Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-21 00:00:00

Державна екологічна інспекція у Сумській області звернулася до суду з позовною заявою, в якій зазначає, що 24.07.2017 року [PERSON] спільно зі своїми працівниками без спеціального дозволу, за допомогою екскаватора знищив боброву дамби. У зв`язку з цим, відносно [PERSON] було складено протокол про адміністративне правопорушення № 009653 від 08.12.2017 року за ст. 87 КпАП України (порушення вимог щодо охорони середовища перебування і шляхів міграції, переселення, акліматизації та схрещування диких тварин). Постановою державного інспектора № 009653 від 11.12.2017 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 87 КпАП України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. В подальшому, рішенням Сумського районного суду Сумської області від 06.04.2018 року дану постанову було скасовано а справу направлено на новий розгляд до державної екологічної інспекції у Сумській області. 07 травня 2018 року державним інспектором з ДНПС Приходько І.О. було ухвалено постанову про закриття справи на підставі ч. 7 ст. 247 КУпАП. Крім того, зазначеним інспектором до зазначеного протоколу про адміністративне правопорушення надано розрахунок розміру відшкодування збитків. А тому зважаючи на те, що [PERSON] внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства шкоду, і дана шкода до цього часу не сплачена, то позивач просив стягнути на користь держави, а саме до спеціального фонду Державного бюджету України - 15000,00 гривень, до спеціального фонду обласного бюджету - 10000,00 гривень та 25000,00 гривень - до спеціального фонду місцевого бюджету Вирівської сільської ради Білопільського району. Представник позивача - Державної екологічної інспекції у Сумській області у судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, у якій позов підтримав у повному обсязі, просив суд розглянути справу за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Дослідивши надані письмові докази, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.11.2017 року [PERSON] порушив вимоги природоохоронного законодавства щодо середовища перебування (проживання) диких тварин, а саме під час збору врожаю кукурудзи у полі № 2 Вирівської бригади Кровненського відділу Підліснівської філії ПрАТ «Райз-Максимко» було знищено частину дамби, яку побудували дикі тварини (бобри), внаслідок чого у меліоративному каналі значно зменшився рівень води, тобто погіршилися умови середовища перебування диких тварин. У зв`язку з цим, державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції у Сумській області Приходько І.О. за порушення вимог природоохоронного законодавства відносно [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення № 009653 від 08.12.2017 року за ст. 87 КпАП України (порушення вимог щодо охорони середовища перебування і шляхів міграції, переселення, акліматизації та схрещування диких тварин) (а.с.10). Постановою державного інспектора № від 11.12.2017 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 87 КпАП України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. В подальшому, рішенням Сумського районного суду Сумської області від 06 квітня 2018 року зазначену постанову було скасовано та направлено на новий розгляд до державної екологічної інспекції у Сумській області (а.с. 12-14). Крім того рішенням Сумського районного суду встановлено, що [PERSON] було порушено вимоги щодо охорони середовища і шляхів міграції, переселення, акліматизації та схрещування диких тварин, що виразилось в руйнуванні дамб (загат), що були збудовані дикими тваринами - бобрами. 07 травня 2018 року постановою інспектором охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції у Сумській області Приходько І.О. була ухвалена постанова, відповідно до якої встановлено, що [PERSON] порушив вимоги природоохоронного законодавства щодо охорони середовища перебування (проживання) диких тварин, а саме під час збору врожаю кукурудзи у полі № 2 Вирівської бригади Кровненського відділу Підліснівської філії ПрАТ «Райз-Максимко» було знищено частину бобрової загати на меліоративному каналі поблизу с. Барило Білопільського району. Але в зв`язку з закінченням строків передбачених ст. 38 КУпАП провадження по справі було закрито на підставі ч. 7 ст. 247 КУпАП. Згідно правової позиції Постанови Верховного суду КГС 16 квітня 2019 року у справі № 927/623/18 вбачається, що у разі відсутності вини особи в скоєнні адміністративного правопорушення провадження у справі підлягає припиненню на підставі пункту 1 частини першої статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення - через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] не оскаржував дану постанову, тобто погодився з нею. До протоколу про адміністративне правопорушення від 08.12.2017 року державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції у Сумській області Приходько І.О. складено розрахунок розміру шкоди, заподіяної [PERSON] внаслідок порушення природоохоронного законодавства, яка склала 50000 грн. (а.с. 11). Статтею 66 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Відповідно до ст. 13 Цивільного кодексу України, при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. За статтею 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частина 2 ст. З Закону України «Про тваринний світ» передбачає, що об`єкти тваринного світу є також нори, хатки, лігва, мурашники, боброві загати та інше житло і споруди тварин, місця токування, линяння, гніздових колоній птахів, постійних чи тимчасових скупчень тварин, нерестовищ, інші території, що є середовищем їх існування та шляхами міграції, підлягають охороні. Частиною 6 ст. 5 Закону України «Про тваринний світ» встановлено, що об`єкти тваринного світу в Україні знаходяться під охороною держави незалежно від права власності на них. Стаття 9 Закону України «Про тваринний світ» встановлено, що під час проведення заходів щодо охорони, раціонального використання і відтворення тваринного світу, а також під час здійснення будь-якої діяльності, яка може вплинути на середовище існування диких тварин та стан тваринного світу, повинно забезпечуватися додержання таких основних вимог і принципів, зокрема, недопустимості погіршення середовища існування, шляхів міграції та умов розмноження диких тварин. Частина 1 ст. 39 Закону України «Про тваринний світ» встановлено, що підприємства, установи, організації і громадяни при здійсненні будь-якої діяльності, що впливає або може вплинути на стан тваринного світу, зобов`язані забезпечувати охорону середовища існування, умов розмноження і шляхів міграції тварин. Стаття 10 Закону України «Про тваринний світ» передбачає, що громадяни відповідно до закону зобов`язані охороняти тваринний світ і середовище перебування диких тварин, використовувати об`єкти тваринного світу відповідно до закону. Частина 1 ст. 40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачає, що використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов`язкових екологічних вимог, зокрема, здійснення заходів щодо запобігання псуванню, забрудненню, виснаженню природних ресурсів, негативному впливу на стан навколишнього природного середовища. Згідно зі ст. 41 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища передбачають відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Статтею 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Відповідно до ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації, як правило, в повному обсязі без застосування норм зниження розміру стягнення та незалежно від збору за забруднення навколишнього природного середовища та погіршення якості природних ресурсів. Частиною 1 ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» встановлено, що порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону. Частина 2 ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» передбачає, що відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу несуть особи, винні зокрема в порушенні встановлених законодавством вимог щодо охорони середовища існування, умов розмноження і шляхів міграції тварин, самовільному випалюванні сухої рослинності або її залишків, невжитті заходів щодо запобігання загибелі тварин, погіршенню середовища їх існування та ліквідації негативного впливу на тваринний світ. Частиною 3 ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» встановлено, що підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного світу, а також за знищення чи погіршення середовища їх існування встановлюється Кабінетом Міністрів України. Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України № 301/222 від 19.06.2017, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 842/30710 затверджені Такси для обчислення розміру відшкодування збитків, завданих унаслідок порушення законодавства в галузі мисливського господарства та полювання (крім видів, занесених до Червоної книги України) (далі-Наказ). Пунктом 7 ч. 3 ст. 29 Бюджетного кодексу України передбачено, що джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України в частині доходів є 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності. Пунктом 4 ч. 1 ст. 69 Бюджетного кодексу України передбачено, що до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до сільських, селищних, міських бюджетів, бюджетів об`єднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територій громад - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків. Головне управління Державної казначейської служби України в Сумській області листом від 20.07.2018 № 05-6/930/-5882 повідомила позивача про наявні відкриті реквізити рахунків для зарахування надходжень до бюджету по коду бюджетної класифікації - 24062100 (грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності) в тому числі реквізити рахунку по коду бюджетної класифікації - 24062100 для Вирівської сільської ради Білопільського району Сумської області. Несплата [PERSON] шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, призводить до ненадходження до бюджету коштів, необхідних для забезпечення функцій Держави, визначених Конституцією України, та відповідно завдає шкоди інтересам держави. За таких підстав позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Вирішуючи спір, суд, відповідно до ст. 141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору у сумі 1762,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 397 від 26.09.2018 року. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved