Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-08 00:00:00

В серпні 2018 року позивач звернулась до Новопсковського районного суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] , яка діє в інтересах малолітнього сина [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що [INFO] помер її син [PERSON] . Спадкоємцями після його смерті є позивач [PERSON] , його дружина [PERSON] та малолітній син [PERSON] . У встановлений законом строк позивач звернулась з заявою до органів нотаріату для прийняття спадщини. Відповідач [PERSON] подала заяву про відмову від спадщини на користь сина. Спадкове майно, на яке позивач має право по закону на 1/3 частки складається з: житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого в [ADDRESS] , автомобілю ВАЗ-2101, номерний знак [NUMBER] , мотоцикла ІЖ Планета -5, номерний знак [NUMBER] , трактора МТЗ-80, причепа рондак. Позивач зазначила, що 12 березня 2002 року вона разом з покійним чоловіком подарувала спірний житловий будинок сину [PERSON] , про що свідчить договір дарування, посвідчений приватним нотаріусом Новопсковського нотаріального округу за реєстровим №256. Проте, зазначений договір не був зареєстрований у встановленому законом порядку, оригінал договору у теперішній час знаходиться на зберіганні у відповідача [PERSON] . Органами нотаріату позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на 1/3 частину всієї спадщини, оскільки відсутні усі правовстановлюючі документи на спадкове майно. У зв`язку з суперечками, що виникли між позивачем та відповідачем [PERSON] щодо поділу спадкового майна, позивач змушена звернутись до суду з даним позовом про визнання за нею права власності на 1/3 спадкового майна, а саме - житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого в [ADDRESS] , автомобілю ВАЗ-2101, номерний знак [NUMBER] , мотоцикла ІЖ Планета -5, номерний знак [NUMBER] , трактора МТЗ-80, причепа рондак. Всього спадкового майна, яке підлягає стягненню на користь позивача складає 89704 грн. 25 жовтня 2018 року відповідач [PERSON] надала суду відзив на позов, в якому вказала, що не зрозуміло, який спосіб захисту обрано позивачем - витребування спадкового майна, яке складає 1/3 частку в натурі або стягнення його вартості в грошовому еквіваленті. Відповідач вважає, що позовні вимоги про стягнення 1/3 частки спадкового майна в натурі не підлягають задоволенню в повному обсязі з причин неможливості виконання такого рішення. Проте, відповідач частково погоджується з вимогами щодо визнання за позивачем права власності на 1/3 частку спадкового та сплати позивачу вартості цього майна, а саме - житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] погоджується з оцінкою даного будинку, вартість якого складає 33412 грн. та не заперечує сплатити позивачу 1/3 частки його вартості, що складає 11373 грн. Відповідач зазначила, що позовні вимоги в частині стягнення 1/3 частки рухомого майна не визнає в повному обсязі з тих підстав, що автомобіль та мотоцикл були передані третім особам в рахунок сплати боргів спадкодавця, а трактор та причеп не належали [PERSON] на праві власності, він тільки користувався деякий час цією технікою. Місцезнаходження цього рухомого майна відповідачу невідомо. В грудні 2018 року відповідач [PERSON] в інтересах малолітнього [PERSON] звернулась до Новопсковського районного суду Луганської області з зустрічною позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності на спадщину. В зустрічному позові [PERSON] зазначає, що справжня мета позову [PERSON] є не розподіл спадкового майна, а спроба примусити відповідача відмовитись від 2/3 частки домоволодіння, яку за законом успадкував її малолітній син [PERSON] . Вказані обставини підтверджуються мировою угодою, надісланою представником позивача на адресу відповідача, згідно якої запропоновано визнати право власності за [PERSON] на житловий будинок, розташований в [ADDRESS] , а за малолітнім [PERSON] визнати право власності на все інше рухоме майно, вказане у позові. В обґрунтування зустрічного позову [PERSON] зазначила, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . На момент смерті [PERSON] у домоволодінні, що належало померлому на підставі договору дарування, разом з ним проживала вона - [PERSON] , син [PERSON] та мати померлого [PERSON] Частину спадкового майна - дві земельні ділянки спадкувала [PERSON] - в розмірі 1/3 частки та малолітній син [PERSON] у розмірі 2/3 частки. [PERSON] відмовилась від 1/3 частки спадщини на користь малолітнього сина. У зв`язку з відсутністю у [PERSON] правовстановлюючого документу на житловий будинок - оригіналу договору дарування, позивач за зустрічним позовом просила суд визнати за малолітнім [PERSON] право власності на 2/3 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого в [ADDRESS] . В січні 2019 року позивач за первісним позовом звернулась до суду з уточненою позовною заявою, в якій просила суд визнати договір дарування житлового будинку від 12 березня 2002 року недійним; визнати за нею право власності за набувальною давністю на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований в [ADDRESS] , загальною вартістю 33412 грн.; визнати за нею право власності на 1/3 частку спадкового майна, а саме - автомобіля ВАЗ-2101, номерний знак [NUMBER] , орієнтовна вартість якого складає 20000 грн., частка, яка належить виділенню складає 6666 грн., мотоцикла ІЖ Планета -5, номерний знак [NUMBER] , орієнтовна вартість якого складає 5000 грн., частка, яка належить виділенню складає 1666 грн., трактора МТЗ-80, орієнтовна вартість якого складає 100000 грн., частка, яка належить виділенню складає 33000 грн., причепа рондак, орієнтовна вартість якого складає 10000грн., частка, яка належить виділенню складає 3333 грн.; стягнути з відповідача на користь позивача вартість 1/3 частки спадкового майна у сумі 44665 грн. В уточненому позові позивач зазначила, що після смерті її сина [PERSON] спадкоємцями за законом є вона, відповідач [PERSON] та син померлого [PERSON] Відповідач відмовилась від своєї частки у спадщині на користь свого малолітнього сина. Звернувшись до нотаріуса для отримання свідоцтва про справо на спадщину [PERSON] було відмовлено у видачі такого свідоцтва, оскільки відсутнє свідоцтво про право власності на будинок. Про існування договору дарування позивачу стало відомо лише у листопаді-грудні 2018 року, коли вона отримала його копію разом з відзивом на її первісний позов та зустрічною позовною заявою. Позивач вказує, що за життя, її покійний чоловік вирішив подарувати будинок їхньому сину - [PERSON] , що підтверджується договором дарування від 12.03.2002 року, але позивачу про це стало відомо лише після звернення до суду з цим позовом. [PERSON] стверджує, що вона не давала згоди на відчуження спірного будинку, отже вбачаються ознаки недійсності правочину. Позивач вважає, що оскільки вона більш ніж 50 років проживає у вказаному будинку, обслуговує його, робить поточні та капітальні ремонти, то має право набути право власності на спірний будинок за набувальною давністю. [PERSON] зазначила, що відповідач без її згоди продала усе спадкове рухоме майно, яке складається з автомобілю ВАЗ-2101, номерний знак [NUMBER] , мотоцикла ІЖ Планета -5, номерний знак [NUMBER] , трактора МТЗ-80, причепа рондак, а тому з [PERSON] слід стягнути 1/3 частку вартості цього майна у сумі 44665 грн. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 21.09.2018 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання на 18.10.2018 року. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 08.11.2018 року задоволено заяву представника позивача про відвід судді Проньки В.В. Згідно протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями, цивільну справу ЄУ №420/1285/18 передано на розгляд судді Чалому А.В. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 19.11.2018 року цивільна справа ЄУ №420/1285/18 прийнята до провадження судді Чалого А.В. та призначено підготовче судове засідання на 18.12.2018 року. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 18.01.2019 року до участі у справі залучено Службу у справах дітей Новопсковської районної державної адміністрації Луганської області у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, підготовчий розгляд справи відкладено до 06.02.2019 року. 07.02.2019 року на адресу суду надійшло пояснення Служби у справах дітей Новопсковської районної державної адміністрації Луганської області, в якому представник третьої особи зазначив, що визнання договору дарування будинку недійсним порушує право малолітнього [PERSON] на спадщину. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 06.03.2019 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. Позивач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце проведення засідання повідомлена належним чином. В судовому засіданні представник позивача підтримав уточнені позовні вимоги та просив суд їх задовольнити, відмовити у задоволенні зустрічних позовних вимог. Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні підтримали вимоги зустрічної позовної заяви, просили суд відмовити у задоволенні позовних вимог уточненої позовної заяви [PERSON] Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служби у справах дітей Новопсковської районної державної адміністрації Луганської областів судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце проведення засідання повідомлений належним чином. В судовому засіданні 05 квітня 2019 року просила суду задовольнити зустрічний позов [PERSON] . Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази, на які сторони послались в обґрунтування своїх вимог та заперечень в суд вважає, що уточнений позов [PERSON] не підлягає задоволенню в повному обсязі, а зустрічний позов [PERSON] підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст. 76 ЦПК України). Згідно ч.1-3, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Статтею 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 17.11.2017 року Новопсковським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області. Спадкоємцями після смерті [PERSON] є його мати - [PERSON] , дружина - [PERSON] та малолітній син - [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,6682 га, земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,1497 га, які знаходяться на території Новобілянської сільської ради Новопсковського району Луганської області, житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] , автомобілю ВАЗ 2101, номерний знак [NUMBER] , мотоциклу ИЖ 5, номерний знак [NUMBER] . Згідно матеріалів спадкової справи №233/2017 до майна померлого [INFO] [PERSON] - 17.11.2017 року, [PERSON] звернулась до нотаріуса Новопсковського районного нотаріального округу Чернявської І.В. з заявою про прийняття спадщини; 13.12.2017 року [PERSON] звернулась з заявою про відмову від прийняття спадщини на користь сина [PERSON] 25 квітня 2018 року [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] звернулась до нотаріуса Новопсковського районного нотаріального округу Чернявської І.В. з заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину, яке складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,6682 га, земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,1497 га, які знаходяться на території Новобілянської сільської ради Новопсковського району Луганської області та отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на 2/3 частки зазначених вище земельних ділянок, що успадкував [PERSON] 15 травня 2018 року [PERSON] звернулась до нотаріуса Новопсковського районного нотаріального округу Чернявської І.В. з заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину, яке складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,6682 га, земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,1497 га, житлового будинку розташованого в [ADDRESS] . Того ж дня [PERSON] видані свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частину зазначених земельних ділянок. Постановою приватного нотаріуса Новопсковського районного нотаріального округу Чернявської І.В. від 15 травня 2018 року [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] , що залишився після смерті [PERSON] , на підставі того, що нею не були подані необхідні для вчинення нотаріальної дії документи. Спірний житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] належав померлому [PERSON] на підставі договору дарування жилого будинку від 12 березня 2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Новопсковського районного нотаріального округу Замарь О.О. за реєстровим №256 та зареєстрованому 13 березня 2002 року в Новопсковському районному бюро технічної інвентаризації за №2/534. Згідно повідомлення територіального сервісного центру №4443 від 03.07.2018 року №31/12/4443-4360 за [PERSON] зареєстровані транспортні засоби: автомобіль ВАЗ 2101, номерний знак [NUMBER] , мотоцикл ИЖ 5, номерний знак [NUMBER] . Сільськогосподарська (будівельна) техніка за [PERSON] не зареєстрована, що підтверджується інформацією, наданою Головним управлінням Держпродспоживслужби в Луганській області від 20.03.2019 року №01-11/906. В уточненому позові [PERSON] просить суд визнати недійсним договір дарування жилого будинку від 12 березня 2002 року, у зв`язку з тим, що вона не надавала письмової згоди щодо відчуження спільного майна подружжя, як передбачено нормами ч. 2 ст. 25 КпШС України та п. 1 ст. 65 СК України. Суд не погоджується з такими доводами позивача з огляду на наступне. Відповідно до ч.ч. 2,3 ст. 65 СК України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Статтею 717 ЦК України визначено, що за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Відповідно до частини першої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до положень частин другої та третьої цієї статті, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Частиною першою статті 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1-3, 5, 6 статті 203 ЦК України. Як вбачається з первісної позовної заяви позивач [PERSON] разом з померлим чоловіком вирішили подарувати спірний будинок своєму сину [PERSON] . Отже, [PERSON] сама зазначає, що договір дарування від 12 березня 2002 року був укладений [PERSON] за її згодою. З матеріалів спадкової справи №233/2017 вбачається, що [PERSON] звернулась до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, розташований в [ADDRESS] , який належав її померлому сину [PERSON] . Тобто, позивач [PERSON] була обізнана, що право власності на спірний будинок належить її сину [PERSON] . Таким чином, доводи позивача, викладені в уточненому позові про те, що їй стало відомо про спірний договір дарування лише в листопаді-грудні 2018 року протирічать обставинам, зазначеним в первісному позові. Отже, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено обставин, які могли бути підставами для визнання недійсним договору дарування спірного житлового будинку від 12 березня 2002 року. Враховуючи, що померлий [PERSON] набув право власності на житловий будинок, розташований в [ADDRESS] , на законних підставах суд вважає, що позовні вимоги в частині визнання за [PERSON] права власності на вказаний будинок за набувальною давністю є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] 1/3 частки спадкового рухомого майна в грошовому еквіваленті у сумі 44665 грн. суд зазначає наступне. Згідно вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до вимог ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За правилами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частинами першою та третьою статті 1267 ЦК України визначено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Частиною першою, третьою та п`ятою статті 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до положень статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Судом встановлено, що спадкоємці [PERSON] та [PERSON] мають право на спадкування на 1/3 та 2/3 частини автомобіля ВАЗ 2101, номерний знак [NUMBER] та мотоцикла ИЖ 5, номерний знак [NUMBER] .Право на спадкування у відповідних частинах на трактор МТЗ-80 та причеп Рондаку вказаних спадкоємців відсутнє, оскільки зазначена сільськогосподарська техніка заспадкодавцем [PERSON] не зареєстрована. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] не заявляв вимоги щодо визнання права власності в порядку спадкування на рухоме майно, проте, просив суд стягнути з [PERSON] , яка діє від імені [PERSON] , 1/3 частки його вартості у грошовому еквіваленті у розмірі 44665 грн. Суд вважає, що у позивача [PERSON] не має правових підстав для задоволення вимог в обраний нею спосіб, оскільки [PERSON] не набув права власності в порядку спадкування на вказане рухоме майно. Відповідач [PERSON] та її представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення цих вимог, у зв`язку з тим, що транспортні засоби відсутні в натурі. Так, свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що [PERSON] з сім`єю проживала в батьківському будинку [PERSON] . У 2017 році [PERSON] помер. Після смерті [PERSON] залишився мотоцикл ІЖ з коляскою, який він разом з іншим сусідом допомагав грузити на причеп автомобіля чоловіка з Білокуракинського району. При цьому [PERSON] уточнила, що мотоцикл забрав Заїка В.К. Свідок [PERSON] пояснив, що травні-червні 2018 року він купив у [PERSON] трактор МТЗ-80. Перед смертю [PERSON] зайняв у [PERSON] 30000 грн., а після його смерті він домовився с [PERSON] , що доплатить їй 50000 грн. та забере трактор. Документів на трактор він бачив. Свідок [PERSON] зазначив, що він є сусідом [PERSON] . У зв`язку з хворобою [PERSON] він позичав гроші на лікування. Йому відомо, що влітку 2018 року приїзжав покупець на мотоцикл ІЖ 5, а [PERSON] просила допомогти його погрузити. Відповідно до положень ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, оцінивши подані сторонами докази та вищевикладені обставини, заслухавши пояснення учасників справи та свідків вважає, що в задоволенні позову уточнених позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , яка діє в інтересах малолітнього сина [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно слід відмовити. Враховуючи, що [PERSON] прийняв спадкове майно, бо був малолітнім на час відкриття спадщини та на момент смерті [PERSON] проживав з ним та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , а [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини на користь сина [PERSON] ,суд вважає, що зустрічна позовна заява [PERSON] яка діє в інтересах малолітнього сина [PERSON] до [PERSON] про визнання права на спадщину, підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 141 з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути судові витрати у розмірі 704,80 гривень.

Outcome: approved