Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

В січні 2015р. позивач ПАТ «ПроКредит Банк» звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідачів ТОВ «Фавероль», [PERSON] (далі по тексту - відповідач 1), [PERSON] (далі по тексту - відповідачка 2) про стягнення заборгованості. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 30 листопада 2015р. провадження по справі за позовом ПАТ «ПроКредит Банк» до ТОВ «Фавероль», [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості в частині вимог до відповідача ТОВ «Фавероль» закрито. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 20 січня 2016р. залишено без змін ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 30 листопада 2015р. У ході розгляду справи позивач неодноразово уточнював свої позовні вимоги, остаточно визначившись, просив суд стягнути з відповідача-1 та відповідача-2 як солідарних боржників заборгованість за Договором про надання траншу №1.34265/FW111.74 від 26 грудня 2007р. у розмірі 1303516,58 грн.; заборгованість за Договором про надання траншу №1.38509/FW111.74 від 30 квітня 2008р. у розмірі 382679,15 грн. та заборгованості за Договором про надання траншу №1.39145/FW111.74 від 05 червня 2008р. у розмірі 65367,08 грн., а також судові витрати. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 26 березня 2004р. між ПАТ «ПроКредит Банк» та ТОВ «Фавероль» було укладено Рамкову угоду №18304 (далі по тексту - договір кредиту), крім того, 29 жовтня 2007р. між позивачем та ТОВ «Фавероль» було укладено Договір про внесення змін та доповнень №1 та 30 квітня 2008р. Договір про внесення змін та доповнень №2 до договору, відповідно до умов яких позивач здійснив кредитування ТОВ «Фавероль» на підставі наступних кредитних договорів. Між позивачем та ТОВ «Фавероль» було укладено Договір про надання траншу 1.34265/1830-ДТ 2 від 26 грудня 2007р. (далі по тексту - кредитний договір 1), відповідно до якого позивачем будо надано ТОВ «Фавероль» кредит у розмірі 50000 Євро з процентною ставкою 15% річних строком на 96 місяців. Крім того, між позивачем та ТОВ «Фавероль» було укладено Договір про надання траншу 1.38509/1830 від 30 квітня 2008р. (далі по тексту - кредитний договір 2), відповідно до якого позивачем було надано ТОВ «Фавероль» кредит у розмірі 22500 Євро з процентною ставкою 15% річних строком на 90 місяців. Також між позивачем та ТОВ «Фавероль» було укладено Договір про надання траншу 1.39145/1830 від 05 червня 2008р. (далі по тексту - кредитний договір 3), відповідно до якого позивачем було надано ТОВ «Фавероль» кредит у розмірі 10000 Євро з процентною ставкою 15% річних строком на 89 місяців. 20 травня 2008р. для забезпечення виконання зобов'язань за кредитними договорами 1-3 між позивачем та відповідачем 1 було укладено договір поруки №1830 ДП-3 (далі по тексту - договір поруки 1), відповідно до якого поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов'язання перед банком відповідати по борговим зобов'язанням позичальника, які виникають з умов договору кредиту з усіма діючими та такими, що можуть бути внесені у майбутньому змінами та доповненнями до неї. 30 квітня 2008 року для забезпечення виконання зобов'язань за кредитними договорами 1-3 між позивачем та відповідачкою 2 було укладено договір поруки №1830 ДП-4 (далі по тексту - договір поруки 2), відповідно до якого поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов'язання перед банком відповідати по борговим зобов'язанням позичальника, які виникають з умов договору кредиту з усіма діючими та такими, що можуть бути внесені у майбутньому змінами та доповненнями до неї. Однак, ТОВ «Фавероль» свої обов'язки за кредитними договорами 1-3 не виконує належним чином, щомісячні платежі за договорами і в термін, встановлений ними, не здійснюються, заборгованість не повертається. Так, станом на 11 березня 2015р. заборгованість за кредитним договором 1 складається з боргу по тілу кредиту у розмірі 816397,15 грн.; боргу по відсотках за графіком у розмірі 19058,43 грн., боргу по відсотках за неправомірне користування кредитом у розмірі 17095,44 грн та пені у розмірі 450965,57 грн., а всього заборгованість по кредитному договору 1 становить 1303516,58 грн. Заборгованість за кредитним договором 2 складається з боргу по тілу кредиту у розмірі 243803,34 грн.; боргу по відсотках за графіком у розмірі 2967,85 грн., боргу по відсотках за неправомірне користування кредитом у розмірі 5152,50 грн. та пені у розмірі 130755,46 грн., а всього заборгованість по кредитному договору 2 становить 382679,15 грн. Заборгованість за кредитним договором 3 складається з боргу по тілу кредиту у розмірі 39386,09 грн.; боргу по відсотках за графіком у розмірі 268,86 грн., боргу по відсотках за неправомірне користування кредитом у розмірі 1013,36 грн та пені у розмірі 24698,77 грн., а всього заборгованість по кредитному договору 3 становить 65367,08 грн. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідачі 1 про час і місце судового розгляду оповіщався у встановленому законом порядку, у судові засідання не з'являвся, про поважність причин неявки суд не повідомив та не просив розглядати справу у його відсутність, своїх представників до суду не направив, заперечення проти позову не подавав. Представник відповідача 2, який також являється представником третьої особи, у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував частково. У своїх запереченнях зазначив, що позовні вимоги виходять за межі позовної давності та просив суд при вирішенні даного спору застосувати строк позовної давності до позовних вимог щодо сплати основного боргу, відсотків та пені. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, 26 березня 2004р. між ПАТ «ПроКредит Банк» та ТОВ «Фавероль» було укладено договір кредиту, крім того, 29 жовтня 2007р. між позивачем та ТОВ «Фавероль» було укладено Додаткову угоду №1 про внесення змін до договору кредиту. 30 квітня 2008р. між позивачем та ТОВ «Фавероль» було укладено Договір №2 про внесення змін та доповнень до договору кредиту, відповідно до умов якої позивач здійснив кредитування ТОВ «Фавероль» на підставі наступних кредитних договорів. Між позивачем та ТОВ «Фавероль» було укладено кредитний договір 1, відповідно до якого позивачем будо надано ТОВ «Фавероль» кредит у розмірі 50000 Євро з процентною ставкою 15% річних строком на 96 місяців. 30 квітня 2008р. між позивачем та ТОВ «Фавероль» було укладено кредитний договір 2, відповідно до якого позивачем було надано ТОВ «Фавероль» кредит у розмірі 22500 Євро з процентною ставкою 15% річних строком на 90 місяців. Також 05 травня 2008р. між позивачем та ТОВ «Фавероль» було укладено кредитний договір 3, відповідно до якого позивачем було надано ТОВ «Фавероль» кредит у розмірі 10000 Євро з процентною ставкою 15% річних строком на 89 місяців. Крім того, між позивачем та ТОВ «Фавероль» укладались договори про внесення змін до кредитних договорів 1-3, відповідно до яких змінювався строк користування кредитом та процентна ставка по кредиту. 20 травня 2007р. для забезпечення виконання зобов'язань за кредитними договорами 1-3 між позивачем та відповідачем 1 було укладено договір поруки 1, відповідно до якого поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов'язання перед банком відповідати по борговим зобов'язанням позичальника, які виникають з умов договору кредиту з усіма діючими та такими, що можуть бути внесені у майбутньому змінами та доповненнями до неї. 30 квітня 2008р. для забезпечення виконання зобов'язань за кредитними договорами 1-3 між позивачем та відповідачкою 2 було укладено договір поруки 2, відповідно до якого поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов'язання перед банком відповідати по борговим зобов'язанням позичальника, які виникають з умов договору кредиту з усіма діючими та такими, що можуть бути внесені у майбутньому змінами та доповненнями до неї. Відповідно до п. 2.1 договорів поруки 1-2 сторони погодили, що поручитель поручається перед кредитором за виконання усіх зобов'язань позичальника у їх повному обсязі як солідарний із позичальником боржник. У відповідності з ч.ч. 2, 3 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до п. 7.1 Договору №2 про внесення змін та доповнень до договору кредиту погашення грошових зобов'язань здійснюється у строк, порядку, черговості та розмірі, встановлені Угодою та кредитними договорами, шляхом зарахування коштів на визначений Кредитором рахунок. Як вбачається з п. 10.2 вказаного договору, при порушені встановлених цим Договором строків погашення грошових зобов'язань Позичальник сплачує Кредитору штрафну пеню у розмірі 0,5 % від суми непогашеної заборгованості, але не менше ніж 15 гривень у еквіваленті валюти кредиту за кожний календарний день прострочення, включаючи день повного погашення заборгованості. Згідно п. 8.2 Договору №2 про внесення змін та доповнень до договору кредиту кредитор вправі вимагати дострокового погашення кредиту у наступних випадках (п.п. 8.2.1-8.2.6): прострочення погашення грошових зобов'язань тривалістю більш ніж 3 банківські дні; наявності обставин вказаних п.п. 3.3.1-3.3.5 та/або порушення вимог п. 5.4, 9.2 Угоди; невиконання чи неналежне виконання у встановлений Кредитором строк вимоги Кредитора про приведення фінансового стану Позичальника чи стану забезпечення до вимог кредитора, усунення порушень Договорів; перевищення залишком кредиту встановлених лімітів суми кредиту внаслідок зменшення розмірів лімітів, курсових коливань чи інших обставин. У даному випадку достроковому погашенню підлягає сума перевищення ліміту; набуття Кредитором чи іншими особами права звернення стягнення на майно, що є предметом забезпечення; інших випадках, встановлених законодавством та/або Договорами. Відповідно до п. 8.6 зазначеного договору у разі існування заборгованості Позичальника тривалістю понад 30 календарних днів, Позичальник зобов'язаний здійснити повне дострокове погашення кредиту, виданого на підставі Кредитного договору, по якому існує прострочення не пізніше ніж через 3 банківські дні з моменту настання тридцятого дня прострочення незалежно від того, чи Кредитор пред'явив йому вимогу, якщо інше не буде погоджено Кредитором. При цьому Кредитор вправі самостійно та без повідомлення Позичальника приймати рішення про збільшення строку прострочення, необхідного для такого дострокового погашення чи строку, в який має бути здійснено таке погашення. Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Фавероль» неодноразово направлялась вимога про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, однак, останнє заборгованості не погасило. Так, згідно із розрахунком заборгованості за кредитним договором станом на 06 жовтня 2015 р. заборгованість за кредитним договором 1 складається з боргу по тілу кредиту у розмірі 816397,15 грн.; боргу по відсотках за графіком у розмірі 19058,43 грн., боргу по відсотках за неправомірне користування кредитом у розмірі 17095,44 грн та пені у розмірі 450965,57 грн., а всього заборгованість по кредитному договору 1 становить 1303516,58 грн. Заборгованість за кредитним договором 2 складається з боргу по тілу кредиту у розмірі 243803,34 грн.; боргу по відсотках за графіком у розмірі 2967,85 грн., боргу по відсотках за неправомірне користування кредитом у розмірі 5152,50 грн та пені у розмірі 130755,46 грн., а всього заборгованість по кредитному договору 2 становить 382679,15 грн. Заборгованість за кредитним договором 3 складається з боргу по тілу кредиту у розмірі 39386,09 грн.; боргу по відсотках за графіком у розмірі 268,86 грн., боргу по відсотках за неправомірне користування кредитом у розмірі 1013,36 грн та пені у розмірі 24698,77 грн., а всього заборгованість по Кредитному договору 3 становить 65367,08 грн. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. У відповідності з ч.ч. 1, 2 ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Відповідно до п. 4.5 договору кредиту дана угода набуває чинності з моменту її підписання Сторонами при умові наявності відтиску круглої печатки Кредитора і діє до повного виконання Сторонами своїх зобов'язань за даною Угодою та договорів про надання траншу. Згідно п. 4.5 договорів поруки 1-2 до усіх вимог, що випливають з Договору, встановлюється позовна давність у 5 років, включаючи вимоги, щодо яких законодавством встановлена спеціальна чи обмежена позовна давність. Як зазначалося вище, сторони встановили як строк дії договору - до моменту виконання сторонами в повному обсязі взятих на себе зобов'язань, так і строки виконання зобов'язань із періодичним погашенням платежів. Таким чином, графіки платежів, які є складовими частинами договорів, погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено днями. Отже, поряд зі встановленням строку дії договору сторони встановили і строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору. Разом з тим, відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Згідно до ч.ч. 1, 3 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку; після переривання перебіг позовної давності починається заново. Як вбачається з матеріалів справи, після отримання третьою особою вимог про повне дострокове погашення кредиту за кредитними договорами 1-3 ТОВ «Фавероль» на виконання умов зазначених вище кредитних договорів продовжувало надалі здійснювати періодичні платежі згідно графіків. Таким чином, в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що відповідачі свої зобов'язання за кредитними договорами та договорами поруки не виконують та враховуючи те, що мало місце переривання перебігу позовної давності, суд приходить до висновку, що з відповідачів на користь позивача підлягає солідарному стягненню заборгованість за кредитними договорами 1-3. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3654,0 грн., тобто в розмірі по 1827,0 грн. з кожного.

Outcome: approved