Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

В червні 2015 р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором позики в розмірі 3 149 грн. 00 коп., мотивуючи тим, що 12.09.2014 року між позивачем та відповідачем був укладений письмовий договір позики № 0027-10/, відповідно до якого позивач надав, а відповідач отримав кредит на соціальні потреби в розмірі 300 гривень. Відповідач зобов'язаний був повернути позику відповідно до п.1.3 Договору та відсотки відповідно до п.1.4 за користування кредитом. Однак цього зроблено не було в наслідок чого станом на 02 квітня 2015 року виникла заборгованість в розмірі 3149 грн., з яких: 300 грн.-тіло кредиту, 30 грн.- відсотки за користування кредитом з 1-м рівнем ризику, 2820 грн - відсотки за користування кредитом з 30м рівнем ризику. У судовому засіданні представник позивача не з'явився, надав письмову заяву в якій зазначив, що справу просить розглянути без його присутності, підтримує позовні вимоги в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день, місце та час розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч. 4 ст. 169 та ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, з ухваленням заочного рішення. Суд, дослідивши письмові докази, оцінивши їх у сукупності, приходить до таких висновків. Відповідно до частини 1 статті 207, частини 1 статті 1047 ЦК України укладений договір позики грошових коштів між Позивачем та Відповідачем, є письмовим правочином. У відповідності до ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. У відповідності до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Судом встановлено, що 12 вересня 2014 року між ТОВ «Фінансова компанія «Фінком Кредит» та [PERSON] був укладений письмовий договір позики №0027-10/2014, предметом якого було передання у власність боржнику грошових коштів в розмірі 300 грн. 00 коп. (шістсот грн. 00 коп.) на умовах платності та строковості (а.с.5). У відповідності до умов позики, що зазначено в договорі кредиту Відповідач взяла кредит на соціальні потреби. Відповідно до п. 1.3 Кредитного договору Відповідач зобов'язана повернути всю суму отриманих кредитних коштів а також відповідно до п. 1.4 цього договору відсотки за користуванням кредитом. Однак цього зроблено не було в наслідок чого, станом на 11 червня 2015 року виникла заборгованість в розмірі 3149 грн. 00 коп. (три тисячі сто сорок дев'ять грн.00 коп.) з яких: 300 грн.00 коп. - тіло кредиту; 30грн. 00 коп. - відсотки за користування кредитом з 1-м рівнем ризику; 2820 грн. 00 коп. - відсотки за користування кредитом з 3-м рівнем ризику. Наданий розмір заборгованості підтверджений розрахунком позивача, який відповідає вимогам закону та умовам договору. Відповідач відмовляється виконати належним чином свої грошові зобов'язання передбачені договором щодо повернення позики, ігнорує заяви Позивача щодо повернення суми позики, при особистих зустрічах за участі свідків відмовляється виконувати умови позики та взяті на себе зобов'язання та всіма можливими способами ухиляється від виконання зобов'язань щодо повернення позики і до теперішнього часу не виконав свій обов'язок, порушивши строки повернення суми коштів. При таких обставинах, з підстав передбачених ст. 1048 ЦК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути проценти за користування позикою протягом всього терміну дії договору до моменту звернення до суду з цим позовом. Враховуючи те, що відповідач не виконав умов кредитного договору, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, а тому позов про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 3149 грн. 00 коп. задовольняється у повному обсязі. Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідачки на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Фінком Кредит» підлягають витрати по оплаті судового збору у розмірі 244 грн. 00 коп. Враховуючи зазначене та

Outcome: approved