Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась [PERSON] з позовом до ПАТ «Південьзахідшляхбуд» про стягнення заборгованості по аліментах. Позов мотивований тим, що 05.08.2013 року рішенням Вінницького міського суду Вінницької області було призначено аліменти на користь позивача з [PERSON] у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку. 29.10.2013 року за рішенням суду був виданий виконавчий лист № 1217/17182/13-ц, який постановою державного виконавця направлений за місцем роботи платника аліментів в ПАТ «Південьзахідшляхбуд». Аліменти за цим виконавчим листом стягувались із [PERSON], але не перераховувались [PERSON] в період з січня 2013 року по липень 2014 року. Вище викладене й стало підставою для звернення до суду із вимогами про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по аліментах, стягнутих із заробітної плати платника аліментів, але не перерахованих стягувачу в сумі 4 015, 25 гривень. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, аргументуючи мотивами, викладеними в позовній заяві, і просила позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання повторно не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином. Про причини неявки суд не повідомлено, заяви про розгляд справи у його відсутність не надано. По справі встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. На виконанні в Замостянському відділі державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції перебуває виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 127/17182/13-ц, виданого 29.10.2013 року Вінницьким міським судом Вінницької області, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 18.07.2013 року і до досягнення дитиною повноліття. 08.04.2014 року державним виконавцем Замостянського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції Качеровською А.О. була надіслана вимога головному бухгалтеру ПАТ «Південьзахідшляхбуд» терміново надати інформацію про причини неперерахування коштів (аліментів) стягувачу - [PERSON]. (а.с. 7) 12.09.2014 року ПАТ «Південьзахідшляхбуд» було видано довідку № 1649 про те, що підприємство ПАТ «Південьзахідшляхбуд» заборгувало [PERSON] суму аліментів за період з жовтня місяця по грудень місяць 2013 року та з січня місяця по липень місяць 2014 року у розмірі 4 015, 52 гривень, які були утримані з заробітної плати [PERSON] згідно постанови від 07.11.2013 року, але не перераховані. (а.с. 8) Таким чином, судом встановлено, що в період з жовтня місяця 2013 року по липень місяць 2014 року утримані із заробітної платні [PERSON] аліменти не були перераховані ПАТ «Південьзахідшляхбуд» на користь [PERSON], що призвело до виникнення заборгованості відповідача перед позивачем в загальній сумі 4 015, 52 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 69 Закону України «Про виконавче провадження» підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи-підприємці здійснюють відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховують кошти стягувачу у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а якщо такий строк не встановлено - до десятого числа кожного місяця, наступного за звітним. Такі підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи-підприємці кожні шість місяців надсилають державному виконавцю звіт про здійснені відрахування та виплати за формою, встановленою Міністерством юстиції України. Відповідно до ч. 1 ст. 87 Закону України «Про виконавче провадження», стягувач має право звернутися з позовом до юридичної особи, зазначеної у ст. 3 цього Закону, яка зобов'язана здійснити стягнення коштів з боржника, у разі невиконання рішення з вини такої юридичної особи. Статтею 3 згаданого Закону передбачено, що у випадках, передбачених законом, рішення судів та інших органів щодо стягнення коштів виконуються податковими органами, банками та іншими фінансовими установами. Рішення зазначених органів можуть виконуватися відповідно до закону також іншими органами, установами, організаціями, посадовими особами та громадянами. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих доказів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню, оскільки є обґрунтованим і доведеним належними та допустимими доказами. Враховуючи вище викладене, а також ст. 16 ЦК України, згідно якої суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, суд приходить до висновку, що в даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача, шляхом стягнення з відповідача на користь позивачазаборгованості по аліментах, стягнутих із заробітної плати платника аліментів - [PERSON], але не перерахованих стягувачу - [PERSON] в сумі 4 015, 52 гривень. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать й витрати на правову допомогу. Таким чином, враховуючи положення ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягнення судові витрати, а саме: судовий збір в сумі 243, 60 гривень та 250, 00 гривень витрат на правову допомогу. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved