Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-07 00:00:00

До Білгород-Дністровського міськрайнного суду Одеської області 29.05.2020 року звернулась позивачка [PERSON] із зазначеною позовною заявою, вказуючи, що з 05.02.2000 року перебувала у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу у сторін є неповнолітні діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом з позивачкою, відповідач, який проживає окремо, матеріальну допомогу на утримання дітей в добровільному порядку не надає, що стало підставою для звернення позивача із позовною заявою про стягнення аліментів на утримання дітей в розмірі 4000,00 грн. (з розрахунку 2000,00 грн. на одну дитину) щомісячно, але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 29.05.2020 року. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01.06.2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у справі. Ухвалою суду від 06.07.2020 року розгляд справи було відкладено через неявку відповідача. Ухвалою суду від 29.07.2020 року судове засідання було відкладено за клопотанням відповідача [PERSON] . В судове засідання 08.09.2020 року сторони по справі не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. В матеріалах справи міститься заява позивачки від 29.07.2020 року з проханням справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує. 08 вересня 2020 року відповідач надав до суду заяву з проханням судове засідання провести без його участі, позовні вимоги визнає частково, а саме в розмірі 1200 гривень аліментів на кожну доньку окремо. Просив суд врахувати, що він наразі не працевлаштований, поганий стан здоров`я та доглядає за матір`ю похилого віку. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 05 лютого 2020 року сторони уклали шлюб який було зареєстровано виконавчим комітетом Бритівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області. [INFO] у сторін народилась донька [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] видане повторно виконкомом Бритівської сільської ради 29.09.2015 року, актовий запис № 1. [INFO] у сторін народилась друга донька [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] видане Бритівською сільською радою 18.02.2005 року, актовий запис № 3. Тривалий час відповідач проживає окремо від сім`ї, що підтверджується довідкою виконкому Шабівської сільської ради № 320 від 22.05.2020 року. Діти знаходяться на повному утриманні матері. З письмових пояснень позивачки вбачається, що відповідач не приймає участі в утриманні дітей. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XIIта набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею ст.51 Конституції України гарантовано, а ст.180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності дост.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання них окремо від дитини не впливає на об`єм їх прав та не звільняє від обов`язків відносно дитини. У відповідності дост.150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При ухиленні їх від цього обов`язку кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку. Відповідно до ч.3 ст.181СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.2 т.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Оцінюючи встановлене, подані докази, враховуючи зазначені вимоги закону, виходячи із засад справедливості та захисту прав дитини, з врахуванням того, що приймати участь в утриманні дитини повинні двоє батьків, беручи до уваги вимоги ч.2 ст.182 СК України, а також те, що відповідач позов визнав частково, суд дійшов висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача аліменти у розмірі 1400 гривень щомісячно для кожної дитини окремо, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.05.2020 року та до досягнення дітьми повноліття. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Наведені норми імперативно закріплюють обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення ними повноліття. Сторони не можуть домовитися про розмір аліментів на утримання дитини, а тому кошти на утримання дитини (аліменти) підлягають присудженню за рішенням суду. Частиною 1 статті 191 СК України, встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», звільняються від судового збору позивачі - позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки, позивачі у справах про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору, покласти на відповідача оплату судового збору у розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial