Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-24 00:00:00

До Вільнянського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Кредобанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 75213,75 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 09.02.2018 між Публічним акціонерним товариством, найменування якого змінено на Акціонерне товариство «Кредобанк», та [PERSON] було укладено кредитний договір № CL-92190, відповідно до якого відповідачу було надано кредит у сумі 64040,00 грн. Відповідно до зазначеного договору позивач зобов`язався надати у власність відповідачу грошові кошти на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а відповідач зобов`язався використати кредит на цілі, вказані в цьому договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених договором. Але відповідач станом на 08.04.2020 свої зобов`язання за договором не виконує, в результаті чого утворилась заборгованість, загальний розмір якої становить 75213,75 грн. Ухвалою суду від 02.06.2020 було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Сторони належним чином повідомлені про те, що справа буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження. Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні із викликом сторін від позивача та відповідача не надходило. Відповідач не скористався правом подати до суду заперечення на позовну заяву, тому суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи таке. Ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Судом встановлено, що 09.02.2018 між Публічним акціонерним товариством, найменування якого змінено на Акціонерне товариство «Кредобанк», та [PERSON] було укладено кредитний договір № CL-92190, відповідно до якого відповідачу було надано кредит у сумі 64040,00 грн., що підтверджується меморіальними ордерами № 7244300 на суму 21990, 00 грн., № 7244288 на суму 15050,00 грн.,; 7244275 на суму 3300, 00 грн. та № 7244259 на суму 23700 грн. та випискою руху котів по рахунку. Відповідно до зазначеного договору позивач зобов`язався надати у власність відповідачу грошові кошти на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а відповідач зобов`язався використати кредит на цілі, вказані в цьому договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених договором. Але відповідач станом на 08.04.2020 свої зобов`язання за договором не виконує, в результаті чого утворилась заборгованість, загальний розмір якої станом на 19.02.2020 становить 75213,75 грн., яка складається з 56914,57 грн. - сума заборгованості за кредитом; 16328, 25 грн. - сума заборгованості за відсотками; 1970, 93 грн. - пеня. Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а згідно із ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно з ч.1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Оскільки відповідач не виконав свої зобов`язання, не повернув кредитні кошти у строк, встановлений договором, заборгованість підлягає стягненню у повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивачем сплачено судовий збір у сумі 2102 грн., сума якого підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу судом встановлено наступне. Частиною 1 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3). Ст. 137 ЦПК України передбачає підстави та порядок вирішення питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.06.2018 по справі №826/1216/16. Позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9777,00 грн. Як вбачається з матеріалів справи позивачем надані суду докази укладання між АТ «Кредобанк» та адвокатським об`єднанням «Смарт Люкс» договору про надання правової допомоги від 11.04.2019 без узгоджених сторонами додатків до нього. При цьому, в матеріалах справи відсутні детальний опис робіт, виконаних адвокатом та докази, що свідчать про оплату гонорару адвоката та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Також позивач не обґрунтовує вимогу про стягнення витрат у зв`язку із явкою представника позивача до суду у розмірі 5000 грн., зокрема, розгляд справи проведено без повідомлення (виклику) сторін. На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення з відповідача витрат пов`язаних із отриманням професійної правової допомоги та витрат у зв`язку із явкою представника позивача до суду такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: partial