Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

В червні 2015 року Миргородське комунальне житлово експлуатаційне управління (надалі Миргородське КЖЕУ) звернулося в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення плати на утримання будинку та прибудинкової території, посилаючись на те, що той, являючись власником квартири в багатоквартирному житловому будинку, який утримується позивачем, не проводить оплати за утримання цього будинку і його території, внаслідок чого утворилася заборгованість. В судове засідання представник позивача [PERSON], що діє на підставі відповідної довіреності / а.с. 24 /, не прибув, подавши письмову заяву про розгляд даної справи у його відсутність, не заперечуючи при цьому можливість заочного вирішення справи, в разі неявки відповідача / а.с. 23, 29 /. Відповідач [PERSON], будучи зареєстрованим за адресою, вказаною у позовній заяві / а.с. 18, 21 /, та в порядку, визначеному абзацом 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України повідомленим про день, час, місце розгляду справи / а.с. 17, 20, 22, 27, 28 /, в засідання не зявився, про причини своєї неявки, в супереч вимогам ст. 77 ЦПК України, суд не сповістив, заперечень щодо заявленого позову не подав, що фактично вказує на визнання ним цього позову. В справі мається достатньо матеріалів про права та взаємини сторін. Протокольною ухвалою суду відповідно до положень ст. ст. 77, 225 ч. 1 ЦПК України ухвалено справу розглянути у відсутність відповідача в порядку її заочного вирішення, проти чого представник позивача не заперечував у своїй заяві / а.с. 29 /. Дослідивши письмові докази по справі, надані стороною позивача на засадах змагальності та диспозитивності, і, проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить до висновку про те, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних обгрунтувань. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], є власником квартири № 22 в багатоквартирному будинку № 32, який знаходиться по провулку Наріжного в м. Миргороді Полтавської області. Будинок, в якому знаходиться його квартира, та прибудинкова територія обслуговуються позивачем відповідно до встановлених тарифів / а.с. 8, 9 /. Зважаючи на тарифи, затверджені відповідним рішенням органу місцевого самоврядування, станом на 01 квітня 2015 року відповідач заборгував позивачу плату за надані послуги, що підтверджується розрахунками позивача, які суд визнає вірогідними / а.с. 13 14 /. В супереч вимогам ст. ст. 10, 60 ЦПК України відповідачем не надано суду будь яких належних і допустимих доказів на спростовування заявлених позовних вимог. При вирішенні позову суд приймає до уваги положення ч. 3 ст. 267 ЦК України, за якою позовна давність застосується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Таким правом сторона відповідача не скористалася, відповідних заяв до суду не подала. Згідно до ст. ст. 319 ч. 4, 322 ЦК України власність зобовязує, а тягар утримання майна лежить на власнику. Оскільки між позивачем та відповідачем склалися і фактично існують правовідносини по обслуговуванню будинку та прибудинкової території з власністю відповідача, згідно зі ст. ст. 526, 527 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. В добровільному порядку відповідач не побажав погасити наявну заборгованість / а.с. 10, 11 /. Вимоги позивача про відшкодування судових витрат по оплаті позову судовим збором, які документально підтверджені / а.с. 1, 2 /, слід задовольнити на підставі положень ч. 1 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved