Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-24 00:00:00

Директор Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради - Малько О.П. звернувся до суду в інтересах малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] з позовною заявою до відповідача в якій просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач [PERSON], зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS], та має двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], батько якого в свідоцтві про народження записаний відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, та доньку від першого шлюбу - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з батьком [PERSON] окремо від відповідача. Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 07.03.2017 року малолітні діти: [PERSON] та [PERSON], були відібрані у матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав. Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради № 222 від 05.04.2017 року [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Згідно з рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради № 279 від 10.05.2017 року [PERSON] влаштований до КЗОЗ «Обласний будинок дитини №2», у якому перебуває з 19.05.2017 року по теперішній час. Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради № 223 від 05.04.2017 року за малолітнім [PERSON] закріплене право проживання та користування житловою площею за адресою: [ADDRESS]. Умови проживання в квартирі [PERSON] залишилися без змін з часу вилучення дітей, тобто питанням налагодження відповідних санітарно-гігієнічних умов для належного проживання та виховання дітей відповідач не займалася. За інформацією Центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Індустріального району сім'я [PERSON] перебувала на обліку як така, що опинилася у складних життєвих обставинах та була взята під соціальний супровід ще у 2016 році. Однак [PERSON] виконувала рекомендації спеціалістів Центру тільки перший місяць, після чого з вини матері, діти були вилучені із сім'ї: [PERSON] влаштований до лікарні, а донька [PERSON] до батька. З цього часу [PERSON] не бажала виконувати рекомендації фахівців Центру для вирішення складних життєвих обставин, які виникли в її сім'ї. Сім'ю було знято з соціального супроводу з негативним результатом, у зв'язку з невиконанням пунктів плану соціального супроводу сім'ї. Таким чином, на протязі року [PERSON] усвідомлено нехтувала можливістю отримувати допомогу з усунення причин, які призвели до відібрання у неї дітей в судовому порядку. Молодший син [PERSON], перебуває під наглядом державного закладу для дітей. За інформацією КЗОЗ «Обласний будинок дитини № 2» від 23.03.2018 року, мати періодично відвідувала сина в закладі. У доданому до інформації акті зазначено кількість таких відвідувань протягом року та час спілкування матері з дитиною. Також адміністрацією закладу 05.11.2017 року було вручено [PERSON] копію договору № 58521220 про відкриття фізичній особі поточного рахунку, для перерахування призначених в судовому порядку аліментів на користь малолітнього сина. Станом на час подання позову на зазначений рахунок кошти від [PERSON] не перераховувалися. Представник служби у справах дітей зазначає, що відповідно до Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 866 від 24.09.2008 року, якщо протягом року після прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків не усунені причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, служба у справах дітей зобов'язана вжити заходів до позбавлення батьків їх батьківських прав. [PERSON] протягом року не звернулась із заявою до суду про повернення дітей. Довідок про працевлаштування, відсутність алкогольної залежності не надала. Таким чином, причини, у зв'язку з якими прийнято рішення Апеляційного суду Харківської області від 07.03.2017 року про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав, та які у подальшому перешкоджатимуть належному вихованню дітей [PERSON] усвідомлено не усунула. Мати малолітніх дітей - відповідач по справі, не піклується про фізичний та духовний розвиток, навчанням та здоров'ям дітей не цікавиться, не бере участі у їх вихованні та не надає матеріальної допомоги на утримання. Таким чином, представник служби вважає, що поведінка відповідача та свідоме нехтування своїми батьківськими обов'язками свідчить про ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків. Від представника служби у справах дітей - Кухти О.Г. до суду надійшла заява в якій вона просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, які знаходяться в матеріалах справи. Про причини неявки суд не повідомила. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідачем у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подавався. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS], та має двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], батьком якого в свідоцтві про народження записаний - [PERSON], відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 243, та доньку від першого шлюбу - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим Міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 2 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 254, яка проживає разом з батьком [PERSON] окремо від відповідача за адресою: [ADDRESS]. Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради № 222 від 05.04.2017 року [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Згідно з рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради № 279 від 10.05.2017 року [PERSON] влаштований до КЗОЗ «Обласний будинок дитини №2», у якому перебуває з 19.05.2017 року по теперішній час. Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради № 223 від 05.04.2017 року за малолітнім [PERSON] закріплене право проживання та користування житловою площею за адресою: [ADDRESS]. Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 07.03.2017 року малолітні діти: [PERSON] та [PERSON], були відібрані у матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав та передано дітей органу опіки та піклування. Вказаним рішенням з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] в твердій грошовій сумі у розмірі 500,00 грн. на кожну дитину відповідного віку, починаючи з 17.06.2016 року до досягнення ними повноліття або до вирішення питання про повернення дітей матері. Умови проживання в квартирі [PERSON] залишилися без змін з часу вилучення дітей, тобто питанням налагодження відповідних санітарно-гігієнічних умов для належного проживання та виховання дітей відповідач не займалася, що підтверджується актам обстеження умов проживання. За інформацією Центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Індустріального району сім'я [PERSON] перебувала на обліку як така, що опинилася у складних життєвих обставинах та була взята під соціальний супровід ще у 2016 році. Однак [PERSON] виконувала рекомендації спеціалістів Центру тільки перший місяць, після чого з вини матері, діти були вилучені із сім'ї: [PERSON] влаштований до лікарні, а донька [PERSON] до батька. З цього часу [PERSON] не бажала виконувати рекомендації фахівців Центру для вирішення складних життєвих обставин, які виникли в її сім'ї. Сім'ю було знято з соціального супроводу з негативним результатом, у зв'язку з невиконанням пунктів плану соціального супроводу сім'ї. Таким чином, на протязі року [PERSON] усвідомлено нехтувала можливістю отримувати допомогу з усунення причин, які призвели до відібрання у неї дітей в судовому порядку. З матеріалів справи вбачається, що старша донька [PERSON], на власний розсуд, більшість часу проводить з матір'ю. З письмових пояснень сусідів [PERSON], які проживають в одному під'їзді будинку [ADDRESS], слідує, що відповідач до цього часу веде антисоціальний спосіб життя. Молодший син [PERSON], перебуває під наглядом державного закладу для дітей. За інформацією КЗОЗ «Обласний будинок дитини № 2» від 23.03.2018 року, мати періодично відвідувала сина в закладі. У доданому до інформації акті зазначено кількість таких відвідувань протягом року - 11 разів, та час спілкування матері з дитиною - від п'яти хвилин до двох годин. Також адміністрацією закладу 05.11.2017 року було вручено [PERSON] копію договору № 58521220 про відкриття фізичні особі поточного рахунку, для перерахування призначених в судовому порядку аліментів на користь малолітнього сина. Станом на час розгляду позову на зазначений рахунок кошти від [PERSON] не перераховувалися. Згідно зі статтею 170 Сімейного кодексу України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. Якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. Відповідно до Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 866 від 24.09.2008 року, якщо протягом року після прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків не усунені причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, служба у справах дітей зобов'язана вижити заходів до позбавлення батьків їх батьківських прав. [PERSON] протягом року не звернулась із заявою до суду про повернення дітей. Довідок про працевлаштування, відсутність алкогольної залежності не надала. Таким чином, причини, у зв'язку з якими прийнято рішення Апеляційного суду Харківської області від 07.03.2017 року про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав, та які у подальшому перешкоджатимуть належному вихованню дітей [PERSON] усвідомлено не усунула. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її духовних та моральний розвиток. Відповідно до ч. 4 ст. 155 Сімейного Кодексу, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. У відповідності зі частиною 2 статті 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, не виявляють щодо неї батьківського піклування. Відповідно до п. п. 15, 16 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Крім того, питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], додатково було розглянуто на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради 03.04.2018 року. Згідно висновку Комісії Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради № 248 від 16.04.2018 року, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Таким чином, суд вважає доведеним, що [PERSON] свідомо ухиляється від своїх обов'язків по вихованню та утриманню малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], що є підставою для позбавлення її батьківських прав. З огляду на вищевказане, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір». Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути на користь держави судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved