Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-30 00:00:00

В червні 2018 року [PERSON] (далі - позивач) звернувшись до суду з позовом, просить встановити факт прийняття спадщини, після смерті спадкодавця [PERSON], яка померла [INFO] та визнати за нею право на завершення приватизації по виготовленню технічної документації та одержання правовстановлюючого документа про право власності на земельну ділянку розміром 2,5 умовних кадастрових гектарів у колективній власності КСП «Дружба», яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Бранепільської сільської ради, Богуславського району Київської області в порядку прийняття спадщини за законом, що відкрилась внаслідок смерті [PERSON], яка померла [INFO]. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач, посилається на те, що [INFO] померла її тітка [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER], виданим 04 серпня 1999 року Бранепільською сільської ради, Богуславського району Київської області (а.с. 8). Вона доглядала за тіткою до дня смерті та поховала останню за власні кошти, що підтверджується довідкою № 101/02-21, виданої 11 травня 2018 року виконавчим комітетом Бранепільської сільської ради, Богуславського району Київської області (а.с.15). Після смерті тітки вона фактично прийняла спадщину у вигляді земельної ділянки, що розташована біля будинку, яку обробляла та іншого рухомого побутового майна, що підтверджується довідкою № 102/02-21, виданої 11 травня 2018 року виконавчим комітетом Бранепільської сільської ради, Богуславського району Київської області (а.с.16). Також про фактичне прийняття спадщини можуть підтвердити свідки. Крім цього, після смерті тітки до неї перешли деякі документи померлої тітки, і лише в 2018 році вона знайшла оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) [NUMBER], згідно якого вбачається що тітка мала право на земельну частку (пай) розміром 2,5 умовних кадастрових гектарів яка перебувала у колективній власності КСП « Дружба» що розташована на території Бранепільської сільської ради, Богуславського району Київської області (а.с.6). Після цього в квітні 2018 року вона звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у вигляді вищевказаної земельної частки (паю) зазначивши, що крім неї, інших спадкоємців на спадщину немає. Однак постановою державного виконавця від 04.04.2018 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, посилаючись на те, що вона пропустила строк для прийняття спадщини, передбачений ч.1 ст.1270 ЦК України (а.с.7). Тому вона вимушена звернутись до суду з даним позовом, щоб захистити свої права та інтереси. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, направивши до суду свого представника з належним чином оформленим договором про надання правової допомоги (а.с.17), тому суд вважає за можливе розглянути справи у її відсутності. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на вищевказані обставини. Просила позов задовольнити Бранепільська сільська рада в судове засідання свого представника не направила, але звернулась із заявою, згідно якої повністю визнали позовні вимоги, заявлені позивачем та просили розглянути справу без участі їх представника (а.с. 26). Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні повідомили, що позивач [PERSON] до дня смерті постійно доглядала свою тітку [PERSON], а після смерті останньої фактично прийняла спадщину, оскільки обробляла і обробляє город, здійснює поточний ремонт будинку та користується побутовими речами, які належали померлій. Заслухавши пояснення представника позивача, свідків та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно абзацу 3 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши положення ст.ст. 527, 548, 549 ЦК УРСР, ст.ст. 392, 1216, 1218, 1222, 1265, 1268, п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, враховуючи роз'яснення п.п. 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», п.3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних справ розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування» та те, що відповідач повністю визнав вимоги позивача і не заперечує проти задоволення позову, що не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд приймає визнання відповідачем позову і вважає, що є всі законні підстави для задоволення вимог позивача щодо встановлення факту прийняття спадщини та визнання права на завершення приватизації у вигляді виготовлення технічної документації та одержання правовстановлюючого документа про право власності на землю, в порядку спадкування за законом.

Outcome: approved