overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-19 00:00:00

В серпні 2020р. позивачка [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що 30 липня 1999р. між сторонами було зареєстровано шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану Шевченківського району м. Києва, про що було зроблено актовий запис № 502. [INFO] у сторін народилася донька [PERSON] . Подружнє життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння в поглядах на сімейне життя, несумісності характерів. Спільне господарство сторонами не ведеться, шлюбно-сімейних відносин не підтримують. Подальше спільне життя між сторонами і збереження шлюбу не можливе та суперечить їх інтересам. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21 серпня 2020р. відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 24 листопада 2020р. на підставі ст. 111 СК України, за клопотанням сторони відповідача, яка проти позову заперечувала сторонам надано строк для примирення та зупинено провадження по справі на підставі п. 4) ч. 1 ст. 251 ЦПК України. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 30 березня 2021р. поновлено зупинене провадження по справі. До судового засідання сторонами було подано до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, при цьому сторони зазначили, що примирення між ними не відбулося. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30 липня 1999р. [INFO] у сторін народилася донька [PERSON] . Судом встановлено, що між сторонами склались неприязні стосунки, які негативно впливають, як на позивачку, так і на відповідача. Сторони не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Після розірвання шлюбу, прізвище сторін незмінні. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,8 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-24 00:00:00

В серпні 2021 [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28.08.2019 сторони зареєстрували шлюб у Вінницькому міському відділі ДРАЦС Центрально -Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Хмельницький) серія [NUMBER] . Від спільного шлюбу дітей не має. На теперішній час шлюб між подружжям припинено та існує формально, що й стало підставою звернення позивача до суду. Ухвалою суду від 22.09.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Позивач до судового засідання не з`явився, про дату час та місце повідомлявся належним чином, до суду надав заяву відповідно до якої позов підтримав, просив суд справу розглядати без його участі. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату час та місце повідомлялася належним чином, до суду надала заяву відповідно до якої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила справу розглянути без її участі. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28.08.2019, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У частині першій статті 55 СК України встановлено, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями частин третьої та четвертої статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із частиною другою статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з того, що збереження сім`ї і подальше спільне проживання подружжя є неможливим, відповідач визнав позов, сторони спільного господарства не ведуть, не підтримують подружніх відносин, а продовження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Беручи до уваги клопотання позивача, суд вважає за можливе судові витрати залишити за ним. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-19 00:00:00

В серпні 2021 [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 05.10.2004 сторони зареєстрували шлюб у виконкомі Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області, актовий запис №08. Від вказаного шлюбу сторони мають 4-х спільних дітей: сина [PERSON] , [INFO] ; сина [PERSON] , [INFO] ; доньку [PERSON] , [INFO] ; доньку [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя сторін не склалося, оскільки між ними відсутнє порозуміння та повага, відповідач не цікавиться життям дітей та не надає ніякої допомоги. Кожен із сторін має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Близько двох років сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Позивач [PERSON] до судового засідання не з`явилася, однак надала суду заяву, відповідно до якої просила слухати справу в її відсутність, шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] », судові витрати стягнути з відповідача. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився, хоча про день, час і місце судового засідання повідомлявся судом належним чином, про причину своєї неявки суд не повідомив. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. Тому, суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що 05.10.2004 сторони зареєстрували шлюб у виконкомі Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області, актовий запис №08 (а.с. 10). Від шлюбу сторони мають 4-х спільних дітей: сина [PERSON] , [INFO] ; сина [PERSON] , [INFO] ; доньку [PERSON] , [INFO] ; доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 6-9, 11). Зі змісту позовної заяви судом встановлено, що сімейне життя сторін не склалося, оскільки між ними відсутнє порозуміння та повага, відповідач не цікавиться життям дітей та не надає ніякої допомоги. Кожен із сторін має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Близько двох років сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням обставин справи суд прийшов до висновку, що сім`я сторін розпалася і зберегти її неможливо, тому шлюб необхідно розірвати. Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище « [PERSON] ». Оскільки суд дійшов до висновку про задоволення позову, то відповідно до ст. 141 ЦПК України всі судові витрати понесені позивачем по справі, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. При зверненні до суду із цим позовом, [PERSON] було сплачено судовий збір у розмірі 908,00 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-05 00:00:00

В серпні 2021 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15.07.2014 сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області серія [NUMBER] . Спільне життя не склалось через різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Усі дії для збереження сім`ї не дали ніякого результату. На теперішній час шлюб між подружжям припинено та існує формально, що й стало підставою звернення позивача до суду. Ухвалою суду від 19.08.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Позивач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов з підстав викладених у ньому та просив суд його задовольнити, просив прізвище клієнтки залишити без змін. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15.07.2014, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (на 6 а.с.). Спільних дітей у шлюбі не має. Спір про поділ майна відсутній. Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У частині першій статті 55 СК України встановлено, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями частин третьої та четвертої статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із частиною другою статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з того, що збереження сім`ї і подальше спільне проживання подружжя є неможливим, сторони спільного господарства не ведуть, не підтримують подружніх відносин, а продовження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-24 00:00:00

В серпні 2021 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 16.08.2018 сторони зареєстрували шлюб у Вінницькому міському відділі ДРАЦС ГТУЮ у Вінницькій області серія [NUMBER] . В період шлюбу у них народилася дочка [PERSON] [INFO] , яка проживає з позивачем, та перебуває на її утриманні. На теперішній час шлюб між подружжям припинено та існує формально, що й стало підставою звернення позивача до суду. Ухвалою суду від 05.08.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд позов задовольнити та розірвати шлюб з відповідачем. Відповідач до судового засідання не прибув, про причини неявки до суду не повідомив, хоча про місце, дату та час судового засідання повідомлявся належним чином. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16.08.2018, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (на 4 а.с.). Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У частині першій статті 55 СК України встановлено, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями частин третьої та четвертої статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із частиною другою статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з того, що збереження сім`ї і подальше спільне проживання подружжя є неможливим, сторони спільного господарства не ведуть, не підтримують подружніх відносин, а продовження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягнення на користь позивача 908 грн в рахунок відшкодування судових витрат. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-11 00:00:00

В серпні 2021 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 16 травня 2015 року у виконавчому комітеті Самчиківської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області (актовий запис № 12). На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що в період спільного проживання у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у сторін не склалося через взаємне непорозуміння, постійні сварки та несумісність характерів, діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю, внаслідок чого вони фактично припинили шлюбні стосунки, збереження сім`ї є неможливим та суперечить інтересам позивача. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, строк на примирення просив не надавати. Відповідачка також подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу, строк на примирення просила не надавати. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що 16 травня 2015 року у виконавчому комітеті Самчиківської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області було зареєстровано шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] (актовий запис № 12), що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Старокостянтинівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) 01 липня 2021 року. В період спільного проживання у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у сторін не склалося через взаємне непорозуміння, постійні сварки та несумісність характерів, внаслідок чого вони подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Оскільки відповідачка [PERSON] визнала позов у повному обсязі й таке визнання не суперечить закону та не порушує права та свободи інших осіб, тому позов підлягає задоволенню на підставі ч. 4 ст. 206 ЦПК України. На підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України на користь позивача [PERSON] підлягає поверненню з державного бюджету 50 % сплаченого ним судового збору, що становить 454 грн., решта 454 грн. стягується з відповідачки [PERSON] на користь позивача [PERSON] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-22 00:00:00

В серпні 2021 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 21 жовтня 1994 року у Миролюбненській сільській раді Старокостянтинівського району Хмельницької області (актовий запис № 18). На обґрунтування своїх вимог зазначив, що на момент звернення до суду неповнолітніх дітей немає, спільне життя у сторін не склалося через різні характери та погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, внаслідок чого вони фактично припинили шлюбні стосунки та понад два роки проживають окремо, збереження сім`ї є неможливим та суперечить його інтересам. Відповідачка відмовляється розірвати шлюб через органи РАЦС. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, строк на примирення просив не надавати. Відповідачка також подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу, строк на примирення просила не надавати. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що 21 жовтня 1994 року у Миролюбненській сільській раді Старокостянтинівського району Хмельницької області було зареєстровано шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] (актовий запис № 18), що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим Миролюбненською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області 21 жовтня 1994 року. Спільне життя у сторін не склалося через взаємне непорозуміння, постійні сварки та несумісність характерів, внаслідок чого вони подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Оскільки відповідачка [PERSON] визнала позов у повному обсязі й таке визнання не суперечить закону та не порушує права та свободи інших осіб, тому позов підлягає задоволенню на підставі ч. 4 ст. 206 ЦПК України. На підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України на користь позивача [PERSON] підлягає поверненню з державного бюджету 50 % сплаченого ним судового збору, що становить 454 грн., решта 454 грн. стягується з відповідачки [PERSON] на користь позивача [PERSON] .

Outcome: approved