Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

В січні 2018 року [PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому зазначає, що 03.11.2013 року між ним та [PERSON] було укладено договір позики, за умовами якого позивач надав відповідачу позику в розмірі 6000 доларів США, що на момент надання позики еквівалентно 47\~940 грн. за курсом НБУ (7,99 грн. за 1 долар США), термін повернення позики склав 3 роки. Позивачем було виконано умови договору позики та надано позику, про що свідчить договір. За вказаним договором позики відповідач зобовязався повернути всю суму позики о 10 годині 03 листопада 2016 року, за адресою проживання позивача: Запорізька область, Запорізький район, с. Сонячне, вул. Свободи, 5-А. У звязку з несвоєчасним неповерненням коштів, 03.11.2016 року між сторонами було укладено додаткову угоду, згідно якої сторони прийшли до згоди змінити термін повернення позики в сторону збільшення, а саме: сторони домовились, що позичальник зобовязаний повернути всю суму позики о 10 годині 03 вересня 2017 року, за адресою проживання позикодавця: Запорізька область, Запорізький район, с. Сонячне, вул. Свободи, 5-А. Позивач зазначає, що відповідач у встановлені терміни не повернув борг за договором позики від 03.11.2013 року, та станом на 18.09.2017 р. має заборгованість у сумі 6000 доларів США. 18.09.2017 року позивач направив відповідачу вимогу про необхідність сплати заборгованості в сумі 6000 доларів США, проте в добровільному порядку відповідач борг не повернув, фактично відповідач ухиляється від повернення суми боргу, чим порушив взяті на себе зобовязання. Посилаючись на те, що відповідачем було порушено умови договору позики позивач просить суд стягнути на його користь з відповідача суму боргу 157 732 грн. та понесені судові витрати. В судове засідання позивач не зявився, причину відсутності суду не повідомив, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, надав суду клопотання про слухання справи за його відсутністю та задоволення позову в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, позов визнав в повному обсязі, надав суду клопотання про слухання справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню за таких підстав. Як передбачено\~ст.11 ЦК України, підставою виникнення цивільних правовідносин є, зокрема, правочини. Відповідно до п.3 ч.1 ст.208, ст.1046, ч.2 ст.1047 ЦК України, договір між фізичними особами на суму, яка в 20 і більше разів перевищує розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, може бути укладений в письмовій формі, шляхом видачі розписки або іншого документу, внаслідок чого між сторонами виникає грошове зобовязання. За змістом ст.525, 526, 629 ЦК України\~зобовязання має виконуватись належним чином з забороною односторонньої відмови від виконання умов договору. Як вбачається з наданого суду договору безпроцентної позики грошових коштів, 03.11.2013 року [PERSON] отримав від [PERSON] грошові кошти в сумі 6000 доларів США, що на момент надання позики еквівалентно 47\~940 грн. за курсом НБУ (7,99 грн. за 1 долар США), термін повернення позики склав 3 роки. Отримання відповідачем грошової суми також підтверджується наданою відповідачем розпискою 03.11.2013 року. Згідно зі\~ст. 530 ЦК України\~якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Позичальник зобовязується до 03.09.2017 року повернути борг в повному обсязі. Наданий позивачем на підтвердження факту виникнення між ним та відповідачем грошового зобовязання договір позики від 03.11.2013 року, є письмовим доказом, що відповідає положенням\~ст.76 ЦПК України. Строк повернення грошових коштів відповідачем [PERSON] позикодавцю [PERSON] в договорі позики встановлений до 03.11.2016 року. Крім того, згідно додаткової угоди до договору безпроцентної позики від 03.11.2013 року, строк повернення грошових коштів відповідачем [PERSON] позикодавцю [PERSON] встановлений до 03.09.2017 року. На час розгляду справи відповідачем не надано доказів про те, що сума позики відповідачем повністю або частково повернута. Відповідно до\~ст.89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо ,а також достатність і взаємний звязок доказів в їх сукупності. Частиною 3 ст.12, ст.81 ЦПК України\~обовязок доведення обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом, покладено на сторони. Вимоги позивача у вказаній частині ґрунтуються на законі підтверджені належними допустимими доказами,доказами відповідача не спростовані,підлягають задоволенню. Відповідно до\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від\~\~відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до\~ст.1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно зі\~ст. 1047 ЦК України\~договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов позивач надав в оригіналі договір позики, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Згідно зі\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі)\~\~у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика\~\~вважається\~\~повернутою\~\~в\~\~момент\~\~передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Додатковою угодою до договору безпроцентної позики від 03.11.2013 року встановлено, що відповідач зобовязується повернути суму боргу до 03.09.2017 року, але свої зобовязання не виконав, жодних дій, що свідчать про виконання зобовязань за договором позики не вчинив, тому у позивача виникло право вимагати повернення суми позики. Таким чином суд дійшов висновку, що позивач правомірно звернувся до суду за захистом своїх прав та вважає за доцільне стягнути з відповідача суму боргу, визначену договором позики. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст.ст.\~12, 13, 76, 81, 141, 258, 259, 265, 353, 355 ЦПК України, ст.ст.\~509,\~526,\~530,\~610,\~611,\~624,\~625,\~1050,\~1054 ЦК України, суд -

Outcome: approved