overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

В травні 2017 р. [PERSON]\~ звернулась до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову. Свої вимоги мотивувала тим, що 18.10.2009 р. померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частка квартири [ADDRESS]. В звязку з цим Орган опіки та піклування звернувся до суду з метою захисту прав неповнолітніх дітей померлої [PERSON] та [PERSON] Так, згідно Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05.11.2015 р. визнано, що [PERSON] на праві власності належала 1/2 частка квартири [ADDRESS]. Також при розгляді справи судом було вжито заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на вказану квартиру. Проте на теперішній час заявниці та її братові виповнилось 18 років, проте накладений на квартиру арешт не дає їм можливості реалізувати свої спадкові права після смерті матері належним чином. Посилаючись на вищевикладене, [PERSON]\~ просить суд скасувати вищезазначені заходи\~ забезпечення позову та зняти арешт з майна. В судове засідання сторони не з`явились , повідомлялись судом про розгляд справи належним чином. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. В провадженні Органу опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради, який діє в інтересах неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] до [PERSON], третя особа Служба у справах дітей адміністрації Ленінського району Миколаївської міської ради про визнання квартири спільною сумісною власністю і визначення часток подружжя, визнання за дітьми права власності в порядку спадкування за законом. Відповідно до Ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14.08.2015 р. було вжито заходів забезпечення позову по вищезазначеній справі, а саме\~ накладено арешт на квартиру [ADDRESS], що належить на праві власності\~ [PERSON]. Згідно Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05.11.2015 р. визнано, що [PERSON] на праві власності належала 1/2 частка квартири [ADDRESS]. Зі змісту заяви [PERSON] та матеріалів справи вбачається, що діти померлої [PERSON] [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями після смерті їх матері та їм вже виповнилось 18 років, в звязку з чим вони мають намір оформити свої спадкові права після смерті матері. Однак вони не мають можливості оформити свої спадкові права після смерті матері, оскільки на спадкове майно вищевказану квартиру, було накладено арешт. Відповідно до\~ ч. 3 ст. 154 ЦПК України\~ заходи забезпечення позову\~ можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Згідно з ч. 6 ст. 154 ЦПК України суд може\~ одночасно з ухваленням судового\~ рішення\~ або після цього постановити\~ ухвалу про скасування заходів забезпечення позову. Враховуючи вищевикладене\~ та приймаючи до уваги, що на теперішній час відсутня необхідність тримання спірного майна квартири - під арештом, суд вважає за необхідне скасувати заходи забезпечення позову у вигляді арешту майна. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

В травні 2017 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів. Вказувала на те, що вона та відповідач є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO] Оскільки відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надавав, згідно рішення суду від 24.02.2012 р. з нього було стягнуто аліменти на користь позивачки на утримання сина в твердій грошовій сумі 1000,00 грн. щомісячно. Проте у зв'язку зі зміною матеріального стану сторін, великими витратами на утримання неповнолітньої дитини визначений розмір аліментів є недостатнім, необхідні значно більші витрати на забезпечення її потреб. Посилаючись на вищевикладене позивачка просить суд змінити розмір аліментів, які сплачує [PERSON] на її користь на утримання дитини [PERSON], та стягувати з відповідача в подальшому аліменти в розмірі 1/3 частини його щомісячного доходу (заробітку), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину починаючи з дня пред'явлення позову до моменту досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги змінив, зменшивши до 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Відповідач та його представник погодились із стягненням 1/4 частини доходу, визнавши уточнені вимоги в повному обсязі. Судом сторонам, відповідно до ч.2 ст.174 ЦПК України, були роз'яснені положення ст.174 ЦПК України. Проти постановлення рішення про задоволення позову відповідач не заперечував. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити , оскільки, відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ч.ч.3,4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову, ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ч.4 ст.174 ЦПК України, відповідно до якої у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення сторін, без дослідження доказів по справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки позов не суперечить закону не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 88 ЦПК з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп. На підставі ст.ст. 21, 24, 110, 111, 112, 180, 182, 184,192 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-23 00:00:00

В травні 2017 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги мотивувала тим, що вона та відповідач є батьками малолітньої дитини [PERSON], [INFO] Дитина проживає з матірю та знаходиться на її утриманні, оскільки матеріальну допомогу на утримання доньки відповідач в добровільному порядку не надає. Посилаючись на вищевикладене, позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини, [PERSON], [INFO], в розмірі 1\~500 грн. 00 коп. щомісячно, з дати подачі позову до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до заяви, позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила про розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Від нього до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Згідно письмових заперечень відповідач позовні вимоги визнавав частково. Вказував, що він офіційно працює та згоден сплачувати аліменти на утримання доньки в розмірі ? частки від всіх видів його заробітку. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. Відповідно до Свідоцтва про народження [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] Згідно матеріалів справи вбачається, що малолітня [PERSON], [INFO], проживає за адресою: [INFO], разом з матірю [PERSON] Зі змісту позову вбачається, що відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання доньки не надає. Разом з тим, згідно Довідки від 14.07.2017 р. за № 134 виданої КП «Дочірнє підприємство стоматологічної поліклініки №1» [PERSON], працює в поліклініці на посаді зубного техніка та його дохід за період з 01.07.2016 р. по 30.06.2017 р. склав 16\~757 грн. 84 коп. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.ст.\~182,\~183 СК України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей тощо. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.\~\~ Оцінюючи надані докази та враховуючи, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, відповідач працює, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, а саме необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітків (доходів) відповідача, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 29.05.2017 р. та до досягнення нею повноліття. Розмір аліментів визначений судом з урахуванням матеріального становища сторін і не суперечить інтересам дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп. На підставі ст.ст. 21, 24, 110, 111, 112, 180, 182, 184 СК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

В травні 2017 р. [PERSON] звернулась з вищевказаним позовом, в якому зазначає, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 07.09.2012 р. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає та після розірвання шлюбу буде проживати разом з нею. Шлюбні відносини між нею та відповідачем фактично припинені з вересня 2016 р., сумісне життя не склалося. За позовом [PERSON] просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує, просить задовольнити, прізвище після розірвання шлюбу просить не змінювати. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає. Перевіривши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію сторін, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, оскільки бажання [PERSON] розірвати шлюб відповідає її інтересам. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

В травні 2017 р. [PERSON] звернулась з вищевказаним позовом, в якому зазначає, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 24.09.1983 р. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини між нею та відповідачем фактично припинені з середини 2016 р., сумісне життя не склалося, перебування у шлюбі суперечить її інтересам. Відповідач ухиляється від розірвання шлюбу в органах ДРАЦС. За позовом [PERSON] просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує, просить задовольнити. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає. Перевіривши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію сторін, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, оскільки бажання [PERSON] розірвати шлюб відповідає її інтересам. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

В травні 2017 р. [PERSON] звернулась з вищевказаним позовом, в якому зазначає, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 25.07.2014 р. Під час перебування у фактичних шлюбних стосунках з [PERSON] у них [INFO] народився син - [PERSON] Шлюбні відносини між нею та відповідачем фактично припинені у грудні 2016 р., сумісне життя не склалося, примирення не можливе. Після розірвання шлюбу прізвище змінювати не має наміру. За позовом [PERSON] просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує, просить задовольнити. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає. Перевіривши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію сторін, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, оскільки бажання [PERSON] розірвати шлюб відповідає її інтересам. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-27 00:00:00

В травні 2017 р. [PERSON]. звернулась з позовною заявою до [PERSON] Вказувала, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 1995 р., подружжя неповнолітніх дітей не має. Подружні відносини припинились в зв'язку зі втратою поваги, взаєморозуміння, різних поглядів на життя. Спільного господарства сторони не ведуть. Посилаючись на вищевикладене, позивачка просить суд розірвати шлюб . Відповідно до заяви позивачка просила про розгляд справи без її участі, підтримала вимоги та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач, згідно заяви, позов визнав. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09.06.1995 р. Подружжя неповнолітніх дітей не має. Подружні відносини між сторонами припинені, спільного господарства вони не ведуть. Сім'я припинила своє існування остаточно, подальше її збереження неможливе. Майновий спір не заявлявся. Відповідно до ч. 1\~ст. 21 Сімейного кодексу України\~шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З'ясувавши фактичні взаємини між подружжям, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами потрібно розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп. На підставі ст. ст.\~21,\~24,\~110,\~112,\~113 СК України\~та ст. ст.\~10,\~60,\~212,\~214,\~ ЦПК України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-27 00:00:00

В травні 2017 р. [PERSON] звернулась з позовною заявою до [PERSON] Вказувала, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 2014 р., подружжя має малолітню дитину, [PERSON], [INFO] Подружні відносини припинились в зв'язку зі втратою поваги, взаєморозуміння, різних поглядів на життя, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Посилаючись на вищевикладене, позивачка просить суд розірвати шлюб . Відповідно до заяви позивачка просила про розгляд справи без її участі, підтримала вимоги та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач відповідно до заяви просив про розгляд справи за його відсутності. Проти позовних вимог не заперечував. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25.04.2014 р., мають малолітню дитину, [PERSON], [INFO] Подружні відносини між сторонами припинені, спільного господарства вони не ведуть. Сім'я припинила своє існування остаточно, подальше її збереження неможливе. Майновий спір не заявлявся. За домовленістю сторін дитина проживає разом з матірю. Відповідно до ч. 1\~ст. 21 Сімейного кодексу України\~шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З'ясувавши фактичні взаємини між подружжям, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами потрібно розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп. На підставі ст. ст.\~21,\~24,\~110,\~112,\~113 СК України\~та ст. ст.\~10,\~60,\~212,\~214,\~226 ЦПК України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-27 00:00:00

В травні 2017 р. [PERSON] звернулась з позовною заявою до [PERSON] Вказувала, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 2015 р., подружжя має малолітню дитину, [PERSON], [INFO] Подружні відносини припинились в зв'язку зі втратою поваги, взаєморозуміння, різних поглядів на життя. Спільного господарства сторони не ведуть. Посилаючись на вищевикладене, позивачка просить суд розірвати шлюб . Відповідно до заяви позивачка просила про розгляд справи без її участі, підтримала вимоги та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач , згідно заяви, позов визнав. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23.04.2015 р. Від спільного проживання мають малолітню дитину, [PERSON], [INFO] Подружні відносини між сторонами припинені, спільного господарства вони не ведуть. Сім'я припинила своє існування остаточно, подальше її збереження неможливе. Майновий спір не заявлявся. За домовленістю сторін дитина проживає разом з матірю. Відповідно до ч. 1\~ст. 21 Сімейного кодексу України\~шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З'ясувавши фактичні взаємини між подружжям, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами потрібно розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп. На підставі ст. ст.\~21,\~24,\~110,\~112,\~113 СК України\~та ст. ст.\~10,\~60,\~212,\~214,\~226 ЦПК України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

В травні 2017 р. [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначає, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 1995 р. Від шлюбу у неї з відповідачем народилось двоє дітей. В період сумісного проживання і за спільні кошти ними було придбано житлове приміщення двокімнатна квартира [ADDRESS]. Згідно договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу 14.03.2003 р., зазначена вище квартира належить на праві власності [PERSON] Право власності відповідача на вказане нерухоме майно зареєстровано ТОВ «ЗМБТІ» 18.03.2003 р. Зазначене майно є об»єктом права спільної сумісної власності. Посилаючись на ст.ст.60, 61, 69, 70, 71 СК України, за позовом [PERSON] просить визнати за нею право власності на ? частину квартири [ADDRESS] у порядку поділу спільного майна подружжя та стягнути судові витрати. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує, просить задовольнити. Відповідач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає. Вивчивши обставини справи, приймаючи до уваги позицію сторін, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позов заявлений обґрунтовано та підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Судом встановлено та перевірено доказами, що сторони з 28.04.1995 р. по 16.06.2014 р. перебували в зареєстрованому шлюбі, про що надано копію рішення суду (а.с.4). 14.03.2003 р. за договором купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 714 [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS] (а.с.6). Право власності відповідача на згадану нерухомість зареєстровано ОП «ЗМБТІ» (а.с.5). Згідно ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя. Стаття 69 СК передбачає, що дружина та чоловік мають право на розділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. При розділі майна, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором, що встановлено ч.1 ст.70 СК України та ст.372 ЦК України. З наведеного вище, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] законний, обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі. В силу ст.88 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-17 00:00:00

В травні 2017 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що 26.06.2010 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб, зареєстрований Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 378. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спір про поділ майна відсутній. Посилаючись на те, що шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство сторони не ведуть, між ними було втрачено почуття любові та взаємоповаги, збереження сімї неможливе, позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою. Позивач в судове засідання не з*явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі, просить розірвати укладений між ним та відповідачкою шлюб. Відповідачка в судове засідання не з*явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує, позов визнала в повному обсязі. Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Як передбачено ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в Постанові № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення в цивільній справі» за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Таким чином, зважаючи на повне визнання позову відповідачкою та той факт, що визнання відповідачем позову, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд доходить висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved