Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-05 00:00:00

Директор КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР Паталах Ф.В. звернувся до суду із заявою, в якій просить вирішити питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку [PERSON] , [INFO] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] . Заява обґрунтована тим, що [PERSON] перебуває під наглядом психіатра з 2000 року з приводу параноїдної шизофренії. Неодноразово (більше 20 разів) лікувалась стаціонарно з галюцинаторно-параноїдною симптоматикою. В останні роки госпіталізації часті, до декількох раз у році. Багаторазово госпіталізувалася в примусовому порядку. Особа з інвалідністю II групи за психічним захворюванням. У клінічній картині маячні ідеї відносини, отруєння, спрямовані на конкретних осіб (мати). У зв`язку з повною відсутністю критики до хвороби амбулаторно лікування не приймає. Останнє стаціонарне лікування з 27.12.2020 року по 18.03.2021 року. Була госпіталізована у примусовому порядку згідно з рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 28.12.2020 року. Згідно з заявою заінтересованої особи - [PERSON] , який є братом [PERSON] , погіршення психічного стану у останньої на протязі 5 днів, була злякана, відчувала небезпеку від оточуючих, почала уходити з дому, 06.08.2021 року стала збудженою, агресивною, накинулась на матір, душила її. У зв`язку з чим [PERSON] викликана поліція, бригада швидкої медичної допомоги 06.08.2021 року о 05 год. 00 хв. доставлена до приймального відділення КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР, оглянута черговим лікарем-психіатром приймального відділення, який кваліфікував стан, як загострення тяжкого психічного розладу з агресивними діями. Госпіталізована у примусовому порядку як особа, яка виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих. 06.08.2021 року о 09-00 год. оглянута комісією лікарів-психіатрів, висновок: страждає тяжким психічним розладом у формі параноїдної шизофренії, безперервний тип перебігу з формуванням психопатоподібного, параноїдного дефекту. Параноїдний синдром з агресивними діями до матері. Враховуючи реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку до оточуючих, внаслідок тяжкого психічного розладу, та згідно зі ст. ст. 14, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусова госпіталізація доцільна. Лікування можливе тільки в умовах закладу з надання психіатричної допомоги. З цих підстав представник КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР змушений звернутися до суду з вказаною заявою. У судовому засіданні представник психіатричного закладу обставини, викладені в наведеній вище заяві, підтримав повністю, просив суд її задовольнити. Лікар-психіатр у судовому засіданні заяву підтримав. Прокурор, посилаючись на наявний в матеріалах справи висновок комісії лікарів-психіатрів, не заперечувала проти задоволення даної заяви. Заінтересована особа - [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримав, посилаючись на те, що [PERSON] наразі потребує допомоги лікарів-психіатрів. Надав пояснення, з яких вбачається, що він є рідним братом [PERSON] , остання мешкає разом із матір`ю, він мешкає окремо від них. 06.08.2021 року отримавши від матерії смс-повідомлення, про те, що сестра поводиться з нею агресивно, відразу виїхав до них. Відчинивши вхідні двері своїми ключами, побачив, що сестра душить матір. Він відтягнув її від матері, та утримував до приїзду поліції та швидкої допомоги. [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення заяви заперечувала, надати більш детальні пояснення не змогла, злякалась камери, через яку відбувалась відеоконференція лікарні з судом, почала голосно кричати, намагалася кудись піти. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, лікаря-психіатра, особи, щодо якої вирішується питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку, її законного представника, думку прокурора, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст. 14 Закону України «Про психіатричнудопомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. У своєму рішенні Європейський Суд з прав людини (справа «Анатолій Руденко проти України») від 17.04.2014 року зазначив, що особа не може вважатися «Психічно хворою» та позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов; по-перше, об`єктивна медична експертиза повинна достовірно показати, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] , [INFO] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] , перебуває під наглядом психіатра з 2000 року з приводу параноїдної шизофренії. Неодноразово (більше 20 разів) лікувалась стаціонарно з галюцинаторно-параноїдною симптоматикою. В останні роки госпіталізації часті, до декількох раз у році. Багаторазово госпіталізувалася в примусовому порядку. Особа з інвалідністю II групи за психічним захворюванням. У клінічній картині маячні ідеї відносини, отруєння, спрямовані на конкретних осіб (мати). У зв`язку з повною відсутністю критики до хвороби амбулаторно лікування не приймає. Останнє стаціонарне лікування з 27.12.2020 року по 18.03.2021 року. Була госпіталізована у примусовому порядку згідно з рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 28.12.2020 року. Згідно з заявою [PERSON] , який є рідним братом [PERSON] , погіршення психічного стану останньої відбулось на протязі 5 днів, була злякана, відчувала небезпеку від оточуючих, почала уходити з дому, 06.08.2021 року стала збудженою, агресивною, накинулась на матір, душила її. У зв`язку з чим [PERSON] була викликана поліція, бригада швидкої медичної допомоги. 06.08.2021 року о 05-00 год. [PERSON] була доставлена до приймального відділення КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР, оглянута черговим лікарем-психіатром приймального відділення, який кваліфікував стан, як загострення тяжкого психічного розладу з агресивними діями. Госпіталізована у примусовому порядку як особа, яка виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих. Відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів від 06.08.2021 року, [PERSON] страждає тяжким психічним розладом у формі параноїдної шизофренії, безперервний тип перебігу з формуванням психопатоподібного, параноїдного дефекту. Параноїдний синдром з агресивними діями до матері. Враховуючи реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку до оточуючих, внаслідок тяжкого психічного розладу, та згідно зі ст. ст. 14, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусова госпіталізація доцільна. Лікування можливе тільки в умовах закладу з надання психіатричної допомоги. Згідно з ч.ч. 2-4 ст. 27 Закону України «Про психіатричну допомогу» виключно компетенцією лікаря-психіатра або комісії лікарів-психіатрів є встановлення діагнозу психічного розладу, прийняття рішення про необхідність надання психіатричної допомоги в примусовому порядку або надання висновку для розгляду. При наданні психіатричної допомоги лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів незалежні у своїх рішеннях і керуються лише медичними показаннями, своїми професійними знаннями, медичною етикою та законом. Лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів несуть відповідальність за прийняті ними рішення відповідно до закону. Оскільки хвора становить небезпеку для себе та оточуючих, згоду на лікування не дала, їй рекомендовано примусову госпіталізацію згідно зі ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу». Отже, зважаючи на досліджені судом обставини справи, а саме те, що компетентною комісією лікарів-психіатрів виявлено, що [PERSON] страждає тяжким психічним розладом у формі параноїдної шизофренії, безперервний тип перебігу, з формуванням психопатоподібного, параноїдного дефекту, параноїчний синдром, з агресивними діями до матері. госпіталізація доцільна, лікування можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару, а також встановлення фактів про те, що [PERSON] становить небезпеку для себе та оточуючих, пояснень інших учасників, суд доходить остаточного висновку, що наявні обов`язкові з огляду на ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» підстави для ухвалення рішення про надання особі психіатричної допомоги без її усвідомленої згоди, така госпіталізація є доцільною та відповідає її інтересам, тому заяву слід задовольнити.

Outcome: approved