Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-10 00:00:00

В травні 2021 р. позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 7 000,0 грн. щомісяця. і до досягнення дітьми повноліття. Позов мотивований тим, що відповідач є батьком їх спільної дочки, яка проживає з нею та утримання якої відповідач не здійснює. Разом з тим, матеріальний стан позивача не дозволяє у повному обсязі забезпечити дитину усім необхідним для її належного та гармонійного розвитку. Відповідач в добровільному порядку батьківського обов`язку по утриманню дитини не виконує, на своєму утриманні інших дітей та непрацездатних батьків не має, має задовільний стан здоров`я, офіційно працевлаштований та має заробіток в розмірі 20 000,0 грн., а тому вважає, що він має можливість сплачувати аліменти на утримання їх малолітньої дочки в такому розмірі. Зазначає, що станом на поточний момент нею подано до суду позов про розірвання шлюбу. Одночасно просить стягнути з відповідача понесені нею витрати на правову допомогу в розмірі 5 500,0 грн. Провадження у справі відкрито ухвалою від 22.07.2020 р. з призначенням розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відзив на позов не надходив. До початку судового засідання позивач подала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності та задовольнити позов в повному обсязі. До початку судового засіданні відповідач подав заяву, в якій зазначив, що заперечує проти задоволення позову та просить розглянути справу без його участі. В зв`язку з чим, суд розглядає справу за відсутності сторін на підставі наданих ними даних та доказів. Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що на час розгляду справи сторони - позивач [PERSON] , [INFO] , та відповідач [PERSON] , [INFO] , перебувають у шлюбі, який зареєстрований 04.05.2011 р. Заздрівською сільською радою Теребовлянського району Тернопільської області актовим записом № 4. Сторони є батьками малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] (актовий запис Відділу РАЦС Подільського РУЮ у м.Києві від 10.01.2012 р. № 34). На момент розгляду справи дитина проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що не заперечує відповідач. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України. Згідно ст. 141 СК України мати, батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Крім того, відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.182 ч.2 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дтину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімум для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиктвого мінімум для дитину відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Судом встановлено, що відповідач є людиною працездатного віку, мешкає окремо від позивача та дитини, доказів офіційного працевлаштування та розміру заробітку відповідачем не подано, а позивачем не заявлялось суду клопотання про витребування доказів щодо розміру доходів відповідача. При цьому, відповідно до ст.ст.12 ч.3, 81 ч.1 ЦПК України кожна сторона повинна довести суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. А відтак, суд не приймає до уваги твердження позивача про те, що відповідач має дохід в розмірі 20 000,0 грн., оскільки дана обставина не підтверджена жодним доказом. Отже, суд виходить з розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідно віку, встановленого законодавством. Законом України «Про державний бюджет на 2020 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років, до вікової категорії якої належить діти сторін у справі, становить: з 1 липня - 2 318 гривні, з 1 грудня - 2 395 гривень. Між тим, відповідно до ст.141 СК України мати та батько мають рівні обов`язки до дитини, в т.ч. і обов`язку її утримання. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує, що відповідач є людиною працездатного віку, здоровий за станом здоров`я, інших утриманців, крім спільної дитини, у нього не має, не приймає до уваги посилання позивача на наявність на її утриманні ще одної неповнолітньої дитини, оскільки наявність останньої не впливає на розміру утримання відповідачем малолітньої дочки [PERSON] . Вказані обставини дають суду підстави дійти висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання спільної дитини в розмірі 2 500,0 грн. Вказаний розмір аліментів є доцільним, відповідає інтересам обох сторін та інтересам дитини, а також чиному законодавству. В зв`язку з чим доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Постановляючи рішення суд враховує, що позивачем суду не надавались докази на підтвердження придбання відповідачем рухомого та нерухомого майна і не заявлялось про це суду. Крім того, в даному судовому провадженні позивачем не ставилось питання про стягнення додаткових витрат на дитину, а тому за позивачем залишається право на звернення до суду у встановленому законом порядку щодо участі відповідача у додаткових витратах згідно ст.185 СК України. Відповідно до ст.184 ч.2 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовились про інше. На підставі ч. 1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. А відтак, у кожної зі сторін у справі є право на звернення до суду з відповідним позовом при настанні таких обставин. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину підлягають присудженню з дня подачі позову, тобто з 06.08.2018 року, і до повноліття дітей. Також з відповідача згідно ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір в дохід держави у розмірі 840,8 грн., оскільки позивач при зверненні до суду на підставі ст.5 ч.1 п.3 Закону України «Про судовий збір» була звільнена від його сплати при подачі позову. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.51 Конституції України, ст.ст.141, 180-184, 191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial