Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

В червні 2015 року Публічне акціонерне товариство «АКЦЕНТ-БАНК» (далі - ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК») звернувся з позовом з урахуванням заяви про зменешення позовних вимог до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якого вказав, що 29.08.2011 року між сторонами був укладений кредитний договір №A31XCC9F5Н0003, за умовами якого позичальник отримав кредитні кошти в сумі 12100 грн., під 0,12 відсотка річних на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном погашення не пізніше ніж 28.08.2014р., відповідач в свою чергу зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, сплачувати проценти за користування кредитним коштами, шляхом сплати щомісячних платежів. Відповідач взяті на себе зобов'язання виконував не належним чином, внаслідок чого станом на 14.05.2015 року утворилась заборгованість в сумі 89682,49грн., яку банк просить стягнути з відповідача, а також понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримала та просить задовольнити повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час судового розгляду повідомлявся в установленому законом порядку рекомендованим листом з повідомленням про вручення, причини неявки суду невідомі. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним винести заочне рішення у справі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29 серпня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «Акцент - Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №A31XCC9F5Н0003, за умовами якого позичальник отримав кредитні кошти в сумі 12100 грн., під 0,12 відсотка річних на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном погашення не пізніше ніж 28.08.2014р. Відповідно до умов кредитного договору відповідач зобов'язався повернути кредит, сплатити відсотки, винагороду, комісії, зазначені в договорі, шляхом щомісячного перерахування банку коштів в розмірі 578,74грн. Відповідач взяті на себе зобов'язання виконував неналежним чином, внаслідок чого станом на 14.05.2015 року заборгованість за кредитним договором становить 117 468 грн. 97 коп., з яких 8071 грн. 57 коп. заборгованість за кредитом, 11 грн. 26 коп. заборгованість за процентами, 5496 грн. 84 коп. заборгованість по комісії за користування кредитом, 97819 грн. 35 коп. пеня, також відповідно до п.5.3 Умов і правил надання банківських послуг був нарахований штраф в сумі 500 грн. фіксована частина та 5569 грн. 95 коп. процента складова. Рішенням Віньковецького районного суду Хмельницької області від 30.01.2014р. з [PERSON] на користь банку стягнуто заборгованість по вищевказаному договору станом на 04.11.2013 року в розмірі 28286,49грн., з яких 8071,57грн. заборгованість за кредитом, 9,42грн. заборгованість по процентах, 3076,84грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, 15305,49 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов'зань, 500грн. штраф (фіксована частина) 1323,17грн. штраф (процентна складова). Проте, умови кредитного договору відповідачем не виконуються, рішення суду про стягнення заборгованості, яка утворилася станом на 04.11.2013 року, не виконано. Відповідно ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. Як роз'яснено у п. 17 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України). Такі підстави, зокрема, зазначені у ст. ст. 599 - 601, 604 - 609 ЦК України. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог ст. ст. 526, 599 ЦК України. Таким чином, відсутність реального виконання зобов'язання не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін й не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов'язання. Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 1 квітня 2015 року № 6-37цс15 та від 23 вересня 2015 року № 6-1206цс15, які згідно ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковими для судів. Банком нараховано проценти виходячи із фактичної кількості днів користування кредитним коштами за період з 05.11.2013 по 14.05.2015 в розмірі 1,84грн., комісію в розмірі 2420,00грн., а також пеню в розмірі 82513,86грн., штраф відповідно до п. 5.3 Умов та правил 500грн. (фіксована частина) та 4246грн. (процентна складова). В силу ч. 2 ст. 550 ЦК України проценти на неустойку не нараховуються. Проте позивачем нараховано штраф (процентна складова) з урахуванням пені в сумі 82513,86грн., тобто один вид неустойки на інший. Заборгованість [PERSON] зі сплати процентів і комісії становить 2421,84грн., тому процентна складова штрафу має становити 121,92грн. (2421,84грн.х5:100). Відповідно до п. 5.1 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка» у разі порушення позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених Договором, більш ніж на 30 днів позичальник сплачує банку пеню у розмірі 1,25 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки платежу, що становить 89682,49грн. за період з 05.11.2013 по 14.05.2015р. Згідно ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Оскільки розмір пені значно перевищує розмір заборгованості по договору кредиту, суд у відповідності до положень ч. 3 ст. 551 ЦК України приходить до висновку про зменшення розміру пені до 10000 грн. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а з [PERSON] підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №A31XCC9F5Н0003 від 29.08.2011 в сумі 2421,84грн., з яких 1,84грн. проценти, 2420,00грн. комісія та 13043,76грн. неустойки, з яких штраф 500грн. (фіксована частина), 121,92грн. (процентна складова), 10000грн. пені. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до задоволених вимог, у зв'зку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1120,65грн.

Outcome: approved