає увагу на те, що оскільки в поточному році не було відповідачем вчинено заходів, направлених на реконструкцію даного будинку, його право на отримання житла у власність має бути захищено судом шляхом зобов`язання відповідача вчинити певні дії (а.с.3-6, 21-22) В судовому засіданні позивач підтримав позов з підстав, викладених судом вище, наполягав на тому, що будинок [ADDRESS] придатний для проживання, на підтвердження чого надав фото будинку. Представник відповідача в судовому засіданні категорично заперечував проти задоволення позову, зазначав, що будинок перебуває на балансі у відповідача, він є аварійним, що вже приймалися рішення про відселення мешканців будинку із необхідністю його знесення, проте на даний час фактично цього не відбулося у зв`язку із недостатністю фінансування. Акцентувала увагу на тому, що правових підстав для задоволення позову немає. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Його неявка не є перешкодою для розгляду справи. Заслухавши сторони та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19.06.1992 року №2482-ХІІ (далі - Закону ХІІ) приватизація житлового фонду це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень в гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат в квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв) державного житлового фонду на користь громадян України. Відповідно до ч.1 ст.2 Закону ХІІ до об`єктів приватизації належать в тому числі кімнати в квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, які використовуються громадянами на умовах найму. Сторонами не заперечується, що спірний будинок є комунальною власністю територіальної громади міста Києва, і що квартира [ADDRESS] використовується позивачем на умовах найму з 1981 року. Позивач зареєстрований та проживає в одній із кімнат квартири [ADDRESS], 29,0 кв.м, друга кімната, в якій проживає «сусід» - 40,1 кв.м. Квартира має такі підсобні приміщення спільного користування - кухня площею 6,8 кв.м, ванна площею 2,6 кв.м, вбиральня 1,5 кв.м, коридор площею 7,8 та 2,4 кв.м (а.с.12) Відповідно до ч.2 ст.2 Закону ХІІ не підлягають приватизації, зокрема, квартири (будинки), що перебувають в аварійному стані (в яких неможливо забезпечити безпечне проживання людей) Згідно розпорядження Київської міської державної адміністрації від 05.07.2005 №1147 враховуючи акт обстеження технічного стану несучих та захисних конструкцій від 08.04.2005 №130/35 щодо визначення санітарно-технічного стану будинку по [ADDRESS] як аварійного та зважаючи на клопотання Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації від 25.04.2005 №3464/01, дозволено останній в установленому законом порядку знести даний будинок, погоджено укладення інвестиційного договору з ТОВ «Кийінтербуд» на виконання функцій інвестора та забудовника на земельній ділянці по [ADDRESS]. В інвестиційному договорі передбачено відселення всіх мешканців. Дозволено також ТОВ «Кийінтербуд» здійснити проектування та будівництво жилого будинку з підземним паркінгом на земельній ділянці по [ADDRESS] згідно з погодженою та затвердженою в установленому порядку проектно-кошторисною документацією (а.с.35) Листом від 22.01.2014 №с-38 КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації повідомило позивача про наявність вищезазначеного розпорядження із наголошенням на тому, що дійсно виносилося розпорядження про знесення житлового будинку [ADDRESS] з подальшим проектуванням і будівництвом на даній земельній ділянці житлового будинку з підземним паркінгом. Даним розпорядженням також передбачалося відселення мешканців житлового будинку [ADDRESS], яке має бути проведено за рахунок інвестора -ТОВ «Кийінтербуд» (а.с.8) Листом від 05.02.2014 №299/38 КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації звернулося до Департаменту будівництва та житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації із вимогою роз`яснити перспективи питання знесення чи капітального ремонту будинку [ADDRESS], оскільки він за своїм технічним станом та терміном експлуатації потребує капітального ремонту (а.с.9) Згідно відповіді Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 14.04.2014 №057029-3659 останній повідомив, що в частині, що відноситься до компетенції Департаменту земельних ресурсів, на підставі договору оренди від 21.11.2007 за ТОВ «Кийінтербуд» було зареєстровано право оренди на 1 рік земельної ділянки площею 0,3563 га для будівництва житлового будинку з підземним паркінгом на [ADDRESS], рішення Київради від 22.02.2007 №232/893 (кадастровий номер 8000000000:72:088:086). У відповіді також зазначено, що Рішенням Господарського суду м. Києва від 04.08.2008 №35/384 за позовом ТОВ «Кийінтербуд» змінено цільове призначення земельної ділянки та поновлено на 10 років договір оренди земельної ділянки від 21.11.2007 з укладенням угоди про внесення змін до договору оренди земельної ділянки. З відповіді також вбачається, що постановою Вищого господарського суду України від 28.01.2009 рішення суду від 04.08.2008 скасовано, а постановою Київського апеляційного господарського суду від 13.08.2009 ТОВ «Кийінтербуд» відмовлено в позові. У відповіді також зазначено, що рішенням Київради від 27.05.2010 №913/4351 внесено зміни до договору оренди земельної ділянки від 21.11.2007, укладеного між Київською міською радою і ТОВ «Кийінтербуд» для будівництва готелю та бізнесцентру на [ADDRESS] (в редакції угоди про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 21.11.2007, зареєстрованої 01.09.2008) (а.с.10) На протест заступника прокурора м. Києва від 03.03.2011 №05/4-87-вих.11 прийнято рішення Київради від 23.06.2011 №341/5728 про його задоволення та скасовано рішення Київської міської ради від 27.05.2010 №913/4351 «Про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 21.11.2007, укладеного між Київською міською радою та ТОВ «Кийінтербуд» для будівництва готелю та бізнесцентру на [ADDRESS] (в редакції угоди про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 21.11.2007, зареєстрованої 01.09.2008)» Слідчим управлінням СБУ в м. Києві постановою від 15.11.2012 у справі №1663 про визнання земельних ділянок речовими доказами та накладення арешту, накладено арешт (заборона відчуження) та заборону проведення будь-яких дій з ділянкою на [ADDRESS] (оформляти право власності, вчиняти будь-які угоди, видавати державні акти на право власності тощо) (а.с.11) Листом від 18.06.2014 №108-108/011/679-1049 Солом`янська районна в м. Києві державна адміністрація повідомила позивача про те, що будинок [ADDRESS] підлягає реконструкції, відтак і приватизація займаного позивачем приміщення можлива виключно після проведення реконструкції будинку (а.с.16) Проте, відселення мешканців будинку до теперішнього часу здійснено не було. Будинок не знесено. Також в судовому засіданні представник відповідача засвідчила, що будинок не включено в план реконструкції поточного року. Відповідно до ч.3 ст.2 Закону ХІІ приватизація квартир (будинків), включених до плану реконструкції поточного року, здійснюється після її проведення власником (володільцем) будинку. Відповідно до ч.4 ст.2 Закону ХІІ квартири в будинках, включених до планів ремонту, можуть бути приватизовані до його проведення за згодою наймачів з наданням їм відповідної компенсації в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Крім того, представником відповідача в судовому засіданні підтверджені ті обставини, що органом приватизації надавалися протягом останніх років дозволи на приватизацію квартир сусідніх із позивачем квартир. Як вбачається з акту будівельної лабораторії КП «Київжитлоспецексплуатація» від 30.10.2013 №182/88 несучі та огороджуючі конструкції будинку знаходяться в непридатному для нормальної експлуатації технічному стані. В аварійному ж стані знаходяться лише балкони, окремі ділянки цегляного мурування фронтонів, частини внутрішніх перегородок, конструкції даху будинку (а.с.56-60) Судом в порядку ч.4 ст.10 ЦПК України було роз`яснено сторонам про можливість заявлення клопотання про призначення і проведення судової будівельної експертизи, проте жодна із сторін такого бажання не виявила. Також суду не представлено згідно ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України доказів на підтвердження того, що квартира позивача перебуває в непридатному аварійному стані. Відсутність же включення самого будинку в план реконструкції поточного року або в план ремонту за викладених обставин не може перешкоджати позивачу мати право придбати квартиру у власність у спосіб, передбачений законом. Відповідно до ч.3 ст.8 Закону ХІІ передача квартир у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд (ч.1 ст.8 Закону ХІІ) Таким чином, відповідно до положень Закону ХІІ відстрочка у відчуженні жилого приміщення наймачеві з мотивів необхідності проведення реконструкції будинку може мати місце лише тоді, коли будинок включено до плану реконструкції поточного року з додержанням установленого для цього порядку. В противному випадку громадяни, які бажають приватизувати приміщення в будинках, які підлягають реконструкції, ремонту та капітальному ремонту, можуть вимагати в судовому порядку реалізації належного їм права на приватизацію відповідно до законодавства про приватизацію державного житлового фонду, чим позивач і скористався. Відповідно до ст. ст.5, 9, 15, 51 ЖК УРСР та Закону ХІІ до виключної компетенції органу місцевого самоврядування та його виконавчого органу відносять питання надання громадянам у користування жилих приміщень комунальної власності територіальної громади, а також набуття на них права власності шляхом його подальшої приватизації. Відповідно до рішення Конституційного Суду України №3-рп/2003 від 30.01.2003, правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Аналіз встановлених судом обставин справи дає підстави стверджувати, що для забезпечення поновлення в правах позивача достатнім буде задоволення позову частково, із покладенням обов`язку на відповідача винести на засідання органу приватизації питання про передачу квартири [ADDRESS] у власність позивачу, оскільки суд не може собою підмінювати відповідні органи. На підставі викладеного та

Outcome: partial