overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-13 00:00:00

В травні 2021 [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 03.06.2006 сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають трьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя між ними не склалось, через відсутність взаєморозуміння та різними поглядами на сімейні відносини. Фактично шлюб припинено та існує формально, що й стало підставою звернення позивача до суду. Судові витрати просив залишити за ним. Ухвалою суду від 26.05.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Позивач до судового засідання не прибув, однак подав до суду заяву про розгляд справи проводити за його відсутності. Відповідач до судового засідання також, не прибула, однак подала до суду заяву про визнання позову та розгляд справи за її відсутності. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 03.06.2006 року зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області (на 9 а.с.). Також встановлено, що у подружжя є троє дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (на 10-12 а.с.). Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У частині першій статті 55 СК України встановлено, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями частин третьої та четвертої статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із частиною другою статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з того, що збереження сім`ї і подальше спільне проживання подружжя є неможливим, сторони спільного господарства не ведуть, не підтримують подружніх відносин, а продовження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Беручи до уваги клопотання позивача, суд вважає за можливе судові витрати залишити за ним. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-30 00:00:00

В травні 2021 [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05.07.2008 сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя між ними не склалось, через різні погляди на життя. Фактично шлюб припинено та існує формально, що й стало підставою звернення позивача до суду. Ухвалою суду від 14.05.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Позивач до судового засідання не прибув, однак подав до суду заяву про розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідач до судового засідання також, не прибула, однак подала до суду заяву про визнання позову та розгляд справи за її відсутності. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 05.07.2008 (на 5 а.с.). Від спільного проживання сторони мають сина [PERSON] 2917 року народження. Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У частині першій статті 55 СК України встановлено, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями частин третьої та четвертої статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із частиною другою статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з того, що збереження сім`ї і подальше спільне проживання подружжя є неможливим, сторони спільного господарства не ведуть, не підтримують подружніх відносин, а продовження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягнення на користь позивача 908 грн в рахунок відшкодування судових витрат. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-25 00:00:00

В травні 2021 [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 02.10.2018 сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя між ними не склалось, через різні погляди на життя. Фактично шлюб припинено та існує формально, що й стало підставою звернення позивача до суду. Ухвалою суду від 13.05.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Позивач до судового засідання не прибула, однак подала до суду заяву про розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідач до судового засідання також, не прибув, однак подав до суду заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутнсті. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 02.10.2018 (на 4 а.с.). [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON] , [INFO] (на 5 а.с.). Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У частині першій статті 55 СК України встановлено, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями частин третьої та четвертої статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із частиною другою статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з того, що збереження сім`ї і подальше спільне проживання подружжя є неможливим, сторони спільного господарства не ведуть, не підтримують подружніх відносин, а продовження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягнення на користь позивача 908 грн в рахунок відшкодування судових витрат. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-30 00:00:00

В травні 2021 [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10.12.2013 сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя між ними не склалось, через несумісність характерів та різні погляди на життя. Фактично шлюб припинено та існує формально, що й стало підставою звернення позивача до суду. Судові витрати просила залишити за нею. Ухвалою суду від 17.05.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Позивач до судового засідання не прибула, однак подала до суду заяву про розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідач до судового засідання також, не прибув, однак подав до суду заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 10.12.2013 (на 5 а.с.). Також встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (на 10 а.с.). Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У частині першій статті 55 СК України встановлено, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями частин третьої та четвертої статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із частиною другою статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з того, що збереження сім`ї і подальше спільне проживання подружжя є неможливим, сторони спільного господарства не ведуть, не підтримують подружніх відносин, а продовження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Беручи до уваги клопотання позивача, суд вважає за можливе судові витрати залишити за нею. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-02 00:00:00

В травні 2021 [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20.07.2018 сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя між ними не склалось, через різні погляди на шлюб та сім`ю. Фактично шлюб припинено та існує формально, що й стало підставою звернення позивача до суду. Ухвалою суду від 18.05.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Позивач в судовому засіданні підтримала позов з підстав викладених у ньому. Додатково зазначила, що після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати разом із нею, спір про поділ майна відсутній, прізвище змінювати не бажала. Відповідач до судового засідання, не прибув, однак подав до суду заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20.07.2018 (на 4 а.с.). [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON] , [INFO] (на 5 а.с.). Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У частині першій статті 55 СК України встановлено, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями частин третьої та четвертої статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із частиною другою статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з того, що збереження сім`ї і подальше спільне проживання подружжя є неможливим, сторони спільного господарства не ведуть, не підтримують подружніх відносин, а продовження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягнення на користь позивача 908 грн в рахунок відшкодування судових витрат. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-12 00:00:00

В травні 2021 позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 27.12.1986 року між ним та відповідачем зареєстровано шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва. Спільне життя не склалося, почали виникати неприязні стосунки , розбіжності та непорозуміння. Сторони спільного господарства не ведуть більше 7 років та проживають окремо. Позивач вважає подальше спільне життя, збереження шлюбу та примирення неможливим, у зв`язку з чим просить розірвати шлюб. Відповідно до ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 14.06.2021 справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін. В судове засідання позивач не з`явився, скерував на адресу заяву в якій просив розгляд справи проводити без його участі, зазначив, що не заперчує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату і час розгляду справи була повідомлений належним чином. Суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. З урахуванням положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що 27.12.1986 року між сторонами укладено шлюб, який було зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 2298. Згідно з ч.2, ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи докази в їх сукупності, суд вважає, що сім`я даного подружжя розпалась остаточно, терміну на примирення призначати не потрібно, так як встановлено судом, що будь-які відносини між ними припинені. За таких обставин укладений шлюб підлягає розірванню. Згідно з ч.2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В порядку положення ч. 1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 908,00 грн. З викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-16 00:00:00

В травні 2021 року [PERSON] звернувся в суд з позовом, в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком [ADDRESS] . В обґрунтування вимог вказував, є власником будинку відповідно до договору дарування від 08 липня 2016 року. Вказаний будинок подарований його з відповідачем матір`ю [PERSON] . В будинку зареєстрований його рідний брат [PERSON] , який з 2016 року проживає в Австралії, востаннє приїжджав додому на початку весни 2018 року, жодних витрат по утриманню будинку не несе. Такі обставини позбавляють його, як власника будинку, права розпоряджатись своїм майном. 19 травня 2021 року у справі відкрито провадження та постановлено здійснювати розгляд справи в порядку знгального позовного провадження. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, надав заяву, в якій просив здійснювати розгляд справи у його відсутності, позов підтримав, просив задоволити. Відповідач, належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надіслав заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності; не заперечує проти позовних вимог, зазначає, що дійсно більше п`яти років не проживає за місцем реєстрації, отримав громадянство Австралії і не має наміру повертатись в Україну. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. \~ \~ \~ Суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів. Встановлено, що згідно з даними витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності [PERSON] набув право приватної власності на житловий будинок [ADDRESS] на підставі договору дарування від 08 липня 2016 року (а.с.8). Відповідно до даних довідок №248 від 16 квітня 2021 року (а.с.9) та №264 від 20 квітня 2021 року (а.с.10) Новоселицького старостинського округу в будинку [ADDRESS] зареєстрований лише [PERSON] , який за місце реєстрації не проживає більше трьох років, що також підтверджують свідки [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки, наявність реєстрації місця проживання відповідача в житлі [PERSON] створює для нього перешкоди у користуванні цим житлом, позбавляє його права розпоряджатись таким, тому, відповідно до ст.391 ЦК України, його права, як власника, підлягають захисту шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. Згідно з ч.1, ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-30 00:00:00

В травні 2021 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 16.11.2019 року. Від спільного шлюбу народилася донька [PERSON] , [INFO] . Проте спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Позивач в судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява в якій позов підтримує повністю, просить задовольнити, а справу слухати у його відсутності. Терміну на примирення не надавати. Відповідач в судове засідання не з`явилася, до суду надійшла заява в якій позов визнає повністю, а справу слухати у її відсутності. Терміну на примирення не надавати. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ч. 3 ст.\~105 СК\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2\~ст.\~112\~ СК України\~суд постановляє\~рішення про\~розірвання шлюбу,\~якщо буде\~встановлено,\~що подальше\~спільне життя\~подружжя і\~збереження шлюбу\~суперечило б\~інтересам одного\~з них,\~інтересам їхніх\~дітей,\~що мають\~істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 16.11.2019 року, [PERSON] зареєстрував шлюб з відповідачем по справі [PERSON] . Від спільного шлюбу народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24.04.2021 року. Спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, суд вважає необхідним шлюб розірвати.

Outcome: approved