Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

Громадянка [PERSON] звернулась в суд з позовною заявою до громадянина [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], 25.03. [INFO], в твердій грошовій сумі 400 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку та сина [PERSON], 8.12. [INFO], в твердій грошовій сумі 400 гривень щомісячно до повноліття дитини, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку. В обгрунтування позовних вимог [PERSON] вказала, що 25.10.2009 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем [PERSON] У шлюбі в них народилися син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], 8.12. [INFO]. Позивачка вказує на те, що відповідач [PERSON] матеріально дітей не забезпечує, їй самій важко виховувати та утримувати дітей, тому відповідач зобовязаний сплачувати аліменти на дітей відповідно до чинного законодавства України. Позивач [PERSON] звернулась до суду із заявою про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.22). Згідно ч.2 ст 158 Цивільного процесуального кодексу України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] на судовий розгляд 14.12.2015 року та 24.12.2015 року не зявивися, хоча про дату, час та місце розгляду справи його було повідомлено належним чином, що підтверджується наявними у справі рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с.17,21). Про причини своєї неявки відповідач [PERSON] суд не повідомив, заперечень проти позову не надав. Відповідно до ч.1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідач на судовий розгляд справи не зявився і про причини неявки суд не повідомив, хоча був завчасно повідомлений про час та місце розгляду справи, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч.3 ст.181,ч.1 ст.184 Сімейного Кодексу України, кошти за рішенням суду на утримання дитини (аліменти) можуть присуджуватися у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід. Відповідно до свідоцтва про шлюб серія 1-ГЮ № 045733 від 25.10.2009 року, [PERSON] одружився із [PERSON], якій після реєстрації шлюбу було присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.6). Так, у відповідності до копії свідоцтва про народження серія 1-ГЮ № 194844 від 18.12.2013 року та копії свідоцтва про народження серія 1-ГЮ №115573 від 13.04.2015 року, позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками малолітніх дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.4,5). Норми ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України вказують на те, що при визначенні розміру аліментів в межах позовних вимог, суд враховує стан здоровя, матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіків, дружини, батьків, дочки, сина. Подані позивачкою [PERSON] та дослідженні судом письмові докази (копія свідоцтва про одруження та копії свідоцтв про народження) підтверджують наявність у [PERSON] та [PERSON], як подружжя, малолітніх дітей. Будь які інші докази, які б свідчили про стан здоровя та матеріальне становище дітей чи платника аліментів, позивачка [PERSON] суду не надала. Таким чином, приймаючи рішення щодо розміру аліментів, суд керується ч.1 ст.60 Цивільного процесуального кодексу України про те, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. На момент прийняття судом рішення за позовною заявою [PERSON] щодо стягнення аліментів, дитині [PERSON], [INFO], було пять повних років, а дитині [PERSON], [INFO], було два повних роки. У відповідності до Закону України «Про державний бюджет на 2015 рік», прожитковий мінімум для дітей цього віку становить 1\~167 гривень. Норми ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України вказують на те, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, вважаючи на норми законодавства України щодо прожиткового мінімуму для дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], 08.12.2013 року року народження та норм чинного законодавства щодо мінімального розміру аліментів, їх розмір має становити не менше 350 гривень 10 копійок. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, вважаючи на дослідженні докази та встановлені фактичні обставини, суд приходить до висновку про задоволення позову та про необхідність стягнення з відповідача [PERSON] аліменти на користь позивачки [PERSON], на утримання малолітніх дітей [PERSON], 25.03. [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі по 400 гривень на кожного щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до пункту 3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», звільняються від сплати судового збору під час розгляду цивільної справи позивачі у справах щодо стягнення аліментів. Норми ч.3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України вказують, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно п.1 ч.1 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved