Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області звернулось до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] про стягнення надміру виплачених сум пенсійних виплат. В обґрунтування позовних вимог зазначило, що в результаті перевірки пенсійної справи було виявлено помилку, яка полягає в неправильному розрахунку особливостей переведення відповідача на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до Закону № 2262. Позивач зазначає, що ним було винесено рішення про утримання надміру виплачених сум пенсій від 26.10.2020 року № 164. Таким чином, з урахуванням перевірки в період з 06.07.2018 року по 30.09.2020 року переплата становить: 58\~830 грн. 57 коп., однак, станом на цей час відповідач добровільно грошові кошти не повернула. У зв`язку з викладеним, позивач просить стягнути з відповідача надміру виплачені кошти в розмірі: 58\~830 грн. 57 коп. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст.ст. 14, 33 ЦПК України. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 18 листопада 2020 року позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишено без руху з підстав її невідповідності вимогам ст. 177 ЦПК України. Із заявою про продовження строків для усунення недоліків визначених ухвалою суду звернувся представник позивача [PERSON] . Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 06 січня 2021 року клопотання представника позивача задоволено, продовжено позивачу строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі суду від 18.11.2020 року. Заявою від 26.02.2021 року (вх. № 5606) позивач усунув недоліки визначені ухвалою суду від 18.11.2020 року (а.с.29). Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 29 березня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам надіслано копію ухвали суду, відповідачу запропоновано подати відзив на позовну заяву. В судове засідання представник позивача не звився, разом з цим, 13.12.2021 року (вх. № 10121) на адресу суду надійшло клопотання представника позивача Рикіної Ю., про слухання справи за відсутності представника позивача, в якій представник зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного рішення суду (а.с.51). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, судом здійснювався виклик відповідача, однак жодного разу відповідач не з`явилась, не надав відзиву або заперечень з приводу позовних вимог, та не повідомила про причини не явки (а.с.41-43,46-47,50), що відповідно до ст. 223 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі наявних доказів. Ухвалою суду від 13 грудня 2021 року вирішено провести заочний розгляд справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази надані позивачем на підтвердження позовних вимог, дійшов наступних висновків. Згідно заяви про призначення /перерахунку пенсії [PERSON] , 06.07.2018 року звернулась до Пенсійного Фонду України про переведення її пенсію чоловіка у зв`язку з втратою годувальника, відповідно до Закону № 1058 (а.с.8). Згідно перерахунку пенсії 06.11.2018 року [PERSON] , було здійснено перерахунок на підставі її заяви, та відповідно переведено на отримання пенсії утриманця (а.с.9). Згідно даного розрахунку, зазначено: [PERSON] , [INFO] , чоловік, РНОКПП: [NUMBER] , дата смерті: [INFO] , причина смерті: загальне захворювання,або каліцтво не пов`язано з роботою, вік на дату смерті: 91 рік, середньомісячний заробіток: 5\~854 грн. 92 коп. Інвалідність: перша група (група Б), загальне захворювання, (учасник бойових дій в період ВВВ 1941-1945 р.р.). Дата інвалідності:11.09.2007 року. Період встановлення інвалідності: з 30.03.2004 року довічно. Тобто, з дослідженого перерахунку пенсії, судом встановлено, що відповідачем [PERSON] , до заяви про здійснення перерахунку пенсії були надані вищевказані документи, з яких зокрема вбачається, що чоловіку [PERSON] , було надано Першу групу інвалідності, загальне захворювання. Згідно рішення про відмову у переведенні з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника від 09.09.2020 року зазначено, що відділом з питань перерахунків пенсії № 19 управління, під час розгляду заяви та при визнанні права на перерахунок пенсії були розглянуті надані документи та було виявлено про наявність підстав для відмови у переведенні з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника, оскільки розмір пенсії зменшується (а.с.10). Відповідно до рішення про утримання надміру виплачених сум пенсій від 26.10.2020 року № 164, вбачається, що [PERSON] , отримує пенсію за віком у розмірі: 3\~596 грн. 13 коп. на місяць, сума переплати становить: 58\~830 грн. 57 коп., згідно з довідкою ГПФУ в Одеській області, яка утворилась з 01.07.2018 року по 30.09.2020 року. Згідно даного рішення також, зазначено, що переплата утворилась з вини спеціаліста, що здійснював перерахунок пенсії. Пенсія підлягає поверненню. Так, згідно ст. 29 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII - пенсії в разі втрати годувальника сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються, якщо годувальник помер у період проходження служби або не пізніше 3 місяців після звільнення зі служби чи пізніше цього строку, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних у період проходження служби, а сім`ям пенсіонерів з числа цих військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом - якщо годувальник помер у період одержання пенсії або не пізніше 5 років після припинення. Разом з цим, судом встановлено, що відповідач до заяви про переведення пенсії на пенсію чоловіка документів передбачених ст. 29 Закону № 2262-XII, не надавала, згідно рішення про утримання наміру виплачених сум пенсійних витрат від 26.10.2020 року № 164, переплата виникла з вини спеціаліста. Відповідно до ч.1ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно та зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно) зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються положеннямист.1215 ЦК України, зі змісту якої вбачається, що надмірно виплачені суми, у тому числі пенсії, повинні бути повернені, якщо їх виплата стала результатом рахункової помилки (наявність якої має бути доведена позивачем) або несумлінності одержувача. Таким чином, характер правовідносин, які виникли між сторонами, виключає можливість застосування до них судом положень ч.1ст.1212 ЦК України. Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються нормами глави 83 ЦК України, яка визначає загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави. До правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача [PERSON] , застосуванню підлягають положення ст. 1215 ЦК України, презумуються, та у зв`язку з тим, що позивачем не доведено, що перерахування пенсії сталося з причин, внаслідок зловживань з боку пенсіонера. Відповідно дост.1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмується, отже, зазначене уст. 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів (правова позиція, висловлена у постанові Верховного Суду України від 02.07. 2014 року у справі № 6- 91 цс 14). Відповідно до ст. 360-7 ЦПК України вказані правові позиції є обов`язковими для застосування судом. Статтею 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» установлено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Чинним законодавством встановлено спеціальний порядок стягнення надмірно сплаченої пенсії. Так, згідно ч. 1ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Таким чином, повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме, через зловживання, зокрема у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації. Проте, позивачем не було доведено того, що надмірна сплата пенсійних коштів у розмірі 58\~830 грн. 57 коп., відбулася з вини відповідача, натомість матеріали справи свідчать про наявність протилежного, а саме, що нарахування даних коштів відбулось з вини спеціаліста, що прямо зазначено у рішенні № 164 від 26.10.2020 року. А тому, суд вважає, що без підтвердження фактів недобросовісної поведінки відповідача чи фактів зловживань, які відповідно до ст. 60 ЦПК України повинен довести позивач. На підставі викладеного суд дійшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження факту недобросовісного набуття відповідачем отриманих коштів в сумі 58\~830 грн. 57 коп., які є пенсійною виплатою, то відповідно до вимог ст. 1215 ЦК України зазначена сума поверненню не підлягає. Відповідно до положення п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України, разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed