Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-13 00:00:00

Гр. [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «Закарпаттяобленерго» про визнання неправомірними дій по припиненню електропостачання, який мотивує тим, що 16 березня 2015 року працівниками Перечинського РЕМ безпідставно, без будь-якого попередження, без відома та участі позивача відключено від електропостачання житловий будинок [ADDRESS]. Така бездіяльність відповідача обмежила споживача у можливості вчинення будь-яких адекватних дій, спрямованих на уникнення відключення та носить ознаки зловживання електропостачальником монопольним становищем на ринку. Оскільки відповідач порушив норми ПКЕЕН в частині незаконного відключення електропостачання до будинку позивача, тому просить позов задовольнити та відновити становище, яке існувало до незаконного відключення, тобто відновити електропостачання до будинку [ADDRESS]. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги зменшив в частини вимого щодо відновлення енергопостачання вказаного будинку, оскільки відповідач відновив енергопостачання, та просив суд задовольнити позов в частині неправомірності дій відповідача щодо відключення. Представник відповідача Гусак С.М. позов не визнав в повному обсязі та подав суду з цього приводу письмові заперечення (а. с. 30-36, 85-87), в яких зазначає, що станом на день відкриття провадження у справі судом, договірні відносини Перечинського РЕМ щодо постачання елекртичної енергії до житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], були оформлені з гр. [PERSON], яка згідно відомостей, отиманих в ході розгляду судової справи № 304/1979/14-ц, померла. Тобто з урахуванням положень ст.ст. 8 та 608 ЦК України зобов»язання між відповідачем та гр. [PERSON] щодо постачання телектричної енергії до житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], було припинено смерю останньої. Згідно із п. 7 Правил користування електричною енергією для населення (ПКЕЕН) для споживання електроенергії новий наймач (влчаник) квартири іобо іншого об»єкта повинен звернутися до енергопостачальника для укладення договору про користування електричною енегрією. Позивач звернувся до відповідача та уклав відповідний договір тільки 17 липня 2015 року після чого йому було відновлено енергопостачання. Крім того, представник відповідача наголошує на тому, що позивач [PERSON] та /або інші мешканці вказаного житлового будинку не являються споживачами електричної енергії по вказаній адресі і не перебували з ПАТ «Закарпаттяобленерго» в правовідносинах щодо постачання та споживання електричної енергії, станом на момент припинення електропостачання. Таким чином, норми п. 35 ПКЕЕН не поширювалися на правовідносини ПАТ «Закарпаттяобленерго» з [PERSON] та /або іншими мешканцями вищевказаного житлового будинку на момент припинення електропостачання, а саме 16 березня 2015 року. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що публічне акціонерне товариство «Закарпаттяобленерго» діє на підставі Статуту, затвердженого загальними зборами акціонерів від 23 березня 2011 року (протокол № 21), зареєстрованого державним реєстратором виконавчого комітету Ужгородської міської ради 13 березня 2011 року, реєстраційний номер 1324105001700063. ПАТ «Закарпаттяобленерго» є юридичною особою, веде самостійний баланс, має розрахункові рахунки в банківських установах, печатку зі своїм найменуванням та інші реквізити. Відповідно до Статуту основними видами діяльності ПАТ «Закарпаггяобленерго» є постачання електричної енергії за регульованим тарифом, передавання електричної енергії місцевими (локальними) електромережами. Виходячи з вищезазначеного, ПАТ «Закарпаттяобленерго» є суб'єктом господарювання в розумінні абзацу 12 статті 1 Закону України «Про захист економічної конкуренції». ПАТ «Закарпаттяобленерго» здійснює діяльність з виробництва електричної енергії, передавання (постачання) електричної енергії місцевими (локальними) електромережами, постачання електричної енергії за регульованим тарифом, постачання електричної енергії за регульованим тарифом, постачання електричної енергії за нерегульованим тарифом на підставі відповідних ліцензій Національної комісії регулювання електроенергетики України. Національною комісією регулювання електроенергетики України ПАТ «Закарпаттяобленерго» було видано ліцензію серії АГ № 500336 на виробництво електричної енергії, ліцензію серії АГ № 500337 на постачання електричної енергії місцевими (локальними) електромережами, ліцензію серії АГ № 500338 постачання електричної енергії за регульованим тарифом, ліцензію серії AE № 179918 на постачання електричної енергії за нерегульованим тарифом. ПАТ «Закарпаттяобленерго» у межах території розташування належних електричних мереж, які перебувають в його експлуатації та утриманні, на протязі 2014 року та поточного періоду 2015 року, не мало конкурентів на ринку постачання електричної енергії за регульованим тарифом, оскільки на території Закарпатської області ПАТ «Закарпаттяобленерго» є єдиним суб'єктом господарювання, який одержав ліцензію на провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом (а. с. 66-67). Таким чином, відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про захист економічної конкуренції» відповідач ПАТ «Закарпаттяобленерго» за результатами діяльності 2014 року та поточного періоду 2015 року, займає монопольне (домінуюче) становище на ринку постачання електричної енергії за регульованим тарифом для населення, в межах розташування належних йому електричних мереж, які перебувають в його експлуатації та утриманні, в територіальних межах Закарпатської області з частками відповідно по 100 відсотків. Даний факт також підтверджено рекомендаціями адміністративної колегії Закарпатського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету Укарїни від 21 травня 2015 року за № 03.1-20/26-рк/к (а. с. 63-67). Взаємовідносини між постачальниками електричної енергії та споживачами електричної енергії врегульовані Законом України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 та іншими нормативно-правовими документами. В судовому засдіанні встановлено, що 16 березня 2015 року згідно наряду-допуску №155 Перечинським РЕМ було припинено електропостачання будинку за адресою: [ADDRESS]. За вищезазначеною адресою Перечинським РЕМ було укладено договір від 08 травня 2008 року № 8-230 про користування електричною енергією з [PERSON], яка [INFO] померла, про що свідчить свідоцтво про смерть від 30 вересня 2013 року, серії [NUMBER]. З [INFO] по 16 березня 2015 року Перечинським РЕМ надавались рахунки на оплату за спожиту електроенергію за особовим рахунком [PERSON], які оплачувались [PERSON], про що свідчать копії квитанцій про сплату цих рахунків, оглянуті в судовому засіданні (а. с. 4). Згідно листа Т.Пасіцької сільської ради від 27 лютого 2015 року № 76/02-26 головою домогосподарства за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] (а. с. 80). Таким чином оплата за спожиту електроенергію позивачем [PERSON] здійснювалась відповідно рахунків, виставлених ПАТ «Закарпаттяобленерго», незважаючи на відсутність укладеного договору. Крім того, оплата позивачем [PERSON] рахунків за спожиту електроенергію, свідчить про те, що між сторонами склалися цивільно-правові відносини, які регулюються Цивільним кодексом України і Правилами користування електричною енергією для населення. Пунктом 35 Правил визначено вичерпний перелік підстав, якими передбачено відключення об'єктів споживачів від електропостачання, а саме у разі: - самовільного підключення до електричної мережі; - розкрадання електричної енергії, навмисного пошкодження приладу обліку та зриву пломби; - порушення термінів сплати за спожиту електричну енергію у порядку, визначеному пунктом 27 цих Правил або порушення умов договору про реструктуризацію заборгованості; - неоплати за встановлення нового приладу обліку відповідно до пункту 17 або інших платежів згідно з цими Правилами; - невиконання припису Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної енергії; - зниження показників якості електричної енергії з вини споживача. Суд критично оцінює твердження відповідача ПАТ «Закарпаттяобленерго», що позивач [PERSON] не є споживачем електричної енергії тому, що не перебуває з енергопостачальником у договірних відносинах. Так, в судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] - особа з якою було укладено договір про користування електричною енергією від 08 травня 2008 року за № 8-230 померла [INFO] (а. с. 37). Згідно листа від 27 лютого 2015 року завідуючої Перечинської державної нотаріальної контори за № 29/01-16 та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру за померлою [PERSON] спадкова справа не заводилася (а. с. 77-78). Отже, позивач [PERSON] фактично прийнявши спадщину фактичним проживанням разом зі спадкодавцем, на момент розгляду справи судом належним чином не оформив право на спадщинку. В листі Національної комісії регулювання електроенергетики України від 01 серпня 2005 року № 05-39-11/3428 зазначено, що електропостачання квартири, право власності на яку виникає внаслідок спадкування, у період з дня відкриття спадщини до моменту прийняття спадщини (реєстрації права спадкоємця на спадщину) вважає таким, що відповідає вимогам чинного законодавства. Разом з тим, після оформлення у встановленому порядку права спадкоємця на спадщину останній зобов»язаний звернутися до енергопостачальної організації з пропозицією на укладення договору про користування електричною енергією відповідно до ПКЕЕН. Отже, суд дійшов висновку, що в даному випадку відсутність договірних відносин між позивачем, який не оформив у встановленому порядку право на спадщину, та відповідачем не є підставою відключення будинку від електричної мережі та не передбачено ПКЕЕН. Таким чином, дії ПАТ «Закарпаттяобленерго» щодо відключення від електричної мережі житлового будинку позивача [PERSON], суперечить вимогам Правил користування електричною енергією для населення, містять ознаки порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого пунктом 2 статті 50 частиною 1 статті 13 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку шляхом вчинення дій, що призвели до ущемлення інтересів споживача, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved