Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

\~ \~ \~ \~В серпні 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання їх такими, що втратили право на користування житловим приміщенням за адресою: Донецька обл., м.Торецьк, с. Північне, вул. Юності, буд.18 кв.80. В обґрунтування позову зазначила наступне. \~ \~ \~ \~Позивачу на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS], м. Торецька. Разом із нею у вказані квартирі зареєстровані відповідачі: [PERSON], [PERSON], [PERSON], однак тривалий час у вищевказаній квартирі не проживають. У звязку з активними бойовими діями в 2014 році на території м. Торецька відповідачі виїхали на непідконтрольну територію Донецької області і з того часу зв'язок з ними втрачений. Відповідачі у вищевказаній квартирі не проживають, комунальні послуги не сплачують, в утриманні житла участі не беруть, особистих речей в квартирі не мають. Вона як власник житла вимушена звернутись до суду з даною позовною заявою, оскільки відповідачі створюють їй перешкоди у здійсненні права користування і розпорядження своїм майном. \~ \~ \~ \~Позивач в судовому засіданні пояснила, що квартира розташована за адресою: [ADDRESS] належить їй, яку вона подарувала [PERSON] В зазначені квартирі вона проживає одна. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] виїхали з міста Торецька в 2014 році, місцезнаходження їх не відомо. Вона самостійно несе витрати по утриманню квартири, має намір отримати субсидію, але реєстрація відповідачів у квартирі перешкоджає їй в отриманні субсидії, у звязку з чим просить задовольнити її позов та визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №80 в будинку №18 по вул. Юності, с. Північне м. Торецька. \~ \~ \~ \~Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON], [INFO], що проживає за адресою: [INFO] у відповідь на питання суду пояснила наступне. [PERSON] знає давно, разом із нею ходить до церкви на служіння. Неодноразово була у неї в гостях в її квартири, що розташована по вулиці Юності. [PERSON] разом із [PERSON], [PERSON] та [PERSON] проживали разом в одній квартирі, але в 2014 році відповідачі, у звязку з військовими діями виїхали з м. Торецька і з того часу вона їх не бачила. Кому належить квартира де проживає позивач не знає. \~ \~ \~ \~Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON], [INFO], що проживає за адресою: [INFO], у відповідь на питання суду пояснила наступне. З [PERSON] разом працювали. В квартирі [PERSON] проживає одна, відповідачі виїхали ще в 2014 році і з того часу ніколи не повертались. Знає, що між ними був якісь скандал і після чого вони поїхали. Кому належить квартира не знає. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, заяви про розгляд справи за її відсутності не надавала, про причини неявки суд не інформувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, заяви про розгляд справи за його відсутності не надавав, про причини неявки суд не інформував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, заяви про розгляд справи за його відсутності не надавав, про причини неявки суд не інформував. Суд, у зв'язку з неявкою відповідачів та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачами відзиву на позов, ухвалив слухати справу у відсутності відповідачів, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Суд вислухав пояснення учасників, дослідив позовну заяву та додані матеріали, повно та всебічно з'ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, і, об'єктивно оцінивши докази, доходить наступного висновку. Так, судом встановлено, що в квартирі разом із позивачем зареєстровані відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджується копією довідки КП «Торецьккомсервіс» №б/н від 11.06.2018 року (а.с. 7) Відповідно до акту обстеження про фактично проживаючих осіб за адресою: [ADDRESS], у квартирі проживають позивач [PERSON] мати квартиронаймача, відповідачі [PERSON] квартиронаймач, [PERSON] чоловік квартиронаймача, [PERSON] син квартиронаймача за вказаною адресою не проживають (а.с. 8) Відповідно до копії паспорта [PERSON], остання зареєстрована за адресою: [INFO]. \~ \~ \~ \~Позивач як на підставу для визнання відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, посилається на ст.405 ЦК України. \~ \~ \~ \~Згідно ст.405\~ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. \~ \~ \~ \~З наданих доказів встановлено, що відповідачі дійсно більше одного року не проживають у вищевказаній квартирі. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним свого права власності. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини 33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», застосовуючи положення\~статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей\~391,\~396 ЦК\~позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Судом було досліджено копію витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно та встановлено, що відповідачу [PERSON] належить на підставі свідоцтва про право на спадщину від 20.11.2007 року квартира №80, що розташована в будинку №18 по вул. Юності, с.Північне м. Торецька, частка власності 1/1 (а.с. 33 ) З наведеного слідує, що позивач [PERSON], попри надані пояснення та обрану нею позицію в суді, пред`являючи вимогу про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, залишила поза увагою той факт, що відповідач [PERSON] є власником вищезазначеної квартири, а тому у даному конкретному випадку норми ст.391 ЦК України не підлягають застосуванню, оскільки позивач [PERSON] не є особою, яка має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права власності, тобто не є власником або особою, яка володіє майном з підстави передбаченої законом або договором. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини другої статті 405 ЦК України, на яку посилається позивач як на підставу позову, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. \~ \~ \~ \~З аналізу змісту положень цієї статті слідує висновок про те, що визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням можна лише члена сім'ї власника житла, а не власника або співвласника житла, оскільки в такому випадку власник (співвласник) буде позбавлений права користування об'єктом права власності, яке гарантоване статтею 41 Конституції України. \~ \~ \~ \~У відповідності до ч.2 ст.317 ЦК України, на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.\~321\~ЦК України встановлено непорушність права власності. Ніхто неможе бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. \~ \~ \~ \~Оскільки, право власності є абсолютним правом, яке включає володіння, користування, розпорядження, та якого ніхто не може бути позбавлений, крім випадків передбачених законом, то власник не може бути визнаний таким, що втратив право користування своїм майном. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON], як власник квартири, згідно ч.1 ст.383 ЦК України, має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. \~ \~ \~ \~При цьому слід врахувати, що передбачене ст.405\~ЦК України правило про втрату членом сім'ї власника житла права на користування житлом у разі відсутності понад один рік не є абсолютним і містить винятки: 1) поважні причини відсутності та 2) наявність домовленості між членом сімї і власником житла. \~ \~ \~ \~Встановлено,\~що відповідачі\~виїхали з\~квартири у звязку з активними бойовими діями в 2014 році на території м. Торецька, що на думку суду є очевидною та переконливою поважною причиною їх відсутності у спірному житлі. \~ \~ \~ \~Водночас позивачем не спростовано наявність відповідної домовленості між відповідачем власником житла [PERSON] та співвідповідачами (її чоловіком та її сином) [PERSON], [PERSON] про продовження права користування квартирою, як то визначено ст.405 ЦК України. \~ \~ \~ \~За таких обставин, суд вважає безпідставною вимогу [PERSON] про визнання відповідачів [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням. \~ \~ \~ \~Оскільки відповідач [PERSON] є власником квартири, відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані у вказаній квартирі як члени сімї власника, їх відсутність викликана поважними причинами, а позивач не є власником спірного житла, суд констатує відсутність порушеннь прав позивача в контексті наявності перешкод у здійсненні права власності, яке підлягає захисту у визначений ст. 391 ЦК України спосіб, а відтак в задоволенні позову має бути відмовлено. \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed