Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась з заявою [PERSON] за участю заінтересованих осіб: Органу опіки і піклування Вінницької міської ради, [PERSON] та [PERSON] про визнання недієздатною [PERSON]. Заява мотивована тим, що [PERSON] є дочкою [PERSON], 04.06.1929 року року народження. Починаючи з 2012 року стан здоровя [PERSON] різко погіршився, посилились головні болі і запаморочення, погіршився слух та зір, почастішали болі в ділянці серця. В період з 07.08.2012 року по 10.08.2012 року вона лікувалась в неврологічному відділенні Калинівської центральної районної лікарні із діагнозом «хронічна недостатність мозкового кровообігу з цефалічним вестибулостатичним синдромом помірними когнітивними розладами». Протягом 2014 року відбулося загострення хронічних хвороб, в звязку з чим в серпні-вересні 2014 року до [PERSON] неодноразово здійснювались виклики сімейного лікаря та дільничної медсестри з приводу підвищення артеріального тиску, головокружіння, болей в ділянці серця та загальної слабкості. Такий важкий стан матері заявника був зумовлений смертю її брата [PERSON], який помер 17.06.2013 року від невиліковних хвороб. Брат підтримував [PERSON] морально, телефонував їй. Коли він захворів на цироз печінки мати заявника сильно хвилювалася, а з його смертю понесла втрату близької та рідної людини, що негативно відобразилося на її здоровї. З лютого 2015 року і по даний час [PERSON] проживає у своєї дочки і сестри заявника [PERSON] у м.Вінниці, по вул. Добрих Сусідів, 3. Влітку 2015 року [PERSON] почала згадувати про свій будинок, що розташований за адресою: Вінницька область, Калинівський район, с. Пиків, вул. Садова, 5, після чого заявник з сестрою вирішили поїхати разом із матірю у с.Пиків, сподіваючись на покращення її загального стану за допомогою рідної оселі та свіжого повітря. Проте будинок матері виявився замкненим. У сільській раді повідомили, що будинок зареєстрований за іншою особою [PERSON], сином [PERSON] і братом заявника та [PERSON] [PERSON] не розуміє чому її будинок замкнутий і вона не може туди потрапити, оскільки ніяких договорів вона не підписувала. Вона не знімалась з реєстрації в цьому будинку, так як іншого житла немає, таким чином на даний час [PERSON] позбавлена єдиного житла. Згідно з ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого, психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. В судовому засіданні заявник та її представник заяву підтримали, посилаючись на викладені у ній обставини, в редакції заяви від 25.01.2016 р. (а.с. 91). Представник органу опіки і піклування Вінницької міської ради не заперечувала проти задоволення заяви [PERSON] про визнання недієздатною [PERSON] Представник заінтересованої особи [PERSON] заяву не визнав, просив відмовити у її задоволенні. Згідно з його запереченнями в судовому засіданні, хоча [PERSON] уже і виповнилося 86 років, проте вона має добру память, усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Тому, заява [PERSON] про визнання [PERSON] недієздатною є необгрунтованою, безпідставною та задоволенню не підлягає. Представник [PERSON] вважає, що заяву [PERSON] слід залишити без розгляду, тому що для заявника визнання [PERSON] недієздатною необхідно для вирішення спору про право вирішення позову про визнання недійсним договору дарування будинку, який нині перебуває на розгляді в Калинівському районному суді Вінницької області. Представник заінтересованої особи [PERSON] не заперечувала проти задоволення заяви про визнання [PERSON] недієздатною. Допитані в судовому засіданні дали такі показання. Свідок [PERSON] пояснив суду, що він є сімейним лікарем [PERSON], знає її біля 20 років. В період 2010-2011 рр. вона часто зверталась за медичною допомогою. З 2012 року у [PERSON] розпочались вікові зміни та коньюнктивні зрушення центральної нервової системи. Вона лікувалася у Калинівській центральній районній лікарні. У 2013 році були випадки неадекватної поведінки, вона була заторможена та не могла давати відповіді на запитання. Також був випадок, коли хвора не впізнавала лікаря, не памятала, де лежать таблетки. [PERSON] пояснював сину [PERSON], що за матірю потрібний догляд та консультація психіатра. У 2013 році вона уже перестала розрізняти зміну дня та ночі, проте на імя своє відкликалася. Свідок також розповів суду про випадок восени 2013 року, коли [PERSON] звернулась із травмою, відбувся зрив у газовому котлі і її вдарило дверкою в голову, проте, що сталося вона так і не зрозуміла, була загальмована, мова розтягнута, на деякі запитання по суті не відповідала. На прохання сина хворої [PERSON] [PERSON] відвідував її кожен день протягом двох тижнів. В цей період [PERSON] скаржилася на головний біль та болі в серці, бували напади болі в хребті. Лікаря хвора уже впізнавала і віталась із ним. Про своїх дітей та онуків нічого не розповідала. На зиму її забирали в м.Вінницю. У 2015 році свідок бачив [PERSON] один раз, коли робив плановий огляд тривалістю 5-10 хв. Цього разу при огляді у неї спостерігалось зниження розумової діяльності, значне ослаблення, була дуже неохайна. Свідок [PERSON] дала суду показання про те, що [PERSON] це її баба, яку вона відвідувала щовихідних та на канікулах. Останні роки, починаючи з 2012 року баба почала не впізнавати онуку. Оселя, в якій проживала [PERSON] була брудною, вона сама була неохайна, не розуміла яка на вулиці пора року. Протягом 2012-2013 років свідок відвудувала бабу 2 раза в місяць. Потім [PERSON] забрали в м.Вінницю. В період 2014-2015 років, перебуваючи в м.Вінниці, вона вже не розуміла, де знаходиться. Спала вдень, вночі прокидалася, не орієнтувалась який поточний рік та місяць. Свідок також повідомила суду, що коли одного разу приїхала до баби влітку 2013 року в село, та зайшовши до хати, побачила поплавлені тапочки, [PERSON] налила бензин у сковорідку, ледь не вчинивши пожежу в хаті. Свідок [PERSON] дочка [PERSON] Суду повідомила про те, що у 2013 році вона рідко бачила матір, в основному в село їздила її дочка [PERSON] Зимою 2013 року свідок забрала до себе [PERSON] в м.Вінницю. З січня 2013 року [PERSON]Х перестала впізнавати свою дочку [PERSON], поводила себе дивно, серед ночі будила, говорила йти на город копати картоплю, збирати яблука. Постійно зі свідком [PERSON]Х проживає увесь 2015 рік. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, показання свідків, дослідивши матеріали справи, висновок судово-психіатричної експертизи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. [PERSON] є дочкою [PERSON], 04.06.1929 року року народження. Починаючи з 2012 року стан здоровя [PERSON] різко погіршився, посилились головні болі і запаморочення, погіршився слух та зір, почастішали болі в ділянці серця. В період з 07.08.2012 року по 10.08.2012 року вона лікувалась в неврологічному відділенні Калинівської центральної районної лікарні із діагнозом «хронічна недостатність мозкового кровообігу з цефалічним вестибулостатичним синдромом помірними когнітивними розладами». Протягом 2014 року відбулося загострення хронічних хвороб, в звязку з чим в серпні-вересні 2014 року до [PERSON] неодноразово здійснювались виклики сімейного лікаря та дільничної медсестри з приводу підвищення артеріального тиску, головокружіння, болей в ділянці серця та загальної слабкості. З лютого 2015 року і по даний час [PERSON] проживає у своєї дочки і сестри заявника [PERSON] у м.Вінниці, по вул. Добрих Сусідів, 3. Згідно з висновком №87 амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 31.03.2016 року [PERSON], [INFO], страждає на стійке хронічне душевне захворювання у виді важкої судинної деменції з психотичними розладами. Як зазначено у цьому висновку експертизи внаслідок свого захворювання [PERSON] позбавлена здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Показання свідків підтверджують висновок судово-психіатричної експертизи від 31.03.2016 р., оскільки згідно з їх поясненнями в судовому засіданні в період 2013-2015 рр. [PERSON] не впізнавала людей, не розрізняла час доби та пору року. Іноді своїми діями могла заподіяти шкоду самій собі. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздат\-ною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усві\-домлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. На переконання суду, [PERSON] страждає на хронічний стійкий психічний розлад. Захворювання [PERSON] призводить до того, що вона не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує медичного догляду, лікування та постійної сторонньої допомоги та опіки. На підставі викладеного,

Outcome: approved