Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-03 00:00:00

В травні 2017 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача та просив суд: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову суму в розмірі 27 000,00 грн., отриману від позивача за Попереднім договором купівлі-продажу від 22.03.2017 в якості завдатку; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] штраф у розмірі 100% від суми невиконаного зобов'язання - 27 000,00 грн. Позов обґрунтований тим, що 22 березня 2017 року між [PERSON] (покупець) та [PERSON] (продавець) укладено Попередній договір купівлі-продажу, відповідно до умов якого сторони домовились у майбутньому, але не пізніше 15 травня 2017 року, укласти Основний договір купівлі-продажу квартири за адресою: [ADDRESS], загальною площею - 43,5 кв.м., житловою площею - 28,3 кв.м. Відповідно до п. 3 Попереднього договору продаж квартири мав здійснитися за ціною, еквівалентною 31 000 (тридцять одна тисяча) доларів США, з оплатою цієї суми в гривнях за офіційним курсом Національного банку України на день укладення Основного договору. Позивач посилається на те, що у відповідності до вимог ст. 533 ЦК України та п. 8 Попереднього договору, на підтвердження реального наміру укласти Основний договір купівлі-продажу зазначеної вище квартири в узгоджений сторонами термін, позивач передала, а відповідач отримав грошову суму, в якості забезпечувального платежу в рахунок подальшого продажу квартири у розмірі 27 000 (двадцять сум тисяч) грн., що є еквівалентом 1000 (одна тисяча) доларів США за офіційним курсом комерційних банків України на день укладення Попереднього договору від 22.03.2017 року. Позивач також зазначає, що 10.05.2017 року, за 5 днів до граничного терміну для укладення Основного договору купівлі-продажу, вона дізналась, що квартира - предмет Попереднього договору, належить іншій особі [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу квартири №365, номер запису про право власності 19620084 від 24.03.2017 року. Тобто, через два дні після підписання Попереднього договору з позивачем та отримання від останньої завдаток у розмірі 1000 (одна тисяча) доларів США, відповідач уклав Договір купівлі-продажу тієї ж квартири але з іншою особою, про що не попередив позивача. Також зазначає, що того ж дня, 10.05.2017 позивач одразу зателефонувала відповідачеві з вимогою повернути кошти, які [PERSON] передала [PERSON] в якості завдатку за Попереднім договором від 22.03.2017 року, однак у відповідь на свою вимогу отримала відмову. Пункт 10 Попереднього договору передбачає, що невиконання Стороною-1 ([PERSON].) своїх зобов'язань за Договором, в тому числі відмова від продажу квартири, тягне за собою наступні наслідки: повернення Стороні-2 ([PERSON].) грошової суми, отриманої за Договором, а також сплату штрафу Стороні-2, який становить 100% від невиконаного (чи не належно виконаного) зобов'язання, протягом одного тижня з дня вимоги, заявленої в будь-якій формі. У зв'язку з наведеним позивач звернулася до суду із вказаним позовом та просила його задовольнити. Ухвалою судді від 21.06.2017 позовну заяву залишено без руху. 24.07.2017 позивач усунув недоліки позовної заяви. Ухвалою судді від 28 липня 2017 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю, проти заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином у порядку, визначеному ст. 130 ЦПК України. Про причину неявки суд до відома не поставив. Згідно ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, враховуючи думку сторони позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Врахувавши заяву позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно з ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Встановлено, що 22 березня 2017 року між [PERSON] (сторона-2) та [PERSON] (сторона-1) укладено Попередній договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Криворучком В.П. Відповідно до умов вказаного договору сторони домовились у майбутньому, але не пізніше 15 травня 2017 року, укласти Основний договір купівлі-продажу квартири за адресою: [ADDRESS], загальною площею - 43,5 кв.м., житловою площею - 28,3 кв.м. Відповідно до п. 1 Договору сторони зобов'язуються укласти договір купівлі-продажу (далі - Основний договір) квартири [ADDRESS], загальною площею - 43,5 кв.м., житловою площею - 28,3 кв.м. (далі - квартира) на умовах, встановлених цим Договором, але не пізніше 15 (п'ятнадцятого) травня 2017 (дві тисячі сімнадцятого) року. При цьому [PERSON] буде продавцем, а [PERSON] - покупцем. Продовження цього терміну допускається за додатковим погодженням між сторонами, яке має бути викладено у формі додаткового договору. Квартира належить продавцю на підставі Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тоцькою О.