Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-26 00:00:00

До Гайворонського районного суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розподіл спільного майна подружжя. Позов мотивовано тим, що [PERSON] проживала з [PERSON] з 1998 року однією сім`єю без реєстрації шлюбу, постійно проживали разом, вели спільне господарство. 06.09.2002 року між сторонами, був укладений шлюб, який зареєстрований Гайворонським відділом РАЦС Кіровоградської області. Під час спільного проживання за спільні сімейні кошти подружжя придбало квартиру [ADDRESS] , яку було зареєстровано на відповідача. Квартира придбана за спільні кошти під час спільного проживання, тому вважає, що ця квартира є спільною власністю і підлягає поділу. Просить суд визнати квартиру [ADDRESS] об`єктом спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] , в порядку розподілу спільного майна подружжя, визнати за [PERSON] , право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] , в порядку розподілу спільного майна подружжя, визнати за [PERSON] , право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] . Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, представник позивача надіслав до суду заяву з клопотанням розглянути справу без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримує. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явились, представник відповідача надіслала до суду заяву з клопотанням розглянути справу без її участі та участі відповідача, позовні вимоги визнає повністю. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] проживала з [PERSON] з 1998 року однією сім`єю без реєстрації шлюбу, постійно проживали разом, вели спільне господарство, що не оспорюється сторонами. 06.09.2002 року між сторонами, був укладений шлюб, який зареєстрований Гайворонським відділом РАЦС Кіровоградської області, підтвердженням чого є копія паспорта з відміткою про шлюб (а.с. 9). Під час спільного проживання за спільні сімейні кошти подружжя придбало квартиру [ADDRESS] , яку було зареєстровано на відповідача, підтвердженням чого є копія договору купівлі-продажу від 10.01.2001 року (а.с. 10-11). З копії технічного паспорта на квартиру [ADDRESS] , вбачається, що загальна площа квартири становить 49,0 м.кв. (а.с. 12-14). Зі звіту про незалежну оцінку майна на квартиру [ADDRESS] , вбачається, що загальна вартість квартири становить 277373 грн. (а.с. 15-16). Відповідно до ст. 60 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства...) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ст. 69 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором, відповідно до ст. 70 Сімейного кодексу. Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

Outcome: approved