Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~В січні 2017 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідачів із вимогами про стягнення з Державного бюджету України за бюджетною програмою КПКВ 3504040, за рахунок коштів, призначених на відшкодування шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій, бездіяльності органів державної влади, їх посадових чи службових осіб під час здійснення ними свої повноважень, на свою користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 31007,63 грн. та моральної коди в розмірі 30000 грн. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що у відділі державної виконавчої служби [PERSON] міськрайонного управління юстиції (далі ВДВС [PERSON] МРУЮ) перебувало виконавче провадження ВП № 35680520 з примусового виконання рішення Добропільського міськрайнного суду Донецької області від 26 жовтня 2012 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: дочки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частини всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 03 жовтня 2012 року та до повноліття дітей. При винесенні постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 20.12.2012р., старшим державним виконавцем Скляровою І.О. була допущена помилка, а саме в резолютивній частині постанови зазначено, що після утримання заборгованості, утримання з боржника проводити по 33% (замість вірного 1/6) . Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 21.04.2015р. збільшено розмір стягуваних з нього аліментів з 1/6 до 1/3 частини всіх видів його доходів. Після того, як в 2015 році в бухгалтерії шахти «Білозерська», де позивач працював, дізнався, що з нього стягуються аліменти в розмірі 1/3, починаючи з 2012 року та станом на грудень 2015 року їх розмір не змінювався, він звернувся до відділу ДВС з вимогою про перерахунок сум переплачених ним аліментів за період з 03.10.2012р. по 13.03.2015р. Перерахунок проведений не був. 08.07.2016р. за № 435 [PERSON] відділ ДВС повідомило [PERSON], про те, що різниця між утриманими аліментами та розміром, що повинен був сплачений становить 31007,63 грн. В 2016 році дії державного виконавця Склярової І.О. щодо вчинення помилки в постанові від 20.12.2012р. про звернення стягнення на заробітну плату, позивачем були оскаржені до в.о. начальника [PERSON] міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції, та постановою вказаної посадової особи від 09.11.2016р., на підставі статті 83 ЗУ «Про виконавче провадження» (стара редакція), ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» (нова редакція), дії державного виконавця Склярової І.О. в частині допущеної технічної помилки визнані неправомірними. Зазначена постанова скасована не була, через те, що провадження закінчено в порядку п. 9 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження». Через помилку державного виконавця Склярової І.О. у період з 03.10.2012р. по 13.03.2015р. виникла переплата за виконавчим листом № 2/0514/1987/2012 від 26.10.2012р. про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дітей в сумі 31007,63 грн., що підтверджується розрахунком № 435 від 08.07.2016р. проведеним [PERSON] ВДВС. Крім того, зазначив, що у звязку із незаконним рішенням державного виконавця, що призвело до переплат по аліментам на утримання своїх дітей, йому спричинена моральна шкода. Протиправна поведінка державного виконавця вплинула на його нормальні життєві звязки, він постійно відчував стрес, змушений був застосовувати додаткові сили до свого нормального існування, що провело до бідності. У звязку з чим, розмір моральних страждань оцінює в 30000 грн. Враховуючи той факт, що процедура відшкодування шкоди за предметом судової справи здійснюється Державною казначейською службою України, як розпорядником державних коштів, просив суд задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі та стягнути вказані кошти з Державного бюджету України за бюджетною програмою КПКВ 3504040. Представник позивача вважав, що протиправність дій державного виконавця доведена: розрахунком переплати по стягнутих аліментах з [PERSON] № 435, листом ВДВС на адресу ТДВ «Шахта «Білозерська» про помилку у постанові від 20.12.2012р. в частині зазначення розміру відсотків, що належало стягувати з [PERSON]; постановою в.о. начальника [PERSON] ВДВС від 09.11.2016р. про визнання дій державного виконавця Склярової І.О. неправомірними. В судовому засіданні позивач та його представник, що діяв на підставі довіреності, [PERSON], позовні вимоги підтримали в повному обсязі, наполягали на їх задоволенні. Представник відповідача [PERSON] міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [PERSON], що діяла на підставі довіреності,\~заперечувала проти вимог позивача, надала письмові заперечення на позовну заяву, які тезисне виклала у суді, вказуючи, на те що належним доказом неправомірних дій державного виконавця є саме судове рішення, ухвалене в порядку ст.ст. 383-384 ЦПК України, а тому позивачем не доведено факту заподіяння йому шкоди діями державного виконавця. Крім того, до початку розгляду справи по суті додала постанову начальника [PERSON] міськрайонного відділу ДВС про проведення перевірки виконавчого провадження від 15.03.2017р. № 14.27-27/257, в якій було скасовано розрахунок від 08.07.2016р. за вих. № 435 про розмір аліментів, що належало стягнути на користь [PERSON], через помилки в сумах, фактично утриманих із заробітної плати боржника (за період з 03.10.2012р. по 13.03.2015р.), скасовано постанову в.о. начальника [PERSON] міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції [PERSON] від 09.11.2016р. про визнання дій державного виконавця Склярової І.О. неправомірними, та зобовязання старшого державного виконавця Курган Н.Р. перевірити правильність розрахунку сплачених аліментів. Мотивами скасування постанови стали помилки при обрахуванні держ. виконавцем сум аліментів без врахування сплачених [PERSON] загальнообовязкових податків і зборів, а також порушення [PERSON] строків оскарження дій держ. виконавця. Зокрема, стягнення з заробітної плати боржника почали відбуватись з січня 2013 року, тоді як зі скаргою він звернувся лише наприкінці 2016 року. Посилаючись на вимоги ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» № 1404-VIII, розділ ХІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень начальник [PERSON] міськрайонного відділу ДВС [PERSON] ухвалив вищезазначену постанову. Наявність спричинення позивачу моральної шкоди також вважала не доведеною. Представник відповідача відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Донецькій області, в судове засідання не зявився направивши письмове заперечення, в якому просив в частині задоволення вимог позивача до них відмовити. Свою позицію обґрунтував тим, що є неналежним відповідачем. На примусовому виконанні виконавчий лист № 2/0514/1987/2012 від 26.10.2012р. про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дітей в їх відділі не перебував. Представник відповідача Державної казначейської служби України в судове засідання не зявився, направив на адресу суду заперечення проти позову. Мотивував тим, що вимоги позивача безпідставні. Казначейство не несе відповідальності за дії органів державної влади, стягнення коштів з органів Казначейства не відповідають встановленому способу захисту порушеного права. Зазначає, що позивачем порушено норми матеріального права, зокрема невірно посилання на ст.ст. 1166, 1167 ЦК України. Факт, заподіяної матеріальної та моральної шкоди позивачеві не доведений допустимими доказами. Вказав, що дія бюджетної програми КПКВ 3504040 поширюється виключно на обмежене коло рішень суду, де стягнення коштів відбувається з визначеного кола субєктів, а не з Державного бюджету України, як це передбачено ст.ст. 1173, 1174 ЦК України та ЗУ «Про державну виконавчу службу». Представники Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, Головного управління державної казначейської служби України у Донецькій області, Міністерства юстиції України, а також треті особи: [PERSON], [PERSON], в судове засідання не зявились, були належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили. Прокурор заперечував проти задоволення позову. В судовому засіданні надав письмові заперечення на позовну заяву, які тезісно виклав у суді. Посилаючись на п. 28 постанови Пленуму Верховного Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014р. № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», вважав, що підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, що включає як складові елементи шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв'язок між ними. Належним доказом протиправних дій державного виконавця є, як правило відповідне судове рішення сулу, що набрало законної сили. Належного доказу спричинення матеріальної шкоди [PERSON] до суду не надав. Посилаючись на норми ст.ст. 23,1173 ЦК України, та згідно до розяснень викладених п.п. 3, 5 Постанови Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», вважав що умовою задоволення вимоги про відшкодування моральної шкоди, можливим тільки у разі задоволення вимоги про визнання дій держ. виконавця неправомірними. Також зазначив, що у відповідності до вимог ст. 121 ЦПК України, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження моральної шкоди, його позов повинен був залишений судом без руху. Пояснив, що відповідно до вимог ст. 1212 ЦК позивач повинен був звернутись з позовом до [PERSON] про повернення йому надмірно стягнутого розміру аліментів. Вимоги заявлені до Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, Головного управління державної казначейської служби України у Донецькій області, [PERSON] відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, Міністерства юстиції України та Державної казначейської служби України, вважав заявленими до неналежних відповідачів. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~Суд,\~вислухавши пояснення представників сторін, прокурора, дослідивши матеріали справи і надані докази, у межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України) встановив наступне. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~Сферою застосування зазначених норм є правовідносини із заподіяння шкоди фізичній чи юридичній особі у зв'язку з прийняттям зазначеними суб'єктами незаконних рішень, вчинення ними незаконних дій чи неправомірної бездіяльності при здійсненні ними своїх владних повноважень, визначених\~Конституцією\~і законодавством України. Згідно ч. ч. 1, 2\~ст. 55 Конституції України\~права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Статтею 56 Конституції України\~передбачено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Згідно ч. 1\~ст. 7 Закону України «Про виконавче провадження»\~(в редакції, яка діяла на час виникнення правовідносин) державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Вказана норма кореспондується з\~ст.5 цього Закону, згідно якої державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених ним Законом заходів для примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Статтею 1173 Цивільного кодексу України встановлено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Судом встановлено, що згідно рішення \~Добропільського міськрайнного суду Донецької області від 26 жовтня 2012 року з [PERSON], \~на користь [PERSON], стягнуті аліменти на утримання дітей: дочки \~[PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], розмірі 1/6 частини всіх видів його доходів щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на \~кожну дитину, починаючи \~з 03 жовтня 2012 року та до повноліття дітей.\~(а.с. 8-9)\~\~\~\~ На підставі виконавчого листа, виданого Добропільським міськрайонним \~судом Донецької області 26.10.2012р., старшим державним виконавцем Скляровою І.О. було відкрито виконавче провадження з виконання за вказаного рішення ВП № 35680520 (а.с. 10-11, 13) З копії постанови старшого державного виконавця Склярової І.О. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 20.12.2012р., вбачається, що після відрахувань зі всіх податків боржника, проводилось утримання у розмірі 50% до погашення заборгованості. Після погашення заборгованості, утримання проводилось по 33%. Заборгованість станом на 20.12.2012 рік становить 2 місяці на 17 днів. Утримання повинно проводитись до досягнення дітьми повноліття. (а.с. 14) Листом № 3419 від 24.04.2015р. відділ ДВС [PERSON] МРУЮ повідомив ТОВ ДТЕК «Добропіллявугілля» ВСП ШУ «Білозерське», що державним виконавцем в постанові про звернення стягнення на доходи боржника за виконавчим листом № 2/0514/1987/2012 від 26.10.2012р. помилково вказаний розмір аліментів - 33% та уточнили, що утримання повинні проводитись щомісяця в розмірі 1/6 частини доходів боржника. (а.с.17) Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 21.04.2015 року збільшено\~ розмір аліментів, які утримувалися з [PERSON]\~ на користь [PERSON]\~ на утримання\~ дітей\~ з 1/6 частини доходу\~ на\~ 1/3 частини доходу. Стягнуто аліменти з [PERSON], на користь\~\~ [PERSON], на утримання дітей: дочки\~ [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на\~ кожну дитину, починаючи\~ з 13 березня 2015 року та до повноліття дітей. (а.с. 16) Виконавчий лист, виданий згідно рішення\~ Добропільського міськрайонного суду Донецької області\~ від\~ 26 жовтня 2012 року\~\~ (справа №2/0514/1987/2012) про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON]\~ на утримання дітей дочки\~ [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частини всіх видів доходів, відкликано (а.с. 16). З примусового виконання зазначеного рішення, 08.05.2015 року було відкрито виконавче провадження ВП № 47508095. (а.с.18) 29.05.2015р.в межах вказаного виконавчого провадження постановою заступника начальника відділу ДВС [PERSON] МРУЮ звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника [PERSON], та постановлено проводити утримання по 1/3 частині його заробітку щомісяця до досягнення повноліття дітей. (а.с.19) 18.11.2015р. ТДВ «Шахта «Білозерська» повернула постанову ВП № 35680520 від 20.12.2012р. про стягнення аліментів з [PERSON] в розмірі 1/6 частини щомісячно з його заробітної плати на користь [PERSON] (а.с. 20) 10.06.2016 року, [PERSON] звернувся до ВДВС [PERSON] МРУЮ з заявою про перерахунок зайво сплачених сум аліментів за період з 03.10.2012 року по 13.03.2015р. (а.с.21) З листа ВДВС [PERSON] МРУЮ від 29.12.2015р. № 14375 на адресу ТДВ «Шахта «Білозерська», вбачається, що у звязку зі збільшенням розміру стягуваних з [PERSON] аліментів, державним виконавцем була перерахована заборгованість по аліментам та встановлено, що станом на 01.10.2015 року вона відсутня. (а.с.22) Відповідно до листа ВДВС [PERSON] МРУЮ № 435 від 08.07.2016 року, розмір стягнутих аліментів згідно виконавчого листа № 2/0514/1987/2012 від 26.10.2012р. щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей у розмірі 1/6 частини заробітку, склав 55966,56 грн. Сума переплати 31007,63 грн. (а.с.23-24) Не погоджуючись з діями державного виконавця Склярової І.А. при винесенні постанови від 20.12.2012р., щодо невірного визначення розміру стягуваних з нього аліментів на утриманні дітей в розмірі 33% замість вірного 1/6 частини за виконавчим листом № 2/0514/1987/2012 від 26.10.2012р., позивачем вказані дії були оскаржені до в.о. начальника [PERSON] міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції. Постановою вказаної посадової особи від 09.11.2016р., на підстав статті 83 ЗУ «Про виконавче провадження» (стара редакція), ст.. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» (нова редакція), дії державного виконавця Склярової І.О. в частині допущеної технічної помилки при винесенні постанови від 20.12.2012р. про звернення стягнення на заробітну плату (помилка в зазначенні відсотка замість вірного 1/6, вказано 33%), визнані неправомірними. Встановлено, що в період з 03.10.2012 року по 13.03.2015 року виникла переплата по аліментам в сумі 31007,63 грн. В постанові зазначено, що позивач жодного разу не звертався з питань переплати. Зазначена постанова державного виконавця скасована не була, через те, що провадження закінчено в порядку п. 9 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження». (а.с. 26-28) Постановою начальника [PERSON] міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області [PERSON] про проведення перевірки виконавчого провадження від 15.03.2017р. № 14.27-27/257, за власною ініціативою скасовано розрахунок від 08.07.2016р. за вих. № 435 про розмір аліментів, що належало стягнути на користь [PERSON], через помилки в сумах, фактично утриманих із заробітної плати боржника (за період з 03.10.2012р. по 13.03.2015р.). Також скасовано постанову в.о. начальника [PERSON] міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції [PERSON] від 09.11.2016р. про визнання дій державного виконавця Склярової І.О. неправомірними, та зобовязано старшого державного виконавця Курган Н.Р. перевірити правильність розрахунку сплачених аліментів. Мотивами скасування постанови стали помилки при обрахуванні держ. виконавцем сум аліментів без врахування сплачених [PERSON] загальнообовязкових податків і зборів, а також порушення [PERSON] строків оскарження дій держ. виконавця. Зокрема, стягнення з заробітної плати боржника почали відбуватись з січня 2013 року, тоді як зі скаргою він звернувся лише 25.10.2016р. Посилаючись на вимоги ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» в ред. станом на 05.10.2016р., розділ ХІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень начальник [PERSON] міськрайонного відділу ДВС [PERSON] ухвалив вищезазначену постанову. (а.с.113-115 ) Зазначена постанова була винесена після звернення [PERSON] до суд з позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Між тим, представник [PERSON] ВДВС в судовому засіданні 30.03.2017 року правильний розрахунок переплати по аліментам [PERSON] суду не надала. Представник позивача заперечував проти скасування начальником [PERSON] міськрайонного відділу ДВС [PERSON] 15.03.2017р. постанови в.о. начальника [PERSON] міськрайонного відділу ДВС [PERSON] від 09.11.2016р., оскільки вважав, її такою, що набрала законної сили, розрахунок переплати проведено вірно. Прокурор вважав правомірним скасування постанови в.о. начальника [PERSON] міськрайонного відділу ДВС [PERSON] від 09.11.2016р., як вчиненим у відповідності до ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» №1404-VIII. Суд вважає, що згідно до абзацу 2 ч.3 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року\~№ 1404-VIII, далі Закон № 1404-VIII), начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобовязати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом. Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Outcome: dismissed