overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

В червні 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 13 932 грн. 93 коп. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що між сторонами 20 червня 2011 року укладено без номерний кредитний договір, відповідно до умов якого, відповідач отримала кредит в сумі 1 400 грн. зі сплатою 30 % відсотків на рік за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. Відпо-відач не виконує взяті на себе зобовязання по поверненню грошових коштів, вна-слідок чого станом на 30 квітня 2017 року утворилась заборгованість в сумі 13 932 грн. 93 коп. В судове засідання представник позивача подав заяву про слухання справи у його відсутності та просить задовольнити позовні вимоги. Відповідач, яка повідомлялась про час і місце слухання справи належним чи-ном, в судове засідання не зявилась. У відповідності до ст.223 ч.4 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що 20 червня 2011 року між ПАТ КБ «При-ватБанк» та [PERSON] укладено безномерний кредитний договір, відповідно до умов якого, відповідач отримав кредит в сумі 1 400 грн. зі сплатою 30 % відсотків на рік за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. Від-повідач не виконує взяті на себе зобовязання по поверненню грошових коштів, внаслідок чого станом на 30 квітня 2017 року утворилась заборгованість в сумі 13 932 грн. 93 коп. з яких: 1 351 грн. 88 коп. заборгованість за кредитом; 9 041 грн. 39 коп. - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 2 400 грн. забор-гованість по пені; 500 грн. штраф фіксована частина; 639 грн. 66 коп. штраф процентна складова. Ці обставини підтверджуються: заявою-анкетою на відкриття рахунку від 20 червня 2011 року; умовами надання споживчого кредиту фізичним особам; розра-хунком заборгованості по кредиту. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов?язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зо-бов?язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від пози-чальника процентів від суми позики,якщо інше не встановлено договором або за-коном. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ст.526 ЦК України зобов?язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного зако-нодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оцінюючи встановлене суд приходить до висновку, що [PERSON] не вико-нала в повному обсязі взяті на себе зобовязання по кредитному договору в резуль-таті чого станом на 30 квітня 2017 року утворилась заборгованість в сумі 13 932 грн. 93 коп., які підлягають стягненню з відповідача в примусовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

В червні 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 33 939 грн. 62 коп. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що між сторонами 10 листопада 2011 року укладено без номерний кредитний договір відповідно до умов якого, відповідач отримала кредит в сумі 17 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач не виконує взяті на себе зобовязання по поверненню грошових коштів, внаслідок чого станом на 26 квітня 2017 року утворилась заборгованість. В судове засідання представник позивача подав заяву про слухання справи у його відсутності та просить задовольнити позовні вимоги. Відповідач, яка повідомлялась про час і місце слухання справи належним чи-ном, в судове засідання не зявилась. У відповідності до ст.169 ч.4 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що 10 листопада 2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір відповідно до умов якого, відповідач отримала кредит в сумі 17 000 грн. зі сплатою відсотків за корис-тування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач не ви-конує взяті на себе зобовязання по поверненню грошових коштів, внаслідок чого станом на 31 жовтня 2016 року утворилась заборгованість в сумі 33 939 грн. 62 коп. з яких: 11 201 грн. 59 коп. заборгованість за кредитом; 10 884 грн. 84 коп. - забо-ргованість по процентах за користування кредитом; 9 760 грн. 83 коп. заборгова-ність по пені; 500 грн. штраф; 1 592 грн. 36 коп. штраф процентна складова. Ці обставини підтверджуються: заявою-анкетою на відкриття рахунку від 10 листопада 2011 року; умовами надання споживчого кредиту фізичним особам; роз-рахунком заборгованості по кредиту. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов?язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зо-бов?язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від пози-чальника процентів від суми позики,якщо інше не встановлено договором або за-коном. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ст.526 ЦК України зобов?язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного зако-нодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оцінюючи встановлене суд приходить до висновку, що [PERSON] не виконала в повному обсязі взяті на себе зобовязання по кредитному договору в ре-зультаті чого станом на 26 квітня 2017 року утворилась заборгованість в сумі 33 939 грн. 62 коп., які підлягають стягненню з відповідача в примусовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

В червні 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 36 533 грн. 49 коп. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що між сторонами 31 березня 2011 року укладено без номерний кредитний договір, відповідно до умов якого, відповідач отримав кредит в сумі 17 000 грн. зі сплатою відсотків за корис-тування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач не ви-конує взяті на себе зобовязання по поверненню грошових коштів, внаслідок чого станом на 26 квітня 2017 року утворилась заборгованість. В судове засідання представник позивача подав заяву про слухання справи у його відсутності та просить задовольнити позовні вимоги. Відповідач, який повідомлявся про час і місце слухання справи належним чином, в судове засідання не зявився. У відповідності до ст.169 ч.4 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що 31 березня 2011 року між ПАТ КБ «При-ватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір відповідно до умов якого, від-повідач отримав кредит в сумі 17 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач не виконує взяті на себе зобовязання по поверненню грошових коштів, внаслідок чого станом на 26 квітня 2017 року утворилась заборгованість в сумі 36 533 грн. 49 коп. з яких: 10 699 грн. 29 коп. заборгованість за кредитом; 8 837 грн. 21 коп. - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 14 781 грн. 11 коп. заборгованість по пені; 500 грн. штраф фіксована частина; 1 715 грн. 88 коп. штраф процентна складо-ва. Ці обставини підтверджуються: заявою-анкетою на відкриття рахунку від 31 березня 2011 року; умовами надання споживчого кредиту фізичним особам; розра-хунком заборгованості по кредиту. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов?язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зо-бов?язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від пози-чальника процентів від суми позики,якщо інше не встановлено договором або за-коном. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ст.526 ЦК України зобов?язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного зако-нодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оцінюючи встановлене суд приходить до висновку, що [PERSON] не вико-нав в повному обсязі взяті на себе зобовязання по кредитному договору в резуль-таті чого станом на 26 квітня 2017 року утворилась заборгованість в сумі 36 533 грн. 49 коп., які підлягають стягненню з відповідача в примусовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

В червні 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 39 266 грн. 87 коп. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що між сторонами 10 лютого 2014 року укладено без номерний кредитний договір, відповідно до умов якого, відповідач отримав кредит в сумі 500 грн. зі сплатою 30 % відсотків на рік за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання по поверненню грошових коштів, внаслідок чого станом на 30 квітня 2017 року утворилась заборгованість. В судове засідання представник позивача подав заяву про слухання справи у його відсутності та просить задовольнити позовні вимоги. Відповідач, який повідомлявся про час і місце слухання справи належним чином, в судове засідання не з'явився. У відповідності до ст.169 ч.4 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом об'єктивно встановлено, що 10 лютого 2014 року між ПАТ КБ «При-ватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір відповідно до умов якого, відповідач отримав кредит в сумі 500 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання по поверненню грошових коштів, внаслідок чого станом на 30 квітня 2017 року утворилась заборгованість в сумі 39 266 грн. 87 коп. з яких: 4 358 грн. 48 коп. - заборгованість за кредитом; 29 562 грн. 35 коп. - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 3 000 грн. - пеня; 500 грн. - штраф фіксована частина; 1 846 грн. 04 коп. - штраф процентна складова. Ці обставини підтверджуються: заявою-анкетою на відкриття рахунку від 10 лютого 2014 року; умовами надання споживчого кредиту фізичним особам; розра-хунком заборгованості по кредиту. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов?язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зо-бов?язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від пози-чальника процентів від суми позики,якщо інше не встановлено договором або за-коном. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ст.526 ЦК України зобов?язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного зако-нодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оцінюючи встановлене суд приходить до висновку, що [PERSON] не виконав в повному обсязі взяті на себе зобов'язання по кредитному договору в результаті чого станом на 30 квітня 2017 року утворилась заборгованість в сумі 39 266 грн. 87 коп., які підлягають стягненню з відповідача в примусовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

В червні 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 50 251 грн. 76 коп. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що між сторонами 17 червня 2010 року укладено без номерний кредитний договір відповідно до умов якого, відповідач отримала кредит в сумі 4 000 грн. зі сплатою відсотків за корис-тування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за креди-том. Відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання по поверненню грошових коштів, внаслідок чого станом на 31 травня 2017 року утворилась заборгованість. В судове засідання представник позивача подав заяву про слухання справи у його відсутності та просить задовольнити позовні вимоги. Відповідач, яка повідомлялась про час і місце слухання справи належним чи-ном, в судове засідання не з'явилась. У відповідності до ст.169 ч.4 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом об'єктивно встановлено, що 17 червня 2010 року між ПАТ КБ «При-ватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір відповідно до умов якого, відповідач отримала кредит в сумі 4 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Від-повідач не виконує взяті на себе зобов'язання по поверненню грошових коштів, внаслідок чого станом на 31 травня 2017 року утворилась заборгованість в сумі 50 251 грн. 76 коп. з яких: 6 120 грн. 59 коп. - заборгованість за кредитом; 38 362 грн. 04 коп. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 2 900 грн. - пеня; 500 грн. - штраф фіксована частина; 2 369 грн. 13 коп. - штраф процентна складова. Ці обставини підтверджуються: заявою-анкетою на відкриття рахунку від 17 червня 2010 року; умовами надання споживчого кредиту фізичним особам; розра-хунком заборгованості по кредиту. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов?язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зо-бов?язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від пози-чальника процентів від суми позики,якщо інше не встановлено договором або за-коном. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ст.526 ЦК України зобов?язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного зако-нодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оцінюючи встановлене суд приходить до висновку, що [PERSON] не ви-конала в повному обсязі взяті на себе зобов'язання по кредитному договору в ре-зультаті чого станом на 31 травня 2017 року утворилась заборгованість в сумі 50 251 грн. 76 коп., які підлягають стягненню з відповідача в примусовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

В червні 2017 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 70 248 дол. США 69 центів. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що між сторонами 07 травня 2007 року укладено кредитний договір № 07/109-608-18 відповідно до умов якого, від-повідач отримала кредит в сумі 49 725 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12.5% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відпові-дач не виконує взяті на себе зобовязання по поверненню грошових коштів, внаслідок чого станом на 13 квітня 2017 року утворилась заборгованість. В судове засідання представник позивача подав заяву про слухання справи у його відсутності та просить задовольнити позовні вимоги. Відповідач, яка повідомлена про час і місце слухання справи належним чином, в судове засідання не зявилась. У відповідності до ст.223 ч.4 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що 07 травня 2007 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 07/109-608-18 відповідно до умов якого, відповідач отримала кредит в сумі 49 725 дол. США зі сплатою відсотків за користу-вання кредитом у розмірі 12.5% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач не виконує взяті на себе зобовязання по поверненню грошових коштів, вна-слідок чого станом на 13 квітня 2017 року утворилась заборгованість в сумі 70 248 дол. США 69 центів з яких: 39 464 дол. США заборгованість за кредитом та 30 783 дол. США 83 центи - заборгованість по процентах за користування кредитом. Ці обставини підтверджуються: кредитним договором від 07 травня 2007 року № 07/109-608-18; розрахунком заборгованості по кредиту. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінан-сова установа (кредитодавець) зобов?язується надати грошові кошти (кредит) позичаль-никові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов?язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичаль-ника процентів від суми позики,якщо інше не встановлено договором або законом. Роз-мір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ст.526 ЦК України зобов?язання має виконуватися належним чином відпові-дно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оцінюючи встановлене суд приходить до висновку, що [PERSON] не виконала в повному обсязі взяті на себе зобовязання по кредитному договору в результаті чого станом на 13 квітня 2017 року утворилась заборгованість в сумі 70 248 дол. США 69 центів, які підлягають стягненню з відповідача в примусовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

В червні 2017 року позивач [PERSON] Ендрю звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач вказав, що 17 травня 2007 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 966. Від подружнього життя в них дітей немає. З відповідачкою разом не проживають з липня 2016 року, спільного господарства не ведуть. [PERSON] проживає в Україні, не бажає жити разом з ним. Подружні відносини стали неприязними, сторони втратили довіру і почуття один до одного. Фактично їх сімя розпалася, існує лише формально, тому позивач прийшов до висновку про необхідність розірвання шлюбу. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала в суд заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Судом встановлено, що 17 травня 2007 року сторони зареєстрували шлюб у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 966. Від подружнього життя в них дітей немає. Сторони разом не проживають з липня 2016 року, спільного господарства не ведуть. Причиною розірвання шлюбу є суперечки, що виникають між ними, подружні відносини стали неприязними, сторони втратили довіру і почуття. Згідно вимог ч. 1 ст. 24, ч.ч. 3 та 4 ст. 56 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім'ї є неможливим і це буде суперечити інтересам позивача, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-13 00:00:00

В червні 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з названою вище позовною заявою, в якій зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 08.10.2011 року Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 536. Від даного шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що з відповідачем по справі сімейні стосунки припинені по причині відсутності між ними взаємного порозуміння та поваги один до одного, що призвело до серйозних суперечок, припинення сімейних стосунків, до втрати почуття любові один до одного. Позивач вважає, що подальше сумісне життя і збереження сім'ї з відповідачем є неможливим. Майнового спору та спору щодо місця проживання дитини вони не мають. Посилаючись на наведене, позивач просив позов задовольнити. В судове засідання сторони не з'явилися. Позивач [PERSON] надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] також надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 08.10.2011 року, шлюб зареєстрований Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 536. Від даного шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати з відповідачем. У відповідності до ст.ст. 110-112, 114 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що збереження спільного життя подружжя та шлюбу суперечить інтересам сторін, інтересам їх дитини, це має істотне значення, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved