Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-28 00:00:00

До Вишгородського районного суду Київської області надійшла заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 30.10.2009 року вона з відповідачем перебувають у шлюбі, який зареєстровано Данило-Балківською сільською радою Ульяновського району Кіровогдадської області ( актовий запис № 04). Однак, сімейне життя між ними не склалося, та шлюбно-сімейні відносини фактично припинено. Вважаючи збереження сім`ї неможливим, позивач просить шлюб розірвати. Крім того, просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 5000,00 грн., та судовий збір 908,00 грн. Ухвалою суду від 10.09.2021 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. Відповідно до вимог ст.ст. 19, 279 ЦПК України дана справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом учасників справи. В судове засідання [PERSON] не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, у якій заявлені вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутністю до суду не надходило, своїм правом на подання відзиву не скористався, а тому суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідача. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що дана заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу, та під час його розірвання. Відповідно до частин 3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 2 статті 104 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За змістом ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 31 жовтня 2021 року Данилово-Балківською сільською радою Ульяновського району Кіровогдадської області, актовий запис № 04, який на даний час носить формальний характер, оскільки сторони фактично припинили сімейно-шлюбні відносини, не проживають разом, не ведуть спільного господарства і не мають спільного бюджету, примирення між ними стало неможливим. Крім того, з боку відповідача суду не надано жодного доказу який би спростовував доводи зазначені позивачем у позовній заяві. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому відповідно до ст. 112 СК України шлюб між сторонами необхідно розірвати. Статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, при розірванні шлюбу особа, яка змінила прізвище при державній реєстрації шлюбу, визначає для себе чи далі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище. З огляду на те, що в позовній заяві відповідачка просить змінити своє прізвище на дошлюбне у рішенні суду має бути зазначено про вибір відповідачкою прізвища після розірвання шлюбу. Вирішуючи питання щодо, стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн. суддя приходить до наступного. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. ч. 1 4, 6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження розміру витрат на правничу допомогу адвоката, здійснених позивачем, надано договір № 03-08/21 від 03.08.2021 року, укладений між [PERSON] та адвокатом Шаповаловим А.М. про надання правової допомоги, відповідно до якого клієнт зобов`язаний оплатити надання послуг адвоката згідно Додатку 1 до даного договору. Відповідно до Додатку 1 до договору № 03-08/21 від 03.08.2021 року вартість виконаних робіт складає 5 000 гривень 00 копійок, на момент підписання Договору здійснюється оплата у повному обсязі. Підтвердженням належного зобов`язання по оплаті вартості робіт є прибутковий касовий ордер, квитанція до прибуткового касового ордеру про отримання грошей за відповідним договором або перерахування вказаного розміру вартості робіт на розрахунковий рахунок Адвоката із зазначенням підстави перерахування. Згідно з Актом виконаних робіт №1 до Додатку № 1 від 03.08.2021 року про надання правової допомоги юристом та комплексне юридичне обслуговування від 03.08.2021, детального опису робіт (наданих послуг) виконаних адввокатом від 06 серпня 2021 року, позивачу були надані послуги та виконані роботи які складаються з юридичного супроводу в Вишгородському районному суді по справі про розірвання шлюбу, укладеного між [PERSON] та [PERSON] 31.10.2009 року та залишення дівочого прізвища [PERSON] після розірвання шлюбу на [PERSON] загалом сума за виконані роботи складає 5000,00 грн. На підтвердження сплати послуг з правничої допомоги позивач надав прибутковий касовий ордер від 03.08.2021 року про сплату [PERSON] за договором № 03-08/21 додатком №1 до договору коштів в розмірі 5000,00 грн., посвідчену підписом та печаткою адвоката Шаповалова А.М. Згідно з постановою Верховного Суду від 16.04.2020 року у справі № 727/4597/19 законодавством України не встановлено відповідних вимог до розрахункового документа який повинен надати адвокат при сплаті клієнтом послуг, а також не встановлено форму такого документа. Враховуючи наведене та той факт, що відкриття власного рахунку не є обов`язком адвоката, Верховний Суд дійшов висновку, що адвокат може видати клієнту на його вимогу складений в довільній формі документ (квитанція, довідка, тощо) який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта. Зважаючи на незначну складність справи, обсяг виконаних робіт адвокатом, суд дійшов висновку про те, що вартість наданих послуг і виконаних робіт не відповідає складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання послуг та виконання вказаних робіт, обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, тож з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в розмірі 3000,00 гривень. Такий розмір витрат на правову допомогу суд визнає таким, що відповідає складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання послуг та виконання вказаних робіт, обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт Крім того, на підставі п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 908,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved