Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-16 00:00:00

В червні 2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якому просить визнати дії відповідача АТ «УКРСИББАНК» з нарахування процентів за користування грошовими коштами згідно кредитних договорів № 95736756000 від 22.10.2019 року в розмірі 9\~230,80 грн. та № 95317680000 від 24.04.2019 року в розмірі 11073,62 грн. незаконними та зобов`язати відповідача повернути надмірно сплачені проценти за користування грошовими коштами за вищевказаними договорами. Позов мотивований тим, що між [PERSON] та АТ «УКРСИББАНК» було укладено кредитний договір № 95736756000 від 22.10.2019 року, на суму 25260,00 грн., з якої 9230,80 грн. складали проценти за користування кредитом та кредитний договір №95317680000 від 24.04.2019 року, на суму 30260,00 грн., з якої 11073,62 грн. складали проценти за користування кредитом. 28.03.2020 року, ним було в повному обсязі погашена тіло кредиту та проценти за користування кредитом. Оскільки на довідці, що підтверджує погашення тіла боргу та процентів за користування кредитом, наданій відповідачем, зазначено, що вона не підлягає пред`явленню судовим органам, позивач надав витяг з системи УКРСИБАНК онлайн про стан нарахування процентів та їх сплати. Обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються складається із суми надмірно сплачених процентів за двома кредитними договорами і становить 9 230.80 грн. + 11 073.62 грн. = 20 304.42 грн. Відповідачем не було взято до уваги статус [PERSON] , як військовослужбовця ЗСУ, та не застосовано імперативну норму ч.15, ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей» в частині нарахування відсотків за користування кредитом, у якій законодавцем зазначено «не нараховуються», а не «можуть не нараховуватись». А у зв`язку з тим, що [PERSON] отримує заробітну плату як військовослужбовець на рахунок, відкритий в АТ «УКРСИББАНК» з липня 2005 року, та щорічно проходить анкетування у банку, де зазначається посада, дохід, рахунки в інших банках тощо, то у Банка, відповідно до ст. 64, ЗУ «Про банки і банківську діяльність», наявна вся необхідна інформація про те, що він є військовослужбовцем і має пільги, передбачені чинним законодавством, зокрема, у контексті питання нарахування відсотків за кредитом. 28.04.2020 року до відповідача було направлено лист із заявою про перерахунок відсотків за кредитними договорами, у відповіді на яку, відповідач повідомив, що зобов`язання у розумінні ст. 50 ЦК України є припиненим, однак не звернув увагу на те, що в силу імперативних положень ч.15, ст. 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей», зобов`язання було порушено до моменту його припинення. Позивач вважає, що відповідач допустив порушення суб`єктивного цивільного права [PERSON] , а саме норми Закону щодо не нарахування процентів за кредитом, як чинного військовослужбовця ЗСУ при виконанні службових обов`язків, про які, враховуючи ряд обставин, відповідачу було відомо. Провадження у справі відкрито ухвалою від 24.06.2020 р. з призначенням розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 17.02.2021 р. через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому сторона відповідача просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на таке. Позов було обґрунтовано порушенням, на думку позивача, Відповідачем прав Позивача, передбачених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а саме п.15 ст.14 про те, що військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Національний банк України у своєму листі від 02.09.2014 року №18-112/48620 надав роз`яснення, які документи повинні надати позичальники до банку для звільнення від штрафних санкцій та не нарахування відсотків за кредитом та для використання в роботі надіслав лист Головного управління оборонного та мобілізаційного планування Генерального штабу збройних сил України Міністерства оборони України від 21.08.2014 № 322/2/7142. Відповідно до вказаного листа документом, який підтверджує призов та проходження військової служби військовослужбовцем у особливий період є військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки. Документами, які підтверджують призов військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, можуть бути довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг із наказу або довідка\~про зарахування\~до списків\~військової частини,\~які видаються\~військовою частиною.\~24.04.2019\~року між\~Відповідачем та\~Позивачем було\~укладено договір\~про надання\~споживчого кредиту\~з можливістю\~відкриття карткового\~рахунку № [NUMBER] .\~Відповідно до\~п.3.3.\~договору кредит\~надано Позивачу\~в сумі\~30\~260,00\~грн.\~Відповідно до\~п.3.8\~договору процентна\~ставка за\~договором встановлюється\~в розмірі\~67%\~річних.\~22.10.2019\~року між\~Відповідачем та\~Позивачем було\~укладено договір\~про надання\~споживчого кредиту\~з можливістю\~відкриття карткового\~рахунку № [NUMBER] ,\~далі -\~договір 2.\~Відповідно до\~п.п.3.3.\~Договору2\~кредит надано\~Позивачу в\~сумі 25260,00\~грн.\~Відповідно до\~п.3.8\~Договору 2\~процентна ставка\~встановлюється в\~розмірі 77%\~річних.\~Кредит за\~договором 1\~погашений в\~повному обсязі\~24.01.2020\~року;\~кредит за\~договором 2\~погашений в\~повному обсязі\~22.04.2020\~року.\~Тобто,\~виходячи з\~вищевикладеного,\~зобов`язання за\~укладеними з\~Позивачем договорами\~припинено 24.01.2020\~року та\~22.04.2020\~року належним\~виконанням. Позивач для\~використання свого\~права,\~передбаченого законом,\~мав звернутись\~до Відповідача\~з відповідною\~заявою та\~підтвердити наявність\~вказаного права,\~пред`явивши оригінал\~посвідчення офіцера\~з можливістю\~копіювання документа\~менеджером Відповідача\~відповідно до\~Закону України\~«Про військовий\~обов`язок і\~військову службу»,\~листа НБУ\~від 02.09.2014\~року №18-\~112/48620,\~листа Міністерства\~оборони України\~від 21.08.2014\~N\~322/2/7142. Оскільки позивач\~не звертався\~до відповідача\~із пропозицією\~про зміну\~договору,\~не використав\~своє право,\~передбачене законом\~та не\~надав встановлені\~документи,\~у Відповідача\~на протязі\~строку дії\~договору не\~виникало обов`язку\~перерахування вказаних\~відсотків та\~повернення їх\~позивачу. Таким чином, дії відповідача із нарахування відсотків є законними, вчиненими відповідно до умов, які передбачені укладеним сторонами договором. Звернення адвоката Попова В.А. із претензією від 28.04.2020 року після припинення дій кредитних договорів до Відповідача про повернення надмірно сплачених відсотків за кредитом є необґрунтованим, оскільки Позивач не повідомив і не підтвердив наявність права на безвідсотковий кредит ні в момент укладення договору, ні протягом його дії. У лютому\~2021\~року позивачем\~подано відповідь\~на відзив\~відповідача,\~в якому\~позивач стверджує,\~що відзив\~відповідачем подано\~з порушенням\~строку на\~його подання,\~а тому\~він не\~можде бути\~прийнятим до\~уваги,\~та зазначає,\~що відповідачем безпідставно не було взято до уваги статус [PERSON] , як військовослужбовця ЗСУ, та не застосовано імперативну норму ч. 15, ст. 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей» в частині ненарахування йому відсотків за користування кредитом. Відповідачем АТ «УКРСИББАНК» подані письмові заперечення на відповідь на відзив, в яких сторона відповідача зазначає на подання відзиву у встановлений законом строк з часу отримання від суду копії ухвали про відкриття та копії позовної заяви з додатками. Наголошує також, що позивач не повідомив Банк і не подав документи ні в момент укладення договорів, ні і протязі їх дії, ні після закінчення їх дії до цього моменту. Звернення адвоката з претензією після припинення кредитних договорів належним виконанням про повернення вказаних коштів є необґрунтованим, оскільки Позивач не\~повідомив і\~не підтвердив\~наявність права\~на безвідсотковий\~кредит ні\~в момент\~укладення договору,\~ні протягом\~його дії. Анкета-опитувальник, на яку посилається позивач, не є належним документом, яка підтверджує право на пільги позивача. Крім того, у вказаній анкеті не міститься запис про те, що позивач є військовослужбовцем. В розділі посада вказано кваліфікований робітник, місце роботи Міністерство оборони України. У судове засідання позивач та його представник не з`явились, засобами поштового зв`язку представник позивача направив до суду заяву, в якій просив суд розглядати справу за його відсутності, позов просив задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог позивача, посилаючись на їх безпідставність. Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов таких висновків. Відповідно до\~ст. ст. 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свободи чи інтересів. \~Згідно ч.1\~ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що між [PERSON] та АТ «УКРСИББАНК» було укладено договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунк № 95317680000 ( далі договір -1). Відповідно до п.3.3. договору кредит надано позивачу в сумі 30 260,00 грн. Відповідно до п.3.8 договору процентна ставка за договором встановлюється в розмірі 67% річних. 22.10.2019 року між [PERSON] та АТ «УКРСИББАНК» було укладено договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № [NUMBER] , (далі - договір 2). Відповідно до п.