Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-28 00:00:00

В червні 2018р. позивач ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаним позовом до відповідача [PERSON] , в якому просив суд: стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості за кредитним договором № 320693991 від 12 березня 2015р. (далі по тексту - кредитний договір) в розмірі 32 134,33 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 12 березня 2015р. між відповідачем та ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого відповідачу був наданий кредит в розмірі 18270,0 грн., строком на 48 місяців, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,99 % річних. ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, щомісячні платежі за кредитним договором і в термін, встановлений умовами кредитного договору, не здійснюються, решта заборгованості не повертається. Станом на 20 липня 2017р. заборгованість відповідача становить 32134,33 грн. 14 липня 2017р. між позивачем та ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» укладено договір відступлення права вимоги № 20170714 (далі по тексту - договір відступлення), у відповідності до умов якого, первісний кредитор відступив позивачу належне йому право вимоги до відповідача коштів, що включають в себе суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за кредитним договором, право на одержання яких належить первісному кредитору, а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача. Відповідно до додатку №1 до договору відступлення - характеристики права вимоги, переданих первісним кредитором позивачу за договором відступлення позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 32134,33 грн. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Волошина В.О. від 12 червня 2018р. відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у судове засідання. Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 16 травня 2019р. позов ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 32 134,33 грн., судовий збір у розмірі 1 762 грн. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 10 грудня 2019р. скасовано заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 16 травня 2019р. по цивільній справі №761/21200/18 за позовом ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 17 червня 2020 р. прийнято зустрічну позовну заяву [PERSON] до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про визнання кредитного договору недійсним; стягнення коштів і об`єднано в одне провадження з первісним позовом ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. У зустрічній позовній заяві, яка подана до суду 16 червня 2020р., [PERSON] просив суд: визнати недійсним кредитний договір, який укладений між [PERSON] та ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень»; стягнути з ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» солідарно на користь [PERSON] 4570,0 грн. Свій зустрічний позов, [PERSON] обґрунтував тим, що згідно умов кредитного договору йому було надано кредит у розмірі 14500,0 грн., однак фактично йому було видано 13700,0 грн., а не 18270,0 грн., як вказано у первісному позові. Вказана сума кредиту надана на 48 місяців сплатою 14,99 % річних, 290,0 грн. - разова плата за кредитом, а також 3,59 % щомісячної плати за кредитом, та 3480,0 грн. витрат на страхування. Позивач за зустрічним позовом [PERSON] стверджує, що відповідач повідомив не всі умови кредитування, а саме вказав лише 14,99 % річних. Крім того, він неодноразово звертався до відповідача з вимогою про повернення йому 800,0 грн., які йому не було додано під час отримання кредиту, на що отримав відповідь, що сталася помилка в програмному забезпечені. Вважає, що за умовами кредитування не визначено обов`язковість страхування за його рахунок, тобто сума 3480,0 грн. була утримана з нього на страхування без його згоди. Умови кредитування за спірним кредитним договором містять двозначності щодо можливості та порядку дострокового повернення кредиту, а саме не вказано суму тіла кредиту, відсотків, комісій та додаткових платежів, загальну суму кредиту та абсолютне його подорожчання. До судового засідання позивачем було подано до суду заяву про розгляд справи у відсутність свого представника, заявлені позовні вимоги позивач підтримує в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові, просив відмовити в задоволенні зустрічного позову. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі, в якій просив відмовити в задоволенні первісного позову та задовольнити зустрічний позов. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується як первісний, так, і зустрічний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що первісний та зустрічний позови підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що 12 березня 2015р. між [PERSON] та ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого відповідачу був наданий кредит в розмірі 18270,0 грн., строком на 48 місяців, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,99 % річних. Окрім того, сторони в кредитному договорі визначили наступні умови, а саме: п. 4.5 кредитного договору передбачено порядок надання кредиту - перерахування на рахунок позичальника, перерахування на оплату страхових або інших послуг у разі укладання договору страхування або договору про надання інших послуг; п. 4.7 кредитного договору передбачено разову плату за кредитом в розмірі 290,0 грн.; п. 4.8 кредитного договору передбачено щомісячну плату за кредитом - 3?59 % від суми кредиту, що становить 655,90 грн.; п.4.9 кредитного договору передбачено пеню за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, розмір якої становить 0,3 % від суми прострочення за кожний день прострочення. Відповідно до п. 6 кредитного договору, до складу плати за кредитом (сукупної вартості кредиту) входить плата за річною відсотковою ставкою, разова плата за кредитом та щомісячна плата за кредитом. Плата за кредитом нараховується з моменту надання кредиту. Щомісячна плата за кредитом входить до складу щомісячного платежу відповідно до графіку платежів (додаток до договору). Разова плата за кредитом справляється за рахунок наданого кредиту, відразу після його надання. У разі укладання позичальником договору страхування або договору про надання інших послуг, пов`язаних з наданням кредиту, позичальник несе, відповідно до графіку платежів (додаток до договору), витрати на надання зазначених послуг, які справляються за рахунок наданого кредиту, відразу після його надання. Також сторонами кредитного договору 12 березня 2015р. було підписано додаток до цього договору, який містить умови надання кредиту та графік платежів. При укладанні кредитного договору кредитодавець ознайомив відповідача з усіма умовами надання кредиту, про що свідчить відповідний підпис відповідача на кредитному договорі та додатку до кредитного договору. Судом встановлено, що ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі. Згідно із розрахунком заборгованості за кредитним договором станом на 20 липня 2017р. заборгованість відповідача становить 32134,33 грн.: - 12133,13 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; - 2061,26 грн. - заборгованість за процентами ( з 11 липня 2013р. по 11 серпня 2015р.); - 8920,24 грн. - заборгованість за платою за управління кредитом; - 9019,7 грн. - пеня. 14 липня 2017р. між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та первісним позивачем було укладено договір відступлення, у відповідності до умов якого, первісний кредитор відступив позивачу належне йому право вимоги до відповідача коштів, що включають в себе суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за кредитним договором, право на одержання яких належить первісному кредитору, а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача. Звертаючись до суду із зустрічним позовом, позивач [PERSON] зазначив, що укладений кредитний договір слід визнати недійсним з підстав його невідповідності ст.ст. 11, 18, 19 Закону України «Про захист прав споживачів», положенням Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління НБУ від 10 травня 2007р. № 168, оскільки йому під час укладання кредитного договору було повідомлено неправдиву інформацію щодо умов кредитування; кредитний договір не містить детальний розпис загальної вартості кредиту для споживача з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням, погашенням кредиту; оспорюваний договір не містить даних про суму коштів, що належить сплатити позичальнику у кожному платіжному періоді в погашення основної суми кредиту і процентів за користування кредитом, ні в числовому, ні в процентному виразі, а отже, не є узгодженим графік платежів позичальника на користь банку; умови кредитування містять двозначності щодо можливості та порядку дострокового повернення кредиту, а саме не вказано суму тіла кредиту, відсотків, комісій та додаткових платежів, загальну суму кредиту та абсолютне його подорожчання. Також позивач за зустрічним позовом зазначив, що його, як споживача було введено в оману, оскільки він не міг оцінити розмір реальної вартості кредиту, умов його повернення та розміру, так само як визначити для себе розмір заборгованості за користування кредитом. Згідно зі ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу. За положеннями ст. ст. 626-628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. ст. 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема про встановлення обов`язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору; надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати умови договору на власний розсуд або на підставах, не зазначених у договорі; передбачення зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінене або визнане недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Закон України «Про захист прав споживачів» застосовується до спорів, які виникли з кредитних правовідносин, лише в тому разі, якщо підставою позову є порушення порядку надання споживачеві інформації про умови отримання кредиту, типові процентні ставки, валютні знижки тощо, які передують укладенню договору. Так, судом встановлено, що оспорюваний договір підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі; позивач за зустрічним позовом на момент укладення зазначеного вище правочину не заявляв додаткових вимог щодо умов спірного договору та в подальшому виконував його умови. З рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011р. № 15-рп/2011 вбачається, що положення пунктів 22, 23 ст. 1, ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями ч. 4 ст. 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору. Відповідно до п. 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління НБУ від 10 травня 2007р. № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати за надання кредиту, і це є підставою для визнання таких положень недійсними. Таким чином, суд, дослідивши умови кредитного договору, враховуючи правові позиції Верховного Суду України, викладені в постановах від 02 грудня 2015р. у справі №6-1341цс15, від 16 листопада 2016р. у справі №6-1746цс16, приходить до висновку, що слід визнати недійсним п. 4.8 кредитного договору, який передбачає щомісячну плату за кредитом в розмірі 3,59 % від суми кредиту, що становить 655,90 грн., оскільки є платежем, який позивач за зустрічним позовом має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь. Не підлягають задоволенню вимоги позивача за зустрічним позовом про стягнення з ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» солідарно на користь [PERSON] 4570,0 грн., як різниці між сумою виданого кредиту в розмірі 18270,0 грн. та фактично отриманою сумою 13700,0 грн. з огляду на наступне. Сума грошових коштів 4570,0 грн., яку просить стягнути [PERSON] , складається з: 3480,0 грн. - витрати на страхування; 290,0 грн. - разова плата за кредитом та 800,0 грн. - сума, яка не додана позивачу за зустрічним позовом під час отримання кредиту. Разом з тим, в матеріалах справи (а.с 6) міститься заява [PERSON] від 12 березня 2015р., згідно якої останній просить перерахувати кредитні кошти у розмірі 14500,0 грн. на рахунок АТ «ОТП Банк» та утримати з суми наданого кредиту плату за його надання, згідно п. 4.7 кредитного договору в розмірі 290,0 грн. Доводи позивача за зустрічним позовом, що за умовами кредитного договору не визначено обов`язковість страхування за його рахунок без його згоди в розмірі 3480,0 грн., суд не приймає до уваги, оскільки п. 4.5 кредитного договору передбачено перерахування на оплату страхових або інших послуг - у разі укладання договору страхування. При цьому, із змісту додатку до кредитного договору, який підписаний [PERSON] , вбачається, що умовами надання кредиту є витрати на страхування в розмірі 3480,0 грн., які включаються до тіла кредиту. Крім того, в матеріалах справи (а.с. 8) міститься заява-доручення [PERSON] від 12 юберезня 2015р., в якій він просить ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» утримати із суми наданого йому кредиту за кредитним договором суму в розмірі 3480,0 грн. та перерахувати її в якості страхового платежу (витрат на страхування) за договором страхування від 12 березня 2015р. № 320693991-С на користь ПАТ «Страхова компанія «ТАС». Що стосується грошових коштів в сумі 800,0 грн. - сума, яка не додана [PERSON] під час отримання кредиту, то ці кошти, які були помилково зняті банком у вигляді комісії за видачу кредитних коштів, пізніше були перераховані в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором (а.с. 88). Суд наголошує, що не можуть також бути задоволені вимоги зустрічного позову до ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень», з якого також просив стягнути [PERSON] суму 4570,0 грн., оскільки зазначене товариство не є стороною у справі, тобто відповідачем, і позивачем за зустрічним позовом під час розгляду справи не заявлялося клопотання відповідно до ст. 51 ЦПК України про залучення до участі в справі ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» в якості співвідповідача. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Враховуючи, що [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором не виконав належним чином, та, враховуючи те, що суд задовольняючи частково зустрічний позов, визнав недійсним п. 4.8 кредитного договору, який передбачає щомісячну плату за кредитом в розмірі 3,59 % від суми кредиту, що становить 655,90 грн., за порушення умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» просить стягнути з відповідача 8920,24 грн., позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» підлягають задоволенню частково, а саме: з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» підлягає стягненню сума заборгованості в розмірі 23214,09 грн., з них 12133,13 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2061,26 грн. - сума заборгованості за відсотками; 9019,7 грн. - сума заборгованості за пенею. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з первісного відповідача на користь первісного позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1762,0 грн. Також, з відповідача за зустрічним позовом на користь позивача за зустрічним позовом підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,8 грн.

Outcome: partial