Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-20 00:00:00

В травні 2016 року [PERSON] «ФК «РАНТЬЕ» звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якого вказало, що 28.10.2014р. ПАТ «Ідея Банк» та відповідач уклали договір № Р07.981.74589 про надання кредиту у розмірі 11846,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, відповідач в свою чергу зобовязалась щомісячно погашати кредит та сплачувати відсотки. 31.12.2012 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] «ФК «РАНТЬЕ» укладено договір факторингу № 31/12-1, відповідно до умов якого банк передав у власність фактору з 31.12.2015 року право вимоги за вищевказаним кредитним договором. Відповідач порушує умови договору, внаслідок чого станом на 31.12.2015р. утворилась заборгованість в розмірі 17308,91 грн. Ухвалою суду від 21 серпня 2017 року замінено позивача [PERSON] «ФК «РАНТЬЕ» на правонаступника [PERSON] «Фінансова компанія «Серет». Представник позивача в судове засідання не з'явився, про день та час судового розгляду повідомлявся належним чином, подав до суду письмову заяву в якій просить справу слухати без участі представника, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про день та час судового розгляду повідомлялась в установленому законом порядку, рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав клопотання про слухання справи за відсутності відповідача, просить в задоволенні позову відмовити, оскільки відповідач не отримувала повідомлення про відступлення права вимоги, кошти за кредитним договором не отримувала, крім того позивач про справі не довів, що відступлення права грошової вимоги справді мало місце. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. 28.10.2014р. ПАТ «Ідея банк» та [PERSON] уклали договір № Р07.981.74589 про надання кредиту у розмірі 11846,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до п. 2.1. кредитного договору відповідач зобовязалась повертати кредит разом із процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості в 48 щомісячних внесків включно до 1-го числа кожного місяця згідно графіку щомісячних внесків за кредитним договором. Однак відповідач порушує умови договору, внаслідок чого станом на 30.03.2016р. утворилась заборгованість в розмірі 17308,91 грн., яка складається з : - тіло кредиту 11757,25 грн.; - нараховані та несплачені відсотки та комісія 5551,66 грн., що підтверджується випискою по особистому рахунку №29093498174589.980 та розрахунком заборгованості станом на 30.03.2016р. Заперечення відповідача [PERSON] щодо неотримання коштів за кредитним договором спростовуються заявою на видачу готівки № TR.2045516/2074/1851 від 28.10.2014 року, за якою [PERSON] отримала 10214,00грн. згідно кредитного договору № Р07.981.74589, меморіальним ордером № P07.981.74589.1 від 28.10.2014 року про сплату 1546 грн. страхового платежу, меморіальним ордером № P07.981.74589.1 про сплату комісії за виготовлення картки в сумі 36,00грн., та про сплату комісії згідно договору в сумі 50,00грн. 31.12.2015р. між [PERSON] «ФК «РАНТЬЕ» та ПАТ «Ідея Банк» укладено договір факторингу №31/12-1. Згідно умов Договору факторингу Клієнт (первісний кредитор, Банк) відпустив (передав у власність) Факторові (новому кредитору, Позивачу) з 31.12.2015р., а Позивач, відповідно до Договору факторингу та вимог чинного законодавства, набув право грошової вимоги за кредитним договором Р07.981.74589. Право вимоги Позивач набув з моменту підписання акту прийому-передачі прав вимоги від 31.12.2015 року. Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїм прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Таким чином, [PERSON] «ФК «РАНТЬЕ» перейшли всі права ПАТ «Ідея Банк» щодо прав вимоги до [PERSON] за кредитним договорами № Р07.981.74589 від 28.10.2014р. Згідно вимог ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, а якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобовязанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків, у цьому разі виконання боржником свого обовязку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідач [PERSON] повідомлена про відступлення права вимоги рекомендованим листом 13.05.2016 року, яке отримала особисто 05.06.2016 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням №7900816001460. Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором. Зобов'язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов'язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. 28.02.2017 року між [PERSON] «ФК «РАНТЬЕ» та [PERSON] «Фінансова компанія «Серет» укладено договір факторингу № 28/02-1 відповідно до якого [PERSON] «ФК «РАНТЬЕ» відступив [PERSON] «Фінансова компанія «Серет» (новому кредитору) права вимоги, за якими [PERSON] «Фінансова компанія «Серет» стає кредитором за кредитними договором, укладеними між первісним кредитором і боржниками та одержує право вимагати від боржників належного виконання зобовязань в межах переданих вимог. Вказані обставини підтверджується договором факторингу № 28/02-1 від 28.02.2017 року, витягом з акту приймання-передачі від 28.02.2017р. Договори факторингу є чинним та жодною із сторін не оспорювалися. Згідно до ч. 1 ст. 626, ст. 627 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних відносин) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події /ч. 1 ст. 530 ЦК України/. Відповідно до змісту ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави Глава 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Приймаючи до уваги вищевикладене, суд прийшов до висновку що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки позивачем доведено що відповідач неналежним чином виконує умови договору № № Р07.981.74589 від 28.10.2014р., що є підставою для стягнення заборгованості за договором в розмірі 17308,91 грн. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, у звязку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1378грн. судових витрат на сплату судового збору.

Outcome: approved