Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

В січні 2014 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, третіх осіб про визнання права власності на земельну ділянку. В березні 2014 року позивачем надано уточнену позовну заяву в якій просила встановити, що померлий [INFO] [PERSON] набув право власності на обов'язкову частку в розмірі ? частини земельної ділянки площею 2,84 га. з кадастровим номером 5323485000-00-001-0380 та ? частину земельної ділянки площею 2,80 га з кадастровим номером 5323485000-00-001-0379, як спадкоємиць після померлого [INFO] [PERSON] та визнати за нею право власності на вказані земельні ділянки. Свої вимоги звернення до суду обґрунтовує тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] За життя він успадкував після смерті свого батька [PERSON] ? частину земельної ділянки площею 2,84 га. та ? частину земельної ділянки площею 2,80 га., що розташовані на території Старосанжарської сільської ради Новосанжарського району, але внаслідок хвороби документально не оформив. Постановою нотаріуса від 14.01.2014 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, тому вимушена звернутись з цим позовом до суду. Позивач в судове засідання не зявилася, надала через канцелярію суду заяву в якій просила позов задовольнити повністю, справу розглянути без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Через канцелярію суду надано заяву Старосанжарської сільської ради Новосанжарського району про розгляд справи у їх відсутність. Позовні вимоги визнали в повному обсязі. Третя особа [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, проти розгляду справи не заперечує. Треті особи: відділ Держземагенства у Новосанжарському районі та друга полтавська державна нотаріальна контора, Новосанжарська державна нотаріальна контора в судове засідання не з'явились, надали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. При винесенні судового рішення покладаються на розсуд суду. Давши оцінку матеріалам справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, у зв'язку з наступним. У відповідності зі ст. ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть вбачається, що [PERSON] помер [INFO] (а.с. 7). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 09.04.2013 року [PERSON] помер [INFO]. ( а.с. 8). З Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ПЛ № 179565 від 29 грудня 2004 року вбачається, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,840 гектарів у межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Ситаросанжарської сільської ради Новосанжарського району, кадастровий номер 5323485000-00-001-0380. (а.с. 10). З Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ПЛ № 179165 від 27 червня 2006 року вбачається, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,800 гектарів у межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Ситаросанжарської сільської ради Новосанжарського району, кадастровий номер 5323485000-00-001-0379 (а.с. 11). Відповідно до рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області № 1621/557/12 від 31 жовтня 2012 року [PERSON] є сином померлого [PERSON] та має обов'язкову частку у спадковому майні останнього в розмірі ? частини ( а.с. 12-13). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу та копії паспорта позивачка є дружиною [PERSON] (а.с. 5-6). Суд не може не враховувати, що ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року закріплено обов'язок судів застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколів до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованих Законом України від 17 липня 1997 року, кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності (права власності) інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку про повне задоволення позову.

Outcome: approved