Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

В серпні 2017 року представник позивача [PERSON] за довіреністю [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] сільської ради Деражнянського району Хмельницької області, вказавши, що 24.10.2015 року помер батько позивачки [PERSON], після смерті якого залишилося спадкове майно, яким є земельна ділянка, загальною площею 0,62 га, розташована про вул. Молодіжній, 27 в с. Маниківці Деражнянського району Хмельницької області, 0,25 га з яких передано для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель та 0,37 га для ведення особистого підсобного господарства. Позивачка є спадкоємицею першої черги до майна померлого [PERSON] за законом, проте при зверненні її до нотаріальної контори з метою оформлення спадкових прав на вказану земельну ділянку їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що правовстановлюючий документ на земельну ділянку, яким є державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ХМ №023553, виданий на підставі рішення 14 сесії [PERSON] сільської Ради народних депутатів від 14.08.1993 року та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №194, не відповідає вимогам законодавства, оскільки у ньому наявні неточності щодо місця розташування земельної ділянки. Враховуючи те, що через наведену обставину позивачка позбавлена можливості оформити свої спадкові права після смерті батька, представник позивачки просив визнати вказаний державний акт недійсним із наведених підстав. В судове засідання позивачка та її представник не з'явилися, надали заяву про слухання справи у їх відсутності,\~в якій позовні вимоги підтримали. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Деражнянського району Хмельницької області в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується письмовим повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області в судове засідання не зявився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутності та покладаючись при вирішенні спору на думку суду. Дослідивши письмові заяви учасників процесу та матеріали справи відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню. За змістом статей 1216-1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом обєктивно встановлено, що 24.10.2015 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БВ №263880, виданим виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Деражнянського району Хмельницької області. Відповідно до державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ХМ №023553, виданого на підставі рішення 14 сесії [PERSON] сільської Ради народних депутатів від 14.08.1993 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №194, [PERSON] був власником земельної ділянки, загальною площею 0,62 га, з яких 0,25 га передано для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель та 0,37 га для ведення особистого підсобного господарства. Разом із цим, зі змісту вказаного державного акта вбачається, що місцем розташування земельної ділянки у ньому зазначено с. Маниківці, вул. Петровського 25;27 [PERSON] сільської Ради. Наведе свідчить про те, що відомості про місце розташування земельної ділянки містять неточності і конкретна її адреса в державному акті не зазначена. Відповідно до ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на час видачі спірного державного акта, тобто 26.09.2002 року) право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пункту 2.9. Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів оренди землі, затвердженої Наказом №43 від 4 травня 1999 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України м. Київ 4 червня 1999 року за №354/3647 (в редакції, чинній на час видачі спірного державного акта, тобто 26.09.2002 року) усі записи в державному акті мають бути зроблені державною мовою, чітко і розбірливо, виправлення не допускаються. Як вбачається із витребуваної судом та оглянутої в судовому засіданні копії спадкової справи №163/2015, заведеної приватним нотаріусом Деражнянського районного нотаріального округу [PERSON] до майна померлого [PERSON], спадкоємцями до майна останнього за законом є його дружина [PERSON] та діти [PERSON] і [PERSON] Матеріалами спадкової справи також підтверджується, що [PERSON] та [PERSON] відмовилися від прийняття спадщини після смерті [PERSON], а [PERSON] прийняла її та відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом від 05.07.2016 року успадкувала належні [PERSON] житловий будинок, розташований по вул. Молодіжній, 25/1 (колишня адреса вул. Петровського, 23) в с. Маниківці Деражнянського району Хмельницької області, житловий будинок із надвірними будівлями, розташований по вул. Молодіжній, 27 (колишня адреса вул. Петровського, 6) в с. Маниківці Деражнянського району Хмельницької області, та земельну ділянку, площею 2,9740 га, кадастровий номер 6821587000:02:005:0085, розташовану на території [PERSON] сільської ради Деражнянського району Хмельницької області, цільовим призначенням якої є ведення товарного сільськогосподарського виробництва. При цьому, згідно з письмовим повідомленням нотаріуса №292/02-14 від 12.05.2016 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, загальною площею 0,62 га, з яких 0,25 га передано для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель та 0,37 га для ведення особистого підсобного господарства, у звязку з тим, що державний акт на неї не відповідає вимогам чинного законодавства України. Відповідно до ч.2 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини, суд приходить до висновку про те, що державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ХМ №023553, виданий на імя [PERSON] 26.09.2002 року на підставі рішення 14 сесії [PERSON] сільської Ради народних депутатів від 14.08.1993 року та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №194, був виданий із порушенням встановлених законодавством вимог, що позбавляє позивачку [PERSON], як спадкоємицю до майна померлого [PERSON] за законом, у повній мірі реалізувати права як спадкоємця, а тому наявні підставі для визнання такого державного акта недійсним. На підставі викладеного,

Outcome: approved