п.3.3. Договору-2 кредит надано Позивачу в сумі 25260,00 грн. Відповідно до п.3.8 Договору -2 процентна ставка встановлюється в розмірі 77% річних. Кредит за договором-1 погашений в повному обсязі 24.01.2020 року. Кредит за договором- 2 погашений в повному обсязі 22.04.2020 року. Відповідно до ч. 1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно до ч.1 ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно до ч.1 ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч.1 ст.653 ЦК України у разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо. Згідно до ч.3 цієї статті у разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Відповідно до ст.654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. Згідно до ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.599 ЦК України Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Тобто, виходячи з вищевикладеного, зобов`язання за укладеними з Позивачем договорами припинено 24.01.2020 року та 22.04.2020 року належним виконанням. Відповідно до п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Згідно із Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливим періодом є функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Відповідно до Указу Президента від 17.03.2014 року з 18.03.2014 року настав особливий період, який триває по теперішній час. Це підтверджується листом Верховного Суду №60-1543/0/2-18 від 13.07.2018 року, відповідно до якого суд повідомляє про те, що забезпечується єдність правозастосовчої практики і дотримання правової позиції, згідно з якою особливий період в Україні діє до прийняття Президентом України рішення про переведення державних інституцій на функціонування в умовах мирного часу. Національний банк України у своєму листі від 02.09.2014 року №18-112/48620 надав роз`яснення, які документи повинні надати позичальники до банку для звільнення від штрафних санкцій та не нарахування відсотків за кредитом та для використання в роботі надіслав лист Головного управління оборонного та мобілізаційного планування Генерального штабу збройних сил України Міністерства оборони України від 21.08.2014 року № 322/2/7142. Відповідно до вказаного листа документом, який підтверджує призов та проходження військової служби військовослужбовцем у особливий період є військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки. Документами, які підтверджують призов військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, можуть бути довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною. Відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовцями є особи, які проходять військову службу. Згідно до Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого наказом міністерства оборони України від 10.04.2009 року № 170 документ, який може підтвердити статус військовослужбовця є військовий квиток для осіб рядового, сержантського і старшинського складу, посвідчення офіцера і генерала - особи офіцерського складу. Встановлене п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям право на процентну ставку за кредитом 0% не є безумовним. Позивач для використання свого права, передбаченого законом, мав звернутись до Відповідача з відповідною заявою та підтвердити наявність вказаного права, пред`явивши оригінал посвідчення офіцера з можливістю копіювання документа менеджером відповідача відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», листа НБУ від 02.09.2014 року №18-112/48620, листа Міністерства оборони України від 21.08.2014 № 322/2/7142. Подання такої заяви та надання відповідного документу про наявний у нього статус, що надає пільги, було саме обов`язком позивача. Оскільки Позивач не звертався до Відповідача із пропозицією про зміну договору, не використав своє право, передбачене законом та не надав встановлені документи, у Відповідача на протязі строку дії договору не виникало обов`язку перерахування вказаних відсотків та повернення їх Позивачу. Таким чином, дії Відповідача із нарахування відсотків є законними, вчиненими відповідно до умов, які передбачені укладеним сторонами договором. Процентна ставка є суттєвою умовою кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст.632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Згідно до ч. 3 ст.632 ЦК України зміна ціни в договорі після його виконання не допускається. Отже, суд погоджується із запереченнями сторони відповідача, які підтверджені доказами та засновані на законі, та вважає неприйнятними твердження позивача, оскільки вони не відповідають умовам договору та суперечать вимогам закону. Таким чином, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню, оскільки є безпідставними та такими, що не засновані на законі. На підставі викладеного, ст. 598, ч.1 ст. 599, ч.1 ст. 651, ч.1 ст.653, ч.1,3 ст. 632, ч.1 ст.1055 ЦК України,

Outcome: dismissed