Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

В травні 2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що він за контрактом, укладеним 11 липня 2011 року, був прийнятий на роботу на посаду тимчасово виконуючого обовязки директора ЖКП «Пісківське» на термін шість місяців з 11 липня 2011 року по 10 січня 2012 року, а за контрактом від 11 січня 2012 року прийнятий на роботу на посаду директора ЖКП «Пісківське» на термін три роки з 11 січня 2012 року до 10 січня 2015 року. 9 січня 2015 року за додатковою угодою до контракту термін дії контракту від 11 січня 2012 року було продовжено на пять років з 11 січня 2015 року до 11 січня 2020 року. Розпорядженням селищного голови за № 5 АГ від 4 квітня 2016 року йому (позивачу) було винесено догану за невиконання розпорядження № 3 АГ від 23 березня 2016 року про заміну двигуна на центральній КНС. Розпорядженням селищного голови за № 10 АГ від 6 квітня 2016 року йому (позивачу) було винесено догану за невиконання листа-розпорядження № 210 від 5 квітня 2016 року та невиконання посадових обовязків директора ЖКП «Пісківське», передбачених посадовою інструкцією від 11 липня 2011 року. Розпорядженням селищного голови за № 13 АГ від 19 квітня 2016 року його (позивача) було звільнено з займаної посади директора за порушення умов контракту з 19 квітня 2016 року відповідно до п.8 ст.36 КЗпП України та на підставі п.6,9-1 контракту від 11 січня 2012 року. Вважав вказані розпорядження про винесення доган та звільнення з роботи незаконними та безпідставними, оскільки з 6 квітня 2016 року по 22 квітня 2016 року перебував на лікарняному, про винесення доган та своє звільнення дізнався лише 25 квітня 2016 року, в день виходу на роботу, був позбавлений можливості надати письмові пояснення, копії розпоряджень йому не надавались, будь-яких порушень умов контракту не допускав. Тому просив визнати зазначені розпорядження про оголошення догани та його звільнення протиправними та скасувати, поновити його на посаді директора ЖКП «Пісківське» з 20 квітня 2016 року, стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 20 квітня 2016 року до дня постановлення судом рішення та на відшкодування моральної шкоди 10000 грн. В судовому засіданні позивач позов підтримав, викладене підтвердив. Представники відповідача [PERSON], він же третя особа по справі, і [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали, вважали звільнення позивача з роботи та оголошення йому доган правомірним. Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача та третю особу [PERSON], представника відповідача [PERSON], покази свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 11 липня 2011 року між Пісківською селищною радою Бородянського району Київської області та [PERSON] як тимчасово виконуючим обовязки директора ЖКП «Пісківське» було укладено контракт, з терміном його дії з 11 липня 2011 року до 10 січня 2012 року (а.с.74-76). 11 січня 2012 року між Пісківською селищною радою Бородянського району Київської області та [PERSON] як директором ЖКП «Пісківське» було укладено контракт на термін з 11 січня 2012 року по 10 січня 2015 року. За умовами даного контракту позивач зобовязався безпосередньо і через адміністрацію підприємства здійснити поточне управління (керівництво) підприємством, забезпечувати його високоприбуткову діяльність, ефективне використання і збереження закріпленого за підприємством державного майна, а орган управління майном (селищна рада) зобовязався створювати належні умови для матеріального забезпечення і організації праці керівника (позивача). П.6 контракту передбачено, що керівник здійснює поточне (оперативне) керівництво підприємством, організовує його виробничо-господарську, соціально-побутову та іншу діяльність, забезпечує виконання завдань підприємства, передбачених законодавством, статутом підприємства та цим контрактом. Відповідно до п.9.1 контракту орган управління майном звільняє керівника у разі закінчення контракту, достроково за вимогою керівника, а також у випадку порушень законодавства та умов контракту. Відповідно до п.21 даного контракту керівник може бути звільнений з посади, а цей контракт розірваний з ініціативи органу управління майном, в тому числі за пропозицією місцевого органу державної виконавчої влади, до закінчення терміну його дії у разі систематичного невиконання керівником без поважних причин обовязків, покладених на нього цим контрактом, у разі одноразового грубого порушення керівником законодавства чи обовязків, передбачених контрактом, в результаті чого для підприємства настали значні негативні наслідки (понесені збитки, виплачено штрафи і т.п.), а також в інших випадках (а.с.72-73). 9 січня 2015 року за додатковою угодою до контракту термін дії контракту від 11 січня 2012 року було продовжено на пять років з 11 січня 2015 року до 11 січня 2020 року (а.с.18). Розпорядженням голови Пісківської селищної ради № 3 АГ від 23 березня 2016 року було зобовязано ЖКП «Пісківське» провести заміну двигуна на центральній КНС до 25 березня 2016 року та директора ЖКП «Пісківське» [PERSON] письмово надати відповідь по виконаній роботі (а.с.135). Розпорядженням голови Пісківської селищної ради Бородянського району Київської області № 5 АГ від 4 квітня 2016 року директору ЖКП «Пісківське» [PERSON] було винесено догану у звязку з невиконанням розпорядження № 3 АГ від 23 березня 2016 року про заміну двигуна на центральній КНС (а.с.132). Листом від 5 квітня 2016 року № 210 Пісківська селищна рада запросила у директора ЖКП «Пісківське» інформацію, а саме: надати копії актів аналізу води за 1-4 квартали 2015 року і 1 квартал 2016 року; копію диплома вищої освіти [PERSON], стаж роботи за професіями керівників нижчого рівня не менше 5 років; копії актів про списання основних засобів з 2012 року по теперішній час; копію рішення сесії, виконкому про погодження штатного розпису за 2012-2015 роки, з терміном виконання до 17-00 год. 5 квітня 2016 року (а.с.133). Розпорядженням голови Пісківської селищної ради № 8 АГ від 5 квітня 2016 року, в звязку з невиконанням листа-розпорядження № 210 від 5 квітня 2015 року, який був надісланий на електронну адресу і факс 5 квітня 2016 року рада повторно просила [PERSON] надати копії актів аналізу води за 1-4 квартали 2015 року і 1 квартал 2016 року; копію диплома вищої освіти [PERSON], стаж роботи за професіями керівників нижчого рівня не менше 5 років; копії актів про списання основних засобів з 2012 року по теперішній час; копію рішення сесії, виконкому про погодження штатного розпису за 2012-2015 роки, з терміном виконання до 17-00 год. 5 квітня 2016 року. Дане розпорядження було отримане ЖКП «Пісківське» 6 квітня 2016 року за вхідним номером 42 (а.с.134). Розпорядженням голови Пісківської селищної ради Бородянського району Київської області № 10 АГ від 6 квітня 2016 року у звязку з невиконанням листа-розпорядження № 210 від 5 квітня 2016 року та невиконання посадових обовязків директора ЖКП «Пісківське», передбачених посадовою інструкцією від 11 липня 2011 року, п.ІІ Завдання та обовязки директора, [PERSON] було винесено догану (а.с.131). Розпорядженням голови Пісківської селищної ради Бородянського району Київської області № 13 АГ від 19 квітня 2016 року [PERSON] було звільнено з посади директора ЖКП «Пісківське» за порушення умов контракту з 19 квітня 2016 року відповідно до п.8 ст.36 КЗпП України та на підставі п.6,9-1 контракту від 11 січня 2012 року (з додатковою угодою від 9 січня 2015 року) (а.с.21). Відповідно до ч.1 ст.147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано такий захід стягнення як догана . Відповідно до ч.1 ст.147-1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. Відповідно до ст.148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Відповідно до ст.149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Як встановлено судом, позивача було притягнено до дисциплінарної відповідальності та оголошено йому догану за розпорядженням селищного голови № 5 АГ від 4 квітня 2016 року в звязку з тим, що він не виконав розпорядження № 3 АГ від 23 березня 2016 року про заміну двигуна на центральній каналізаційно-насосній станції. Однак, як посвідчили в судовому засіданні свідки [PERSON], який на той час працював головним інженером ЖКП, та [PERSON], який був майстром ЖКП, розпорядження селищного голови щодо заміни двигуна на каналізаційно-насосній станції було своєчасно виконане, запасний двигун був змонтований, встановлений та перевірений, але з метою збереження від можливого затоплення в разі аварійної ситуації, його вирішили підняти на верхній поверх КНС, як завжди це робили і це було єдиним правильним рішенням. Листом від 25 березня 2016 року, який було отримано Пісківською селищною радою 28 березня 2016 року, ЖКП «Пісківське» повідомило селищну раду про виконання розпорядження № 3 АГ від 23 березня 2016 року (а.с.86). За таких обставин суд вважає, що розпорядження селищного голови щодо заміни двигуна було виконане, запасний двигун було замінено, на що, на думку суду, не впливає та обставина, що з врахуванням інженерного рішення даний двигун не було підключено, а тому підстав для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності не було. Крім того, в порушення вимог ст.149 КЗпП України позивачу до застосування дисциплінарного стягнення не було запропоновано надати пояснення, про оголошення догани він дізнався лише після виходу на роботу після хвороби 25 квітня 2016 року. Таким чином, так як позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності безпідставно, з порушенням порядку накладення дисциплінарного стягнення, то суд вважає за необхідне, задовольняючи в цій частині позовні вимоги, визнати оспорюване розпорядження № 5 АГ від 4 квітня 2016 року про винесення позивачу догани протиправним та скасувати його. При цьому суд не приймає до уваги акти комісії Пісківської селищної ради від 4 квітня 2016 року та від 6 квітня 2016 року про відмову позивача від отримання розпоряджень від 4 квітня 2016 року та від 6 квітня 2016 року про оголошення йому доган, та акти обстеження від 20 січня 2016 року, 8 лютого 2016 року та 7 квітня 2016 року (а.