Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-27 00:00:00

В січні 2020 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача на його користь 200 100,00 грн., 2 630,40 грн. 3% річних, 1 600,80 грн. інфляційних, судовий збір та витрати на правову допомогу у розмірі 15000,00 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав на те, що 19 вересня 2019 року відповідачем була видана розписка позивачеві про отримання 215 400 (двісті сорок три тисячі сто) гривень 00 коп. для придбання побутової техніки і подальшої передачі позивачеві у строк до 20 жовтня 2019 року. Відповідно до вказаної розписки відповідач мав придбати та передати позивачеві наступне: Телевізор 43' Samsung UE43NU7090UXUA у кількості 8 штук на суму 58400 грн. 00 коп.; Телевізор 65' Samsung UE65RU7400UXUA у кількості 1 штука на суму 19000 грн. 00 коп.; Духова шафа+МХП 2 в1 Духовой шкаф SAMSUNG NQ50H5537KB/WT в кількості 1 штука на суму 9200 грн. 00 коп.; Пральна машина Gorenje W 75 F 03/IS в кількості 3 штуки на суму 12300 грн. 00 коп.; Мікрохвильова піч (МХП) Samsung ME83XR/BWT в кількості 6 штук на суму 10800 грн. 00 коп.; Кондиціонер COOPER&HUNTER Arctic Inverter CH-S09FTXLA (Wi-Fi) у кількості 1 штука на суму 10200 грн. 00 коп.; Кондиціонер GREE GWH09AAB- K3DNA5A (BORA INVERTER) у кількості 7 штук на суму 59500 грн. 00 коп.; Варильна поверхня VENTOLUX VI 32 ТС в кількості 6 штук на суму 15300 грн. 00 коп.; Водонагрівач Ariston ABS VLS EVO PW 100 в кількості 3 штуки на суму 14700 грн. 00 коп.; Водонагрівач Ariston ANDRIS LUX ECO 10 PL EU в кількості 3 штуки на суму 6000 грн. 00 коп. всього на загальну суму на 215400 грн. 00 коп. На теперішній час [PERSON] свої зобов`язання виконав частково. Було передано 6 варильних поверхонь VENTOLUX VI 32 ТС на загальну суму 15300,00 грн. 00 коп. Залишилось не виконаним зобов`язання на загальну суму 200100 грн. 00 коп. 27 лютого 2020 року відповідачеві була надіслана вимога про повернення грошових коштів у розмірі 200100 грн. 00 коп., однак дана вимога залишилася без задоволення. Крім цього, за неналежне виконання своїх обов`язків за договором, відповідач також зобов`язаний сплатити 3% за весь час прострочення у наступному розмірі: загальна сума заборгованості 200 100,00 грн., кількість днів прострочення з 20.10.19 по 27.03.20 (включно) = 160 днів, 16,44грн. - пеня за 1 день прострочення (200100*3/100/365) 16,44грн. * 160 днів = 2 630,40грн. Сума 3% від суми заборгованості, за період прострочення становить 2 630,40 грн. За період прострочення з 20 жовтня 2019 по 31 січня 2020 року індекс інфляції складає 100,8%, з яких: жовтень 2019 - 100,7%; листопад 2019 - 100,1%; грудень 2019 - 99.8%; січень 2020 - 100,2%. Таким чином, борг з урахуванням встановленого індексу інфляції за період з 15 жовтня 2019 року по 31 січня 2020 року складає 201 700,80 грн. Тобто інфляційним нарахуванням є сума у 1 600,80грн. Загальний розмір нарахованих 3% річних від основного боргу складає 2 630,40 грн. Сума, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів складає 1 600,80грн. Так, загальна сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3% річних складає 204 331,20 грн. В судовому засіданні позивач та представник позивача [PERSON] підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. Також вказали, що не заперечують проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки до суду не повідомив. Відзиву на позов не подав. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вислухавши позивача та його представника, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню по наступним підставам. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] надав [PERSON] грошові кошти в сумі 215400 грн. 00 коп. для придбання та передачі позивачеві побутової техніки, а саме: Телевізор 43' Samsung UE43NU7090UXUA у кількості 8 штук на суму 58400 грн. 00 коп.; Телевізор 65' Samsung UE65RU7400UXUA у кількості 1 штука на суму 19000 грн. 00 коп.; Духова шафа+МХП 2 в1 Духовой шкаф SAMSUNG NQ50H5537KB/WT в кількості 1 штука на суму 9200 грн. 00 коп.; Пральна машина Gorenje W 75 F 03/IS в кількості 3 штуки на суму 12300 грн. 00 коп.; Мікрохвильова піч (МХП) Samsung ME83XR/BWT в кількості 6 штук на суму 10800 грн. 00 коп.; Кондиціонер COOPER&HUNTER Arctic Inverter CH-S09FTXLA (Wi-Fi) у кількості 1 штука на суму 10200 грн. 00 коп.; Кондиціонер GREE GWH09AAB- K3DNA5A (BORA INVERTER) у кількості 7 штук на суму 59500 грн. 00 коп.; Варильна поверхня VENTOLUX VI 32 ТС в кількості 6 штук на суму 15300 грн. 00 коп.; Водонагрівач Ariston ABS VLS EVO PW 100 в кількості 3 штуки на суму 14700 грн. 00 коп.; Водонагрівач Ariston ANDRIS LUX ECO 10 PL EU в кількості 3 штуки на суму 6000 грн. 00 коп., що підтверджується письмовою розпискою [PERSON] від 19.09.2019 року (а.с. 10). Відповідно до вищевказаної розписки відповідач повинен був виконати зобов`язання до 20 жовтня 2019 року. Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ч. 1 ст. 656 ЦК України, предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Таким чином, між сторонами виникли правовідносини з купівлі-продажу з умовою попередньої оплати. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, передавши відповідачеві грошові кошти для придбання побутової техніки, що підтверджується розпискою на аркуші справи 10. Втім, відповідачем було порушено взяті на себе зобов`язання, оскільки ним не поставлено позивачеві побутову техніку до встановленого строку, а саме: 20 жовтня 2019 року. Відповідно до ч. 1 ст. 665 ЦК України, у разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу. Частиною 2 ст. 693 ЦК України передбачено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. 27 лютого 2020 року позивачем було надіслано відповідачеві вимогу про повернення 200100 грн. 00 коп. позивачеві (а.с. 12-13), що підтверджується описом вкладенням у цінний лист (а.с. 14), накладною та квитанцією (а.с. 15). Втім, дана вимога залишилась без задоволення, відповідач гроші не повернув, побутову техніку не поставив. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Таким чином, оскільки відповідачем невиконані взяті на себе зобов`язання та не поставлено позивачеві побутову техніку, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, які повністю знайшли своє підтвердження під час судового розгляду. Тому, суд прийшов до висновку, що отримані відповідачем кошти на придбання побутової техніки необхідно стягнути в примусовому порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За таких обставин, з урахуванням вищевказаного, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 2630 грн. 40 коп., втрати від інфляції у розмірі 1600 грн. 80 коп. Стосовно вимог позивача щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. В свою чергу, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. (ч. 1 ст. 137 ЦПК України). Витрати на правову допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, апеляційної скарги, надання консультацій тощо). Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Зазначена позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16. На підтвердження витрат на правничу допомогу позивач надав: договір № 3/20 про надання правничої допомоги від 21.02.2020 року; додаткову угоду № 2 до договору про надання правничої допомоги від 21.02.2020 року № 3/20 від 25.02.2020 року; акт № 2-1 наданих послуг за договором про надання правничої допомоги від 21.02.2020 року № 3/20 від 27.03.2020 року; ордер серії КВ № 803107; квитанція про оплату № 50744294 від 30.04.2020 року на суму 10000 грн. 00 коп.; акт № 2-2 наданих послуг за договором про надання правничої допомоги від 21.02.2020 року № 3/20 від 07.09.2020 року; квитанція про оплату № 62702419 від 19.09.2020 року на суму 5000 грн. 00 коп. За таких обставин, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягає стягненню 15000 грн. 00 коп. в якості відшкодування судових витрат. Крім того, відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слідує стягнути судовий збір в сумі 2043 грн. 31 коп. (1% від розміру задоволених вимог в порядку ч. ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції на момент звернення до суду з даним позовом). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved