Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернувся [PERSON], що діє в інтересах [PERSON] на підставі довіреності, з позовом до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» про стягнення страхового відшкодування. Позов мотивований тим, що 24.07.2014 року о 14 год. 15 хв. [PERSON] на автомобільній дорозі Вінниця-Шпиків-Комаргород, керуючи автомобілем Джілі, д.н.з. [NUMBER], в умовах сильного дощу не вибрала безпечної швидкості руху, не врахувала дорожню обстановку, в результаті чого не справилась з керуванням та з'їхала в кювет, внаслідок чого відбулось пошкодження транспортного засобу. Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 01.09.2014 року по справі № 127/17516/14-ц визнано [PERSON] винною у вчинені правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Майнові інтереси [PERSON], пов'язанні з володінням, користування та розпорядженням транспортним засобом марки Gelly GX2, 2013 року випуску, д.н.з. [NUMBER], були застраховані 21.02.2014 року в ПАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» в особі Вінницького відділення ПАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» відповідно до договору добровільного страхування транспортного засобу № 0113-0202-008. Страхова сума на період дії страхування п. 10 договору становить 78 850, 00 гривень. На адресу позивача за вих. № 2460 від 14.10.2014 року була відправлена відмова на виплату страхового відшкодування з підстав відсутності правових підстав для здійснення такої виплати. В обґрунтування відмови позивач посилається на п.п. 5.1.2. умов договору страхування, а саме, що виплата страхового відшкодування не здійснюється в разі настання збитків від пошкодження, які безпосередньо або побічно спричинені порушення встановлених правил дорожнього руху ПДР, зокрема, порушення швидкості руху (розділ 12 ПДР). Однак, відповідно до постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 01.09.2014 року по справі № 127/17516/14-ц визнано [PERSON] винною у вчинені правопорушення, передбаченого саме за пунктом 12.1 ПДР України та чітко зазначено, що [PERSON] в умовах сильного дощу не вибрала безпечну швидкість руху. Відповідно до умов договору страхування підставою для не виплати страхового відшкодування є саме порушення швидкості руху. Таким чином, не обрання безпечної швидкості руху, не може свідчити про порушення швидкості руху, так як порушення швидкості передбачено пунктом 12-4-12.6 ПДР. В п. 20.1.5. договору страхування передбачено, що страхувальник має право на отримання страхового відшкодування в розмірі та на умовах обумовлених договором. Згідно рахунка фактури № В8100003115 від 22.09.2014 року розмір збитків становить 67 404, 42 гривень, що і дорівнює розміру страхового відшкодування. Вищевикладене й стало підставою для звернення до суду із вимогою про стягнення з ПАТ «Страхова Компанія «Український страховий стандарт» в особі Вінницького представництва ПАТ «Страхова Компанія «Український страховий стандарт» на користь [PERSON] страхового відшкодування в розмірі 67 404, 42 гривень. В ході розгляду справи представником позивача було надано суду заяву про зменшення позовних вимог, а саме: представник позивача просив суд стягнути з відповідача на користь позивача страхове відшкодування в розмірі 58 925, 37 гривень. Заява обґрунтована тим, що відповідачем було надано до матеріалів цивільної справи звіт № 14/292 про визначення матеріального збитку завданого [PERSON] в результаті ДТП, згідно якого розмір збитку становить 59 713, 87 гривень. Таким чином, враховуючи франшизу, визначену п. 7.2. договору добровільного страхування, розмір страхового відшкодування становить 58 925, 37 гривень. В судовому засіданні представник позивача зменшені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, аргументуючи мотивами викладеними в позовній заяві та заяві про зменшення позовних вимог і просив суд позов задовольнити. Представник відповідача не з'явився в судове засідання, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи. Однак, представником надано суду письмові заперечення на позов та заяву про розгляд справи у його відсутність. При розгляді справи встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 24.07.2014 року о 14 год. 15 хв. [PERSON] на автомобільній дорозі Вінниця-Шпиків-Комаргород, керуючи автомобілем Gelly GX2, д.н.з. [NUMBER], в умовах сильного дощу не вибрала безпечної швидкості руху, не врахувала дорожню обстановку, в результаті чого не справилась з керуванням та з'їхала в кювет, внаслідок чого відбулось пошкодження транспортного засобу. (а.с. 14, 14 (зворот)) Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 01.09.2014 року по справі № 127/17516/14-п [PERSON] визнано винною у вчинені правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. (а.с. 12) Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Судом встановлено, що 21.02.2014 року між ПАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування транспортного засобу № 0113-0202-008. Предметом страхування за цим договором виступають майнові інтереси [PERSON], пов'язанні з володінням, користування та розпорядженням транспортним засобом марки Gelly GX2, 2013 року випуску, д.н.з. [NUMBER]. (а.с. 7-11) 23.09.2014 року [PERSON] звернулась до ПАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» із заявою про виплату страхового відшкодування. (а.с. 13) 14.10.2014 року на адресу [PERSON] була направлена відповідь за підписом начальника врегулювання збитків ПАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» про відсутність правових підстав для здійснення виплати страхового відшкодування за даним випадком. В обґрунтування відмови відповідач посилався на п.п. 5.1.2. умов договору страхування, а саме, що виплата страхового відшкодування не здійснюється в разі настання збитків від пошкодження, які безпосередньо або побічно спричинені порушення встановлених правил дорожнього руху, зокрема, порушення швидкості руху (розділ 12 ПДР). (а.с. 16) Згідно зі ст. 8 Закону України «Про страхування», страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якоївиникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі Згідно п.п. 5.1.2. умов добровільного страхування транспортного засобу № 0113-0202-008 від 21.02.2014 року, виплата страхового відшкодування не здійснюється в разі настання збитків від пошкодження, які безпосередньо або побічно спричинені порушення встановлених правил дорожнього руху ПДР, зокрема, порушення швидкості руху (розділ 12 ПДР). Розділом 12 Правил дорожнього руху, затверджених 10.10.2001 року постановою КМУ № 1306, регламентовано швидкість руху. Однак, п.п. 5.1.2. умов вище зазначеного договору, визначено, що однією з підстав відмови у здійсненні виплати страхового відшкодування є саме порушення швидкості руху. Судом встановлено, що відповідно до постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 01.09.2014 року по справі № 127/17516/14-ц [PERSON] визнано винною у вчинені правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, в зв'язку з наявністю ознак порушення нею вимог саме за пунктом 12.1 ПДР України. Однак, в п. 12.1. Правил дорожнього руху, чітко передбачено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. Тобто, [PERSON] не врахувала дорожню обстановку саме вустановлених межах безпечної швидкості руху. Згідно п. 1.10. ПДР України безпечна швидкість - швидкість, за якої водій має змогу безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у конкретних дорожніх умовах. Порушенням швидкості руху є перевищення водіями транспортних засобів встановлених п.п. 12.4.-12.7. ПДР України обмежень швидкості руху транспортних засобів, за що передбачена адміністративна відповідальність ст. 122 КУпАП. Відповідно, позивачем не було порушено швидкість руху. Тому, відповідно до умов договору добровільного страхування транспортного засобу № 0113-0202-008 від 21.02.2014 року подія, яка сталася 24.07.2014 року є страховим випадком, а отже відмова відповідача у виплаті страхового відшкодування позивачу є неправомірною. Згідно п. 20.1.5. умов добровільного страхування транспортного засобу № 0113-0202-008 від 21.02.2014 року, страхувальник має право на отримання страхового відшкодування в розмірі та на умовах обумовлених договором. Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п. 3. ч. 1 ст. 3 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Згідно положень ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно звіту про визначення матеріального збитку № 14/291 від 15.08.2014 року та ремонтної калькуляції № 14/292 від 15.08.2014 року, матеріальний збиток заподіяний [PERSON] як власнику автомобіля GEELY GX 2, д.н.з. [NUMBER], в результаті пошкодження при ДТП, без врахування втрати товарної вартості, станом на 30.07.2014 року, складає 59 713, 87 гривень. (а.с. 50-68) Відповідно до умов договору добровільного страхування транспортного засобу № 0113-0202-008 від 21.02.2014 року, франшиза становить 1 % від страхової суми. Згідно п. 9 та п. 10 договору добровільного страхування транспортного засобу № 0113-0202-008 від 21.02.2014 року страхова сума на період страхування з 21.02.2014 року по 20.02.2015 року складає 78 850, 00 гривень. Отже, сума страхового відшкодування становить: 59 713, 87 гривень - 788, 50 гривень (78 850, 00 гривень х 1% ) = 58 925, 37 гривень. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню, оскільки є обґрунтованим та доведеним. Враховуючи вище викладене, а також ст. 16 ЦК України, згідно якої суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, суд приходить до висновку, що в даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача, шляхом стягнення з ПАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» на користь [PERSON] страхового відшкодування в сумі 58 925 (п'ятдесят вісім тисяч дев'ятсот двадцять п'ять) гривень 37 копійок. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивач при зверненні до суду була звільнена від сплати судового збору згідно п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Враховуючи положення ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 589, 25 гривень. Враховуючи вище викладене та

Outcome: approved