Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

До Вінницького районного суду Вінницької області звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач вказує, що 02.06.1992 між ним та відповідачем було зареєстровано шлюб у Стрижавській селищній раді народних депутатів Вінницького району, актовий запис № 48. Неповнолітніх дітей сторони не мають. Позивач вказує, що спільне життя не склалося, стосунки погіршилися настільки, що з вересня 2016 року вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, вони стали фактично чужими один для одного людьми, мають різні погляди на життя та майбутнє сім`ї. Позивач вважає, що збереження сім`ї і подальше спільне проживання неможливе. На примирення він не погоджується. Позивач неодноразово звертався до відповідачки з метою подання спільної заяви про розірвання шлюбу до органів ДРАЦС, однак відповідачка відмовляється без пояснення причин, тому позивач звернувся з даною позовною заявою та просить суд розірвати шлюб з відповідачем. В судове засідання позивач не з`явився, однак представник позивача попередньо подав суду заяву, якою вказав, що позивач позов підтримує та просить задовольнити, розгляд справи просить проводити за відсутності позивача та відсутності його представника. У разі неявки в судове засідання відповідача позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином і в установленому законом порядку повідомленою про дату, час та місце розгляду справи. Заяв про розгляд справи без її участі або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Відзив на позовну заяву відповідачем у визначений судом строк до суду не подано. Згідно з п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з викладеним, суд ухвалив провести заочний розгляд даної цивільної справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено наступні фактичні обставини справи. 02.06.1992 між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрованоу Стрижавській селищній раді народних депутатів Вінницького району, актовий запис №48, та відповідачці змінено прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 02.06.1992 (а.с. 8). Згідно з положеннями ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Положеннями ст. 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Беручи до уваги зазначене в матеріалах справи, на даний час суд встановив, що сім`я сторін розпалась остаточно і збережена бути не може, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, який не вбачає підстав для збереження шлюбу, що має істотне значення. Зазначене в позові відповідачем не спростовано, тому позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати зі сплати судового збору в розмірі 840, 80 грн. (а.с. 1). З урахуванням вищевикладеного,

Outcome: approved