Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

В червні 2015 року позивач звернувся з позовом до КС «Центр фінансових послуг» про визнання зобов`язання за кредитним договором припиненим, в якому просив визнати грошові зобов`язання за договором №В-1/0250/07/33/10 від 02.11.2007 року, укладеним між позивачем та відповідачем, припиненим у зв`язку із виконанням їх належним чином, встановити датою припинення грошових зобов`язань за вказаним договором 12.05.2009 року, крім того, визнати вказану дату - кінцевою датою строку дії відповідного договору. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі, пояснивши, що 02.11.2007 року між [PERSON] та КС «Центр фінансових послуг» було укладено кредитний договір №В-1/0250/07/33/10, за яким відповідач надав позивачу кредитні кошти в сумі 50 000 грн. на ремонт квартири, а позивач зобов`язався, зокрема, погашати кредит та сплачувати нараховані відсотки в порядку, визначеному розділом 3 договору, проводити сплату обов`язкових платежів не пізніше 25 числа кожного місяця. Крім того, сума першого обов`язкового мінімального щомісячного платежу складала 5 625,11 грн., яку позивач мав сплатити до 25.12.2007 року, однак, до визначеної дати позивачем було здійснено платежі загальною сумою 6 068,88 грн., що є більшим, ніж встановлений платіж. Таким чином, відповідач в порядку виконання умов договору та Закону України «Про захист прав споживачів» повинен був здійснити відповідне корегування кредитних зобов`язань позивача у бік їх зменшення. Однак вказане корегування здійснено не було. Такими своїм діянням (бездіяльністю) відповідач зробив неможливим виконання позивачем свого обов'язку за договором у частині проведення сплат нарахованих процентів і погашення частини кредиту не пізніше визначеного числа кожного місяця, а також сумами, не меншими, ніж узгодженими сторонами договору. Час, до якого відповідач не виконає описаного обов`язку, є часом прострочення кредитодавця, на протязі якого позивач не сплачує відсотки. З врахуванням порушення відповідачем свого обов`язку, позивач продовжував сплачувати лише позику у тій самій кількості, що були передані йому відповідачем, шляхом сплати регулярних платежів, а 12.05.2009 року зобов`язання за кредитним договором №В-1/0250/07/33/10 від 02.11.2007 року були виконані позивачем належним чином у повному обсязі. Однак, відповідач не вважає зобов`язання позивача виконаними, що вбачається із листа-вимоги відповідача від 23.01.2015 року про погашення простроченої заборгованості, що і стало приводом для звернення до суду із описаними позовними вимогами. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні, оскільки відповідно до розрахунку нарахування відсотків та штрафних санкцій по кредитному договору, позивач дійсно перевищував суми платежів, проте прострочував терміни платежів, в результаті чого і була нарахована пеня, відповідно до умов договору. Крім того, про припинення зобов`язання за кредитним договором позивач наголошував 13.05.2011 року на судовому засіданні Третейського суду під час слухання справи за позовом КС «Центр фінансових послуг» до [PERSON], [PERSON]., [PERSON], [PERSON] про стягнення несплачених процентів, нарахованої пені та застосованих штрафних санкцій під час надання своїх заперечень, в той час як звернувся до суду з даним позовом лише 23.06.2015 року, тобто з пропуском позовної давності. Треті особи в судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином (а.с.91-92, 95-96). Заслухавши представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів по справі встановив наступні факти та правовідносини. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. 02.11.2007 року між КС «Центр фінансових послуг» та [PERSON] було укладено кредитний договір №В-1/0250/07/33/10, за умовами якого відповідач надав позивачу грошові кошти в сумі 50 000 грн., а позивач зобов`язався погашати кредит та сплачувати нараховані відсотки в порядку, визначеному розділом 3 цього договору (а.с.8-9). За приписами ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до п. 3,5 договору у випадку прострочення позичальником термінів платежів, зазначених у таблиці 1, кредитодавець має право стягувати з позичальника пеню в розмірі 1% від заборгованості по сплаті основної суми кредиту за кожен день прострочення платежів та нараховані проценти за користування кредитом, виходячи з фактичного строку користування кредитом, включаючи день погашення. Разом з тим, відповідно до розрахунку нарахування відсотків та штрафних санкцій по договору (а.с.41-43), рекомендованого графіку (який міститься в п.3.3 договору), а також до квитанцій (а.с.10-15), наданих позивачем, вбачається, що останній, дійсно перевищував суми платежів зазначені в таблиці 1 договору, проте прострочував терміни платежів починаючи з березня місяця 2008 року. В такому разі позивачу була нарахована пеня відповідно до п.3.5 договору. Відповідно до п.3.6 договору у разі виникнення заборгованості за договором сторони погоджують таку послідовність її погашення: в першу чергу сплачується нарахована пеня, потім - нараховані проценти, а залишок платежу зараховується на зменшення суми кредиту. За погодженням сторін даний порядок може бути змінений. Позивач при укладанні вказаного кредитного договору був ознайомлений з послідовністю погашення заборгованості в разі її виникнення та погодився з такими умовами шляхом підписання цього договору. Крім того, наявна заборгованість по кредиту позивача перед відповідачем підтверджується рішенням третейського суду від 13.05.2011 року (а.с.39-40) та рішенням третейського суду від 30.06.2015 року37-38), які на день розгляду справи є чинними. Відповідно до абзацу 2, 3 ч.8 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» якщо споживач скористався правом повернення споживчого кредиту шляхом збільшення суми періодичних виплат, встановлених в абзаці першому цієї статті, кредитодавець зобов'язаний здійснити відповідне корегування кредитних зобов'язань споживача у бік їх зменшення. Так, у зв'язку зі сплатою сум, які перевищували суми платежів зазначених в таблиці 1 договору, відповідач здійснив відповідне корегування кредитних зобов'язань за договором, що підтверджується розрахунком нарахування відсотків та штрафних санкцій по договору. Вказані обставини спростовують доводи позивача щодо невиконання відповідачем вимог ч.8 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів». Беручи до уваги вищевикладене, оскільки позивач прострочував чергові щомісячні виплати кредитних коштів, був обізнаний про порядок нарахування та сплати пені і відсотків по кредиту, має заборгованість перед відповідачем по виконанню кредитного договору №В-1/0250/07/33/10 від 02.11.2007 року, тому суд не має підстав визнати припиненими грошові зобов`язання позивача по виконанню вказаного договору, і в такому випадку необхідно відмовити у задоволенні позову. Враховуючи наведене та

Outcome: dismissed