Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-05 00:00:00

До Березанського міського суду Київської області звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони по справі мають доньку - [PERSON] , якій [INFO] виповнилось 18 років. Починаючи з 01.09.2019, [PERSON] навчається на денній формі навчання в Київському національному торговельно-економічному університеті, у зв`язку з чим не має джерел доходів та вимушена перебувати на повному матеріальному забезпеченні позивачки. Сторони по справі разом не проживають. Разом з тим, відповідач є працездатною особою, зареєстрований як фізична особа-підприємець, має у власності житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , проте матеріальної допомоги на утримання доньки після досягнення нею повноліття не надає, хоч може її надавати. За таких обставин, просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу щомісячно, до закінчення донькою навчання, але не більше, ніж до досягнення нею 23 років. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі з підстав, в ньому наведених, просила задовольнити. Пояснила, що має з відповідачем ще двох дітей, на яких останній сплачує аліменти. В 2019 подружжя проживало разом, тому договір на навчання доньки [PERSON] укладав відповідач. Оплату за навчання останній проводив лише один раз. Потім відповідач сім`ю покинув, коштів на утримання повнолітньої доньки не надає. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, а саме поштою рекомендованим листом з повідомленням, повістки надсилались за місцем реєстрації відповідача, яке співпадає з адресою, вказаною позивачем у позовній заяві. Причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило (а.с.29,40,41-42,49). За таких обставин, суд прийняв рішення про заочний розгляд за наявними матеріалами відповідно до ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, оскільки позивач проти такого порядку не заперечував, а належним чином повідомлений відповідач в судове засідання повторно не з`явився, не повідомив причини своєї неявки та не подав відзив. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши і оцінивши матеріали справи в їх сукупності, докази по справі, встановив наступне. Як вбачається з матеріалів справи, 22.02.2002 між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , зареєстрованим 22.02.2002 Відділом реєстрації актів громадянського стану Березанського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 11 (а.с.10). [PERSON] та [PERSON] є батьками повнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 20.06.2002 Відділом реєстрації актів громадянського стану Березанського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 54 (а.с.9). У відповідності до договору № 3383 д/6к- про навчання (підготовку), укладеного 02.09.2019 за попереднім договором № 2219здб-2019 від 29.07.2019 між Київським національним торговельно-економічним університетом (далі - виконавець) та [PERSON] (далі - замовник), виконавець зобов`язується за рахунок коштів замовника здійснити надання освітньої послуги [PERSON] у вигляді навчання за першим (бакалаврським) рівнем на денній формі здобуття освіти факультету «Міжнародної торгівлі та права» за спеціальністю «Економіка» протягом 3 років 10 місяців (а.с.6-8). За умовами вказаного договору (п. 3.1) замовник зобов`язаний своєчасно вносити плату за отримання освітньої послуги в розмірах та у строки, встановлені п. 4.3 цього Договору. Згідно з п. 4.2 цього Договору загальна вартість освітньої послуги становить 101 800 грн. Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відомості якого є відкритими і загальнодоступними згідно ст. 11 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», [PERSON] зареєстрований як фізична особа-підприємець з 27.04.2000 (а.с.11-13). Статтею 6 СК України визначено, що правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син які продовжують навчання. При цьому, як визначено положеннями ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги також можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Як роз`яснено п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (ч. 1 ст. 82 ЦПК України). Так, при вирішенні питання про стягнення та встановлення розміру аліментів судом враховано матеріальний стан сторін, те, що дочка є повнолітньою, продовжує навчання, у зв`язку з чим не має власних джерел доходів та потребує матеріальної допомоги, проживає разом з матір`ю, в той час як відповідач з сім`єю не проживає, участі в матеріальному забезпеченні доньки не приймає, домовленості про сплату аліментів між батьками на момент звернення до суду з позовом не досягнуто; позивач і відповідач має ще двоє спільних неповнолітніх дітей на яких сплачує аліменти. Крім того, відповідач є працездатним, фізично здоровим, зареєстрований як фізична особа-підприємець, що вказує на можливість надання матеріальної допомоги на утримання доньки. Будь-яких інших доказів на спростування вимог позивача, а також на підтвердження того, що відповідач не може надавати матеріальну допомогу, суду надано не було. Разом з тим, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та матеріальним становищем сторін, а також виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Так, з урахуванням імперативних вимог ч. 1 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Враховуючи положення ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказами в розумінні ч. 1 ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За таких обставин, позивачем при зверненні до суду не надано та в судовому засіданні не встановлено жодних належних доказів на підтвердження розміру пред`явлених позивачкою до стягнення аліментів саме у вигляді 1/4 частини від всіх видів заробітку відповідача. Окрім того, як встановлено судом, саме відповідач уклав договір № 3383 д/6к- про навчання (підготовку) доньки [PERSON] , та є зобов`язаною стороною по договору здійснювати оплату в межах встановленого графіку внесення платежів, в той же час, з огляду на той факт, що [PERSON] продовжує навчання, відомості про її відрахування в порядку п. 6.2 або розірвання договору в порядку п. 6.1 вказаного Договору відсутні. Водночас, будь-яких доказів на підтвердження того, що оплату за навчання доньки здійснювала позивачка, матеріали справи не містять. Таким чином, виходячи з наданих суду доказів та встановлених обставин, враховуючи положення ч. 1 ст. 200 СК України, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки підлягають частковому задоволенню, а саме стягненню з відповідача на користь позивача на утримання їх спільної повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , аліментів в розмірі 1/6 частини всіх видів доходів щомісячно, так як вказаний розмір аліментів є доцільним, окрім того, розмір відповідає меті зобов`язання щодо утримання, відповідає інтересам сторін та інтересам повнолітньої доньки, необхідний та достатній для забезпечення її гармонійного розвитку. З урахуванням положень ст.ст. 191, 201 СК України, вимога позивачки підлягає задоволенню з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 10.06.2020. В силу п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Враховуючи ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відтак, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840,80 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: partial