Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-27 00:00:00

До Високопільського районного суду Херсонської області звернулося Акціонерне товариство [PERSON] «Приватбанк» із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, зазначивши, що відповідно до укладеного договору №б/н від 03.12.2007 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 15000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо встановлення кредитного ліміту банк керується п.3.2, п.3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», складає між нею та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до п.9.12 Умов та Правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Враховуючи те, що відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала, а тому станом на 31.07.2018 року має заборгованість 110 638, 03 грн., яка складається з наступного: 2000,00 грн. заборгованість за кредитом; 108 638, 03 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом за період з 03.12.2007 року по 30.03.2018 року. Просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 110 638 грн. 03 коп. за кредитним договором №б/н від 03.12.2007 року та судові витрати в розмірі 1762,00 грн. Представник позивача [PERSON] товариства [PERSON] банк «Приватбанк», за довіреністю [PERSON] (а.с.22), наполягає на задоволенні позову з підстав викладених у позовній заяві та надав клопотання про розгляд справи у відсутності представника, а також не заперечує у постановленні заочного рішення у разі неявки відповідача в судове засідання (а.с.29). Відповідач [PERSON], в\~ судове засідання не зявилася, двічі, 18.12.2018 року та 28.12.2018 року, будучи своєчасно та належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, судовими повістками, відповідно до вимог ч.1 ст.128 ЦПК України, про що свідчить публікація на офіційному веб-сайті судової влади України, а саме Високопільського районного суду Херсонської області, та яке розміщене за десять днів до відповідного судового засідання (а.с.60 на звороті, 65 на звороті), заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не надано, як не надано і відзиву на позовні вимоги, а тому суд розглядає справу за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст.223 ЦПК України, відповідно до ст.280-282 ЦПК України. За таких обставин суд вважає причину неявки в судове засідання відповідача не поважною та за можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст.280-282 ЦПК України, а представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. \~ \~Відповідно до\~ст.211 ЦПК України, ч.3. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до вимог ст.247 ЦПК України, ч.2… У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, судом встановлено: - Із копії розрахунку заборгованості (а.с.6-10) вбачається, що відповідач станом на 31.07.2018 року має заборгованість 110 638, 03 грн., яка складається з наступного: 2000,00 грн. заборгованість за кредитом; 108 638, 03 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом за період з 03.12.2007 року по 30.03.2018 року. Останній платіж за кредитом відповідачем здійснено 10.09.2015 року. - Із копії заяви позичальника №б/н від 03.12.2007 року (а.с.12) вбачається, що позивач надав [PERSON] кредит в розмірі 15000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки (а.с.11). Щодо встановлення кредитного ліміту банк керується п.3.2, п.3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. - Із копії паспорту громадянина України (а.с.20) вбачається, що [PERSON] народилася 06.11.1989 року в селищі Високопілля Херсонської області зареєстрована за адресою: [INFO], що підтверджується довідкою Високопільської селищної ради ОТГ Високопільського району Херсонської області (а.с.38). Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.527 ЦК України, ч.1. Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. 2. Кожна із сторін у зобовязанні має право вимагати доказів того, що обовязок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непредявлення такої вимоги. Відповідно до ст.530 ЦК України, ч.1. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. ч.2. Якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошового зобовязання. Згідно ст.629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. За таких обставин, як встановлено судом, відповідач, відповідно до поданої заяви №б/н від 03.12.2007 року (а.с.12), отримала від позивача кредит в розмірі 15000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо встановлення кредитного ліміту банк керується п.3.2, п.3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт (а.с.11). Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» (а.с.13-19), складає між нею та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Внаслідок неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору, станом на 31.07.2018 року має заборгованість 110638, 03 грн., яка складається з наступного: 2000,00 грн. заборгованість за кредитом; 108 638, 03 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом за період з 03.12.2007 року по 30.03.2018 року. Отже заборгованість відповідно до розрахунку заборгованості становить 110638, 03 грн. (а.с.6-10). Таким чином, оскільки відповідач, внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобовязань, порушила виконання умов кредитного договору №б/н від 03.12.2007 року та норми діючого законодавства, суд вважає за можливим вимогу позивача щодо стягнення з відповідача суми заборгованості задовольнити у повному обсязі, тобто стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по кредитному договору на загальну суму 110638 грн. 03 коп. Крім того, згідно ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються із 1762,00 гривень сплаченого судового збору, що підтверджується платіжним дорученням (а.с.1). \~ На\~підставі викладеного,\~ст.ст.\~526,\~527,\~530,\~625,\~629,\~1050\~ЦК України,\~

Outcome: approved