с.61-62,67-69), оскільки дані акти належним чином не оформленні, так як не затверджені головою селищної ради та не засвідчені печаткою тієї ж ради. Також суд вважає безпідставним притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності за розпорядженням селищного голови № 10 АГ від 6 квітня 2016 року за невиконання листа-розпорядження № 210 від 5 квітня 2016 року та невиконання посадових обовязків, оскільки жодних доказів отримання позивачем чи ЖКП «Пісківське» вказаного листа 5 квітня 2016 року суду не надано, а термін його виконання був саме до 17-00 5 квітня 2016 року, з 6 квітня 2016 року по 22 квітня 2016 року позивач згідно копії листка непрацездатності перебував на стаціонарному лікуванні в КЗ БРР «Бородянська ЦРЛ» (а.с.113). Однак, незважаючи навіть на вказані обставини, як повідомив в судовому засіданні представник відповідача [PERSON], ЖКП «Пісківське» за даним листом було надано запитувану інформацію, за виключенням надання даних щодо аналізів води та документів про погодження штатних розписів. Які ж саме посадові обовязки не були виконані позивачем в розпорядженні взагалі не зазначено. Враховуючи дані обставини, а також те, що вказане розпорядження було винесене з порушенням порядку застосування дисциплінарного стягнення, так як, знову ж таки, відповідач не зажадав від позивача письмових пояснень, чим порушив його право на надання таких пояснень, то суд визнає за необхідне, задовольняючи і в цій частині позовні вимоги, визнати розпорядження голови Пісківської селищної ради № 10 АГ від 6 квітня 2016 року про винесення догани директору ЖКП «Пісківське» [PERSON] протиправним та скасувати його. Що ж стосується розпорядження селищного голови № 13 АГ від 19 квітня 2016, яким позивача було звільнено з роботи, то суд вважає, що дане розпорядження винесене відповідачем правомірно, оскільки, як визнав сам позивач в судовому засіданні та це підтвердили свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], неодноразово, в січні та лютому 2016 року на очолюваному позивачем підприємстві допускалися скиди каналізаційних вод в річку Піщанка в звязку з поломкою обладнання насосних станцій та не забезпеченням їх запасним обладнанням, що суд розцінює як неналежне виконання позивачем своїх посадових обовязків та порушення умов контракту, згідно якого він як керівник зобовязувався ефективно використовувати і зберігати закріплене за підприємством майно, організовувати виробничо-господарську діяльність підприємства та забезпечити виконання його завдань, передбачених законодавством, статутом та цим контрактом (а.с.72). Посадовою інструкцією директора ЖКП «Пісківське» також передбачено, що директор підприємства має вживати заходів щодо зміцнення матеріально-технічної бази підприємства, збереженості та правильної експлуатації обладнання (а.с.38-40). Крім того, в порушення вимог діючого законодавства позивачем безпідставно було відмовлено голові Пісківської селищної ради на його запит від 21 березня 2016 року в наданні копій відомостей про виплату заробітної плати працівникам підприємства за 2015 рік, з посиланням на те, що така інформація належить до категорії інформації з обмеженим доступом. Однак, відповідно до Статуту ЖКП «Пісківське», дане підприємство підпорядковане Пісківській селищній рада та створене за її рішенням, майно ЖКП є власністю територіальної громади (а.с.80-85), а тому селищна рада, як власник підприємства має повне право на доступ до будь-якої інформації щодо діяльності цього підприємства, в тому числі і до персональних даних його працівників, до яких відносять і відомості про отримувану ними заробітну плату. Враховуючи викладене, суд вважає, що позивачем було допущено систематичне невиконання своїх службових обовязків без поважних причин, що є підставою його звільнення згідно умов укладеного з ним контракту (а.с.72-73). Інші ж, зазначені відповідачем причини звільнення позивача, як то допущення розкрадення майна, порушення техніки безпеки, непризначення відповідальних осіб, незабезпечення належного водопостачання та водовідведення в будинках, нескладання звітів та інше, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, жодних доказів допущення позивачем вказаних порушень суду не надано. При цьому суд не приймає до уваги акт перевірки діяльності ЖКП від 18 квітня 2016 року з додатком до нього, на який посилається відповідач як на підтвердження виявлених порушень в діяльності директора ЖКП, оскільки даний акт належним чином не оформлений, так як не засвідчений печаткою селищної ради, відсутній підпис одного з членів комісії, а саме, [PERSON], та не зазначені причини відсутності підпису, викладені в ньому дані носять загальний характер, без посилання на конкретні обставини. Також не можуть бути підтвердженням допущених позивачем порушень надані відповідачем копії звернень жителів селища та депутатських звернень, на які також посилається відповідач, оскільки дані звернення є лише письмовими свідченнями фізичних осіб та не є належними і допустимими доказами, а тому судом до уваги не приймаються. Протокол роботи тимчасової комісії від 16 травня 2016 року складений вже після звільнення позивача, а тому також не може бути прийнятий судом до уваги. До того ж, даний протокол також не підписаний двома членами комісії та результати перевірки не оформлені належно складеним актом (а.с.63-64). Та обставина, що позивача було звільнено з роботи під час його тимчасової непрацездатності, на думку суду, не впливає на правомірність цього звільнення, зважаючи на наступне. Відповідно до ч. 3 ст. 21 КЗпП України особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України. На контрактну форму трудового договору не поширюється положення ст. 9 КЗпП України про те, що умови договорів про працю, які погіршують становище працівників порівняно із законодавством України про працю, є недійсними. Таким чином, виходячи з особливостей зазначеної форми договору, спрямованої на створення умов для виявлення ініціативності та самостійності працівників з урахуванням їх індивідуальних здібностей і професійних навичок, при укладенні контракту закон надав право сторонам встановлювати їх права, обовязки та відповідальність, зокрема, як передбачену нормами Кодексу законів про працю України, так і підвищену відповідальність керівника та додаткові підстави розірвання договору. Згідно із п. 8 ст. 36 КЗпП України підставою припинення трудового договору передбачено умови, зазначені у контракті. Відповідно до ч. 3 ст. 40 КЗпП України не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці. Це правило не поширюється на випадок повної ліквідації підприємства, установи, організації. Аналогічні правила застосовуються і до випадків звільнення працівника з підстав передбачених ст. 41 КЗпП України (ч. 3 цієї норми). У пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» містяться розяснення про недопустимість звільнення працівника в період тимчасової непрацездатності, а також у період перебування у відпустці (ч. 3 ст. 40 КЗпП України), які стосуються як передбачених ст. ст. 40, 41 КЗпП України випадків, так й інших випадків, коли розірвання трудового договору відповідно до чинного законодавства провадиться з ініціативи власника або уповноваженого ним органу. Разом з тим, зміст поняття «розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу» розкрито законодавцем у п. 4 ст. 36 КЗпП України, до якого віднесено лише звільнення з підстав, передбачених ст. ст. 40, 41 КЗпП України. Це виключає охоплення змістом терміну «розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу» будь-якого іншого звільнення, підстава якого не зазначена у ст. ст. 40, 41 КЗпП України, або яке законодавець спеціально не визначив як розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу. Таким чином, виходячи з нормативного (а не сутнісного) тлумачення п.п. 4, 8 ст. 36, ч. 3 ст. 40, ч. 3 ст. 41, ст. ст. 40, 41 КЗпП України та ураховуючи те, що між сторонами виник спір із приводу припинення трудового договору з працівником з підстав, передбачених контрактом - п. 8 ст. 36 КЗпП України, а не у звязку із звільненням працівника з ініціативи власника, або уповноваженого ним органу, норми ч. 3 ст. 40 КЗпП України на ці правовідносини не поширюється. Таку правову позицію висловив Верховний Суд України у справі № 6-156цс12. За таких обставин, приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає за необхідне в частині позовних вимог щодо визнання розпорядження № 13 АГ від 19 квітня 2016 року про звільнення позивача з роботи протиправним, поновлення його на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в позові відмовити. Так як судом відмовлено позивачу у задоволенні вимог щодо визнання розпорядження про його звільнення протиправним, а також враховуючи те, що суду не надано жодних доказів понесення позивачем моральної шкоди з інших підстав, то в частині відшкодування такої шкоди також необхідно відмовити.

Outcome: partial