overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-15 00:00:00

В червні 2014 року [PERSON] та [PERSON], які мають неповнолітню дитину, звернулись до суду з заявою про розірвання шлюбу подружжям , яке має дітей,, в якій просить постановити рішення, яким розірвати шлюб, зареєстрований 6 жовтня 2007 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вишгородського районного управління юстиції Київської області , актовий запис №270, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Від сумісного проживання є дочка [PERSON], [INFO]. Сторони більше двух років не проживають разом, не підтримують шлюбні відносини. Причиною розпаду являється те, що у них зовсім різні погляди на сім'ю, життя , що призвело до того, що вони втратили один до одного почуття любові та поваги. В судовому засіданні сторони вимоги підтримали і просять задовільнити. Сторони на примирення не погодились. Заслухавши пояснення сторін,вивчивши матеріали справи, вбачається, що подальше збереження сім'ї неможливе, шлюб носить формальний характер, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

В червні 2014 року [PERSON] та неповнолітній [PERSON], в інтересах якого діє [PERSON] звернулися до суду з позовом до Старокостянтинівської міської ради про визнання за кожним з них в рівних частках право власності на квартиру [ADDRESS]. В обґрунтування позову зазначили, що [INFO] померла [PERSON], яка ще при житті 24 лютого 2009 року склала заповіт, яким заповіла позивачам належне їй майно, а саме ? частину квартири [ADDRESS]. Вказують, що не можуть оформити спадщину, оскільки правовстановлюючий документ на вищевказану квартиру не відповідає вимогам законодавства. Позивачі до суду не з'явилися, направили до суду заяву про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримали. Представник відповідача - Старокостянтинівської міської ради до суду не з'явився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, в склад якої входить ? частини квартири [ADDRESS]. Позивачі є спадкоємцями за заповітом та звернулися до Старокостянтинівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Постановами нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії №2217/02-31 та №2218/02-31 від 17.06.2014 року позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки наданий правовстановлюючий документ на вищевказану квартиру, не відповідає вимогам законодавства. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

В червні 2014 року до апеляційного суду звернулось ПАТ «ДТЕК «Донецькобленерго» із заявою про ухвалення додаткового рішення, в обґрунтування якої зазначило, що суд апеляційної інстанції скасувавши рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 15 березня 2013 року не вирішив питання розподілу судових витрат. Представник відповідача в судовому засіданні апеляційного суду підтримала доводи заяви, просила її задовольнити. Позивач у судове засідання апеляційного суду не з'явилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином. Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що заява ПАТ «ДТЕК «Донецькобленерго» підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що Артемівським міськрайонним судом Донецької області 15 березня 2013 року ухвалено рішення, яким позов [PERSON] до ПАТ «ДТЕК «Донецькобленерго» про визнання дій неправомірними, відшкодування моральної шкоди задоволено частково. Визнано незаконними дії ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» по відключенню від енергопостачання буд.14 по вул.Калініна у м.Артемівську, яке відбулося 09 листопада 2009 року. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Рішенням апеляційного суду Донецької області від 17 квітня 2013 року рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 15 березня 2013 року в частині задоволення позову про визнання дій ПАТ «ДТЕК «Донецькобленерго» незаконними скасовано, ухвалено нове про відмову у задоволенні позову в цій частині. В іншій частині рішення суду залишено без змін. Проте, питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішено. Відповідно до п.21 Постанови Пленуму Верховного суду України № 12 від 24 жовтня 2008 року «Про судове рішення у цивільній справі», апеляційний суд має право ухвалити додаткове рішення за заявою особи, яка бере участь у справі, або з власної ініціативи в разі, якщо він скасував рішення суду першої інстанції та ухвалив нове рішення чи змінив його за наявності підстав, передбачених статтею 220 ЦПК України. Відповідно до п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно ч.5 ст.88 ЦПК України, якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що заява ПАТ «ДТЕК «Донецькобленерго» про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню, оскільки під час ухвалення судового рішення від 17 квітня 2013 року в резолютивній частині рішення не було вирішено питання розподілу судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

В червні 2014 року до суду звернувся позивач з позовом до [PERSON], в якому ставить питання про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у сумі 21125 гр. 69коп. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № SAMDN20000004998746 від 19.12.2005 року, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 5000 гр. 00 коп., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю, проти розгляду справи на підставі ст. 224 ЦПК України не заперечує. Належно повідомлений відповідач в судове засідання не з'явилася з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи за її відсутності суду не надавала, тому суд розглядав справу на підставі ст. 224 ЦПК України заочно. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору кредитування, які регулюються Цивільним кодексом України. Так, відповідно до договору № SAMDN20000004998746 від 19.12.2005 року [PERSON] отримала кредит у сумі 5000 гр. 00 коп. із зобов'язанням сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості за кредитним лімітом, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, за перевитрати платіжного ліміту, комісії за користування кредитом та інших витрат. Відповідач не надала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами. Відповідно до цього, суд перевіривши розрахунок заборгованості за кредитним договором № SAMDN20000004998746 від 19.12.2005 року, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанком» та [PERSON] встановив, що станом на 30 квітня 2014 року утворилась заборгованість у сумі 27570 гр. 55 коп., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 4832 грн. 23 коп.; заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 22738 грн. 32коп.. Від цієї суми заборгованості віднімається сума, у розмірі 6444, 86 коп., яка була задоволена судовим наказом Дзержинського міського суду Донецької області від 03.012008 року, різниця становить 21125 грн. 69 коп. Згідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Отже, заборгованість, яка виникла внаслідок прострочення виконання грошового зобов'язання повинна бути стягнена з відповідача [PERSON] Крім цього, згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Таким чином, суд вважає позовні вимоги повністю доведеними, тому підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

В червні 2014 року до суду звернулась [PERSON] до [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу. Вказувала, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 30.09.2011 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER]. Від сумісного шлюбу мають дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинились в травні 2014 року. Причиною цього є несумісність характерів, різні погляди на життя, ведення домашнього господарства та використання сімейного бюджету. Це призвело до втрати одне до одного почуттів взаємоповаги та любові. З того часу сторони перестали вести спільне господарство. На думку позивача подальше сімейне життя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить їх інтересам. Донька знаходиться на утриманні позивача та проживає разом з нею. Спору майнового характеру на даний час сторони не мають. Просила розірвати шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON], 30.09.2011 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 878. У судове засідання позивач не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Проти позову не заперечував, просив задовольнити. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази у їх сукупності, встановив наступне. У судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 30.09.2011 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER]. Від сумісного шлюбу мають дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинились в травні 2014 року. Причиною цього є несумісність характерів, різні погляди на життя, ведення домашнього господарства та використання сімейного бюджету. Це призвело до втрати одне до одного почуттів взаємоповаги та любові. З того часу сторони перестали вести спільне господарство. На думку позивача подальше сімейне життя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить їх інтересам. Донька знаходиться на утриманні позивача та проживає разом з нею. Спору майнового характеру на даний час сторони не мають. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі встановлених фактів суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

В червні 2014 року до суду звернулась [PERSON] з вказаним позовом до [PERSON] Зазначала, що 01 серпня 2008 року між сторонами укладено шлюб. Фактично шлюбно-сімейні відносини припинені з лютого 2014 року Від цього шлюбу у них є дитина - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем і перебуває на її утриманні. На його утримання бажає стягувати з відповідача аліменти. Як їй відомо, аліменти відповідач нікому не платить, інших неповнолітніх дітей не має, має нерегулярний, мінливий дохід. Просила стягувати з відповідача [PERSON], [INFO] аліменти на користь [PERSON], [INFO], на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1000 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 02.06.2014 р. та стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн. Позивач позов підтримала, просила проводити розгляд справи без її участі. Відповідач позов визнав, просив розглядати справу без його участі. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, оцінюючи зібрані та надані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 01 серпня 2008 року між сторонами укладено шлюб. Фактично шлюбно-сімейні відносини припинені з лютого 2014 року Від цього шлюбу у них є дитина - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем і перебуває на її утриманні. На її утримання бажає стягувати з відповідача аліменти. Як їй відомо, аліменти відповідач нікому не платить, інших неповнолітніх дітей не має, має нерегулярний, мінливий дохід. Суд на підставі встановлених фактів, приходить до висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі. З 1 січня 2014 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць на дітей віком від 6 до 18 років складає 1286 грн. На підставі ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн. Відповідно п. 7 ст. 214, ч. 1 п. 1 ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення сум платежу за один місяць з метою забезпечення інтересів дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

В червні 2014 року до суду звернулася [PERSON] з вказаним позовом, в якому зазначала, що шлюб між ними розірвано про що в Книзі реєстрації шлюбу зроблено відповідний запис за № 37 від 21 травня 2013 року. Вони є батьками дитини, сина [PERSON], [INFO]. Дитина перебуває на її утриманні. Просила стягнути з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON], [INFO], на утримання дитини, сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, (доходу), але в розмірі не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 11 червня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач позов підтримала. Відповідач позов визнав. Судом достовірно встановлено, що шлюб між сторонами розірвано про що в Книзі реєстрації шлюбу зроблено відповідний запис за № 37 від 21 травня 2013 року. Вони є батьками дитини, сина [PERSON], [INFO]. Дитина перебуває на утриманні позивача. Відповідно до вимог ст.. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; - стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно вимог ч. 3 ст.. 182 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку, (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Відповідач не подав до суду належних, допустимих, безспірних і достовірних доказів про необхідність його звільнення від сплати аліментів, зменшення розміру аліментів, стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи матеріальне становище платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно п. 7 ст. 214, ч. 1 п. 1 ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення сум платежу за один місяць з метою забезпечення інтересів дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

В червні 2014 року до суду із вказаною заявою звернулася [PERSON] Просла встановити факт належності свідоцтва на право власності на житло № 3103/1 від 14 січня 1994 року виданого з помилкою [PERSON]. Зазначала, 14 січня 1994 року вона, її чоловік [PERSON], та її мама [PERSON] отримали свідоцтво про право власності на житло, на квартиру [ADDRESS]. Після смерті мами, [PERSON], [PERSON] прийняла спадшину на вказану частину квартири згідно заповіту. Пізніше її чоловік також помер. Свідоцтво про смерть [NUMBER], видане Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області. Після його смерті відкрилася спадщина на частину квартири [ADDRESS] Полтавської області, яку [PERSON], прийняла фактом проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. В квітні місяці 2014 року [PERSON] звернулася до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину після померлого чоловіка, але їй було відмовлено в усному порядку у зв`язку з допущенням помилки в її по-батькові в свідоцтві на право власності на вищевказану квартиру та рекомендовано звернутися до Управління житлово-комунального господарства м. Кременчука. [PERSON] звернулася до Управління житлово-комунального господарства м. Кременчука, де їй також було відмовлено в усному порядку та рекомендовано звернутися до суду для подальшого вирішення цього питання.Тому встановлення даного факту в судовому засіданні є необхідним для отримання свідоцтва про право на спадщину після померлого чоловіка [PERSON] У судове засідання заявник не з'явилася, заяву підтримала в повному обсязі та просила суд розглядати справу без її участі. Заінтересовані особи були вчасно повідломлені про час, дату та місце розгляду заяви, але ніяких заперечень до суду не надали. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню відповідно до ст. 256 ЦПК України, оскільки підтверджується матеріалами справи та не спростована зацікавленими особами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

В червні 2014 року заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить визнати її сина - [PERSON] недієздатним, посилаючись на те, що останній є інвалідом дитинства другої групи і перебуває на обліку у лікаря-психіатра Полонської ЦРЛ. Як зазначила у заяві [PERSON], внаслідок хвороби [PERSON] не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тому потребує встановлення над ним опіки та призначення опікуна. В судовому засіданні заявник доводи заяви підтримала і просила визнати [PERSON] недієздатним та призначити її опіком останнього. Представник органу опіки й піклування Полонської міської ради Полонського району Хмельницької області в судове засідання не з'явився, про день, місце, час розляду справи повдомлений належним чином. Оглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Із довідки до акту огляду МСЕ (а.с.8) за №0348424 від 16 квітня 2014 року вбачається, що [PERSON] являється інвалідом другої групи з дитинства. Відповідно до довідки Полонської ЦРЛ від 12.05.2014 р. (а.с.7) [PERSON] перебуває на обліку у лікаря психіатра з дитинства з діагнозом помірна розумова відсталість з поведінковими розладами. З рішення виконавчого комітету Полонської міської ради Полонського району Хмельницької області №898 від 28 травня 2014 р. (а.с.6) вбачається, що виконавчий комітет рекомендує при вирішенні питання про призначення опікуном кандидатуру [PERSON] Із висновку судово-психіатричної експертизи за №100/о від 31 липня 2014 року вбачається, що [PERSON] виявляє помірну розумову відсталість з поведінковими розладами, а тому не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За таких обставин суд вважає, що оскільки [PERSON] страждає психічним захворюванням і внаслідок цього нездатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, у відповідності до ст. 39 ЦК України його необхідно визнати недієздатним та призначити його опікуном його матір [PERSON] На підставі ст. 39 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

В червні 2014 року заявник [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з заявою, заінтересована особа : Шевченківський РВ ГУ ДМСУ в м. Києві про встановлення факту родинних відносин, що має юридичне значення, та просила встановити факт родинних відносин, а саме : що [PERSON], [INFO] є дочкою [PERSON], [INFO]. Метою встановлення факту родинних відносин заявниці потрібне для розгляду можливості отримання дозволу на імміграцію в Україну, так як підставою для дозволу на імміграцію є те, що її батько народився на Україні. В судовому засіданні заявниця, заяву про встановлення факту родинних відносин підтримала в повному обсязі, суду пояснила, що вона народилася [INFO] у Киргизській РСР і у свідоцтві про її народження батьком записано [PERSON], а її записано як [PERSON]. При виїзді родини заявниці до Федеративної Республіки Німеччина, що відбулось у 1989 році та відповідно, її реєстрації в Німеччині її прізвище автоматично було змінено з «[PERSON]» на «[PERSON]» на підставі історичних даних про її сім'ю та родоводу, а по-батькові взагалі перестало існувати, так як у Німеччині по-батькові не застосовується. Всі документи в подальшому видавались на ім'я [PERSON]. Заінтересована особа про час і місце судового розгляду оповіщена у встановленому порядку, причини неявки суду не повідомили. Суд, заслухавши пояснення заявниці, повно та всебічно дослідивши та оцінивши в сукупності надані докази, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Із свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], вбачається, що її батьком зазначено [PERSON], [INFO] В подальшому в паспорті виданому в Німеччині зазначено прізвище заявниці «[PERSON]», а посвідка на тимчасове проживання в Україні, свідоцтво про право власності, картка платника податків, свідоцтво про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, банківські картки, видані заявниці на її ім'я в перекладі на українську мову - [PERSON]. Також в судовому засіданні заявницею надано документи, згідно яких її рідна сестра [PERSON], [INFO], батьком якої також зазначено [PERSON], в паспорті, виданому в Німеччині, значиться як «[PERSON]». З огляду на викладене суд дійшов висновку, що досліджені у судовому засіданні докази підтверджують факт того, що заявниця є дочкою [PERSON], [INFO].

Outcome: approved