Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-01 00:00:00

В червні 2018 року заявник [PERSON] звернулась до суду з заявою в порядку окремого провадження про розірвання шлюбу. В обґрунтування заяви [PERSON] зазначила, що з 04.08.2006 року перебуває у шлюбі з [PERSON], який зареєстровано Харитонівською сільською радою Коростишівського району, Житомирської області, актовий запис №2. Спільних неповнолітніх дітей сторони не мають. [PERSON] є засудженим та на даний час відбуває покарання у виді позбавлення волі. Вирішити питання про розірвання шлюбу в органах ДРАЦС неможливо, так як [PERSON] з моменту набрання вироком законної сили не підтримує спілкування з заявником. Примирення та збереження шлюбу між сторонами не можливе. Будь-які спори стосовно майна відсутні. Ухвалою суду від 19.06.2018 року провадження по вищевказаній справі відкрито. У судове засідання заявник [PERSON] не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, на адресу суду направила заяву про розгляд справи без її участі, заяву підтримує в повному обсязі та просить її задовольнити, а також залишити їй дошлюбне прізвище після розірвання шлюбу «[PERSON]». Заінтересована особа: [PERSON] відбуває покарання у Дніпропетровській виправній колонії №89, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення, заперечень щодо заяви до суду не подав. Враховуючи те, що в судове засідання не з'явились всі особи, які беруть участь у справі, а тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини заяви про розірвання шлюбу, суд вважає, що заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із ч.3 ст.293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Судом встановлено, що 04.08.2006 року між [PERSON] та [PERSON] ( дошлюбне [PERSON]) був укладений шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Харитонівської сільської ради Коростишівського району, Житомирської області, актовий запис №2 (а.с.7), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Спільних неповнолітніх дітей не мають. Вироком Коростишівського районного суду від 15.11.2013 року [PERSON] засуджено до 7 років позбавлення волі та останній відбуває покарання у Дніпропетровській виправній колонії № 89, що ним не заперечується (а.с.10-14). Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст.51 Конституції України та ч.1 ст.24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 109 Сімейного кодексу України передбачено, що, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Оцінюючі встановлені обставини та докази в їх сукупності, враховуючи, що заявник має стійке волевиявлення про розірвання шлюбу, що відповідає її інтересам, суд вважає за доцільне ухвалити рішення про розірвання шлюбу між сторонами. За таких обставин, у суду немає підстав для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, оскільки це буде суперечити моральним засадам суспільства і інтересам обох з подружжя, а тому відповідно до ст.109 Сімейного Кодексу України, такий шлюб розривається судом. За заявою [PERSON] після розірвання шлюбу суд залишає їй прізвище - «[PERSON]». Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved