Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-20 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулася [PERSON] із заявою про встановлення факту родинних відносин та просила суд встановити, що вона є дочкою [PERSON] . Заява мотивована тим, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем після смерті матері [PERSON] . Заявник проживала та вела спільне господарство за адресою: [ADDRESS] , разом із матір`ю. Проте, [PERSON] не має можливості оформити спадщину, оскільки в свідоцтві про її народження матір`ю вказано « [PERSON] ». Однак, в свідоцтві про смерть вказано - « [PERSON] ». Дошлюбне прізвище матері було « [PERSON] », а після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Підставою для анулювання актового запису про шлюб є рішення суду від 21.08.1970 року, яким шлюб між [PERSON] та [PERSON] визнаний недійсним. Для оформлення спадщини, заявник змушена була звернутися до суду з даною заявою. В судове засідання заявник не з`явилася, проте подала до суду заяву в якій зазначила, що заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та справу розглядати за її відсутності. Представник заінтересованої особи Вінницької міської ради в судове засідання не з`явилася, на електронну адресу суду надійшло клопотання про проведення розгляду справи без її участі. При винесенні рішення покладається на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що заяву слід задовольнити з таких підстав. Зі свідоцтва про народження заявника вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] та її батьками були [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4). Згідно із паспортом громадянина України також встановлено, що заявник [PERSON] народилася [INFO] в місті Вінниці (а.с. 2). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області 29.05.2019 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] (а.с. 3). Із Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища судом встановлено, що 04 лютого 1957 року матір заявника [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] у Виконавчому комітеті Щасливської сільської ради Липовецького району Вінницької області, про що складено актовий запис №2. Після укладення шлюбу [PERSON] змінила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 5). Однак, рішенням Народного суду м. Вінниці від 21.08.1970 року, яке набрало законної сили, вказаний шлюб було визнано недійсним (а.с. 6). Слід відзначити, що заявник зареєстрована та мешкає в [ADDRESS] та з нею проживала, вела спільне господарство її мати [PERSON] з 1977 року по дату смерті [INFO] , що підтверджується довідкою ОСББ «Верхарна 70» від 26.06.2019 року (а.с. 11). З матеріалів справи вбачається, що заявник зверталася до державного нотаріуса Другої вінницької державної нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину після смерті її матері [PERSON] (а.с. 21). Проте, з роз`яснення державного нотаріуса Другої вінницької державної нотаріальної контори вбачається, що нотаріус не може перевірити факт родинних відносин померлої [PERSON] з спадкоємицею [PERSON] , оскільки існує розбіжність у прізвищі, а саме у дочки відповідно до свідоцтва про народження прізвище матері - « [PERSON] », а відповідно до свідоцтва про смерть прізвище померлої « [PERSON] » та спадкоємицею [PERSON] не надано документів про зміну прізвища (а.с. 22-23). Зі змісту частини 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Виникнення особистих і майнових прав громадян, їх зміну і припинення закон завжди пов`язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами. У більшості випадків вони підтверджуються різними свідоцтвами, довідками та іншими документами, що видаються громадянам в адміністративному порядку. Проте не завжди заінтересована особа має можливість довести документально, що той чи інший факт мав місце (неможливість поновлення втраченого документа або виправлення наявних у ньому помилок тощо). Тому в певних випадках допускається судовий порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення. На відміну від позовного провадження, окремому провадженню притаманні такі ознаки, які характеризують його структурну самостійність та прикладну значущість і які визначаються такою суттєвою ознакою, як безспірність розгляду справ, що віднесені до окремого провадження. Важливою також є не тільки конкретна мета встановлення факту, а його зв`язок із певним суб`єктивним матеріальним правом. Так, Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснив підстави, за наявності яких у порядку окремого провадження розглядаються такі справи: 1) згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; 2) чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; 3) заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; 4) встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до положень ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Оцінюючи всі дослідженні в судовому засіданні докази в сукупності, суд вважає за можливе встановити той факт, що [PERSON] , [INFO] , уродженки м. Вінниці є дочкою [PERSON] , [INFO] , уродженки м. Вінниці. Частиною 7 статті 294 ЦПК України встановлено, що при ухваленні судом рішення в справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Разом з тим, заявник була звільнена від його сплати, то відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати слід компенсувати за рахунок держави.

Outcome: approved