Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

В січні 2017 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини. В позовній заяві вона вказала, що 23 червня 2015 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб в Чортківському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 130. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачкою, перебуває на її утриманні. Згідно рішення Чортківського районного суду на утримання дочки з відповідача стягнуто аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 700 гривень щомісячно, починаючи з 28 листопада 2016 року до досягнення дитиною повноліття. [PERSON] знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, а тому не може працювати. Інших джерел доходу, крім соціальних виплат, у неї немає. За таких обставин вона просить стягнути з чоловіка аліменти на її утримання у розмірі 1200 гривень, починаючи з часу звернення до суду до досягнення дитиною трьох років. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримують, просять задовольнити. Представник відповідача [PERSON] позову не визнає, вважає його необґрунтованим, безпідставним та просить відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що відповідач [PERSON] є безробітним, не має жодних доходів, окрім матеріальної допомоги, яку йому надають батьки-інваліди, з якими він проживає в с. Кобиловолоки Теребовлянського району. На утриманні відповідача перебувають двоє малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. У власності [PERSON] не має жодного рухомого та нерухомого майна. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 23 червня 2015 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, проте фактично шлюбні відносини між ними припинені. Під час шлюбу у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Позивачка [PERSON] на даний час знаходиться в відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 75 Сімейного кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка, батька дитини, до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4 ст. 84 цього Кодексу право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, необхідною умовою утримання дружини, з якою проживає дитина, є можливість чоловіка надавати матеріальну допомогу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Згідно зі ст. 80 СК України розмір аліментів на утримання одного з подружжя визначається судом в у частці від заробітку, або у твердій грошової сумі. При цьому судом враховується матеріальний стан платника аліментів та стягувача, з урахуванням можливості одержання утримання від батьків та інших обставин, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач здоровий, має працездатний вік, офіційно не працює, однак до суду не надав будь-яких доказів, які давали б підстави вважати, що він не працює з поважних причин. Також з цієї причини не заслуговують на увагу доводи представника відповідача про те, що відповідач [PERSON] знаходиться на утриманні своїх батьків-інвалідів. Таким чином, доводи представника відповідача у даній справі не свідчать про неможливість чоловіка сплачувати аліменти на утримання дружини, що передбачено ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України, оскільки не підтверджують його безсумнівну неможливість взагалі надавати матеріальну допомогу, що є єдиною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку, що передбачено ч. 4 ст. 84 СК України. Також суд враховує те, що на утриманні відповідача перебувають двоє малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. На їх утримання стягуються аліменти згідно рішень Гусятинського районного суду Тернопільської області від 19 березня 2015 року та Чортківського районного суду від 21 грудня 2016 року. З цих міркувань, виходячи з принципу справедливості та розумності, з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд присуджує аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років в твердій грошовій сумі у розмірі 400 гривень щомісячно. У відповідності з вимогами ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України суд стягує з відповідача на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України 640 гривень судового збору.

Outcome: partial