Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-03 00:00:00

В січні 2020 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив стягнути з [PERSON] на його користь суму боргу по розписці від 03 березня 2019 року у розмірі 138790 грн. 18 коп., з яких 125000 грн. 00 коп. - сума основного боргу, 11849 грн. 31 коп. - пеня, 1192 грн. 00 грн. - 3% річних, 748 грн. 87 коп. - втрати від інфляції. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав на те, що 03 вересня 2019 року між ними був укладений договір позики, у відповідності до якого він передав відповідачеві грошову позику в розмірі 125000 грн. 00 коп., зі строком повернення до 03.10.2019 року. Укладення договору позики та отримання коштів підтверджується розпискою від 03.09.2019 року. Грошові кошти були передані відповідачеві у момент написання розписки. Однак, станом на сьогоднішній день, позивачеві не повернуті його грошові кошти і відповідач не бажає добровільно їх повертати. Тому, позивач був змушений звернутися до суду. В судове засідання позивач не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, раніше його представник [PERSON] надав до суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги позивача і просив задовольнити їх в повному обсязі. Справу просив розглянути без його участі та без участі позивача і без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Крім цього зазначив, що не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки до суду не повідомив. Відзиву на позов не подав. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню по наступним підставам. У судовому засіданні було встановлено, що 03 вересня 2019 року [PERSON] отримав від [PERSON] в борг кошти в сумі 125000 грн. 00 коп., що підтверджується борговою розпискою, яку написав власноручно відповідач. Зі змісту розписки вбачається, що відповідач отримав від позивача в борг кошти в сумі 125000 грн. 00 коп., які він зобов`язався повернути в повному обсязі - 03 жовтня 2019 року, про що зазначено самим [PERSON] в борговій розписці (а.с.7). Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. В силу ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Таким чином, між сторонами був укладений договір позики, на підтвердження укладання якого відповідачем була надана розписка. Позивач виконав свої зобов`язання належним чином, а саме, надав відповідачу грошові кошти в сумі 125000 грн. 00 коп., що підтверджується розпискою відповідача. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Проте, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав та, у встановлений розпискою строк, не повернув позивачеві позику, а доказів іншого суду не надано. Частиною же 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. В силу положень ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Згідно з ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким чином, оскільки відповідачем непогашена у повному обсязі заборгованість за договором позики по розписці від 03.09.2019 року, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, які повністю знайшли своє підтвердження під час судового розгляду. Тому, суд прийшов до висновку, що отримані відповідачем кошти необхідно стягнути в примусовому порядку. Також, частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За таких обставин, з урахуванням вищевказаного, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 1192 грн. 00 коп., втрати від інфляції у розмірі 748 грн. 87 коп. Стосовно вимог позивача про стягнення суми пені необхідно зазначити, що розпискою від 03.09.2019 року не передбачено стягнення пені за неналежне виконання зобов`язання, а отже дана вимога не підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слідує стягнути судовий збір в сумі 1269 грн. 41 коп. (1% від розміру задоволених вимог в порядку ч. ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції на момент звернення до суду з даним позовом). На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial