Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

В січні 2015 р. позивачка [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Київ» про стягнення банківського вкладу та процентів. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 14 липня 2014 р. між нею та Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний банк «Київ» (далі - ПАТ «АКБ «Київ») було укладено договір № 167453 про банківський строковий депозитний вклад, відповідно до умов якого позивачкою було внесено грошові кошти в сумі 15245,42 доларів США у тимчасове строкове користування на строк по 16.09.2014р. з виплатою процентів за його користування в розмірі 6% річних. Також 19 грудня 2013 року між нею та ПАТ «АКБ «Київ» було укладено договір № 151499 про банківський строковий вклад «Пенсійний», відповідно до умов якого вона передала банку 47745,81 грн. із строком повернення 24 грудня 2014 року, із виплатою процентів 18,50% річних. Згодом по закінченні дії договору вона звернулась до банку про повернення сум депозитів разом із нарахованими процентами, однак їй у видачі суми депозиту було відмовлено. Такі дії банку вплинули на її стан здоров'я. Через нервове потрясіння вона потрапила до лікарні з інфарктом, і не має коштів на лікування. Вважає, що відповідач порушує її права як вкладника на отримання всієї суми вкладів разом із нарахованими процентами, а тому вимушена звернутись до суду з заявою про поновлення своїх прав. Просила суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість за строковим договором банківського вкладу № 167453 в загальному розмірі 16644 долари США 49 центів, з яких: основна сума депозиту 15245,42 доларів США, сума неповернутих процентів 914,70 доларів США, три проценти річних 4184,79 доларів США; за договором № 151499 заборгованість в загальному розмірі 56578,63 грн., з яких: основна сума депозиту 47745,81 грн., не сплачені відсотки 832,82 грн.; заподіяну моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн. та судові витрати у справі. Позивачка позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити з підстав зазначених у позові. Відповідач ПАТ «АКБ «Київ» про час і місце судового розгляду оповіщалася у встановленому законом порядку, у судове засідання не з'явився, про поважність причин неявки суду не повідомив та не просив розглядати справу у його відсутність, свого представника до суду не направив, заперечення проти позову не подав. Оскільки, сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що 19 грудня 2013 року між позивачкою [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний банк «Київ» було укладено договір № 151499 банківського строкового вкладу «Пенсійний» (а.с.13-15) Відповідно до умов договору банківського вкладу позивачкою було внесено на депозит банку грошові кошти в сумі 47745,81 грн. у тимчасове строкове користування на строк по 24 грудня 2014р. з виплатою процентів за його користування в розмірі 18,50% річних. У відповідності з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до п. 3.5 Договору № 151499, при закінченні строку, на який був залучений депозит Банк зобов'язаний повернути Вкладнику суму депозиту та нараховані процентів згідно умов цього договору. Також судом встановлено, що 14 липня 2014 року між позивачкою [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний банк «Київ» було укладено ще один договір № 167453 банківського строкового вкладу «Прибутковий плюс» (а.с.8-11). Відповідно до умов договору банківського вкладу позивачкою було внесено на депозит банку грошові кошти в сумі 15245,42 доларів США у тимчасове строкове користування на строк по 16 вересня 2014р. з виплатою процентів за його користування в розмірі 6% річних. Відповідно до п. 3.4 Договору № 167453, при закінченні строку, на який був залучений депозит Банк зобов'язаний повернути Вкладнику суму депозиту та нараховані процентів згідно умов цього договору. Відповідно до п. 7.1. договорів № 151499 від 19.12.2013р. та № 167453 від 14.07.2014р. у випадку невиконання або неналежного виконання умов цього договору, сторони несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства України. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Судом встановлено, що позивачка зверталася до відповідача з заявою про повернення всієї суми вкладів, однак у поверненні коштів їй було відмовлено. Згідно із положеннями ч.1 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. Відповідно до вимог ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Частиною другою статті 1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім випадків, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Обмеження права клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом (ч.1 ст. 1074 ЦК України). Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Таким чином, у судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що ПАТ «АКБ «Київ» свої зобов'язання за укладеними договорами: № 151499 від 19.12.2013р. та № 167453 від 14.07.2014р не виконав, а тому суд вважає, що заявлені в цій частині позовні вимоги про стягнення суми депозиту та нарахованих процентів підлягаю задоволенню, а саме з відповідача на користь позивача підлягає стягненню: за договором банківського вкладу «Прибутковий плюс» від 14.07.2014 року №167453 грошові кошти по вкладу в розмірі - 15 245 доларів 42 центи США; заборгованість за нарахованими і несплаченими відсотками за період з 14.07.2014 року по 16.09.2014 року в розмірі - 914 долари 70 центів США; три відсотки річних в сумі - 484 долари 79 центів США, а всього в розмірі - 16 644 доларів 91 центів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 10.03.2015 року становить - 381 001 (триста вісімдесят одна тисяча одна) гривня 98 коп.; за договором банківського вкладу «Пенсійний» від 19.12.2013 року №151499 грошові кошти по вкладу в розмірі - 47 745 гривень 81 коп. та заборгованість за нарахованими і несплаченими відсотками за період з 19.12.2013 року по 24.12.2014 року в розмірі - 8 832 гривні 97 коп., а всього в розмірі - 56 578 (п'ятдесят шість тисяч п'ятсот сімдесят вісім) гривень 78 коп. Стосовно вимог позивачки про стягнення моральної шкоди слід зазначити, що умовами договорів та положеннями Закону України «Про банки і банківську діяльність» не передбачено відшкодування моральної шкоди за банківськими вкладами. Крім цього, Верховним Судом України в Узагальненні практики по кредитним правовідносинам за 2009-2010рр. були надані роз'яснення, що положення Глави 82 ЦК України, які врегульовують правила деліктної відповідальності не можуть застосовуватись до правовідносин, що виникли з порушення договірного зобов'язання. У випадку невиконання зобов'язань, в тому числі неповернення банківського вкладу положення ст. 1167 ЦК України (підстави відповідальності за завдану моральну шкоду) не застосовуються. З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку. що вимоги позивачки в цій частині необґрунтовані і до задоволення не підлягають. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 3654 грн. 00 коп. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.

Outcome: partial