Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-09 00:00:00

До Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська 27.06.2019 надійшов вищезазначений позов в якому позивач заявила вимогу про визнання [PERSON] , 1987 року народження, таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування заявлених позовних вимог, [PERSON] посилалася на те, що відповідач, який є її онуком будучи зареєстрованим у вказаній квартирі в ній не проживає протягом 16 років, що покладає на неї обов`язок сплати комунальних послуг, у зв`язку з чим, з метою захисту своїх прав, остання вимушена звернутися до суду з даним позовом. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явився, про причину не явки не повідомив. У зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу звукозаписувальним засобом у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 червня 2020 року постановлено розглядати справу заочно на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до копії договору купівлі-продажу від 02.04.1998, [PERSON] набула у власність 37/100 частин квартири [ADDRESS] . Згідно з копією договору купівлі-продажу від 11.11.2004, [PERSON] отримала в дар 63/100 частини квартири [ADDRESS] . Відповідно до копії довідки №9303 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, у квартирі [ADDRESS] , уповноваженим власником якої є [PERSON] , зареєстровані: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно з актом про не проживання, складеного 14.06.2019 та підписаного [PERSON] (адреса проживання: [ADDRESS] ), [PERSON] (адреса проживання: [ADDRESS] ), [PERSON] (адреса проживання: [ADDRESS] ), [PERSON] з 2003 року не мешкає у квартирі [ADDRESS] , його речі у квартирі відсутні. За змістом ч.1 ст.16\~ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1 ст.319ЦК\~України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч.1 ст.321ЦК\~України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст.391ЦК\~України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Тобто, з аналізу вказаних норм можна дійти висновку, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності члена сім`ї власника без поважних причини понад один рік, якщо інше не встановлено між ним і власником житла або законом. Виходячи з того, що матеріали справи містять належні докази на підтвердження не проживання відповідача у квартирі позивача без поважних причин понад один рік, що свідчить про втрату зв`язку і зацікавленості [PERSON] до вказаного житла, заявлені вимоги є такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.319,\~321,\~383,\~391,\~405 ЦК України,

Outcome: approved