Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-14 00:00:00

Департамент соціальної політики Луцької міської ради (далі - Департамент) звернувся до суду із цивільним позовом до [PERSON] про стягнення надміру виплачених коштів державної допомоги одинокій матері. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 14.12.2016 відповідач звернулася до Департаменту із заявою про призначення державної допомоги одинокій матері у відповідності до Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» і на підставі поданих документів їй було призначено та виплачено допомогу на періоди з 01.08.2017 по 31.01.2018, 01.02.2018 по 31.07.2018, 01.04.2018 по 30.09.2018, 01.11.2018 по 30.04.2019. Однак, при проведенні перевірки правильності та повноти інформації , що надається заявником для призначення державних соціальних допомог, встановлено, що [PERSON] не задекларувала отримані доходи від неофіційного працевлаштування, про що сама повідомила у письмових поясненнях від 14.05.2019. Оскільки відповідачем була подана недостовірна інформація про доходи, їй було виплачено допомогу в розмірі 22000,08 грн. за період з 01.08.2017 по 31.01.2018, з 01.04.2018 по 30.09.2018, на отримання якої вона не мала права. З огляду на наведене, просить суд стягнути з відповідача 22000,08 грн. надміру виплачених коштів. Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11.01.2021 відкрито спрощене позовне провадження у даній справі. В установлений ухвалою строк відзив до суду не надходив. Від представника позивача в матеріалах справи міститься заява, про розгляд справи у її відсутності. Не заперечує проти заочного розгляду справи, просить позовні вимоги задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи шляхом надсилання повісток та розміщення судового оголошення. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За погодженням представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, та подані докази на підтвердження обґрунтованості заявлених позовних вимог, суд установив таке. Відповідач [PERSON] перебуває на обліку в Департаменті як одержувач державної допомоги одинокій матері. Дана допомога призначена та виплачена [PERSON] в період з 01.08.2017 по 31.01.2018, 01.02.2018 по 31.07.2018, 01.04.2018 по 30.09.2018, 01.11.2018 по 30.04.2019. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» громадяни України, в сім`ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України. Згідно ст.18-1 «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері (які не перебувають у шлюбі), одинокі усиновлювачі, якщо у свідоцтві про народження дитини або документі про народження дитини, виданому компетентними органами іноземної держави, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку (рішенні про усиновлення дитини), відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому порядку органом державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини. Відповідно до ст. 18-3 вказаного Закону допомога на дітей одиноким матерям, одиноким усиновлювачам, матері (батьку) у разі смерті одного з батьків, які мають дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною формою навчання у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, - до закінчення такими дітьми закладів освіти, але не довше ніж до досягнення ними 23 років), надається у розмірі, що дорівнює різниці між 100 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців. Як вбачається із акту № 45 від 20.05.2019 за результатами проведеної перевірки правильності та повноти інформації, що надається заявником для призначення державних соціальних допомог, [PERSON] не задекларовано дохід отриманий від неофіційного працевлаштування (а.с. 09). Статтею 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Рішенням Департаменту від 22.05.2019 відповідачу припинено виплату допомоги з 01.08.2018 року та визначено обсяг надміру виплачених коштів - 22000,00 грн. Направлено на адресу відповідача повідомлення про повернення надміру виплачених коштів (а.с. 07 на звороті). Частиною 1 ст. 1213 ЦК України визначено, що особа, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. На даний час, [PERSON] в добровільному порядку грошові кошти не повернула. Таким чином, суд дійшов висновку, що внаслідок неповерненням відповідачем надміру виплачених коштів позивачем та отриманих останньою, позовні вимоги позивача про стягнення таких коштів є цілком обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2102,00 грн., який на підставі ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача в користь позивача.

Outcome: approved