Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

До Дергачівського районного суду Харківської області звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] « Про визнання права власності на земельну ділянку». В обґрунтуванні позову позивач посилається на те, що згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER] від 23 серпня 2001 року, виданого виконавчим комітетом Проходівської сельської Ради № 202 від 14 серпня 2001 року, [PERSON] належить земельна ділянка [NUMBER] площею 6,03 гектарів в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території Проходівської сільської Ради, КСП. «Проходянське». Землю передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за [NUMBER]. Згідно з експлуатації про наявність земель та їх розподілу їх вищевказану земельну ділянку зареєстровано за кадастровим номером [NUMBER]. 11 квітня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики про надання позивачем [PERSON] грошової суми в розмірі 120 000,00 гривень в рахунок земельної ділянки (паю) розташованої на території Проходівської сільської Ради площею 6,03 га., за кадастровим [NUMBER]. На підтвердження даного факту також було укладено договір позики від 11 квітня 2015 року, згідно якого позивач надала [PERSON] позику строком на один рік готівкою в сумі 120000,00 гривень, а [PERSON] їх прийняла та зобов'язалася повернути гроші у строк не пізніше 11 квітня 2016 року, що підтверджується відповідним договором, та розпискою. З метою забезпечення належного виконання своїх зобов'язань [PERSON] надала позивачу у заставу земельну ділянку , що належала їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER] від 23 серпня 2001 року, яка розташована на території Проходівської сільської Ради, КСП «Проходянське» площею 6,03 га. за кадастровим [NUMBER]. Згідно звіту про експертну оцінку вартості земельної ділянки , що розташована за адресою: територія Проходівської сільської Ради, КСП Проходівська», вартість земельної ділянки площею 6,03 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва складає 201379,15 гривень ( двісті одна тисяча триста сімдесят дев'ять) грн 15 коп.. У разі невиконання [PERSON] своїх зобов'язань позивач мала право задовольнити свої вимоги шляхом переоформлення заставного майна, а саме земельної ділянки за кадастровим [NUMBER] , площею 6,03 га., яка належить позичальнику. Засвідчити в нотаріальній конторі даний договір позики сторони договору не змогли, оскільки не встигли отримати витяг про відсутність обтяжень на вищевказану земельну ділянку та довідки про правовий статус земельної ділянки. [PERSON] померла [INFO] про що свідчить свідоцтво про смерть серія [NUMBER], актовий запис № 12. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки (паю) розміром 6,03 га, що розташована на території Проходівської сільської Ради, КСП «Проходянське» за кадастровим [NUMBER] , яка належала їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER] від 23 серпня 2001 року, виданого виконавчим комітетом Проходівської сельської Ради Спадкоємцем за законом першої черги після смерті спадкодавця стала - [PERSON] , яка засвідчила факт укладання між позивачем та спадкодавцем [PERSON] договору позики з заставним майном. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась відповідно до поданої заяви просить суд розглядати справу у її відсутність , без фіксації технічними засобами, на задоволені позову наполягає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, причини неявки суд не повідомила була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. Суд дослідивши матеріали справи прийшов до висновку про наступне. Судом встановлено, що згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER] від 23 серпня 2001 року, виданого виконавчим комітетом Проходівської сельської Ради № 202 від 14 серпня 2001 року, [PERSON] належить земельна ділянка [NUMBER] площею 6,03 гектарів в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території Проходівської сільської Ради, КСП. «Проходянське». Землю передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за [NUMBER]. Згідно з Експлуатації про наявність земель та їх розподілу їх вищевказану земельну ділянку зареєстровано за кадастровим номером [NUMBER]. Згідно звіту про експертну оцінку вартості земельної ділянки, що розташована за адресою: територія Проходівської сільської Ради, КСП «Проходівська», вартість земельної ділянки площею 6,03 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва складає 201379,15 гривень. 11 квітня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики , відповідно [PERSON] / позичальник/ отримала від позивача / позикодавця/ у борг гроші у сумі 120 000 грн. Відповідно до п. 2 п.п. б договору остаточний розрахунок щодо повернення суми позики має бути здійснено не пізніше 11 квітня 2016 року. Відповідно до п. 6 договору з метою забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] надала позивачу у заставу земельну ділянку , що належить їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 23 серпня 2001 року , яка розташована на території Проходівської сільської ради КСП « Проходянське» за № [NUMBER] площею 6.03 га та виданої на підставі рішення виконавчого комітету Проходівської сільської ради номер № 202 від 14 серпня 2001 року , кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER]. У разі невиконання [PERSON] своїх зобов'язань позивач мала право задовольнити свої вимоги шляхом переоформлення заставного майна , а саме земельної ділянки за № [NUMBER] площею 6.03 га. Підтвердженням передачі суми боргу під заставу земельної ділянки є розписка від 11.04.2015 року , що посвідчена [PERSON] , позивачем та свідком - відповідачем по справі [PERSON] [PERSON] померла [INFO] про що свідчить свідоцтво про смерть серія [NUMBER], актовий запис № 12. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки (паю) розміром 6,03 га, що розташована на території Проходівської сільської Ради, КСП «Проходянське» за кадастровим [NUMBER], яка належала їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER] від 23 серпня 2001 року, виданого виконавчим комітетом Проходівської сельської Ради. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. З огляду на викладене , судом встановлено , що при укладанні договору позики між сторонами була досягнута згода щодо істотних умов договору . Позивачем було передано іншій стороні договору - [PERSON] у власність грошові кошти боргу сумі 120 000 грн. Факт передачі суми боргу підтверджується розпискою , яка засвідчена відповідачем по справі . Відповідно до ст. 1047 ч.2 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Беручи до уваги викладене, враховуючи , що [PERSON] були виконані основні умови договору, а саме передано у борг грошові кошти позичальнику у розмірі 120 000 грн. , суд вважає за необхідне визнати договір позики дійсним та визнати за позивачем право власності на земельну ділянку , адже відповідачем, яка є спадкоємцем майна та зобов'язань позичальника [PERSON] не виконано умови зазначені в договорі стосовно своєчасного повернення суми позичених коштів . Згідно ст. 220 ч.2 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ст. 526 ч.1 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 527 ч.1 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно ст. 638 ч. 1 ЦК України Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ст. 530 ч.1 ЦК України Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 572 ч.1 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Згідно ЗУ « Про заставу» ст. 20 Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Згідно ст. 589 ч.1 ЦПК України У разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Враховуючи наведене, на підставі статей 16,220, 328, 527, 530, 572, 638, 1047-1048 Цивільного кодексу України , ст. 20 ЗУ « Про заставу» ,

Outcome: approved