Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

В червні 2016 року Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення з Відповідача аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Обґрунтовуючи свої вимоги Позивач посилається на те, що з 13 листопада 2013 року перебувала з Відповідачем у зареєстрованому шлюбі, проте з 2014 року сторони не проживають однією сім'єю. Від зазначеного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що син проживає разом з нею, проте батько дитини будь-якої участі в духовному, фізичному розвитку дитини з 2014 року не бере, матеріальну допомогу не надає, тому вона була змушена звернутись до суду. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні зазначив, що офіційно не працює, проте проти задоволення позову не заперечує. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що 13 листопада 2013 року між сторонами зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 13 листопада 2013 року, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві (а.с.9). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження дитини (а.с.10). В судовому засіданні встановлено, що дитина проживає разом з Позивачем. Окрім цього, в судовому засіданні встановлено, що рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 21.07.2016 року шлюб між Позивачем та Відповідачем розірвано. Згідно з ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Безспірно встановлено, що між сторонами не досягнуто домовленості щодо розміру аліментів, які підлягають сплаті Відповідачем на утримання сина. Відповідно до ст. ст.182, 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом, та не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З огляду на те, що Відповідач зобов'язаний утримувати сина до досягнення ним повноліття, створювати необхідні умови для його розвитку та життя нарівні з Позивачем, враховуючи визнання ним позовної вимоги про стягнення аліментів, суд вважає за доцільне призначити аліменти на утримання їх неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не меншому ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 30 червня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням задоволення позову, стягненню з відповідача на користь держави також підлягає судовий збір в сумі 551,20 гривень. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved