Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-18 00:00:00

В серпні 2018 р. заявниця звернулася до районного суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, - родинних відносин, а саме те, що [PERSON] , яка померла [INFO] , була її матір`ю. Свої вимоги мотивує тим, що після смерті її матері [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно, після чого вона звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом, надавши документи, які підтверджують родинні відносини із спадкодавцем. У видачі свідоцтва про право власності на спадщину їй було відмовлено, оскільки у свідоцтві про смерть прізвище її матері « [PERSON]», а в її свідоцтві про народження «[PERSON]», що виключає можливість видати їй свідоцтво про право на спадщину. Іншим шляхом, ніж за судовим рішенням, встановити даний факт, що буде мати для неї юридичне значення, не має можливості. Наведені вище обставини стали підставою для звернення до суду. До початку судового засідання заявник подала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила задовольнити її заяву про встановлення факту та ухвалити відповідне рішення. Представник Головного територіального управління юстиції в Житомирській області в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду була подана заява про розгляд справи за відсутністю представника. Представник Гуто-Потіївської сільської ради Радомишльського району в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлялись належним чином, причину неявки до суду не повідомили. Залучена до участі в справі за ініціативою суду як заінтересована особа - [PERSON] в судове засідання не з`явилась, засобами поштового зв`язку подала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що заперечень по суті заявлених її рідною сестрою [PERSON] вимог не має та не заперечує щодо задоволення заяви. Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов таких висновків. В судовому засіданні встановлено, що заявник, [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] та [PERSON] , згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 29.09.1958 року народження . В свідоцтві про народження заявника її прізвище зазначено « [PERSON] ». Згідно свідоцтва про укладення шлюбу від 29.03.1983, зареєстрованого відділом ЗАГС Залізничного РВК м.Києва актовим записом № 474, заявник змінила дошлюбне прізвище на [PERSON] , але в даному свідоцтві прізвище заявника записано російською - « [PERSON] ». [INFO] [PERSON] померла, згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 18 червня 2011 року. Судом встановлено, що 06.07.1999 року [PERSON] , 1920 року народження, склала заповіт , який було посвідчено секретарем виконавчого комітету Гуто-Потіївської сільської ради Радомишльського району Житомирської облатсі Репецькою Н .Е. та зареєстровано в реєстрі за № 18. Відповідно вказаного заповіту [PERSON] на випадок своєї смерті зробила розпорядження, згідно якого все своє майно, де б воно не було , та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде ій належати на день смерті , і на що вона за законом матиме право заповіла своїм дочкам [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в рівних частинах кожній. Судом достеменно встановлено, що встановлення факту родинних відносин необхідно заявниці для оформлення спадщини, в зв`язку з чим остання звернулась до Радомишльської державної нотаріальної контори Житомирської області із заявою про прийняття спадщини після померлої матері. Тобто цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявниці - право на отримання спадкового майна. Як вбачається з матеріалів справи, Державним нотаріусом Радомишльської державної нотаріальної контори Житомирської області не може бути видано свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] , оскільки у свідоцтві про смерть прізвище її матері « [PERSON]», а в її свідоцтві про народження - «[PERSON]», що виключає можливість підтвердження у нотаріуса родинних відносин між заявником та померлою [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Встановлення даного факту безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника - право на спадщину. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Пунктом п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам дано роз`яснення, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно п.7 вказаної постанови Пленуму, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові, зокрема, для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Згідно експертного висновку від 26.03.2015 р. № 056/138-а, складеного Українським бюро лінгвістичних експертиз Національної академії наук України, записи прізвища українською мовою [PERSON] , [PERSON] (свідоцтво про одруження, запис [PERSON] , [PERSON]; свідоцтво про смерть, запис [PERSON] ) та [PERSON], [PERSON] (свідоцтво про народження, запис [PERSON] , батько [PERSON] , мати [PERSON] ) попри розбіжності в орфографічній фіксації в документах, наданих для експертизи, та інших документах зазначеної особи та її родичів, є ідентичними. Розбіжності між українськими документальними записами прізвища виникли внаслідок відхилення від орфографічних норм при його міжмовних (польсько-українсько-російських) перетвореннях. Відповідно до чинних правил українського правопису нормативний запис зазначеного прізвища українською мовою - [PERSON], [PERSON]. За розглядом справи на виконання положень ст.ст.76-81 ЦПК України заявницею надано до суду належні та допустимі докази в обґрунтування поданої заяви, суд вбачає, що встановлення заявленого факту родинних відносин є необхідним заявниці для виникнення у неї права на спадщину та оформлення у подальшому свідоцтва на спадщину. Тим самим, за наданими суду матеріалами суд вбачає, що померла [PERSON] , 1920 року народження, є матір`ю заявника у справі [PERSON] , [INFO] . В судовому засіданні встановлено, що спір про право між заявницею та заінтересованою особою в справі [PERSON] , як спадкоємицею за законом 1 чергою, відсутній, що підтвердила остання, подавши суду відповідну заяву. З урахуванням викладеного, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку приходить до висновку про задоволення заяви [PERSON] , оскільки вимоги засновані на законі, є обґрунтованими та доведені в судовому засідані. На підставі викладеного,

Outcome: approved