Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-09 00:00:00

В травні 2015 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до суду в звязку з тим, що 18 листопада 2011 року о 08 годині 15 хвилин в м. Одеса, по вулиці Бугаївській [PERSON], керуючи транспортним засобом\~ автомобілем «Део», реєстр. номер [NUMBER], не витримав безпечної дистанції та допустив зіткнення з автомобілем «Тойота» д.н.з. [NUMBER], внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 18 листопада 2011 року [PERSON] було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУАП. Оскільки на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача, як володільця транспортного засобу, не була застрахована, а тому 18 травня 2012 року МТСБУ сплатило потерпілій (володільцю автомобіля\~Тойота) [PERSON] 9146,89 грн. страхового відшкодування. Відповідач відмовляється компенсувати позивачу понесені ним витрати в добровільному порядку, а тому МТСБУ на підставі ст. 1191 ЦК України, п. 38.2.1 ст. 38 Закону України\~«Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~просило стягнути з [PERSON] на свою користь в порядку регресу 9146,89 грн. сплаченого страхового відшкодування, понесені судові витрати, витрати на послуги аварійного комісара та витрати по сплаті вартості правової допомоги. В судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву з проханням слухати справу у його відсутність, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву з проханням слухати справу у його відсутність, позовні вимоги не визнає в звязку з їх необґрунтованістю. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідача, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню. Зокрема судом встановлено, що 18 листопада 2011 року о 08 годині 15 хвилин в місті Одеса, по вулиці Бугаївській [PERSON], керуючи транспортним засобом\~ автомобілем «DAEWOO Lanos», реєстр. номер [NUMBER], не витримав безпечної дистанції та допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 18 листопада 2011 року [PERSON] було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУАП. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. В результаті дорожньо-транспортної пригоди [PERSON], як володільцю автомобіля\~[NUMBER] було завдано матеріальну шкоду у вигляді витрат на ремонт пошкодженого транспортного засобу, у розмірі 10\~976,27 грн., що підтверджується звітом про оцінку матеріальної шкоди, завданої в наслідок пошкодження автомобіля за № 10-024 від 30.10.2011 року. Судом встановлено, що на момент дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] був володільцем транспортного засобу\~«DAEWOO Lanos», реєстр. номер [NUMBER]. Разом з тим на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача, як володільця транспортного засобу, не була застрахована. Відповідно до ст. 22 Закону України\~«Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Згідно ст. 41 Закону України\~«Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Судом встановлено, що позивач в повному обсязі виконав свої зобов'язання перед потерпілою, а саме 18 травня 2012 року сплатив [PERSON] 9146,89 грн. страхового відшкодування, що підтверджується копією платіжного доручення за № 2283 від 16.05.2012 р. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України\~особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно п. 38.2.1 ст. 38 «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Враховуючи обставини справи, а також вищенаведені положення закону, виходячи з того, що [PERSON] не виконав вимогу позивача щодо сплати в порядку регресу витрат, пов'язаних зі сплатою страхового відшкодування в добровільному порядку, а тому суд вважає вимоги МТСБУ в частині стягнення понесених витрат страхового відшкодування в розмірі 9146,89 грн. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. В силу вимог ст. 88 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню судовий збір, який був сплачений ним при подачі позовної заяви до суду в розмірі 243,60 грн. Як вбачається із змісту позову, МТСБУ просить стягнути з відповідача витрати, понесені по оплаті послуг аварійного комісара, однак в матеріалах справи не має жодного підтвердження сплати послуг останнього. У зв'язку із цим, вимови в частині стягнення з відповідача 769,00 грн. по сплаті послуг аварійного комісара задоволенню не підлягають. Що стосується вимоги про оплату понесених витрат на правову допомогу, то суд виходить з того, що згідно ст. 1 Закону України\~«Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» \~розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах визначається з урахуванням витраченого часу, а саме годин участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо. Проте будь-якого розрахунку часу, витраченого представником позивача на надання правової допомоги з зазначенням характеру наданої допомоги, матеріали справи не містять, представник позивача надав заяву про слухання справи у його відсутність, та не приймав участі в судовому засіданні або в інших процесуальних діях, в матеріалах справи відсутнє документальне підтвердження понесення позивачем витрат на правову допомогу. Таким чином ці витрати не можуть вважатися підтвердженими та не підлягають відшкодуванню.

Outcome: partial