Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

В січні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу. Посилався на те, що відповідно до укладеного договору від 20.09.2012 року [PERSON] отримав кредит в сумі 49 700,00 грн. з процентною ставкою 36% річних, строком до 20 вересня 2015 року. Відповідач станом на 19.06.2014 року порушив умови кредитного договору і має заборгованість в сумі 98486,98 грн., яка складається з наступного: 27085,80 грн. поточна заборгованість по кредиту, 15463,71 грн. прострочена заборгованість по кредиту, 1314,42 грн. - інфляційні втрати, 247,75 грн. три відсотки річних, 18271,23 грн. прострочена заборгованість по сплаті процентів, 297,74 грн. три відсотки річних, 1536,31 грн. інфляційні втрати, 33184,11 грн. пеня за несвоєчасну сплату кредиту. Просить стягнути з відповідача на свою користь 94486,98 грн. заборгованості по кредитному договору, а також понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з*явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач не зявився в судове засідання, хоча належно був повідомлений про день, час і місце слухання справи, в звязку з чим суд вважає можливим розглянути справу у його відсутності по наявних в справі матеріалах. У відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Стаття 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.546 ЦК України виконання зобов*язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Норма ст.549 ЦК України передбачає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов*язання . Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежного виконаного зобов*язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов*язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст.. 1048 ч.1 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Норма ст.. 625 ч.2 ЦК України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов*язання, на вимогу кредитора зобов*язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно цих вимог закону судом встановлено, що відповідно до укладеного договору від 20.09.2012 року [PERSON] отримав кредит в сумі 49 700,00 грн. з процентною ставкою 36% річних, строком до 20 вересня 2015 року. Відповідач станом на 19.06.2014 року порушив умови кредитного договору і має заборгованість в сумі 98486,98 грн., яка складається з наступного: 27085,80 грн. поточна заборгованість по кредиту, 15463,71 грн. прострочена заборгованість по кредиту, 1314,42 грн. - інфляційні втрати, 247,75 грн. три відсотки річних, 18271,23 грн. прострочена заборгованість по сплаті процентів, 297,74 грн. три відсотки річних, 1536,31 грн. інфляційні втрати, 33184,11 грн. пеня за несвоєчасну сплату кредиту. Виходячи з наведеного суд приходить до висновку, що відповідач не виконав вимог закону та не дотримався умов договору, тому суд вважає, що з відповідача на користь позивача належить стягнути заборгованість за договором від 20 вересня 2012 року в розмірі 98486,98 грн. та стягнути судові витрати в сумі 984,87 грн., які понесені позивачем при подачі позову і є документально підтверджені.

Outcome: approved