Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

Громадянка [PERSON] звернулась в суд з позовною заявою до громадянина [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки, 08.03. [INFO], в розмірі дев'ятсот гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обгрунтування позовних вимог [PERSON] вказала, що 07.09.2008 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем [PERSON] У шлюбі в них народилася дитина, [PERSON], [INFO]. Позивачка вказує про те, що відповідач [PERSON] матеріально дитину не забезпечує, їй самій важко виховувати та утримувати дитину, тому відповідач зобовязаний сплачувати аліменти на дитину відповідно до чинного законодавства України. Позивачка [PERSON] звернулася до суду із письмовою заявою про розгляд цивільної справи за її відсутності (а.с.1). Вважаючи на норми ч.2 ст.158 Цивільного процесуального кодексу України, які надають стороні право заявляти клопотання про розгляд справи за її відсутності, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутність позивачки [PERSON] Відповідач [PERSON] позов визнав частково, суду пояснив слідуюче. На даний момент він офіційно не працює, його доходи є непостійними. [PERSON] вважає недостовірними, вказані в заяві позивачки факти про те, що він не допомагає матеріально дитині. Зі слів відповідача, він проживає з братом та матірю у приватному будинку, підсобного господарства немає. Власником житлового будинку, в якому проживає [PERSON], є його мати. Відповідач не заперечує необхідності сплати ним аліментів на утримання дитини, але не в сумі девятсот гривень, яку вказує позивачка. [PERSON] згідний сплачувати аліменти в сумі, яка передбачається законом, але не може сказати визначений розмір. Заслухавши пояснення відповідача [PERSON], дослідивши письмові докази по справі та взявши до уваги інші фактичні обставини справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Згідно ч.3 ст.181,ч.1 ст.184 Сімейного Кодексу України, кошти за рішенням суду на утримання дитини (аліменти) можуть присуджуватися у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід. Рішенням Демидівського районного суду Рівненської області від 23.09.2015 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.5). Так, у відповідності до копії свідоцтва про народження серія 1-ГЮ №089847 від 18.03.2009 року, позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками малолітньої дитини, [PERSON], [INFO] (а.с.4). Норми ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України вказують на те, що при визначенні розміру аліментів в межах позовних вимог, суд враховує стан здоровя, матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіків, дружини, батьків, дочки, сина. Подані позивачкою [PERSON] та дослідженні судом письмові докази ( рішення суду та копія свідоцтва про народження) підтверджують фактичні обставини припинення подружніх відносин між [PERSON] та [PERSON] та наявність у них малолітньої дитини. Будь які інші докази, які б свідчили про стан здоровя та матеріальне становище дитини чи платника аліментів та обґрунтовували вимоги щодо стягнення із відповідача аліментів у розмірі девятсот гривень щомісяця, позивачка [PERSON] суду не надала. Таким чином, приймаючи рішення щодо розміру аліментів, суд керується ч.1 ст.60 Цивільного процесуального кодексу України про те, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На момент прийняття судом рішення за позовною заявою [PERSON] щодо стягнення аліментів, дитині [PERSON], [INFO], було шість повних років. У відповідності до Закону України «Про державний бюджет на 2015 рік», прожитковий мінімум для дитини цього віку становить 1\~455 гривень. Норми ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України вказують про те, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже, обовязок по здійсненню таких витрат лягає на обох батьків, у звязку з чим, при визначенні розміру аліментів має враховуватись участь кожного з батьків у таких витратах. Таким чином, вважаючи на дослідженні докази та встановлені фактичні обставини, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на користь позивачки [PERSON], на утримання малолітньої дочки [PERSON], 08.03. [INFO], в розмірі 500 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до пункту 3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», звільняються від сплати судового збору під час розгляду цивільної справи позивачі у справах щодо стягнення аліментів. Норми ч.3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України вказують, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial