Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

В січні 2013 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 19 лютого 2011 в м. Красноармійську Донецької області по вул. С.Лазо, в районі будинку № 46, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів: Toyota Carina, реєстраційний № [NUMBER] який належить йому та Nissan Almera, реєстраційний № [NUMBER], що належить [PERSON] під керуванням [PERSON] Постановою Красноармійського районного суду Донецької області від 22.09.2011 року провадження за ст. 124 КУпАП у відношенні нього було закрито у зв'язку із відсутністю в його діях складу правопорушення. Постановою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 21.04.2011 року [PERSON] був визнаний винним у вчиненні ДТП та притягнутий до відповідальності у вигляді штрафу. Його автомобіль отримав пошкодження на загальну суму 23319,69 грн. Для визначення суми пошкоджень він витратив 600 грн. на проведення експертизи. У зв'язку із дорожньо-транспортною пригодою йому було спричинено моральну шкоду, яка пов'язана із фізичним болем, душевними стражданнями. Моральну шкоду він оцінює у 1700 гривень. Витрати на правову допомогу склали 4000 гривень, які він сплатив ФОП [PERSON] За подання позову він сплатив 214 грн. 60 коп. Просив суд стягнути з відповідача [PERSON] матеріальну шкоду у розміру 23919,69 грн., моральну шкоду у розмірі 1700 грн., судові витрати у розмірі 40214,60 грн, а всього 29834,29 грн. Заочним рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 11.03.2014 року (а.с. 55) позов було задоволено, стягнуто на користь позивача з [PERSON] 29929,69 грн. Ухвалою суду від 19.12.2013 року заочне рішення було скасовано, справу призначено до розгляду. Ухвалою суду від 19.02.2014 року позовну заяву [PERSON] було залишено без розгляду. Ухвала про залишення без розгляду була скасована ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 16.04.2014 року. В судове засідання позивач, повідомлений належним чином про час та розгляд справи не з'явився, просив суд розглядати позов за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, причини неявки суду не відомі. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, причини його неявки суду не відомі. Представник третьої особи ВАТ «НАСК «Оранта» в судове засідання не з'явилась, відповідно до наданих суду письмових пояснень, просила задовольнити позовні вимоги позивача частково, відмовити позивачу у стягненні суми витрат на правову допомогу (а.с. 93-94). У зв'язку із неявкою відповідача в судове засідання без поважних причин, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі в порядку ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, яке відповідно до ч.3 ст. 232 ЦПК України підлягає оскарженню в загальному порядку. Дослідивши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини, та прийшов до наступних висновків. 19 лютого 2011 в м. Красноармійську Донецької області по вул. С.Лазо, в районі будинку № 46, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів: Toyota Carina, реєстраційний № [NUMBER] що належить та кою керував [PERSON] та Nissan Almera, реєстраційний № [NUMBER], що належить [PERSON] під керуванням [PERSON] Постановою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 21.04.2011 року [PERSON] був визнаний винним за ст. 124 КУпАП та притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу (а.с. 53, 97). Постановою Красноармійського районного суду Донецької області від 22.09.2011 року провадження за ст. 124 КУпАП у відношенні [PERSON] було закрито у зв'язку із відсутністю в його діях складу правопорушення (а.с. 7). Цивільна відповідальність за шкоду життю, здоров'ю та майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля Nissan Almera, реєстраційний № [NUMBER] застрахована у ВАТ HACK «Оранта» згідно із полісом ОСЦПВВНТЗ за 3 типом № ВЕ/7310841 терміном дії з 01.12.2010 до 30.11.2011 року (а.с. 98). Правовідносини, що виникли між сторонами по цій справі регулюються Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року № 1961-IV із змінами і доповненнями (в редакції, що діяла на момент укладання договору страхування) (далі-Закон № 1961-IV). Згідно з п. 33.1, 33.1.3, 33.1.4 ст. 33 Закону № 1961-IV у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: - поінформувати інших осіб, причетних до цієї пригоди, про себе, своє місце проживання, назву та місцезнаходження страховика та надати відомості про відповідні страхові поліси; - невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо- транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадкам передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо- транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості пре місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. 21 лютого 2011 року [PERSON] виконав зобов'язання до договором страхування. До ВАТ HACK «Оранта» ним надано заяву, копію поліса ВЕ/7310841 від 01.12.2010 року, копію протоколу про адміністративне правопорушення від 19.02.2011р., довідка про дорожньо-транспортну пригоду, копію довіреності на право користування та експлуатацію автомобіля Nissan Almera, реєстраційний № [NUMBER] від 27.12.2010 року та 29.06.2011р. копію постанови Хортицького районного суду м. Запоріжжя. [PERSON] для отримання страхового відшкодування мав діяти у відповідності до вимог статті 35 Закону № 1961-IV. Згідно із пунктом 35.1 даної статті 35.1. для отримання страхового відшкодування особа, яка має право на відшкодування, подає страховику (або якщо страховик невідомий - МТСБУ) відповідну заяву. У заяві про виплату страхового відшкодування має міститися: а) найменування страховика, до якого подається заява, або МТСБУ; б) назва (для юридичної особи), прізвище, ім'я, по батькові (для фізичної особи) заявника, його місцезнаходження або місце проживання; в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування завданих збитків; г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, та потерпілих; ґ) обставини, якими заявник обґрунтовує свою вимогу, та докази, що підтверджують її відповідно до законодавства; д) розмір шкоди; е) підпис заявника і дата подання заяви. [PERSON] як особа, яка має право на страхове відшкодування, своїм право на його отримання не скористався, до ВАТ «НАСК «Оранта» не звернувся. Таким чином, підстав для отримання страхового відшкодування від третьої особи ВАТ «НАСК «Оранта» у позивача немає. Відповідно до п.8,9 ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Згідно із статтею 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. На підставі ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом. Як вбачається з роз'яснень п.6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013 року, особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. В даному випадку шкода автомобілю [NUMBER], завдана діями водія [PERSON], має бути відшкодована ним у повному обсязі позивачу по справі. Вартість матеріальної шкоди, спричиненої власнику автомобілю [NUMBER], відповідно до висновку експерта №30 від 26.10.2001 року, складає 23319,69 грн. Свою позицію проти позовних вимог позивача, [PERSON] письмово виклав у заяві про перегляд заочного рішення (а.с. 65-67). Вартість шкоди, заподіяної автомобілю [PERSON], [PERSON] не оскаржується, будь-яких доводів щодо зменшення суми збитків, або визначення їх в іншій спосіб, відповідачем не наведено. У зв'язку із цим, сума шкоди у розмірі 23319 грн. 69 коп. та вартість проведення експертизи у розмірі 600 грн. мають бути відшкодовані [PERSON] позивачу [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За змістом ст.ст.79, 84 ЦПК до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать, в тому числі, витрати на правову допомогу адвоката або іншого фахівця в галузі права. Процесуальне становище особи, яка надає правову допомогу, її права і порядок вступу у процес визначені ст.56 ЦПК. Зазначені особи відносяться до інших учасників процесу. Згідно ст. 84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Законом України від 20 грудня 2012 року № 4191-VI «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах»встановлено граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу під час розгляду судами цивільних справ. В ст.1 цього Закону, зазначено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді. На підтвердження надання правової допомоги суду надано договір від 10.10.2011 року між [PERSON] та юридичною фірмою «Смаль та право» в особі директора [PERSON] Пунктом 6.1 договору передбачено, що клієнт за надану йому правову допомогу сплачує 4000 гривень. Згідно з квитанцією №118 до прибуткового касового ордеру від 11.10.2011 року [PERSON] перерахував [PERSON] 4000 гривень на підставі договору. Сума у розмірі 4000 гривень була перерахована [PERSON] за представництво інтересів по справі про відшкодування шкоди, заподіяної ДТП, яке мало місце 19.02.2011 року. В жодному з судових засідань по справі [PERSON] та [PERSON], як особа, що надає правову допомогу, участі не брали. Позов до суду датований 26.12.2012 року, тобто підписаний більше ніж через рік після укладення договору про надання юридичної допомоги. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що справа за тим самим позовом розглядалась Красноармійським районним судом Донецької області, де було прийнято заочне рішення від 19.09.2012 року (а.с. 69-70), яке було згодом скасовано, після чого позов був залишений без розгляду ухвалою суду від 17.12.2012 року (а.с. 87). В судових засіданнях в Красноармійському районному суді Донецької області [PERSON] брав участь в якості представника [PERSON] Суду не надано доказів, що правова допомога надавалась [PERSON] саме у зв'язку із поданням позову до Хортицького районного суду м. Запоріжжя, не вказано скільки годин було витрачено при наданні такої допомоги та за які процесуальні дії. У зв'язку із викладеним, стягненню з відповідача підлягають судові витрати лише у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 214,60 грн.

Outcome: partial