Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулася з позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання договорів та свідоцтв недійсними. Позовну заяву мотивовано тим, що 03.09.1988 року був укладений договір про порядок користування спадковим майном між позивачкою та [PERSON]. 28.09.1988 року. [PERSON] свою частку продала [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу від 28.09.1988 року. Згідно рішення Вінницької міської ради від 20.02.2006 року № 1742 було передано останнім у спільну сумісну власність дві земельні ділянки які знаходяться за адресою [ADDRESS] та видано два Державних акти на право власності на земельні ділянки серія ЯД №371689, серія ЯД №37691. 26.12.2012 року між [PERSON] та [PERSON] були укладені договори про встановлення порядку користування земельною ділянкою. Згідно вище вказаного договору [PERSON] перейшла частка зона № 1, № 4, а [PERSON] перейшли інші зони №2, №3. Після смерті [PERSON] між спадкоємцями та позивачкою виникли спори з приводу укладеного договору від 26.12.2012 року. Також на підставі вище вказаного договору позивачка отримала два свідоцтва про право власності № 16756132 від 25.01.2014 року та № 16584666 від 23.01.2014року. Окрім того, рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 29.08.2014 року було визначено частки у праві спільної сумісної власності між померлим [PERSON] та [PERSON] які різняться з частками зазначеними у свідоцтвах про право власності, що і стало підставою для звернення до суду. Позивачка просила суд визнати недійсними договір від 26.12.2012 року про встановлення порядку користування земельною ділянкою площею 0,0063 га, та договір від 26.12.2012 року про встановлення порядку користування земельною ділянкою площею 0,1000га укладені між [PERSON] та [PERSON]; визнати недійсними два свідоцтва про право власності № 16756132 від 25.01.2014 року та № 16584666 від 23.01.2014року. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила суд позов задовольнити, за обставин, викладених в позові. Представник відповідача [PERSON] не заперечував щодо задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, матеріали цивільної справи №127/16368/14-ц, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до договору від 03.09.1988 року про порядок користування житловим будинком розташованим в [ADDRESS], [PERSON] належить 133/300 частки на підставі свідоцтва про право на спадщину, а [PERSON] належить 167/300 частки на підставі свідоцтва про право на спадщину (а.с.5). Відповідно до договору купівлі - продажу від 28.09.1988 року [PERSON] продала свою частку, а саме133/300 частини житлового будинку в [ADDRESS] [PERSON] (а.с.6). На підставі договору купівлі - продажу від 28.09.1988 року та рішення Вінницької міської ради від 20.02.2006 року № 1742 було передано у спільну сумісну власність [PERSON] та [PERSON] дві земельні ділянки які знаходяться за адресою [ADDRESS] та видано два Державних акти на право власності на земельні ділянки серія ЯД №371689, серія ЯД №37691 (а.с 7-8). Відповідно до договору № 8-2995 про встановлення порядку користування земельною ділянкою 0,1000 га від 26.12.2012 року укладеного між [PERSON] та [PERSON], у постійне користування [PERSON] переходить земельна ділянка, а саме: зона № 1, площею 0,0421 га, а [PERSON] земельна ділянка зона №2, площею 0,0579 га. (а.с.9-10). Відповідно до договору № 8-2997 про встановлення порядку користування земельною ділянкою 0,0063 га від 26.12.2012 року укладеного між [PERSON] та [PERSON], у постійне користування [PERSON] переходить земельна ділянка, а саме: зона № 4, площею 0,0030 га, а [PERSON] земельна ділянка зона №3, площею 0,0033 га. (а.с.11-12). Згідно свідоцтв про право власності № 16756132 від 25.01.2014 року та № 16584666 від 23.01.2014року [PERSON] на праві приватної власності належить дві земельні ділянки площею 0,003га та 0,0421 га (а.с.13-14). Відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 05.04.2013 року [PERSON] помер [INFO] у віці 84 роки (а.с. 16). Згідно матеріалів спадкової справи № 274/2013, спадщину яка залишилася після смерті [PERSON] прийняла [PERSON] (а.с. 43). Відповідно до заяви від 01.10.2013 року №2П-921 [PERSON] відмовився від спадщини [PERSON] на користь його дружини [PERSON] (а.с.45). Відповідно до заяви 01.07.2013 року № 1239 [PERSON] відмовився від спадщини [PERSON] на користь його дружини [PERSON](а.с 44) Згідно до роз'яснення державного нотаріуса другої вінницької державної нотаріальної контори [PERSON], не можливо визначити склад спадкового майна та належність майна [PERSON], а саме: на яку частку земельної ділянки необхідно видавати свідоцтво про право на спадщину після померлого [PERSON] (а.с.46). Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 29.08.2014 року позов [PERSON] до [PERSON] за участю третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача Другої вінницької державної нотаріальної контори про визнання частки у праві спільної сумісної власності задоволено. Визначено, що частка померлого [PERSON] в праві спільної сумісної власності на земельній ділянці площею 0,0063 га з цільовим призначенням для ведення садівництва, розташована за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер 0510100000:02:068:0110, складає 0,0028 га. Визначено, що частка померлого [PERSON] в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованої за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер 0510100000:02:068:0109, складає 0,0443га. Визначено частку [PERSON] в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0063 га з цільовим призначенням для ведення садівництва, розташованої за адресою: 21000, [ADDRESS], кадастровий номер 0510100000:02:068:0110, складає 0,0035 га. Визначено частку [PERSON] в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованої за адресою: 21000, [ADDRESS], кадастровий номер 0510100000:02:068:0109, складає 0,0557 га.(а.с. 17-18). Статтями 21, 41 Конституції України закріплено, що норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Права і свободи людини є невідчужуваними і непорушними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений в його здійсненні. Поняття права власності визначено ст. 316 ЦК України. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У відповідності до ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року про судові рішення у цивільних справах, за змістом ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Оскільки частки земельних ділянок відповідно до свідоцтв про право власності № 16756132 від 25.01.2014 року та № 16584666 від 23.01.2014року, які належать [PERSON], різняться з частками в рішенні Вінницького міського суду Вінницької області від 29.08.2014 року, вимога [PERSON] щодо визнання недійсними договору від 26.12.2012 року про встановлення порядку користування земельною ділянкою площею 0,0063 га, та договору від 26.12.2012 року про встановлення порядку користування земельною ділянкою площею 0,1000га укладених [PERSON] та [PERSON] та визнання недійсними свідоцтв про право власності № 16756132 від 25.01.2014 року та № 16584666 від 23.01.2014року не суперечить вимогам чинного законодавства, а також правам та інтересам сторін, в зв2язку з чим позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved