Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

В січні місяці 2016 року [PERSON] звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON], третя особа: Орган опіки та піклування Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради, про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та встановлення порядку зустрічей з дитиною. В обґрунтування позову зазначила, що з 12 листопада 2005 року вона та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбу, від якого [INFO] народився син, [PERSON]. Подружнє життя у позивача та відповідача не склалося, сторони разом не проживають, неповнолітня дитина проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Так, як подружнє життя у позивача з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, позивач вважає, що збереження шлюбу є неможливим, просить шлюб розірвати, а також визначити проживання дитини разом із матір'ю [PERSON] та встановити порядок зустрічей відповідача із сином кожної суботи з 12:00 до 12:00 годин неділі, оскільки домовленостей з батьком досягнуто не було. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, надала пояснення аналогічні викладених в позовній заяві та на полягала на задоволені своїх позовних вимог. Відповідач у судове засідання не з'явився, його представник позовні вимоги визнав у повному обсязі, проти їх задоволення не заперечував. Представник третьої особи в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечував. Заслухавши думку сторін та дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 12 листопада 2005 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, актовий запис №1281. Під час спільного проживання у позивача та відповідача народився син, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, актова запис №1876. Під час подружнього проживання у сторін виявились різні характери, погляди на шлюб та сім'ю, шлюбні відносини фактично припинилися і шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалась та зберегти її неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Зважаючи на те, що відповідач позов визнав, суд вважає, що позов в цій частині підлягає задоволенню. [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS]. Спеціалістами управління-служби у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної ради м. Дніпропетровська куди був здійснений вихід до вищезазначеного житла та встановлено, що за вказаною адресою фактично проживає [PERSON], за місцем проживання якого відсутнє ліжко для відпочинку та сну дитини. [PERSON] орендує житлове приміщення за адресою: [ADDRESS], де і проживає разом з матір'ю [PERSON] та сином [PERSON]. В ході обстеження зазначеного приміщення, спеціалістами встановлено, що в квартирі охайно, чисто, створені належні умови для проживання, виховання та розвитку дитини. Згідно висновку органу опіки та піклування Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська від 11.05.2016 року № 4/4-1029, вирішено доцільним визначити місце проживання [PERSON], [INFO] разом з матір'ю, [PERSON], 1982 року народження. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитини для повного та гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. малолітня дитини не повинна, крім випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Згідно зі ст. 157 Сімейного кодексу України (далі ? СК України) питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Відповідно до ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дітей суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність старшого сина до кожного з них, вік дітей, стан їх здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні місця проживання малолітньої дитинита вирішуючи спір між матір'ю та батьком щодо місця проживання [PERSON], якому виповнилося 6 років, суд виходить з рівності прав та обов'язків матері й батька відносно дітей, принципу 6 Декларації та вимог положень ч. 2 ст. 160, ст. 161 Сімейного кодексу України (далі - СК України), за якими місце проживання дитини, що досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків і самої дитини. Враховуючи те, що відповідач визнав позовні вимоги в повному обсязі та не заперечує проти задоволення позовних вимог стосовно визначення місця проживання малолітньої дитини разом з матір'ю, суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині визначення місця проживання малолітньої дитини і встановлення порядку зустрічі підлягають задоволенню.

Outcome: approved