Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-31 00:00:00

Громадська організація «Гаражне товариство «Титан» робітників Титано-магнієвого комбінату (далі по тексту ГО «ГТ «Титан») звернулось з позовом до [PERSON] , вказавши, що з 2009 року [PERSON] є членом ГО «ГТ «Титан», користуючись гаражем [NUMBER] блоку № 10 , та має обов?язок із сплати членських внесків. Однак, оскільки за 2017-2019 роки [PERSON] членських внесків не сплачував, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за сплати членських внесків за період з 2017 по 2019 роки в загальній сумі 3200 гривень, а також інфляційні втрати та 3% річних, а всього загальну суму 3497,80 гривень, а також судові витрати: судовий збір та витрати на правничу допомогу в сумі 2000 гривень. Ухвалою суду від 29.04.2020 року провадження у справі відрите та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 21.05.2020 року до суду надійшов відзив позивача на позовну заяву, в якій [PERSON] вказував, що членом ГО «ГТ «Титан» ніколи не був, оскільки у 2009 року набув членства у ГТ «Титан», натомість як новостворена громадська організація не є правонаступником попередньої. Крім того, позивачем заявлено про застосування позовної давності. 25.05.2020 року до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач стверджував, що ГТ «Титан», членства в якому [PERSON] набув у 2009 році та ГО «ГТ «Титан» (позивач по справі) є однією юридичною особою, має один і той самий ідентифікаційний код в ЄДРЮО та зміни у назві відбувались внаслідок реорганізації. Ухвалою суду від 01.06.2020 року відмовлено у клопотанні відповідача про допит свідка. В ході розгляду справи сторонами будь-які інші заяви чи клопотання не подавались та судом не розглядались. При дослідженні матеріалів справи встановлено таке. Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, отриманих за безкоштовним запитом на сайті Міністерства юстиції України, за ідентифікаційним номером [NUMBER] зареєстровано Громадську організацію «Гаражне товариство «Титан» робітників титано-магнієвого комбінату». Датою первісною реєстрації є 28.07.1995 року. 14.07.2009 року [PERSON] прийняв на себе права та обов?язки члена громадської організації, своєчасно оплачувати членські внески та утримувати гараж [NUMBER] в блоці № 10 у відповідності до санітарних та протипожежних норм. Станом на 14.07.2009 року питання щодо існування громадських об`єднань та членства у них регулювалось Законом України «Про об`єднання громадян» № 2460 від 16.06.1992 року. Статтею 3 Закону України № 2460 визначено, що Громадською організацією є об`єднання громадян для задоволення та захисту своїх законних соціальних, економічних, творчих, вікових, національно-культурних, спортивних та інших спільних інтересів. Статтею 13 Закону України № 2460 передбачено, що об`єднання громадян діє на основі статуту або положення. Статутний документ об`єднання громадян повинен містити, зокрема, умови і порядок прийому в члени об`єднання громадян, вибуття з нього; права і обов`язки членів (учасників) об`єднання. Пунктом 4.4. Статуту ГО «ГТ «Титан» передбачено, що прийом до складу членів ГО здійснюється правлінням на підставі заяви особи, в якій особа підтверджує зобов`язання виконувати завдання Статуту, при умови виділення йому місця під будівництво гаражу або придбання гаражу на території ГО. Порядок виходу громадян з членів ГО визначений п. 4.6 Статуту. Відповідач не заперечував того факту, що у 2009 році він набув членства у ГО «ГТ «Титан» у зв?язку із набуттям права користування гаражем на території громадської організації, та в установленому порядку із заявою про припинення свого членства не звертався, відповідного рішення про виключення його з членів громадської організації не приймалось. Твердження [PERSON] про те, що ГО «ГТ «Титан» робітників Титано-магнієвого комбінату» є новоствореною юридичною особою, членом якої він не являється, на думку суду, спростовані довідкою з ЄДРЮО, відповідно до якої ГО «ГТ «Титан» робітників Титано-магнієвого комбінату» вперше було зареєстроване у 1995 році та з того часу продовжує своє існування з урахуванням реорганізацій. Набувши членства у громадській організації та не припинивши його в установленому порядку, [PERSON] одночасно узяв на себе обов?язки зі сплати членських внесків. Розмір внесків на 2017, 2018 та 2019 роки встановлений відповідними рішеннями загальних зборів ГО «ГТ «Титан» від 18.12.2016 року, від 29.01.2018 року та від 20.01.2019 року, що підтверджено відповідними виписками з протоколів загальних зборів. Враховуючи вищевикладене, суд вбачає підстави для задоволення позову в частині стягнення заборгованості зі сплати членських внесків. Оцінюючи доводи відповідача щодо пропуску позивачем позовної давності, суд виходить з наступного. Рішеннями загальних зборів ГО встановлено розмір членського внеску на кожен квартал кожного року, що дозволяє вважати, що такий внесок має бути сплачений до кінця кварталу кожного відповідного року, що узгоджується з положеннями Статуту. Статтею 257 ЦК України встановлено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. З позовом до суду ГО «ГТ «Титан» звернувся 15.04.2020 року (направлено позов засобами поштового зв?язку), тож, виходячи з того, що членський внесок за перший квартал 2017 року [PERSON] мав сплатити до 31.03.2017 року включно, виходячи з положень п. 5.3 Статуту, який зобов?язує члена об`єднання своєчасно сплачувати членські внески в розмірах, що встановлюються правлінням та в строк не рідше ніж один раз на квартал, суд погоджується з доводами відповідача частково, а саме, що позивачем пропущений строк позовної давності в частині вимоги по сплаті членського внеску за перший квартал 2017 року, що є підставою для відмови у позові в цій частині. В іншій частині заборгованість зі сплати членських внесків за 2-4 квартали 2017 року, а також за 2018 та 2019 роки підлягає стягненню з [PERSON] . Оцінюючи позовні вимоги позивача про стягнення інфляційних втрат та 3% річних, суд виходить з того, що позивачем не надано обґрунтованого розрахунку зазначених сум, адже, виходячи з того, що членський внесок має сплачуватись членом об`єднання щоквартально, тобто мова йде по регулярні платежі, тож по кожному щоквартальному внеску позивачеві слід було розраховувати інфляційні втрати та 3% річних окремо, виходячи з період з 1 дня наступного кварталу, який слідує за кварталом, в якому член об`єднання мав сплатити такий внесок та до певної дати. Натомість відповідного розрахунку позивачем не здійснено, а до компетенції суду не відноситься самостійне обрахування зазначених сум, тож підстав для задоволення позову в цій частині суд не вбачає за його недоведеністю в частині суми. Підсумовуючи вищевикладене, суд вбачає підстави для задоволення позову частково, а саме в частині стягнення з [PERSON] на користь ГО «ГТ «Титан» заборгованості зі сплати членських внесків в загальній сумі 2950 гривень (750 грн за 2,3 4 квартали 2017 року, 1000 гривень за 2018 рік та 1200 за 2019 рік). Також з відповідача підлягають стягненню судові витрати пропорційно розміру позовних вимог, які суд знайшов такими, що підлягають задоволенню, адже позивачем надані документи на підтвердження сплати судового збору та витрат на професійну правничу допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: partial