Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-30 00:00:00

В травні 2018 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, заінтересована особа: Студенокський старостинський округ Оскільської сільської ради Ізюмського району Харківської області. Просить встановити факт належності йому правовстановлюючого документу - державного акту на право власності на землю. Заявник [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з'явилися, просили справу розглянути без їх участі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд без їхньої присутності, заперечень проти заявлених вимог не мають. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. В зв'язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява підставна та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що відповідно до паспорта [NUMBER] виданого на ім`я [PERSON], по-батькові заявника «[PERSON]».(а.с.6) 14.03.2001 року на підставі рішення виконкому Студенокської Сільської Ради № 141 від 12.12.2000 року [PERSON] отримав Державній акт на право приватної власності на землю [NUMBER] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельна ділянка розташована на території Студенокської Сільської Ради Ізюмського району, площею 4,6609 га , акт зареєстровано в книзі записів державних Актів на право приватної власності на землю за № 74.(а.с.11) Наявність розбіжності у по-батькові заявника обмежує його у реалізації своїх законних прав та інтересів. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утримання; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного чи природного характеру. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 318 ЦПК України у заяві про встановлення факту повинно бути зазначено причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт. Крім того, згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, на збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, в тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Для заявника ця обставина має юридичне значення, оскільки йому необхідно реалізувати свої права на Державний акт на право власності на землю. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved