Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області звернувся [PERSON] з цивільним позовом до [PERSON] міської ради, третя особа: приватний нотаріус Білоцерківського міського нотаріального округу [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, мотивуючи його тим, що 17.03.2016 року він звернувся до приватного нотаріуса Білоцерківського міського нотаріального округу [PERSON] з заявою про прийняття спадщини на 2/5 частини будинку по вул. Гризодубової, 98 в м. Біла Церква, Київської області, яка залишилась після смерті його матері [PERSON], [INFO], яка на день смерті проживала та була зареєстрована за адресою [INFO]. Даний будинок вона успадкувала після смерті [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 04.05.2001 року. 17.03.2016 року приватний нотаріус Білоцерківського міського нотаріального округу [PERSON] видала позивачу постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії з підстав пропуску строку на прийняття спадщини за законом. Позивач проживав у одному будинку з спадкодавцем, і тому вважав що вступив у спадщину, однак, нотаріус йому розяснила, що спадкодавець проживала за адресою [INFO], а він за адресою [ADDRESS], що є різними адресами, а тому не вважається, що позивач фактично прийняв спадщину в порядку ч.3 ст.1268 ЦК України. Позивач зазначає, що після смерті матері він був у пригніченому стані і не міг займатись питаннями оформлення спадщини, а в грудні 2015 року тяжко захворіла його дружина, в звязку з чим їй було проведено операцію в Київській клінічній лікарні, що підтверджується випискою з історії хвороби стаціонарного хворого. Після цього, позивач сам захворів, що підтверджує листок непрацездатності. У звязку з наведеним, позивач просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом, після смерті [PERSON], [INFO], яка відкрилася 02.09.2015 року, строком три місяці з дня вступу рішення в законну силу. Позивач в судове засідання не зявився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлений належно, подав через канцелярію суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] міська рада Київської області про місце, час та дату розгляду справи повідомлені належно, в судове засідання свого представника не направили, ставлення до позову не висловили. Третя особа приватний нотаріус Білоцерківського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлено належно, подала через канцелярію суду заяву про розгляд справи без її участі. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Цивільним процесуальним Кодексом. Пленум Верховного Суду України у п.11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року №11 роз'яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів. Суд, оглянувши та дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 02.09.2015 року померла мати позивача - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії І-ОК № 350264 та копією свідоцтва про народження позивача, серії ЯХ № 436396. Місцем проживання спадкодавця було домоволодіння по вул. Гризодубової, 98 в м. Біла Церква, Київської області, що підтверджується довідкою № 687 від 18.03.2016 року, виданою КП БМР «ЖЕК № 7». Той факт, що позивач є сином померлої, а відтак і спадкоємцем першої черги, підтверджується матеріалами справи. До складу спадщини [PERSON], входить 2/5 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель та споруд по вул. Гризодубової, 98 в м. Біла Церква, Київської області, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.05.2001 року, яку [PERSON] успадкувала від свого померлого 27.10.2000 року чоловіка [PERSON]. Позивач звернувся до приватного нотаріуса Білоцерківського міського нотаріального округу [PERSON] з заявою про прийняття спадщини на 2/5 частини будинку по вул. Гризодубової, 98 в м. Біла Церква, Київської області, яка залишилась після смерті його матері [PERSON], [INFO], однак, остання постановою про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 17.03.2016 року, відмовила у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлої 02.09.2015 року матері позивача [PERSON]. Відмова мотивована тим, що позивач пропустив строк для звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків ( спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини, у відповідності до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця або місце знаходження нерухомого майна. Відповідно до ч.1 ст. 1222 ЦПК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Як встановлено ч.3.ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Враховуючи наведені розяснення, суд враховує, що [PERSON] [INFO], - дружина позивача, захворіла, в звязку з чим їй було проведено операцію в КЗ КОР «Київська обласна клінічна лікарня», вона не могла самостійно рухатися, що підтверджується копією виписки з історії хвороби стаціонарного хворого. Після цього, [PERSON] сам захворів, що підтверджується копією листка непрацездатності, серії АГЩ № 241676. Суд вважає наведені обставини обєктивно утруднили позивачу можливість вчасно подати заяву нотаріусу про прийняття спадщини після померлої 02.09.2016 року [PERSON], і тому йому необхідно визначити додатковий строк для вчинення названої дії. Таким чином, позов підлягає до задоволення. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved