Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

В червні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про надання дозволу на вивіз дитини за межі України до Російської Федерації. \~ \~ \~ \~В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що відповідачка по справі є матірю їх спільної неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], яка на підставі рішення суду проживає разом зі мною за адресою : м. Дзержинськ, с. Новгородське, вул. Декабристів, 15. Фактично він разом з [PERSON] проживали у цивільному шлюбі з червня 2005 року по лютий 2013 року. Розійшлися з відповідачкою з причини зловживання нею спиртних напоїв. Шлюб між ними не був зареєстрований і в теперішній час вони спільно не проживають. У звязку з проведенням АТО в Донецькій області, він вирішив вивезти доньку до родичів до Російської Федерації. Але, відповідачка ухиляється від надання йому згоди на вивіз дитини. Просить надати дозвіл на виїзд за межі України до Російської Федерації [PERSON], [INFO], в супроводженні бабусі [PERSON], без згоди і супроводження матері дитини [PERSON] Представник позивача звернувся до суду з письмовою заявою про уточнення позовних вимог, де зазначив, що вимоги щодо вивозу дитини в супроводі бабусі [PERSON] не підтримує, на інших вимогах наполягає. В судовому засіданні представник позивача ці вимоги підтримав. Відповідачка в судове засідання не зявилася, була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. Судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Представник служби у справах дітей Дзержинської міської ради надав заяву з проханням розглянути справу без їх участі. \~ \~ \~ \~ Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, сторони є батьками малолітньої дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 9). Згідно рішення Апеляційного суду Донецької області від 06.06.2014 року, визначено місце проживання дитини [PERSON] з батьком [PERSON] за адресою : м. Дзержинськ, с. Новгородське, вул. Декабристів, б. 15. (а.с. 11-12) Із заявленого позивачем позову вбачається, що відповідачка не надає згоди на виїзд доньки до Російської Федерації, який необхідний для забезпечення його прав. За положеннями ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ч.ч. 2, 3, 6 ст. 313 ЦК України, фізична особа, яка не досягла чотирнадцяти років, має право пересуватися по території України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Законом можуть бути встановлені особливі правила доступу на окремі території, якщо цього потребують інтереси державної безпеки, охорони громадського порядку, життя та здоров'я людей. Перелік документів та порядок перетину кордону визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231. \~\~\~\~\~\~\~ Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57, передбачається, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі предявлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. \~\~\~\~\~\~\~ Згідно з Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1995 року № 231 відомості про дітей, які їдуть за кордон разом з батьками (законними представниками), вписуються в паспорти батьків чи одного з батьків (законних представників) на підставі заяви громадянина, у чий паспорт вписуються діти, у разі потреби самостійного виїзду дитини, яка постійно проживає в Україні, за кордон оформляється проїзний документ, а у випадках, передбачених п. 4 цих Правил паспорт (п. 17); оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально, за наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду (п. 18). \~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього може бути дозволено на підставі рішення суду. \~\~\~\~\~ Враховуючи відсутність підстав для ненадання дозволу без згоди матері на виїзд малолітньої дитини за кордон, позов слід задовольнити.

Outcome: approved