Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-10 00:00:00

В червні 2018 року Черненко Ю .О. в інтересах Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Райффайзен Банк Аваль» (далі ПАТ КБ «Райффайзен Банк Аваль») звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в якому вказує, що 11.06.2013 року (фактична дата укладення договору 17.06.2013 року) між банком та відповідачем був укладений кредитний договір № 014/0250/82/0120419, відповідно до якого позивач надав позичальнику кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 73 560 грн. 54 коп., а позичальник зобов`язався щомісячно частинами повертати кредит, відсотки за користування ним в розмірі 38,3% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення до 17.06.2019 року. Представник позивача зазначив, що відповідач порушив умови договору кредиту, в результаті чого утворилась заборгованість, яка станом на 14.05.2018 року становить 56020 грн.68 коп. з яких: сума заборгованості за кредитом 70 832 грн.07 коп., у тому числі прострочена заборгованість за кредитом 3 328 грн. 54 коп., заборгованість за відсотками 12 741грн. 25 коп., у тому числі прострочена заборгованість за відсотками 10 734грн. 47 коп. Також 06.11.2014 року між ПАТ КБ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 014/0250/82/0120419/81-1-0-00/9231 відповідно до умов якої зменшено фінансове навантаження на відповідача в умовах кризових явищ в економіці України, сторони дійшли згоди збільшити строк кредиту на 22 календарних місяців у зв`язку з чим дата останнього погашення кредиту 17.04.2021 року. Також зменшено розмір щомісячного платежу на період з 17.11.2014року до 16.05.2015року. 09.11.2017 року було також укладено додаткову угоду № 014/0250/82/0120419/81-1/28553 між ПАТ КБ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] , відповідно до якої зменшено фінансове навантаження на відповідача з зазначених вище підстав сторони узгодили і збільшили строк кредиту на 12 календарних місяців у зв`язку з чим дата останнього погашення кредиту 17.04.2022 року та погодили новий графік погашення кредиту відповідно до додатку № 1 та № 2. 24.07.2018 року уточнивши ціну позову та посилаючись на те, що відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконує, представник позивача просив стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за тілом кредиту за кредитним договором № 014/0250/82/0120419 від 17.06.2013 року в розмірі 83 573грн. 32 коп., що складається з суми заборгованості за кредитом 70 832 грн.07 коп., у тому числі простроченої заборгованості за кредитом 3 328 грн. 54 коп., заборгованості за відсотками 12 741 грн. 25 коп., у тому числі простроченої заборгованості за відсотками 10 734 грн. 47 коп. та сплачені судові витрати. Ухвалою від 12.06.2018 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі, справу призначено до судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження на 04.07. 2018 року. 02.07.2018 року відповідачем подано відзив, в якому просить відмовити в задоволенні позову, посилався на необґрунтованість та безпідставність позову, зазначав, що позивачем не підтверджено переказ та отримання ним суми кредиту, не зазначено, які послуги надавались йому, по визначеному в договорі щомісячному платежу по комісії. По даній цивільній справі 02.10.2018 року було постановлено рішення (в резолютивній частині помилково зазначено заочне) про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 83 573 грн. 31 коп. з відповідача [PERSON] на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль». Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 12.11.2018 року відповідачу [PERSON] повернуто апеляційну скаргу для звернення до суду першої інстанції з заявою про перегляд заочного рішення. Ухвалою від 05.12.2018 року прийнято заяву про перегляд заочного рішення, розгляд призначений на 27.12.2018 року. Ухвалою суду від 27.12.2018 року заяву відповідача [PERSON] задоволено, заочне рішення від 02.10.2018 року скасовано, справа призначена до розгляду в режимі відео конференції на 23.01.2019 року. Ухвалою суду від 23.01.2019 року було задоволено клопотання представника відповідача адвоката Калініна С.К. про витребування у позивача доказів - оригіналів кредитної справи по відповідачу [PERSON] та інших документів. Також задоволено клопотання представника відповідача про перехід розгляду справи з спрощеного позовного провадження до загального, про що 12.02.2019 року було постановлено ухвалу. Представнику відповідача адвокату Калініну С.К. було відмовлено в задоволенні клопотання про залишення позову без розгляду (ухвала від 15.05.2019 року). В задоволенні заяви представника відповідача адвоката Калініна С.К. про відвід головуючому по справі судді Висоцькій Г.А. ухвалою судді Лузан Л.В. від 04.06.2019 року - відмовлено. Ухвалою суду від 14.06.2019 року підготовче провадження по даній цивільній справі закрито, призначено судовий розгляд на 27.06.2019 року. 27.04.2018 року товариство змінило назву з Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль»на Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль». В судовому засіданні 27.06.2019 року, яке проводилося в режимі відео конференції з Ковпаківським районним судом м. Суми представник позивача Шойко Ю.К. позов підтримав в повному обсязі, зазначив, що всі докази отримання відповідачем кредиту суду надані, і відповідач виконував свої зобов`язання перед банком, але після того як [PERSON] перейшов до іншого банку, в якому отримував зарплатню, то зупинилось і погашення кредитної заборгованості за графіком погашення боргу. Просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, його представник адвокат Калінін С.К. заперечував проти задоволення позову, посилаючись на ту обставину, що суд не мав приймати докази від позивача, які не надіслані стороні відповідача, що позбавило їх належним чином захищатися. Підтримав пояснення надані у відзиві на позов, крім того зазначив, що зважаючи на пояснення представника позивача щодо розподілення коштів, які сплачував відповідач на погашення заборгованості по тілу кредиту та процентів просив надати можливість подати заяву про застосування строку позовної давності. Судом клопотання представника відповідача задоволено, оголошено перерву до 08.30 год. 11.07.2019 року, продовження розгляду справи № 473/1959/18 мало знов відбуватись в режимі відеоконференції з Ковпаківським районним судом м. Суми, за місцем проживання та роботи представника відповідача - адвоката Калініна С.К. Однак, будучи обізнаним про час, дату та місце розгляду справи, представник відповідача - [PERSON] в судове засідання 11.07.2019 року до Ковпаківського районного суду м. Суми не з`явився, заяв від нього на адресу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області не надходило. Відповідач [PERSON] також до суду не з`явився, заяв і клопотань суду не надавав, тому відповідно до положень п. 1 ч 3 ст. 223 ЦПК України суд вважав за можливе продовжити розгляд далі за відсутності зазначених учасників справи, крім свою позицію по справі сторона відповідача висловила як в судовому засіданні, так і у відзиві на позов. До того ж, це повторна неявка адвоката Калініна С.К. в судове засідання - 06.03.2019 року, яке мало проводитись в режимі відео конференції з іншим судом, без відповідного повідомлення суду про причини неявки ( п. 2 ч 3 ст. 223 ЦПК України). За таких обставин суд вважає можливим ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів, наданих представником відповідача в судовому засіданні пояснень та поданого відповідачем відзиву. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до наступного. Згідно договору № 014/0250/82/0120419, банк надав відповідачу [PERSON] кредит у сумі 73 560 грн. 54 коп. з відсотковою ставкою за користування кредитними коштами 38,3 % річних на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення до 17.06.2019 року ( а.с.9-17). Відповідно до п. 1.1.2 сума кредиту становила 73560.54 грн., з них на споживчі цілі - 25262.28 грн., 4060.54 грн. - сплата страхового платежу ( п. 1.1.2.1), а за п. 1.1.2.3 договору 44237,72 грн. на погашення заборгованості перед кредитором за кредитним договором № 22034182305 від 09.09.2011 року. Сторони обумовили щомісячний платіж по кредитному договору, який становив 2621 грн. кожного місяця до 16 числа відповідно до графіку погашення ( Додаток № 1 ( а.с. 15-17). 06.11.2014 року між ПАТ КБ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем [PERSON] було укладено додаткову угоду № 014/0250/82/0120419/81-1-0-00/9231, сторони дійшли згоди збільшити строк кредиту на 22 календарних місяців у зв`язку з чим дата останнього погашення кредиту 17.04.2021 року, складений новий графік погашення кредиту( а.с. 18-21). 09.11.2017 року було також укладено додаткову угоду № 014/0250/82/0120419/81-1/28553 між ПАТ КБ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] , відповідно до якої сторони узгодили і збільшили строк кредиту на 12 календарних місяців у зв`язку з чим дата останнього погашення кредиту 17.04.2022 року та погодили новий графік погашення кредиту відповідно до додатку № 1 та № 2( а.с. 22-27). Відповідно до наданої позивачем вимоги від 26.04.2018 року відповідач [PERSON] повідомлявся про наявність заборгованості за кредитом, її розмір, необхідність погашення боргу і вжиття заходів для примусового його стягнення. Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно дост. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цьогоКодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. При цьому згідно ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин (договір) вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ч. 1ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Отже відповідач, підписавши 17.06.2013 року анкету-заяву для отримання готівкового кредиту та договір № 014/0250/82/0120419, отримавши кошти та почавши розпоряджатися та користуватися кредитними коштами, приєднався та погодився з відповідними умовами, тарифами банку, що свідчить про укладення кредитного договору між сторонами та відповідні фінансові( розрахункові) документи. Договір є обов`язковим для виконання сторонами(ст. 629 ЦК України). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Положення ст.ст. 546, 548-551 ЦК України вказують на те, що сторони зобовязання можуть домовитися про забезпечення його виконання. Виконання зобовязання забезпечується неустойкою (штрафом, пенею), порядок та форма забезпечення встановлюється в законі або договорі. Відповідно до ст.ст. 611, 612, 623-625, 1049, 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обовязку виконання зобовязання, зокрема повинен достроково повернути суму позики разом з процентами та іншими нарахуваннями, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку. З матеріалів справи вбачається те, що позичальник дійсно порушив умови договору в частині вчасного повернення кредиту, а також сплати відсотків за користування ним. В зв`язку з цим станом на 14.05.2018 року виникла заборгованість по кредитному договору № 014/0250/82/0120419 від 17.06.2013 року, зокрема заборгованість по кредиту в розмірі 83573 грн. 32 коп., а саме:сума заборгованості за кредитом -70 832 грн.07 коп. ( з них прострочена заборгованість за кредитом 3 328грн. 54коп.), заборгованість за відсотками 12 741 грн. 25коп. ( з них прострочена заборгованість за відсотками 10 734грн. 47 коп.), що підтверджується розрахунком боргу та випискою по рахунку позичальника ( а.с. 6-7, 87-102). Суд вважає, що Банк належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу кредитні кошти на загальну суму 73 560 грн.54 коп., про що свідчать : анкета заява для отримання готівки від 17.06.2019 року, заява [PERSON] від 17.06.2013 року про зарахування частини суми кредиту у розмірі 44237.72 грн. на погашення іншої заборгованості за кредитом - програма споживчого кредитування «Кредит готівкою» на рахунок № [NUMBER] з поточного рахунку № [NUMBER] , меморіальні ордери б/н від 17.06.2013 року на суму 44237.72 грн., № [NUMBER] від 17.06.2013 року на суму 4060,54 грн. - сплачено страховий платіж на користь страховика ( за п. 1.1.2.2 договору); № [NUMBER] від 17.06.2013 року на суму 25262 грн. 28 коп.- перераховано на рахунок [PERSON] виплата по договору банківського кредиту; № б/н від 17.06.2013 року на суму 73506,54 грн., розпорядження від 17.06.2013 року, виписка по рахунку № [NUMBER] ( т. 1 а.с. 208 - 249). З наданої представником позивача кредитної справи вбачається, що відповідач, був постійним клієнтом банку з 09.02.2006 року, укладаючи один кредитний договір за іншим та відкриваючи поточні рахунки для виплат ( наступний з 09.09.2011 року). Доводи представника відповідача [PERSON] викладені в судовому засіданні та відповідача, зазначені у відзиві на позовну заяву про неналежне підтвердження позивачем факту перерахунку та отримання ним, як позичальником коштів спростовуються вищезазначеними розрахунковими документами, до того ж сторона відповідача не оспорювала кредитний договір і не підтвердила свої заперечення відповідно до положень ч 1 ст 81 ЦПК України. Також 18.07.2018 року від відповідача на адресу суду надійшла заява про відкладення розгляду справи та вжиття ним всіх необхідних заходів для досудового врегулювання спору за домовленістю сторін, що безперечно свідчить про визнання ним факту отримання кредитних коштів і наявності заборгованості по кредитному договору. За правилами ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК), а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК) . При цьому, належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій. Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі. Правила допустимості доказів встановлені з метою об`єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом. Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму. Допустимість доказів означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами. Згідно з ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 43 Цивільного процесуального кодексу України обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі. Заявляючи клопотання про витребовування доказів в порядку ст. 84 ЦПК України, сторона відповідача сприяла їх отриманню судом, до того ж частина розрахункових документів по кредитному договору № 014/0250/82/0120419 була надана банком до позовної заяви 08.06.2018 року та до заяви про уточнення позовних вимог від 24.07.2018 року ( а.с. 6-27, 80-102) і відповідач з ними ознайомився та отримав копії про що свідчить його заява (клопотання від 08.01.2019 року ( а.с. 184 т. 1). Тому, посилання представника відповідача на порушення порядку подачі доказів позивачем за ч 8 ст. 83 ЦПК України і відповідно прийняття їх судом, вважаю безпідставним. Щодо посилання представника відповідача на застосування строку позовної давності, то конкретної заяви суду не було озвучено, не надано, не надіслано, що позбавляє суд можливості з`ясувати обставини, підстави, терміни та строки її застосування. Відповідач та його представник не з`являючись в судове засідання до того ж без повідомлення причин мають усвідомлювати, що фактично погоджуються та несуть ризики неможливості вчасно відреагувати на обставини, які будуть з`ясовані в ході проведення судового засідання, надати відповідні пояснення та додаткові докази або ж заявити клопотання. Крім того, заперечення щодо прийняття доказів, наданих стороною позивача, не визнання позову, не є підставою для звільнення від доказування у відповідності до вимог ст. 82 ЦПК України в тому числі сторони відповідача. За вимог ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Суд вважає, що представниками позивача відповідно до положень ст. ст.81- 84 ЦПК України надано докази того, що відповідач [PERSON] отримав кредит 17.06.2013 року та станом на 14.05.2018 року має заборгованість за кредитним договором у розмірі 83 573 грн. 32коп., тому позовні вимоги АТ «Райффайзен Банк Аваль» підлягають задоволенню. З матеріалів справи вбачається, що позивачем понесені судові витрати, пов`язані з сплатою судового збору в розмірі 1762 грн. Згідно вимог ст. 133 ч.1 ЦПК України - судові витрати складаються із судового збору та інших витрат пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до вимог ст. 141 ч.2 п.1 ЦПК України - у разі задоволення позову на відповідача покладаються судові витрати, пов`язані з розглядом справи. За такого, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1762грн.

Outcome: approved