Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

діючи в інтересах позивача, представник звернулася до суду з наведеною вище позовною вимогою, та просила визнати за [PERSON], право власності в порядку спадкування за законом, після померлого [INFO] [PERSON], на будинковолодіння що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Обґрунтовуючи позовну заяву, представник позивача посилається на те, що [INFO] року в с. Мліїв, Городищенського району Черкаської області помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER]. [PERSON] до дня смерті був зареєстрований та постійно проживав в [ADDRESS], і був його власником, що підтверджується довідкою Мліївської сільської ради. За вказаною адресою [PERSON] користувався земельною ділянкою площею 0,35га., не приватизована. [PERSON] являється дочкою покійного, та 10.09.2002 року в Городищенській державній нотаріальній конторі отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на належну покійному земельну частку (пай) у КСГП ім. Симиренка, площею 2,54га.. Разом з тим, коли, 12.03.2016 року, звернулася до Городищенської держаної нотаріальної контори, щоб отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на будинок по [ADDRESS], отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії через відсутність правовстановлюючого документа на будинок. Нерухомість, що по [ADDRESS] складається із житлового будинку загальною площею 43,1кв.м. позначеного на схематичному плані літерою А-1, погреба з шийкою (літера Е), прибудови (літера а), літньої кухні (літера Б), сараю (літера В), сараю (літера Г), сараю (літера Д), сараю (літера Ж), колодязя питного (1), огорожі (2), воріт (3), загальною вартістю 75069,00грн.. До судового засідання сторони не з'явилися, повідомлені вчасно та належним чином. Представник позивача надала заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач надіслав лист про судовий розгляд у відсутності представника Мліївської сільської ради, визнання та не заперечення щодо задоволення позовних вимог. Розгляд матеріалів цивільної справи здійснюється з урахуванням положень ч.2 ст.158, ст.169 ЦПК України. Суд, розглянувши позов в межах заявлених позовних вимог, врахувавши думку учасників судового провадження, та вивчивши наявні докази у справі, приходить до наступного. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності - п.3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування». Із матеріалів справи вбачається, що [INFO] помер [PERSON] (актовий запис №56 від 01.11.2001р., свідоцтво про смерть [NUMBER]), який на день смерті проживав одиноко в будинку по [ADDRESS], що підтверджується довідкою Мліївської сільської ради Городищенського району Черкаської області №1038 від 14.06.2016р.. Відповідно до ст.524 Цивільного кодексу України в редакції 1963р., спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. За даними Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №46425630 від 14.01.2017р., заповіт покійного [PERSON] відсутній, зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №46425626 від 14.01.2017р., 10.09.2002р. видано Свідоцтво про право на спадщину. Інших спадкоємців не встановлено. Отже, у першу чергу право на спадкування за законом після померлого [PERSON], за відсутності інших спадкоємців та заповідального розпорядження, має його донька - [PERSON], позивач у справі. Відповідно до ч.1 ст.529 ЦК України в редакції 1963р., при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. [PERSON], позивач у справі, являючись дочкою померлого, що підтверджується Свідоцтвом про народження [NUMBER] від 13.06.1956р., Свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] від 22.03.1975р., Свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 19.04.1977р., Свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] від 08.08.1981р., як єдиний спадкоємець покійного [PERSON] звернулася до державного нотаріуса Городищенської державної нотаріальної контори. 10.09.2002 року [PERSON], позивачу у справі, видано Свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) у КСГП ім. Симиренка, площею 2,54га., що належала спадкодавцю. 12.03.2016 року [PERSON], позивачу у справі, державним нотаріусом Городищенської державної нотаріальної контори було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, так як у спадкоємця відсутній правовстановлюючий документ, який би підтверджував право власності померлого [PERSON] на будинок в с. Млієві, Городищенського району Черкаської області (постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії). Згідно ст.328 ч.1 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом - ч.2 ст. 328 ЦК України. Вбачається, за даними довідки Городищенського відділку КП «Черкаське обласне об'єднане бюро» №887 від 12.03.2016р., що право власності за [PERSON], проживаючим за адресою: [ADDRESS], не зареєстровано. Разом з тим, за довідками Мліївської сільської ради Городищенського району Черкаської області №1037 від 14.06.2016р., №1038 від 14.06.2016р., №1039 від 14.06.2016р.; даними витягу із погосподарської книги №585 від 14.06.2016р., будинок та надвірні споруди по [ADDRESS], згідно із записами у погосподарській книзі №15 на 2011-2015 року, належать [PERSON], який помер [INFO]. За вказаною адресою, на час смерті, [PERSON] користувався земельною ділянкою 0.35га., неприватизована. На даний час користувачем земельної ділянки є його дочка [PERSON]. За роз'ясненням листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», при вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. Тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Отже, належність спадкового майна, житлового будинку та надвірних споруд за адресою: [ADDRESS], що складається із житлового будинку загальною площею 43,1кв.м. позначеного на схематичному плані літерою А-1, погреба з шийкою (літера Е), прибудови (літера а), літньої кухні (літера Б), сараю (літера В), сараю (літера Г), сараю (літера Д), сараю (літера Ж), колодязя питного (1), огорожі (2), воріт (3), загальною вартістю 75069,00грн., покійному [PERSON], є підтверджена. Пунктом 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», роз'яснено, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. У випадках відсутності правовстановлюючих документів у зв'язку з їх втратою та відсутності реєстрації об'єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім'я спадкодавця), коли перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину, п.3.3 вищенаведеного листа, його право має бути визнано в судовому порядку, і судам слід задовольняти вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, суд у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки, позивач [PERSON], являючись спадкоємцем за законом померлого [INFO] [PERSON], прийнявши спадщину у строки визначені законодавством, використала можливість оформити спадкове майно через нотаріальну контору, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, є позбавлена можливості в інший спосіб реалізувати свої права, то позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved