Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

В травні 2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на свою користь. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що він є сином відповідача [PERSON] . Позивач є інвалідом з дитинства, з 01.03.2019 року йому встановлена третя група інвалідності. У зв`язку з наявними захворюваннями він потребує постійного лікування декілька разів на рік. Розмір соціальної допомоги, яку отримує позивач, є недостатнім для придбання ліків та медичних препаратів, придбання одягу та взуття, засобів особистої гігієни, продуктів харчування тощо. Позивач вважає, що відповідач [PERSON] має можливість надати йому матеріальну допомогу, оскільки є працездатною особою, фізично здоровий, інших утриманців не має, проте, добровільно цього не здійснює. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 07.06.2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 01.08.2019 року закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду. Позивач до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду, в якій просив розглянути справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення засідання повідомлений належним чином, відзив на позовну заяву не надав. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши надані учасниками справи письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 04.03.1994 року Новопсковським райвідділом ЗАГСу Луганської області відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . З довідки №1242 від 20.05.2019 року, виданої Новопсковською селищною радою вбачається, що [PERSON] , зареєстрований в [ADDRESS] , має такий склад сім`ї: [PERSON] , 1975 р.н. - мати, [PERSON] , 1970 р.н. - батько, [PERSON] , 1933 р.н. - дід, [PERSON] , 1937 р.н. - баба. Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ №138122 [PERSON] з 01.03.2019 року встановлена третя група інвалідності на строк до 01.03.2020 року. За даними виписного епікризу №4924 [PERSON] є інвалідом ІІ групи з 2012 по 2015 рік, інвалідом ІІІ групи з 2015 року. В 2001 році був прооперований з приводу корекції пороку серця. З посвідчення серії [NUMBER] , виданого 23.04.2019 року УСЗН Новопсковської РДА вбачається, що [PERSON] призначено державну соціальну допомогу у сумі 1497,00 грн. з 01.03.2019 року по 01.03.2020 року. У період з грудня 2018 року по травень 2019 року [PERSON] отримав державну соціальну допомогу, як особа з інвалідністю з дитинства ІІІ групи, у розмірі 8982,00 грн., що підтверджується довідкою №262 від 20.05.2019 року, виданою УСЗН Новопсковської РДА . Згідно ч.1 ст.198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів» стягнення аліментів на дочку, сина, які досягли повноліття, з підстав, передбачених статтями 198, 199 СК України здійснюється за позовною заявою у судовому порядку. Частиною першою статті 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. З позовної заяви вбачається, що відповідач кошти на утримання повнолітнього сина, який є інвалідом ІІІ групи, не надає. Доказів, які б спростовували твердження позивача, відповідачем суду не надано. Згідно з ч. 1 ст. 201 СК України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Аліменти повнолітнім непрацездатним дочці, сину, які потребують матеріальної допомоги, у разі визнання їх інвалідами ІІІ групи, присуджуються на строк інвалідності. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідач має можливість та зобов`язаний надавати допомогу в розмірі, передбаченому законодавством на утримання повнолітньої непрацездатної дитини, тому позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах сплати платежу за один місяць. Статтею 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позов пред`явлено до суду 27.05.2019 року. Відповідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved