Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

В червні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з заявою, просила визнати [PERSON], [INFO], безвісно відсутньою. На обгрунтування своїх вимог вказала, що 01 липня 2014 року вона була вимушена переміститися з тимчасово окупованої території м. Горлівка Донецької області в м. Кривий ріг. Разом з нею до міста прибув її онук, малолітній [PERSON], 08 липня 20123року народження та його мати [PERSON], [INFO]. На початку серпня 2014 року, мати малолітнього [PERSON] покинула м. Кривий Ріг та поїхала у невідомому напрямку. З того часу ніяких відомостей від неї не надходило. З цієї причини заявниця звернулася до Жовтневого РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області із заявою про її розшук. Однак це не дало позитивного результату і встановити її місце знаходження не вдалося. Рішенням Виконавчого комітету Жовтневої районної у місті [PERSON] Ради № 194 від 20 травня 2015 року, малолітньому [PERSON]В був наданий статус дитини, позбавленої батьківського піклування, що змусило її звернутися із заявою про призначення її опікуном дитини. Рішенням Виконавчого комітету Жовтневої районної у місті [PERSON] Ради № 370 від 16 вересня 2015 року, її було призначено опікуном над онуком. Для отримання соціального захисту від Держави на утримання онука треба визнати [PERSON] безвісно відсутньою, тому виникла необхідність звернення до суду. У судове засідання заявник [PERSON] не зявилася, заздалегідь надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність та без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вимоги підтримала в повному обсязі. Представник зацікавленої особи Жовтневої районної у місті [PERSON] Ради [PERSON] до суду не з'явився, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутністю,позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Вивчивши матеріали цивільної справи, проаналізувавши наявні докази, суд вважає, що вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з огляду на наступне. Згідно ст. 246 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Відповідно до довідкок з Жовтневого ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області від 22 січня 2015 року, 26 травня 2016 року та19 травня 2016 року, мовою оригіналу: «…за фактом розшуку гр. [PERSON], [INFO]., мешкав за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Ватутіна, буд 43/1, кв. 107…місцезнаходження останнього не встановлено…», довідки долучена до матеріалів справи. [PERSON] з серпня 2014 року по теперішній час не проживає за адресою: [INFO]. Відповідно до ст. 43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. З огляду на вищевикладене, враховуючи надані суду докази та документи, суд дійшов висновку, що в наявності є всі правові підстави для визнання [PERSON] безвісно відсутньою, як особи, про яку немає відомостей за місцем її проживання на протязі більше року. При цьому, суд роз'яснює, що у відповідності до приписів ст. 45 ЦК України якщо фізична особа, яка була визнана безвісно відсутньою, з'явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем її перебування або суд, що постановив рішення про визнання цієї особи безвісно відсутньою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. На підставі викладеного та

Outcome: approved