В. 20 лютого 2017 року за № 82 та зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 20.02.2017 року, індексний номер витягу: 80759297, номер запису про право власності: 19099981, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 722211180000. Згідно з п. 3 Договору за згодою сторін продаж квартири буде здійснено за ціною, еквівалентною 31 000 (тридцять одна тисяча) доларів США, з оплатою цієї суми в гривнях за офіційним курсом Національного банку України на день укладення Основного договору Відповідно до п. 8 Попереднього договору сторона-2 до підписання цього Договору передала, а сторона-1 отримав грошову суму, як забезпечувальний платіж в рахунок подальшого продажу квартири, у розмірі 27 000 (двадцять сім тисяч) гривень 00 копійок, що є еквівалентом 1000 (одна тисяча) доларів США за офіційним курсом комерційних банків України на день укладення цього Договору. При оформленні Основного договору, сума яка має бути сплачена за Основним договором, буде зменшена на суму переданого за цим Договором забезпечувального платежу. Згідно з ч. 1 ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Судом встановлено, що позивач на підтвердження зобов'язання за Попереднім договором передала відповідачу завдаток в розмірі 27 000,00 грн. Даний факт засвідчений цим же договором. Пунктом 7 Попереднього договору з моменту укладення цього Договору сторона-1 зобов'язується не відчужувати квартиру іншим особам, не надавати її в користування (оренду, найм) та не передавати в іпотеку, не демонтувати сантехнічне, електротехнічне обладнання, вікна, двері, вбудовані меблі, наявні в квартирі на момент її огляду стороною-2. Згідно з ч.1, 2 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановленихст.11 цього Кодексу. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 610 ЦПК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених зобов'язанням. Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Відповідно до ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначенні законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Враховуючи те, що 22.03.2017 року між позивачем та відповідачем був укладений попередній договір, суд приходить до висновку, що вони дійшли згоди щодо істотних умов договору та взяли на себе зобов'язання щодо виконання даного договору. Згідно ст. 571 ЦК України якщо порушення зобов'язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора. Якщо порушення зобов'язання сталося з вини кредитора, він зобов'язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. Сторона, винна у порушенні зобов'язання, має відшкодувати другій стороні збитки в сумі, на яку вони перевищують розмір (вартість) завдатку, якщо інше не встановлено договором. У разі припинення зобов'язання до початку його виконання або внаслідок неможливості його виконання завдаток підлягає поверненню. Згідно п. 10 Попереднього договору невиконання стороною-1 своїх зобов'язань за цим договором, в тому числі відмова від продажу квартири, тягне за собою наступні наслідки: повернення стороні-2 грошової суми, отриманої за цим Договором, а також сплати-штрафу стороні-2, який дорівнює 100% (ста відсоткам) від невиконаного (чи неналежно виконаного) зобов'язання, на протязі одного тижня з дня вимоги, заявленої в будь-якій формі. Позивач зазначає, що 10.05.2017 вона зателефонувала відповідачеві з вимогою повернути кошти, які [PERSON] передала [PERSON] в якості завдатку за Попереднім договором від 22.03.2017 року, однак у відповідь на свою вимогу отримала відмову. За умовами ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 13 ЦПК України обов'язок доказування покладається на сторони у справі. Відповідно до вимог ст. ст. 27, 28, 29, 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. З огляду на викладене, оскільки основний договір купівлі-продажу квартири не був укладений з вини відповідача, а також ним були порушенні умови Попереднього договору та продана квартира іншій особі, суд приходить до висновку, що з [PERSON] згідно вимог ст. 571 ЦК України та п. 10 Попереднього договору, підлягає стягненню на користь позивача завдаток в сумі 27 000,00 грн. та штраф у розмірі 27 000,00 грн. Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, системний аналіз положень чинного законодавства України, враховуючи, що відповідач своїм правом з`явитися в суд і спростувати доводи позивача не скористався, будь-яких доказів, які б відповідали вимогам ст.ст. 76-81 ЦПК України відповідачем не надано і клопотань перед судом про їх витребування не заявлено, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved