Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-02 00:00:00

В червні 2017 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що житловий будинок [ADDRESS] є спільною частковою власністю [PERSON] 18\\100 частин та [PERSON] 82\\100 частин, кожна із сторін здійснювала добудови та прибудови до будинку, а також зводила господарські споруди, між співвласниками склався усталений порядок користування будинком, який фактично поділений на дві ізольовані квартири з окремими входами\\ виходами\\ та окремими комунікаціями. Житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 0,0971 га . Рішенням Білоцерківскої міської ради Київської області від 19 лютого 2015 року №1408-72 VІ «Про оформлення правовстановлюючих документів на земельні ділянки громадянам», [PERSON] надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність 82\\100 частки від загальної площі. Позивачка зазначає, що даним рішенням порушуються її права, оскільки частина її будинку знаходиться на земельній ділянці відповідача. А тому [PERSON] , уточнивши вимоги, просила суд виділити в натурі її 18\\100 частини будинку, припинивши спільну часткову власність, визнати недійсним рішення Білоцерківскої міської ради Київської області від 19 лютого 2015 року №1408-72 VІ про передачу [PERSON] у приватну власність земельної ділянки площею 0,0971 га кадастровий номер 3210300000:03:006:0119, визначити порядок користування земельною ділянко за адресою [ADDRESS] та стягнути з відповідачів 10 000 грн моральної шкоди\\ том 1 а.с.50-52\\ Ухвалою судді від 24.10.2017 року відкрито провадження у справі. 09.11.2017 року відповідачем Білоцерківською міською радою подано заперечення на позов з письмовими доказами щодо законності оспорюваного рішення\\ том 1 а.с.108-120\\ 28.11.2017 року відповідач [PERSON] подав заперечення на позов з додатками\\ том 1 а.с.130-154\\ В зв`язку з набранням чинності нової редакції ЦПК України, ухвалою від 25.01.2018 року постановлено провести розгляд даної справи за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання. Відповідач [PERSON] подав відзив на позов, просив відмовити у позові за безпідставністю вимог \\ том 1 а.с.167-169\\ Ухвалою суду від 05.04.2018 року за клопотанням представника позивача [PERSON] призначено судову будівельно-технічну експертизу, провадження у справі зупинено на час експертизи\\ том 1 а.с.186-187\\ 26.03.2019 року провадження у справі поновлено\\ том 2 а.с.3\\ Ухвалою суду від 30.05.2019 року провадження у справі зупинено за спільним клопотанням сторін та їх представників для врегулювання спору в позасудовому порядку\\ том 2 а.с.24-25\\ 23.10.2019 року провадження у справі поновлено \\ том 2 а.с.35\\ 23.06.2020 року від представника позивача адвоката Гайдамачук І.О. надійшла заява про збільшення позовних вимог, вимоги доповнено проханням змінити розмір часток співвласників будинку [ADDRESS] відповідно до висновку експерта Свістунова І.С. № 866\\02-2020, яка прийнята судом до розгляду з урахуванням конкретних обставин справи \\ а.с.том 2 а.с.127-141\\ Ухвалою суду від 03.07.2020 року залишено без розгляду позов [PERSON] в частині позовної вимоги щодо визначення порядку користування земельною ділянкою на підставі п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України за її особистою заявою. Суд повно та всебічно дослідив зібрані по справі докази і встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] є спільною частковою власністю [PERSON] - 18\\100 часток на підставі договору дарування від 19.09. 1967 року \\ том 1 а.с.18-19\\ та [PERSON] - 82\\100 часток на підставі договору дарування від 14.12 1994 року \\ 35\\100 часток\\ та свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.11.2014 року \\ 47\\100 часток\\ том 1 а.с.30-32\\ Згідно рішення виконкому Білоцерківської міської ради депутатів трудящих № 226 від 19.08.1953 року за домоволодінням [ADDRESS] в користування земельну ділянку площею 2 715 кв.м, з яких лишки 400 кв.м\\ том 1 а.с.4\\ На даний час загальна площа земельної ділянки становить 1 000 кв.м \\ том 1 а.с.108-115\\ Рішенням Білоцерківської міської ради № 1408-732-У1 від 19.02.2015 року [PERSON] надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1 000 кв.м за адресою [ADDRESS] , у спільну часткову власність, виходячи з його частки 82\\100 від загальної площі \\ том 1 а.с.115\\ А рішенням Білоцерківської міської ради № 1569-79-У1 від 24.09.2015 року [PERSON] затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та передано у спільну часткову власність земельну ділянку площею 971 кв.м \\ 82\\100 часток від загальної площі\\ за адресою [ADDRESS] , кадастровий номер 32103000000:03:006:0119, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, без виділення її в натурі, на місцевості\\ том 1 а.с. 118-120\\ Встановлено, що рішенням народного суду міста Біла Церква Київської області від 03 жовтня 1967 року було визначено порядок користування житловим будинком [ADDRESS] між тодішніми співвласниками [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , згідно якого [PERSON] виділено в конкретне користування 9\\50 часток домоволодіння, а саме, кухню 9,80 кв.м \\ 1-3\\, коридор 3,34 кв.м \\ 1-1\\, кладову 4 кв.м \\ 1-2\\, частину погріба в кімнаті - кладовій \\ 1-2\\, зобов`язано зробити перегородку в кладовій \\ 1-2\\ відповідно виділеної частки\\ том 1 а.с.20-21\\ Суд встановив, що відповідно до вказаного порядку користування [PERSON] користується цими приміщеннями з 1968 року, перегородку в кладовій змуровано у 1968 році, іншими приміщеннями житлового будинку користується [PERSON] . Сторони ці факти в суді визнали. З 1967 року по теперішній час кожна із сторін здійснили низку добудов і прибудов до своєї частини будинку та звели господарські споруди, безпосередньо [PERSON] побудувала гараж Ж, убиральню Е, хвіртку 6, огорожу 7, самовільне будівництво відсутнє \\ том 1 а.с.56-58 технічний паспорт на житловий будинок, виготовлений станом на 2016 рік\\ Згідно висновку експерта [PERSON] за результатами проведення судової оціночно-будівельної та будівельно-технічної експертизи № 02\\19 від 15.03.2019 року фактично житловий будинок [ADDRESS] поділений на дві ізольовані квартири, які забезпечені окремими входами\\ виходами, не пов`язаними між собою інженерними комунікаціями. Між співвласниками склався порядок користування, а саме, [PERSON] користується приміщеннями квартири № 1 , гаражем «Ж», убиральнею «Е», огорожею № 7, хвірткою № 6 ; [PERSON] користувається приміщеннями квартир № 2 та № 3 , сараєм «В», убиральнею «Д», гаражем «Г», вимощенням № 5, дерев`яними воротами в металевих стовпах № 3. Об`ємно-планувальне рішення житлового будинку, а також перелік господарських будівель і споруд не відповідає правовстановлюючим документам на момент виникнення первинних часток. Експертом надано варіант поділу\\ виділу\\, виходячи із фактичного користування співвласниками домоволодіння без розрахунку компенсації за відхилення від ідеальної частки\\ том 1 а.с.217-256\\ Слід зазначити, що у висновку експерта Свириди О.М. відсутній розрахунок часток співвласників за запропонованим варіантом поділу згідно фактичного користування, лише констатовано, що цей варіант має відхилення від ідеальних часток співвласників. Оскільки позивач [PERSON] бажала виділу своєї частки в натурі лише за фактичним користуванням, оскільки він є єдиним із можливих, то виникла потреба у ще одному експертному висновку щодо розрахунку фактичних часток співвласників за фактичним користуванням. Згідно висновку судового експерта Свістунова І.С. № 866\\02-2020 від 12.02.2020 року, виконаного за замовленням [PERSON] , фактична частка співвласників у будинковолодінні становить : [PERSON] - 46\\100 часток, [PERSON] - 54\\100 часток, за умови, що [PERSON] володіє наступними приміщеннями житлового будинку : кухня 1-1 площею 9,7 кв.м, житлова кімната 1-2 площею 9,1 кв.м, житлова кімната 1-3 площею 19,6 кв.м, житлова кімната 1-4 площею 16,8 кв.м, кладова 1-5 площею 4.6 кв.м , господарськими будівлями та спорудами : убиральня «Е», гараж «Ж», хвіртка № 6, огорожа № 7 \\ том 2 а.с. 134-141\\ При вирішенні вимоги [PERSON] про виділення в натурі частки із спільної часткової власності на житловий будинок суд виходить з наступного. Згідно ч.1 ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох і більше осіб\\ співвласників\\, належить їм на праві спільної власності \\ спільне майно\\. Згідно ч.1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно ч.3 ст.357 ЦК України співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у справі спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку користування спільного майна. Згідно ч.5 ст.357 ЦК України поліпшення спільного майна, які можна відокремити, є власністю того з співвласників, який їх зробив, якщо інше не встановлено домовленістю співвласників. Відповідно до приписів статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим\\ частина друга статті 183 цього Кодексу\\, співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Суд встановив, що [PERSON] та [PERSON] здійснені поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, так і ті, які можна відокремити, всі вони зроблені кожен своїм коштом, за спільною згодою і з дотриманням порядку користування спільного майна, що був визначений рішенням народного суду міста Біла Церква Київської області від 03 жовтня 1967 року, про яке зазначено вище. А тому вимога [PERSON] про перерахунок її частки в сторону збільшення та виділення її частки в натурі згідно фактичного користування, є правомірним та обгрунтованим. Для усунення правової невизначеності щодо розміру частки [PERSON] у праві власності на житловий будинок і , власне, самого правового статусу цієї частки після виділення частки [PERSON] в натурі та припинення права спільної часткової власності на виділене [PERSON] майно, суд вважає за необхідне вирішити питання про перерахунок частки [PERSON] в сторону зменшення та виділення і його частки в натурі за варіантом згідно фактичного користування, описаним у висновку судового експерта Свістунова І.С. № 866\\02-2020 від 12.02.2020 року\\ том 2 а.с. 134-141\\ , без його на те окремих вимог\\ зустрічного позову\\, оскільки таке вирішення спору не суперечить нормам цивільного законодавства, не порушує прав чи інтересів відповідача [PERSON] , відповідає фактичним обставинам , і є ефективним способом захисту прав обох сторін спору. Відповідач [PERSON] в суді підтвердив відповідність висновку судового експерта Свістунова І.С. № 866\\02-2020 від 12.02.2020 року щодо приміщень у будинку та господарських будівель та споруд, якими він фактично володіє. Щодо вимог [PERSON] про скасування рішення Білоцерківської міської ради від 19 лютого 2015 року №1408-72 VІ про надання дозволу [PERSON] на розроблення проекту землеустрою та відшкодування моральної шкоди суд вказує на наступне. Оспорюване позивачем [PERSON] рішення від 19 лютого 2015 року №1408-72 VІ про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою було чинним до ухвалення Білоцерківської міською радою рішення № 1569-79-У1 від 24.09.2015 року , яким [PERSON] затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та передано у спільну часткову власність земельну ділянку площею 971 кв.м \\ 82\\100 часток від загальної площі\\ за адресою [ADDRESS] , кадастровий номер 32103000000:03:006:0119, вичерпало свою дію і не може бути належним способом захисту права або інтересу позивача. Рішення Білоцерківської міської ради № 1569-79-У1 від 24.09.2015 року не було предметом спору, хоча представникам позивача було про нього достеменно відомо, оскільки про нього повідомила Білоцерківська міська рада у своїх запереченнях на позов та приклала його копію \\ том 1 а.с.108-120\\ А тому суд вважає за необхідне відмовити [PERSON] у задоволенні цієї вимоги в зв`язку з обранням неналежного способу захисту. Вимога про відшкодування моральної шкоди є похідною від вимоги про скасування рішення Білоцерківської міської ради, а тому також задоволенню не підлягає. Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 501 грн пропорційно до задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial