Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-26 00:00:00

Головний лікар Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради Паталах Ф.В. звернувся до суду із заявою, в якій просив вирішити питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку [PERSON] посилаючись на те, що остання перебуває на обліку у КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР з 1991року. Двічі лікувалася стаціонарно з діагнозом: «шизофренія, параноїдна форма, епізодичний тип перебігу». Захворювання протікає з галюцинаторно-параноїдною симптоматикою, в анамнезі суїцидальна спроба (отруєння медикаментами). Дата останньої госпіталізації з 05.10.1994 року пор 11.11.1994 року; дата останнього огляду дільничного психіатра на дому 25.11.2013 року. З рапорту співробітників поліції та зі слів лікаря бригади швидкої медичної допомоги , після смерті матері, у квітні 2019 року [PERSON] нікого не впускала до себе додому, заявляла, що мати жива і вона за нею доглядає. Мешканці будинку неодноразово зверталися до обслуговуючої помешкання компанії з приводу трупного запаху з квартири. Через деякий час у [PERSON] в квартирі було відключено електропостачання, потім вона затопила сусідів, після чого було відключено і водопостачання. Після неодноразових звернень мешканців дому, викликана поліція та бригада швидкої медичної допомоги, у помешканні знайдений труп, зі слів пацієнтки її матері, яка «чекає реінкарнації через 12 місяців». 24.12.2019 року о 17 год. 30 хв. [PERSON] доставлена бригадою швидкої медичної допомоги до приймального відділення КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня», оглянута черговим лікарем, який підтвердив наявність тяжкого психічного розладу у формі маячного синдрому та представляє небезпеку для себе та оточуючих. Згоди на госпіталізацію [PERSON] не дала. Лікування можливе тальки в умовах психіатричного стаціонару. У зв`язку з тим, 25.12.2019 року був святковий день і суд не працював, тому [PERSON] була виписана у той же день о 15 год. 20 хв., але оскільки зберігались маячні ідеї, які представляють небезпеку безпосередньо для неї та оточуючих, а також висока вірогідність суїцидальних висловлювань внаслідок тяжкого психічного розладу, була потворно госпіталізована 25.12.2019 року о 15 год. 30 хв. 26.12.2019 року о 08 год. 30 хв. оглянута комісією лікарів-психіатрів, яка дійшла висновку пацієнтка страждає на тяжкий психічний розлад у формі шизофренії, параноїдної форми, епізодичний тип перебігу, параноїдний синдром із суїцидальними висловлюваннями. Госпіталізація обґрунтована. Таким чином, лікування можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару. У судовому засіданні представник психіатричного закладу доводи заяви підтримував з підстав, викладених в ній, і просив суд задовольнити заяву. Лікар-психіатр Хасабова [PERSON] .В. зазначила, що 26.12.2019 року [PERSON] оглянута комісією лікарів-психіатрів, за висновком якої, хвора страждає на тяжкий психічний розлад у формі шизофренії, параноїдної форми, епізодичний тип перебігу, параноїдний синдром із суїцидальними висловлюваннями. Лікування можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару, так як [PERSON] неспроможна задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечує життєдіяльність. На цей час критика відсутня, [PERSON] є небезпечною для себе та оточуючих. [PERSON] у судовому засіданні зазначила, що родичі у неї відсутні, мати її не померла, через три місяці наступить реінкарнація. Прокурор заяву підтримала і просила суд винести рішення про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку. Захисник [PERSON] , враховуючи пояснення лікаря та висновок щодо стану [PERSON] вважала за можливе задовольнити заяву [PERSON] . Суд, заслухавши пояснення представника заявника, лікаря-психіатра, щодо якої вирішується питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку, думку прокурора, перевіривши матеріали справи, дійшов до такого. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. У своєму рішенні Європейський Суд з прав людини (справа «Анатолій Руденко проти України») від 17.04.2014 року зазначив, що особа не може вважатися «Психічно хворою» та позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов; по-перше, об`єктивна медична експертиза повинна достовірно показати, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання. Як вбачається з висновку комісії лікарів-психіатрів від 26.12.2019 року [PERSON] , [INFO] , мешкає за адресою: [ADDRESS] виявляє ознаки тяжкого психічного розладу у формі шизофренії, параноїдної форми, епізодичний тип перебігу, параноїдний синдром із суїцидальними висловлюваннями. Її лікування можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару. Щодо об`єктивності вказаного висновку, враховуючи пояснення [PERSON] , у суду сумніві відсутні. Досліджений висновок лікарів, надані суду пояснення лікаря-психіатра, що [PERSON] внаслідок захворювання являє потенційну соціальну небезпеку для себе та оточуючих, не може самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечує життєдіяльність, суд вважає доказами по справі, підтверджуючими необхідність госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку. Таким чином, зібрані у справі докази і їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви.

Outcome: approved