Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON], [PERSON], неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] за участю третьої особи Служби у справах дітей Вінницької міської ради про усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом виселення та вселення. Позов мотивований тим, що їй на праві приватної власності належить житлова квартира [ADDRESS]/Академіка [PERSON] у місті Вінниці. Зазначена квартира набута у власність шляхом придбання з прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, оформлених протоколом №0213033-1 від 24.04.2013 року. Квартира була обєктом продажу у зведеному виконавчому провадженні №35286255, що перебувало у Староміському ВДВС Вінницького міського управління юстиції. Квартира належала боржнику [PERSON] На підставі протоколу проведених прилюдних торгів державним виконавцем було видано [PERSON] проведення прилюдних торгів по реалізації арештованого нерухомого майна від 24.05.2013 року. На підставі зазначеного [PERSON] приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] 25.05.2013 року позивачу видано Свідоцтво на право власності на квартиру та зареєстровано в реєстрі за №2057. Відповідачі не зареєстровані, але проживають у належній позивачу квартирі без дозволу та згоди власника. Представник позивача подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] проти задоволення позову заперечував, пояснив, згідно з його поясненнями нині зима і йому та племінниці [PERSON] з неповнолітніми дітьми немає куди виселятись, інше житло для переселення вони ще не підшукали. Такі ж заперечення надала в судовому засіданні відповідач [PERSON] Представник третьої особи Служби у справах дітей проти задоволення позову в частині виселення без надання іншого жилого приміщення неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] заперечувала, просила захистити інтереси дітей. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Позивач [PERSON] (дошлюбне прізвище Керанчук) є власником квартири [ADDRESS]/Академіка [PERSON] у місті Вінниці на підставі свідоцтва, виданого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON]В 25.05.2013 року. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 16.12.2013 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 28.01.2014 року, [PERSON], [PERSON] та інших визнано такими, що втратили право користування житловою квартирою №7 в будинку №32/20 по вул. Зодчих/[PERSON] у м. Вінниці. Відповідач [PERSON] зареєстрованим у цій квартирі не був, місцем його реєстрації є 1-й провулок Одеський, буд. 8 в м. Вінниці. Відповідач [PERSON] народилась після цього рішення суду. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 17.11.2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 15.01.2015 року виселено [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зі спірної квартири Під час проведення виконавчих дій щодо виселення зазначених осіб, державному виконавцю було надано [PERSON], відповідно до змісту якого боржники виселились добровільно, а в квартирі залишились проживати [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Відповідно до змісту довідки про склад сім'ї та реєстрацію, виданої ОСББ «УЮТ» 30.05.2015 року, у квартирі жоден з відповідачів не зареєстрований. Також справа була зупинена за клопотанням відповідача [PERSON] до набрання законної сили рішення у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння та скасування державної реєстрації права власності. Згідно з рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 17.06.2016 року, яке набрало законної сили на підставі ухвали Апеляційного суду Вінницької області від 06.09.2016 року, в задоволенні позову відмовлено. Згідно зі ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок або квартиру користуються нею для особистого проживання та проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільного права є припинення дії, яка порушує право. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з п. 33 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», застосовуючи положення\~ст. 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити з такого: відповідно до положення ст.\~391\~ЦК, позов про усунення порушеного права, не пов'язаний із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі якщо позивач доведе, що він є власником, і що діями, відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, якщо позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності зі сторони відповідача. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані, на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки. Відтак, позивач [PERSON] має право вимагати усунення перешкод в користуванні її власністю зі сторони відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ст.88 ЦПК України слід стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] витрати зі сплати судового збору 243,60 грн. в рівних частках з кожного. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved