Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-28 00:00:00

В серпні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, посилаючись на те, що 30 січня 2019 року між ним та [PERSON] було укладено договір про надання правових послуг, з метою надання допомоги по відшкодуванню матеріальної та моральної шкоди заподіяної останній, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 09 листопада 2018 року. На виконання умов договору було вчинено ряд дій, шляхом підготовки та подання заяв до Моторно (Транспортного) страхового бюро України, по сприянню щодо здійснення виплат страхових відшкодувань. Проте, в порушення укладеного між сторонами договору, відповідачем 15 квітня 2021 року було надіслано на адресу ТзОВ «Юридична компанія «Відшкодування» заяву про розірвання договору, у зв`язку із чим останнім було направлено лист-розрахунок за надані правові послуги, який відповідачем проігноровано. Оскільки, станом на 11 серпня 2021 року, коштів від [PERSON] за надані правові послуги не надходило та порушено умови договірних зобов`язань, просив суд стягнути з відповідача збитки в сумі 6000 гривень в рахунок фактично наданих послуг, а саме отримання інформації з бази даних страхової компанії про наявність полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та перевірка отриманої інформації на предмет можливості отримання відшкодування - 700 гривень; збір, систематизація документів та укладання договору представником позивача - 1750 гривень; опрацювання матеріалів справи та реєстрація справи у систему «Bitrix» - 1200 гривень, подання заяви та документів до страхової компанії з метою отримання страхового відшкодування - 950 гривень; підготовка та надіслання листа - 850 гривень, введення переговорів та листування із представником страхової компанії - 550 гривень, а також судові витрати по справі. В судове засідання позивач не з`явився, однак направив на адресу суду заяву, в якій позов підтримав та просив задовольнити заявлені вимоги, а справу розглянути за його відсутності. Відповідач в судове засідання також не з`явилася, направивши до суду заяву, в якій позов не визнала та просила в його задоволенні відмовити, посилаючись на те, що вимоги є безпідставними, оскільки домовленості між нею та позивачем щодо відшкодування витрат не було та такі витрати є недоведеними, а її діями будь-якої шкоди в порушення умов договору позивачу не завдано. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що 30 січня 2019 року між ТзОВ «Юридична компанія «Відшкодування» та [PERSON] було укладено договір про надання правових послуг № 2019/01/002245. 15 квітня 2021 року [PERSON] звернулася до позивача із заявою про дострокове розірвання вищевказаного договору з причин неналежної якості надання юридичних послуг. Звертаючись до суду з даним позовом позивач посилається на те, що [PERSON] було порушено п.п. 2.2.4., 2.2.5., 4.2. укладеного договору про надання правових послуг № 2019/01/002245, внаслідок чого ТзОВ «Юридична компанія «Відшкодування» зазнала збитків, завданих порушенням зобов`язання. Відповідно до п.п. 2.2.4., 2.2.5. договору про надання правових послуг № 2019/01/002245, до обов`язків замовника входить: - не вчиняти жодних юридично значимих дій щодо отримання страхового відшкодування та відшкодування завданої внаслідок ДТП шкоди в позасудовому або судовому порядку без попереднього узгодження з виконавцем; - одержати від виконавця письмове погодження на вчинення будь-якої юридично значимої дії, що стосується предмету договору, в тому числі на погодження розміру відшкодування, на укладення мирової угоди, відмови від заявлених вимог частково чи в повному обсязі. Згідно п. 4.2. вказаного договору, договір може бути достроково розірваний замовником протягом 14 днів з дати його укладення. В обґрунтування позову, ТзОВ «Юридична компанія «Відшкодування» надала копію договору про надання правових послуг № 2019/01/002245 від 30 січня 2019 року, заяву [PERSON] про дострокове розірвання вищевказаного договору з причин неналежної якості надання юридичних послуг від 15 квітня 2021 року, вимогу ТзОВ «Юридична компанія «Відшкодування» до [PERSON] від 18 травня 2021 року про відшкодування збитків та оплати фактично виконаної роботи з листом-розрахунком за надані юридичні послуги в загальному розмірі 6000 гривень. Згідно з ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 510 ЦК України, якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї. Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором. Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов`язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред`явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення. При визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання. За змістом ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами, а у відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків. Відповідно до ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Статтею 22 ЦК України під збитками передбачено: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків за порушення договірних зобов`язань, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, збитки, причинний зв`язок між протиправною поведінкою боржника та збитками кредитора, вина боржника. Відсутність хоча б одного із вказаних елементів, що утворюють склад правопорушення, не дає підстави кваліфікувати поведінку боржника як правопорушення та, відповідно, не може бути підставою застосування відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності. За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою і збитками є обов`язковою умовою відповідальності. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдані особі, - наслідком такої протиправної поведінки. Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною збитків, коли вона прямо (безпосередньо) пов`язана зі збитками. Непрямий (опосередкований) зв`язок між протиправною поведінкою і збитками означає лише, що поведінка оцінюється за межами конкретного випадку, і, відповідно, за межами юридично значимого зв`язку. При цьому на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. Натомість вина боржника у порушенні зобов`язання презюмується та не підлягає доведенню кредитором, тобто саме відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків. Порядок надання послуг та розрахунку за такі послуги, визначений зокрема п. 3.1. договору про надання правових послуг № 2019/01/002245 відповідно до якого, замовник зобов`язаний оплатити виконавцю гонорар - грошові кошти в сумі, що еквівалентно 30 % (у тому числі ПДВ) від суми отриманих страхових та інших виплат (страхового відшкодування, коштів на відшкодування моральної та матеріальної шкоди та інших додаткових виплат, отриманих замовником у зв`язку з подією ДТП, у тому числі, отриманого замовником страхового відшкодування в інтересах неповнолітніх та/або непрацездатних осіб), отриманих в результаті надання послуг виконавцем. Гонорар сплачується незалежно від того, чи отримувач такого страхового відшкодування є замовником чи виконавцем, чи третьою особою за дорученням замовника. При цьому комісія банків за перекази коштів сплачується за рахунок замовника. Тобто єдиним погодженим між сторонами грошовим зобов`язанням є оплата виконавцю гонорару - грошових коштів в сумі, яка еквівалентна 30 % (у тому числі ПДВ) від суми отриманих страхових та інших виплат (страхового відшкодування, коштів на відшкодування моральної та матеріальної шкоди та інших додаткових виплат, отриманих замовником у зв`язку з подією ДТП, у тому числі, отриманого замовником страхового відшкодування в інтересах неповнолітніх та/або непрацездатних осіб), отриманих в результаті надання послуг виконавцем. В той же час, в матеріалах справи відсутні будь-які докази забезпечення ТзОВ «Юридична компанія «Відшкодування» щодо отримання [PERSON] страхового відшкодування. Пунктом 3.5. договору про надання правових послуг № 2019/01/002245 визначено, що у випадку якщо виконавцю не вдалося забезпечити отримання замовником страхового відшкодування, то усі понесені витраті у справі покладаються на виконавця, а пунктом 5.1. договору визначено, що сторони звільняються від виконання зобов`язань за цим договором, якщо його невиконання виникло внаслідок недотримання іншою стороною свого обов`язку за договором. Тим самим, сторони не передбачили у договорі відшкодування відповідачем позивачу збитків в рахунок фактично наданих послуг, а саме отримання інформації з бази даних страхової компанії про наявність полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та перевірка отриманої інформації на предмет можливості отримання відшкодування - 700 гривень; збір, систематизація документів та укладання договору представником позивача - 1750 гривень; опрацювання матеріалів справи та реєстрація справи у систему «Bitrix» - 1200 гривень, подання заяви та документів до страхової компанії з метою отримання страхового відшкодування - 950 гривень; підготовка та надіслання листа - 850 гривень, введення переговорів та листування із представником страхової компанії - 550 гривень. Крім цього, а матеріалах справи відсутні допустимі та належні докази на підтвердження понесення позивачем вказаних збитків порушенням відповідачем зобов`язання за договором, із обґрунтуванням їх розміру та відповідних положень договору. Посилання позивача на те, що пунктом 4.1. договору зобов`язано відповідача відшкодувати збитки, завдані порушенням договірних зобов`язань є безпідставним, оскільки пункт 4.1. договору передбачає термін дії договору, який набирає чинності з моменту його підписання та діє до повного його виконання. Таким чином, оцінюючи у сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову ТзОВ «Юридична компанія «Відшкодування» до [PERSON] про відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання по договору про надання правових послуг № 2019/01/002245 від 30 січня 2019 року, слід відмовити за безпідставністю. На підставі ст.ст. 22, 509, 510, 525, 526, 611, 614, 623, 629, 901 ЦК України, суд

Outcome: dismissed