Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-14 00:00:00

В серпні 2020 року [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, в якому просив стягнути з відповідача суму боргу за договором позики в розмірі 1367370 гривень. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 11.02.2020 року він з [PERSON] уклав договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Герасименко Н.М., відповідно до якого позивач передав, а відповідач прийняв у власність гроші в сумі 1 225 940 гривень, що на день укладення договору позики еквівалентно 50000 доларів США згідно курсу НБУ станом на 11.02.2020 року. Згідно даного договору відповідач зобов`язувалася повернути одержані кошти у строк до 11.08.2020 року у грошовій формі в грошовій одиниці - українська гривня у сумі, що еквівалентна на дату повернення 50 000 доларів США за обмінним курсом НБУ, чинним на дату повернення коштів. Позивач зазначає, що станом на 11.08.2020 року відповідач борг не повернула, а сума заборгованості відповідача станом на дату складання позовної заяви становить 1367370 гривень. Ухвалою судді від 01.09.2020 року було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явився. До суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та наполягає на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не з`явилася. До суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі та проти їх задоволення не заперечує. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] 11 лютого 2020 року укладено письмовий договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Герасименко Н.М., зареєстрований в реєстрі під №387, відповідно до якого відповідач отримав у позивача кошти в розмірі 1225940 гривень, що на день укладення договору еквівалентно 50000 доларів США, згідно курсу НБУ станом на 11 лютого 2020 року, які відповідач зобов`язується повернути у готівковій формі в грошовій одиниці - гривня за ціною еквівалентною на день повернення коштів 50000 доларів США. Зазначену суму коштів позичальник зобов`язувалася повернути до 11 серпня 2020 року ( а.с.4-5). Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або на інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частин першої та другої ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику, такої позиції дотримується Верховний Суд України у правовому висновку, викладеному у Постанові ВСУ від 18 вересня 2013 року у справі № 6-63цс13. Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в абз.2 п.14 постанови №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», у разі пред`явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Станом на день ухвалення рішення суду 1 долару США були еквівалентні 27 гривень 82 копійки. Ця обставина свідчить про те, що розмір боргу за договором позики становить 1 391 000 гривень (50000 х 27,82). З урахуванням обставин встановлених під час судового розгляду справи, визнання відповідачем пред`явленого позову суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. З огляду на це суд вважає, що з відповідача на користь [PERSON] належить стягнути борг за договором позики в розмірі 1 391 000 гривень. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 10 510 гривень (а.с.13). Позовні вимоги [PERSON] задоволено у повному обсязі. З огляду на ці обставини суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в сумі 10 510 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved