Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-24 00:00:00

В серпні 2021 року позивач звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача Філії Головного управління по м. Києву та Київській області АТ Ощадного банку України, третя особа Київський обласний державний нотаріальний архів про зняття арешту з майна. На обґрунтування заявлених вимог позивач зазначав, що є власником земельної ділянки площею 0,0599 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , з кадастровим номером 3222485901:01:011:5442 та земельної ділянки площею 0,1276 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , з кадастровим номером 222485901:01:011:5443. В липні 2021 року виникла необхідність відчужити земельну ділянку, власником якої він є, проте стало відомо, що 09.07.2004 року на його майно накладено арешт на підставі обтяження за повідомленням Ощадбанку України, Києво-Святошинське відділення № 5399. Вказана заборона зареєстрована Першою київською обласною державною нотаріальною конторою, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек,Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 270529901 від 14.08.2021 року. Таким чином, Перша київська обласна державна нотаріальна контора на час виникнення обтяжень виступала реєстратором Єдиного реєстру (реєструвальним органом), відповідно до діючого на той час законодавства. Заборгованість перед АТ «Ощадбанк» відсутня, наявність арешту (обтяжень) накладених на майно, порушується його право володіти та розпоряджатись майном, підстав для продовження обтяження на майно не вбачається, а тому вважає, що його право підлягає судовому захисту шляхом зняття арешту з майна. Ураховуючи наведене, просив позов задовольнити. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25.08.2021 року відкрито провадження у справі. Призначене підготовче судове засідання на 19 жовтня 2021 року о 12.35 годин. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20.10.2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду на 25 листопада 201 року на 14.00 годин. В судове засідання представник позивача не з`явився, подала заяву у якій просить проводити розгляд справи у її відсутності, вимоги підтримала з посиланням на обставини, які викладені в заяві, просила їх задовольнити. Представник відповідача Філії Головного управління по м.Києву та Київській області АТ Ощадного банку України в судове засідання 25.11.2021 не з`явився. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник третьої особи Київського обласного державного нотаріального архіву в судове засідання 25.11.2021 не з`явився. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За письмовою згодою позивача суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. У відповідності до ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з огляду на наступне. Відповідно до статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України). Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Судом встановлені та підтверджені матеріалами справи наступні факти. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28.04.2021 року індексний номер витягу: 254784606 позивачу [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0599 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , з кадастровим номером 3222485901:01:011:5442. Згідно витягу витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28.04.2021 року індексний номер витягу: 254790000 поивач [PERSON] є власником земельної ділянки площею0,1276 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , з кадастровим номером 222485901:01:011:5443. Відповідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 14.08.2021 року індексний номер 270529901 вбачається, що за фізичною особою [PERSON] рахується заборона (архівний запис), реєстраційний номер обтяження: 58207. З довідки, виданої АТ державний ощадний банк України від 23.07.2021 року № 311 вбачається, що станом на 31.05.2021 року у [PERSON] заборгованість відсутня перед ТА «Ощадбанк». Крім того відсутні архівні дані щодо отримання [PERSON] кредитів у минулому. Відповідно до копії реєстру для реєстрації заборони, наданої Київським обласним державним нотаріальним архівом вбачається запис про реєстрації заборони за [PERSON] на підставі повідомлення Києво-Святошинського відділення Ощадбанку. Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Вимоги ґрунтуються на праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-26цс13 від 15 травня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для суду. Як встановлено в ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.ст 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно частини 1 статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Способи захисту порушеного права визначаються статтею 16 ЦК України або іншим законом тощо. При таких обставинах, виходячи з вищевикладеного, на час звернення з позовом до суду за наявності арешту (обтяжень) накладених на майно, порушується право позивача володіти та розпоряджатись майном, підстав для продовження обтяження на майно не вбачається, оскільки заборгованість у позивача перед АТ «Ощадбанк» відсутня, суд вважає, що право позивача підлягає судовому захисту шляхом зняття арешту з майна.

Outcome: approved