Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-25 00:00:00

В січні 2020 року [PERSON] звернувся до суду з вказаною заявою, яку обґрунтовував тим, що в трудовій книжці серії [NUMBER] , виданій 27 квітня 1978 року на його ім`я, допущено описку в написанні прізвища « [PERSON] ». Дана обставина перешкоджає визначенню трудового стажу заявника та призначенню йому пенсії. У зв`язку з цим [PERSON] просить встановити факт, що йому належить трудова книжка серії [NUMBER] , видана 27 квітня 1978 року на ім`я [PERSON] . У судове засідання учасники цивільного процесу не з`явилися. Представник заявника [PERSON] надав до суду заяву, в якій зазначив, що підтримує заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, та просить проводити розгляд справи за його відсутності. Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області у судове засідання не з`явився та про своє ставлення до поданої заяви не повідомив. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27 квітня 1978 року була оформлена трудова книжка серії [NUMBER] на ім`я « [PERSON] ». Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з ч.1 ст.319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Крім цього, як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.12 постанови «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. З копії паспорта громадянина України, копії свідоцтва про народження, копії диплома серії [NUMBER] від 26 лютого 1978 року, копії військового квитка серії [NUMBER] від 25 квітня 1978 року, копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] вбачається, що прізвище заявника зазначено як « [PERSON] ». Проте, в трудовій книжці зазначено прізвище заявника як « [PERSON] ». Вказана обставина свідчить про те, що у вказаній трудовій книжці була допущена помилка в прізвищі заявника. Водночас вказана помилка перешкоджає визначенню трудового стажу та призначенню пенсії. Тому, суд вважає за необхідне встановити факт, що трудова книжка серії [NUMBER] , оформлена 27 квітня 1978 року на ім`я [PERSON] належить заявнику. На підставі викладеного та

Outcome: approved