Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулись [PERSON], [PERSON] з позовом до [PERSON] з вимогами стягнути з [PERSON] на їх користь грошові кошти в сумі 4 668, 00 грн. та 3 464, 84 грн. в якості відшкодування майнової шкоди. Позов мотивовано тим, що 07.09.2015 року належне позивачу приміщення гастроному «[INFO]» було затоплено, в зв'язку із чим ними було викликано представників житлово-екплуатуючої організації, якою в мікрорайоні розташування гастроному є ТОВ «Уют», балансоутримувача та власника будинку, яким є Об'єднання співвласників багатоквартирного житлового будинку «Подолянка-7» для огляду покрівлі, даху та приміщення гастроному за участю власника, орендаря та суборендаря гастроному [PERSON] 10.09.2015 року представниками зазначених осіб та за участі орендаря та суборендаря гастроному, оглянуто приміщення та покрівлю гастроному, про що складено акт. В ході огляду було встановлено, що відповідач, який є власником [ADDRESS], яка знаходиться на другому поверсі над приміщенням належного позивачу [PERSON] гастроному самочинно, без відповідного дозволу уповноваженого державного органу та відома ОСББ та [PERSON], з метою влаштування балкону на даху гастроному, демонтував гідроізоляційне рубероідне покриття з покрівлі гастроному, вибив дверний отвір на місці вікна власної квартири та збудував монолітну плиту з бетону на даху гастроному, яка примикає до дверного отвору біля вікна. Між бетонною плитою та зовнішньою стіною будинку в місці розташування дверного отвору утворилась тріщина довжиною 1 метр та завширшки 1,5 сантиметра, через яку відбулося затікання дощової води в приміщення гастроному, в результаті затікання дощової води в приміщенні гастроному було пошкоджено підвісну стелю, фарбове оздоблення стелі гастроному та дитяче харчування, що знаходилось на вітрині відділу «Дитячі товари» гастроному, в результаті даного затоплення позивачам було завдано майнової шкоди. Вищевказані обставини і стали підставою для звернення до суду з даним позовом. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 06.04.2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційною суду Вінницької області від 30.05.2016 року, в задоволенні позову відмовлено. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.02.2017 року заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 06.04.2016 року та ухвалу апеляційного суду Віницької області від 30.05.2016 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Представник позивачів [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовільнити з підстав, викладених в позові. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог з підстав недоведеності належними та допустимими доказами. Суд, вислухавши пояснення сторін, що беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги частково обґрунтовані та підлягать частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що нежиле приміщення (гастроном «[INFO]), що розтащоване за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про право власності від 10.02.2011 року, виданого на підставі рішення від 10.02.2011 року № 338, зареєстрованого КП «ВМБТІ» під реєстровим № 32228098. Дане приміщення передано в суборенду [PERSON] відповідно до договору суборенди № 190/Н від 01.07.2014 року. Згідно акту від 10.09.2015 року, складеного комісією у складі: головного інженера ТОВ «Уют» [PERSON], представника власника гастроному «[INFO]» [PERSON], системного адміністратора гастроному «[INFO]» [PERSON], орендаря гастроному «[INFO]» [PERSON], голови ОСББ будинку «Подолянка-7» [PERSON], склали даний акт про те, що внаслідок дощів 5. 6. 7 вересня 2015 року відбулося затоплення приміщення гастроному «[INFO]», розташованого по [ADDRESS] прибувши на місце події та оглянувши приміщення гастроному та його покрівлю встановила, що на рігелі та підвісній стелі приміщення гастроному у відділі дитячих товарів наявні вологі плями. Протікання води іржавого кольору площею 1 кв.м. З метою встановлення причини затоплення комісією також оглянуто покрівлю гастроному. Під час огляду було виявлено факт самочинного будівництва мешканцями квартири [ADDRESS], а саме: самовільного залиття монолітної плити з бетону, яка примикає до виходу з балконних дверей зазначеної квартири. Дверний отвір під балконні двері також вибито самочинно на місці розташування дверного отвору. В місці примикання бетонної плити до стіни будинку наявна тріщина довжиною 1 метр та завширшки 1,5 см. Також мешканцями зазначеної квартири самовільно демонтовано рубероїдне гідроізоляційне покриття з покрівлі гастроному та стіни будинку, до якої примикає покрівля гастроному. Даним актом встановленою, що причиною затікання дощової води в приміщення гастроному «[INFO]», розташованого по [ADDRESS], стало пошкодження покрівлі гастроному мешканцями квартири [ADDRESS], що призвело до пошкодження стелі гастроному. Відповідно до Свідоцтва про право власності від 11.10.2007 року № [NUMBER], виданого на підставі рішення виконкому Вінницької міської ради від 11.10.2007 року № 2395, квартира [ADDRESS], належить відповідачу [PERSON] Для здійснення ремонтних робіт пошкодженої стелі внаслідок її затоплення між [PERSON] та ПП «Рулон» 10.09.2015 року був укладений договір, предметом якого є ремонт даху та стелі по [ADDRESS] За виконання зазначених робіт [PERSON] сплатив підприємству 4668, 00 грн., що підтверджується актом про прийняття - передачі виконання робіт від 30.09.2015 року, копією квитанції від 30.09.2015 року № 0.0.441656795.1. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих доказів. Статтею ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 4, 5, ст. 319 ЦК України визначено, що власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам громадян, інтересам суспільства. Відповідно до ст. ст. 322, 323 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, яке йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Ризик випадкового знищення чи випадкового пошкодження майна несе його власник, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 151 ЖК України та п. 18 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинкових територій, затверджених постановою КМ України від 08.10.1992 року № 572, власник зобов'язаний забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень квартири, при наявності несправностей вживати заходів до їх усунення. Відповідно до положень ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідач [PERSON], заперечуючи проти задоволення позовних вимог, не надала суду будь - яких належних та допустимих доказів, які б спростовували обставини, зазначені у акті від 10.09.2015 року та натомість підтверджували її заперечення. Відповідно до ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Звертаючись до суду із позовом, позивачі зазначали, що [PERSON] без відповідного дозволу уповноваженого державного органу архітектурного контролю, дозволу балансоутримувача будинку ОСББ «Подолянка-7», а також дозволу власника гастроному демонтувала гідроізоляційне рубероїдне покриття з покрівлі гастроному, самочинно, з метою влаштування балкону вибила дверний отвір на місці розташування вікна власної квартири та збудувала монолітну плиту з бетону на даху гастроному, яка примикає до дверного отвору біля вікна. Між бетонною плитою та зовнішньою стіною будинку в місці розташування дверного отвору утворилась тріщина довжиною 1 (один) метр та завширшки 1,5 сантиметра, через яку відбулося затікання дощової води в приміщення гастроному в результаті дощів, що відбулись 5-7 вересня 2015 року. На підтвердження своїх вимог посилаються на акт, складений 10 вересня 2015 року комісією у складі головного інженера ТОВ «УЮТ», представника власника гастроному, адміністратора гастроному, орендаря та суборендаря гастроному, а також голови ОСББ «Подолянка-7». Даний акт було складено у результаті обстеження стін, стелі та покрівлі гастроному, в ході якого було чітко встановлено, що причиною затікання дощової води у приміщення гастроному «[INFO]», розташованого по [ADDRESS] стало пошкодження покрівлі гастроному мешканцями квартири [ADDRESS], що призвело до пошкодження стелі гастроному. Відповідач не спростувала обставини, зазначені у акті, її заперечення будь-якими доказами не підтверджені. При цьому посилання відповідача на те, що дану плиту було зроблено її батьком, фактично більше ніяких дій щодо прибудови здійснено не було, не можуть бути підставою для відмови в задоволенні позову, оскільки фактично відповідач сама вказала на допущене перепланування, що спричинило залиття нижнього поверху. Враховуючи вищевикладене, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що в ході судового розгляду знайшов своє підтвердження факт залиття належного позивачам приміщення гастроному саме з вини відповідача, яка без відповідних дозволів уповноважених державних органів здійснила демонтування гідроізоляційного рубероїдного покриття з покрівлі гастроному, самочинно здійснила демонтування балкону, що призвело до затікання та в результаті пошкодження стелі гастроному, а тому позов в частині стягненню коштів в сумі 4668,00 грн., що були сплачені позивачем за проведення ремонтних робіт стелі та покрівлі, підлягає задоволенню. Щодо відшкодування вартості пошкодженого майна - дитячого харчування в розмірі 3464,84 грн., слід зазначити, що на підтвердження пошкодження товару, позивачами надано акт інвентаризації товарно-матеріальних цінностей відділу «Дитячі товари» гастроному «[INFO]», складеного 10.09.2015 року комісією в складі представником власника, орендаря та суборендаря гастроному, з якого вбачається, що в результаті затоплення, яке сталося 07.09.2015 року, було пошкоджено дитяче харчування на загальну суму 3464,84 грн. Однак даний акт складений у відсутність відповідача - особи, яку вважають винною у залитті гастроному, та позивачами не надано доказів, що вони повідомляли відповідача про проведення інвентаризації чи її результати. Даний акт судом не може бути взятий до уваги як належний доказ, оскільки доказом пошкодження майна може бути оцінка майна, яку можливо виконати у вигляді експертного дослідження, або у вигляді експертизи. Визначення сум збитків здійснюється відповідно до Порядку визначення розміру збитків від розкрадання, нестачі, знищення (псування) матеріальних цінностей затвердженого постановою КМУ від 22.01.1996 р. № 116, п .2 якого визначено, що розмір збитків від розкрадання ( нестачі, знищення, псування) матеріальних цінностей визначається шляхом проведення незалежної оцінки відповідно до національних стандартів ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнового права та професійну оціночну діяльність» передбачено, що незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання. Судом було розяснено сторонам їх права, в тому числі щодо подачі доказів, зокрема призначення ескпертизи, та процесуальні наслідки невчинення дій, однак позивач своїм правами в цій частині не скористався. Оцінивши докази в сукупності, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог в частині стягнення матеріальної шкоди в сумі 3464,84 грн. слід відмовити в звязку з безпідставністю та необгрунтованістю. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. В звязку з частковим задоволенням позову слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 279 гривень 64 копійки судового збору пропорційно до суми задоволених вимог. Відповідно до ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Згідно з ч. 1 ст. 56 ЦПК України правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] приймав участь у справі як представник позивача [PERSON], його повноваження посвідчено довіреністю від 13.05.2013 року, будь-які відомості стосовно надання [PERSON] позивачу [PERSON] допомоги як фахівцем у галузі права суду не надано, як і не надано доказів щодо того, з чого правова допомога складається. З огляду на вищенаведене, суд розцінює витрати понесені позивачем [PERSON] в сумі 5000,00 грн. як витрати на представництво або юридичну допомогу, а не на правову допомогу, які не входять до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи. На підставі викладеного,

Outcome: partial