Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-23 00:00:00

В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали з вище викладених мотивів і просять їх задовольнити. Пояснили, що [INFO], близько 20 години 10 хвилин, на 53 км. автодороги Сосниця-Пролетарське-Короп сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої автомобіль MAN TGA24.440, д.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON], скоїв наїзд на чоловіка позивачки [PERSON]. Внаслідок ДТП [PERSON] загинув на місці події. По даному факту було відкрите кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, яке в подальшому закрите у зв'язку з відсутністю в діях водія [PERSON] ознак складу кримінального правопорушення. Автомобіль MAN TGA24.440, д.н. [NUMBER], належить [PERSON] є забезпеченим транспортним засобом, цивільно-правова відповідальність застрахована в ТДВ «СТ «Домінантна» згідно полісу АС № 9382622. Після загибелі чоловіка, позивачці заподіяно моральну шкоду. А тому просять суд стягнути з [PERSON] на її користь в рахунок відшкодування моральної шкоди 80000 грн. та судові витрати сплачені за надання правової допомоги в сумі 2000 грн. На питання сторони відповідача: в чому полягають моральні страждання і моральна шкода, позивач пояснила, що: «Покійний чоловік, працюючи трактористом у ДП «Коропський агролісгосп», приносив їй більше в матеріальному плані, ніж вона отримала від страхової компанії в якості відшкодування матеріальної і моральної шкоди, а також від водія [PERSON] у сумі 4600 грн. відразу після ДТП». Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивачки не визнали, надали відзив на позов. Крім того, пояснили, що стороною відповідача суду не надано жодних доказів недостатності відшкодування моральної шкоди, яку вже отримала позивач від страхової компанії. Моральна шкода у позові описана стандартними фразами без надання доказів на її існування. Позивач після загибелі чоловіка продовжила працювати, на лікуванні не перебувала. Крім того, відразу після повідомлення водієм [PERSON] про факт ДТП відповідача [PERSON] по телефону, останній перерахував зі своєї платіжної картки гроші - 4600 грн., щоб водій передав дружині загиблого. Це також є відшкодуванням моральної шкоди. 30.05.2018 року до суду надійшов вказаний позов. 15.06.2018 року по справі відкрито загальне позовне провадження. 16.07.2018 року стороною відповідача направлено відзив на позов. 19.07.2018 року закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду. Заслухавши учасників, дослідивши надані докази, суд встановив такі обставини та зміст спірних правовідносин. [INFO] на автодорозі Сосниця-Пролетарське-Короп сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої автомобіль MAN TGA24.440, д.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON], скоїв наїзд на пішохода [PERSON], внаслідок чого останній загинув на місці події, що підтверджується постановою про закриття кримінального провадження від 29.12.2017 року, свідоцтвом про смерть, а також визнається обома сторонами. Автомобіль MAN TGA24.440, д.н.з. [NUMBER], на час скоєння ДТП належав [PERSON], а водій [PERSON] керував ним на підставі трудової угоди. На час ДТП автомобіль був забезпеченим транспортним засобом, цивільно-правова відповідальність застрахована в ТДВ «СТ «Домінантна», що підтверджується полісом АС № 9382622 від 28.02.2014 року та визнається обома сторонами. Позивач була дружиною загиблого. Заочним рішенням Коропського районного суду від 18.07.2017 року, яке набрало законної сили, стягнуто з ТДВ «СТ ДОМІНАНТА» на користь [PERSON] витрати на поховання у сумі 10586 грн., моральну шкоду в сумі 14616 грн. та судові витрати. Моральна шкода за судовим рішенням стягнута зі страхової компанії у максимальному розмірі, передбаченому законом. Відразу після ДТП, водій [PERSON] передав позивачці [PERSON] 4600 грн., що визнається обома сторонами. Позивач стверджує, що це були особисті кошти водія. Відповідач стверджує, що оскільки водій був найманим працівником, перебував у рейсі, на який отримав лімітовану суму (добові, пальне), то таких власних грошей у нього бути не могло, а ці гроші були перераховані водієві ним особисто для передачі дружині загиблого. Враховуючи показання сторін, обставини справи, той факт, що [PERSON] отримала від страхової компанії всі документально підтверджені матеріальні збитки, суд вважає, що сума 4600 грн., яку отримала позивач, є відшкодуванням моральної шкоди зі сторони її заподіювача. Згідно ст. 23 ЦК України: Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ст.ст. 1167-1168 ЦК України: моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю. Згідно ст. 1172 ЦК України: юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Відповідно до ст. 1194 ЦК України: особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно ст. 1193 ЦК України: якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом. З постанови про закриття кримінального провадження № 12014270000000277 від 29.12.2017 року вбачається, що в діях водія [PERSON] відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Під час ДТП він Правил дорожнього руху не порушив, технічної можливості уникнути наїзду на пішохода не мав. В той же час, загиблий перебував на проїзній частині у нетверезому стані. В сечі його трупа виявлено алкоголь - 2,6 проміле, що стосовно живої людини могло відповідати тяжкому алкогольному отруєнню. Пішохід [PERSON] порушив вимоги розділу № 4 Правил дорожнього руху України, що призвело до його загибелі. Суд приймає до уваги аргументи сторони відповідача про те, що стороною позивача не надано жодних доказів погіршення фізичного та психічного здоров'я внаслідок загибелі чоловіка. В той же час, суд враховує, що смерть одного з подружжя заподіює моральну шкоду іншому з подружжя. Враховуючи обставини справи, той факт, що позивач вже отримала відшкодування моральної шкоди від страхової компанії та частково від сторони заподіювача,

Outcome: partial