Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

В червні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення збитків завданих порушенням правил добросусідства. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог . Вислухавши позивача [PERSON] , відповідача [PERSON] , свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] повно та всебічно вивчивши матеріали справи, ознайомившись з наданими доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого порушеного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Згідно ст.103 ЗК України встановлено, що власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо) ; власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив); власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них та використання цих ділянок із запровадженням і додержанням прогресивних технологій вирощування сільськогосподарських культур та охорони земель (обмін земельних ділянок, раціональна організація територій, дотримання сівозмін, встановлення, зберігання межових знаків тощо). Встановлено, що згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДП № 005572 від 17 лютого 2006 року [PERSON] належить земельна ділянка площею 0,2422 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, за адресою: [ADDRESS] (а.с.8-9). Згідно довідки №1437 від 29 листопада 2012 року виданої виконкомом Волоської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області адреса земельної ділянки [ADDRESS] змінено на [ADDRESS] (а.с.27). 19 січня 2020 року [PERSON] на земельній ділянці [ADDRESS] було виявлено пошкодження покриття газону внаслідок випасу великої рогатої худоби, що підтверджується фотознімками(а.с.14-26). Згідно з рахунком на оплату №1 від 03 лютого 2020 року складеного ФОП « [PERSON] » вартість робіт по відновленню газонного покриття складає 15 110, 00 грн.(а.с.11). 11 лютого 2020 року [PERSON] було направлено письмову вимогу відповідачу [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди завданої в наслідок пошкодження газонного покриття великою рогатою худобою. З показів свідків [PERSON] , [PERSON] судом встановлено, що власником вказаної великої рогатої худоби є [PERSON] (а.с.10-13). Свідок [PERSON] на власні очі бачила пошкодження газону позивача коровами відповідача. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є власником земельної ділянки, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , площею 0,2422 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, так позивачем [PERSON] було виявлено пошкодження покриття газону внаслідок випасу великої рогатої худоби, що належить відповідачу [PERSON] . Позивачем було направлено письмову вимогу про відшкодування завданої матеріальної шкоди, однак відповідачем відповіді на зазначено вимогу не надано. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 4 ст. 12 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» шкода, заподіяна особі або майну фізичної особи твариною, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її утримує. Відповідно до ст. 1192 Цивільного кодексу України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до переконливого висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Згідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України резолютивна частина рішення суду повинна містити висновок суду про розподіл судових витрат. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved