Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-22 00:00:00

в червні 2021 року позивач [PERSON] через свого представника адвоката Білінкіну Т.В. звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначено, що від спільного проживання рідного сина позивача [PERSON] та [PERSON] [INFO] народилась онука позивача [PERSON] . [INFO] син позивача [PERSON] помер. Малолітня дитина [PERSON] після смерті сина постійно проживає із позивачем та перебуває на її утриманні. Мати дитини [PERSON] зникла у невідомому напрямку, перестала піклуватись про доньку, зв`язок із дитиною не підтримує та ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Оскільки мати самоусунулась від свого материнського обов`язку, позивач виховує та утримує онуку вже тривалий час. З огляду на викладене, позивач вимушена звернутись до суду із даним позовом та просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно дитини, стягнути з відповідача на користь юридичної чи фізичної особи, на утриманні якої буде перебувати дитина, аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 16.06.2021 року, у справі було відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 16.08.2021 року, у справі було закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач та представник третьої особи в судове засідання не з`явились. Суду подали письмову заяву про розгляд справи без їх участі, просили позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилась. Судом про розгляд справи повідомлялась належним чином. З будь-якими клопотаннями до суду не зверталась. Відзив на позов до суду не надходив. Враховуючи викладене, суд вважає з можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народилась [INFO] та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта. Із наданих стороною позивача документів вбачається, що позивач є рідною матір`ю [PERSON] . [INFO] народилась [PERSON] , та її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Малолітня дитина [PERSON] проживає разом із позивачем, яка доводиться дитині рідною бабусею, та перебуває на її повному утриманні. Позивач вказує та судом встановлено, що мати дитини [PERSON] відсутня в житті дитини, участі у її вихованні не приймає, не утримує, не турбується про здоров`я та розвиток дитини, що свідчить про самоусунення відповідача від належного виконання батьківських обов`язків, та доказів зворотному з боку відповідача суду надано не було. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що всупереч вимог СК України відповідач вихованням та утриманням дитини не займається. Вона не цікавиться місцем її перебування, станом здоров`я, духовним та фізичним розвитком, не утримує дитину. Судом достовірно встановлено в ході розгляду справи, що малолітня дитина проживає разом із бабусею, позивачем у справі та знаходиться на її повному утриманні, та доказів зворотному з боку відповідача суду надано не було. Декларація прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У відповідності до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України, батьки або один з них можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до висновку Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації від 11.08.2021 року № 100-11786, орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Судом в ході розгляду справи достовірно встановлено, що відповідач належним чином не виконує обов`язків щодо піклування про здоров`я, психологічний та фізичний розвиток дитини, та належних і допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача з боку відповідача в ході розгляду справи суду надано не було. Встановлені судом обставини є підставою для висновку, що відповідач має бути позбавлена батьківських прав відносно дитини, оскільки, мати не виявляє батьківського піклування, ухиляється від своїх обов`язків з виховання доньки. За правилами частини 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Статтями 155, 180, 181, 182, 183 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, а при ухиленні батьків від цього обов`язку кошти на утримання дітей стягуються з них в судовому порядку, в розмірі визначеному судом. Судом встановлено, що відповідач є працездатною, відомості про розмір та джерела доходів відповідача відсутні, а тому з урахуванням усіх обставин справи, а також зважаючи на вік дитини, суд приходить до висновку, що аліменти з відповідача на утримання малолітнього сина необхідно стягнути в розмірі 1/4 частки від всіх доходів, однак, не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду (14.06.2021 року) і до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що обґрунтування позову знайшли своє об`єктивне підтвердження в ході розгляду справи, у справі встановлені підстави для позбавлення відповідача батьківських прав відносно дитини, та стягнення аліментів, з метою дотримання якнайкращих інтересів дитини, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги є обґрунтованими та законними, в зв`язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі. За правилами ст. 141 ЦПК України, судовий збір за розгляд позову в частині позовних вимог про позбавлення батьківських прав слід стягнути з відповідача на користь позивача, а за розгляд позову в частині позовних вимог про стягнення аліментів судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного, та

Outcome: approved