Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-28 00:00:00

Державне підприємство «АНТОНОВ» (далі по тексту - позивач) звернулося до Шевченківського районного суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] ( далі по тексту - відповідачі) про солідарне стягнення з відповідачівсуми заборгованості за надані в період з 01.01.2014 року по 31.05.2015 року житлово-комунальні послуги у розмірі 11707,50 грн., інфляційні втрати в період з 21.01.2014 р. по 21.12.2016 р. у розмірі 7140,63 грн., суму 3 % річних за період з 21.01.2014 р. по 31.12.2016 р. у розмірі 743,60 грн. та суму судового збору у розмірі 1600,00 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідачі не сплачують кошти за надані комунальні послуги з 01.01.2014 року по 31.05.2015 р. року, в зв'язку з чим сформувалася заборгованість по сплаті за житлово-комунальні послуги у розмірі 11707,50 грн. Стягнення трьох відсотків річних та нарахування на борг індексу інфляції позивач мотивує вимогами ст. 625 ЦК України. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Оскільки, сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. 280 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до довідки форми №3 з місця проживання про склад сім'ї та прописку, за адресою: [ADDRESS], прописано 4 особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Будинок за адресою: [ADDRESS], знаходиться на балансі ДП «Антонов», ним же надаються послуги з обслуговування будинку та прибудинкової території, а також вівся облік з постачання комунальних послуг, які надавалися по 31.12.2015 р., що підтверджується Довідкою та договорами з обслуговуючими організаціями. В результаті несплати коштів за надані комунальні послуги з 01.01.2014 року по 31.05.2015 р. у відповідачів з'явився борг за житлово-комунальні послуги у розмірі 11707,50 грн., інфляційні втрати в період з 21.01.2014 р. по 21.12.2016 р. у розмірі 7140,63 грн., суму 3 % річних за період з 21.01.2014 р. по 31.12.2016 р. у розмірі 743,60 грн., що підтверджується розрахунками заборгованості. Згідно з ст. 179 ЖК України, користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватизованого житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч.2 п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою КМУ від 08.10.1992 року № 572 з наступними змінами, власники та наймачі (орендарі) квартир зобов'язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Згідно із п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. З урахуванням викладеного суд вважає, що позов в частині вимог про стягнення суми заборгованості за житлово-комунальні послуги підлягає задоволенню. Також суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо стягнення з відповідачів відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, 3 % річних, оскільки правовідношення, в якому замовник зобов'язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов'язанням. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд також присуджує до стягнення з відповідачів на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 600,00 грн. які сплачено позивачем за подання позову до суду.

Outcome: approved