overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

В травні 2017 року до суду звернулась [PERSON], яка просить встановити факт належності їй архівної довідки за №01-17/141 від 04 травня 2017 року, яку видано комунальною установою „Трудовий архів Теплицької районної ради Вінницької області, оскільки в тексті цього документу, який містить інформацію про періоди її роботи в колгоспі «Світанок», КСП «Світанок» с.Орлівка Теплицького району, не вірно зазначено її по батькові, що потрібно для призначення та нарахування пенсії по досягненню пенсійного віку. В судове засідання заявник [PERSON] не зявилась, на адресу суду направила заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутність, заявлені вимоги підтримує. Від заінтересованої особи Гайсинського обєднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника управління. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт належності заявнику архівної довідки за №01-17/141, яку видано 04 травня 2017 року комунальною установою „Трудовий архів про те, що у книгах обліку праці і розрахунків з членами колгоспу «Світанок» і КСП «Світанок» значиться : 1989, 1993 роки [PERSON] [PERSON]., 1990-1992 роки [PERSON] [PERSON]. Відомості, що викладені в архівній довідці, узгоджуються з записами в трудовій книжці колгоспника УКР №2431205, яку було видано 18 січня 1990 року на імя [PERSON], де під №1 міститься запис про те, що її було прийнято на роботу в колгосп «Світанок» з 01 квітня 1989 року, під №2 - запис про те, що її звільнено з роботи 22 вересня 1994 року у звязку з переходом на іншу роботу (а.с.7-8). [PERSON] народилась 23 травня 1959 року в с.Орлівка Теплицького району Вінницької області, що підтверджується паспортом громадянина України АВ 871991(а.с.4). Згідно архівної довідки №03-70 від 14 квітня 2017 року, виданої сектором архівним Теплицької районної державної адміністрації, по ініціативі жителів с.Орлівка та рішенням загальних зборів членів колгоспу «Світанок» с.Орлівка Теплицького району від 14 березня 1989 року на базі бурякорадгоспу Соболівського цукрокомбінату створено колгосп «Світанок»; рішенням загальних зборів членів колгоспу «Світанок» с.Орлівка від 23 листопада 1992 року колгосп «Світанок» реорганізовано в КСП «Світанок»; державним реєстратором Теплицької районної державної адміністрації Вінницької області 11 березня 2005 року та 20 квітня 2007 року відповідно проведено державну реєстрацію припинення юридичних осіб СВК «Орлівський» та СТОВ «Світанок», які були правонаступниками КСП «Світанок» с.Орлівка(а.с.9).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

В травні 2017 року заявник [PERSON] звернувся в суд з заявою про встановлення факту родинних відносин, в якій вказав, що 14 квітня 1967 року помер його батько [PERSON]. У звязку з оформленням пенсії по втраті годувальника виникла необхідність надати відповідній установі документи про батьків для їх перевірки, однак в його свідоцтві про народження батько записаний як [PERSON], а в свідоцтві про смерть [PERSON], тому просить встановити факт родинних відносин, що а саме, що [PERSON], який помер 14 квітня 1967 року, був батьком [PERSON], [INFO]. Представник заявника [PERSON] - [PERSON] заяву підтримує, просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи Чортківського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в судове засідання не зявився. Свідок [PERSON] підтвердив те, що [PERSON], який помер 14 квітня 1967 року, був батьком [PERSON], [INFO]. Вислухавши пояснення представника заявника, свідка, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Заявник [PERSON] помер 03 лютого 1958 року в с. Давидківці Чортківського району Тернопільської області. В свідоцтві про народження його батьки зазначені як [PERSON] та [PERSON], хоча в усіх інших документах батько значиться як [PERSON]. 14 квітня 1967 року [PERSON] помер в с. Давидківці Чортківського району Тернопільської області, про що 15 квітня 1967 року Давидківською сільською радою Чортківського району Тернопільської області складено відповідний актовий запис за №07 і видане свідоцтво про смерть. Згідно довідки №1430, виданої 28 квітня 2017 року Колиндянською сільською радою Чортківського району Тернпільської області, в с. Давидківці по вул. Визволителів №22 Чортківського району Тернопільської області, з 1928 року по день смерті 14 квітня 1967 року проживав і був зареєстрований [PERSON]. Разом з ним проживали і були зареєстровані: дружина [PERSON] з 1952 року, яка проживає по даний час; дочка [PERSON] з 1953 року, яка вибула у 1970 році; дочка [PERSON] з 1955 року, яка вибула у 1960 році; син [PERSON] з 1958 року, який вибув у 1966 році; дочка [PERSON], 1963 року, яка проживає по даний час. Згідно свідоцтва про народження серія ІІ - ЯР №346377, виданого в с. Давидківці Чортківського району Тернопільської області від 27 березня 1959 року, вбачається факт реєстрації народження дитини [PERSON], [INFO], місце народження с. Давидківці Чортківського району Тернопільської області, батьками записано: батько [PERSON], мати [PERSON], про що зроблено відповідний запис за №198 (повторно). Після смерті [PERSON] заявник [PERSON] не може оформити пенсію по втраті годувальника через розбіжність в документах. Співставлення документів вказує на те, що [PERSON], який помер 14 квітня 1967 року, був батьком [PERSON], [INFO]. Враховуючи наведене, суд вважає, що заява підлягає до задоволення, оскільки встановити даний факт в іншому порядку неможливо, що позбавляє заявника оформити спадкові права.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

В травні 2017 року заявник звернулась до суду із вищевказаною заявою. Вказував, що звернувся до Управління пенсійного фонду України в м. Біла Церква Київської області з метою призначення пільгової пенсії, однак його повідомили про те, що в його посвідченні четвертої категорії наявна помилка в прізвищі. Посилаючись на наявність помилки в посвідченні громадянина, який постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю категорії 4 серії В-1 № 743526, оскільки замість «Герасименко» вказано «Герасіменко», просив суд встановити факт належності йому вказаного посвідчення 4 категорії серії В-1 № 743526. В судове засідання заявник не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Представник заінтересованої особи звернувся до суду з письмовими запереченнями, в яких просив заяву [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення залишити без розгляду, оскільки по справі наявний спір про право. В силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено. Відповідно до наявних в матеріалах справи копій паспорта громадянина України серії СК № 755351, свідоцтва про народження серії І-ОК № 294376 від 18.02.2015 року (видане повторно), трудової книжки серії БТ-І № 4909298, ідентифікаційного номеру [NUMBER], довідки щодо зареєстрованого місця проживання КП «ЖЕК № 1» від 20.03.2013 року № 811 та довідки Поправської сільської ради № 399 від 21.03.2013 року, прізвище заявника по справі вказано як «Герасименко». Разом з цим, відповідно до наявної копії посвідченні громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю у 1986-1993 р. (категорія 4) серії В-1 № 743526, виданої Київоблдержадміністрацією 08.06.1993 року, вказано прізвище «Герасіменко». В поданих запереченнях заінтересованою особою вказується про те, що період проживання заявника на території зони посиленого радіоекологічного контролю недостатній для виконання вимог Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народженням цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Встановлення даного юридичного факту необхідно заявнику для оформлення документів для призначення пенсії. Таким чином, наявні в матеріалах справи письмові докази у своїй сукупності свідчать про необхідність задоволення вимоги [PERSON] та встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Доводи письмових заперечень заінтересованої особи щодо наявності спору про право, суд вважає безпідставними, оскільки питання щодо призначення (перерахунку) пенсії заявнику не є предметом розгляду даної справи. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

В травні 2017 року заявниця [PERSON] звернулася до суду з заявою про надання їй права шлюб з [PERSON]. В обґрунтування заяви [PERSON] зазначала, що вона та [PERSON] бажають укласти шлюб, оскільки фактично створили сім'ю та очікують на народження спільної дитини. Проте, через недосягнення заявницею шлюбного віку, вона позбавлена можливості укласти шлюб в органах реєстрації актів цивільного стану, що стало підставою для звернення з даною заявою до суду. В судовому засіданні [PERSON] свою заяву підтримала. Надала пояснення аналогічні викладеним в заяві. Заінтересовані особи - [PERSON],[PERSON], [PERSON] в судовому засіданні проти надання заявниці права на шлюб не заперечували, посилаючись на те, що це буде відповідати її інтересам. Представники заінтересованих осіб - Вознесенського відділу ДРАЦС ГТУЮ в Миколаївській області, Органу опіки та піклування Вознесенської районної державної адміністрації Миколаївської області в судовому засіданні не заперечували проти надання права на шлюб [PERSON] Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у розгляді справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Зокрема ч. 1 ст. 291 ЦК України передбачає, що фізична особа незалежно від віку та стану здоров'я має право на сім'ю. Вказана норма повністю узгоджується з положеннями ч. 1 ст. 4 СК України. Відповідно до ст.ст. 4, 22, 23 СК України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку, який для чоловіка та жінки встановлюється у вісімнадцять років. Проте за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO], не досягла шлюбного віку, але бажає укласти шлюб з [PERSON], [INFO], що є їх спільним волевиявленням. Відповідно до довідки, виданої КУ «Вознесенська центральна районна лікарня» 19.05.2017 року, [PERSON] перебуває на обліку поліклінічного відділення лікарні в зв'язку з вагітністю (а.с. 6). За таких обставин, суд приходить до висновку, що заява є обґрунтованою, оскільки надання права на шлюб відповідає інтересам заявниці, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягає задоволенню згідно ст.23 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

В травні 2017 року заявниця звернулась до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська із заявою про надання права на шлюб, в якій зазначила, що народилась [INFO] року, їй виповнилось повних сімнадцять років. Вона фактично проживає з [PERSON], вони мають взаємні міцні почуття любові та поваги один до одного мають намір зареєструвати шлюб. Такий намір підтримають і батьки обох осіб. Оскільки заявниця не досягла шлюбного віку, просить надати їй право на шлюб, в порядку ч. 2 ст. 23 Сімейного кодексу України. В судове засідання заявниця не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій свої вимоги підтвердила та просила суд задовольнити її заяву. Заінтересована особа - мати заявниці [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій просила суд задовольнити заяву її доньки. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій просив суд задовольнити заяву, підтвердив свій намір щодо укладання шлюбу із заявницею. Враховуючи, що учасники в судове засідання не з'явились, справа розглянута без фіксування судового засідання технічними засобами, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.234 ЦПК України судом у порядку окремого провадження розглядаються справи про надання права на шлюб. В суді встановлено, що [PERSON] та [PERSON] мають бажання створити сім'ю та зареєструвати шлюб в державних органах реєстрації актів цивільного стану, однак перешкодою є те, що заявниця не досягла шлюбного віку. Дана обставина підтверджується повторним свідоцтвом про народження заявниці серії [NUMBER], виданим 23 лютого 2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану Індустріальної районної ради міста Дніпропетровська, актовий запис 125, з якого вбачається, що [PERSON] народилась [INFO] року, тобто на даний час не досягла 18 років (а.с. 4). [PERSON] та [PERSON] виявили взаємне бажання зареєструвати шлюб. [PERSON] досяг шлюбного віку, що підтверджується копією його паспорту (а.с. 5). Мати [PERSON] підтвердила свою згоду на зниження шлюбного віку для доньки, а також на укладання шлюбу з [PERSON] Таким чином суд приходить до висновку, що надання права на шлюб заявниці з [PERSON] відповідає інтересам заявниці, за станом психічного, розумового, морального та соціального розвитку вона може перебувати у шлюбі. Суд також враховує, що заявниця досягла сімнадцятирічного віку і до настання шлюбного віку їй залишається менше 7 місяців. Відповідно до ст. 22 СК України, особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Шлюбний вік для жінки встановлюється у вісімнадцять років. Згідно ч. 2 ст. 23 СК України за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. За таких обставин суд вважає за необхідне надати [PERSON] право на шлюб з [PERSON]. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-22 00:00:00

В травні 2017 року з позовом до суду звернулася [PERSON] в якому просить стягнути з [PERSON] аліменти на свою користь на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини щомісячно, починаючи стягувати від дня пред»явлення позову до суду і до досягнення повноліття дитиною. Через канцелярію суду позивач подала заяву про уточнення позовних вимог згідно яких просить стягнути аліменти з відповідача на свою користь на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини щомісячно. Також надала заяву про розгляд справи без її участі та підтримання позовних вимог. Відповідач в судове засідання не зявився. Надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає у повному обсязі. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Встановлено, що відповідач дійсно є батьком [PERSON] (свідоцтво про народження), а тому повинен утримувати його до досягнення повноліття. Враховуючи вищезазначене з [PERSON] підлягають стягненню аліменти на утримання сина. Суд вважає, що аліменти можуть бути визначеними в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір в розмірі 640 грн. Згідно п.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

В травні 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 12 161 грн. 01 коп. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що між сторонами 26 квітня 2014 року укладено без номерний кредитний договір, відповідно до умов якого, відповідач отримав кредит в сумі 500 грн. зі сплатою 30 % відсотків на рік за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання по поверненню грошових коштів, внаслідок чого станом на 30 квітня 2017 року утворилась заборгованість. В судове засідання представник позивача подав заяву про слухання справи у його відсутності та просить задовольнити позовні вимоги. Відповідач, який повідомлявся про час і місце слухання справи належним чином, в судове засідання не з'явився. У відповідності до ст.169 ч.4 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом об'єктивно встановлено, що 26 квітня 2014 року між ПАТ КБ «Прива-тБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір відповідно до умов якого, відповідач отримав кредит в сумі 500 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання по поверненню грошових коштів, внаслідок чого станом на 30 квітня 2017 року утворилась заборгованість в сумі 12 161 грн. 01 коп. з яких: 469 грн. 94 коп. - заборгованість за кредитом; 7 908 грн. 78 коп. - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 2 700 грн. - пеня; 500 грн. - штраф фіксована частина; 555 грн. 29 коп. - штраф процентна складова. Ці обставини підтверджуються: заявою-анкетою на відкриття рахунку від 26 квітня 2014 року; умовами надання споживчого кредиту фізичним особам; розра-хунком заборгованості по кредиту. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов?язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зо-бов?язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від пози-чальника процентів від суми позики,якщо інше не встановлено договором або за-коном. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ст.526 ЦК України зобов?язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного зако-нодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оцінюючи встановлене суд приходить до висновку, що [PERSON] не ви-конав в повному обсязі взяті на себе зобов'язання по кредитному договору в ре-зультаті чого станом на 30 квітня 2017 року утворилась заборгованість в сумі 12 161 грн. 01 коп., які підлягають стягненню з відповідача в примусовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

В травні 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 12 292 грн. 15 коп. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що між сторонами 21 січня 2015 року укладено без номерний кредитний договір відповідно до умов якого, відповідач отримала кредит в сумі 4 000 грн. зі сплатою відсотків за корис-тування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач не ви-конує взяті на себе зобовязання по поверненню грошових коштів, внаслідок чого станом на 23 квітня 2017 року утворилась заборгованість. В судове засідання представник позивача подав заяву про слухання справи у його відсутності та просить задовольнити позовні вимоги. Відповідач, яка повідомлялась про час і місце слухання справи належним чи-ном, в судове засідання не зявилась. У відповідності до ст.169 ч.4 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що 21 січня 2015 року між ПАТ КБ «Приват-Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір відповідно до умов якого, відповідач отримала кредит в сумі 4 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач не виконує взяті на себе зобовязання по поверненню грошових коштів, внаслідок чого станом на 23 квітня 2017 року утворилась заборгованість в сумі 12 292 грн. 15 коп. з яких: 2 706 грн. 87 коп. заборгованість за кредитом; 1 041 грн. 77 коп. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 7 481 грн. 98 коп. нарахована пеня; 500 грн. штраф фіксована частина; 561 грн. 53 коп. - штраф процентна складова. Ці обставини підтверджуються: заявою-анкетою на відкриття рахунку від 21 січня 2015 року; умовами надання споживчого кредиту фізичним особам; розраху-нком заборгованості по кредиту. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов?язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зо-бов?язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від пози-чальника процентів від суми позики,якщо інше не встановлено договором або за-коном. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ст.526 ЦК України зобов?язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного зако-нодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оцінюючи встановлене суд приходить до висновку, що [PERSON] не виконала в повному обсязі взяті на себе зобовязання по кредитному договору в ре-зультаті чого станом на 23 квітня 2017 року утворилась заборгованість в сумі 12 292 грн. 15 коп., які підлягають стягненню з відповідача в примусовому порядку.

Outcome: approved