Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

В серпні 2018 року [PERSON] звернулася до суду із позовом про позбавлення батьківських прав. В позові зазначила, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Підволочиського районного суду Тернопільської області від 04 вересня 2012 року. Від цього шлюбу є донька - [PERSON], [INFO], яка перебуває на її утриманні та проживає з нею. Відповідач з 2011 року не виконує своїх батьківських обов*язків щодо утримання і виховання дитини, не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання. [PERSON] не спілкується з донькою, матеріальної допомоги не надає, подарунки не дарить, не турбується про її фізичний і духовний розвиток, не дбає про нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загально вказаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей. Крім того донька навчається у Підволочиській гімназії ім. Івана Франка. За відомостями дирекції школи за час навчання показала себе якнайкраще, має міцні знання. У вихованні дитини участь приймає лише вона. Від народження батько з дитиною не проживає, участі у вихованні та навчанні дитини не бере. Будь-яких перешкод для виконання ним своїх батьківських обов'язків, вона не чинила. Нехтування батьківськими обов'язками з боку [PERSON], принижує гідність дитини, а наявність людини, яка юридично має права батька, але фактично залишається чужою людиною, може в подальшому привести до негативних наслідків у житті дитини як з моральної, так і з правової точки зору. З метою захисту прав та інтересів дитини, у зв'язку із тим, що відповідач добровільно і цинічно самоусунувся від виконання батьківських обов'язків, вона звернулась з заявою в орган опіки, піклування райдержадміністрації про надання висновку органу опіки, піклування про доцільність позбавлення батьківських прав, яка була розглянута на комісії з питань захисту прав дитини райдержадміністрації, та 18.07.2018 року № 02-806/01-01-17 видано висновок органу опіки, піклування Підволочиської районної державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] [INFO]. стосовно його доньки [PERSON], [INFO] та відповідність його інтересам дитини. Просить позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно доньки [PERSON], [INFO] В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі, підтвердивши обставини, які викладені в позовній заяві, просила позов задовольнити, проти постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з*явився, про день час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відзив на позовну заяву не надав. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Підволочиської райдержадміністрації в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступних висновків. Згідно вимог ст. 164 ч.1 п.2 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав якщо вони, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Статтею 150 СК України визначені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дітей, а саме те, що батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити здобуття дитиною освіти, готувати їх до самостійного життя, тощо. Згідно вимог ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладання на них відповідальності встановленої законом. Згідно цих вимог закону судом встановлено, що рішенням Підволочиського районного суду Тернопільської області від 04 вересня 2012 року шлюб між позивачкою та відповідачем був розірваний. Від цього шлюбу є донька - [PERSON], [INFO]. Рішенням Шевченківського райсуду м. Чернівці від 10 грудня 2012 року вирішено стягувати аліменти на користь позивачки на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 400 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. [PERSON] проживає разом з матір*ю та знаходяться на її утриманні, що підтверджується атами обстеження житлово-побутових умов від 30 червня 2014 року, 17 травня 2018 року. Згідно актів щодо відсутності батька у вихованні дитини від 08.10.2013 року, 23.06.2014 року, 21.05.2015 року, 16.04.2015 року, 17.05.2018 року за участю сусідів будинку встановлено, що батько дитини [PERSON] ніякої участі у вихованні дитини не бере, вони жодного разу не бачили батька, який би приходив чи супроводжував дитину, а також вживав інших заходів щодо виховання та піклування дитини і що вихованням займаються мати [PERSON] З характеристики Підволочиській гімназії ім. Івана Франка вбачається, що учениця [PERSON] за час навчання показала себе якнайкраще, має міцні знання. У вихованні дитини участь приймає лише мати. Батько за період навчання дитини не був в гімназії жодного разу. Згідно висновку органу опіки та піклування Підволочиської районної державної адміністрації від 18 липня 2018 року [PERSON] вихованням доньки [PERSON], [INFO] не займається, не піклується про їх фізичний та духовний розвиток, здоров*є та її майбутнє, без поважних причин самоусунувся від виховання доньки. Дитина проживає з матір*ю. Орган опіки та піклування вважає, за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до його доньки [PERSON], у зв*язку з тим, що він ухиляється від виконання своїх обов*язків по вихованню дитини. Згідно п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 р. передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 164 Сімейного Кодексу України встановлені підстави позбавлення батьківських прав, а саме п.2 ч.1 - ухиляння від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Слід зазначити, що ухилення від виконання юридичного обов'язку - виконання батьківських обов'язків по вихованню дитини - це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Як було встановлено в судовому засіданні відповідач [PERSON] на протязі тривалого часу не піклується про фізичний і духовний розвиток доньки, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечує необхідними продуктами харчування, медичним доглядом, витратами на лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з донькою в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти, тобто не виконує свого батьківського обов*язку щодо виховання та розвитку доньки [PERSON]. Даний факт в судовому засіданні підтвердили також і свідки [PERSON] та [PERSON] Таким чином, суд вважає, що відповідач повністю ухилився від виховання та матеріального утримання своєї доньки, чим грубо порушив вимоги ст.ст. 150, 155 СК України, які вимагають від батьків виховувати своїх дітей, піклуватись про їх здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток. За таких обставин, суд з урахуванням інтересів дитини, вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до його неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] Крім цього, згідно ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн., що є документально підтвердженим. На підставі викладеного,

Outcome: approved