Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

В травні 2016 року [PERSON] звернувся до суду із позовом доУкраїнського науково-дослідного інституту продуктивності агропромислового комплексу з вимогами про стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу. Свої вимоги позивач мотивує наступним. З червня 2002 року, як зазначає Позивач, він працював на посаді директора Українського науково-дослідного інституту продуктивності агропромислового комплексу. Наказом міністра аграрної політики України від 12.05.2010 №96-П контракт з Позивачем було розірвано і його звільнено з посади на підставі пункту 8 ст. 36 КЗпП України - за невиконання умов контракту. Позивач вказує, що рішенням Апеляційного суду м. Києва від 05 липня 2011 року його звільнення було визнане протиправним, у зв'язку з чим поновлено на посаді. Наказом міністра агрополітики від 23 серпня 2012 року, як зазначає Позивач, його фактично було поновлено на посаді з 23.08.2012, проте рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 14.06.2013 міністра було зобов'язано змінити дату поновлення Позивача на посаді на «12 травня 2010 року». Позивач вказує, що під час вирішення справи про поновлення його на роботі ним не ставились вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, пов'язаного із незаконним звільненням, а тому вважає своїм правом звернутись до суду з окремим позовом в цій частині. З урахуванням викладеного, Позивач просить стягнути з Відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу в період з 13 травня 2010 року по 05 липня 2011 року (282 робочі дні) в розмірі 162527,88 гривень. У судовому засіданні Позивач та його представник підтримали заявлений позов, просили суд його задовольнити. Представник Відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, наполягаючи на тому, що спір між Позивачем та Відповідачем з цього приводу вже був розглянутий судом, і у задоволенні вимог [PERSON] було відмовлено. Інших заперечень представником Відповідача не надано з посиланням не неготовність до розгляду справи. Представник третьої особи проти задоволення позову [PERSON] також заперечував. Заслухавши пояснення Сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини. Судом встановлено, що наказом Міністерства аграрної політики України від 27.08.2007 року №183-П [PERSON] був призначений по контракту на посаду директора Українського науково-дослідного інституту продуктивності агропромислового комплексу «Украгропромпродуктивність». Наказом Міністерства аграрної політики України від 12.05.2010 року №96-п розірвано контракт від 27.08.2007 року та звільнено [PERSON] 13.05.2010 року з посади директора Українського науково - дослідного інституту продуктивності агропромислового комплексу за невиконання умов контракту згідно з п.8 статті 36 КЗпП України. З матеріалів справи вбачається, що рішенням Апеляційного суду м.Києва від 05.07.2011 року звільнення [PERSON] було визнане протиправним та поновлено його на посаді директора інституту з 12 травня 2010 року. Відповідно до ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Враховуючи, що одночасно з поновленням на роботі Позивача судом не було вирішене питання про виплату йому середнього заробітку за час вимушеного прогулу, заявлені на підставі ст.235 КЗпП України вимоги підлягають задоволенню. Таким чином за 282 робочих днів період з 13.05.2010 року по 05.07.2011 року підлягає стягненню з Відповідача. Наданий Позивачем розрахунок середньоденного заробітку відповідає положенням п. 5 розділу 4 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100, і з урахуванням нарахованої йому заробітної плати за березень 2010 року в сумі 12195,71 гривень та за квітень 2010 року в сумі 13163,32 гривень, середньоденна заробітна плата [PERSON] складає 576,34 гривень. Кількість робочих днів у розрахунковому періоді з 13.05.2010 року по 05.07.2011 року становить 282 дні, а тому розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв'язку з незаконним звільненням [PERSON] становить: 576,34грн. х 282 дні = 162 527,88 гривень Таким чином, вимоги [PERSON] у повній мірі є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Крім того стягненню з Відповідача також підлягає судовий збір на користь держави в розмірі 1625,28 гривень. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення середнього заробітку в межах платежу за один місяць, в даному випадку - в сумі 12103,14 гривень (за період з 13.05.2010 по 12.04.2010 - 21 робочий день).

Outcome: approved