Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

В січні 2016р. на адресу Шевченківського районного суду м. Києва надійшли матеріали позовної заяви ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором разом з ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 20 січня 2016р. про визначення підсудності цивільної справи Шевченківському районному суду м. Києва, в порядку ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 22 серпня 2008р. між ТОВ «Український промисловий банк» та відповідачем було укладено кредитний договір № 710251006/ФК-08 (далі по тексту - кредитний договір), відповідно до якого відповідачу були надані кредитні кошти у розмірі 90000,0 грн. під 15,6 % річних на строк з 22 серпня 2008р. по 21 серпня 2015р. 30 червня 2010р. між ТОВ «Український промисловий банк», позивачем та Національним Банком України було укладено договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Український промисловий банк» на користь позивача, зокрема, за кредитними та забезпечувальними договорами. Відповідачу були надані кредитні кошти у повному розмірі на умовах, погоджених сторонами, однак, відповідач не виконує належним чином зобов'язання за кредитним договором та станом на 22 грудня 2015р. заборгованість за договором становить 135460,13 грн. та складається з: тіла кредиту у сумі 51425,26 грн., відсотків у розмірі 35245,68 грн., суми заборгованості за комісіями у розмірі 4590,0 грн., пені у розмірі 41716,6 грн., суми за ставкою 3% від простроченого тіла по кредиту у розмірі 1445,8 грн., суми за ставкою 3% від прострочених доходів по кредиту у розмірі 1036,79 грн., а тому сторона позивача вимушена була звернутись до суду із даним позовом. Сторона позивача клопотала про розгляд даної справи за відсутності її представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, про час і місце судового розгляду оповіщався у встановленому законом порядку, у судове засідання не з'явився, про поважність причин неявки суд не повідомив та не просив розглядати справу у його відсутність, свого представника до суду не направив, заперечення проти позову не подавав. Оскільки, сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що 22 серпн6я 2008р. між ТОВ «Український промисловий банк» та відповідачем було укладено кредитний договір, відповідно до п. 1 якого відповідачу було надано кредит у розмірі 90000,0 грн., під 15,6% річних, з датою повернення - 21 серпня 2015р., комісією за надання кредиту - 0,5% від суми кредиту, комісією за управління кредитом - 0,1% від суми кредиту. Відповідно до п. 4.2.1 кредитного договору, відповідач зобов'язувався здійснювати повернення кредиту,сплату процентів за користування ним, комісій, штрафних санкцій та інших платежів за цим договором у передбачені договором строки. Згідно умов п. 2.4 кредитного договору, сторони погодили, що повернення кредиту здійснюється щомісячно частинами в розмірі не менш як 1071,43 грн. по 20 число (включно) кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту. У випадку порушення строків повернення кредиту та/або сплати нарахованих процентів за користування ним, комісій та інших платежів, передбачених цим договором банк має право вимагати, а позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення за кожний день прострочення від суми простроченої заборгованості (п. 5.2 кредитного договору). 30 червня 2010р. між ТОВ «Український промисловий банк», позивачем та Національним Банком України було укладено договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Український промисловий банк» на користь позивача, зокрема, за кредитними та забезпечувальними договорами. Як вбачається із витягу з додатку до вказаного договору про передачу активів та кредитних зобов'язань, до позивача перейшло право вимоги за кредитними зобов'язаннями відповідача відповідно до умов кредитного договору. Згідно п.1) ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок переведення ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно ч. 1 ст. 516 цього Кодексу, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. В порушення умов кредитного договору, відповідач не виконує належним чином зобов'язання за ним та станом на 22 грудня 2015р. заборгованість за договором становить 135460,13 грн. та складається з: тіла кредиту - 51425,26 грн.; відсотків - 35245,68 грн.; суми заборгованості за комісіями - 4590,0 грн.; пені -41716,6 грн.; суми за ставкою 3% від простроченого тіла по кредиту - 1445,8 грн.; суми за ставкою 3% від прострочених доходів по кредиту - 1036,79 грн. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Згідно положень ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, а отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у розмірі 135460,13 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2031,9 грн.

Outcome: approved