Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-21 00:00:00

Головний лікар Комунальної установи «[PERSON] психіатрична лікарня» ЗОР звернувся до суду з заявою про госпіталізацію в психіатричну лікарню КУ «[PERSON] психіатрична лікарня» у примусовому порядку [PERSON]. Заява мотивована тим, що [PERSON] є інвалідом 2 групи психічного захворювання та психічно хворий з 1988 року, коли порушився сон, став тривожним, хвилювався «о людях на Земле». Багаторазово госпіталізувався в Запорізьку обласну психіатричну лікарню, міський психоневрологічний диспансер. В клінічній картині захворювання протікає безперервно з наростанням дефіцитарної психосимптоматики, явлень аутизма, мутизма, негативизма, змоціональної холодності, зниженням вольових прагнень, сформувався помірно вираже\-ний змоційно - вольовий тип дефекту. Лікування можливе лише в умовах стаціонару. В судовому засіданні представник Комунальної установи «[PERSON] психіатрична лікарня» ЗОР підтримав заяву та пояснив суду, що психічне захворювання, яке наявне в [PERSON], передбачає його лікування лише в умовах стаціонару. На даний час психічний стан значно погіршився. Законний представник хворого в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду повідомлявся судом. Прокурор та захисник підтримали заяву. Вислухавши доводи учасників судового засідання, суд вважає, що заява головного лікаря Комунальної установи «[PERSON] психіатрична лікарня» ЗОР про госпіталізацію в психіатричну лікарню у примусовому порядку [PERSON] обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав. Законом України «Про психіатричну допомогу» визначено, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Судом встановлено, що [PERSON] є інвалідом 2 групи безстроково по психічному захворюванню. Визнаний недієздатним згідно рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26.04.2011 року та опікуном призначено над недієздатним [PERSON] жінку [PERSON]. [PERSON] психічно хворіє з 1988 року, коли нарушився сон, став тривож\-ним, хвилювався «о людях на Земле», вважав «что-то плохое должно случиться». Багато\-разово госпіталізувався в Запорізьку обласну психіатричну лікарню, міський психоневрологічний диспансер. В клінічній картині захворювання протікає безперервно з наростанням дефіцитарної психосимптоматики, явлень аутизма, мутизма, негативизма, змоціональної холодності, зниженням вольових прагнень, сформувався помірно вираже\-ний змоційно - вольовий тип дефекту. З 06.09.2011року підопіч\-ний Кіровського ПНІ при профогляді на РГ ОГП від 12.05.2014 року у [PERSON] виявлений вогнище\-вий туберкульоз верхньої частки правої легені, [PERSON] пройшов курс протитуберкульозного лікування, 10.03.2015 року виписаний з діагнозом: Резидуальна шизофренія, помірно виражений емоційно - вольовий дефект. При черговому профогляді в ПНІ, на РГ ОГП від 20.05.2016 року з'явилась інфільтрація. 24.05.2016 року консультований в ЗОПТКД, встановлений діагноз: РТБ /24.05.16/ верхніх часток легень /дисемінований/ Дестр - МБТ М МТ Риф К [PERSON] о Кат2 Ког 2/16/. Направлений на госпіталізацію в психотуберкульозне відділення [PERSON] 20.07.2016 р. оглянутий комісією лікарів-психіатрів за результатами якого встановлено: контакту не доступний. В бе\-сіді не зацікавлений. На запитання відповідає з довготривалою затримкою, коротко, неохо\-че. Мова не завжди по суті. Орієнтований в особистості, в місті перебування, грубо в ка\-лендарних днях. Своїх переживань не розкриває, скарг не висловлює. Періодично фон на\-строю нестійкий, емоційно неадекватний, конфліктує з хворими та медичним персоналом, словесній корекції доступний на короткий проміжок часу. Афективно напружений, злоб\-ний. Галюцінаторно-параноїдної психосимптоматики не виявляє. Мислення розірване, з елементами резонерства. Пам'ять, інтелект декілька знижені. Критики до хвороби та свого стану не має. Стан хворого [PERSON] можна кваліфікувати як тяжкий перебіг хвороби на заразну форму інфільтративного туберкульозу верхніх часток легенів, що страждає хроні\-чним психічним захворюванням у формі резидуальної шизофренії, змішаний тип дефекту. За психічним та соматичним станом може представляти загрозу для себе та оточуючих. Таким чином лікування можливе тільки в умовах психотуберкульозного стаціонару. Зазначені обставини підтверджуються поясненнями представника комунальної установи «[PERSON] психіатрична лікарня» ЗОР [PERSON], висновком комісії лікарів-психіатрів та іншими матеріалами справи. За таких обставин, суд вважає, що у відповідності зі ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» є всі підстави для госпіталізації [PERSON] у психіатричний заклад в примусовому порядку.

Outcome: approved