Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-21 00:00:00

В червні 2020 позивач звернувся до суду з позовною заявою до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва», Київської міської державної адміністрації, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Комунальне підприємство по утриманню зелених насаджень Голосіївського району м. Києва, Голосіївська районна в місті Києві державна адміністрація про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. В обґрунтування позову зазначено, що 04.05.2020 [PERSON] на автомобілі Lexus LS 460 приїхав до друзів за адресою: м. Київ, просп. Голосіївський, 88. Приблизно о 21 год. 00 хв. 04.05.2020 у дворі будинку № 88 за адресою: м. Київ, просп. Голосіївський сталося падіння дерева. В результаті такого падіння було пошкоджено припаркований транспортний засіб Lexus LS 460, державний номерний знак [NUMBER] , що належить на праві власності [PERSON] . Згідно Звіту № 8078 про визначення вартості матеріального збитку, загальна вартість збитку (ремонту) транспортного засобу становить 41357,82 грн без врахування скритих дефектів. Однак, при зверненні на офіційну станцію техобслуговування Lexus для здійснення ремонтних робіт автомобіля встановлено, що загальний ремонт пошкоджень, спричинених падінням дерева на автомобіль буде становити 82799,80 грн, у зв`язку з обов`язковою необхідністю здійснення заміни пошкодженого скла автомобіля. За проведення експертизи Суб`єктом оціночної діяльності СПД [PERSON] позивач сплатив 2800,00 грн. Враховуючи наведене, позивач просить стягнути з відповідачів матеріальну шкоду в розмірі 82799,80 грн, витрати на оплату автотоварознавчого дослідження у сумі 2800,00 грн, моральну шкоду у сумі 10000,00 грн, судовий збір у розмірі 956,00 грн, судові витрати, пов`язані з наданням правничої допомоги адвоката у розмірі 13000,00 грн. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 15.06.2020 року, у справі відкрито провадження та постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. У відповідності до гл. 10 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи, зокрема, малозначні справи. У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін (ч. 2 ст. 274 ЦПК України). При цьому у відповідності до ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Представник відповідача-1 Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» надав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог з наступних підстав. Відповідач-1 виключно надає послуги по утриманню будинку та прибиранню прибудинкової території в межах істотних умов існуючих договорів, в межах узгодженої структури, вартості послуг та коштів, що фактично надходять від мешканців будинку. Жодних інших обов`язків щодо майна, вказаного багатоквартирного житлового будинку, співвласники відповідачу не доручали, а отже жодних інших прав та обов`язків у відповідача не виникало. Окрім того, позивач залишив свій транспортний засіб в непристосованому та не відведеному місці для паркування транспортних засобів, явно розуміючи ризик випадкового знищення та випадкового пошкодження (псування) належного йому майна та продовжує робити це і по сьогодні. Враховуючи наведене, вважають, що позивачем не доведено протиправність поведінки відповідача-1, наслідком якої є заподіяння шкоди та не доведено причинний зв`язок такої поведінки із заподіяння шкоди. Представником позивача подано до суду відповідь на вищевказаний відзив, в якому зазначено, що саме у зв`язку з неналежним виконанням обов`язків відповідача-1 сталося падіння дерева за адресою: м. Київ, просп. Голосіївський, буд. 88 , яке пошкодило транспортний засіб позивача. Зауважив, що дорожніх знаків, які б забороняли позивачу паркування транспортних засобів на прибудинковій території будинку 88 по просп. Голосіївський у місті Києві не було. Враховуючи наведене, вважає заперечення відповідача-1, наведені у відзиві, необґрунтованими. Представник відповідача-1 надав заперечення на відповідь на відзив, в якому просили відмовити в задоволенні позову, з викладених підстав. Окрім того, представником відповідача-1 надані додаткові письмові пояснення. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, що мають істотне значення для правильного вирішення справи по суті та на яких ґрунтується позовні вимоги, оцінивши докази на предмет належності, достовірності та допустимості у їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. В силу вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із вимогами ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Однією з засад судочинства, регламентованої п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Судом встановлено, що позивачу - [PERSON] праві власності належить транспортний засіб Lexus LS 460, державний номерний знак [NUMBER] , що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER] від 15.05.2018. Приблизно о 21 год. 00 хв. 04.05.2020 у дворі будинку № 88 за адресою: м. Київ, просп. Голосіївський сталося падіння дерева. Факт настання зазначеної події зафіксовано патрульною поліцією 04.05.2020 на підставі заяви, складеної [PERSON] . В результаті такого падіння було пошкоджено припаркований транспортний засіб Lexus LS 460, державний номерний знак [NUMBER] , що належить на праві власності [PERSON] . Згідно Звіту № 8078 про визначення вартості матеріального збитку, загальна вартість збитку (ремонту) транспортного засобу становить 41357,82 грн без врахування скритих дефектів. Однак, при зверненні на офіційну станцію техобслуговування Lexus для здійснення ремонтних робіт автомобіля встановлено, що загальний ремонт пошкоджень, спричинених падінням дерева на автомобіль буде становити 82799,80 грн, у зв`язку з обов`язковою необхідністю здійснення заміни пошкодженого скла автомобіля. За проведення експертизи Суб`єктом оціночної діяльності СПД [PERSON] позивач сплатив 2800,00 грн. Відповідно до рішення Київської міської ради від 09.09.2010 № 7/4819 «Про питання організації управління районами в місті Києві», у зв`язку з припиненням повноважень, Голосіївська районна в місті Києві рада рішенням від 19.10.2010 № 41/10 «Про передачу майна» передала майно (будівлі т а споруди) зі свого балансу на баланс Комунального підприємства «Дирекція з управління обслуговування житлового фонду Голосіївського району», в тому числі будинок № 88 по просп. 40-річчя Жовтня у м. Києві . Рішенням Київської міської ради від 09.10.2014 № 270/270 «Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством м. Києва», Комунальне підприємство «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Голосіївського району перейменовано в Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва», віднесено до сфери управління Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації та з 01.05.2015 підприємство приступило до виконання власними силами послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій будинків, які ввійшли до житлового фонду переданого до сфери управління Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, в тому числі будинку № 88 по просп. 40-річчя Жовтня в м. Києві . Розпорядженням Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації від 30.04.2015 № 246 «Про закріплення майна» отримало в господарське відання та на баланс майно комунальної власності територіальної громади міста Києва віднесене до сфери управління Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, в тому числі і житловий будинок № 88 по просп. Голосіївському . Рішенням Київської міської ради від 03.09.2015 № 944/1808 «Про перейменування вулиць, площ, провулків та проспектів у місті Києві», проспект 40-річчя Жовтня перейменовано у проспект Голосіївський. Згідно із вимогами ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до змісту вказаної норми, умовою для відшкодування шкоди є наявність всіх елементів складу цивільного правопорушення, що включає неправомірність поведінки особи, наявність шкоди, під якою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права (життя, здоров`я тощо), причинного зв`язку між протиправною поведінкою та шкодою, а також наявність вини в завдаванні шкоди. Положеннями ст. 1192 ЦК України, встановлено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п. 2, 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода, заподіяна особі й майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії, останньої, були неправомірними, між ними й шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Пунктом сьомим частини 1 статті 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», передбачено право громадян звертатись до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоров`ю громадян унаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів об`єктів благоустрою. Відповідно до вимог пункту 3.2 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України від 10 квітня 2006 року № 105, яким врегульовано питання утримання зелених насаджень у населених пунктах України (далі - Правила), до елементів благоустрою віднесено, зокрема, зелені насадження (у тому числі, снігозахисні, протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, у парках, скверах і алеях, бульварах, садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях. Положеннями п. 5.5 вказаних Правил передбачено, що відповідальними за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними є: на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності - балансоутримувачі цих об`єктів; на територіях установ, підприємств, організацій та прилеглих територіях - установи, організації, підприємства; на територіях земельних ділянках, які відведені під будівництво, - забудовники чи власники цих територій; на безхазяйних територіях, пустирях - місцеві органи самоврядування; на приватних садибах і прилеглих ділянках - їх власники або користувачі. Відповідно до вимог п. 2. 1 розділу ІІ Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України балансоутримувач - спеціально вповноважені на конкурсних засадах державними чи місцевими органами влади підприємства, організації, які відповідають за утримання та збереження зелених насаджень на підпорядкованих територіях зеленого господарства. Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст.ст. 18, 25 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», утримання та благоустрій прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку, належних до нього будівель, споруд проводиться балансоутримувачем цього будинку або підприємством, установою, організацією, з якими балансоутримувачем укладено відповідний договір на утримання та благоустрій прибудинкової території. Підприємства, установи та організації у сфері благоустрою населених пунктів зобов`язані утримувати в належному стані об`єкти благоустрою (їх частини), що перебувають у їх власності або користуванні, а також визначену правилами благоустрою території населеного пункту прилеглу до цих об`єктів територію. В силу вимог ч. 2, 3, 4 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», охорона, утримання та відновлення зелених насаджень на об`єктах благоустрою, а також видалення дерев, які виросли самосівом, здійснюються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів залежно від підпорядкування об`єкта благоустрою, а на земельних ділянках, переданих у власність, наданих у постійне користування або в оренду, - за рахунок коштів їх власників або користувачів відповідно до нормативів, затверджених у встановленому порядку. Видалення дерев, кущів, газонів і квітників здійснюється в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. Негайне видалення пошкоджених дерев або кущів (їх частин) може здійснюватися підприємствами, установами, організаціями або громадянами в разі, якщо стан таких пошкоджень зелених. насаджень загрожує життю, здоров`ю громадян, а також майну громадян та/або юридичних осіб. Згідно із вимогами ст.ст. 13,21 цього Закону прибудинкова територія відноситься до об`єктів благоустрою, а зелені насадження на ній є одним з елементів благоустрою. Аналіз наведених норм, з урахуванням визначених цивільним процесуальним законодавством принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесуального судочинства, дає підстави для висновку про те, що законодавством не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди. Разом з тим, потерпілий має довести належними доказами факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також факт того, що відповідач є заподіювачем шкоди. Згідно із вимогами ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Як вбачається зі Статуту КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва», зокрема з метою надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та інших житлово-комунальних послуг, а також здійснення функцій замовника по наданню послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, інших житлово-комунальних послуг, виконання функцій балансоутримувача житлового та нежитлового фонду. До 12.09.2018 діяла Постанова Кабінету Міністрів України № 1521 від 11.10.2002 «Про реалізацію Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», якою було затверджено Порядок передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс. Відповідач-1 не надав до матеріалів справи акту приймання-передачі, що підтверджував би передачу з балансу відповідача-1 на баланс іншої юридичної особи будинку 88 та прибудинкової території по просп. Голосіївському у м. Києві , також як і не надав розпорядчий документ, підтверджуючий списання з балансу будинку № 88 по просп. Голосіївському у м. Києві . За вказаною адресою об`єднання співвласників багатоквартирного будинку не створено, що не оспорюється сторонами по справі. Відповідно до листа Центральної геофізичної обсерваторії імені Бориса Срезневського № 02-06/1133 від 20.05.2020 у день та час падіння дерева 04.05.2020 температура повітря становила 14,7 - 13,8 градусів Цельсія, напрям вітру - північний, північно-західний, швидкість руху вітру Ѕ м/с, опади 1,4 мм. Штормового попередження не було оголошено. Тому, суд приходить до висновку, що падіння дерева було спричинено не негодою й не форс-мажорними обставинами. Відповідно до п.п. 7 п. «а» ч. 1 ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування» передбачено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян. Тобто до відання саме виконавчого органу міської ради, в даному випадку до Київської міської державної адміністрації, належить організація благоустрою населених пунктів, визначення балансоутримувача та контроль за станом зелених насаджень, а обов`язок з відшкодування заподіяному позивачу майнової шкоди внаслідок падіння дерева покладається саме на балансоутримувача, визначеного органом місцевого самоврядування, як на відповідальну особу за стан зелених насаджень у дворі будинку 88 по просп. Голосіївському у м. Києві . У разі коли балансоутримувач не визначений відповідальність покладається на виконавчий орган сільських, селищних та міських рад. Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного суду від 23.01.2019 по справі № 203/5198/15-ц, постанові від 04.04.2018 у справі № 2-1474/11-ц, у постанові від 01.02.2018 у справі № 607/17627/15-ц. З огляду на викладене, суд вважає, що докази, які містяться в матеріалах справи, доводять наявність повного складу цивільного правопорушення в діях відповідачів, зокрема, прямого причинно-наслідкового зв`язку між заподіяною шкодою і протиправною бездіяльністю відповідача-1, вину відповідача-1 в заподіянні шкоди, розміру шкоди, а відтак, наявність всіх необхідних ознак складу цивільного правопорушення відповідно до ст. 1166 ЦК України, тому суд приходить до висновку про притягнення відповідача до відповідальності у вигляді відшкодування збитків. Відповідно до статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до частини 3 статті 23 Цивільного кодексу України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування (частина 4 статті 23 ЦК України). Розмір відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру заподіяних потерпілому фізичних і моральних страждань, а також ступеня вини заподіювача шкоди у випадках, коли вина є підставою відшкодування шкоди. При визначенні розміру компенсації шкоди повинні враховуватися вимоги розумності і справедливості. Характер фізичних і моральних страждань оцінюється судом з урахуванням фактичних обставин, при яких була заподіяна моральна шкода, та індивідуальних особливостей потерпілого (стаття 23 ЦК України, пункт 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»). Доводи позивача про те, що пошкоджений автомобіль не могли використовувати, що створювало незручності для сім`ї, судом відхиляються, оскільки компенсація моральної шкоди не направлена на відновлення майнових втрат позивача і не замінює собою відшкодування майнової шкоди. Доводи позивача про те, що моральна шкода позивача також полягає у бездіяльності відповідачів щодо належного здійснення своїх функцій та обов`язків щодо догляду за зеленими насадженнями на прибудинковій території дому 88 по проспекту Голосіївський в м. Києві , переживаннях позивача, неможливості користуватися автомобілем, що в свою чергу призвело до неможливості оперативного виконання робочих завдань при врегулюванні цього спору судом не встановлено. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди суд також враховує, що позивач не пов`язує розмір моральної шкоди із заподіянням шкоди його здоров`ю в результаті падіння дерева на належне йому авто. Таким чином, з урахуванням характеру і наслідків допущеного відповідачем-2 порушення прав позивача, вимог розумності і справедливості, суд доходить до висновку, що компенсація моральної шкоди не підлягає стягненню з відповдіачів. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно положень ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). Відповідно до частин 4-6 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Таким чином, розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правничу допомогу. Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо). Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Слід зазначити, що адвокати, укладаючи із клієнтом договір про надання правової допомоги, мають вказувати перелік послуг, які будуть надаватися під час виконання такого договору. З приводу цього питання Верховний Суд у постанові по справі № 826/856/19 від 22.12.2018 зазначив, що «з розрахунку наданих адвокатом послуг вбачається, що певні його дії (зробити копії необхідних документів чи друк квитанцій) не потребують професійних навичок, а акт виконаних робіт містить вид послуг, що не були передбачені договором». Таким чином, для можливості наступного відшкодування судових витрат слід ретельно підготувати договір про надання правової допомоги та передбачити, якими доказами будуть підтверджуватися надані адвокатом послуги. На підтвердження понесених витрат на отримання правничої допомоги відповідачем надано Договір про надання правової допомоги від 15.05.2020 року № 2/05, погодження вартості послуг від 15.05.2020 як Додаток № 1 до вказаного Договору, попередній розрахунок судових витрат, довідка № 1/06 від 25.06.2020 щодо сплати послуг. Однак в матеріалах справи відсутній Акт наданих послуг, а попередній розрахунок судових витрат містить розрахунок витраченого часу на надання відповідної послуги адвокатом, який не збігається з сумою по позовних вимогах, що позбавляє суд можливості зробити висновок про обґрунтованість суми витрат, яку відповідач просить стягнути з позивача за кожну із послуг. Окрім того в матеріалах справи відсутня квитанція, яка містить відомості про надання послуг та їх оплату саме у справі за позовом [PERSON] до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва», Київської міської державної адміністрації, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Комунальне підприємство по утриманню зелених насаджень Голосіївського району м. Києва, Голосіївська районна в місті Києві державна адміністрація про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, а тому суд не приймає дані документи в якості належних доказів понесення відповідачем витрат на правничу допомогу. Відповідно до частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов [PERSON] задоволено в частині вимог майнового характеру щодо стягнення суми збитків з відповідачів підлягає частковому задоволенню, судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial