Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-17 00:00:00

В червні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом про звільнення майна з-під арешту, в якому просив зняти арешт з майна, а саме: з автомобіля DAEWOO Lanos D4LM500, державний реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі (кузова, рами) VIN-Y6DTF69YE30017001 SUPТF69YD3W170306, 2003 року випуску, зареєстрований на [PERSON], за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, с. Кіровське, вул. Чапаєва, буд. 75, який накладено постановою державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Дніпропетровського районного управління юстиції Головного управління юстиції у Дніпропетровській області [PERSON] від 05.08.2013 року, за виконавчим провадженням №35756451. В обґрунтування позову, позивач вказав на те, що рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 18.06.2012 року з нього, [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Виконавчий лист за вказаним рішенням суду направлено для виконання до Відділу Державної виконавчої служби Дніпропетровського районного управління юстиції Головного управління юстиції у Дніпропетровській області. Постановою державного виконавця Рябухіної Ю.В. від 05.08.2013 року, за виконавчим провадженням №35756451, на все його майно накладено арешт, а саме: автомобіль [NUMBER], 2003 року випуску. Згідно з довідкою-розрахунком державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Дніпропетровського районного управління юстиції Головного управління юстиції у Дніпропетровській області [PERSON] від 08.06.2016 року №9513, за виконавчим провадженням №35756451, станом на 01.06.2016 року у нього заборгованість по аліментам відсутня. Вважає, що підстави накладення арешту на його майно відсутні, у зв'язку з тим, що він дійсно сплачує стягнуті з нього аліменти на утримання дитини та станом на 01.06.2016 року заборгованість по сплаті аліментів відсутня. Крім того, згідно довіреності від 11.01.2016 року, вказаний автомобіль, перебуває у користуванні [PERSON], [INFO]. З огляду на вищевикладене, він вимушений звернутись до суду з позовом. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі, посилаючись на обставини зазначені в позові. Представник відповідача державний виконавець Відділу Державної виконавчої служби Дніпропетровського районного управління юстиції Головного управління юстиції у Дніпропетровській області [PERSON] позовні вимоги визнала. Третя особа [PERSON] заявлені вимоги підтримав. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 18 червня 2012 року, з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON], [INFO], стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття (а.с.11). Виконавчий лист за рішенням суду про стягнення аліментів направлено для виконання до Відділу Державної виконавчої служби Дніпропетровського районного управління юстиції Головного управління юстиції у Дніпропетровській області. Так, постановою державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Дніпропетровського районного управління юстиції Головного управління юстиції у Дніпропетровській області [PERSON] від 05 серпня 2013 року, за виконавчим провадженням №35756451, на все майно [PERSON] було накладено арешт, зокрема на автомобіль [NUMBER], 2003 року випуску (а.с.12). Згідно з довідкою-розрахунком державного виконавця відділу ДВС Дніпропетровського РУЮ Головного управління юстиції у Дніпропетровській області [PERSON] від 01 серпня 2016 року, за виконавчим провадженням №35756451, станом на 01.08.2016 року заборгованість по аліментів [PERSON] - відсутня. Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття, ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Відповідно до ч. 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчою провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Відповідно до ч. 1 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до ч. 3 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», з майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Звернувшись до державного виконавця з заявою про зняття арешту з автомобіля, [PERSON] отримав відмову оскільки відповідно до п. 5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» у разі не завершеного виконавчого провадження, арешт з майна боржника може буди знятий лише за рішенням суду. Відповідно до ч. 5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа мас право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. 1 Іри здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Таким чином, аналізуючи наведене, доводи позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про звільнення майна з-під арешту та визнання права власності є обґрунтованими і підлягають задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved