Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

В січні 2015 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Імексбанк», про стягнення заборгованості за договором банківського вкладу, та просить суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість за договором банківського вкладу № 1947-14/14БВ від 08.12.2014 року в сумі 41107,50 грн. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що 05.09.2014 року між нею та Публічним акціонерним товариством «Імексбанк» був укладений договір № 135-14/29 від 05.09.2014 року про приєднання до публічного договору № 1 банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2014 року, за умовами якого банку було надано 30000,00 грн. В подальшому було здійснено поповнення на вкладний рахунок у сумі 14000,00 грн. Позивачка зазначила, що під час дії договору банківського кладу, банк припинив виконувати свої зобов'язання щодо виплат відсотків за вкладом, а працівники банку кожного разу усно повідомляли, що відсутні грошові кошти для виплати вкладнику. Позивачка звернулася до відповідача із заявою щодо видачі відсотків, хоча б по 500,00 грн. у день. 14.11.2014 року на адресу банку було подано також заяву про підготовку на 08.12.2014 року і видачу грошових коштів у сумі 44000,00 грн. 08.12.2014 року між позивачкою та відповідачем укладено договір № 1947-14/14БВ банківського вкладу, за умовами якого банк приймає грошові кошти вкладника в сумі 40500,00 грн. строком на 28 днів зі сплатою 18% відсотків річних, датою повернення коштів визначено - 05.01.2015 року. Протягом терміну дії договору позивачка зверталася з заявою до відповідача про повернення коштів, на що працівники банку повідомляли про відсутність готівкових коштів. Станом на 05.01.2015 року заборгованість Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» перед позивачкою становить 41107,50 грн., що складається: з суми вкладу - 40500,00 грн. та 607,50 грн. - відсотків. Розрахунок відсотків: 40500,00 грн.*18 % (відсоткова ставка) /100 = 7290. 7290/12 = 607,50 грн. Вказані грошові кошти не були повернуті позивачці, тобто свої зобов'язання, передбачені договором і законом, відповідач не виконав, у зв'язку з чим вона вимушена звернутись до суду з даним позовом. Позивачка - [PERSON] в судовому засідання позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд стягнути з відповідача заборгованість за договором банківського вкладу у сумі 41107,50 грн. не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, в зв'язку з чим, зі згоди позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України, - цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін; докази подаються сторонами; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ч. 1 ст. 207 ЦК України, - правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах. Як встановлено у судовому засіданні, 05.09.2014 року між позивачкою [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Імексбанк», від імені якого діє філія Акціонерного товариства «Імексбанк» у м. Києві, в особі провідного економіста відділення № 29 філії Акціонерного товариства «Імексбанк» у м. Києві Улізько І.Г., яка діяла на підставі положення було укладено договір № 264-14/29 про приєднання до публічного договору № 1 банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2014 року, вклад «Постійний клієнт» на суму 30000,00 грн., строком на 94 днів, з 05.09.2014 року по 08.12.2014 року, з нарахуванням та сплатою банком процентів у розмірі 25% відсотків річних (а.с.5). З копії заяви [PERSON] від 13.11.2014 року вбачається, що остання зверталася до відповідача з заявою про видачу депозитних відсотків у розмірі 500,00 грн. у день (а.с.8). Відповідно до копії заяви [PERSON] від 14.11.2014 року остання зверталася до відповідача з проханням підготувати на 08.12.2014 року суму у розмірі 44000,00 грн. для видачі, після закінчення строку депозитного вкладу від 05.09.2014 року (а.с.9). Крім того, між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Імексбанк», 08.12.2014 року, було укладено договір № 1947-14/14БВ банківського вкладу у Гривні «Ексклюзивний», за умовами якого [PERSON] передала банку гроші в сумі 40500,00 грн., на строк 28 днів, з 08.12.2014 року до 05.01.2015 року, із нарахуванням та виплатою процентів в розмірі 18% відсотків річних (а.с.10-12). Відповідно ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно ч. 2 ст. 1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Згідно ст. 1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Судом встановлено, що позивачка зверталася Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» з вимогою про повернення своїх вкладів проте, відповідач свої зобов'язання, передбачені договором і законом, не виконав, кошти позивачці не повернув. На теперішній час сума заборгованості відповідача перед позивачкою, за договором № 1947-14/14БВ від 08.12.2014 року складає 41107,50 грн., з яких: - заборгованість по сумі вкладу - 40500,00 грн.; заборгованість по процентах - 607,50 грн. Відповідно до змісту ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору та Цивільного кодексу. Статтею 629 ЦК України, передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відносини, що виникають з договорів про надання фінансово-кредитних послуг є предметом регулювання Закону України «Про захист прав споживачів», що також встановлено Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» від 12 квітня 1996 року № 5 (із змінами та доповненнями) в пункті 2 якої зазначено, що оскільки Закон не визначає певних меж своєї дії, судам слід мати на увазі, що до відносин, які ним регулюються, належать, зокрема, ті, що виникають із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття і ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів). Крім того, згідно п. 3.3 «Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами» банки повертають вклади (депозити) та сплачують нараховані проценти у строки, що визначені умовами договору банківського вкладу (депозиту) між вкладником і банком. За договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, розміщених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Згідно ст.ст. 192, 533 ЦК України встановлено, що законним платіжним способом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України є грошова одиниця України - гривня, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, у зв'язку з чим сума заборгованості повинна бути визначена в гривневому еквіваленті. При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є такими, що підлягають до задоволення. На підставі ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь держави підлягають витрати по сплаті судового збору в розмірі 411,08 грн.

Outcome: approved