Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

В січні 2013 року ПАТ „Дельта Банк звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 001-15101-261007 від 26.10.2007 р. у загальному розмірі 27254,06 грн. (з яких : заборгованість за кредитом 8508,39 грн. ; заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами 5505,95 грн. ; заборгованість за комісіями 13239,72 грн.), мотивуючи свої позовні вимоги невиконанням відповідачем своїх зобовязань за вказаним договором щодо повернення наданого кредиту та внесення плати за користування кредитними коштами у розмірі, строки і на умовах визначених цим договором. Позивач просив розглядати справу без участі його представника, про що зазначив в тексті позовної заяви. Направлені судом судові повістки відповідачу [PERSON] та її представнику [PERSON], за останніми відомими судові адресами їхнього місця проживання, в черговий раз були повернуті судові з помітками пошти про те, що вони не зявляються на пошту для одержання судових повісток за залишеними для них повідомленнями пошти. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти ; за ч.2 цієї статті до відносин за кредитним договором застосовуються вимоги закону за позикою. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з положеннями статей 530,612,625 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Судом установлено, що згідно договору № 001-15101-261007 на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки від 26.10.2007 р. ТОВ «Комерційний банк «Дельта», правонаступником якого є ПАТ „Дельта Банк, відкрило [PERSON] картковий рахунок в національній валюті України та випустило і надало в користування платіжну картку та ПІН-код до картки, а також надало [PERSON] кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної лінії на загальну суму 30000,00 грн., й на день укладання цього договору встановило ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 4000,00 грн., із сплатою процентів за користування кредитною лінією за ставками, які зазначені в Тарифах, з погашенням кредиту та внесенням плати за користування кредитом щомісячними платежами у розмірі, строки і на умовах визначених цим договором. Пунктом 2.1. цього кредитного договору передбачено, що моментом надання банком кредиту є день здійснення операції за допомогою картки або день утримання платежів за умови відсутності на рахунку власних коштів позичальника. Відповідно до анкети позичальника [PERSON] від 26.10.2007 р., строк дії наданої їй позивачем кредитної картки визначено у 12 місяців (а.с.9). Згаданим кредитним договором також передбачено, що держатель картки зобовязаний щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за Овердрафтом, яка виникла за попередній місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом за попередній звітний місць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або Овердрафтом і процентів за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом. Через невиконання відповідачем своїх зобов'язань за цим кредитним договором, станом на 05.11.2012 р. в неї виникла заборгованість за цим договором у загальному розмірі 27254,06 грн. (з яких : заборгованість за кредитом 8508,39 грн. ; заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами 5505,95 грн. ; заборгованість за комісіями 13239,72 грн.). Згідно із ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору. Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у заінтересованої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку. Пункт 1.5. кредитного договору № 001-15101-261007 від 26.10.2007 р. передбачає, що кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом 364 календарних днів. Кожна наступна кредитна лінія надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених сторонами у цьому договорі, та не потребує підписання додаткових угод до цього договору. Згідно з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 19 березня 2014 року (справа № 6-14цс14), відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі, погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Як вбачається з наданого банком суду розрахунку, останній платіж [PERSON] здійснено в серпні 2009 року в сумі 456,28 грн. (а.с.14). З огляду на наведене та враховуючи, що строк виданої позивачем відповідачу в межах кредитного договору № 001-15101-261007 від 26.10.2007 р. картки сплив 26.10.2008 року, а позивач звернувся до суду з даним позовом лише 08.01.2013 року, тому суд доходить висновку, що позивач пропустив строк звернення до суду з цим позовом. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed