Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-29 00:00:00

В травні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими спорудами в [ADDRESS] , який належав померлій [INFO] матері [PERSON] . В обгрунтування позовної заяви покликається на те, що [INFO] померла його мати [PERSON] , яка до смерті постійно проживала в с.Демидівка Тростянецького району Вінницької області. Станом на 15.04.1991 року житловий будинок з господарськими спорудами по [ADDRESS] відносився до суспільної групи колгоспний двір, головою якого та єдиним членом була [PERSON] . Спадкоємцем до майна померлої матері є позивач, інших спадкоємців немає. Він вчасно прийняв спадщину, тому що вступив в управління спадковим майном. Звернувшись до нотаріуса про отримання свідоцтва про право на спадщину, отримав відмову, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок. Також він звернувся до державного реєстратора з документами та заявою про реєстрацію даного будинку за померлою мамою, однак 12.03.2021 отримав рішення про відмову через відсутність документів, що засвідчують речове право на земельну ділянку під таким об`єктом. В зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 28 травня 2021 року позовну заяву прийнято та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 26 липня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився та 30.09.2021 подав на адресу суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без його участі, позов підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача Тростянецької селищної ради, будучи повідомленим про розгляд справи належним чином в судове засідання не з`явився. З врахуванням вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд за правилом ч.1 ст. 13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтями 15, 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або заперечення, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим повторно 15.12.2020 відділом ДРАЦС по Тростянецькому та Чечельницькому районах Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) (а.с.5). Відповідно до довідки №9 від 19.01.2021 виданої виконкомом Тростянецької селищної ради встановлено, що [PERSON] до дня смерті була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] . У померлої спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку спадщини відповідно до ст.1241 ЦК України немає. Єдиним спадкоємцем є син [PERSON] , який своєчасно прийняв спадщину, вступивши в управління спадковим майном, обробляє город, доглядає господарство та присадибну ділянку. До складу спадкового майна належить житловий будинок з господарськими спорудами в [ADDRESS] . За даними земельно-шнурової книги с.Демидівка запис №268, біля господарства за адресою: [ADDRESS] числиться земельна ділянка 0,40га, з правовим режимом 0,25га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, та 0,15га для ведення особистого селянського господарства. За даними погосподарських книг станом на 15.04.1991 господарство відносилось до категорії колгоспних дворів. Членами та головою двору була [PERSON] (а.с.6). Родинний зв`язок позивача [PERSON] з померлою підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 29.01.2021, в якому в графі мати записана [PERSON] (а.с.7). Відповідно до п.1 ч.1 ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Позивач [PERSON] вчасно прийняв спадщину після смерті [PERSON] , що підтверджується Витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі (а.с.8). Оглянувши в судовому засіданні копію спадкової справи №70/2021р до майна померлої [INFO] [PERSON] , встановлено, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] за законом (а.с.66-73). Відповідно до технічного паспорта на житловий будинок по [ADDRESS] , виготовленого станом на 25.11.2020, будинок з погосподарськими спорудами, який являється спадковим майном, має наступні технічні характеристики: житловий будинок - літера А, загальна площа 30,7 кв.м, житлова площа 10,8 кв.м, допоміжна площа 19,9 кв.м (а.с.14-19). Згідно з виписки з погосподарської книги, особовий рахунок № [NUMBER] , станом на 15.04.1991 житловий будинок по [ADDRESS] , відноситься до суспільної групи колгоспний двір; голова двору [PERSON] (а.с.20,21). Відповідно до ст. 120 ЦК України в редакції 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (ст. 112 цього Кодексу). Колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Крім того, колгоспному дворові належать передані в його власність членами двору їх трудові доходи від участі в громадському господарстві колгоспу або інше передане ними у власність двору майно, а також предмети домашнього вжитку і особистого користування, придбані на спільні кошти. Відповідно до п.п.а п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 20 від 22.12.95 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] відповідно до вимог законодавства, яке регулювало правовідносини щодо майна колгоспного двору, була наділена правом власності на майно колгоспного двору, а саме на житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований по [ADDRESS] . Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій державного нотаріуса Середи Н.М. від 12.03.2021 за №87/02-31, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , у зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно (а.с.10). Крім того, позивач отримав відмову від державного реєстратора від 12.03.2021 рішення №57058340, оскільки відсутній документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під об`єктом(а.с.13). Згідно з вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженими ЦСУ СРСР 13 квітня 1979 року №11215, визначення в сільській місцевості громадського типу господарства в погосподарській книзі та відомостей щодо членів колгоспного двору, що має правове значення, було покладено саме на сільські ради. При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів (далі Вказівки), затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР (далі Держкомстат СРСР) від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом - Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25 травня 1990 року № 69. Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» положення статей 17, 18 Закону України «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). Згідно з п.3.1 Листа ВССУ від 16.05.2013 року за № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Таким чином, оскільки встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом на житловий будинок в [ADDRESS] , а його права на майно оспорюються з підстав відсутності правовстановлюючих документів, позов слід задовольнити та визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом, оскільки відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Outcome: approved