Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-03 00:00:00

В серпні 2018 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява мотивована тим, що позивач з 28 жовтня 1995 року перебуває з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, в якому 11 березня 1997 року народилась дочка [PERSON], а 10 листопада 2003 року - син [PERSON]. Спільне життя з відповідачем не склалось,\~ сім'я розпалася остаточно, примирення є неможливим. Шлюб носить формальний характер, збереження сім'ї є недоцільним. У зв'язку з цим позивач просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в підготовче засідання не зявився, від представника позивача адвоката [PERSON] надійшло письмове клопотання про підтримання позову та розгляд справи у його відсутності. Відповідач [PERSON]\~ в\~судове засідання\~не зявилася, подала заяву про визнання позову та розгляд справи у її відсутності. В зв'язку з тим, що особи, які беруть участь у справі в підготовче засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до частин 3 та 4\~ст.200 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав ухвалює у підготовчому засіданні рішення про задоволення позову в порядку, встановленому\~ст. 206 ЦПК України.\~\~ \~ \~ \~ \~ Враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає, що є законні підстави для ухвалення у підготовчому засіданні рішення про задоволення позову, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 28 жовтня 1995 року [PERSON] та Шпирка ( після реєстрації шлюбу [PERSON]) С.Б. у відділі реєстрації актів цивільного стану Рогатинського району Івано-Франківської області зареєстрували шлюб, про що зроблено актовий запис № 65. Підтвердженням даного факту є свідоцтво про шлюб серія І-НМ №183208 повторно видане Рогатинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області 05 грудня 2017 року. Із встановлених обставин вбачається, що між позивачем та відповідачем виникли сімейні правовідносини, в межах яких виник спір щодо права позивача, як одного з подружжя на припинення шлюбу шляхом його розірвання за рішенням суду. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Враховуючи визначені судом правовідносини, для вирішення спору, суд застосовує наступні норми матеріального права, виходячи при цьому із таких мотивів. \~ \~ \~ \~Згідно ч.1\~ст.21 СК України\~шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Частиною 1\~ст. 24 СК України\~визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. В частині третій ст.56 СК України\~також зазначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу . Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства ( ст.111 СК України). Проголошена\~Конституцією України\~охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Суд не зобовязаний призначати сторонам строк для примирення, це робиться лише тоді, коли збереження шлюбу можливе на почуттях любові та поваги, підтримки один одного. Згідно ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують, розірвання шлюбу не суперечить інтересам сторін. Враховуючи відсутність у сторін морально-правової основи шлюбу, яка ґрунтується на почуттях взаємної поваги та любові, взаємній підтримці та допомозі, враховуючи фактичні взаємини подружжя, мотиви та причини розлучення, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог шляхом розірвання шлюбу, укладеного між сторонами.

Outcome: approved