Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

Головний лікар Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просив вирішити питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку [PERSON], [INFO]. В обґрунтування заяви зазначено наступне. [PERSON], 25.03.1979р.н., що мешкає за адресою: м. Запоріжжя, вул. Адмірала Макарова, буд. 43, є інвалідом II групи по психічному захворюванню. Страждає психічним розладом з 2005 року. Більш 10 госпіталізацій в стаціонар. Захворювання протікає безперервно. У клінічній картині галюцинаторно-параноїдна симптоматика з агресією по відношенню до матері, у періоди загострення конфліктує й загрожує сусідам. Остання виписка зі стаціонару 04.09.2015 року. Згідно заяви матері [PERSON]: «Увесь час лається, лізе битися, захищаюся кочергою або молотком, що під рукою, дуже страшно. Коли приступ проходить вона нічого не пам'ятає, говорить, що я брешу. Загрожує, що коли я втрачу силу, вона буде мене бити». Матір'ю викликана спеціалізована бригада швидкої медичної допомоги. 22.06.2017 р. о 09.50 доставлена в приймальне відділення КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР. Оглянута черговим лікарем-психіатром, який підтвердив загострення важкого психічного розладу з агресивними тенденціями. Госпіталізована в примусовому порядку у зв'язку з тим, що не дала згоди на госпіталізацію. 22.06.2017 р. об 11.00 оглянута комісією лікарів-психіатрів, яка дійшла висновку, що хвора страждає тяжким психічнім захворюванням у формі шизофренії, параноїдної форми, безперервний тип перебігу з формуванням емоційно-вольового дефекту. Параноїдний синдром з агресивними тенденціями (агресія на адресу матері). Згідно зі ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусова госпіталізація доцільна. Лікування можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару. У судовому засіданні представник психіатричного закладу доводи заяви підтримав з підстав, викладених в ній, і просив суд задовольнити заяву. [PERSON] у судовому засіданні не заперечувала відносно задоволення даної заяви. Прокурор заяву підтримала і просила суд винести рішення про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, лікаря-психіатра, особи, щодо якої вирішується питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку, думку прокурора, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. У своєму рішенні Європейський Суд з прав людини (справа «[PERSON] проти України») від 17.04.2014 року зазначив, що особа не може вважатися «Психічно хворою» та позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов; по-перше, об'єктивна медична експертиза повинна достовірно показати, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання. Як вбачається з висновку комісії лікарів-психіатрів від 22.06.2017 року, [PERSON], страждає на тяжкий психічний розлад у вигляді у формі шизофренії, параноїдної форми, безперервний тип перебігу з формуванням емоційно-вольового дефекту. Параноїдний синдром з агресивними тенденціями (агресія на адресу матері). Госпіталізація обґрунтована. Обстеження та лікування можливі лише в умовах психіатричного стаціонару. Надані суду пояснення лікаря-психіатра, зокрема, про те, що [PERSON] з 2005 р. страждає на вищезазначений психічний розлад, на даний час психічний стан останньої погіршився, внаслідок чого являє небезпеку для оточуючих, в звязку з чим потребує примусової госпіталізації до психіатричної лікарні для обстеження та лікування, суд вважає доказами по справі, підтверджуючими необхідність госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку. Таким чином, зібрані у справі докази і їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення даної заяви.

Outcome: approved