Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

В травні 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про встановлення порядку користування житловим приміщенням посилаючись на наступне. В обґрунтування позову зазначив, що квартира [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого державним комунальним управлінням житлового господарства Мінського району міста Києва згідно з розпорядженням № 2016 від 20 грудня 2000 року належала на праві спільної сумісної власності в рівних долях [PERSON] та членам його сім'ї: [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних долях, тобто по 1/4 частині квартири кожному. Після смерті [PERSON], 1/4 його частки квартири успадкував позивач по справі [PERSON] Після смерті [PERSON], її 1/4 частку квартири також успадкував позивач. Тобто позивач [PERSON] є власником 3/4 частини квартири та відповідач [PERSON] є власником 1/4 частини квартири. Квартира складається із трьох житлових кімнат площею 13,8 кв. м, 18,6 кв. м, 10,4 кв. м, коридору площею 5,8 кв. м, кухні площею 7,5 кв. м, вбиральні площею 1,1 кв. м, ванної кімнати площею 2,2 кв. м, вбудованої шафи площею 1,1 кв. м., загальна площа квартири становить 63,41 кв. м. Зазначив, що в спірній квартирі йому належить 3/4 частки квартири, 1/4 частка належить відповідачу [PERSON] При встановленні порядку користування жилим приміщенням просив виділити кімнату площею 13,8 кв. м.,та кімнату площею 18,6 кв. м, а відповідачу виділити кімнату площею 10,4 кв. м., підсобні приміщення - кухню, ванну, санвузол, коридор, вбудовану шафу залишити в загальному користуванні. Зазначив, що між сторонами фактично склався добровільний порядок користування житлом, при якому позивач займає кімнати 13,8 кв. м, та 18,6 кв. м, а відповідач займає кімнату розміром 10,4 кв. м. Крім того вказує на те, що визначення такого порядку користування жилим приміщенням вирішить житлову проблему і такий порядок користування квартирою є найбільш зручним для сторін стосовно умов проживання у спірній квартирі. Вважає, що житлові права відповідача при цьому не порушується, оскільки в його користуванні залишиться кімната, яка не суттєво зменшує його частку у спільній сумісній власності на 0,3 кв. м. На думку позивача відхилення від ідеальної частки відповідача є незначним та несуттєвим, не змінює ідеальні частки житлової площі в метрах, що не порушить права відповідача. Підсобні приміщення квартири - кухню, ванну кімнату, вбиральню, коридор, просив залишити в загальному користуванні. В судовому засіданні позивач підтримав позов з підстав, викладених в позовній заяві та просив його задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав повністю. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно зі ст. 155 ЖК України власник квартири та її частки не може бути позбавлений права користування жилим приміщенням, крім випадків, передбачених законодавством. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого державним комунальним управлінням житлового господарства Мінського району міста Києва згідно з розпорядженням № 2016 від 20 грудня 2000 року належала на праві спільної сумісної власності в рівних долях [PERSON] та членам його сім'ї: [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних долях, тобто по 1/4 частині квартири кожному (а.с.5). Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом вбачається, що після смерті [PERSON], 5/24 частини квартири успадкував позивач [PERSON] (а.с. 6-8). Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом вбачається, що після смерті [PERSON], її частку, а саме 7/24 частини квартири також успадкував позивач [PERSON] (а.с. 9-11). Згідно довідки форми № 3 в спірній квартирі зареєстровані позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] та син відповідача [PERSON] (а.с.13.). Згідно копії технічного паспорту та плану квартири, квартира [ADDRESS] складається з 3-х жилих кімнат житловою площею 42,80 кв. м, у тому числі кімнати №1 - 13,80 кв. м, кімнати №2 - 18,60 кв. м, кімнати №3 - 10,40 кв. м., кухні площею -7,50 кв. м, ванної кімнати площею - 2,20 кв. м., вбиральні площею - 1,10 кв. м, коридору площею - 5,80 кв. м, вбудованої шафи - 1,10 кв. м. Загальна площа квартири (без балконів, лоджій) становить 60,50 кв. м. Квартира обладнана балконом площею 3,20 кв. м, та лоджією 3,90 кв. м ( а.с. 12). Частка жилої площі в метрах відповідача складає - 10, 7 кв. м. Частка жилої площі в метрах позивача складає 32, 1 кв. м. Згідно ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності квартиру користуються нею для особистого проживання і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ст. 355 ЦК України майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ч.3 ст. 370 ЦК України виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Як встановлено в судовому засіданні на сьогодні в квартирі [ADDRESS] проживають сторони по справі. Враховуючи право позивача на 3/4 частки власності в спірній квартирі та право відповідача на 1/4 частку власності, при встановленні порядку користування жилим приміщенням позивачу може бути виділена жила кімната площею 13,8 кв. м з прилеглою до кімнати лоджією площею 3,9 кв. м, та кімната площею -18,6 кв. м. з прилеглим до неї балконом площею 3,2 кв.м., а ізольована кімната розміром - 10,4 кв. м., може бути виділена в користування відповідачу по справі. Підсобні приміщення кухню, ванну кімнату, вбиральню, коридор, вбудовану шафу суд вважає можливим залишити у загальному користуванні. Такий порядок користування жилим приміщенням є найбільш зручним для сторін стосовно умов розташування кімнат у спірній квартирі і майже відповідає ідеальним розмірам часток кожного із співвласників. Збільшення ідеального розміру частки позивача, на думку суду, є незначним і не суттєвим. Окрім іншого при прийнятті рішення суд виходить з того, що між сторонами по справі фактично склався добровільний порядок користування житлом, при якому позивач займає кімнати площею 13,8 кв. м., та 18,6 кв. м, а відповідач займає кімнату розміром 10,4 кв.м. В зв'язку з чим, суд вважає можливим визначити порядок користування в квартирі [ADDRESS], виділивши позивачу [PERSON] кімнату площею - 13,8 кв. м, з прилеглою до кімнати лоджією площею 3,9 кв. м, кімнату площею 18,6 кв. м, з прилеглим до неї балконом площею 3,2 кв. м, а ізольовану кімнату розміром - 10,4 кв. м, виділити в користування відповідачу [PERSON]. Підсобні приміщення - кухню, ванну кімнату, вбиральню, коридор, вбудовану шафу залишити в загальному користуванні.

Outcome: approved