Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

В травні 2016 року [PERSON] (надалі по тексту - позивач) звернувся до суду із позовом до Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна контора «Золотоустівська» Шевченківського району м.Києва (надалі по тексту - відповідач 1), Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м.Києва» (надалі по тексту - відповідач 2), відповідно до якого просив зобов'язати відповідача 2 відшкодувати майнові збитки, які утворились внаслідок залиття помешкання; відремонтувати терміново дах будинку та квартиру позивача; призначити незалежну судову експертизу для визначення розміру пошкодження квартири, меблів, бібліотеки, особистого майна в грошовому еквіваленті; стягнути з відповідача 2 судові витрати та витрати на проведення експертизи. В подальшому, позивач змінив розмір позовних вимог, просив зобов'язати відповідача 2 відремонтувати квартиру або відшкодувати кошти потрібні для її ремонту, зобов'язати відповідача 2 відшкодувати моральні збитки в розмірі 80 000 грн. та стягнути з відповідача 2 судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що квартира позивача, яка знаходиться на 9-му поверсі дев'ятиповерхового будинку, починаючи з 2005 року, постійно затоплює дощовою водою внаслідок аварійного стану покрівлі. Разом з тим, відповідачі не виконують ремонт даху, порушують умови укладеного між сторонами Договору про надання послуг з утримання будинків і споруд і прибудинкових територій. Внаслідок постійного залиття, частина квартири позивача є непридатною для проживання. У зв'язку з вищевикладеним, позивач звернувся до суду із вказаним позовом. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідачі про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином, але у судове засідання не з'явивились, поважності причин неявки до суду не повідомили, заперечення на позов не подавали. Оскільки, сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, оцінивши наявні у справі докази, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1,2 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних або юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть у ній участь. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За умовами ч.1,2 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до Договору купівлі-продажу від 31.10.1997 квартира [ADDRESS] на праві приватної власності зареєстрована за позивачем, [PERSON] та [PERSON] в рівних долях. Позивач зазначає, що останньому було завдано шкоду саме через неправомірні дії відповідачів, які не виконували умов Договору та не ремонтували дах будинку, через що квартиру позивача постійно заливало та останній ніс збитки. В матеріалах справи наявні заяви та звернення позивача, які направлялись до відповідних посадових та службових осіб відповідачів, Голові КМДА, КП УЖГ Шевченківського району м. Києва, Державній житлово-комунальній інспекції, Президенту України, ЖЕК №1009 у період з 2007 року по 2015 рік (а.с. 15-50), з яких вбачається, що позивач неодноразово звертався з проханням здійснити ремонт даху, оскільки через його несправний технічний стан постійно відбувається залиття його квартири. Відповідно до п. 2.3.6. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року № 76, у разі аварії і залиття квартири складається відповідний акт в день залиття квартири. В акті зазначаються причини залиття, висновки про те, що необхідно зробити, хто заподіяв шкоду та інше. В матеріалах справи наявний Акт від 15.04.2007, затверджений директором КП ЖЕК «Золоустівська», яким встановлено залиття квартири позивача, зокрема, залито житлову кімнату площею 19, 0 кв.м, а саме стелю площа 2, 8 кв.м (стеля - водоемульсійне фарбування), стіна площею 3, 8 кв.м (стіна поклеєна шпалерами іноземного виробництва), підлога 3, 6 кв.м (підлога паркет), коридор площею 14, 3кв.м залито стелю 2, 7 кв.м. (стеля водоемульсійне фарбування), стіна площею 2, 58 кв.м, стіна поклеєна шпалерами вітчизняного виробництва. Залиття сталося внаслідок протікання покрівлі під час атмосферних опадів (а.с. 11). Актом від 16.02.2011, затвердженого директором КП ЖЕК «Золоустівська» О.А. Машковським, який складено у зв'язку із залиттям з покрівлі, яке сталось 2007 році в січні місяці та яким встановлено, що в кімнаті площею 19,0 кв.м на стелі (шпалери іноземного виробництва) спостерігаються відшарування шпалер та сліди залиття площею 1 кв.м, на підлозі (паркет) спостерігається деформація площею 2 кв.м, в коридорі площею 14, 3 кв.м на стіні (шпалери іноземного виробництва) спостерігаються сліди залиття площею 1 кв.м (а.с. 10). Відповідно до Акту від 06.12.2013, затвердженого директором КП ЖЕК «Золотоустівська», О.А. Мошковським, встановлено, що в квартирі [ADDRESS] спостерігаються застарілі сліди залиття, а саме в коридорі площею 14, 3 кв.м на стелі (водоемульсійне покриття) спостерігається залиття площею 2, 4 кв.м, в кімнаті площею 14,4 кв.м на стелі (водоемульсійне покриття) спостерігаються сліди залиття площею 1, 4 кв.м, звернень на оперативну диспетчерську службу КП ЖЕК «Золоустівська» щодо залиття з покрівлі від мешканця кв. [ADDRESS] протягом 2013 року не надходило; в квартирі [ADDRESS] в кімнаті площею 19, 0 кв.м виконано ремонт власними силами після залиття 2006 році, в жовтні поточного року виконано частковий ремонт покрівлі в межах квартир [ADDRESS], [ADDRESS] (а.с. 9). Відповідно до Акту обстеження житлової квартири, затвердженого управителем з питань ЖКГ мікрорайону «Златоустівська» В.М.Горовим від 17.03.2015, встановлено, що в квартирі позивача спостерігаються сліди залиття, а саме в коридорі (площа 14,3 кв.м) на стелі по клеєному фарбуванні є руда пляма площею 0, 5 кв.м, на стінах на клеєному фарбуванні спостерігаються руді плями площею до 0,5 кв.м, плями сирості площею до 0, 3 кв.м., ремонт в коридорі не виконувався більше 15 років; в кімнаті площею 14, 4 кв.м на стелі на по клеєному фарбуванні спостерігаються вологі плями площею до 0, 6 кв.м, ремонт кімнати не виконувався більше 15 років; комісія встановила, що залиття сталося з покрівлі під час опадів, працівниками ВОП «Златоустівська» виконано частковий ремонт покрівлі в межах квартир [ADDRESS] (а.с. 8). Згідно Акту від 28.08.2015, затвердженого управителем з питань ЖКГ мікрорайону «Златоустівська» В.М. Горовим, яким зафіксовано, що в квартирі [ADDRESS] сталося залиття. В квартирі виявлено пошкодження, зокрема, що в житловій кімнаті 14 кв.м. на стіні (шпалери) спостерігаються залиття площею 3 кв.м, в коридорі 5, 6 кв.м. на стіні спостерігається пляма залиття 2 кв.м., в холі 16,8 кв.м на стелі спостерігається залиття 3 кв.м, на стінах спостерігається залиття 2 кв.м і 1, 5 кв.м. Причина залиття - залиття покрівлі внаслідок незадовільного технічного стану покрівлі (а.с.6). Актом від 26.01.2016, затвердженим управителем з питань ЖКГ мікрорайону «Златоустівська» В.М. Горовим, зафіксовано, що на момент обстеження квартири [ADDRESS] на предмет залиття, яка знаходиться на 9 поверсі дев'ятиповерхового будинку, виявлено, що в житловій кімнаті 14 кв.м на стіні (шпалери) спостерігаються сліди залиття площею 3 кв.м, в коридорі 5, 6 кв.м на стіні спостерігається пляма залиття 3 кв.м, в холі 16, 8 кв.м. на стелі та на стінах спостерігається залиття 3 кв.м та 2, 5 кв.м, 1, 4 кв.м відповідно. Причина залиття - незадовільний технічний стан покрівлі. Висновок - покрівля потребує капітального ремонту. Відповідно до п.3 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі. Відшкодування збитків є одним із способів захисту цивільних прав (п.8 ч.2 ст.16 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим права фізичної або юридичної особи, а також шкода задана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Розглядаючи спір про відшкодування заподіяної шкоди, суд повинен з'ясувати наявність у діях відповідача складу цивільного правопорушення, що включає неправомірність поведінки, наявність матеріальних втрат та їх розміру (збитків), причинного зв'язку між неправомірною поведінкою та заподіяними збитками. Відповідно до статей 58, 59, 62, 63, 64, 212 Цивільного процесуального кодексу України, вказані обставини підлягають встановленню на підставі належних та допустимих доказів, які оцінюються самостійно судом в їх сукупності. До істотних обставин, що підлягають з'ясуванню судом та доведенню сторонами у такому спорі, є наявність всіх сукупних елементів складу цивільного правопорушення; при цьому позивач зобов'язаний довести протиправність поведінки відповідача, розмір заподіяної шкоди, причинно-наслідковий зв'язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою. Крім цього, відповідно до статті 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). При цьому обов'язок щодо обґрунтованості та доведеності розміру збитків покладається на позивача. Судом встановлено, що відповідно до рішення Шевченківської районної у м. Києві ради № 187 від 19.02.2007 «Про вдосконалення системи управління житлово-комунальним господарством Шевченківського району м. Києва», баласоутримувачем будинку [ADDRESS] є відповідач 2. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», балансоутримувач зобов'язаний забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил. 12.04.2011 між позивачем та Комунальним підприємством «Керуюча дирекція» Шевченківської районної у м. Києві ради укладено Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (далі по тексту - Договір), а Споживачем (позивачем) - забезпечення своєчасної оплати таких послуг за встановленим тарифом у строк та на умовах, що передбачені цим договором. Відповідач 2 - Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м.Києва» (відповідно до Рішення Київської міської ради від 22.09.2011 року №24/6240 найменування Комунального підприємства «Керуюча дирекція» Шевченківської районної у м.Києві ради було змінено на Комунальне підприємство «Керуюча дирекція Шевченківського району», а рішенням Київської міської ради від 09.10.2014 року №270/270 «Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством міста Києва» назву Комунального підприємства «Керуюча дирекція Шевченківського району» була змінено на Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м.Києва»), є балансоутримувачем будинку [ADDRESS] (а.с. 95). Предметом укладеного між позивачем та відповідачем 2 Договору є забезпечення Виконавцем (відповідачем 1) надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у житловому будинку [ADDRESS] (п. 1 Договору). Утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством (ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). За умовами ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право: одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг; на відшкодування збитків, завданих його майну та/або приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоров'ю внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг; на усунення протягом строку, встановленого договором або законодавством, виявлених недоліків у наданні житлово-комунальних послуг. Згідно п. 10 Договору, Споживач має право, зокрема, на відшкодування збитків, заподіяних його майну та (або) приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоров'ю внаслідок ненадання послуг або надання послуг неналежної якості. Отже, враховуючи ту обставину, що в 2011, 2013, 2014, 2015 та 2016 році в квартирі [ADDRESS] відбувалось залиття, причиною якого, у відповідності до наявних в матеріалах справи актів, слугував незадовільний стан покрівлі, а також ту обставину, що саме відповідач 2 як балансоутримувач вказаного житлового будинку несе відповідальність за його експлуатацію, суд приходить до висновку, що саме через бездіяльність відповідача 2 позивачу було завдано матеріальної шкоди. За змістом ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як вбачається з наданого позивачем Кошторису, складеного ФОП [PERSON], вартість ремонтно-будівельних робіт та матеріалів, необхідних для ремонту квартири позивача, складає 48 169, 52 грн. (а.с. 141-143). Разом з тим, відповідно до положень ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст.ст.57-60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи вище викладене, суд, з метою належного захисту прав позивача, вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково, стягнути з відповідача 2 на користь позивача грошові кошти на відшкодування вартості пошкодженої внаслідок залиття квартири позивача в розмірі 48 169, 52 грн. Щодо стягнення з відповідача 2 на користь позивача моральної шкоди суд вважає задовольнити вказані позовні вимоги частково, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно з ч.1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, що полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в іншій спосіб, незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Пунктом 9 постанови Пленум Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Враховуючи, що позивач у результаті неодноразового затоплення його квартири, яке відбувається протягом багатьох років, починаючи з 2005 року, дійсно зазнав душевних страждань, суд, виходячи із засад розумності і справедливості, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 5 000 грн. у якості відшкодування моральної шкоди. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, стягнути з відповідача 2 на користь позивача витрати пов'язані зі сплатою судового збору в розмірі 551, 20 грн. Враховуючи вище викладене,

Outcome: partial