Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

Департамент соціального захисту населення Сумської міської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення тимчасової державної допомоги і в обґрунтування позовних вимог зазначив про те, що управління соціального захисту населення Сумської міської ради відповідно до рішення Сумської міської ради від 27.01.2016 № 254-МР « Про затвердження структури апарату та виконавчих органів Сумської міської ради та їх загальну чисельність» 05.05.2016 реорганізовано у департамент із правонаступництвом всіх прав та обов'язків управління. Відповідно до пункту 2 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання (перебування) їх невідоме, затвердженого постановою КМУ від 22.02.2006 № 189, тимчасова допомога призначається у разі, коли рішення суду про стягнення аліментів з одного з батьків не виконується або місце проживання (перебування) одного з батьків не встановлено. Згідно з п. 3 Порядку тимчасова допомога призначається дитині віком до 18 років. Відповідно до виконавчого листа Зарічного районного суду м. Суми від 05.11.1998 року та довідок ВДВС Сумського міського управління юстиції від 07.07.2014 року, 12.01.2015 року, 06.07.2015 року, 04.01.2016 року рішення суду про стягнення аліментів з [PERSON] не виконувалося у зв'язку з ухиленням останнього від сплати аліментів. На підставі заяв [PERSON] від 08.07.2014 року, 12.01.2015 року, 06.07.2015 року, 27.01.2016 року та відповідних документів, поданих до управління, їй була призначена тимчасова державна допомога на сина [PERSON], [INFO], щомісяця з 01.07.2014 по 30.06.2016. Протягом спірного періоду допомога виплачувалась у таких розмірах: з 01.07.2014 по 30.06.2016 року - 9317,52 грн. 01.07.2016 року сину відповідача - [PERSON] виповнилось 18 років. Сума наданої тимчасової державної допомоги за період з 01.07.2014 року по 30.06.2016 року складає 9317,52 грн. Відповідачу було направлено лист-повідомлення від 25.08.2016 року з пропозицією повернути виплачені кошти державної тимчасової допомоги на рахунок департаменту в добровільному порядку, але до цього часу належна до повернення сума відповідачем не повернута. Тому позивач змушений звернутися до суду і просить стягнути з відповідача на користь департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради суму в розмірі 9317,52 грн., а також сплачений судовий збір в розмірі 1378,00 грн. У судове засідання представниця позивача не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Позов підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Але від нього не надійшло повідомлення про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди представниці позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК Україниу разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю сторін. Дослідивши та перевіривши письмові докази справи, встановивши такі юридичні факти та відповідні їм правовідносини, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 23.10.1998 року з [PERSON] на користь [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини від усіх видів заробітку, але не менше ? частини неоподаткованого мінімуму доходів громадян, щомісячно, починаючи з 08.09.1998 року і до повноліття дитини. Згідно довідок ВДВС Сумського міського управління юстиції від 07.07.2014 року, 12.01.2015 року, 06.07.2015 року, 04.01.2016 року рішення суду про стягнення аліментів з [PERSON] не виконувалося у зв'язку з ухиленням останнього від сплати аліментів. На підставі заяв [PERSON] від 08.07.2014 року, 12.01.2015 року, 06.07.2015 року, 27.01.2016 року та відповідних документів, поданих до управління, їй була призначена тимчасова державна допомога на сина [PERSON], [INFO], щомісяця з 01.07.2014 по 30.06.2016. Протягом спірного періоду допомога виплачувалась у таких розмірах: з 01.07.2014 по 30.06.2016 року - 9317,52 грн. 01.07.2016 року сину відповідача - [PERSON] виповнилось 18 років. Сума наданої тимчасової державної допомоги за період з 01.07.2014 року по 30.06.2016 року складає 9317,52 грн. Відповідно до пункту 2 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання (перебування) їх невідоме, затвердженого постановою КМУ від 22.02.2006 № 189, тимчасова допомога призначається у разі, коли рішення суду про стягнення аліментів з одного з батьків не виконується або місце проживання (перебування) одного з батьків не встановлено. Згідно ч. 10 ст. 181 СК України суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку. Відповідачу було направлено лист-повідомлення від 25.08.2016 року з пропозицією повернути виплачені кошти державної тимчасової допомоги на рахунок департаменту в добровільному порядку, але до цього часу належна до повернення сума відповідачем не повернута. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову у повному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved