Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-14 00:00:00

В червні 2016 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування обґрунтовуючи який зазначило, що відповідач [PERSON] 20.07.2013р. о 05 год. 30 хв. рухаючись по а/д Харцизьк-Макіївка та керуючи транспортним засобом ДЕО Ланос, д/н [NUMBER], не вибрав безпечну дистанцію, в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом КИА Серато, д/н [NUMBER], що призвело до пошкодження транспортних засобів. Постановою Гірницького районного суду м. Макіївки Донецької області від 10.09.2013р. [PERSON] визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. В результаті зазначеної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] був пошкоджений, а власнику завдано матеріальну шкоду у розмірі 21\~604 грн. 74 коп. У звязку з тим, що на момент ДТП [PERSON] не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, власник пошкодженого автомобілю звернувся з відповідною заявою до МТСБУ і останнє 19.12.2013р. здійснило [PERSON] виплату страхового відшкодування у розмірі 21 604 грн. 74 коп. Враховуючи викладене позивач просив суд стягнути на його користь з [PERSON] кошти в розмірі виплаченого [PERSON] страхового відшкодування у сумі 21 604 грн. 74 коп., а також витрати на правову допомогу 2\~000 грн. 00 коп., витрати на проведення дослідження КТЗ та збір документів 400 грн. 00 коп. та судовий збір 1\~378 грн. 00 коп. В судове засідання представник позивача не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав суду заяву у якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розглядати справу без його участі., проти винесення заочного рішення по справі не заперечував. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у порядку ч.9 ст.74 ЦПК України через оголошення, так як його зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження або місце роботи невідоме у звязку з тим, що на території Донецької та Луганської областей проводиться антитерористична операція та відділи адресно-довідкової роботи та більшість територіальних підрозділів ДМС в цих областях не працюють, тобто перевірити місце проживання осіб на зазначених територіях неможливо, що підтверджується відповіддю ДМС України №24483 від 13.11.2014р. на лист Краматорського міського суду Донецької області від 14.10.2014р., про причини неявки суду не повідомив, у зв'язку з чим зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши наявні у матеріалах справи докази суд прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що 10.09.2013 року постановою Гірницького районного суду м. Макіївки Донецької області [PERSON] визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. (а.с. 5) Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Так, відповідно до встановлених судом при розгляді справи про адміністративне правопорушення обставин, [PERSON] 20.07.2013р. о 05 год. 30 хв. рухаючись по а/д Харцизьк-Макіївка та керуючи транспортним засобом ДЕО Ланос, д/н [NUMBER], не вибрав безпечну дистанцію, в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом КИА Серато, д/н [NUMBER], що призвело до пошкодження транспортних засобів. Згідно полісу обовязкового страхування цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована не була. Висновком автотоварознавчого дослідження спеціаліста №1277/13-10 від 08.10.2013р. визначено розмір матеріальної шкоди, яка завдана власнику автомобіля КИА Серато, д/н АН 5696НМ, який на момент дослідження становив 21 604 грн. 74 коп. (а.с. 16-33) Статтею 39 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об'єднанням страховиків, які здійснюють обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених зазначеним Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Пунктом 9.2 ст.9 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено обов'язковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілих, який становить 50 000,00 гривень на одного потерпілого. Приписами ст.22 зазначеного Закону встановлено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Статтею 29 того ж Закону передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. З матеріалів справи випливає, що 10.10.2013р. [PERSON] звернувся до МТСБУ з заявою про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП, яка мала місце 20.07.2013р., у сумі 21 604 грн. 74 коп. (а.с. 34) 19.12.2013р. МТСБУ було видано наказ №4834 про відшкодування [PERSON] шкоди з фонду захисту потерпілих у сумі 21 604 грн. 74 коп. (а.с.35), того ж дня зазначена сума була виплачена МТСБУ [PERSON], що підтверджується платіжним дорученням №1/21363 від 19.12.2013р. (а.с.36) Окрім того, 03.02.2014р. МТСБУ було сплачено 400 грн. 00 коп. в рахунок оплати послуг аварійного комісару (платіжне доручення №545 від 03.02.2014р.). (а.с.14) Відповідно до п.38.2.1 Закону МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом (ст.1191 ЦК України). Станом на 15.07.2016р. [PERSON] добровільно не здійснив виплату страхового відшкодування [PERSON] на користь МТСБУ. Таким чином, відповідач є тією особою, з якої за зворотною вимогою позивача (в порядку регресу) може бути відшкодоване виплачене позивачем страхове відшкодування. Отже, суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь МТСБУ підлягає стягненню 21 604 грн. 74 коп. в рахунок відшкодування витрат по сплаті страхового відшкодування [PERSON] та 400 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування витрат по оплаті послуг аварійного комісара. Щодо позовних вимог у частині стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 2\~000 грн. 00 коп. суд зазначає наступне. Відповідно до ст.84 ЦПК України витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Приписами ст. 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Позивачем не надано суду жодного доказу на підтвердження того, що МТСБУ понесло витрати на правову допомогу. Відтак, витрати позивача по оплаті правової допомоги не підлягають стягненню з [PERSON] Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З матеріалів справи вбачається, що позивачем понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1\~378 грн. 00 коп. (а.с.45), з огляду на що на користь позивача з відповідача підлягають стягненню 1\~378 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування судових витрат. Враховуючи викладене,

Outcome: partial