Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-04 00:00:00

В серпні 2018 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що в шлюбі з відповідачкою придбали автомобіль CHEVROLET, модель EVANDA, 2005 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] вартістю 75 000 грн., приставку Т-2 вартістю 350 грн., телевізор Філіпс вартістю 4000 грн., електрозварювальний апарат вартістю 1300 грн., холодильник Індезіт вартістю 2700 грн., ноутбук Асер вартістю 4000 грн., електропилку Бош вартістю 500 грн., болгарку вартістю 350 грн., мультиварку вартістю 3200 грн., кухонний комбайн вартістю 760 грн., 2 відеомагнітофони вартістю 300 та 400 грн., фотоапарат Нікон вартістю 1600 грн., хлібопічку вартістю 3000 грн., мікрохвильову піч Самсунг вартістю 200 грн., пральну машину Беко вартістю 4000 грн., будівельні матеріали (шлакоблоки, металопластикові вікна, вхідні та міжкімнатні двері, щебінь, металочерепицю, пінопласт та інші матеріали) на загальну суму 30 000 грн. Припинивши спільне проживання з відповідачкою він переїхав проживати до своїх родичів, а все спільно нажите майно, в тому числі і автомобіль залишились у відповідачки. Спірний автомобіль придбаний ним за особисті кошти, отримані від продажу Ѕ частини будинку та земельної ділянки по [ADDRESS] , які він отримав у спадщину. Спадковий будинок проданий ним 31 грудня 2010 року, а автомобіль придбаний у [PERSON] за 7500 грн. 14 січня 2011 року, шляхом оформлення генеральної довіреності на право його керування та відчуження. В подальшому придбаний автомобіль він переоформив на відповідачку з умовою, що вона переоформить його на нього так як за довіреністю [PERSON] міг переоформити автомобіль лише на іншу особу, а не на себе. Однак відповідачка заволоділа автомобілем і йому його не повертає. Крім цього, він вкладав свої кошти в ремонт її будинку (перекриття даху, будівництво огорожі, навісу, утеплення будинку та поточні ремонти). Для цього брав на своє ім`я кредити, частину яких погашає до цього часу. Оскільки автомобіль придбаний за його власні кошти, на майно нажите в шлюбі з відповідачкою він не претендує просив визнати його особистим майном автомобіль CHEVROLET, модель EVANDA, 2005 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . Решту майна на загальну суму 53 840 грн., а саме: приставку Т-2 вартістю 350 грн., телевізор Філіпс вартістю 4000 грн., електрозварювальний апарат вартістю 1300 грн., холодильник Індезіт вартістю 2700 грн., ноутбук Асер вартістю 4000 грн., електропилку Бош вартістю 500 грн., болгарку вартістю 350 грн., мультиварку вартістю 3200 грн., кухонний комбайн вартістю 760 грн., 2 відеомагнітофони вартістю 300 та 400 грн., фотоапарат Нікон вартістю 1600 грн., хлібопічку вартістю 3000 грн., мікрохвильову піч Самсунг вартістю 200 грн., пральну машину Беко вартістю 4000 грн., будівельні матеріали залишити відповідачці. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позов підтримали, викладене підтвердили. Відповідачка та її представник [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечували. Представник пояснив, що спірний автомобіль придбаний відповідачкою в квітні 2017 року за кошти від продажу автомобіля її батька, кошти надані її матір`ю та кошти чоловіка у розмірі Ѕ частини його вартості. Виручені від продажу спадкового майна кошти були поділені між позивачем та його матір`ю, а решта витрачена на лікування позивача, оскільки він є інвалідом 3 групи, перебував на її утриманні, майже не працював. Тому під час розлучення він сказав, що залишає автомобіль відповідачці та дочці, але через деякий час самоправно заволодів автомобілем та користувався ним поки поліція не вилучила його у нього та не повернула відповідачці в несправному стані, тому на його ремонт вона була вимушена витратити 10541 грн. Участі в ремонті будинку, будівництві паркану та ін.. позивач не приймав, бо не працював, коштів на це не мав, кредитні кошти про які він говорить вона не бачила і куди вони витрачалися їй невідомо. Також позивач зазначає, що під час шлюбу вони придбали побутову техніку та електроінструменти. Але на момент розірвання шлюбу холодильник, болгарка та відеомагнітофони вже не працювали, фотоапарат подарований дитині, а решта майна подарована їй батьками. Тому вважала це майно своєю особистою власністю. Крім цього, вважає, що вартість майна, вказана позивачем не відповідає його дійсній вартості, оскільки ним (майном) тривалий час користувалися. Вислухавши пояснення позивача та його представника, відповідачки її представника, свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , дослідивши письмові докази у справі суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 29 вересня 2001 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням Бородянського районного суду від 17 травня 2018 року, що підтверджується копією вказаного рішення (а.с.15). 14 січня 2011 року [PERSON] уповноважила позивача користуватися та розпоряджатися (продати, обміняти, заставити, здати в оренду) належним їй автомобілем марки CHEVROLET, модель EVANDA, 2005 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , що підтверджується копією довіреності (а.с.9). Свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судовому засіданні показали, що [PERSON] при оформленні довіреності на транспортний засіб отримала кошти, що були у позивача від продажу належної йому частини спадкового будинку. Перебуваючи в шлюбі відповідачка [PERSON] 29 квітня 2017 року придбала у [PERSON] , представником якої був [PERSON] за 40 000,00 гривень автомобіль марки CHEVROLET, модель EVANDA, 2005 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , що підтверджується копіями довідки територіального сервісного центру №3247 регіонального центру в Київській області від 17 січня 2019 року та договору купівлі-продажу транспортного засобу (а.с.88, 128). Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Оскільки спірний автомобіль придбаний відповідачкою під час шлюбу, доказів, що можуть вплинути на збільшення або зменшення часток подружжя суду не надано, то суд частково задовольняючи позовні вимоги, вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину автомобіля CHEVROLET, модель EVANDA, 2005 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . При цьому, твердження позивача, що спірний автомобіль придбаний ним 14 січня 2011 року у [PERSON] за його особисті кошти, судом до уваги не приймаються, оскільки оформлення довіреності не являється належним набуттям майна у власність, тому і передача коштів під час оформлення довіреності не впливає на висновки суду, що транспортний засіб являється спільною сумісною власністю подружжя, оскільки набутий подружжям у власність під час шлюбу 29 квітня 2017 року за 40 000 грн. Також не приймаються до уваги посилання відповідачки, що спірний транспортний засіб придбаний за рахунок подарованих їй коштів, оскільки належних та допустимих доказів, що підтверджують вказані обставини суду не надані. Вирішуючи питання про поділ спільно нажитого іншого майна слід врахувати, що докази, які підтверджують наявність цього майна та його вартість суду не надані, тому суд позбавлений можливості вирішити питання про його поділ, тому в цій частині позову необхідно відмовити.

Outcome: partial