Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-10 00:00:00

В червні 2018 р. Одеський державний університет внутрішніх справ звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат за період навчання. Заяву мотивував тим, що [PERSON], відповідно до вимог Закону України від 20.12.1990 № 565-ХІІ «Про міліцію», з 15.08.2016 до 12.12.2016 навчалася в Одеському державному університеті внутрішніх справ. У 2016 році наказом Одеського державного університету внутрішніх справ 15.08.2016 № 126 о/с [PERSON] було зараховано курсантом університету та поставлено на всі види продовольчого та речового забезпечення, з виплатою грошового забезпечення. Наказом від 12.12.2016 № 239 о/с, за результатами проведення службового розслідування за доповідною запискою декану факультету № 2 через отримання трьох незадовільних оцінок в період зимової заліково-екзаменаційної сесії 2016 - курсанта [PERSON] було відраховано з університету та звільнено з органів поліції. На виконання вимог ст. 18 Закону України «Про міліцію» (в подальшому зазначена норма кореспондується із положеннями ст. 74 Закону України «Про Національну поліцію»), Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України, затвердженого наказом МВС України № 150 від 14.05.2007, між Відповідачем - [PERSON], Позивачем, та Головним Управлінням Національної поліції в Черкаській області 15.08.2016 було укладено Контракт про здобуття освіти в Університеті. Згідно умов п.п. 2.1.1., 2.1.3., 2.1.7. даного Контракту, Університет зобов'язаний забезпечити теоретичну та практичну підготовку фахівця згідно з навчальними планами та програмами і вимогами освітньо-кваліфікаційних рівнів, харчуванням, речовим майном та грошовим утриманням за нормами, затвердженими нормативно-правовими актами МВС України, працевлаштування випускника (згідно з персональним розподілом) після закінчення повного курсу навчання та одержання відповідної кваліфікації. Особа, яка навчається, в свою чергу, згідно даного Договору, зобов'язана виконувати в повному обсязі навчальну програму відповідної фахової спрямованості та освітньо-кваліфікаційного рівня, сумлінно ставитися до навчання, оволодіти теоретичними знаннями і практичними навичками, сучасними методами роботи з обраної спеціальності, не допускати порушень службової та навчальної дисципліни, складати іспити, заліки, проходити практику та стажування, передбачені навчальними планами і програмами, виконувати навчально-методичні вимоги науково-педагогічного складу, виконувати правила внутрішнього розпорядку університету, дотримуватися вимог законодавства України та нормативно-правових актів з питань проходження служби в ОВС. Особа, що отримує освітні послуги, згідно п.п. 2.3.2., 2.3.6. Контракту, зобов'язана сумлінно ставитися до навчання, у повному обсязі виконувати навчальний план, оволодівати теоретичними знаннями і практичними навичками, а також у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі, за підставами, передбаченими пунктом 3 цього договору, відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком. Відповідно до вимог Контракту, встановлено, що підставою відшкодування фактичних витрат на підготовку є дострокове розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі через небажання продовжувати навчання. Через відсутність інформації від відповідача у справі про можливість добровільного відшкодування заборгованості після надіслання на адресу проживання останнього повідомлень про таку можливість, та через невиконання взятих на себе зобов'язань з добровільного погашення зазначеної заборгованості, університет звертається до суду із зазначеною позовною заявою про відшкодування витрат за навчання колишнім курсантом університету [PERSON] Витрати відшкодовуються згідно з договором про підготовку фахівця в навчальному закладі, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням або управлінням МВС та особою. Згідно порядку розрахунку витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженого наказом від 16.07.2007 №419/831/240/605/537/219/534, на курсанта [PERSON] з 15.08.2016 по 12.12.2016 фактично витрачалися бюджетні кошти в розмірі 10 322,19 грн. (десять тис. триста двадцять дві грн. 19 коп.) На підставі ст.. 18 Закону України «Про міліцію» просить задовольнити позов, оскільки відповідач добровільно грошові кошти за навчання не повернув державі. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не прибула, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся у відповідності до ч.6 ст.128 ЦПК України належним чином, про причину неприбуття не повідомила та не подав відзив, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України за відсутності заперечень до того позивача. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON], відповідно до вимог Закону України від 20.12.1990 № 565-ХІІ «Про міліцію», з 15.08.2016 до 12.12.2016 навчалася в Одеському державному університеті внутрішніх справ. У 2016 році наказом Одеського державного університету внутрішніх справ 15.08.2016 № 126 о/с [PERSON] було зараховано курсантом університету та поставлено на всі види продовольчого та речового забезпечення, з виплатою грошового забезпечення. Наказом від 12.12.2016 № 239 о/с, за результатами проведення службового розслідування за доповідною запискою декану факультету № 2 через отримання трьох незадовільних оцінок в період зимової заліково-екзаменаційної сесії 2016 - курсанта [PERSON] було відраховано з університету та звільнено з органів поліції. На виконання вимог ст. 18 Закону України «Про міліцію» (в подальшому зазначена норма кореспондується із положеннями ст. 74 Закону України «Про Національну поліцію»), Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України, затвердженого наказом МВС України № 150 від 14.05.2007, між Відповідачем - [PERSON], Позивачем, та Головним Управлінням Національної поліції в Черкаській області 15.08.2016 було укладено Контракт про здобуття освіти в Університеті. Через відсутність інформації від відповідача у справі про можливість добровільного відшкодування заборгованості після надіслання на адресу проживання останнього повідомлень про таку можливість, та через невиконання взятих на себе зобов'язань з добровільного погашення зазначеної заборгованості, університет звертається до суду із зазначеною позовною заявою про відшкодування витрат за навчання колишнім курсантом університету [PERSON] Згідно порядку розрахунку витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженого наказом від 16.07.2007 №419/831/240/605/537/219/534, на курсанта [PERSON] з 15.08.2016 по 12.12.2016 фактично витрачалися бюджетні кошти в розмірі 10 322,19 грн. (десять тис. триста двадцять дві грн. 19 коп.) Згідно ч.7 Закону України «Про міліцію», що діяв на час звільнення відповідача, курсанти вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України у разі дострокового розірвання договору через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість чи в разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення вищого навчального закладу, а також особи начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу Міністерства внутрішніх справ України за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. Так, на утримання курсанта міліції згідно порядку розрахунку витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженого наказом від 16.07.2007 №419/831/240/605/537/219/534, на курсанта [PERSON] з 15.08.2016 по 12.12.2016 фактично витрачалися бюджетні кошти в розмірі 10 322,19 грн. (десять тис. триста двадцять дві грн. 19 коп.), з яких грошове забезпечення військовослужбовців 870,91 грн., предмети, матеріали, обладнання та інвентар -3694,00 грн., продукти харчування 4210, 42 грн., оплата теплопостачання 803,93 грн., оплата водопостачання та водовідведення 202,92 грн., оплата електроенергії 540,01 грн. Курсанта [PERSON] було ознайомлено під підпис про суму коштів, які МВС України витратило на навчання в Одеському державному університеті внутрішніх справ за весь період, про що свідчить відповідний розрахунок. Відповідно до норм ст. 1 Закону України «Про загальну структуру і чисельність Міністерства внутрішніх справ України», навчальні заклади включені до загальної структури Міністерства внутрішніх справ України, таким чином, Університет є структурним підрозділом Міністерства внутрішніх справ. В статуті Університету, затвердженому наказом МВС України від 15.05.2012 № 429, також зазначається, що Університет діє у складі Міністерства внутрішніх справ України та підпорядковується йому. Університет, як розпорядник бюджетних коштів згідно із нормами бюджетного законодавства, для виконання своїх обовязків по договору, здійснював фактичні витрати бюджетних коштів з утримання відповідача. Отже, Університет як структурний підрозділ Міністерства внутрішніх справ України, у разі невиконання договірних обовязків, з боку курсантів або молодших фахівців, випускників ВНЗ, має право звернутися до суду для відшкодування бюджетних коштів, які виділялися з державного бюджету і були витрачені на їх утримання. Відповідно до ст. 1 Порядку механізм відшкодування особами, навчання яких за державним замовленням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України прирівнюється до проходження військової служби, витрат, пов'язаних з їх утриманням у таких закладах, у разі: - дострокового розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України у зв'язку з небажанням особи продовжувати навчання або порушенням нею дисципліни; - відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання. Згідно п. 2 Порядку відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим, речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Витрати відшкодовуються згідно з договором про підготовку фахівця в навчальному закладі, який укладається між навчальним закладом, Головним управлінням або управлінням Міністерства внутрішніх справ України (п. 3 Порядку). Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмва від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частина 1 ст. 530 ЦК України зазначає, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно із ст. 610 ЦК України, порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Виходячи з вищенаведеного, відповідно до положень ст. 18 Закону України «Про міліцію», (який діяв на момент виникнення спірних правовідносин) курсанти вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України у разі дострокового розірвання договору через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість чи в разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення вищого навчального закладу, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, повязані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно дост. 611 ч. 1 ЦК Україниу разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. На підставі викладеного позовні вимоги підлягають задоволенню. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved