Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-20 00:00:00

В червні 2015 року до суду звернувся позивач з позовом до [PERSON], в якому ставить питання про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у сумі 120414 грн. 87коп. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що між ПАТ Астра банк»та [PERSON] було укладено кредитний договір № 300474037464001 від 13.07.2012 року, відповідно до якого відповідач отримав кредит у сумі 190000,00 грн., на строк з 13.07.2012 року по 13.07.2019 року зі сплатою відсотків за користування кредитом. 02.12.2013 року між ПАТ «Астра банк» та ПАТ «Дельта банк» було укладено договір купівлі-продажу права вимоги, відповідно до якого останній набув права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, відповідно до цього Банк нарахував заборгованість за кредитом в сумі 108005,29грн., заборгованість за відсотками в сумі 12409,58грн., комісія за ведення кредиту 0грн.. Представник позивача в судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю, проти розгляду справи на підставі ст. 224 ЦПК України не заперечує. Належно повідомлені через засоби масової інформації газету «Урядовий курєр» відповідачі в судове засідання не з'явилися з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи у їх відсутності суду не надавали, тому суд розглядав справу на підставі ст. 224 ЦПК України заочно. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору кредитування, які регулюються Цивільним кодексом України. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін та погоджені ними. При цьому згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Так, відповідно до кредитного договору № 300474037464001 від 13.07.2012 року (а.с. 5-13) [PERSON] отримав кредит у сумі 190000 грн., із зобовязанням сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 17,38% на рік. Як вбачається з матеріалів справи, в порушення умов кредитного договору [PERSON] не сплачував суми кредиту та відсотки за його користування, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість. При цьому, суд звертає увагу, що між ПАТ «Астра Банк» та позивачем по справі ПАТ «Дельта Банк» 02.12.2013 року було укладено договір купівлі продажу прав вимоги, відповідно до якого останній набув права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами (а.с. 22-25). Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. \~ Згідно ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.\~\~\~\~\~\~\~\~ У зв'язку з цим суд зазначає, що відповідно до ст. 610 \~ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Суд перевіривши розрахунок заборгованості за кредитним договором № 300474037464001 від 13.07.2012 року, укладеного між ПАТ «Астра банк» (в подальшому ПАТ «Дельта Банк») та [PERSON] встановив, що станом на 06.04.2015 року утворилась заборгованість на загальну суму 120414грн. 87 коп., з них 108005грн. 29 коп. заборгованість за кредитом, 12409грн.58коп. заборгованість по відсоткам за користування кредитом (а.с. 15-16). Згідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу. Таким чином, суд вважає позовні вимоги повністю доведеними, тому підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved