Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-30 00:00:00

В травні 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просила стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 04.05.2018 року і до повноліття дитини, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що з 24.07.2004 року перебувала із відповідачем у шлюбі, який було розірвано 26.11.2015 року. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. Разом із цим він має можливість надавати аліменти у вищевказаному розмірі. Посилаючись на наведене, позивач просила позов задовольнити. Від позивача надійшла заява, в якій вона позов підтримала, просила про його задоволення, просила розглянути справу у її відсутність. Відповідач також надав заяву, в якій позов визнав, просив розглядати справу без його участі. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. У відповідності до ст.ст. 180, 182 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, мають дитину [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідач не надав суду доказів, на підтвердження того, що ним надається матеріальна допомога позивачу на утримання їх спільної дитини. Також, відповідачем не надано доказів того, що його стан здоров'я не дозволяє сплачувати аліменти, на його утриманні є інші діти чи непрацездатні батьки, дружина тощо або наявні інші обставини, які можуть вплинути на розмір аліментів. Враховуючи викладені обставини, а також визнання відповідачем позову, суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача на утримання дитини аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 04.05.2018 року і до повноліття дитини, але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved