Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-09 00:00:00

До Борзнянського районного суду з позовною заявою звернулося Управління Пенсійного фонду України в Борзнянському районі до [PERSON] про відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, в сумі 2136,04 грн., обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що при зверненні до Управління Пенсійного фонду України в Борзнянському районі з заявою про призначення дострокової пенсії за віком відповідачка не повідомила той факт, що вона зареєстрована як фізична особа - підприємець і займається підприємницькою діяльністю, що слугувало підставою для призначення їй дострокової пенсії за віком, як особі, якій виповнилося 55 років, яка має страховий стаж не менше 30 років і яка на час звернення за призначенням даної пенсії є не працюючою. В той же час, як було встановлено пізніше, на час звернення [PERSON] була зареєстрована як фізична особа-підприємець і припинила підприємницьку діяльність лише 14 лютого 2013 року. В зв'язку з тим, що відповідачка надала недостовірні дані щодо свого працевлаштування, то їй незаконно була виплачена пенсія з 03.12.2012 року по 14.02.2013 року в сумі 2136,04 грн., яку в добровільному порядку повертати не бажає, тому просять надмірно виплачену суму коштів стягнути в судовому порядку. 01 липня 2014 року до суду з зустрічним позовом звернулася [PERSON] до Управління Пенсійного фонду України в Борзнянському районі про відшкодування моральної шкоди, яка заподіяна їй неправомірними діями працівників Управління Пенсійного фонду України в Борзнянському районі, які безпідставно звинувачують її в тому, що вона приховала той факт, що на час звернення за призначенням дострокової пенсії за віком була зареєстрована як фізична особа-підприємець, оскільки це не відповідає дійсності, так як при зверненні з даною заявою працівникам управління було достовірно відомо про те, що вона зареєстрована як приватний підприємець, і заява на припинення підприємницької діяльності нею написала лише 30 листопада 2012 року. Постійні такі звинувачення в телефонному режимі негативно вплинули на її стан здоров'я, тому оцінює моральну шкоду в 5000 грн. і просить її стягнути з УПФ України в Борзнянському районі. В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом позовні вимоги, заявлені Управлінням Пенсійного фонду України в Борзнянському районі, підтримав, а позовні вимоги, викладені в зустрічному позові, не визнав і при цьому зазначив, що відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» - право дострокового виходу на пенсію за віком мають жінки, які досягли 55 років, мають страховий стаж не менше 30 років та за умови звільнення з роботи. При зверненні 03.12.2012 року за призначенням дострокової пенсії за віком [PERSON] в заяві зазначила, що вона є не працюючою, при цьому не повідомила УПФ України в Борзнянському районі, що вона займається підприємницькою діяльністю. Припинила підприємницьку діяльність [PERSON] лише 14.02.2013 року. В зв'язку з чим в період з 03.12.2012 року по 14.02.2013 року виникла переплата пенсії в розмірі 2136 грн. 04 коп., яку в добровільному порядку відповідачка відмовляється повертати. Вважають, що оскільки переплата виникла з вини [PERSON], то є всі підстави для задоволення прозову. Щодо позовних вимог, заявлених у зустрічному позові, то вважають, що дії працівників УПФ України в Борзнянському районі щодо повернення коштів, які надміру виплачені відповідачці, є правомірними, а тому і жодних підстав для відшкодування моральної шкоди немає. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги, заявлені первісним позивачем, не визнала, позовні вимоги щодо відшкодування моральної шкоди, яка заподіяна неправомірними діями УПФ України в Борзнянському районі і викладена нею в зустрічному позові, підтримала в повному обсязі і пояснила, що при зверненні до управління Пенсійного фонду України в Борзнянському районі з заявою про призначення дострокової пенсії за віком нею були надані всі для цього необхідні документи, одним з них була її трудова книжка. В трудовій книжці мається запис, що вона зареєстрована як приватний підприємець з 01.06.2007 року. Крім того, вона особисто зверталася як до спеціаліста по призначенню пенсії, так і до начальника УПФ України в Борзнянському районі з приводу того, чи вона має право на дострокову пенсію, оскільки вона не припинила ще підприємницьку діяльність, а лише звернулася з заявою про припинення, і що її заява буде розглядатися до 11 лютого 2013 року. На що від вищезазначених осіб отримала відповідь, що це не важливо, основне, щоб вона не займалася підприємницькою діяльністю і не йшли відрахування до Пенсійного фонду України. Через рік після призначення пенсії, коли вона знаходилася на лікуванні в Чернігівській обласній лікарні, в телефонному режимі їй повідомили, що в неї мається переплата пенсії, оскільки вона припинила підприємницьку діяльність 14 лютого 2013 року, а на час звернення за пенсією була зареєстрована як приватний підприємець. Не дивлячись на її заперечення, що нею були надані всі необхідні документи для призначення дострокової пенсії за віком, що вона особисто повідомляла при подачі заяви, що вона не знята ще з реєстрації як приватний підприємець, а отже її вини не має, працівники УПФ України в Борзнянському районі продовжували її обмовляти в недобросовісності і вимагати повернення переплаченої пенсії. Вважає, що дії посадових осіб УПФ України в Борзнянському районі щодо вимоги повернення надмірно виплачених їй коштів є неправомірними, а тому діями останніх заподіяно їй душевні страждання, які вплинули на її стан здоров'я, який в неї і так є незадовільним. Оцінює моральну шкоду в 5000 грн. і просить суд вимоги, викладені в первісному позові, залишити без задоволення, а її вимоги на відшкодування моральної шкоди задовольнити в повному обсязі. Заслухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, пенсійної справи, суд приходить до слідуючого висновку. Відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» жінки, які народилися у період з 01 жовтня 1957 року по 31 березня 1958 року мають право на призначення пенсії за віком після досягнення ними віку 56 років 6 місяців. Відповідно до п.7-2 розділу ХV вищезазначеного закону до 01 січня 2015 року право дострокового виходу на пенсію за віком мають жінки, яким виповнилося 55 років, за наявності страхового стажу не менше 30 років та за умови звільнення з роботи. Порядок подання та оформлення документів регулюється відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», який затверджений постановою правління Пенсійного Фонду України від 25 листопада 2005 року, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 27 листопада 2005 року. Відповідно до п.28 Порядку - за документ, який підтверджує, що особа не працює, приймається трудова книжка та довідка органів державної податкової служби довільної форми про те, що особа не перебуває на обліку у даному органі державної податкової служби як фізична особа-підприємець. До зазначених документів додається і інформація відділу персоніфікованого обліку. Як встановлено в судовому засіданні при зверненні за призначенням дострокової пенсії за віком [PERSON] надала трудову книжку, як один з документів, який необхідний для призначення пенсії. В трудовій книжці мається запис, що вона є приватним підприємцем відповідно до свідоцтва про реєстрацію від 01.06.2007 року. Дані про припинення підприємницької діяльності були відсутні. Крім того, як вбачається з даних персоніфікованого обліку, які долучені до заяви про призначення дострокової пенсії, вбачається, що [PERSON] займається підприємницькою діяльністю. В той же час, при вирішенні питання про призначення дострокової пенсії відповідачці працівники УПФ України в Борзнянському районі, в порушення п.28 Порядку не витребували дані з державної податкової служби про те, чи не перебуває [PERSON] на обліку як фізична особа-підприємець. За таких обставин суд вважає, що жодних зловживань з боку [PERSON] при призначенні дострокової пенсії за віком не було. Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, визначається Порядком, який затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 21.03.2003 року №6-4 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 15.05.2003 за №374/7695. Відповідно до п.3 цього порядку повернення коштів проводиться відповідно до ст.103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у випадках виявлення подання громадянами недостовірних відомостей про заробітну плату чи інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного подання відомостей про зміну у складі сім'ї, тощо. Ч.1 ст.103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї, тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Відповідно до ч.1 ст.50 закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку. Як вбачається зі змісту вищезазначених законодавчих норм, відрахування виплаченої надміру пенсії можливе лише за умови зловживань з боку пенсіонера. Оскільки судом не встановлено зловживань з боку [PERSON] при призначенні пенсії, то вимоги УПФ України в Борзнянському районі щодо відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, не підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.1215 ЦК України - не підлягають поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб існування, якщо їх виплата проведена фізичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Щодо позовних вимог, викладених [PERSON] в зустрічному позові про відшкодування моральної шкоди, то суд приходить до слідуючого висновку. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.23 ЦК України - особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала в зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала в зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної особи або юридичної особи. [PERSON] вважає, що моральна шкода їй заподіяна неправомірними діями працівників УПФ України в Борзнянському районі, які безпідставно її обмовляли в недобросовісності та зловживаннях, і незаконно вимагали в неї повернути надмірно виплачені кошти. Ці дії були неодноразові, які і вплинули на її здоров'я. Як встановлено в судовому засіданні, що не заперечується жодною із сторін, факт переплати пенсії в сумі 2136,04 грн. [PERSON] мав місце. Згідно приписів ст.50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсії, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що при встановленні факту надмірно виплачених коштів за призначеними пенсіями УПФ України в Борзнянському районі мало право викликати [PERSON] для з'ясування обставин виникнення переплати пенсії. Згідно ст.ст.1, 11, 59, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; суд розглядає цивільні справи в межах вимог, заявлених сторонами, і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Всупереч наведеним вище правовим нормам [PERSON] не надала суду належних доказів, що внаслідок неправомірних дій працівників УПФ України в Борзнянському районі вона зазнала моральних чи фізичних страждань, а тому суд не знаходить підстав для задоволення її позовних вимог на відшкодування моральної шкоди.

Outcome: dismissed