Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-09 00:00:00

В травні 2018 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком, що знаходиться за адресою [ADDRESS] В обґрунтування позову посилається на те, що їй належить на праві власності житловий будинок по [ADDRESS] на підставі рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 26.05.2014 р. В певний час за даним домоволодінням був зареєстрований відповідач [PERSON], який був смівмешканцем матері позивача, що померла [INFO] Відповідач після смерті матері в будинку не проживає, будь-яких обов'язків по його утриманню не несе, витрати на комунальні послуги не здійснює. Реєстрація відповідача за будинком позивача впливає на сплату надмірних комунальних послуг, а тому вимушена звернутись з даним позовом до суду. Ухвалою суду від 16.05.2018 року в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. На адресу суду направили заяву, відповідно до якої просили здійснювати розгляд справи в їх відсутність. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити, не заперечують , щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явивсь, про час та місце розгляду справи повідомлявсь належним чином. Заяв, клопотань, пояснень, а також відзиву на позовну заяву до суду не надходило, а тому суд вважає за можливе відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Третя особа: Глибочицька сільська рада свого представника не направили, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. На адресу суду направили заяву про розгляд справи в їх відсутність. Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Зважаючи на те, що в судове засідання не з'явились всі учасники справи відповідно до ч.2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного висновку. Вимогами ст. ст.13,81 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивач [PERSON] є власником житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться по [ADDRESS], на підставі рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 26.05.2014 р. (а.с.7). Вказана обставина також підтверджується і витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ( а.с. 8). З акта обстеження матеріально-побутових умов від 20.06.2018 р. депутата Глибочицької сільської ради вбачається, що відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS], однак не проживає за вказаною адресою більше року (а.с.28). Згідно зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 383 ЦК України визначено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Частиною 1 ст. 156 ЖК України визначено, що члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Згідно з вимогами ст. 150 Житлового кодексу України, громадяни які мають у приватній власності будинок (квартиру) користуються ним для особистого проживання і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати і т.п. Як роз'яснив Верховний Суд України, право члена сім'ї власника жилого будинку (квартири), який не є співвласником, на користування цим будинком (квартирою) згідно зі ст. 156 ЖК України обумовлене наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у даному будинку (квартирі). Виходячи з цього особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням у належному власникові жилому будинку (квартирі), якщо вона вийшла зі складу сім'ї останнього і перейшла проживати в інше місце. Крім того, згідно з ч. 1 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік. Враховуючи те, що згідно ч.2 ст. 64 ЖК України відповідач не є членом сім'ї позивача, ніяких письмових домовленостей стосовно проживання у вище вказаному будинку між ними не укладалося, виходячи зі змісту Постанови Верховного Суду України від 16 січня 2012 року у справі № 6-57цс-11- звільнення особами спірного житлового приміщення та їх відсутність без поважних причин за місцем реєстрації встановлений строк є достатньою правовою підставою для визнання їх такими, що втратили право користування житлом, а тому суд приходить до висновку що [PERSON], слід визнати таким, що втратив право користування даним житловим приміщенням. Відповідно до п. 6 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Оскільки позов підлягає до задоволення, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в сумі 704 грн. 80 клп. На підставі викладеного та

Outcome: approved