Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

В травні 2013 р. позивач [PERSON]. яка у зв'язку з реєстрацією шлюбу змінила прізвище на «[PERSON]» звернулася до суду з позовом до Міністерства екології та природних ресурсів України про видачу трудової книжки, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що рішенням суду від 26.01.2011 року було частково задоволено її позовні вимоги, визнано незаконним та скасовано наказ № 231-О від 25.03.2010 року Міністерства охорони навколишнього природного середовища України про звільнення її з посади директора ДП «Науково-виробничого природоохоронного об'єднання», зобов'язано Міністерство охорони навколишнього природного середовища України поновити її на даній посаді з дати звільнення та виплатити в рахунок відшкодування моральної шкоди 3000,00 грн., стягнути з ДП «Науково-виробничого природоохоронного об'єднання» на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 42681,60 грн. Рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за один місяць підлягало негайному виконання. Однак рішення суду в частині поновлення на роботі по даний час не виконано, середній заробіток за час вимушеного прогулу в її користь не виплачено. Трудову книжку вона не отримувала і про її місцезнаходження їй нічого не відомо. Вважає, що відповідач порушує її трудові права, а тому звернулась до суду за захистом своїх прав. Просила суд зобов'язати відповідача Міністерство екології та природних ресурсів України протягом 3-х календарних днів з дня набрання рішення суду законної сили, внести відповідні записи до трудової книжки про прийняття на посаду 17 листопада 2009 року виконуючою обов'язки директора ДП «Науково-виробниче природоохоронне об'єднання»; 13 лютого 2010 року прийнята на посаду директора ДП «Науково-виробниче природоохоронне об'єднання» з подальшим звільненням з посади згідно п.1 ст.36 КЗпП України за угодою сторін; видати трудову книжку; стягнути з Міністерства екології та природних ресурсів України на її користь середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу з 26.01.2011 року по день фактичного винесення судового рішення; зобов'язати Міністерство екології та природних ресурсів України надати довідку про нараховану та виплачену заробітну плату за період з 17.11.2009 року по 25 березня 2010 року; довідку щодо розрахунку суми допомоги по тимчасовій непрацездатності; стягнути моральну шкоду в розмірі 100000 грн. В процесі судового розгляду позивачка декілька разів змінювала та доповнювала позовні вимоги і відповідно до заяви від 24.12.2013 року просила суд: - зобов'язати Міністерство екології та природних ресурсів України протягом 3-х календарних днів з дня набрання рішення суду законної сили, внести відповідні записи до трудової книжки про прийняття на посаду 17 листопада 2009 року виконуючою обов'язки директора ДП «Науково-виробниче природоохоронне об'єднання»; 13 лютого 2010 року прийнята на посаду директора ДП «Науково-виробниче природоохоронне об'єднання» з подальшим поновленням на посаді директора ДП «Науково-виробниче природоохоронне об'єднання»; - зобов'язати ДП «Науково-виробниче природоохоронне об'єднання» надати довідку про нараховану та виплачену заробітну плату за період з 17.11.2009 року по 25.03.2010 року; довідку щодо розрахунку суми допомоги по тимчасовій непрацездатності; - стягнути з Міністерства екології та природних ресурсів України на її користь заборгованість по заробітній платі за фактично відпрацьований період; заборгованість середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 211629,60 грн. , моральну шкоду в розмірі 300000,00 грн. та судові витрати у справі. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги із збільшенням підтримала в повному обсязі, з підстав, зазначених у позовній заяві та заяві про збільшення позовних вимог. Просила їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача Міністерство екології та природних ресурсів України в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, зазначив, що позивачка перебувала у трудових відносинах з ДП «Науково-виробниче природоохоронне об'єднання», яке є самостійною юридичною особою, має відокремлена майно, самостійний баланс, рахунки в установах банків, печатку із своїм найменуванням та ідентифікаційний код. Оформлення та припинення трудових відносин позивача здійснюється на підставі відповідних наказів ДП «Науково-виробниче природоохоронне об'єднання». Облік робочого часу, виплата заробітної плати здійснюється саме цим підприємством. Питання ознайомлення із наказом про звільнення, виплата розрахунку та вручення трудової книжки у рамках даного спору належить до компетенції ДП «Науково-виробниче природоохоронне об'єднання», оскільки [PERSON] не перебувала у трудових відносинах з Міністерством. Вважають себе неналежним відповідачем у справі так як були утворені разом з Державною екологічною інспекцію України та Державною службою геології та надр України на підставі Указу Президента України від 9 грудня 2010 року у зв'язку з реорганізацією Міністерства охорони навколишнього природного середовища України та просив у позові відмовити. Судом до участі у справі було залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог ДП «Науково-виробниче природоохоронне об'єднання», директором якого була позивачка до моменту звільнення. Третя особа представник ДП «Науково-виробниче природоохоронне об'єднання» в судове засідання жодного разу не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, а тому суд вважає, за можливе провести розгляд справи у його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних сімейних, трудових відносин. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що 26.01.2011 року рішенням Шевченківського районного суду м. Києва було визнано незаконним та скасовано наказ № 231-О від 25.03.2010 року Міністерства охорони навколишнього природного середовища України, яким звільнено позивачку [PERSON] з посади директора ДП «Науково-виробниче природоохоронне об'єднання», зобов'язано Міністерство охорони навколишнього природного середовища України поновити [PERSON] на посаді директора ДП «Науково-виробниче природоохоронне об'єднання» з дати звільнення, а саме з 25.03.2010 року, стягнуто з ДП «Науково-виробниче природоохоронне об'єднання» середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 42681,60 грн. Дане рішення відповідно до ухвали Апеляційного суду м. Києва від 14 червня 2011 року було залишено без змін та набрало чинності. Рішенням від 26.01.2011 року встановлено, що наказом № 119-о Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 13.02.2010 року [PERSON] було призначено на посаду директора Державного підприємства «Науково-виробниче природоохоронне об'єднання» на умовах укладеного з нею контракту строком з 13.02.2010 року по 12.02.2015 року. Відповідно до наказу № 231- Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 25.03.2011 року [PERSON] звільнено з посади директора ДП «Науково-виробниче природоохоронне об'єднання» згідно п.8 ст.36 КЗпП України з 25.03.2010р. та розірвано укладений з нею контракт. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як вбачається з копії свідоцтва про реєстрацію шлюбу від11.12.2013 року позивачка [PERSON] зареєструвала шлюб з гр. [PERSON] та змінила прізвище на «[PERSON]». За правилами ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до п.1 Указу Президента України № 1085/2010 від 9 грудня 2010 року «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» Міністерство охорони навколишнього природного середовища України було реорганізовано шляхом поділу на три юридичні особи: Міністерство екології та природних ресурсів України; Державну екологічну інспекцію України та Державну службу геології та надр України. Відповідно до пошукових даних у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Міністерство охорони навколишнього природного середовища України перебуває в стані припинення. Позивачка в порядку ст. 60 ЦПК України не надала доказів того, що саме Міністерство екології та природних ресурсів України є правонаступником Міністерства охорони навколишнього природного середовища України. У судовому засіданні представник Відповідача заявляла клопотання про залучення співвідповідачем у справі ДП «Науково-виробниче природоохоронне об'єднання», проте, у задоволенні вказаного клопотання судом було відмовлено, оскільки таке клопотання, в силу ст. 33 ЦПК України, є прерогативою сторони позивача. Правом за власною ініціативою вчиняти вказані процесуальні дії чи за клопотанням сторони Відповідача, суд не наділений. Приймаючи до уваги, що вимоги позивачки в частині зобов'язання Міністерства екології та природних ресурсів України протягом 3-х календарних днів з дня набрання рішення суду законної сили, внести відповідні записи до трудової книжки про прийняття на посаду 17 листопада 2009 року виконуючою обов'язки директора ДП «Науково-виробниче природоохоронне об'єднання»; 13 лютого 2010 року прийнята на посаду директора ДП «Науково-виробниче природоохоронне об'єднання» з подальшим поновленням на посаді директора ДП «Науково-виробниче природоохоронне об'єднання» та стягнення на її користь заборгованість по заробітній платі за фактично відпрацьований період; заборгованість середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 211629,60 грн., моральної шкоди в розмірі 300000,00 грн. та судові витрати у справі пред'явлені до Міністерства екології та природних ресурсів України, яке є неналежним відповідачем у справі, а тому суд знаходить вимоги в цій частині безпідставним та відмовляв позивачці в їх задоволенні. Суд також вважає такими, що не підлягають задоволенню вимоги позивачки до ДП «Науково-виробниче природоохоронне об'єднання» про зобов'язання надати довідку про нараховану та виплачену заробітну плату та довідки щодо розрахунку суми допомоги по тимчасовій непрацездатності, враховуючи таке. Відповідно до статті 35 ЦПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до ухвалення судом рішення, якщо рішення в справі може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї із сторін. Таким чином, права або обов'язки у третьої особи можуть виникнути щодо однієї із сторін тільки після ухвалення судом рішення у справі. Цивільно-процесуальним законодавством не передбачено покладення на третіх осіб будь-яких зобов'язань рішенням суду у справі в якій вони приймали участь саме як треті особи. Враховуючи наведені вище обставини, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] в частині позовних вимог щодо зобов'язання ДП «Науково-виробниче природоохоронне об'єднання» надати довідку про нараховану та виплачену заробітну плату за період з 17.11.2009 року по 25.03.2010 року та довідки щодо розрахунку суми допомоги по тимчасовій непрацездатності. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на позивача.

Outcome: dismissed