Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

\~ \~ \~ \~ В травні 2018 року [PERSON], звернувшись до суду позовом до [PERSON], просила стягнути з відповідача на її користь пеню за несвоєчасну сплату аліментів в сумі 10255,90 грн. та судові витрати, посилаючись на те, що згідно виконавчого листа, виданого на підставі рішення Богуславського районного суду Київської області від 16.11.2007 року відповідач зобовязаний сплачувати на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини його доходів, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення законної сили і до повноліття дитини. Однак відповідач ухиляється від сплати аліментів і тому за період з\~ 01 червня 2014 року по 31 грудня 2017 року виникла заборгованість у сумі 75212,76 грн., що підтверджується розрахунком наданого державним виконавцем. Враховуючи положення ч.1 ст.196 СК України за її розрахунком відповідач\~ повинен сплатити їй\~ пеню за несвоєчасну сплату аліментів у сумі\~ 10255,90 грн., які підлягають стягненню. Відповідач [PERSON] надіслав відзив на позов, в якому просив врахувати його матеріальний та сімейний стан і зменшити розмір неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання [PERSON] із 10255,90 грн. до 200 грн., посилаючись на те, що він не згідний з розрахунком державного виконавця щодо заборгованості по сплаті аліментів та відповідно не згідний з розміром неустойки, оскільки не враховано те, що\~ після рішення суду про стягнення аліментів між ним та позивачем була усна домовленість про сплату аліментів у вигляді орендної плати за земельну ділянку, яку позивач отримувала до початку минулого року. Однак довести дану обставину він не може, оскільки довіряв позивачу і коли віддавав їй орендну плату\~ він не вимагав від неї розписок. Крім того, відповідач зазначив, що він не є батьком [PERSON], 29.09.2005 року, однак зобовязаний утримувати дану дитину, оскільки із-за своєї необізнаності\~ мав недоречність визнати позов про стягнення аліментів, що підтверджується рішенням Богуславського районного суду Київської області від 16.11.2007 року. На його утриманні перебуває малолітня дочка [PERSON], [INFO] та дружина [PERSON], яка в звязку з онкологічним захворюванням нирки є інвалідом 3 групи. Тому починаючи з 2013 року та до цього часу, в звязку з онкологією, яку виявили у його дружини, родина перебуває у складному матеріальному становищі, оскільки лише він є працездатним членом родини і обовязок по їх утриманню покладено на нього. Представник позивача [PERSON] надіслала відповідь на відзив, в якій зазначила, що твердження відповідача про те, що між позивачем та відповідачем була усна домовленість згідно якої останній сплачував аліменти, оскільки позивач отримувала орендну плату за земельну ділянку є неправдивим та ніякими доказами не підтверджуються. Також представник позивача звертає увагу, що твердження відповідача про те, що\~ він з 2013 року перебуває у скрутному матеріальному становищі, оскільки є єдиним працездатним членом сімї, а на його утриманні перебуває малолітня дочка та дружина з онкологічним захворюванням нирки і тому є інвалідом 3 групи не відповідає дійсності та суперечить фактичним обставинам. Так, заборгованість по сплаті аліментів у відповідача перед позивачем виникла з 2014 року, а згідно довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії дружину відповідача визнано інвалідом 3 групи лише 31.03.2017 року і в даному висновку\~ зазначено, що згідно умов праці протипоказана важкої фізичної праці та переохолодження, інших протипоказань до праці немає. Таким чином, вважає, що відповідач не надав суду доказів, що заборгованість по сплаті аліментів утворилася не з його вини, оскільки останній є працездатною особою і мав можливість своєчасно сплачувати аліменти у розмірі визначені судом, а тому позивач має право у відповідності до ст. 196 СК України на стягнення неустойки (пені) у розмірі 10255 грн. 90 коп. Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до пунктів 2, 4\~ частини 2 статті 43 ЦПК України, учасники справи зобов'язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та обєктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. Відповідно до ст.77-79 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Судом встановлено, що згідно рішення Богуславського районного суду Київської області від 16.11.2007 року, відповідач [PERSON] зобовязаний сплачувати аліменти на користь позивача [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини\~ заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25.10.2007 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.48). Відповідач [PERSON] достовірно знаючи про свої зобовязання щодо сплаті аліментів на користь позивача [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини, передбачені законом та вищевказаним рішення суду, 04.02.2011 року зареєстрував шлюб з [PERSON], під час якого 19.09.2011 року народилася дочка: [PERSON], що підтверджується\~ копією свідоцтва про шлюб та копіє свідоцтва про народження (а.с.49, 50). Оскільки відповідач нерегулярно та не в повному обсязі сплачував аліменти на користь позивача, тому за період з 16.11.2007 року по 31.12.2017 року виникла заборгованість у розмірі 75212,76 грн., що підтверджується розрахунком наданим державним виконавцем (а.с.11). Відповідно до ч.1 ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Відповідно до розрахунку викладеного в позовній заяві, розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 01.06.2014 року по 31.12.2017 року включно\~ становить 10255 грн. 90 коп. (а.с.3-5). Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що розрахунок представника позивача [PERSON] про визначення розміру неустойки (пені)\~ за прострочення сплати аліментів за період з 01.06.2014 року по 31.12.2017 року включно\~ становить 10255 грн. 90 коп. є вірним. Відповідно до ч.2 ст. 196 СК України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного\~ стану платника аліментів. Довідку виконавчого комітету Капустинської сільської ради Шполянського району Черкаської області № 400 від 27.09.2018 року (а.с.51), з якої вбачаться, що відповідач матеріально утримує свою дружину [PERSON], в звязку з її тяжким захворюванням, суд не приймає до уваги та вважає неналежним доказом, оскільки виконавчий комітет не має повноважень визначити ступінь тяжкості захворювання фізичної особи. Згідно довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААА №539759 (а.с.52) вбачається, що 31.03.2017 року [PERSON] визнано інвалідом третьої групи, загального захворювання. Вона не визнана непрацездатною особою, оскільки може бути працевлаштована з дотриманням умовах та характеру праці, а саме: крім важкої фізичної праці та переохолодження. Враховуючи, що заборгованість по аліментах виникла з вини відповідача [PERSON], який являється працездатною особою, але не сплачує аліменти починаючи з 01.06.2014 року, тобто,\~ що не повязано з його матеріальним та сімейним станом, оскільки його дружина набула статусу інваліда 3 групи лише 31.03.2017 року і також може працювати з урахуванням певних умов та характеру праці, тому відповідач повинен понести матеріальну відповідальність та сплатити на користь позивача неустойку (пеню) в звязку з виниклою заборгованістю. Разом з цим, суд приймає до уваги, що на утриманні відповідача перебуває малолітня дочка [PERSON], [INFO], тому вважає, що є підстави для часткового зменшення розміру неустойки (пені) та стягнути на користь позивача пеню у розмірі 7500 гривень. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 704 грн. 40 коп. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат понесених на правову допомогу у розмірі 4124 грн. 80 коп., суд відмовляє, оскільки дані витрати не підтверджені належними доказами.

Outcome: partial