Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

В червні 2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання їх неповнолітньої дитини, вказуючи на те, що від шлюбу з відповідачем мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач від надання матеріальної допомоги на утримання дитини уникає. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень від всіх видів його доходів щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, підтримку позовних вимог, просила суд задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, якою позовні вимоги визнав, не заперечував проти стягнення з нього на користь позивачки аліментів на утримання неповнолітнього сина у твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень від всіх видів його доходів щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення дитиною повноліття та просив розглянути справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що відповідно свідоцтва про народження від 05.10.2009 року серія [NUMBER], актовий запис № 395, відповідач [PERSON] є батьком сина [PERSON], [INFO], який проживає разом із матір'ю - [PERSON] (а.с.6) Відповідно довідки КСН «Селище Моряків» від 02.06.2014 року, [PERSON] мешкає за адресою [ADDRESS] разом із сином [PERSON], 2009 року народження.(а.с.7) Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Одним із способів утримання згідно ч. 3 ст. 181 СК України є стягнення аліментів за рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 191 аліменти на дитину присуджуються від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 СК України враховує, що має нерегулярний дохід, аліментів на утримання інших дітей відповідач не сплачує, утримань за виконавчими листами не має, він є здоровою людиною, тому суд вважає, що він може і повинен надавати позивачці матеріальну допомогу на утримання спільної дитини. Враховуючи наведені обставини, вимоги законодавства, а також приймаючи до уваги, що відповідач позов визнав, що не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню у вигляді твердої грошової суми в розмірі 500 гривень від всіх видів його доходів щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Суд, прийшовши до висновки про задоволення позовних вимог, вважає, що відповідно до ст. 88 ЦПК України на відповідача необхідно покласти судові витрати у розмірі 243,60 гривень.. На підставі викладеного,

Outcome: approved