Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-22 00:00:00

До Володарського районного суду Київської області 09.08.2019 р. надійшов зазначений позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому Позивач просить суд: розірвати шлюб, укладений сторонами та зареєстрований 17.05.2013 р. виконавчим комітетом Юнокомунарівської міської ради м. Єнакієвого Донецької області. На обґрунтування заявлених позовних вимог Позивач у позовній заяві зазначила, що між нею та Відповідачем 17.05.2013 р. було зареєстровано шлюб, від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ; проте протягом останнього часу стосунки сторін розладились, зникло почуття взаєморозуміння і поваги, спільне життя не склалося через розходження поглядів на сімейні відносини і сімейні обов`язки (а.с. 2). Ухвалою суду від 22.08.2019 р. відкрито провадження в справі, визначено здійснення розгляду справи у загальному позовному провадженні, встановлено Відповідачеві строк для подання відзиву та призначено підготовче судове засідання на 19.09.2019 р. (а.с. 16-17), в яке Відповідач не з`явився, будучи належно повідомленим про дату, час і місце засідання суду, що підтверджено відповідним поштовим повідомленням (а.с. 20). Ухвалою суду від 19.09.2019 р. справу призначено до розгляду по суті в судовому засіданні на 03.10.2019 р. (а.с. 27-28); ухвалою суду від 03.10.2019 р. провадження в справі було зупинено у зв`язку з наданням подружжю за клопотанням Відповідача (а.с. 31) строку для примирення 2 місяці (а.с. 33-34), після спливу якого суд ухвалою від 05.12.2019 р. поновив провадження зі стадії судового розгляду та призначив судове засідання на 23.12.2019 р. (а.с. 36). У судове засідання Позивач не з`явилася, до суду 19.09.2019 р. та 23.12.2019 р. подала заяви про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, проти заочного рішення не заперечує (а.с. 21, 42). Відповідач до суду вчергове не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлений за наданим ним суду у заяві про примирення (а.с. 31) номером телефоном (а.с. 39), судову повістку, направлену за повідомленою ним суду адресою (а.с. 31), не отримав (а.с. 40-41). За наведених обставин Відповідач вважається належно повідомленим про дату, час і місце розгляду справи телефонограмою відповідно до частини дев`ятої статті 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому згідно з частиною четвертою статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на це та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за згодою Позивача, викладеною письмово в її заяві (а.с. 21), вбачає за можливе розглянути справу за відсутності Відповідача у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (частина друга статті 247 ЦПК України). Суд, ознайомившись з матеріалами справи й оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні (стаття 89 ЦПК України), вирішуючи справу, виходить з такого. З наявних письмових матеріалів справи судом встановлено, що 17.05.2013 р. сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 17.05.2013 р. Виконавчим комітетом Юнокомунарівської міської ради м. Єнакієвого Донецької області, актовий запис № 51 (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей, а саме: [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про її народження серії [NUMBER] , виданого 03.12.2013 р. Виконавчим комітетом Юнокомунарівської міської ради м. Єнакієвого Донецької області, актовий запис № 120 (а.с. 7), та [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про її народження серії [NUMBER] , виданого 03.02.2015 р. Виконавчим комітетом Малораковецької сільської ради Іршавського району Закарпатської області, актовий запис № 5 (а.с. 8). У 2018 році родина [PERSON] переїхала до Володарського району Київської області, Позивач була зареєстрована та взята на облік як внутрішньо переміщена особа (а.с. 9, 11). Як зазначено Позивачем у позовній заяві та не спростовано Відповідачем, який відзиву із запереченнями проти позову не подавав, спільне життя сторін не склалося, своє подальше спільне життя як подружжя не склалося, примирення та збереження шлюбу неможливе, до того ж Позивач стверджує про те, що перебування у шлюбі суперечить її інтересам, також до матеріалів справи 19.09.2019 р. долучила фотографії свого чоловіка в стані алкогольного сп`яніння (а.с. 21-23) та копію постанови Володарського районного суду від 02.08.2019 р. про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (вчинення домашнього насильства). В Україні шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість (стаття 51 Конституції України, статті 24, 56 Сімейного кодексу України). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, зокрема, за позовом одного з подружжя на підставі відповідного рішення суду (частина друга статті 104, частина третя статті 105, стаття 110 Сімейного кодексу України). За статтею 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (стаття 113 Сімейного кодексу України). Зогляду на викладене суд дійшов до висновку, що рішення Позивача про розлучення є для неї виваженим і свідомим, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї вважає неможливими, поновлювати сімейно-шлюбні відносини Позивач наміру не має, примирення подружжя після наданого судом строку не відбулося. Суд не може примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків і можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України. За правовим висновком Верховного Суду шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків; позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя; незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу (зокрема, постанова Верховного Суду від 08.11.2018 р. у справі № 364/433/19). Крім того, на підставі імперативних приписів частини першої, пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України з Відповідача слід стягнути на користь Позивача судові витрати за сплачений судовий збір. Відповідно до статей 24, 55, 104, 105, 110, 112, 113, 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved