Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-14 00:00:00

В серпні 2020 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] , третьої особи в. о. державного нотаріуса Чортківської районної державної нотаріальної контори Максимович Л. В. про визнання права власності на спадкове майно. В позовній заяві позивач вказав, що [INFO] помер його батько [PERSON] , [INFO] померла його мати [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із частини житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та земельної ділянки на території Колиндянської сільської ради Чортківського району Тернопільської області. На момент смерті матері [PERSON] проживав з нею однією сім`єю, тому він є спадкоємцем за законом. Згідно заповіту, посвідченого 28.11.2007 року секретарем Колиндянської сільської ради Чортківського району, [PERSON] належну їй земельну ділянку розміром 1,61 га, розташовану на території Колиндянської сільської ради Чортківського району, заповіла [PERSON] (внучка спадкодавця). У липні 2020 року позивач звернувся до в. о. державного нотаріуса Чортківської районної державної нотаріальної контори Максимович Л. В. із заявою про прийняття спадщини за законом, однак отримав відмову через відсутність документів, що посвідчують право власності на вищевказаний житловий будинок, йому рекомендували звернутися до суду для вирішення питання визнання права власності на спадкове майно. В повідомленні нотаріуса також міститься посилання на лист Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, згідно якого в разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку. Тому [PERSON] просить визнати за ним право власності на 1/3 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька та на 1/3 частину зазначеного будинковолодіння після смерті матері. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, надав суду клопотання про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Відповідачка [PERSON] також в підготовче судове засідання не з`явилася, від неї надійшло клопотання про визнання позову, просить розгляд справи проводити за її відсутності. Третя особа в. о. державного нотаріуса Чортківської районної державної нотаріальної контори Максимович Л. В. в підготовче судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Суд, дослідивши письмові докази в справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких мотивів. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України ухвалення в підготовчому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 206 вищезазначеного Кодексу в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову в даній справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 82 цього ж Кодексу обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Після їх смерті [PERSON] відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу України є спадкоємцем їхнього майна і спадщина належить йому з часу її відкриття. Після смерті [PERSON] , [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з 2/3 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд по [ADDRESS] . Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно, задовольнивши позов. Згідно ч. 1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що відповідачка позовні вимоги визнає, суд приходить до висновку про повернення позивачу [PERSON] з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору в сумі 1 030 гривень згідно квитанції АТ «Ощадбанк» № 188 від 13.08.2020 року, що становить 515 гривень.

Outcome: approved