Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-02 00:00:00

В травні 2018 р. АТ «Миколаївобленерго» ( яке є правонаступником всіх прав та обов`язків ПАТ «Миколаївобленерго»), звернулося до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію. На обґрунтування позову вказано, що відповідачі є споживачами електричної енергії, яку постачає АТ «Миколаївобленерго» за адресою: [ADDRESS] . Особовий рахунок № [NUMBER] відкрито на ім`я [PERSON] , яка померла в 2012 році. На даний час за цією адресою зареєстровані відповідача, які є онуками [PERSON] , які, в порушення п. п. 20, 22 ПКЕЕН, своєчасно не вносили плату за використану електронергію, у зв`язку із цим утворилася заборгованість станом на 15.01.2018 р. в сумі 620, 65 грн. 15.01.2018 р. об`єкт електроживлення було відключено від енергомережі. На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість за спожиту електроенергію, в розмірі 620,65 грн. та судові витрати по сплаті судового збору. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце слухання справи судом повідомлялися належним чином, у відповідності до вимог ч.ч. 5, 6, п.2 ч.7 ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомили, відзиву не подали. У відповідності з вимогами ст.ст. 223, 280 ЦПК України, справу розглянуто у відсутність сторін, в порядку заочного розгляду, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, відповідачі належним чином, у відповідності до вимог ЦПК України повідомлені, що підтверджено їхніми особистими підписами в бланках зворотніх поштових повідомлень про отримання судових викликів, представник позивача не заперечував проти такого порядку вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Правовідносини з постачання фізичним особам електричної енергії регулюються статтею 714 ЦК України, Законом України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення. затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року №1357 (далі ПКЕЕн). За статтею 714 ЦК України, змістом договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу є, в тому числі, обов`язок споживача оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, забезпечення безпечної експлуатації енергетичного та іншого обладнання. Згідно змісту статті 3 Закону України «Про електроенергетику», відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, постачанням і використанням енергії, регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Взаємовідносини між громадянами (фізичними особами - споживачами електричної енергії) та енергопостачальниками, в тому числі порядок укладення договорів та порядок розрахунків за спожиту електричну енергію, регулюються відповідно до Правил користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету міністрів України № 1357 від 26 липня 1999 року. Як встановлено судом, 19.06.2009 року між ПАТ «Миколаївобленерго», яке в результаті проведення державної реєстрації змін до Статуту ПАТ «Миколаївобленерго» перейменовано в АТ «Миколаївобленрго» і є його правонаступником) та [PERSON] укладено договір на користування електроенергією в житловому будинку [ADDRESS] та на її ім`я відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Відповідно до довідки Себинської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області від 21 лютого 2018 року за № 94, [PERSON] , яка була зареєстрована по [ADDRESS] , померла в 2012 році. В житловому будинку за вказаною адресою на даний час зареєстровані і проживають [PERSON] , [INFO] , онука померлої; [PERSON] , [INFO] , онук померлої; [PERSON] , [INFO] , онук померлої; [PERSON] , [INFO] , онук померлої; [PERSON] [INFO] , правнука померлої; [PERSON] , [INFO] , правнука померлої; [PERSON] , [INFO] , правнук померлої; [PERSON] [INFO] , правнук померлої. Відповідно, зазначені вище громадяни є користувачами електроенергії за вказаною адресою. Судом встановлено, що 24.03.2018 року один з відповідачів, а саме [PERSON] помер, що підтверджено копією актового запису про смерть за №7 від 28.03.2018 р., складеного виконкомом Себинської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області. Ухвалою суду від 25.07.2018 року провадження у справі було зупинено до закінчення строку прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Ухвалою суду від 31.10.2018 року, провадження по справі було поновлено, відповідно до ст. 254 ЦПК України, оскільки з часу смерті [PERSON] , померлого [INFO] , пройшло більше шісти місяців, тобто, відпали обставини, що стали підставою для зупинення провадження у справі. Відповідно до довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи) за № 53949448 та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (аповіти) № 53949436, відсутня реєстрація спадкової справи після смерті [PERSON] та відсутнє посвідчення заповіту від імені [PERSON] . Статтею 156 ЖК УРСР передбачено, що повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири). До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 ЖК УРСР, а саме дружина (чоловік), їх діти і батьки. Членами сім`ї може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом і ведуть з ним спільне господарство. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Аналіз діючого законодавства передбачає, що під поняттям споживач електричної енергії є особа, яка є фактичним власником житла за адресою якого постачається електроенергія. Так, у пункті 2 Правил користування електричною енергією, дано визначення споживача електричної енергії як особи, що використовує її для забезпечення потреб власних електроустановок на підставі договору. Водночас зі змісту Правил, зокрема з п. 3 та приписів Методики, затвердженої Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 04.05.2006 р. № 62 із змінами (далі - Методика), вбачається, що даний термін необхідно застосовувати в значно ширшому значенні, оскільки він також розповсюджується і на осіб, які використовують електричну енергію без укладення договору на електропостачання (відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 16.05.2011 у справі № 15/147/10). Окрім цього, виходячи із положень п.3 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у встановлено, що дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Отже, відповідачами було порушено п. 20, 42 ПКЕЕН, ст. 156 ЖК УРСР, а відтак вони повинні нести відповідальність за шкоду, завдану неправомірними діями чи бездіяльністю згідно ст. 1166 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 26 ЗУ «Про електроенергетику», споживач енергії зобов`язаний додержуватись вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Правила користування електричною і тепловою енергією для населення затверджуються Кабінетом Міністрів України. Пунктом 42 ПКЕЕн передбачено, що споживач електричної енергії зобов`язаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору. Постачання фізичним особам електроенергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією. Нормами ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України обумовлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно довідки АТ «Миколаївобленерго», заборгованість відповідачів за спожиту електроенергію станом на 15.01.2018 року становить 620,65 грн. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що відповідачі є фактичними споживачами електричної енергії, що поставлялася позивачем до житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , але не здійснювали оплату за спожиту електроенергію, у зв`язку із чим утворилася заборгованість станом на 15.01.2018 року в сумі 620,65 грн. П. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані та відповідно проживають за адресою [ADDRESS] , де наявна заборгованість перед АТ «Миколаївобленерго». Враховуючи вищевикладене та відсутність добровільної сплати боржниками рахунків, оцінюючи надані докази суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача, підлягає стягненню судовий збір у розмірі по 587 грн. 33 коп. з кожного.

Outcome: approved