Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-22 00:00:00

В серпні 2017 року позивачка звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій просила шлюб з відповідачем, зареєстрований 04 вересня 2015 року в Бабушкінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 601 - розірвати, та визначити місце проживання малолітньої дитини: [PERSON], [INFO], разом з матір'ю - [PERSON]. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала на те, що від шлюбу вони з відповідачем мають малолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені з липня 2017 року. Причиною розпаду сім'ї є психологічна несумісність між ними, яка негативно вплинула на подружні стосунки та призвела до непорозумінь та втрати моральної рівноваги в сім'ї. До теперішнього часу поліпшення у їх стосунках не відбулося, так як кожен з них продовжує жити окремим життям. Позивачка вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може. Ухвалою суду позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання малолітньої дитини, - були виділені в самостійне провадження. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] підтримав позовні вимоги останньої та просив задовольнити їх в повному обсязі. Вказав, що позивачка не підтримує з чоловіком шлюбних відносин з липня 2017 року. Прізвище позивачки, після розірвання шлюбу, просив залишити без змін. Відповідач та його представник [PERSON] в судовому засіданні визнали позовні вимоги позивачки про розірвання шлюбу та не заперечували проти їх задоволення, а також погодилися з тим, що шлюбні відносини між сторонами були припинені в липні 2017 року. При цьому, сам відповідач вказав, що він заперечує проти стягнення з нього судового збору та залишення позивачці його прізвища. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню по наступним підставам. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. В судовому засіданні було встановлено, що 04 вересня 2015 року [PERSON] (до шлюбу [PERSON]) та [PERSON] уклали шлюб в Бабушкінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 601. Від шлюбу вони з відповідачем мають малолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені з липня 2017 року, шлюб носить формальний характер. З урахуванням вказаних позивачкою обставин, судом встановлено, що збереження шлюбу між сторонами буде суперечити її (дружини) інтересам, що має істотне значення. В силу ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Крім того, згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що відповідач визнає позовні вимоги позивачки, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а для ухвалення рішення про задоволення позову наявні законні підстави. Тому, суд вважає заявлені позивачкою позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому, у відповідності до положень ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому, заперечення відповідача, щодо залишення позивачці «його прізвища», є необґрунтованими та безпідставними. За таких обставин, з урахуванням вищевказаного, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, суд вважає необхідним задовольнити даний позов та розірвати шлюб між сторонами. Відповідно до ч. 2 ст. 115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Тому, згідно з ч. 2 ст. 115 СК України, суд вважає необхідним надіслати копію рішення суду про розірвання шлюбу, після набрання ним законної сили, на адресу Чечелівського районного у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, оскільки позивачці задоволені її позовні вимоги, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп. (в порядку ч. ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції на момент звернення до суду з даним позовом). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved