Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

В червні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визначення порядку користування квартирою та усунення перешкод у її користуванні. При цьому, позивач просить встановити порядок користування між ним і відповідачем квартирою під № 16 у будинку № 6-А по вул. Мечнікова в м. Одеса шляхом виділення йому в користування житлової кімнати площею 13,6 кв.м. з балконом, виділення відповідачу [PERSON] в користування житлової кімнати площею 11,8 кв.м. з коридором площею 3,0 кв.м., й залишити в їхньому спільному сумісному користуванні кухню площею 6,3 кв.м., санвузол площею 2,7 кв.м. і коридор площею 5,3 кв.м., а також зобовязати відповідача [PERSON] не перешкоджати йому в користуванні вказаною квартирою, а саме житловою кімнатою площею 13,6 кв.м. та приміщеннями загального користування. Обгрунтовуючи свої позовні вимоги, [PERSON] вказує, що квартира під № 16 у будинку № 6-А по вул. Мечнікова в м. Одесі належить йому та відповідачу [PERSON] на праві спільної часткової власності у рівних частках, але в звязку з тим, що між ними склались неприязні відносини, відповідач [PERSON] створює йому перешкоди у користуванні вказаною квартирою та у проживанні в цій квартирі, так як часто не впускає його в квартиру, а також не бажає добровільно визначити порядок користування квартирою. В серпні 2015 року відповідач [PERSON] подала до суду зустрічний позов до [PERSON] про визначення порядку користування квартирою № 16 у будинку № 6-А по вул. Мечнікова в м. Одеса та усуненні перешкод у користуванні цією квартирою. При цьому, відповідач [PERSON] просить визначити порядок користування між нею і [PERSON] вказаною квартирою шляхом виділення їй в користування житлової кімнати площею 13,6 кв.м. з балконом, виділення в користування [PERSON] житлової кімнати площею 11,8 кв.м. й залишення в їхньому спільному сумісному користуванні кухні площею 6,3 кв.м., санвузлу площею 2,7 кв.м. і коридорів площею 5,3 кв.м. та 3,0 кв.м., а також зобовязати [PERSON] не чинити їй перешкоди в користуванні зазначеною квартирою. В обґрунтування своїх зустрічних позовних вимог [PERSON] зазначає, що між нею і [PERSON] склався порядок користування вищевказаною квартирою, відповідно до якого вона на протязі багатьох років користувалася житловою кімнатою площею 13,6 кв.м. з балконом, але у 2013 році [PERSON], без її згоди, переніс усі її речі до житлової кімнати площею 11,8 кв.м., а сам зайняв житлову кімнату площею 13,6 кв.м., та з цього часу перешкоджає їй в користуванні цією житловою кімнатою і балконом. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] підтримали первісний позов і не визнали зустрічний позов [PERSON], а остання та її представник адвокат [PERSON] підтримали зустрічний позов і не визнали первісний позов [PERSON] Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін та їх представників і допитавши свідка [PERSON], суд доходить висновку, що первісний позов [PERSON] і зустрічний позов [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Квартира під № 16, що розташована у будинку № 6-А по вул. Мечнікова в м. Одеса, належить на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] і [PERSON] в рівних частках на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства міськвиконкому Одеської міської ради народних депутатів від 27.02.1997 р. за р. № за р. № 7-11168, зареєстрованого Одеськім міжміським бюро технічної інвентаризації 21.04.1997 р. під р. № 595 на стор 134 в книзі 159пр, та свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контри [PERSON] 07.04.2001 р. за р. № 6-860, зареєстрованого Одеськім міжміським бюро технічної інвентаризації 25.04.2001 р. під р. № 595 на стор 112 в книзі 405пр. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. За приписами ст. 379 та ч. 1 ст. 383 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інші приміщення, призначені для постійного проживання в них. Власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджанням своїм майном. Як вбачається з технічного паспорту на квартиру під № 16 у будинку № 6-А по вул. Мечнікова в м. Одеса, виготовленого Одеським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості Одеської міської ради станом на 02.02.2011 р., вказана квартира є двокімнатною та в цілому складається з : житлової кімнати 4 - площею 13,6 кв.м.; житлової кімнати 6 - площею 11,8 кв.м.; кухні 3 площею 6,3 кв.м.; санвузлу 2 площею 2,7 кв.м.; коридорів 1, 5 відповідно площею 5,3 кв.м. і 3,0 кв.м.; балкону площею 0,6 кв.м. Загальна площа квартири 43,3 кв.м., житлова площа 25,4 кв.м. Також судом установлено, що [PERSON] і [PERSON] є рідними братом і сестрою, та раніше разом з ними в квартирі під № 16 у будинку № 6-А по вул. Мечнікова в м. Одеса проживав їхній батько [PERSON], який був співвласником цієї квартири. При цьому, за життя [PERSON], який помер 26.09.2000 року, він разом з відповідачем [PERSON] постійно проживали в спірній квартирі та користувалися житловою кімнатою площею 13,6 кв.м. з балконом площею 0,6 кв.м., а позивач [PERSON], який періодично проживав з дружиною в іншій квартирі і періодично проживав в спірній квартирі, користувався житловою кімнатою площею 11,8 кв.м., й такий самий порядок користування житловими кімнатами в спірній квартирі між сторонами залишався після смерті їхнього батька [PERSON] аж до 2013 року. Однак згодом, в звязку з тим, що позивач [PERSON] бажав користуватися житловою кімнатою площею 13,6 кв.м. з балконом в спірній квартирі, а відповідач [PERSON] заперечувала проти цього, взаємовідносини між ними погіршились, а у 2013 році позивач [PERSON], без згоди відповідача [PERSON], переніс усі її речі з житлової кімнати площею 13,6 кв.м. до житлової кімнати площею 11,8 кв.м., й з цього часу перешкоджає останній користуватися житловою кімнатою площею 13,6 кв.м. та балконом площею 0,6 кв.м. Вказані обставини повністю підтвердила допитана судом свідок [PERSON] З огляду на наведене, суд вважає доведеними зустрічні позовні вимоги відповідача [PERSON] та її доводи стосовно того, що на протязі багатьох років між нею і позивачем склався певний порядок користування спірною квартирою, відповідно до якого вона користувалася житловою кімнатою площею 13,6 кв.м. з балконом площею 0,6 кв.м., а позивач користувався житловою кімнатою площею 11,8 кв.м. При цьому, суд також враховує похилий вік та стан здоровя відповідача [PERSON], зокрема ту обставину, що їй вже важко спускатися з 4-го поверху та підійматися на 4-й поверх, а у разі визначення вказаного порядку користування спірною квартирою вона буде мати можливість хоча б користуватися балконом, що в свою чергу внесе певну різноманітність у її життя. Водночас судом установлено, що відповідач [PERSON] встановила засуви на дверях кухні та вхідних дверях спірної квартири, та тим самим створила перешкоди позивачу [PERSON] у вільному доступі до кухні та до спірної квартири. Відповідно до ч. 1,2 ст. 317 та ч. 3 ст. 319 ЦК України власникам належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Отже, позовні вимоги позивача [PERSON] в частині зобовязання відповідача [PERSON] усунути йому перешкоди в доступі до спірної квартири та до кухні цієї квартири підлягають задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: partial