Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-29 00:00:00

В травні 2018 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис за реєстром №7771, вчинений приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Ковальчуком С.П. 07.08.2017 року щодо стягнення заборгованості за кредитним договором №33-110/06-А від 11.12.2006 року на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит». Вимоги позову мотивовані тим, що як стало відомо позивачу, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П. було вчинено виконавчий напис, за яким проводиться звернення стягнення на предмет застави - автомобіль «Фольксваген Пассат», 2006 року випуску, чорного кольору, шасі № [NUMBER] , д.н.з [NUMBER] , за рахунок коштів, отриманих від реалізації вказаного транспортного засобу, задовольнити вимоги банку у розмірі 871 382,71 грн. Позивач вважає вказаний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки її не було повідомлено про вчинення виконавчого напису, нотаріусом позивачу не направлялась вимога, а також не було перевірено безспірність і розмір заборгованості. Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, просила їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, з заявами чи клопотаннями про неможливість розгляду справи у його відсутність до суду не звертався, відзиву не надав. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ковальчук С.П. в судове засідання також не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, письмових пояснень не надав. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як передбачає ч.3, ст.12 та ч.1, ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 ЦПК України. 11.12.2006 року між [PERSON] та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» було укладено кредитний договір №33-110/06-А, за умовами якого банк надав позивачу грошову суму у розмірі 39 536 дол. США для придбання автомобіля. Крім того, 11.12.2006 року між позивачем та банком було укладено договір застави автомобілю «Фольксваген Пассат», 2006 року випуску, чорного кольору, шасі № [NUMBER] , д.н.з [NUMBER] . В подальшому між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду №5 від 02.04.2015 року, якою сторони домовились встановити новий термін повернення кредитних коштів, а саме 07.12.2018 року. На підставі зазначеної додаткової угоди було також укладено договір про внесення змін та доповнень до договору застави автомобіля від 02.04.2015 року, яким також визначили новий термін повернення кредитних коштів - 07.12.2018 року. 07.08.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П. було вчинено виконавчий напис №7771, яким пропонується звернути стягнення на автомобіль «Фольксваген Пассат», 2006 року випуску, чорного кольору, шасі № [NUMBER] , д.н.з [NUMBER] , який належить на праві власності [PERSON] та переданий нею в заставу в якості забезпечення зобов`язань за кредитним договором №33-110/06-А від 11.12.2006 року. Період стягнення з 16.03.2016 року по 01.06.2016 року. За рахунок коштів, виручених від реалізації у встановленому порядку заставленого майна задовольнити вимоги ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» в сумі 871 382,71 грн. 31.10.2018 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «Глобал Спліт» було укладено договір про відступлення прав вимоги, за умовами якого до ТОВ «Глобал Спліт» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №33-110/06-А від 11.12.2006 року. Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595. Так, згідно зі статтею 87 Закону, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчий написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Статтею 88 Законом України «Про нотаріат» визначені умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу II Порядку). Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі та Порядку. 26.11.2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Зазначеною постановою були внесені зміни в розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Тобто, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного сулу від 22.02.2017 року було залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 було відмовлено в задоволенні заяви ПАТ «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017. Тобто, редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Однак, не зважаючи на те, що судовим рішення були скасовані зміни до Переліку в частині вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П. було вчинено виконавчий напис за кредитним договором, який не було посвідчено нотаріально. З приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 . При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі ікону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Як вбачається з довідки №05-3/37096 від 17.11.2015 року, виданої відділенням №3 ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», [PERSON] виконала свої зобов`язання по кредитному договору ФКТ-10308/07 від 31.08.2007 року. В зв`язку з цим банк не заперечує проти зняття з обліку автомобіля «Фольксваген Пассат», 2006 року випуску, чорного кольору, шасі № [NUMBER] , д.н.з [NUMBER] , який належить на праві власності [PERSON] . Беручи до уваги вищевикладене, зокрема відсутність у переліку №1172 вимог щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, при цьому, виконавчий напис було вчинено на підставі непосвідченого нотаріусом договору та виконанням [PERSON] взятих на себе кредитних зообов`язань, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 704,80 грн. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved