Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

В червні 2016 року до [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, яким просить скасувати арешт на майно про заборону на відчуження якого зареєстровано [PERSON] міською державною нотаріальною конторою в Єдиному реєстрі заборон відчуження за №62158 від 13 липня 2004 року; скасувати арешт на майно про заборону на відчуження якого зареєстровано [PERSON] районною державною нотаріальною конторою в Єдиному реєстрі заборон відчуження за №71321 від 20 липня 2004 року; виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна записи за №62158 від 13 липня 2004 року та за №71321 від 20 липня 2004 року. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що в 1996 році позивач разом сімєю приватизували нерухоме майно квартиру [ADDRESS]. В травні 2016 року позивач вирішила обміняти квартиру. З витягів з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна, які вона отримала у [PERSON] міській державній нотаріальній конторі та [PERSON] районній державній нотаріальній конторі, позивачу стало відомо про арешт її майна, який було накладено на підставі ухвали Бориспільського міського суду Київської області. Позивач звернулась до Київського обласного державного нотаріального архіву, де отримала відповідь та копію листа Бориспільського міського суду від 19 серпня 1997 року, відповідно до якого на підставі рішення [PERSON] ДПА від 12 березня 1997 року про стягнення з [PERSON] суми боргу 30248 гривень 23 копійок зобовязано нотаріальні контори м. Бориспіль припинити операції про перереєстрації майна. Після цього позивач звернулась до [PERSON] ОДПІ ГУ ДФС України в Київській області і отримала відповідь про відсутність заборгованості зі сплати будь-яких податків, зборів та інших платежів. Позивач вважає, що на даний час на належне їй майно безпідставно існує накладення арешту та заборона його відчуження, а тому порушуються її права щодо розпорядження своєю приватною власністю. У звязку з цим, позивач змушена звернутися до суду із позовом про зняття арешту з майна. Представники позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги повністю підтримав та просив задовольнити позов. Представник відповідача [PERSON] міської державної нотаріальної контори у судове засідання не зявився. Завідувач [PERSON] міської державної нотаріальної контори [PERSON] направила на адресу суду лист, яким просила розглянути справу без присутності представника [PERSON] міської державної нотаріальної контори та при вирішенні справи покладається на розсуд суду. Представник відповідача [PERSON] районної нотаріальної контори у судове засідання не зявився. Завідувач [PERSON] районної державної нотаріальної контори [PERSON] також направила до суду лист з проханням слухати справу у відсутності їхнього представника та при вирішенні спору поклалась на розсуд суду. Представник відповідача [PERSON] обєднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС України в Київській області у судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв чи клопотань до суду не направив. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] надали до суду заяви, якими просили розглянути справу за їхньої відсутності та не заперечували проти задоволення позову. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло №243 від 25 жовтня 1996 року, виданого Держплемзавод «Олександрівка» (а.с.24). З суті позовної заяви та матеріалів справи вбачається, що в травні 2016 року позивач вирішила обміняти квартиру. У [PERSON] міській нотаріальній конторі [PERSON] отримала витяг №58575835 від 05 травня 2016 року, відповідно до якого встановлено, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна містяться записи №62158 від 13 липня 2004 року про накладення [PERSON] міською нотаріальною конторою арешту на майно позивача та №71321 від 20 липня 2004 року про накладення [PERSON] районною нотаріальною конторою заборони відчуження майна позивача (а.с.4-5). На звернення позивача, 18 травня 2016 року Київський обласний державний нотаріальний архів надав [PERSON] копію ухвали Бориспільського міського суду від 19 серпня 1997 року, відповідно до якого на підставі рішення [PERSON] ДПА від 12 березня 1997 року про стягнення з [PERSON] суми боргу 30248 гривень 23 копійки було зобовязано нотаріальні контори м. Бориспіль припинити операції про перереєстрації майна (а.с.6,7). З довідки [PERSON] ОДПІ ГУ ДФС у Київській області №2150/10/10-28-25-36-40 від 24 травня 2016 року встановлено, що станом на 24 травня 2016 року у платника податків [PERSON] немає заборгованості із сплати податків, зборів, платежів (а.с.8). Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. За змістом ч.1 та ч.2 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. У відповідності до ч.1 ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права розпоряджання своїм майном. Згідно з ч.1 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до ч.ч.3-5 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» з майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. У разі наявності письмового висновку експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв'язку із значним ступенем його зносу, пошкодженням або в разі якщо витрати, пов'язані із зверненням на таке майно стягнення, перевищують грошову суму, за яку воно може бути реалізовано, арешт з майна боржника може бути знято за постановою державного виконавця, що затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копії постанови державного виконавця про зняття арешту з майна надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. За вказаних обставин, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved