Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

В травні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову вказав, що 10.07.2007 року [PERSON] уклав з АКІБ «УкрСиббанк» Договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11181244000. В забезпечення належного виконання зобовязання за вказаним Кредитним договором, був укладений договір поруки № 126319 від 10.07.2007 року. Відповідно до умов договору поруки Поручитель несе солідарну відповідальність з Позичальником перед Банком за виконання умов основного зобовязання всім належним йому майном та грошовими коштами. Отже, [PERSON] та [PERSON] є солідарними боржниками по відношенню до «УкрСиббанк». За умовою Кредитного договору, Позичальник передає в заставу, а Банк приймає в якості забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором наступне рухоме майно транспортний засіб автомобіль марки KIA, модель CERATO, рік випуску 2007, номер кузову KNEFE227275410886, реєстраційний номер [NUMBER]. 11.06.2012 року АКІБ «УкрСиббанк» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект»відповідно до Договору факторингу № 4 свої права вимоги за зобовязанням Позичальника за Кредитним договором. Відповідно до умов вказаного Кредитного договору, Кредитор зобовязаний надати Позичальнику кредит в розмірі 18\~910 доларів США з кінцевим терміном повернення до 10.07.2014 року, на умовах визначених вказаним Кредитним договором, а позичальник в свою чергу, зобовязується прийняти та використати за цільовим призначенням та повернути (погасити) кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії, неустойки та інші платежі в порядку, на умовах та в строки, які визначені цим Договором. Кредитор свої зобовязання не виконав, та станом на 15.03.2016 рік заборгованість [PERSON] перед позивачем складає 30\~072, 48 доларів США, що відповідно до офіційного курсу НБУ станом на дату розрахунку заборгованості складає 797\~445, 03 грн. На підставі викладеного, позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів на його користь загальну суму заборгованості за Кредитним договором у розмірі 797\~445, 03 грн., а також стягнути з відповідачів на його користь витрати по сплаті судового збору. В судовому засіданні представник позивача позовну заяву повністю підтримав з наведених в ній підстав, просив суд її задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, надав письмові заперечення проти позову та пояснив, що ні позивачем, як правонаступником прав вимоги за Кредитним договором, який був укладений між ним та АКІБ «УкрСиббанк», ні АКІБ «УкрСиббанк» не повідомляли його про відступлення права вимоги за його зобовязанням перед АКІБ «УкрСиббанк». Ввважає, що позивач безпідставно звернувся до суду з вимогами про стягнення на його користь заборгованість по Кредитному договору. Щодо вимог до поручителя, вказав, що позивач пропустив шестимісячний строк звернення з вимогою до поручителя, а тому порука є припиненою. Оскільки з моменту закінчення кінцевого терміну повернення кредиту основного зобовязання за кредитним договором 10.07.2014 року, строк предявення вимоги до поручителя закінчився 10.01.2015 року, а з 11.01.2015 року порука вважається припиненою. На підставі викладеного, просив суд відмовити в задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект». Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, вказавши, що вона заперечує проти позовних вимог в часині солідарного стягнення заборгованості за Кредитним договором, який був укладений між [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк», в рамках якого вона виступала поручителем, оскільки, позивачем було пропущено шестимісячний строк звернення з вимогою до поручителя, а тому порука є припиненою. Суд, вислухавши пояснення представника позивача та відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, \~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що 10.07.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11181244000. Відповідно до умов вказаного договору, Банк зобовязався надати [PERSON] кредит в розмірі 18\~910 доларів США з кінцевим терміном повернення до 10.07.2014 року, на умовах визначених вказаним Кредитним договором, а позичальник в свою чергу, зобовязується прийняти та використати за цільовим призначенням та повернути (погасити) кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії, неустойки та інші платежі в порядку, на умовах та в строки, які визначені цим Договором. Також, 10.07.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 11181251000. Відповідно до умов вказаного договору, Банк зобовязався надати [PERSON] кредит в розмірі 4\~584 грн. з кінцевим терміном повернення до 10.07.2008 року, на умовах визначених вказаним Кредитним договором, а позичальник в свою чергу, зобовязується прийняти та використати за цільовим призначенням та повернути (погасити) кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії, неустойки та інші платежі в порядку, на умовах та в строки, які визначені цим Договором. За умовою Кредитного договору, [PERSON] передає в заставу, а Банк приймає в якості забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором наступне рухоме майно транспортний засіб автомобіль марки KIA, модель CERATO, рік випуску 2007, номер кузову KNEFE227275410886, реєстраційний номер [NUMBER]. В забезпечення належного виконання зобовязання за вказаним Кредитним договором, був укладений договір поруки № 126319 від 10.07.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON]. Відповідно до ч.1.\~ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Відповідно до умов договору поруки Поручитель несе солідарну відповідальність з Позичальником перед Банком за виконання умов основного зобовязання всім належним йому майном та грошовими коштами. Відповідно до\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, крім того згідно зі\~ст.526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно\~ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до ч. 1\~ст. 611 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. 11.06.2012 року АКІБ «УкрСиббанк» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» відповідно до Договору факторингу № 4 свої права вимоги за зобовязанням [PERSON] за Кредитним договором № 11181244000 від 10.07.2007 року. \~\~\~Кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п.1 ч.1\~ст.512 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України). Згідно Договору факторингу №4 від 11 червня 2012 року, укладеного між публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та товариством з обмеженою діяльністю «Кей-Колект», та Договору відступлення права вимоги за договорами іпотеки від 11 червня 2012 року, укладеного між публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», АТ «УкрСиббанк» відступив ТОВ «Кей-Колект» своє право грошової вимоги до боржника відповідно до\~статті 1077 ЦК України; ТОВ «Кей-Колект» набув права вимагати погашення заборгованості, зокрема, за Договором про надання споживчого кредиту № 11181244000 від 10.07.2007 року. Сторони у договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обовязковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами (ч.2\~ст.6 ЦК України). У сенсі даної норми учасники цивільних правовідносин мають право укладати договори, які не передбачені чинним законодавством, але відповідають його загальним засадам; при цьому сторони можуть відступати від положень актів цивільного законодавства, які не мають імперативного характеру; в цьому виявляється принцип диспозитивності в цивільному праві. Принцип диспозитивності і свободи договору виявляється також у наданні права сторонам врегулювати свої відносини за власним розсудом і в тому випадку, якщо в цивільному законодавстві відсутні відповідні норми. Сторони в договорі можуть відступити від положень, що містяться в цивільному законодавстві, і врегулювати відносини на власний розсуд, однак якщо в актах цивільного законодавства прямо вказано про обовязковість окремих положень або це випливає з їх змісту чи суті відносин між сторонами, то вони не можуть відступити від приписів цивільного законодавства. Цивільний кодекс\~встановлює презумпцію свободи договірних звязків, відповідно до якої сторони самі визначають зміст договору, вибирають контрагентів (ст.ст.6,627 ЦК України). Виходячи з презумпції свободи договірних звязків ПАТ «УкрСиббанк» уклав з ТОВ «Кей-Колект» Договір факторингу №4 від 11 червня 2012 року та Договір відступлення права вимоги за договорами іпотеки від 11 червня 2012 року, Кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п.1 ч.1\~ст.512 ЦК України). Правочин щодо заміни кредитора у зобовязанні вчиняється у тій же формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобовязання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобовязанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом (ст.513 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України). Заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобовязанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обовязку первісному кредиторові є належним виконанням (ст.516 ЦК України).\~\~\~\~\~\~ Таким чином, у сенсі вищевказаних норм неповідомлення боржника про заміну кредитора у зобовязанні не має наслідком визнання правочину (відступлення права вимоги) недійсним. Розпорядженням від 3 квітня 2009 року №231 Державної комісії з врегулювання ринків фінансових послуг України «Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг» віднесено до фінансової послуги факторингу сукупність таких операцій з фінансовими активами (крім цінних паперів та похідних цінних паперів) (п.1): фінансування клієнтів\~субєктів господарювання, які уклали договір, з якого випливає право грошової вимоги; набуття відступленого права грошової вимоги, у тому числі права вимоги, яке виникне в майбутньому, до боржників субєктів господарювання за договором, на якому базується таке відступлення; отримання плати за користування грошовими коштами, наданими у розпорядження клієнта, у тому числі шляхом дисконтування суми боргу, розподілу відсотків, винагороди, якщо інший спосіб оплати не передбачено договором, на якому базується відступлення. Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»\~передбачено, що виключне право або інші обмеження щодо надання окремих фінансових послуг встановлюються законами про діяльність відповідної фінансової установи та нормативно-правовими актами державних органів, що здійснюють регулювання ринків фінансових послуг (ч.2 ст.5 Закону); Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, у межах своєї компетенції встановлює обмеження на суміщення надання певних видів фінансових послуг (п.1 ч.1 ст.28 Закону); фінансові установи мають право надавати послуги з факторингу з урахуванням вимог\~Цивільного кодексу України\~та цього\~Закону\~(ч.5 ст.5 Закону). Сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є субєктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції (ст.1079 ЦК України).\~\~ За змістом\~глави 73 ЦК України, частини 1\~статті 1077 ЦК України\~клієнт відступає або зобовязується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Ні\~Цивільний кодекс України, ні Закон України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» не встановлюють обмежень стосовно складу осіб по відношенню до яких може здійснюватися відступлення права вимоги. Дійсно, пункт 1 розпорядження від 3 квітня 2009 року №231 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг» виключав безпосередньо фізичних осіб з кола переліку осіб, що беруть участь в операції факторингу, однак це не відповідало вимогам частини 5\~статті 5 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»та\~главі 73 Цивільного кодексу України, як наслідок розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг» від 6 лютого 2014 року №352 «;Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг та внесення змін до розпорядження від 3 квітня 2009 року №231» пункт 1 розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 3 квітня 2009 року №231 «Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг»\~було виключено. Заміна кредиторів у зобов'язанні врегульована нормами\~ЦК України, і на час розгляду справи\~\~в суді не було надано доказів того, що даний договір визнано недійсним, скасовано, тощо.\~\~ Суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» та стягнення з відповідача [PERSON] суму заборгованості за кредитним договором, однак в частині позовних вимог до [PERSON], як поручителя суд приходить до висновку про залишення в цій частині вимог без задоволення з наступних підстав. Згідно ст.\~526,\~599 ЦК України\~зобов'язання повинні виконуватися належним чином згідно до умов договору і зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За правилами\~\~ст.ст.\~1048,\~1054 ЦК України\~позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (позики) та сплатити проценти у разі відсутності іншої домовленості сторін за користування кредитними коштами\~\~щомісячно до дня повернення кредиту. А відтак, з урахуванням наданого до суду розрахунку та в силу вимог діючого законодавства з [PERSON] на користь ТОВ «Кей - Колект» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором, що станом на 15.03.2016 рік складає 30\~072, 48 доларів США, що відповідно до офіційного курсу НБУ станом на дату розрахунку заборгованості складає 797\~445, 03 грн. Згідно з положеннями ч. 4\~ст. 559 ЦК України\~порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Договором поруки\~\~не встановлено\~\~строк, після закінчення якого порука припиняється, оскільки умовами цього договору встановлено, що він діє до повного припинення усіх зобов'язань боржника за кредитним договором. У той же час\~\~п. 1.2.2 кредитного договору передбачав, що позичальник зобов'язаний повернути\~\~кредит у повному обсязі в терміни встановлені\~\~графіком погашення\~\~кредиту, а саме 10 липня 2014 року. Відтак, строк пред'явлення вимоги до поручителя [PERSON] мав відбутися\~\~протягом шести місяців з закінчення терміну погашення кредиту позичальника за умовами кредитного договору. Матеріали справи не містять в собі доказів на підтвердження\~\~звернення позивача до поручителя з вимогою щодо виконання умов договору поруки\~\~з підстав неналежного виконання їх позичальником протягом строку встановленого законодавством. Зазначене вище свідчить про те, що порука припинилася. Тому підстав для задоволення\~\~заявлених вимог позивача, щодо покладення обов'язку сплати заборгованості за\~\~кредитним договором на поручителя\~\~немає.\~\~ Крім того, у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, також підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача витрати по сплаті судового збору.

Outcome: partial