Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-22 00:00:00

В травні 2018 року моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з регламентною виплатою в розмірі 10331,73 грн., обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 16.09.2016 року з вини [PERSON], який керував автомобілем «Volkswagen», н.з. АА7308ВС в м.Одеса була скоєна дорожньо-транспортна пригода, внаслідок чого автомобіль «Renault» н.з. ВН0415ВО під керуванням [PERSON] отримав пошкодження. Вина відповідача підтверджується постановою Малиновського районного суду м.Одеси від 23.11.2016 року. На дату скоєння ДТП водій [PERSON] не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Заподіяна відповідачем шкода, яка вникла внаслідок ДТП, не була відшкодована потерпілій особі. Відповідно до висновку №227/16 вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля складає 11101,96 грн. 05.012017 року МТСБУ здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 10331,73. У звязку з зазначеним, позивач просить стягнути з [PERSON] на користь МТСБУ суму сплаченого відшкодування в розмірі 10331,73 грн. та судовий збір в розмірі 1762,00 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином через розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області https://iz.od.court.gov.ua/sud1510/, про причину неявки суд не повідомив, тому суд відповідно до ч.1 ст. 280, ч.4 ст. 223 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у звязку з відсутністю заперечень проти такого вирішення справи представника позивача. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 16.09.2016 року о 09 годині [PERSON] в м.Одеса по вул.Мельницька,39а, керуючи автомобілем «Volkswagen», н.з. АА7308ВС під час перестроювання з лівої смуги в праву не надав дорогу автомобілю марки Рено, н.з. ВН0415ЕО під керуванням [PERSON], який рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він перестроївся, в результаті чого сталося зіткнення, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п.10.3 «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306 (а.с.5). Постановою Малиновського районного суду м.Одеси від 23.11.2016 року [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності (а.с.5). 16.09.2016 року [PERSON] звернулася до МТСБУ із заявою про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок зазначеної ДТП (а.с.7). На підставі наказу МТСБУ від 05.01.2017 року №116 платіжним дорученням від 05.01.2017 року №116рв [PERSON] виплачено страхове відшкодування в розмірі 10331,73 грн. (а.с.11,12). Згідно ст. 129 Конституції України, ст.ст. 12, 13, 77, 78, 79, 80, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. [PERSON] не надав суду докази наявності чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на момент ДТП. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до вимог ст.1188 ЦК України, шкода, заподіяна унаслідок взаємодії декількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, заподіяна одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений Законом. Відповідно до положень частини першої статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно з підпунктом 38.2.1. пункту 38.2. статті 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Отже, законом встановлено порядок стягнення коштів, виплачених МТСБУ на відшкодування шкоди особі потерпілій у ДТП, саме в порядку регресу, якщо така шкода спричинена власником транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Як роз'яснено у пунктах 26, 27 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», до страховика (МТСБУ), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. У відповідності до вимог ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.\~\~ Згідно з ч.6\~ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, завдання шкоди [PERSON] з вини відповідача [PERSON] у вчиненні вказаного ДТП доведено та доказуванню не підлягає у відповідності до ст. 82 ЦПК України. Частина 2 ст. 1192 ЦК України передбачає, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку, що МТСБУ правомірно відшкодувало майнову шкоду завдану пошкодженням автомобілю «Renault» н.з. ВН0415ЕО [PERSON] з вини водія [PERSON] в сумі 10331,73 грн. та набув право вимоги в порядку регресу. Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню та на користь моторного (транспортного) страхового бюро України підлягає стягненню з відповідача сума виплаченого відшкодування в порядку регресу в розмірі 10331,73 грн., яка визначена висновком №227/16 від 21.10.2016 року про визначення вартості відновлювального ремонту автомобіля «Renault» н.з. ВН0415ЕО. Судові витрати підлягають стягненню відповідно до вимог ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved