Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

В січні 2015 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Посилалась на те, що 17 грудня 2010 року між нею та відповідачем [PERSON] укладено договір позики, згідно умов якого вона передала відповідачу гроші в сумі 15000 доларів США, про що він також написав розписку, а відповідач зобов'язався повернути кошти не пізніше 17 січня 2012 року. Починаючи з лютого 2012 року, вона постійно в усній формі вимагала повернення грошей, неодноразово їздила в м. Дніпропетровськ за місцем проживання [PERSON], однак відповідач ухиляється від зустрічей та спілкування, до даного часу борг не повернув. Згідно ст.610 ЦК України несплата боржником суми боргу вважається порушенням зобов'язання. У цьому разі відповідно до ст.1050 ч.1 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу, тобто сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. На даний час сума боргу складає суму 15000 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ (1 долар США = 15,768865 грн.) еквівалентно 236533 грн. Згідно розрахунку інфляційні втрати за договором позики з 17 січня 2012 року становлять суму 51327 грн. 66 коп., тобто (236533 грн. х 121,7% - 236533 грн. = 51327 грн. 66 коп.) Згідно розрахунку 3% річних від простроченої суми з 17 січня 2012 року становлять суму 21287 грн. 97 коп., тобто (236533 грн. х 3% річних х 3 роки = 21287 грн. 97 коп.). Просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь борг за договором позики від 17 грудня 2010 року в сумі 15000 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ еквівалентно сумі 236533 грн., інфляційні втрати в сумі 51327 грн. 66 коп., три відсотки річних в сумі 21287 грн. 97 коп. та понесені судові витрати по сплаті судового забору в сумі 3092 грн. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь борг за договором позики від 17 грудня 2010 року в сумі 15000 доларів США, інфляційні втрати в сумі 51327 грн. 66 коп., три відсотки річних в сумі 21287 грн. 97 коп. та понесені судові витрати по сплаті судового забору в сумі 3092 грн. з підстав, вказаних в позовній заяві, повністю підтвердивши викладені в ній обставини. Відповідач [PERSON] в судове засідання двічі не з'явився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином судовою повісткою за місцем реєстрації, про причини неявки суду не повідомив, суд вважає можливим розглянути справу у його відсутності та на підставі наявних у справі доказів відповідно до вимог ст.169 ч.4 ЦПК України винести рішення. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги частково обґрунтовані і підлягають до часткового задоволення. Згідно ст.ст.1046, 1047 ч.1, 1049 ч.1, 1050 ч.1, 625 ч.2 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Відносно цих вимог закону судом встановлено, що 17 грудня 2010 року між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено письмовий договір позики, відповідно до умов якого позивачка передала відповідачу гроші в сумі 15000 доларів США, які він отримав, і відповідно до пункту 3 зобов'язався повернути таку суму грошей до 17 січня 2012 року, про що також власноручно написав розписку (договір та розписка на а.с.18-19, копії на а.с.6-7). Згідно умов пункту 3 договору позики відповідач [PERSON] повинен повернути отримані в борг кошти до 17 січня 2012 року, однак він у встановлений договором строк борг позивачці [PERSON] не повернув, не повернув його і до даного часу, доказів в повернення суми боргу відповідачем суду не надано, а тому суд вважає, що з відповідача на користь позивачки належить стягнути борг за договором позики в сумі 15000 доларів США, що еквівалентно згідно офіційного курсу валют, встановленого Національними банком України станом на 27 квітня 2015 року (1 долар США = 22,451 грн.) сумі 336765 грн., задовольнивши позовні вимоги в цій частині. Відповідно до ст.625 ч.2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відносно цих вимог закону судом встановлено, що відповідач [PERSON] не повернув позивачці в термін, передбачений договором, суму боргу, а тому відповідно до ст.625 ч.2 ЦК України повинен повернути суму боргу з урахуванням 3% річних, визначених позивачкою [PERSON], що становить суму 1350 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 27 квітня 2015 року еквівалентно сумі 30308 грн. 85 коп., із розрахунку 3% від суми боргу 15000 доларів США за три роки за період з 17 січня 2012 року по 17 січня 2015 року, так як інший розмір процентів договором позики не встановлений. Суд вважає необґрунтованими позовні вимоги в частині стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] у відповідності до вимог ст.625 ч.2 ЦК України суми боргу з врахуванням індексу інфляції за період з 17 січня 2012 року, що становить 51327 грн. 66 коп., оскільки індекс інфляції встановлюється тільки за прострочення грошового зобов'язання в національній валюті України - гривні, борг відповідача перед позивачкою становить суму 15000 доларів США і визначається відповідно в гривні по офіційному курсу валют, встановленому Національним банком України, який змінюється, а тому індексація не може бути застосована, у зв'язку з чим в задоволенні позовних вимог в цій частині належить відмовити за безпідставністю. Таким чином, суд вважає, що з відповідача [PERSON] належить стягнути на користь позивачки [PERSON] борг за договором позики від 17 грудня 2010 року в сумі 15000 доларів США, що станом на 27 квітня 2015 року згідно офіційного курсу валют НБУ еквівалентно сумі 336765 грн., 3% річних в сумі 1350 доларів США, що еквівалентно сумі 30308 грн. 85 коп., а всього суму 16350 доларів США, що еквівалентно сумі 367073 грн. 85 коп., частково задовольнивши позовні вимоги, а також стягнути згідно вимог ст.88 ч.1 ЦПК України на користь позивачки судові витрати по оплаті судового збору в сумі 3092 грн. (квитанція на а.с.5) та на користь Державного бюджету України судовий збір в сумі 562 грн., що становить 1%, але не більше трьох розмірів мінімальних заробітних плат від суми позову в гривневому еквіваленті, так як позовні вимоги задоволені. На підставі викладеного, ст.ст.526, 530, 625, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України,

Outcome: partial