Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-14 00:00:00

В червні 2019 року [PERSON] звернулася до Першотравневого районного суду м.Чернівці з позовом до Обласного комунального підприємства «Центр комунального майна» про скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу. У позові посилалась на те, що 11 травня 2019 року про її звільнення 14 травня 2019 року з посади головного бухгалтера Обласного комунального підприємства «Центр комунального майна» на підставі п.11 ст.40 КЗпП України, у зв`язку із встановленням невідповідності займаній посаді, на яку її було прийнято, протягом строку випробування. Із вказаним наказом вона ознайомилася 14 травня 2019 року в другій половині дня, а трудову книжку отримала 15 травня 2019 року, про що розписалася у відповідному журналі. Однак не погоджується із наказом про своє звільнення та вважає його незаконним, виходячи з наступних обставин: Так, 01 березня 2019 року нею було написано заяву про прийняття на посаду головного бухгалтера підприємства з 15 березня 2019 року. В усному порядку вони досягли з директором підприємства згоди щодо прийняття її на посаду головного бухгалтера з випробовуванням на один місяць. Таким чином, 12 березня 2019 року був винесений наказ №04 про прийняття її на посаду головного бухгалтера ОКП «Центр комунального майна» з 15 березня 2019 року з посадовим окладом згідно штатного розкладу з терміном випробовування один місяць. 15 березня 2019 року вона приступила до виконання своїх трудових обов`язків. Протягом строку випробування з боку підприємства до неї не було жодних зауважень, а ому після закінчення випробовувального терміну вона продовжила виконувати роботу головного бухгалтера підприємства. Проте в кінці квітня 2019 року у них з директором виникли непорозуміння, через які він попросив її звільнитися з роботи за власним бажанням. На таку пропозицію вона відмовилися, так як свої обов`язки виконувала сумлінно, не порушуючи трудової дисципліни та умов трудового договору. Після цього директор заблокував її доступ до рахунку підприємства в банку, у зв`язку із чим, нею було невчасно виплачено заробітну плату працівникам. 14 травня 2019 року в другій половині директор повідомив їй про те, що він підписав 11 травня 2019 року наказ про її звільнення з посади з 14 травня 2019 року у зв`язку із тим, що вона не пройшла випробовування та попросив ознайомитись із цим наказом. Однак вона відмовилася підписувати цей наказ, оскільки вважала його незаконним. При цьому директор повідомив, що ним раніше продовжено їй випробувальний термін ще на місяць, але вона не справилася із поставленими перед нею завданнями, про що свідчать доповідні працівників підприємства. 15 травня 2019 року вона вийшла на роботу, але її не було допущено до роботи. Посилаючись на норми матеріального та процесуального права, просити скасувати накази про продовження випробувального терміну та її звільнення, а також поновити її на займаній посаді з виплатою компенсації за час вимушеного прогулу, а також стягнути з відповідача судові витрати. Позивачка [PERSON] , яка була допитана в судовому засіданні у якості свідка, підтвердила обставини, викладені у позові. Підтвердила, що при влаштуванні на підприємство директор попередив про те, що її буде прийнято на роботу з випробувальним терміном на один місяць. Вона на це погодилась. Роботу свою виконувала добре та жодних зауважень до неї було. Але бухгалтерія на підприємстві була запущена, бухгалтерський облік вівся з порушенням. Неодноразово її зауваження з цього приводу викликали незадоволення керівництва підприємства. Зазначила, що ніяких конфліктів у неї особисто ні з ким з працівників не виникало. Про те, що головним інженером підприємства складалися доповідні записки по факту допущення нею вимог законодавства у своїй роботі, їй не було відомо. Більше того, все, що наведено у цих записках не відповідає дійсності. Додала, що про те, що строк випробувального терміну продовжено ще на місяць її ніхто не повідомляв. Вона вважала, що її прийнято на роботу. Тому пропозиція директора про звільнення з підприємства звільнитися за власним бажанням стала для неї несподіванкою. \~ \~ \~ \~Просила позов задовольнити. \~ \~ \~ \~Представник позивачки адвокат Дубець М.О. підтримав позовні вимоги та покази позивачки. Просив позов задовольнити. \~ \~ \~ \~Представник відповідача Прибилюк І. [PERSON] . позов не визнала та просила у його задоволенні відмовити. Пояснила, що за весь час роботи на підприємстві у [PERSON] щодня виникали конфлікти з працівниками підприємства, з приводу чого на ім?я директора неодноразово надходили скарги та доповідні записки. Позивачка не виконувала належно покладені на неї трудові обов`язки, ухилялася від підписання посадової інструкції та проходження відповідних інструктажів. У результаті такої поведінки позивача на підприємстві контролюючими органами було проведено перевірку та накладено штраф. У зв`язку із тим, що [PERSON] не справлялася із покладеними на неї обов`язками, керівником підприємства було вирішено продовжити строк випробувального терміну для позивачки, а в подальшому звільнити її, оскільки вона не пройшла випробувальний термін у результаті чого не підтвердила свою відповідність займаній посаді. Просила відмовити у задоволенні позову [PERSON] . Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] . При цьому суд виходить з наступного: Судом встановлено, що 01 березня 2019 року [PERSON] було написано заяву про прийняття на посаду головного бухгалтера підприємства з 15 березня 2019 року (а.с.8). 12 березня 2019 року був винесений наказ №04 про прийняття [PERSON] на посаду головного бухгалтера ОКП «Центр комунального майна» з 15 березня 2019 року з посадовим окладом згідно штатного розкладу з терміном випробовування один місяць (а.с.9). Так, згідно вимог ст.26 КЗпП при укладенні трудового договору може бути обумовлене угодою сторін випробування з метою перевірки відповідності працівника роботі, яка йому доручається. Умова про випробування повинна бути застережена в наказі (розпорядженні) про прийняття на роботу. В період випробування на працівників поширюється законодавство про працю. Згідно з частиною 1 статті 27 КЗпП, строк випробування при прийнятті на роботу, якщо інше не встановлено законодавством України, не може перевищувати трьох місяців, а в окремих випадках, за погодженням з відповідним виборним органом первинної профспілкової організації, шести місяців. Строк випробування для працівників, яких приймають за робітничими спеціальностями, не може бути більшим за один місяць. Законодавством не передбачена можливість продовження строку випробування. До строку випробування не зараховують дні, коли працівник фактично не працював, незалежно від причини (ч.3 ст.27 КЗпП). У цьому випадку дні відсутності не враховують до строку випробування. Отже, з наведеного слідує, що обчислюючи випробувальний термін, треба виходити з реально відпрацьованого часу і не враховувати дні, коли працівник був відсутній на роботі з поважних причин. Однак загальна тривалість випробування не має перевищувати строку, визначеного у трудовому договорі та наказі про прийняття на роботу. Поряд із цим, ч.1 ст.28 КЗпП передбачено, якщо строк випробування закінчився, а працівник продовжує працювати, то він вважається таким, що витримав випробування, і наступне розірвання трудового договору допускається лише на загальних підставах. З матеріалів справи вбачається, що наказом директора ОКП «Центр комунального майна» №8 від 12.04.2019 року [PERSON] продовжено випробувальний термін на один місяць, а саме до 14 травня 2019 року. При цьому підставою для продовження випробувального терміну стали доповідні головного інженера [PERSON] від 10.04.2019 р. та від 12.04.2019 р. (а.с.10). \~ \~ \~ \~Згідно вказаних доповідних головний інженер [PERSON] доводив до відома керівника підприємства те, що головний бухгалтер [PERSON] відмовляється приймати та обліковувати подорожні листи для списання бензину по формі, яка використовується на підприємстві, чим фактично блокує виробничу діяльність підприємства; відмовляється підписувати посадову інструкцію головного бухгалтера; постійно створює конфліктні ситуації, які заважають робочому процесу (а.с.13-14). Згідно акту\~від 12.04.2019\~року,\~складеного у\~присутності директора\~та головного\~інженера ОКП «Центр комунального майна» [PERSON] відмовилася підписати наказ про продовження випробувального терміну (а.с.10). \~ \~ \~ \~Як пояснила в судовому засіданні [PERSON] , яка була допитана у якості свідка, після закінчення випробувального терміну, встановленого при прийнятті її на роботу, вона продовжувала працювати: виконувала свої безпосередні обов`язки головного бухгалтера, складала звіти, нараховувала заробітну плату працівникам, у неї знаходилася картка з доступом до робочої програми. Жодних претензій до її роботи не було. Про те, що випробувальний термін продовжено ще на місяць їй стало відомо лише при звільненні, адже весь час з моменту закінчення встановленого випробувального терміну в один місяць, вона вважала, що прийнята на роботу. Підтвердила, що постійно знаходилася на роботі, не перебувала у відпустці чи на лікарняному. Наказ про продовження випробувального терміну їй не оголошували та на підпис не давали. 11.05.2019 року наказом №11 [PERSON] було звільнено з роботи з 14 травня 2019 року, у зв`язку із встановленням невідповідності її займаній посаді, на яку її прийнято протягом строку випробування на підставі п.11 ст.40 КЗпП України. Підставою винесення наказу стали доповідні записки головного інженера [PERSON] від 10.04.2019 р.,12.04.2019, 26.04.2019, 08.05.2019. (а.с.11). \~ \~ \~ \~Наведені вище фактичні обставини дають суду підстави для висновку про те, що наказ №8 від 12.04.2019 року про продовження [PERSON] випробувального терміну на місяць та наказ №11 про звільнення позивачки з роботи винесені з порушенням вимог трудового законодавства. \~ \~ \~ \~Так, матеріали справи не містять доказів (пояснювальних записок позивачки, актів проведення службової перевірки щодо неналежного виконання трудових обов`язків тощо) з приводу неналежного виконання [PERSON] своїх обов`язків у період випробувального терміну встановленого при прийнятті її на роботу. \~ \~ \~ \~Згідно ч.2 ст.28 КЗпП у разі встановлення власником або уповноваженим ним органом невідповідності працівника займаній посаді, на яку його прийнято, або виконуваній роботі він має право протягом строку випробування звільнити такого працівника, письмово попередивши його про це за три дні. Розірвання трудового договору з цих підстав може бути оскаржене працівником в порядку, встановленому для розгляду трудових спорів у питаннях звільнення. \~ \~ \~ \~Виходячи зі змісту вказаної норми закону, у разі встановлення невідповідності [PERSON] займаній посаді, керівник підприємства повинен був звільнити її протягом строку випробування, письмово попередивши її про це за три дні. \~ \~ \~ \~Разом з тим, директор ОКП «Центр комунального майна» продовжив випробувальний строк [PERSON] без передбачених на це законних підстав. \~ \~ \~ \~Зважаючи на вищевикладене, незаконним, на думку суду, є й наказ про звільнення [PERSON] з роботи на підставі п.11 ст.40 КЗпП, тобто у зв`язку встановленням невідповідності працівника займаній посаді, на яку його прийнято, або виконуваній роботі протягом строку випробування, адже як вже наводилося вище, розірвання трудового договору з позивачкою після 16 квітня 2019 року (закінчення випробувального терміну) можливо було лише на загальних підставах. \~ \~ \~ \~Таким чином, суд приходить до переконливого висновку про те, що позов [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі. \~ \~ \~ \~При цьому\~суд вважає\~за необхідне\~зазначити,\~що позивачкою\~та її\~представником надано\~суду розрахунок\~середнього заробітку\~за час\~вимушеного прогулу за період з 15 травня 2019 року по 15 жовтня 2019 року, який становить 36\~299 (тридцять шість тисяч двісті дев`яносто дев`ять) грн. 70 коп. Саме такий розмір компенсації за час вимушеного прогулу, на погляд суду, й підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки, оскільки доказів щодо відсутності на роботі [PERSON] у вказаний період часу відповідачем не надано. \~ \~ \~ \~Також з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню й витрати на правову допомогу, так як нею надано суду на підтвердження понесення таких витрат (а.с.60-64). \~ \~ \~ \~ Крім того, з ОКП «Центр комунального майна» на користь держави підлягає стягненню судовий збір, оскільки позивачка [PERSON] звільнена від його сплати.

Outcome: approved