overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

В січні 2016 р. позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначала, що відповідно до рішення апеляційного суду Одеської області, відповідач зобов'язаний сплачувати на її користь на її утримання на час її навчання аліменти у розмірі 300 грн. щомісячно. При винесенні вказаного рішення суд врахував те, що відповідач також сплачує аліменти на користь її сестри - [PERSON] На теперішній час сестра закінчила учбовий заклад, у зв'язку з чим втратила право на отримання аліментів, які їй сплачував відповідач, тому матеріальний стан відповідача значно покращився. Крім того, відповідач є власником присадибної земельної ділянки та трьох автомобілів, з яких також має доходи. З вказаних підстав просила суд винести рішення, яким збільшити розмір стягуваних аліментів з відповідача на її користь з 300 грн. до 1200 грн. У судовому засіданні позивачка свою вимогу підтримала . Відповідач позов не визнав, при цьому пояснив, що дійсно з нього на користь позивачки на період її навчання у вищому учбовому закладі стягуються аліменти у розмірі 300 грн. З часу стягнення аліментів і до цього часу його матеріальне становище не змінилось, у зв'язку з чим позов і не визнає. Заслухавши пояснення сторін, дослідив письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Відповідно до частини 1 статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Судом встановлено, що дійсно по рішенню апеляційного суду Одеської області від 09.10.2013 р. (а.с.4-6) з відповідача на користь позивача, на період навчання останньої стягнуті аліменти у розмірі 300 грн. щомісячно до 30.11.2017 р. На час прийняття вказаного рішення відповідач також сплачував аліменти на період навчання у вищому учбовому закладі своїй старшій донці [PERSON], які на теперішній час не сплачує у зв'язку з чим його матеріальний стан поліпшився. У зв'язку з викладеними обставинами, суд находить можливим збільшити розмір стягуваних аліментів з відповідача на користь позивача до 500 грн., а не до 1200 грн., оскільки не вбачає, що матеріальний стан відповідача поліпшився над суттєво. З вказаних підстав позов і підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

В січні 2017 р. [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу до [PERSON] Свої вимоги мотивував тим, що перебуває з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі з 1998 р. Від спільного проживання подружжя має неповнолітніх дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Подружні відносини припинились в зв'язку зі втратою поваги, взаєморозуміння, різних поглядів на життя. Подружжя проживає окремо, спільного господарства сторони не ведуть. Посилаючись на вищевикладене, позивач просить розірвати шлюб з відповідачкою. Відповідно до заяви позивач просив про розгляд справи без його участі, підтримав вимоги та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про місце та час розгляду справи повідомлялась судом належним чином. Причини неявки суду не повідомила. Згідно Ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 30.08.1998 р. Від спільного проживання подружжя має неповнолітніх дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Подружні відносини між сторонами припинені, спільного господарства вони не ведуть. Сім'я припинила своє існування остаточно, подальше її збереження неможливе. Майновий спір не заявлявся. Діти за домовленістю сторін залишаються проживати разом з матірю. Відповідно до ч. 1\~ст. 21 Сімейного кодексу України\~шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З'ясувавши фактичні взаємини між подружжям, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами потрібно розірвати. На підставі ст. ст.\~21,\~24,\~110,\~112,\~113 СК України\~та ст. ст.\~10,\~60,\~212,\~214,\~226 ЦПК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

В січні 2017 р. [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу до [PERSON] Свої вимоги мотивувала тим, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 2008 р. Від спільного проживання подружжя має неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO] Подружні відносини припинились в зв'язку зі втратою поваги, взаєморозуміння, різних поглядів на життя. Подружжя проживає окремо, спільного господарства сторони не ведуть. Посилаючись на вищевикладене, позивачка просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Відповідно до заяви позивачка просила про розгляд справи без її участі, підтримала вимоги та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Згідно Ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22.11.2008 р. Від спільного проживання мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO] Подружні відносини між сторонами припинені, спільного господарства вони не ведуть. Сім'я припинила своє існування остаточно, подальше її збереження неможливе. Майновий спір не заявлявся. За домовленістю сторін дитина проживає разом з матірю. Відповідно до ч. 1\~ст. 21 Сімейного кодексу України\~шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З'ясувавши фактичні взаємини між подружжям, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами потрібно розірвати. На підставі ст. ст.\~21,\~24,\~110,\~112,\~113 СК України\~та ст. ст.\~10,\~60,\~212,\~214,\~226 ЦПК України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

В січні 2017 р. [PERSON] звернулась з позовною заявою до [PERSON] Вказувала, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 1997 р. , подружжя неповнолітніх дітей не має. Подружні відносини припинились в зв'язку зі втратою поваги, взаєморозуміння, різних поглядів на життя, проживають окремо, спільного господарства сторони не ведуть. Посилаючись на вищевикладене, позивачка просить розірвати шлюб . Відповідно до заяви позивачка просила про розгляд справи без її участі, підтримала вимоги та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач, згідно заяви, позов визнав. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25.10.1997 р. Неповнолітніх дітей не мають. Подружні відносини між сторонами припинені, спільного господарства вони не ведуть. Сім'я припинила своє існування остаточно, подальше її збереження неможливе. Майновий спір не заявлявся. Відповідно до ч. 1\~ст. 21 Сімейного кодексу України\~шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З'ясувавши фактичні взаємини між подружжям, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами потрібно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-07 00:00:00

В січні 2017 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що спільне життя з відповідачкою не склалося, оскільки між ними було відсутнє взаєморозуміння, часто виникали конфлікти.\~ Крім того, спільного господарства не ведуть та не підтримують шлюбних відносин. Від шлюбу у сторін неповнолітніх дітей не має. Позивач в судове засідання не з'явився, подавши письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, зі змісту якої також вбачається, що позов він підтримує, на розірванні шлюбу наполягає, проти надання строку на примирення заперечує, оскільки це буде суперечити його інтересам. Відповідачка в судове засідання не зявилася та, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суду не повідомила. Дослідивши матеріали справи відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26.10.1996 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу виданим Деражнянським відділом реєстрації актів громадянського стану серії І-БВ №275231 від 26.10.1996 року, в якому народився син [PERSON], [INFO], який на даний час досягнув повноліття. Так, відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Разом з тим, відповідно ч. 2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, спільне життя подружжя не склалось через відсутність взаєморозуміння в сімї та конфліктні ситуації, а тому, з огляду на зазначені обставини, відсутність ведення спільного господарства та шлюбних відносин між сторонами, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги обставини життя подружжя та відсутність неповнолітніх дітей, суд, приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї буде суперечити інтересам сторін, в звязку з чим даний шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

В січні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, вимоги якого обґрунтовує тим, що 26 серпня 2000 року виконавчим комітетом Гельмязівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області між ним та [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від цього шлюбу дітей вони не мають. Спільне життя у сторін не склалося, так як в останній час спільного життя у них виникли різні погляди на життя. Основна причина розпаду сімї це різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння і довіря. Позивач переконаний, що подальше спільне життя з відповідачем як подружжя та збереження шлюбу буде суперечити його інтересам, а тому просить розірвати шлюб. У судовому засіданні [PERSON] зазначив, що на позові наполягає та просить суд його задовольнити. Крім того, вказав, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася та про своє ставлення до предявленого позову суд не повідомила. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Тому, на підставі ч.1 ст.224 ЦПК України суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 26 серпня 2000 року виконавчим комітетом Гельмязівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від цього шлюбу дітей вони не мають. Відповідно до ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд задовольняє його і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач не може жити однією сімєю з відповідачем. Відновлювати відносини не бажає, має намір в подальшому створити окрему сімю. Викладене свідчить про те, що подальше існування шлюбу порушуватиме права та інтереси позивача. Ці обставини є самостійною та достатньою підставою для розірвання шлюбу. Докази, які б спростовували обґрунтованість цього висновку, в матеріалах справи відсутні. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. З квитанції, що міститься в матеріалах цивільної справи, вбачається, що при предявленні позову до суду [PERSON] сплатив судовий збір. Предявлений ним позов задоволений. Тому з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 640 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

В січні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 20 червня 2015 року сторони уклали шлюб. Позивач не бажає жити однією сімєю з [PERSON], збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Тому [PERSON] просить суд розірвати шлюб. У судовому засіданні позивач підтримує позов та просить суд задовольнити його. [PERSON] не зявилась у судове засідання. Вона завчасно у встановленому порядку повідомлена про час та місце розгляду цивільної справи. Ця обставина підтверджується довідкою про доставку смс-повідомлення (а.с.17). На підставі ч.1 ст.224 ЦПК України суд постановив протокольну ухвалу про прове-дення заочного розгляду цивільної справи у відсутності відповідача. Вислухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 20 червня 2015 року сторони уклали шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Гнідинської сільської ради, про що складено відповідний актовий запис №5. Ця обставина підтверджується копією повторного свідоцтва про шлюб серії І-ОК №209712 від 5 січня 2017 року (а.с.5). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них. Як розяснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН. Встановлено, що [PERSON] не бажає жити однією сім`єю з відповідачем. Збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Примушування позивача до шлюбу з [PERSON] не допускається. З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між ними, допустимо розірвати. Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Встановлено, що [PERSON] сплатив судовий збір в розмірі 640 гривень. Ця обставина підтверджується квитанцією (а.с.1). Предявлений ним позов задоволений в повному обсязі. З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 640 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

В січні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 22 серпня 2014 року сторони уклали шлюб. Під час шлюбу у них народилась дочка [PERSON] Позивач не бажає жити однією сім'єю з [PERSON], збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Тому [PERSON] просить суд розірвати шлюб. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позов та просить суд задовольнити його. [PERSON] визнає позов та не заперечує проти його задоволення. Вислухавши пояснення учасників цивільного процесу та дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 22 серпня 2014 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у ВДРАЦС РС Бориспільського МРУЮ у Київській області, про що складено відповідний актовий запис №428. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 22 серпня 2014 року (а.с.4). [INFO] у них народився син [PERSON] Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 3 липня 2002 року (а.с.5). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них. Як роз'яснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допуска-ється. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН. Встановлено, що [PERSON] не бажає жити однією сім`єю з відповідачем. Збере-ження шлюбу буде суперечити його інтересам. Примушування позивача до шлюбу з [PERSON] не допускається. З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, допустимо розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

В січні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 7 жовтня 2006 року сторони уклали шлюб. Позивач не бажає жити однією сімєю з [PERSON], збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Тому [PERSON] просить суд розірвати шлюб. [PERSON] не зявився у судове засідання. Позивач надіслав заяви (а.с.11, 13), в якій він підтримує позов та просить розглянути цивільну справу в його відсутності. Відповідач визнає позов та не заперечує проти його задоволення. Вислухавши пояснення відповідача та дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 7 жовтня 2006 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у виконав-чому комітеті Дударківської сільської ради Бориспільського району, про що було складено відповідний актовий запис №9. Ця обставина підтверджується копією повторного свідоцтва про шлюб серії 1-АМ №189210 від 1 грудня 2016 року (а.с.5). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлю-бу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них. Як розяснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допуска-ється. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН. Встановлено, що [PERSON] не бажає жити однією сім`єю з відповідачем. Збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Примушування позивача до шлюбу з [PERSON] не допускається. З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, допустимо розірвати. Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Встановлено, що [PERSON] сплатив судовий збір в розмірі 640 гривень. Ця обставина підтверджується квитанцією (а.с.1). Предявлений ним позов задоволений в повному обсязі. З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 640 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

В січні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. У заяві він вказав, що є пенсіонером, пенсія призначена йому на пільгових умовах як трактористу-машиністу, занятому в сільськогосподарському виробництві. Його загальний стаж становить 28 років 11 місяців 9 днів. Заявник віднайшов трудову книжку б/н, видану 5 вересня 1972 року Підволочиським МПТУ № 20, на імя [PERSON], [INFO], в якій відображені відомості про його додаткову трудову діяльність. Тому він звернувся в управління Пенсійного фонду України в Чортківському районі щодо перерахунку пенсії. Однак, заінтересована особа звернула увагу на те, що в трудовій книжці неповні відомості про його дату народження та неоднорідне виконання запису про рік народження, тому в усній формі рекомендувала звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності зазначеної трудової книжки. Заявник [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримують, просять задовольнити. Представник заінтересованої особи [PERSON] не має заперечень щодо заяви [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Суд, вислухавши пояснення заявника, його представника, представника заінтересованої особи, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що заяву слід задовольнити з наступних мотивів. Судом встановлено, що [PERSON] народився 17 жовтня 1957 року в с. Зміївка Бериславського району Херсонської області, що підтверджується паспортом громадянина України серії МС № 144095, виданим 12 березня 1997 року Чортківським РВ УМВС України в Тернопільській області. Згідно свідоцтва про народження серії ІІ-ЯР № 912090, виданого Зміївським ЗАГС Бериславського району Херсонської області 1 листопада 1957 року, вбачається факт реєстрації народження 17 жовтня 1957 року [PERSON], про що зроблено актовий запис за № 95. Відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Враховуючи те, що час народження заявника зазначений в трудовій книжці б/н, виданій 5 вересня 1972 року Підволочиським професійно-технічним училищем № 20 Тернопільської області, не збігається з часом його народження в паспорті та свідоцтві про народження, суд приходить до висновку про необхідність встановлення факту належності правовстановлюючого документа, і задоволення даної заяви.

Outcome: approved