Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-26 00:00:00

В червні 2018 року орган опіки та піклування Добропільської районної державної адміністрації, який діє в інтересах неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], звернувся в суд з позовом до [PERSON], третя особа: Добропільський районний центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді. про позбавлення її батьківських прав щодо її дітей, та просить стягнути з відповідача аліменти на їхнє утримання. у розмірі 1/2 частин з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. В обґрунтування позовних вимог орган опіки та піклування посилається на те, що наказом начальника служби у справах дітей від 01 грудня 2016 року №64 на облік взяті діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], як такі, що проживають в сім'ї, де батьки ухиляються від виконання батьківських обов'язків. Діти мають матір [PERSON], [INFO], яка не працює, утримується за рахунок державної допомоги сім'ям з дітьми. Батько дітей записаний згідно ст. 135 СК України. Родина з 2007 року постійно перебуває на обліку в Добропільському районному центрі соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді під соціальним супроводом та соціальним обслуговуванням. За весь час з родиною постійно працювали спеціалісти центру соціальних служб, надавався комплекс соціальних послуг, але позитивного результату не має. Відповідачка постійно зловживає алкогольними напоями. У зв'язку безвідповідальним ставленням матері до виконання своїх батьківських обов'язків троє малолітніх дітей рік не були вдома. Діти навчаються в Костянтинівській спеціальній Загальноосвітній школі - інтернат №32 та мають можливість лише на канікулах бути вдома з матір'ю, але мати до їхнього приїзду не готується, знаходиться постійно в стані алкогольного сп'яніння, вдома відсутні запаси продуктів харчування. Тому на час канікул спеціалістами у справах дітей вирішується питання тимчасового влаштування трьох дітей під сторонній нагляд. Старша донька [PERSON] навчається у професійному ліцеї м.Костянтинівка. Будинок відповідачки у занедбаному стані, вікна розбиті, електропостачання у домі відсутнє, немає запасів продуктів харчування та дров. Відповідачка неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності. У зв'язку з чим 30 травня 2018 року комісією з захисту прав дитини Добропільської районної державної адміністрації зроблено висновок про доцільність позбавлення матері батьківських прав. В судовому засіданні представник органу опіки та піклування позовні вимоги підтримала з мотивів викладених у позовній заяві. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов заперечила та просила не позбавляти її батьківських прав відносно її дітей. Представник третьої особи Добропільський районний центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді позов підтримала та просила його задовольнити. Неповнолітні [PERSON], [PERSON] та [PERSON] суду пояснили, що вони хочуть проживати разом з матір'ю, вона їх час від часу навідує в інтернаті, привозить їм цукерки, фрукти. Приїжджає до них на дні народження та привозить їм торти. Час від часу купляє їм зошити до шкоди та одяг. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, заслухавши пояснення учасників процесу, малолітніх дітей, свідків, встановив такі обставини. [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження. (а.с.6-9) Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст. 135 СК України батьком дітей записаний [PERSON]. Відомості про батька записані відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. (а.с.10-12) Відповідачки [PERSON] місце проживання зареєстроване [ADDRESS]. Проте проживає за адресою [ADDRESS]. (а.с.54) Місце проживання дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON] також зареєстроване за адресою [ADDRESS]. [PERSON], [PERSON] та [PERSON] навчаються в Костянтинівській спеціальній Загальноосвітній школі - інтернат №32. [PERSON] навчається у Костянтинівському професійному ліцеї за спеціальністю швачка, що підтверджується обліково-статистичними картками. (а.с.13-20) 29 лютого 2016 року родину [PERSON] було взято під соціальний супровід, як таку, що опинилась в складних життєвих обставинах, що підтверджується рішенням районної комісії з питань захисту прав дітей при Добропільській райдержадміністрації від 29 лютого 2016 року. Відповідно до Наказу Директора ЦСССДМ з березня 2016 року родину було взято під соціальний супровід. На даний момент супровід триває. (а.с.28) В ході соціального супроводу складено акти оцінки потреб дитини та сім'ї, план соціального супроводу, згідно яких сім'я отримувала комплекс соціальних послуг. Але на початку роботи з сім'єю мати не належним чином виконала взяті на себе обов'язки, не співпрацювала із закріпленим за родиною спеціалістом і не виконувала умови соціального супроводу. [PERSON] неодноразово запрошували на виконкоми сільської ради, постійно проводилися бесіди фахівцем із соціальної роботи, що підтверджується інформацією наданою Добропільським районним центром соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 24 жовтня 2017 року. (а.с.30) [PERSON] попереджалась про недопущення в подальшому невиконання батьківських обов'язків по вихованню дітей та рекомендовано їй пройти курс лікування від алкогольної залежності в центрі реабілітації в м.Добропілля, що підтверджується рішенням виконавчого комітету Шилівської сільської ради Добропільського району від 15 листопада 2016 року. (а.с.38) Згідно обліково-статистичних карток дітей стан виконання матір'ю дітей [PERSON] батьківських обов'язків на низькому рівні, має шкідливі звички, зловживає спиртними напоями. Байдуже ставиться до потреб дітей, майже не піклується про них. (а.с.13-20) З характеристики по місцю проживання [PERSON] вбачається, що остання зарекомендувала себе з негативного боку, зловживає спиртними напоями, не займається вихованням дітей. Вдома не проживає, будинок занедбаний, не приймає участі в житті села. Серед односельчан не користується повагою та авторитетом. Ніде не працює, переймається тимчасовою роботою. (а.с.21) Сім'я [PERSON] неодноразово відвідувалась спеціалістами ДР ЦСССДМ в результаті було складено акти. З яких вбачається, що мати [PERSON] або відсутня і неповнолітні діти залишені самі, або мати знаходиться в стані алкогольного сп'яніння. Було виявлено недостатньо кухонного посуду на всіх членів сім'ї, їжа не готується, запасів продуктів харчування не має, запасів палива на зиму не має. Діти одягнення не по погоді. Відсутній належний догляд за дітьми. (а.с.39-47) Згідно акту №1 від 13 березня 2018 року, складеного в складі представників Шилівської сільської ради та депутатів, було відвідано сім'ю [PERSON], яка мешкає за адресою: [ADDRESS] та виявлено, що [PERSON] вдома не проживає, будинок в занедбаному стані, замкнений. Діти знаходяться в інтернаті в м.Костянтинівка. Встановлено місце проживання матері - [PERSON] в [ADDRESS]. Зі спілкування зясована, що [PERSON] і її матір перебувають з ознаками алкогольного сп'яніння. (а.с.22) З акту №2 від 11 травня 2018 року складеного в складі представників Шилівської сільської ради, в.о. голови та депутатів вбачається, що [PERSON] вдома так і не проживає, а мешкає в своєї матері [PERSON] за адресою [ADDRESS]. Діти знаходяться в інтернаті в м.Костянтинівка. Старша дочка [PERSON] закінчує ліцей в м.Костянтинівка. На даний час живе в [PERSON]. Зі слід [PERSON] виявлено, що мати і баба проганяють її , бо вона просить кошти на харчування. Із спілкування з [PERSON] та [PERSON] з'ясовано, що вони з ознаками вживання алкоголю. На обличчі гематоми та синці. (а.с.22 оборот) Актом від 18 жовтня 2017 року, складеним головним спеціалістом служби у справах дітей Добропільської райдержадміністрації, встановлено, що неповнолітні діти [PERSON], [PERSON], [PERSON], які мешкають за адресою [ADDRESS], перебували за місцем проживання без нагляду дорослих. Матері в дома не було, місце її знаходження не відомо. Вирішено передати дітей на час канікул до Благодійної організації «Центр допомоги дітям «Отчий дім» м.Покровськ. (а.с.27) Згідно висновку оцінки потреб дитини та сім'ї родини [PERSON] від 22 лютого 2016 року - 26 лютого 2016 року, сім'я [PERSON] має чотирьох дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Мати зловживає спиртними напоями, в будинку антисанітарні умови проживання, діти не доглянуті. Сім'я утримується за рахунок соціальної допомоги сім'ям з дітьми. Мати веде споживацький спосіб життя. (а.с.23) З висновку оцінки потреб дитини та сім'ї родини [PERSON] від 12 січня 2018 року - 23 січня 2018 року складні життєві обставини носять затяжний характер та поглиблюються, негативно впливають на стан дітей. Потреби не задовольняються , батьківський потенціал слабкий. Мати не усвідомлює наявність проблем, не розуміє їх ризики та загрози. Вона визнає наявність проблем, перекладає відповідальність та вину на інших та вважає певну негативну поведінку нормою. (а.с.24) Згідно інформації Добропільського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 20 березня 2018 року 16 березня 25018 року фахівець із соціальної роботи Шилівської сільської ради відвідав родину [PERSON]. Під час візиту було виявлено, що в будинку проживає тільки її неповнолітня донька [PERSON]. З її слів було з'ясовано, що вона вже декілька днів опалює приміщення дровами, які сама збирає біля будинку, їжу бере у баби. На даний час її матір проживає в баби, де вони вживають алкогольні напої. 19 березня 2018 року знову відбулася бесіда із старшою донькою [PERSON] [PERSON], яка повідомила, що проживає вже в баби, бо в дома не має їжі та дров. Мати продовжує вживати алкогольні напої. (а.с.29) В.О. директора Костянтинівського професійному ліцеї звернувся з клопотанням до начальника СДД Добропільської райдержадміністрації про прийняття заходів до матері [PERSON] і можливим переводі [PERSON] в інший навчальний заклад на повне державне забезпечення так як можливості залишатися в гуртожитку на вихідні не передбачена, а бажання у неї їхати додому на вихідні не має, оскільки мати [PERSON] веде аморальний спосіб життя, ніякої участі у в житті дочки не бере, гроші на проїзд та харчування не дає, [PERSON] живе лише на одну стипендію в розмірі 410 грн. (а.с.49) Як вбачається з психолого-педагогічної характеристики [PERSON], 2010 року народження, вона перебуває на обліку в «групі ризику» як дитина, що опинилася у складних життєвих умовах. Характеризується позитивно. Останнім часом мати ухиляється від виконання своїх обов'язків з виховання власної дочки та зловживає алкоголем. (а.с.26) Згідно висновку органу опіки та піклування Добропільської райдержадміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дітей від 08 червня 2018 року №01-37/320 орган опіки та піклування вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно своїх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO].(а.с.3-4) Звертаючись до суду із позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав, орган опіки та піклування посилається на те, що відповідач покладених на неї батьківських обов'язків не виконує; не бере участі у вихованні дітей. Стаття 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована постановою Верховної Ради від 27 лютого 1991 року. № 789-ХІІ, встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Передбачено, що батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини і предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини. Частиною 2 ст. 27 Конвенції передбачено, що батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. За змістом ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Як передбачено ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно із ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. За роз'ясненнями п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 р., позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. За змістом п. 16 вищевказаної Постанови ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. Ухвалюючи таке рішення, суд має право вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передачу органам опіки та піклування (якщо цього потребують її інтереси), але не повинен визначати при цьому конкретний заклад (п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 р.) Як пояснила в судовому засіданні свідок [PERSON], що вона є фахівцем з соціальної роботи сільської ради, сім'я [PERSON] стоїть на обліку, яка опинилась у складних життєвих умовах. Вона часто навідує сім'ю. [PERSON] вживає алкогольні напої. Проте коли не п'є то вона дітей доглядає, навідує їх в інтернаті. Претензій в цей час до неї як до матері не має, проте якщо вона починає вживати алкоголь, то дітей не доглядає, залишає їх самих в дома, без їжі та тепла. Житловий будинок [PERSON] на даний час не придатний для проживання дітей, там вибиті вікна. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є сусідкою відповідачки. [PERSON] на даний час не вживає алкогольних напоїв і 26 серпня 2018 року вони разом їздили до дітей навідували їх, привозили їм гостинці. Коли раніше [PERSON] випивала, то були випадки, що вона залишала дітей самих вдома, [PERSON] навіть проживала кілька днів в неї, через те, що мати була п'яна, але коли вона не п'є, то вона гарна мама. З огляду на викладені обставини вбачається, що відповідач [PERSON] не у повні мірі виконують свої батьківські обов'язки до дітей, однак, при цьому, не втратила інтересу до дітей, має бажання та можливість утримувати та виховувати їх, враховуючи доведеність певних намагань відповідачки проявити турботу про дітей, та змінити своє відношення до їх виховання, а також врахувавши інтереси дітей, які повинні рости під опікою і відповідальністю своїх батьків, і у всякому випадку, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості, та те, що малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. Разом з тим, відмовляючи у задоволенні позову про позбавлення відповідачів батьківських прав, враховуючи обставини справи, інтереси дітей, та метою захисту останніх, враховуючи, що повернення дітей в сім'ю є передчасним та на даний час становить небезпеку для їх життя, здоров'я і морального виховання, суд вважає за необхідне відібрати малолітніх дітей від відповідачки [PERSON] без позбавлення батьківських прав. Як передбачено ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Згідно із ч. 3, 4 ст. 170 СК України якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. При задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Відповідно до вимог ст. 180 ч. 1 ст. 183 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ст. ст. 181,182 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначені розміру аліментів суд, враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як передбачено ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно із ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема, у справах про стягнення аліментів. З огляду на викладені обставини, суд вважає за необхідне стягувати із відповідачки аліменти на утримання малолітніх дітей. На підставі викладеного, та

Outcome: partial