Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

В червні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» (далі - ПАТ «Родовід Банк» або Банк) звернулося до суду з позовом, в якому просило суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 16 944,59 доларів США по тілу кредиту та відсоткам та 3 094 738,11 грн. штрафних санкцій, мотивуючи свої вимоги наступним. Так, між Відкритим акціонерним товариством «Родовід Банк», в подальшому ПАТ «Родовід Банк», та відповідачем 23 червня 2008 року укладено кредитний договір №39.1/АА-00058.08.2, згідно якого Банк надав відповідачу грошові кошти в сумі 20 684,18 доларів США терміном до 23.06.2015 року включно під 12,70 відсотків річних. Позивач стверджує, що свої зобов`язання виконав на відміну від відповідача. Станом на 19 травня 2014 року у відповідача перед позивачем утворилася заборгованість за вищезазначеним кредитним договором на суму 16 944,59 доларів США, з яких 3 218,18 доларів США - сума поточної заборгованості за кредитом, 12 584,67 доларів США - сума простроченої заборгованості за кредитом, 104,47 доларів США - сума поточної заборгованості за відсотками, 1 037,27 доларів США - сума простроченої заборгованості за відсотками, та штрафні санкції на загальну суму 3 094 728,11 грн., з яких 684 813,48 грн. - пеня за несвоєчасне погашення відсотків, 12 289,70 грн. - 3% річних від суми простроченої кредитної заборгованості, та 3 514,61 грн. на підставі ч.2 ст.625 ЦК України (а.с.3-6) В судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, окремо зазначив, що позовні вимоги підтримує та проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.52) Відповідач будучи належним чином повідомленим відповідно до положень ст.74 ЦПК України в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином відповідно до положень ст.74 ЦПК України (а.с.36, 46, 48, 49) Зважаючи на викладене та враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для встановлення дійсних взаємовідносин між сторонами, суд вважає за можливе за згодою позивача постановити рішення у справі на підставі наявних доказів в порядку заочного провадження згідно ст. ст.224-226 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) Судовим розглядом встановлено, що 23 червня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Родовід Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №39.1/АА-00058.08.2 (далі - Кредитний договір), згідно якого Банк надав відповідачу грошові кошти в сумі 20 684,18 доларів США терміном до 23.06.2015 року включно під 12,70 відсотків річних (а.с.6-9) З матеріалів справи вбачається, що позивач виконав свої зобов`язання, грошові кошти надав відповідачу, що підтверджується заявою на видачу готівки №1416_15 від 23.06.2008 року та відповідною квитанцією (а.с.19), на відміну від відповідача. Так, станом на 19 травня 2014 року у відповідача перед позивачем утворилася заборгованість за вищезазначеним кредитним договором на суму 16 944,59 доларів США, з яких 3 218,18 доларів США - сума поточної заборгованості за кредитом, 12 584,67 доларів США - сума простроченої заборгованості за кредитом, 104,47 доларів США - сума поточної заборгованості за відсотками, 1 037,27 доларів США - сума простроченої заборгованості за відсотками (а.с.20) Відповідно до ст.611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (штрафу або пені) Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається з представленого позивачем розрахунку заборгованості 2 394 110,33 грн. - сума пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, 684 813,48 грн. - сума пені за несвоєчасне погашення процентів по кредиту, загалом - 3 078 923,81 грн. Згідно розрахунку - 12 289,70 грн. - сума 3% річних від суми простроченого кредиту, 3 514,61 грн. - сума 3% річних від суми прострочених процентів по кредиту (а.с.21 на звороті) В свою чергу, суд зважає на те, що відповідач своїм правом з`явитися в суд і спростувати доводи позивача не скористалися, свій конррозрахунок суду не представили, відтак суд виходить з наданого розрахунку позивача і приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та їх слід задовольнити, але в частині. Так, стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за тілом кредиту та відсотками, 3% річних, а суму пені - зменшити до розміру тіла кредиту з відсотками в перерахунку на гривню станом на день винесення рішення суду - 388 201 грн. Суд застосовує положення ч.3 ст.551 ЦК України, відповідно до яких суд має право зменшити розмір неустойки, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Конституційний Суд України в рішенні від 10.11.2011 року N 15-рп/2011 зазначає, що держава, встановлюючи законами України засади створення і функціонування грошового та кредитного ринків (п. 1 ч. 2 ст. 92 Конституції України), має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і охоронюваними законом правами та інтересами споживачів їх кредитних послуг. Отже, враховуючи, що розмір пені є значно вищим по відношенню до розміру заборгованості за основним боргом, а також ненадання позивачем доказів завдання негативних наслідків через прострочення виконання зобов'язання та ту обставину, що відповідач не звільняється від плати у вигляді відсотків за користування коштами, суд вбачає підстави для зменшення розміру пені. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого ним судового збору пропорційно до задоволених вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial