Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-22 00:00:00

Головний лікар комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просив вирішити питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку [PERSON], посилаючись на те, що останній з 2008 року знаходиться під наглядом лікаря-психіатра, з діагнозом: хронічний маячний розлад внаслідок енцефалопатії складного ґенезу (церебральний атеросклероз, нейросифіліс, гіпертонічна хвороба). Є інвалідом II групи. Багаторазово знаходився на стаціонарному лікуванні з приводу загострення психічного стану. Рішенням Камянко- Дніпровського районного суду Запорізької області від 19.09.2013 року до [PERSON] були застосовані примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації у психіатричну лікарню із звичайним наглядом. Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05.08.2014 року [PERSON] були зміненні примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації у психіатричну лікарню із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку. Рішенням Камянко-Дніпровського районного суду Запорізької області від 06.06.2014 року [PERSON] визнаний недієздатним, та призначено опікуном донька - [PERSON]. Остання виписка з лікарні 06.06.2016 року. Після виписки [PERSON] підтримуюче амбулаторне лікування не приймав. Теперішня госпіталізація повязана з погіршенням психічного стану, став подразливим, конфліктним, агресивним по відношенню до доньки, не слідкує за своїм зовнішнім виглядом, не спить,розвів вдома антисанітарію, відмовляється від проходження чергового переогляду медико-соціальної експертної комісії. 18.08.2016 року був доставлений донькою до приймального відділення комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради, де був оглянутий черговим лікарем, який кваліфікував стан [PERSON], як загострення хронічного психічного розладу з агресивними тенденціями, госпіталізований за письмовою згодою опікуна, та самого [PERSON] 19.08.2016 року [PERSON] оглянутий комісією лікарів-психіатрів, яка на підставі клінічного спостереження дійшла висновку, що [PERSON] виявляє ознаки хронічного маячного розладу внаслідок енцефалопатії складного ґенезу (церебральний атеросклероз, нейросифіліс, гіпертонічна хвороба). Під час огляду [PERSON] орієнтований достатньо. Доступний формальному контакту, під час бесіди неадекватно посміхається, не дотримується дистанції. Фамільярний, агресивно налаштований по відношенню до доньки, не заперечує конфлікти в сімї, черезмірну подразливість. Наявність галюцинацій заперечує. Інтелектуально-мнестичні функції знижені. Емоційно нестабільний. Мислення торпедне, паралогічне. Гне розуміє чому необхідно пройти черговий огляд на групу інвалідності. Критичні функції значно порушенні. За психічним станом являє небезпеку для себе та оточуючих. Госпіталізація обґрунтована. Обстеження та лікування можливі тільки в умовах відділення інтенсивної терапії психіатричного стаціонару. У судовому засіданні представник психіатричного закладу заяву підтримав з підстав, викладених в ній, та просив суд задовольнити заяву. Законний представник [PERSON] - його донька [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримала та наполягала на примусовій госпіталізації [PERSON] [PERSON] проти задоволення заяви не заперечував. Прокурор заяву підтримав та просив суд винести рішення про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, лікаря-психіатра, законного представника, думку прокурора, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Як вбачається з висновку комісії лікарів-психіатрів від 19.08.2016 року [PERSON], [INFO], який проживає за адресою: [INFO], страждає на хронічний маячний розлад внаслідок енцефалопатії складного ґенезу (церебральний атеросклероз, нейросифіліс, гіпертонічна хвороба). Відповідно до ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусова госпіталізація обґрунтована, лікування можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару. Надані суду пояснення лікаря-психіатра [PERSON], зокрема, про те, що [PERSON] знаходиться під наглядом лікарів-психіатрів з 2008 року, являє потенційну суспільну небезпеку для оточуючих, суд вважає доказами по справі, підтверджуючими необхідність госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved