Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

Державна екологічна інспекція у Вінницькій області звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків, завданих внаслідок порушення природоохоронного законодавства. Мотивуючи тим, що 13.01.2017 року за вх. №78 на адресу Державної екологічної інспекції у Вінницькій області надійшов лист Скальської сільської ради Оратівського району Вінницької області, щодо самовільної рубки дерев [PERSON] на території Скальської сільської ради Оратівського району. 26.01.2017 року держінспектором з ОНПС було проведено розгляд вищевказаного звернення Скальської сільської ради Оратівського району Вінницької області. За результатами розгляду було встановлено факт незаконного видалення 9 дерев, різних порід та діаметрів навпроти домоволодіння по вул. Лесі Українки, 18 в с. Скала Оратівського району Вінницької області без відповідних дозвільних документів. 26.01.2017 року за №17 Скальською сільською радою Оратівського району Вінницької області було надано довідку, про те, що державний акт на земельну ділянку на якій було здійснено видалення зелених насаджень [PERSON] не видавався. 26.01.2017 року [PERSON] надала письмові пояснення, якими підтвердила факт незаконної вирубки дерев різних порід та діаметрів навпроти домоволодіння по вул. Лесі Українки, 18 в с. Скала Оратівського району Вінницької області [PERSON]. 30.01.2017 року Державною екологічною інспекцією у Вінницькій області у відповідності до Постанови КМУ №559 від 08.04.1999 року проведено розрахунок розміру збитків, заподіяних державі внаслідок незаконної порубки зелених насаджень навпроти домоволодіння по вул. Лесі Українки, 18 в с. Скала Оратівського району Вінницької області. яка складає 12600 грн. 06.02.2017 року за №--6551 відносно [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення. 06.02.2017 р. відповідач надав письмові пояснення, якими підтвердив видалення ним 9 дерев, різних порід та діаметрів, навпроти домоволодіння по вул. Лесі Українки, 18 в с. Скала Оратівського району Вінницької області. 06.02.2017 р. за №04/10 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення згідно якої [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 153 КУпАП України та накладено штраф у розмірі 170 грн., який 06.02.2017 року було добровільно сплачено відповідачем. Своїми умисними діями, внаслідок самовільної порубки зелених насаджень, відповідач завдав державі збитків на суму 12600 грн., які позивач просить стягнути з [PERSON] на рахунок держави. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та пояснив, що на адресу Державної екологічної інспекції у Вінницькій області надійшов лист Скальської сільської ради Оратівського району Вінницької області з проханням виділити спеціаліста для проведення обстеження самовільної вирубки дерев на території Скальської сільської ради [PERSON]. На місце вирубки було відправлено спеціаліста [PERSON], яким після огляду місця події було встановлено факт незаконної порізки дерев, про що складено польову перелікову відомість. Також було встановлено, що дані дерева були зрізані не на приватній земельній ділянці, а земельній ділянці, яка належить територіальній громаді, а також встановлено, що дозвіл на порізку дерев сільська рада не надавала. Оскільки відповідача [PERSON] не було в даному населеному пункті. Було відібрано пояснення у його дружина, яка підтвердила, що за деякий час до порізки дерев, вони спілкувалися з сільським головою, яка запевнила, що вказані дерева можна вирізати, що і було зроблено [PERSON] Відповідача на підставі цих доказів, було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 153 КУпАП України та накладено штраф у розмірі 170 грн., який 06.02.2017 року було добровільно сплачено відповідачем. Відповідач вищевказану постанову не оскаржував В подальшому позивачем було зроблено розрахунок збитків на суму 12600 грн. , та висунув претензію відповідачу [PERSON], який не звертався з приводу відстрочки та розстрочки виконання завданих збитків, тому було прийнято рішення про стягнення вказаної суми збитків у примусовому порядку. Крім цього, пояснив, що паспорту земельних насаджень немає в жодному місці чи селі, однак він повинен бути наявний. Обовязок оформити паспорт зелених насаджень покладається на сільську раду та закріплений в законодавстві. Просить стягнути з [PERSON] на користь держави збитки, завдані внаслідок порушення природоохоронного середовища в сумі 12600 грн. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала в повному обсязі, вважає позов необґрунтованим та пояснив, що інформація надана Скальським сільським головою позивачу є неправдивою. Дійсно ним, було здійснено порізку дерев, але перед порізкою він запитував у сільського голови про можливість такої порізки, на що вона надала дозвіл. Земельна ділянка, на якій було здійснено порізку належала його батькам. То був город. Дерева були зрізані в 2016 році. Документи на земельну ділянку були виготовлені на приватизацію, одна державний акт на той час був відсутній. Вказаною земельною ділянкою він користується багато років, як за життя батьків так і після його смерті. Після смерті своєї матері він прийняв спадщину. Під час складання польової перелікової відомості він не був присутній. На той час він зрізав не 9, а 6 дерев: 2 верби, 2 граби та 2 ясени. Навіть коли на місце події виїздили працівники поліції, то було встановлено зрізаних 6 дерев. пеньків там було багато, оскільки дерев зрізались протягом усього часу користування земельною ділянкою. Вказані дерева були посаджені його батьками, а не сільською радою. Винним він себе не вважає у вчиненні правопорушення, оскільки завжди запитував дозволу у сільській раді і дерева належали його батькам. Порізку дерев здійснював по вул. Лесі Українки, 53 в с. Скала Оратівського району Вінницької області, а не по вул. Лесі Українки, 18 в с. Скала Оратівського району Вінницької області. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала в повному обсязі, позов необґрунтованим та пояснила, що право власності згідно законодавства виникає не лише з моменту передачі земельної ділянки. Також прийняття спадщини державної реєстрації. але й з моменту безоплатної передачі земельної ділянки. Крім цього, в протоколі про адміністративне правопорушення невірно вказано адресу порізки дерев, зокрема зазначено, адресу навпроти вул. Лесі Українки, 18 в с. Скала Оратівського району Вінницької області, хоча не відповідає дійсності, оскільки відповідач проживає [INFO], а дерева були зрізані по вул. Лесі Українки, 53 в с. Скала Оратівського району Вінницької області на адресою проживання батьків відповідача, відстань між вказаними домогосподарствами складає більше 700 метрів. Тобто земельна ділянка на якій було встановлено порізку дерев належить до користування відповідача, ст. 10 «Про рослинний світ» передбачає, що не потребують дозволу на порізку дерев власники та користувачі земельних ділянок. Користується відповідач [PERSON] користується на підставі прийняття спадщини після смерті матері. Земельна ділянка вибула з власності Скальської сільської ради ще у 1995 році, про що є відповідне рішення сільської ради і була передана у власність площею 0.43 га його матері [PERSON]. При передачі земельної ділянки у власність громадянам земельна ділянка вибуває з державної чи комунальної власності згідно земельного законодавства України. Є правила утримання земельних насаджень, які передбачають що кожне дерево повинне мати обліковий паспорт, на підставі чого кожне дерево має свою вартість, у звязку з чим сільська рада має право на відшкодування вартість дерев, а в даному випадку вона не має право на відшкодування збитків. Крім цього, рішенням Оратівського районного суду Вінницької області від 12.09.2017 року було визнано за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 0.43 га, що знаходиться по вул. Лесі Українки, 53 в с. Скала Оратівського району Вінницької області в порядку спадкування за законом після смерті 06.03.1995 року [PERSON]. Таким чином, оскільки земельна ділянка перебуває у приватній власності [PERSON], то дозволу на порізку дерев на ній не потрібно. Просить в позові відмовити в повному обсязі. Свідок [PERSON] в удовому засіданні показав, що працює секретарем Скальської сільської ради Оратівського району Вінницької області. Порізку дерев було здійснено по вул. Лесі Українки в с. Скала Оратівського району Вінницької області, номер невідомий. Вказаною земельною ділянкою по відомостях сільської ради користується відповідач [PERSON] Вказана земельна ділянка вважає, що не відноситься до власності територіальної громади, оскільки рішенням сесії було передано її у приватну власність. Сільська рада не користується та не володіє вказаною земельною ділянкою, однак він вважає, що приватну власність земельна ділянка переходить після її реєстрації. Був присутній під час складання польової перелікової відомості, однак оскільки була зима та сніг, то скільки було точну кількість зрізаних дерев сказати не може. Облік та реєстр зелених насаджень на території Скальської сільської ради Оратівського району Вінницької області не ведеться. У сільській раді наявна лише карта населеного пункту, з 2000 року. Сільська рада не утримувала в санітарному стані вказані дерева і відношення до вказаних дерев немає. Генерального плану села в сільській раді немає. Сільська рада не була балансоутримувачем даних дерев. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що працює сільським головою Скальської сільської ради Оратівського району Вінницької області. До неї звернулись жителі села Скала Оратівського району Вінницької області про порізку [PERSON] дерев. Після чого, вона з відповідним листом звернулася до Держекології у Вінницькій області, в результаті чого було Держекологією проводились певні дії та було складено відповідні протоколи. Земельною ділянкою на якій було виявлено порізку дерев користується [PERSON] та вона належала його покійній матері. Однак правовстановлюючі документи не були виготовлені. [PERSON] дійсно запитував дозволу на порізку дерев у неї у 2016 році, і вона не заперечувала. В 2017 році також запитував чи можна зрізати дерева, однак вона повідомила, що вказані дерева йому не належать та потрібний дозвіл. Генеральний план села відсутній, паспортизація зелених насаджень в сільські раді не ведеться. Вказаною земельною ділянкою по відомостях сільської ради користується відповідач [PERSON] Згідно архівного рішення від 25.05.1995 року земельну ділянку на якій було зрізано дерева було передано у приватну власність матері відповідача [PERSON]. Сільська рада не користується вказаною земельною ділянкою. У [PERSON]В відсутні документи на земельну ділянку. Облік та реєстр зелених насаджень на території Скальської сільської ради Оратівського району Вінницької області не ведеться. У сільській раді наявна лише карта населеного пункту, з 2000 року. Сільська рада не утримувала в санітарному стані вказані дерева і відношення до вказаних дерев немає. Генерального плану села в Скальській сільській раді немає та балансоутримувачем даних дерев сільська рада не являється. Дерева були зрізані за адресою вул. Лесі Українки, 53 в с. Скала Оратівського району Вінницької області на земельній ділянці, яка колись належала покійній матерів [PERSON] Скальська сільська рада не зверталась до суду з приводу визнання спадщини після смерті [PERSON] відумерлою. Суд, вислухавши учасників судового процесу, вивчивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку. Згідно листа №78 від 13.01.2017 року Скальської сільської ради Оратівського району Вінницької області на адресу Державної екологічної інспекції з проханням виділити спеціаліста для проведення обстеження здійснення самовільної вирубки дерев на території Скальської сільської ради жителем с. Скала [PERSON] Згідно польової переліскової відомості від 26.01.2017 року по вул. Л.України в с. Скала Оратівського району Вінницької області було встановлено порізку 9 дерев. Згідно довідки №17 від 26.01.2017 року Скальської сільської ради Оратівського району Вінницької області державний акт на земельну ділянку на якій було здійснено видалення земельних насаджень не видавався. Дозвіл на виготовлення технічної документації [PERSON] на зазначену земельну ділянку не видавався. Дозвіл на видалення зелених насаджень не видавався. Згідно пояснень [PERSON] від 26.01.2017 року вбачається, що [PERSON] у грудні 2016 року здійснив порізку 6 дерев, про дозвіл на порізку не знав. Згідно розрахунку розміру збитків. Заподіяних навколишньому природному середовищу незаконною порубкою дерев та кущів в зелених насадженнях від 30.01.2017 року розмір збитків, заподіяних державі внаслідок незаконної порубки зелених насаджень навпроти домоволодіння по вул. Лесі Українки, 18 в с. Скала Оратівського району Вінницької області, яка складає 12600 грн. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №006551 від 06.02.2017 року вбачається, що в грудні 2016 року [PERSON] напроти свого володіння по вул. Лесі Українки, 18 в с. Скала Оратівського району Вінницької області здійснив знищення зелених насаджень, тобто незаконне видалення дерев у кількості 9 штук різних порід та діаметрів без відповідних дозвільних документів. Згідно постанови №04/10 від 06.02.2017 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 153 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у розмірі 170 грн. Постановою встановлено, що [PERSON] порушив вимоги с. 10 Закону України «Про рослинний світ» та п. 3 «Порядку видання дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах» тим, що здійснив знищення зелених насаджень, тобто незаконне видалення дерев у кількості 9 штук, різних порід та діаметрів навпроти свого домоволодіння по вул. Лесі Українки, 18 в с. Скала Оратівського району Вінницької області без відповідних дозвільних документів. З копії квитанції №0.0.700640715.1. від 06.02.2017 року вбачається, що [PERSON] було сплачено штраф у сумі 170 грн. Відповідно до\~ст. 40 Закону України «Про рослинний світ»\~- порушення законодавства про рослинний світ тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно з законами України. Згідно ч. 4\~ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»\~підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Статтею 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»\~передбачено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Згідно із\~ст.1166 Цивільного Кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Таким чином, громадяни зобовязані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього середовища. Відповідно до частини 4\~ст.61 ЦПК України, при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили або постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, цей вирок або постанова обовязкові для суду лише з питань, чи мали місце дії та чи вчинені вони цією особою. Інші питання в рамках кримінальної справи чи справи про адміністративне правопорушення постанови суд оцінює згідно з положеннями\~ст. 212 ЦПК України. Відповідно до ст. ст.\~57,\~61,\~212 ЦПК України, постанова про закриття кримінального провадження і постанова Держекологічної інспекції про притягнення до адміністративної відповідальності, не мають преюдиціального значення для суду. Такі висновки містяться в постанові Верховного суду України\~\~по справі № 6- 29844св 14, і постанови Верховного суду України по справі № 6-37739 св14 прийнятих на наслідками перегляду ВСУ\~\~рішень суду касаційної інстанції в порядку\~ст. 355 ЦПК України. З дослідженої постанови про адміністративне правопорушення, №04/10 від 06.02.2017 року вбачається, що [PERSON] порушив вимоги с. 10 Закону України «Про рослинний світ» та п. 3 «Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах» тим, що здійснив знищення зелених насаджень, тобто незаконне видалення дерев у кількості 9 штук, різних порід та діаметрів навпроти свого домоволодіння по вул. Лесі Українки, 18 в с. Скала Оратівського району Вінницької області без відповідних дозвільних документів. Як встановлено в судовому засіданні, зокрема з пояснень відповідача [PERSON] та показів свідків секретаря Скальської сільської ради [PERSON] та сільського голови Скальської сільської ради [PERSON] [PERSON] зрізав дерева по вул.. Лесі Українки, 53 в с. Скала Оратівського району Вінницької області. Таким чином, факт порубки дерев [PERSON] по вул. Лесі Українки, 53 в с. Скала Оратівського району Вінницької області вказана постанова не містить. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про рослинний світ» вказані дії (самовільне знесення зелених насаджень) - це спеціальне використання природних рослинних ресурсів здійснюється за дозволом юридичними або фізичними особами для задоволення їх виробничих та наукових потреб, а також з метою отримання прибутку від реалізації цих ресурсів або продуктів їх переробки. Відповідно до п. 4.2 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених\~наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України 10 квітня 2006 року за №105\~на обєктах благоустрою зеленого господарства забороняється самовільно влаштовувати городи, пошкоджувати дерева, кущі, квітники, газони. Як встановлено в судовому засіданні зрізані [PERSON] дерева не перебувають у державній чи комунальній власності, а тому сільська рада та держава, не є власником майна та не має права на відшкодування збитків, Скальська сільська рада Оратівського району Вінницької області до суду про визнання спадщини після смерті [PERSON] відумерлою не зверталась. Згідно рішення Оратівського районного суду Вінницької області від 12.09.2017 року у цивільній справі №141/720/17 за позовом [PERSON], до Скальської сільської ради Оратівського району\~ Вінницької області\~ про визнання права власності спадкове майно\~ у порядку спадкування за законом визнано за [PERSON], [INFO], право власності на земельну ділянку площею 0,43 га, що знаходиться у с. Скала, по вул. Лесі Українки, 53, Оратівського району Вінницької області у порядку спадкування за законом після смерті 06 березня 1996 року [PERSON]. Вказане рішення набрало законної сили. З вказаного рішення встановлено, що як вбачається з архівної копії Рішення 5 сесії 22 скликання Скальської сільської ради Оратівського району Вінницької області «Про затвердження рішень виконкому сільської Ради по питанню передачі у приватну власність громадянам земельних ділянок» та Додатку № 3 до рішення 5 сесії 22 скликання Скальської с/р від 26.05.1995 року, [PERSON], передано безкоштовно у приватну власність присадибну земельну ділянку площею 0,43 га. Згідно довідки № 211, виданої 05.07.2017 року виконкомом Скальської сільської ради Оратівського району Вінницької області [PERSON], про те, що згідно особового рахунку № 162 погосподарської книги № 2 за 1991-1996 роки, присадибна земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,43 га належала голові колгоспного двору [PERSON]. Згідно довідки № 211, виданої 05.07.2017 року виконкомом Скальської сільської ради Оратівського району Вінницької області [PERSON], про те, що згідно особового рахунку № 162 погосподарської книги № 2 за 1991-1996 роки, присадибна земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,43 га належала голові колгоспного двору [PERSON]. Відповідно до довідки № 468/01-16, виданої 25.07.2017 року Оратівською державною нотаріальною конторою Вінницької області, після смерті [PERSON] в Оратівській державній нотаріальні конторі Вінницької області заведена спадкова справа, єдиним спадкоємцем за законом на майно, яке залишилось після смерті матері 06 березня 1996 року [PERSON] є [PERSON]. Як вбачається з повідомлення Оратівської районної державної нотаріальної контори № 502/01-16 від 04.08.2017 року, спадкова справа до майна померлої 06.03.1996 року [PERSON] заведена в Оратівській районній державній нотаріальній конторі. Як вбачається із спадкової справи № 41/2006 до майна померлої 06.03.1996 року [PERSON], заведеної 23.02.2006 року, спадкова справа заведена на підставі заяви [PERSON] про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР (1963 р.) нормативно-правового акту чинного на час відкриття спадщини [PERSON], прийнята спадщина належить спадкоємцеві з моменту відкриття, тобто з 1996 року відповідачу [PERSON] належить право на земельну ділянку площею 0,43 га, що знаходиться у с. Скала, по вул. Лесі Українки, 53, Оратівського району Вінницької області, на якій були зрізані дерева. Згідно довідки № 74 виданої 22.02.2017 року виконкомом Скальської сільської ради Оратівського району Вінницької області [PERSON], про те, що він користується земельною ділянкою по вул. Лесі Українки, 53 загальною площею 0,43 га для ведення особистого селянського господарства,яка належала до домогосподарства його померлих батьків: [PERSON], [PERSON] в с. Скала Оратівського району, сплачував земельні податки. Заборгованості на вказану земельну ділянку немає. З оглянутих в судовому засіданні копій матеріалів , що складалися працівниками поліції по зверненні голови Скальської сільської ради Оратівського району Вінницької області у січні 2017 року, витребуваних з Оратівського відділення поліції гайсинського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області вбачається, згідно висновку про результати розгляду звернення [PERSON] встановлено, що [PERSON] порізав дерева, які були сухими та поломаними. Дані дерева [PERSON] порізав із метою, що вони заважають обробляти присадибну земельну ділянку, яка розташована поруч із берегом ставка, тому розгляд повідомлення припинено. Згідно довідки №7 виданої 22.02.2017 року виконкомом Скальської сільської ради Оратівського району Вінницької області [PERSON], про те, що згідно земельною ділянкою по вул. Лесі Українки, 53 загальною площею 0,43 га для ведення особистого селянського господарства, яка належала до домогосподарства його померлих батьків: [PERSON], [PERSON] в с. Скала Оратівського району, сплачував земельні податки. Заборгованості на вказану земельну ділянку немає. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. У відповідності з ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 вказаної \~Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»). Ст.1 Протоколу №1 до Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини гарантує право на вільне володіння своїм майном: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права». Згідно положень ст.ст. 10, 60 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що земельна ділянка на якій було зрізані дерева, що розташована по вул.. Лесі Українки, 53 в с. Скала Оратівського району Вінницької області належить відповідачу [PERSON], і не відноситься до державної та комунальної власності, тобто дозволу на вказане знесення зелених насаджень не потрібно та збитків державі не було завдано. Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки не ґрунтуються на належних та допустимих доказах, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України судові витрали слід залишити без відшкодування.

Outcome: dismissed