Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

В травні 2014 року ПАТ «УкрСиббанк» звернулось до суду з позовом, в якому просив в солідарному порядку стягнути з [PERSON], [PERSON] суму боргу за Договором про надання споживчого кредиту № 11343028000 від 06 травня 2008 року в розмірі 27314 доларів США, що за курсом НБУ станом на 04.03.2014 року становило 272932,39 грн. Позивач зазначав що 03 лютого 2014 року позичальнику ([PERSON]А) та поручителю ([PERSON]С) Банком направлено вимоги про погашення заборгованості, однак станом на 04 .03.2014 року вимоги кредитора залишені без задоволення, тому відповідно до правил ст.554 ЦК України враховуючи що боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники просив стягнути в солідарному порядку зазначену суму боргу. В якості забезпечення своєчасного і повного виконання зобов»язань позичальника за кредитним договором між позивачем та [PERSON] укладено договір іпотеки від 06 травня 2008 року відповідно до умов якого в іпотеку банку передано нерухоме майно, а саме однокімнатну квартиру №56 по проспекту Перемоги№116 в м. Чернігові. Оскільки зобов»язання не виконано у встановлений строк, враховуючи положення ст.589 ЦК України позивач просив звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 06 травня 2008 року, укладеним між банком та [PERSON], а саме: однокімнатну квартиру № 56, загальною площею 30,7 кв.м., житловою площею 12,6 кв.м., що знаходиться за адресою: м.Чернігів, пр.Перемоги, 116. Встановити спосіб реалізації нерухомого майна, що належить [PERSON] на праві приватної власності, а саме: шляхом проведення прилюдних торгів предмета іпотеки у межах процедури виконавчго провадження, з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку» та встановити почтакову ціну, визначеною на підставі оцінки майна здійсненої суб»єктом оціночної діяльності проведеною відповідно до законодавства. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 липня 2014 року позов задоволено частково. Стягнуто з [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ «УкрСиббанк» (рахунок № 29090000000113 в АТ «УкрСиббанк», м.Харків, МФО 351005, код 09807750) в солідарному порядку суму боргу за Договором про надання споживочого кредиту № 11343028000 від 06 травня 2008 року в розмірі 27314 доларів США, що за курсом НБУ станом на 04.03.2014 року становить 272932 грн. 39 коп. В іншій частині позовних вимог відмовлено. В апеляційній скарзі ПАТ «УкрСиббанк» просить скасувати рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 липня 2014 року повністю та повністю задовольнити позовні вимоги. Апелянт посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Так, апелянт зазначає, що на стадіїї судового розгляду справи Закон України «Про мораторій на стягненя майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не може бути застосований у зв»язку з наявністю чітко сформульованих диспозицій його статей, які суд першої інстанції невірно інтерпретує та застосовує в процесі вирішення справи. Даний закон тимчасово застосовується на стадії примусового виконання рішення. Суд не вправі відмовляти позивачу у зверненні стягнення на предмет іпотеки, оскільки саме по собі рішення по своїй правовій природі ще не несе жодних змін, що можуть стосуватися права власності боржника відносно предмета іпотеки. Відповідно до умов іпотечного договору Сторони домовилися, що поручитель зобов»язується перед кредитором відповідати за невиконання позичальником своїх зобов»язань що виникли з кредитного договру, і відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов»язковим для виконання, отже зобов»язання повинні припиняються лише виконанням проведеним належним чином. В апеляційний скарзі [PERSON] просить рішення суду скасувати в частині задовлених позовних вимог, ухвалити в цій частині новее рішення, яким відмовити в задоволенні вимог щодо стягнення в солідарному порядку з [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ «УкрСиббанк» суму боргу за Договором про надання споживочого кредиту № 11343028000 від 06 травня 2008 року в розмірі 27314 доларів США, що за курсом НБУ станом на 04.03.2014 року становить 272932 грн. 39 коп. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що рішення суду є незаконним, необгрунтованим, таким, що прийнято з порушенням норм матеріального та процессуального права, судом неповно з»ясовано обставини, що мають значення для справи. Так, апелянт посилається на те, що в матеріалах справи відсутні докази отриманням ним вимоги про погашення заборгованості, та докази направлення такої вимоги, що суперечить положенню ч.4 ст.559 ЦК України. Також апелянт не погоджується із наявним в матеріалах справи розрахунком заборгованості. Так, в справі відсутні докази щодо направлення повідомлення про зміну відсоткової ставки, а тому у суду не було правових підстав для задоволення позовних вимог, оскільки відповідно до ч.2ст.1056-1 ЦК України встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком в односторонньому порядку. Судом не мотивовано не застосування строку позовної давності. Хоча відповідно до розрахунків наданих позивачем вбачається, що заборгованість існувала в 2008- 2009 роках. У позовній вимозі пред»явлені вимоги що виходять за за межі строку позовної давності, встановленого ст.257 ЦК України, щодо стягнення суми кредиту,штрафу та відсотків. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення , ухвалегне на основі повно і всебічно з»ясованих обставин на які сторонни посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції 06 травня 2008 року між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту № 11343028000, згідно якого банк надав останній кредит (грошові кошти) в національній валюті в сумі 27800 доларів США, а [PERSON] в свою чергу зобов»язалась повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 05 травня 2015 року згідно з графіком погашення кредиту та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 14,0% річних. 09 лютого 2009 року між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено додаткову угоду № 11343028001 до кредитного договору, відповідно до умов якогої, змінено кінцевий термін повернення кредиту не пізніше 05 травня 2025 року, перенесено строки виконання зобов»язань позичальника з сплати процентів за договром (при цьому на вказане пернесення не розповсюджуються загальні правила черговості погашення зобов»язань).(ас.6-13). В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] 06 травня 2008 року укладено договір поруки № 31607Р142, відповідно до якого, поручитель відповідає за повернення заборгованості за кредитним договором в тому ж обсязі, що і позичальник за сплату кредиту, процентів за користування кредитом, неустойки (штрафу, пені) за невиконання або неналежне виконання зобов»язань в повному обсязі.(ас.13-20). 09 лютого 2009 року між Банком та [PERSON] укладено додаткову угоду № 1 до договору поруки, відповідно до якої, поручитель наддав згоду забезпечувати змінене основне зобов»язання.(ас.14-15). Також, 06 травня 2008 року між Банком та [PERSON] укладено договір іпотеки № 31708Х106, відповідно до якого в іпотеку банку передано нерухоме майно, а саме: однокімнатну квартиру № 56 загальною площею 30,7 кв.м., житловою площею 12,6 кв.м., що знаходиться за адресою: м.Чернігів, пр.Перемоги, будинок № 116, що належить [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого державним нотаріусом Першої Чернігівської державної нотаріальної контори [PERSON] 08 червня 1999 року за реєстровим № 1-1547, зареєстрованого в КП «Чернігівське МБТІ» 16 червня 1999 року, записанного у реєстрову книгу № 170 за реєстровим № 16252. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог що звичайно ставляться. В порушення умов договору про надання споживчого кредиту від 06. травня 2008 року та ст.ст. 526, 1054 ЦК України, відповідач [PERSON] виконувала зобов'язання неналежним чином, внаслідок чого, станом на 04.03.2014 року як зазначає ПАТ»УкрСиббанк»утворилась заборгованість на загальну суму 27314,00 доларів США, що в національній валюті України складає 272932,39 грн. та включає: 20896,67 доларів США, що за курсом НБУ становить 208538,09 грн. кредитна заборгованість, 5653,91 доларів США, що за курсом НБУ становить 56496,13 грн. заборгованість по процентам, 322,58 доларів США, що за курсом НБУ становить 3223,35 грн. пеня за прострочення сплати кредиту, 467,84 доларів США, що за курсом НБУ становить 4674,82 грн. пеня за прострочення сплати процентів. Відповідно до п.1.3.1 Договору за користування кредитними коштами понад встановлений Договором термін Банк автоматично нараховує проценти на прострочену суму основного боргу за процентною ставкою в розмірі збільшеному вдвічі від ставки, вказаної в п.1.3.1(14:% річних). Нарахування вищевказаної процентної ставки на прострочену суму основного боргу починається з дня винесенення простроченої суми основного боргу, а саме з наступного дня після дня несплати або неповної сплати платежу встановленого в договорі. Враховуючи зазначене є безпідставними посилання в апеляційній скарзі [PERSON] посилання на те що заборгованість по кредитному договору розраховувалась за підвищеною відсотковою ставкою, і такі дії позивача по односторонньому збільшенню відсоткової ставки є незаконними. Оскільки враховуючи умови кредитного договору з якими ознайомлений апелянт, ніяких змін в односторонньому порядку відсоткової ставки не було. У зв»язку із наявною станом на 30.01 2009 року заборгованістю по договору і було за користування кредитними коштами нараховано [PERSON] проценти на прострочену суму основного боргу за підвищеною ставкою. Як встановлено ст.554 ЦК Україниу разі порушення боржником зобов»язання, забезпеченого порукою,боржник і поручительвідповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову(субсидіарну) відповідальність поручителя. Також є безпідставними посилання в апеляційній скарзі [PERSON] про те що йому не направлялась досудова вимога як до поручителя про виконання обов»язку щодо сплати розміру заборгованості яка виникла у зв»язку з невиконанням кредитного договору. Оскільки наявні в матеріалах справи докази підтверджують про направлення йому та позичальнику([PERSON]А), такої вимоги(ас.30-33). Тому вимога апелянта про припинення поруки з підстав передбачених ч.4 ст.559 ЦК України є безпідставною. Не заслуговують на увагу посилання [PERSON]С про застосування судом строків позовної давності щодо кредитної заборгованості та заборгованості по процентам. Оскільки виходячи з умов договору про надання кредиту від 06 травня 2008 року та додаткової угоди від 09 лютого 2009 року, та розрахунку заборгованості за кредитом [PERSON]А.(ас.21-30), частково сплачувався борг за кредитом 12.03.2014 року та по процентам 31.01. 2014 року, що зідно із положеннями ст.264 ЦК України перериває перебіг строку позовної давності, після чого позовна давність починається заново. Оскільки надана позивачем довідка- розрахунок заборгованосі за кредитним договором враховує умови договору які не суперечать ЦК України апеляційний суд важає що вірним є нарахування заборгованості за кредитом [PERSON]. в розмірі 20 869,67 доларів США, що за курсом НБУ станом на 04.03.12014 року становить208538,09 грн., та 5653,91 доларів США заборгованості по процентам, що за курсом НБУ станом на 04.03.2014 року становить 56496,13 грн. При цьому є безпідставним наведений представником апеллянта розрахунок заборгованості по тілу кредита та відсотках, який був наданий до апеляційного суду, як такий що суперечить матеріалам справи. Проте апеляційний суд не може погодитися із проведеним позивачем підрахунком розміру заборгованості пені за несвоєчасне погашення заборгованості та пені за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам, з таких підстав. Частиною 2ст.258 ЦК України передбачено, що до вимог про стягнення неустойки(штрафу,пені) застосовується позовна давність в один рік. Статтею 253 ЦК України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, зякою пов»язано його початок. За правилами ст.549 ЦК України пенею є неустойка , що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов»язання за кожен день прострочення виконання. Отже правовий аналіз норм ст.266, ч.2ст.258 ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненнями кредитора до суду, а починається з дня (місяця) з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. Виходячи з наявного в матеріалах справи поштового конверту у якому до Деснянського районного суду м. Чернігова надійшла позовна заява ПАТ»УкрСиббанку» з доданими до неї документами вбачається що, даний конверт здано до поштового відділення 07 травня 2013 року(ас.48), саме із зазначеної дати, слід обчислювати строк пред»явлення позову по справі. Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув, погодившись із позивачем, яким проведено нарахування пені за несвоєчасне погашення заборгованості за період із 04.03.2013 року і по 04.03.2014 року та пені за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами із 14.02.2013 року і по 04.03.2014 року(ас.28-29), хоча обрахування пені необхідно було розпочинати з дня звернення кредитора(банку) до суду, тобто з 07 травня 2014 року. Враховуючи суму заборгованості для нарахування пені, розрахункову кількість днів у році відповідно до Кредитного договору та кількість днів прострочення, сума пені за прострочення сплати кредиту складає 75,47 доларів США, що за курсом НБУ станом на 04.03.2014 року еквівалентно 753,95 грн., сума пені за прострочення сплати заборгованості за процентами складає 129,50 доларів США що станом на 04.03.2014 року еквівалентно 1293,70 грн. У зв»язку з наведеним, що солідарні зобов»язання [PERSON] та [PERSON] випливають із зазначених договорів, необхідно задовольнити вимоги ПАТ»УкрСиббанку » та стягнути з [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства» УкрСиббанк» в солідарному порядку суму боргу за Договором про надання споживчого кредиту №11343028000 від 06 травня 2008 року у розмірі 26 728,55 доларів США( двадцять шість тисяч сімсот двадцять вісім тисяч доларів США 55 центів), що за курсом НБУ станом на 04 березня 2014 року становить 267018, 20 грн.(двісті шістдесят сім тисяч вісімнадцять гривень 20 копійок), з яких: 20896,67 доларів США, що за курсом НБУ станом на 04.03.2014 року становить 208538,09 грн. - кредитна заборгованість; 5 653,91 доларів США, що за курсом НБУ станом на 04.03.2014 року становить 56496,13 грн. - заборгованість по процентах; 75,47 доларів США, що за курсом НБУ станом на 04.03. 2014 року становить 753,95 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту; 129,50 доларів США, що за курсом НБУ станом на 04.03. 2014 року становить 1293,70 грн. - пеня за прострочення сплати процентів. Згідно із п.2 ст.590 ЦК України, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави (іпотеки) в разі коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не передбачено договором або законом. Відповідно до ч.1ст.33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки і на підставіст.ст.12,33,38,39,40 зазначеного Закону. Статями 12, 19 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що в разі порушення іпотекодавцем (відповідачем) зобов'язань, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов'язань боржником (відповідачем), а в разі невиконання вимоги - звернути стягнення на предмет іпотеки за рішенням суду. Відмовляючи в задоволенні вимог Банку про звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 06 травня 2008 року укладеного між позивачем та [PERSON] суд першої інстанції з виходив із положень Закону України від 03. червня 2014 року№28 «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», Однак суд неповно з»ясував обставини що мають значення для справи й вирішив справу з порушення чинного законодавстів, у зв»язку з чим рішення суду підлягає скасуванню у відповідності із правилами ст.309 ЦПК. Так як вбачається з довідки ПП «Техкомсервіс», яка надана до суду представником [PERSON], остання постійно проживає та зареєстрована в [INFO] пр-кт. Перемоги№114 кв.№33(ас.161). Відповідно до п.1 зазначеного Закону №28 від 03 червня 2014 року, не може бути примусово стягнуте(відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави або предметом іпотеки за умови; що таке нерухоме майно використовується як місце постійного проживання майнового поручителя, за умови що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме нежитлове майно. Згідно з ст.38 зазначеного Закону передбачено, задоволення вимог іпотекодержателя шляхом надання права іпотекодержателю продати предмет іпотеки третій особі, якщо зазначена умова буде відображена в рішенні суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Також передбачено право іпотекодержателя, на підставі рішення суду продати предмет іпотеки будь-якій третій особі - покупцеві шляхом укладання в подальшому договору купівлі-продажу. Враховуючи що предмет іпотеки, не є місцем постійного проживання [PERSON] що у неї у власності знаходиться інше нерухом житлове майно, і що особа позичальника ([PERSON]А.), є відмінною від особи іпотекодавця з урахуванням положень статті 11 Закону України «Про іпотеку» підлягають задоволенню також позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанку» про звернення стягнення на предмет іпотеки, і тому ; в рахунок погашення заборгованості [PERSON] перед Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк», яка виникла станом на 04 березня 2014 року за Договором про надання споживчого кредиту № 11343028000 від 06 травня 2008 року, що складається із: заборгованості за кредитом 20869,67 доларів США, заборгованості по процентах 5653,91 доларів США, пені за прострочення сплати кредиту 75,47 доларів США, пені за прострочення сплати відсотків 129,50 доларів США, а всього на загальну суму 26728,55 (двадцять шість тисяч сімсот двадцять вісім) доларів США 55 центів, що в перерахунку на гривневий еквівалент по курсу Національного Банку України на 04 березня 2014 року становить 267018(двісті шістдесят сім тисяч вісімнадцять) грн.20коп., звернути стягнення на предмет іпотеки - однокімнатну квартиру № 56, загальною площею 30,7 кв.м., житловою площею 12,6 кв.м., що знаходиться за адресою: місто Чернігів, проспект Перемоги, будинок № 116, що належить [PERSON] Таким чином у зв»язку із невиконанням [PERSON] як боржником свого основного зобов»язання перед Банком, та що є співмірними сума заборгованості за кредитом та вартість іпотечного майна, апеляційний суд вважає що застосування звернення стягнення на предмет іпотеки не суперечить загальному змісту та призначенню права. Оскільки позов задоволено частково, то відповідно до правил ст.88 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог необхідно присудити на користь позивача з кожного із відповідачів до стягнення по 890,05 грн., у повернення судового збору.

Outcome: partial