Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

Генічеська районна державна адміністрація звернулась до суду в інтересах [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , зацікавлена особа Служба у справах дітей Генічеської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги мотивує тим, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , проживають за адресою: [ADDRESS] , мають на вихованні двох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що згідно повідомлення наданого професійно-технічним училищем № 27 від 27 грудня 2018 року у закладі навчається неповнолітня [PERSON] . Батьки неповнолітньої життям, вихованням та навчанням останньої не займаються, неодноразово мати запрошувалась на бесіду, стосовно доньки, але вона, всіляко уникає зустрічі. У зв`язку із тим, що у дитини немає матеріального забезпечення з боку батьків, дівчинка не має коштів та предметів першої необхідності, не має сезонного одягу, відсутні засоби гігієни, не вистачає коштів на харчування. Перебування у такому стані призводить до постійного стресу у дитини, втрати інтересу до навчання, погіршення психоемоційного стану, виникають конфлікти у гуртожитку з приводу крадіжки особистих речей дівчат, які з нею проживають. Вказує, що питання щодо виконання [PERSON] своїх батьківських обов`язків відносно [PERSON] було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини. В ході бесіди з`ясовано, що жінка виховує доньку без допомоги її батька - [PERSON] , з яким зв`язку не має, аліменти від останнього не отримує, працює але коштів на дитину не вистачає. Зазначає, що 21 червня 2019 року, вдруге надійшло повідомлення, що [PERSON] до проходження практики не приступила, на зв`язок не виходить, її місцезнаходження не відоме. Зі слів вітчима, [PERSON] забрала свої речі та зникла. В ході розшукових дій було встановлено місце перебування [PERSON] . Під час з`ясування причин даного вчинку, остання пояснила, що не може проживати у даній оселі, через відсутність елементарних зручностей та вживання матір`ю та вітчимом спиртних напоїв. У зв`язку з викладеним позивач звернувся до суду з вимогами щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] , [PERSON] відносно дитини - [PERSON] . У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги про позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] по відношенню до дитини - [PERSON] посилаючись на обставини, викладені у позові. Представник зацікавленої особи [PERSON] просив позовні вимоги щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] по відношенню до дитини - [PERSON] задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позові. Відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений про день час та місце розгляду справи через оголошення на веб-сайті «Судова влада України», до судового засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, свідків, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 28 серпня 2002 року, [PERSON] народилася [INFO] , батьками останньої зазначені: [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до висновку оцінки потреб сім`ї від 06 вересня 2019 року, у сім`ї відсутні належні умови для повноцінного розвитку та проживання дитини. З листів Професійно-технічного училища № 27 від 21 червня 2019, 27 грудня 2018 року слідує, що [PERSON] навчається у ПТУ № 27 міста Генічеська, остання формально проживає за адресою: [ADDRESS] , але в силу життєвих обставин вимушена проживати у гуртожитку училища з 20 вересня 2017 року, так як батьки вживають алкогольні напої, зі слів співмешканців будинку в квартирі постійно збираються шумні компанії, вживають алкоголь, некоректно поводять себе щодо неповнолітньої. Мати [PERSON] життям, навчанням та вихованням дочки не цікавиться, не приділяє їй належної уваги. У зв`язку з тим, що у дитини немає матеріального забезпечення з боку батьків, дівчина вимушена у вільний час працювати на неофіційній роботі, щоб отримати якісь кошти і купити собі предмети першої необхідності. [PERSON] не має сезонного одягу, у неї відсутні засоби гігієни, не вистачає коштів на харчування. Як результат у Юлії постійні стреси, на фоні яких вона втрачає інтерес до навчання, погіршився психоемоційний стан, виникають конфлікти у гуртожитку з приводу крадіжки особистих речей дівчат, які з нею проживають. У характеристиці на [PERSON] , вказано, що остання не підтримує з одногрупниками дружні стосунки, замкнута але приймає участь у житті училища, займається в вокальному гуртку, виявляє професійні здібності, дуже відповідально ставиться до професії. Навчається на низькому та середньому рівні. Мати вихованням [PERSON] не займається. На ґрунті постійних сварок матері із співмешканцем дівчина йде з дому, ночує де прийдеться, харчується невідомо чим. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] , яка є викладачем у ПТУ № 27 пояснила, що у житлі де проживає [PERSON] брудно та не створено належних умов для проживання дитини, батьки життям дитини не цікавляться, уваги їй не приділяють. З висновку Генічеської районної державної адміністрації про можливість позбавлення батьківських прав, вбачається, що районна державна адміністрація вважає можливим позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] по відношенню до неповнолітньої [PERSON] . Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України (далі - СК України). Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона чи він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» встановлено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до статей 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У § 54 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. У рішенні ЄСПЛ від 11 липня 2017 року, заява № 2091/13 у справі «М.С. проти України», йдеться про визначення «інтересів дитини», її місця у взаємовідносинах між батьками. У згаданому рішенні ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним. Таким чином, все вищевикладене, підтверджує, що відповідачі злісно ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дочки - [PERSON] , оскільки не виховують дитину, не забезпечують її матеріально, не надають необхідного харчування, не створюють належних умов для її фізичного та духовного розвитку і навчання, зловживають алкогольними напоями. Зазначені обставини свідчать про те, що залишення дитини у даній сім`ї не відповідатиме найкращим інтересам дитини та не забезпечить її розвиток у безпечному, спокійному та стійкому середовищі. З огляду на вищевикладене, враховуючи позицію відповідача, яка визнала позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню та відповідачів [PERSON] і [PERSON] необхідно позбавити батьківських прав відносно їх дочки - [PERSON] , [INFO] . Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином з відповідачів слід стягнути судові витрати у розмірі 768 грн. 40 коп. у рівних частинах на користь держави.

Outcome: approved