Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-21 00:00:00

Департамент міського господарства Ужгородської міської ради звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок пошкодження об`єкту благоустрою. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 10.11.2020 року, о 22 год. 56 хв., по [ADDRESS], водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Mercedes-Benz Sprinter», д.н.з. Словаччини [NUMBER] , внаслідок порушення п. 12.1 Правил дорожнього руху, не впорався з керуванням та допустив наїзд на елетроопору, рекламний щит типу білборд, торговий павільйон (кіоск), внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження, а водій отримав тілесні ушкодження. В подальшому, на [PERSON] , як водія вказаного транспортного засобу, складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП та передано матеріали на розгляд до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області. За наслідками розгляду справи, судом винесено постанову від 18.06.2020 року у справі № 308/5523/20, згідно з якою відповідача визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено відповідне адміністративне стягнення (набрала законної сили 30.06.2020 року). Зазначає, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди фізично знищено електроопору, елемент вуличного освітлення, світлофор та інші складові, що забезпечували їх роботу. Внаслідок пошкодження об`єкту благоустрою, Департамент міського господарства, як уповноважений власник комунального майна та балансоутримувач об`єктів благоустрою повинен понести матеріальні витрати, пов`язані з відновленням (заміною) пошкодженого майна. 20.02.2020 року комісія з визначення відновної вартості об`єктів благоустрою, що утворена відповідно до Наказу директора Департаменту міського господарства від 31.01.2020 року № 15 «Про комісію з визначення відновної вартості об`єкта благоустрою», провела обстеження світлофорного об`єкту по [ADDRESS] , та встановила, що трикольоровий світлофор (4 шт.), що установлюється на конструкції та контролер дорожній КС16-2КМ-ШК (1 шт.) знищено і було проведено заміну електроопори. Також, в ході роботи комісії було опрацьовано інформацію, отриману від Управління патрульної поліції, Ужгородського міськрайонного суду. В ході проведення обстеження комісія дійшла висновку, що в результаті протиправних дій відповідачем було завдано матеріальної шкоди в розмірі 52421 грн. за заміну світлофорного об`єкту та 25368,00 грн. за заміну пошкодженої опори. Комісією було рекомендовано затвердити відновну вартість об`єкта благоустрою в розмірі 77789 грн. згідно з розрахунком та направити даний акт до суду разом з позовом про відшкодування шкоди, завданої внаслідок пошкодження об`єкту благоустрою. Вказує, що винна особа - [PERSON] був належним чином повідомлений про засідання комісії, однак не з`явився. Жодних повідомлень від нього, заяв, зауважень або скарг не надходило. На підставі викладеного, просить суд стягнути з [PERSON] на користь Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради суму в розмірі 77789 грн. та суму сплаченого судового збору. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.05.2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що підтримує позовну заяву та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судові засідання повторно не з`явився, хоча про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином шляхом надіслання судових повісток про виклик до суду рекомендованими поштовими відправленнями, про причини неявки суд не повідомлено, відзив на позовну заяву не подано, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. За приписами ч. ч. 1, 2, 8 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. У відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відтак, суд розглядає справу відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України заочно, оскільки проти цього не заперечує представник позивача. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 10.11.2019 року, о 22.56 год., в м. Ужгород по вул. Грушевського, 65, водій [PERSON] , керуючи автомобілем «Mercedes-Benz Sprinter», номерний знак [NUMBER] , не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та допустив наїзд на електроопору, рекламний щит типу білборд та торговий павільйон (кіоск), внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження, а також пошкоджено рекламний щит та торговий павільйон кіоск, чим порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху. Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.06.2020 року (справа № 308/5523/20), що 30.06.2020 року набрала законної сили, відповідача визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено відповідне адміністративне стягнення. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини встановленні рішенням суду у адміністративній справі, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Ужгородської міської ради «Про затвердження Положення про департамент міського господарства» від 11.07.2019 року № 1588, затверджено положення про Департамент міського господарства Ужгородської міської ради. Зазначеним Положенням визначено, що департамент забезпечує належну експлуатацію доріг, мостів, зелених зон, зовнішнього освітлення малих архітектурних форм, тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності, житлового фонду, який відноситься до комунальної власності міста, а також міських інженерних мереж та споруд водо-, теплозабезпечення і водовідведення (п. 2.4.1 Положення). У відповідності по п. п. 3.2.64. та 3.2.51 положення департамент міського господарства здійснює контроль за утриманням об`єктів благоустрою та організовує комплекс заходів з їх охорони. Пунктом 2.1.5 положення визначено, що на департамент покладаються повноваження уповноваженого власника комунального майна, засновника комунальних підприємств, установ і організацій. 20.02.2020 року комісією з визначення відновної вартості об`єктів благоустрою, що утворена відповідно до Наказу директора Департаменту міського господарства від 31.01.2020 року № 15 «Про комісію з визначення відновної вартості об`єкта благоустрою», проведено обстеження світлофорного об`єкту по [ADDRESS] , та встановлено знищення трикольорового світлофору (4 шт.), що установлюється на конструкції та контролеру дорожнього КС16-2КМ-ШК (1 шт.), проведено заміну електроопори, про що складено відповідний акт. Під час проведення обстеження комісія дійшла висновку, що внаслідок вчинення відповідачем протиправних дій ним завдано матеріальної шкоди в розмірі 52421 грн. за заміну світлофорного об`єкту та 25368,00 грн. за заміну пошкодженої опори. Разом з тим, комісією рекомендовано затвердити розмір відновної вартості об`єкта благоустрою в розмірі 77789 грн. Згідно з ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками визначаються втрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права, а також доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. За змістом ст. 1166 ЦК України однією з підстав виникнення зобов`язання є заподіяння шкоди іншій особі. На відміну від зобов`язань, які виникають з правомірних актів, цей вид зобов`язань виникає з неправомірних актів, яким є правопорушення, тобто протиправне, винне заподіяння шкоди деліктоздатною особою. Деліктне (позадоговірне) зобов`язання виникає у випадку, коли заподіювач шкоди і потерпілий не перебували між собою у зобов`язальних відносинах або шкоду заподіяно незалежно від існуючих між сторонами зобов`язальних правовідносин. Відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди; протиправну поведінку заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. За загальним правилом шкода підлягає відшкодуванню: в повному обсязі - відшкодовується як реальна шкода, тобто втрачене або пошкоджене майно в результаті протиправної поведінки правопорушника, так і упущена вигода; особою, яка безпосередньо завдала шкоду. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 18.03.2015 у справі № 3-18гс15 та від 19.08.2014 № 3-51гс14. Згідно із ст. 1192 ЦК України особа, яка завдала шкоди майну, зобов`язана відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З огляду на зазначені положення законодавства, факт завдання шкоди майну потерпілого джерелом підвищеної небезпеки, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов`язане з виконанням цими особами обов`язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов`язання. Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка її завдала. Сторонами деліктного зобов`язання класично виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник). За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (ч. 2 ст. 1187 ЦК України). Відтак, матеріальна шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Виходячи з фактичних обставин справи, встановлених судом, суд приходить до переконання, що позов є підставним, а тому підлягає до задоволення. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати у розмірі 2102 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved