Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-04 00:00:00

До Високопільського районного суду Херсонської області звернувся [PERSON] із позовною заявою до [PERSON] , Приватного нотаріуса Високопільського районного нотаріального округу Ковальова Сергія Валерійовича, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Високопільської районної державної адміністрації Херсонської області, про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право на спадщину за законом, уточнивши позовні вимоги (а.с.78-79) зазначив, що 07.11.2013 року розпорядженням Високопільської районної державної адміністрації Херсонської області від 21.10.2013 року №381 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду на території Пригір`ївської сільської ради» між третьою особою та позивачем було укладено строком на 40 років договір оренди земельної ділянки загальною площею 27,9100 га. (не витребувані 6 паїв), /поля контур №2/, розташовану на території Пригір`ївської сільської ради. У вересні 2017 року приватний нотаріус Високопільського районного нотаріального округу Херсонської області Ковальов С.В. по заяві [PERSON] завів спадкову справу №24/2017 до майна [PERSON] , померлої [INFO] та 05.09.2017 року видав свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) згідно сертифікату виданого члену КСП ім.Кірова [PERSON] , померлої [INFO] , на підставі рішення Високопільської РДА №196 від 11.06.1997 року, яка перебуває у колективній власності КСП ім.Кірова, розташованої на території Пригір`ївської сільської ради Високопільського району Херсонської області розміром 7,07 га, в умовних кадастрових гектарах. Вважає, що свідоцтво про право на спадщину за законом видане з грубим порушенням Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, а саме: у свідоцтві про право на спадщину вказано прізвище спадкодавця [PERSON] , а у сертифікаті на право на земельну частку (пай) прізвище спадкодавця [PERSON] . Також, заява про видачу свідоцтва про право на спадщину відповідачем подано через 12 років з часу відкриття спадщини за відсутності в паспорті відмітки про реєстрацію місця постійного проживання із спадкодавцем та не надання доказів на виконання обов`язку про звернення у шестимісячний строк за свідоцтвом про право на спадщину. Так, замість довідки органу реєстрації місця проживання із спадкодавцем відповідач надала довідку секретаря сільської ради від 04.09.2017 року про те, що [PERSON] , яка зареєстрована та проживає за адресою [ADDRESS] , дійсно до дня смерті громадянки [PERSON] , яка померла [INFO] проживала разом та вела спільне господарство. Однак, довідка секретаря сільської ради спростовується архівною довідкою Кочубеївської сільської ради ОТГ Херсонської області, згідно якої спадкодавець на дату її смерті була зареєстрована з племінницею [PERSON] 1959 р.н. Також, у сертифікаті на право на земельну частку (пай) спадкодавця [PERSON] у слові [PERSON] закреслено одну літеру «л» поверх якої постановлено літеру «к» та записано виправленому вірити без зазначення яким же конкретним виправленням вірити. Крім того, [PERSON] зареєстровано право власності на земельну ділянку, яку передано в оренду на 10 років громадянину [PERSON] , нехтуючи те, що вказана земельна ділянка, згідно чинного договору оренди від 07.11.2013 року, знаходиться у володінні та користуванні позивача строком на 40 років. Для захисту своїх прав щодо володіння й користування земельною ділянкою, позивач звертався до органів Поліції, де було порушено кримінальні провадження, за ст.356, ч.1 ст.366 КК України, які були закриті на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України та рекомендовано звернутися до суду з відповідним позовом. Також, позивач звертався зі скаргою до заступника начальника міжрегіонального управління Міністерства юстиції у Херсонській області (м.Одеса) де повідомив про неправомірні дії приватного нотаріуса при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. З відповіді на скаргу позивач дізнався, що управлінням було виявлено порушення приватним нотаріусом Ковальовим С.В. окремих вимог порядку вчинення нотаріальних дій та правил нотаріального діловодства при заведені спадкової справи №24/2017 до майна [PERSON] , померлої [INFO] . У зв`язку з цим управлінням юстиції буде вирішено питання щодо застосування до приватного нотаріуса заходів реагування, передбачених чинним законодавством. Просить суд, уточнивши позовні вимоги, визнати недійсним та скасувати посвідчене 05.09.2017 року в реєстрі за №369 приватним нотаріусом Високопільського районного нотаріального округу Ковальовим С.В. свідоцтво про право на спадщину за законом серія [NUMBER] видане [PERSON] , про те, що на підставі статті 1262 ЦК України, спадкоємцем на зазначене у цьому свідоцтві майно [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , згідно статті 1266 ЦК України є її племінниця [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер платника податків [NUMBER] , що проживає та зареєстрована за адресою: село Свободне, Високопільський район Херсонської області, мати якої та рідна сестра спадкодавця [PERSON] померла до відкриття спадщини [INFO] ; стягнути з приватного нотаріуса на його користь судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1760,00 гривень. Позивач [PERSON] та його представник за угодою про представництво та ордеру від 10.06.2020 року, адвокат Панченко Микола Іванович (а.с.5, 6, 61) в судовому засіданні, позов підтримали в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві, а також у наданих раніше відповідей на відзиви (а.с.52-54,71-76), просять суд задовольнити позов в судовому порядку. Відповідач [PERSON] , в судове засідання не прибула, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги не визнала, зазначивши мотиви у відзиві(а.с.58-59) про те, що права позивача щодо користування земельною ділянкою порушено не було, так як вона отримала земельну ділянку у спадок відповідно до чинного законодавства, а позивач взагалі жодного відношення до спадкового майна не має, тобто не входить до кола спадкоємців за законом, просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Відповідач приватний нотаріус Високопільського районного нотаріального округу Херсонської області Ковальов С.В. в судове засідання не прибув, надавши відзив на позов (а.с.47-48) в якому зазначив, що позивачами у справах про спадкування може бути будь-яка особа, цивільні права чи інтереси якої порушені свідоцтвом про право на спадщину. Як правило, позивачами виступають інші спадкоємці, які не отримали свідоцтва або ж їхня частка у спадщині за свідоцтвом визначена невірно, або свідоцтво видано іншому спадкоємцю на майно, на яке вони претендували, зокрема як суб`єкти права на обов`язкову частку у спадщині, тощо. Також зазначив, що відповідно до п.26 Договору оренди землі, укладеного між [PERSON] та Високопільською районною державною адміністрацією Херсонської області від 04.07.2014 року, на орендовану земельну ділянку встановлено обмеження: у разі пред`явлення своїх прав на земельну частку (пай), власниками не витребуваних земельних часток (паїв), орендареві повернути їм земельну ділянку у безспірному порядку. Вважає свідоцтво про право на спадщину законним та таким, що жодним чином не порушує права позивача, просить суд відмовити у задоволенні позову за необґрунтованістю. Представник третьої особи, Високопільської районної державної адміністрації Херсонської області, за довіреністю [PERSON] (а.с.62) в судове засідання не прибула, надавши до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника. При цьому у наданому раніше поясненні (а.с.35-36) зазначила, що позовні вимоги не визнають просять суд відмовити в їх задоволенні, прояснивши, що між [PERSON] та Високопільською РДА 04.07.2014 року було укладено договір оренди землі на строк 40 років, але разом з тим п.26 Договору оренди зазначено, що у разі пред`явлення своїх прав на земельну частку (пай), власниками не витребуваних земельних часток (паїв), орендареві повернути їм земельну ділянку у безспірному порядку. Тобто розглянувши заяву [PERSON] від 02.10.2017 року та клопотання Кочубеївської сільської ради ОТГ Херсонської області, [PERSON] надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для відведення їй у власність земельної частки (паю) площею 7,07 умовних кадастрових гектар землі, що належали на праві колективної власності колишньому КСП ім.Кірова. А тому, права позивача щодо користування земельною ділянкою жодним чином не порушено. В судовому засіданні було допитано в якості свідка, позивача [PERSON] , який пояснив про те, що він уклав договір з Високопільською державною адміністрацією на оренду земельної ділянки загальною площею 27,91 га, яка була забруднена та він привів її до стану використання за призначенням. Сплачує своєчасно податок. У 2017 році дізнається про те, що приватний нотаріус Ковальов С.В. незаконно на підставі підроблених документів видав свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку пай померлої [PERSON] на ім`я [PERSON] , та на підставі свідоцтва про право на спадщину, остання виготовила документи та отримала частину орендованої ним земельної ділянки, чим заподіяно йому матеріальних збитків, оскільки на земельну ділянку він вклав свої кошти на відновлення родючості. Дізнавшись про видачу свідоцтва про право на спадщину з порушенням, він звернувся до нотаріуса з відповідною заявою, яка залишена без відповіді. Після чого звернувся до Міністерства юстиції, отримавши відповідь про підтвердження порушення приватним нотаріусом, затим звернувся до поліції, які проводили розслідування за його заявами, але в подальшому справи були закриті та рекомендовано звернутися до суду. Не заперечує той факт, що він не є одним із спадкоємців померлої [PERSON] , а також не є одним із членів сім`ї спадкоємців. Заслухавши в судовому засіданні представника позивача, свідка, вивчивши та дослідивши матеріали справи, судом встановлено: - Із копії акту обстеження поля контур №2 від 16.04.2012 року та фотокопії до нього (а.с.8, 9-10) вбачається, що комісією встановлено, що по схемі поділу земельних часток (паїв) контур поля №2 розпайовано та згідно експлікації земель обліковується рілля площею 29,91 га. (6 паїв), але комісією з`ясовано, що фактично по причині довгострокового не обробітку на земельній ділянці розрослися пагони молодих дерев і кущів. Акт обстеження датований 16.04.2012 року, при цьому фотокопії із зображенням рослинності датовані 22.07.2012 року та 06.08.2012 року. - Із копії договору оренди земельної ділянки від 04.07.2014 року (а.с.11-15), вбачається, що між [PERSON] та Високопільською РДА Херсонської області укладено договір оренди земельної ділянки. Згідно умов якого, [PERSON] передано в оренду земельну ділянку загальною площею 27,9100 га. Договір укладено строком на 40 років. Згідно п.6 Договору, земельна ділянка не має недоліків які перешкоджали б її ефективному цільовому використанню. Пунктом 26 Договору зазначено, що на орендовану земельну ділянку встановлено обмеження (обтяження) та інші права третіх осіб, у разі пред`явлення своїх прав на земельну частку (пай), власниками не витребуваних земельних часток (паїв), орендареві, повернути їм земельну ділянку у безспірному порядку. Договір оренди зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 08.07.2014 року, згідно копії Витягу (а.с.16). - Із копії свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.17), вбачається, що 05.09.2017 року приватним нотаріусом Високопільського районного нотаріального округу Херсонської області Ковальовим С.В. видано свідоцтво про право на спадщину за законом, а саме право на земельну частку (пай) на ім`я [PERSON] , [INFO] , яка є племінницею спадкодавця [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Спадкове майно складається із права на земельну частку (пай) згідно сертифікату серії ХС №0084455 (а.с.18, 41), виданого громадянину України [PERSON] (ьк)івні члену КСП ім.Кірова на підставі рішення Високопільської районної державної адміністрації №196 від 11.06.1997 року, яка перебуває в колективній власності КСП ім.Кірова, місцезнаходження якої Пригір`ївська сільська рада Високопільського району Херсонської області, розміром 7,07 га. в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). В подальшому розпорядженням голови Високопільської районної державної адміністрації №306 від 04.10.2017 року [PERSON] надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою (а.с.19, 39), а 12.04.2018 року [PERSON] зареєстровано право власності на зазначену земельну ділянку (а.с.20). В ході дослідження представником позивача, адвокатом Панченко М.І., надано пояснення про розбіжність у прізвищі власника сертифіката та у свідоцтві про право на спадщину. - Із копій витягів з Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с.21, 22) вбачається, що 10.05.2018 року до ЄРДР внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України про те, що 10.04.2018 року [PERSON] самовільно всупереч установленому законом порядку зайняв близько 5 гектарів земельної ділянки, яка розташована на території Кочубеївської ОТГ та яка перебувала в оренді у [PERSON] , а також 22.04.2019 року до ЄРДР внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України про те, що посадові особи Кочубеївської ОТГ у період 2017 року внесли завідомо неправдиві відомості до довідки від 04.09.2017 року про спільне проживання [PERSON] з [PERSON] , як наслідок нотаріусом [PERSON] видано свідоцтво про спадщину на земельну ділянку (пай) площею 4,7 га. на користь [PERSON] - Із копії скарги від 09.01.2020 року (а.с.23) вбачається, що [PERSON] звернувся до начальника Головного територіального управління юстиції у Херсонській області на неправомірні дії приватного нотаріуса. З отриманої відповіді за результатами розгляду скарги (а.с.24) вбачається, що в ході вивчення документів виявлено порушення окремих вимог порядку вчинення нотаріальних дій та правил нотаріального діловодства при заведені спадкової справи №24/2017 до майна [PERSON] , померлої [INFO] - Із копії паспорту громадянина України (а.с.26) вбачається, що [PERSON] , народився [INFO] в селі Волна Казанківського району Миколаївської області, зареєстрований по [ADDRESS] . Та має ІПН [NUMBER] (а.с.26 на звороті). - Із копії довідки Виконавчого комітету Кочубеївської сільської ради ОТГ Херсонської області від 08.08.2017 року (а.с.27) вбачається, що дійсно [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , дійсно до дня смерті громадянки [PERSON] , яка померла [INFO] проживали разом та вели спільне господарство. - Із копії архівної довідки від 05.02.2019 року (а.с.28) вбачається, що по господарській книзі село Свободне за 2001-2005 роки особовий рахунок №377 значиться [PERSON] на дату її смерті [INFO] (вказаний в п.16) особового рахунку №377 була зареєстрована з племінницею [PERSON] 1959 року народження. При дослідженні вказаних документів, представник позивача, адвокат Панченко М.І., надав пояснення, про наявні розбіжності місця реєстрації та проживання [PERSON] , на які нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину не звернув увагу та відмовляється виправляти помилку. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В судовому засіданні встановлено, що 04 липня 2014 року між [PERSON] (позивач у справі) та Високопільською районною державною адміністрацією Херсонської області укладено договір оренди землі (а.с.11-15) на підставі розпорядження голови Високопільської районної державної адміністрації від 21.10.2013 року №381 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду громадянину [PERSON] на території Пригір`ївської сільської ради» (а.с.37, 38). Згідно умов Договору, [PERSON] передано в оренду земельну ділянку загальною площею 27,9100 га. Договір укладено строком на 40 років. Згідно п.6 Договору земельна ділянка не має недоліків які перешкоджали б її ефективному цільовому використанню. Пунктом 26 Договору зазначено, що на орендовану земельну ділянку встановлено обмеження (обтяження) та інші права третіх осіб у разі пред`явлення своїх прав на земельну частку (пай), власниками не витребуваних земельних часток (паїв), орендареві, повернути їм земельну ділянку у безспірному порядку. Договір оренди зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 08.07.2014 року, згідно копії Витягу (а.с.16). 05 вересня 2017 року приватним нотаріусом Високопільського районного нотаріального округу Херсонської області Ковальовим С.В. видано свідоцтво про право на спадщину за законом, а саме право на земельну частку (пай) на ім`я [PERSON] (відповідач у справі), [INFO] , яка є племінницею спадкодавця [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Спадкове майно складається із права на земельну частку (пай) згідно сертифікату серії ХС №0084455 (а.с.18, 41), виданого громадянину України члену КСП ім.Кірова на підставі рішення Високопільської районної державної адміністрації №196 від 11.06.1997 року, яка перебуває в колективній власності КСП ім.Кірова, місцезнаходження якої Пригір`ївська сільська рада Високопільського району Херсонської області, розміром 7,07 га. в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). В подальшому розпорядженням голови Високопільської районної державної адміністрації №306 від 04.10.2017 року [PERSON] надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою (а.с.19, 39), а 12.04.2018 року [PERSON] зареєстровано право власності на зазначену земельну ділянку (а.с.20). Відповідно до\~ст.1216 ЦК України,\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України, ч.1. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України, ч.1. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України, ч.1. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. \~ Відповідно\~до ст.\~1300\~ЦК України,\~ ч.1.\~За згодою\~всіх спадкоємців,\~які прийняли\~спадщину,\~нотаріус або\~в сільських\~населених пунктах\~-\~уповноважена на\~це посадова\~особа відповідного\~органу місцевого\~самоврядування за\~місцем відкриття\~спадщини може\~внести зміни\~до свідоцтва\~про право\~на спадщину. ч.2.\~На вимогу\~одного із\~спадкоємців за\~рішенням суду\~можуть бути\~внесені зміни\~до свідоцтва\~про право\~на спадщину. ч.3. У випадках, встановлених частинами першою і другою цієї статті, нотаріус видає спадкоємцям нові свідоцтва про право на спадщину. Згідно ст.50 Закону України «Про нотаріат», нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Позивач звертаючись до суду з даним позовом, посилається на те, що оскаржуваним свідоцтвом про право на спадщину за законом порушено його права на володіння та користування земельною ділянкою, яка знаходиться у нього в оренді загальною площею 27,9100 га., відповідно до договору оренди земельної ділянки від 04.07.2014 року, строком на 40 років. Суд не може погодитися із такими твердженнями позивача та його представника, оскільки вони ґрунтуються на припущеннях. Так, позивачем не надано до суду відповідних доказів про те, що він входить до кола спадкоємців померлої [PERSON] , яка померла [INFO] , відповідно до Книги шостої Цивільного кодексу України, тобто, що його цивільні права чи інтереси порушені оспорюваним свідоцтвом про право на спадщину. Крім того, відповідно до пункту 26 Договору оренди земельної ділянки від 04.07.2014 року визначено, що на орендовану земельну ділянку встановлено обмеження (обтяження) та інші права третіх осіб у разі пред`явлення своїх прав на земельну частку (пай), власниками не витребуваних земельних часток (паїв), орендареві, повернути їм земельну ділянку у безспірному порядку. Таким чином, видача свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] , жодним чином не впливає на порушення законних інтересів позивача з приводу володіння та користування земельною ділянкою, як орендаря, оскільки у разі витребування громадянами своїх часток (паїв) зобов`язує орендаря повернути їм земельні ділянки у безспірному порядку. В подальшому орендарю слід звертатися до орендодавця для переукладення договору оренди землі, у зв`язку із зменшенням орендної площі земельної ділянки, тощо. Разом з тим, суд критично ставиться до тверджень позивача, що він на протязі 2013-2019 років змушений був за власні кошти викорчовувати дерева та кущі (з використанням крану та важкої техніки), оскільки такі доводи не ґрунтуються на відповідних доказах, а надані до суду акт обстеження земельної ділянки та фотокопії (а.с.8, 9-10), суд не може визнати як належні та допустимі докази, оскільки вони спростовуються п.6 Договору оренди земельної ділянки від 04.07.2014 року де зазначено, що «земельна ділянка не має недоліків які перешкоджали б її ефективному цільовому використанню». Крім того, акт обстеження датований 16 квітня 2012 року, а надані фотокопії датовані 22 липня 2012 року та 06 серпня 2012 року, при цьому Договір оренди укладено 04 липня 2014 року, що в свою чергу ставить під сумнів, що фото зроблені саме орендованої земельної ділянки. Також суд, не приймає до уваги посилання позивача на довідки сільської ради про реєстрацію та проживання [PERSON] разом з [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.27, 28), оскільки досудовим розслідуванням прямо не встановлено їх протиправність, так як кримінальні провадження закриті на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України 1. Кримінальне провадження закривається в разі, якщо: 2)\~встановлена відсутність\~в діянні\~складу кримінального\~правопорушення.\~Про закриття\~кримінальних проваджень підтвердили в судовому засідання як позивач так і представник позивача. Крім того, відповідно до п.6 Узагальнення судової практики Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчинені» від 07 лютого 2014 року п.6. Відповідно до ч. 2 ст. 50 Закону № 3425-XII право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Право на звернення до суду з позовом про незаконність нотаріальної дії чи відмови в її вчиненні мають заінтересовані особи (фізичні та юридичні), стосовно яких були вчинені нотаріальні дії, або які одержали відмову в їх вчиненні, тобто безпосередньо брали участь у нотаріальному процесі. Особи, які не брали участі у вчиненні нотаріальних дій, але вважають, що їх права і охоронювані законом інтереси порушені нотаріальною дією, вправі звернутися до суду з відповідним самостійним позовом про недійсність посвідченого акта, але не до нотаріуса, а до інших суб`єктів спірних матеріальних правовідносин, з приводу яких виник спір. Саме таке процесуальне правило визначення суб`єктного складу осіб наведене у ст. 50 Закону № 3425-XII. Так, в ухвалі колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 05 грудня 2007 року у справі № 6-16344св07 висловлена така правова позиція: «Відповідно до ст.26 ЦПК особами, які беруть участь у справі, є сторони, треті особи та їх представники. Відповідно до ч.1 ст.30 ЦПК сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач, тобто особи, матеріально-правовий спір між якими є предметом вирішення в цивільному судочинстві. Суб`єкти цивільних процесуальних правовідносин, які вступають у порушену в суді справу, пред`явивши позов щодо предмета спору з метою захисту особистих суб`єктивних матеріальних прав чи охоронюваних законом інтересів, є третіми особами, які заявляють самостійні вимоги (ст. 34 ЦПК). Третіми особами, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, є суб`єкти цивільних процесуальних правовідносин, які беруть участь у справі на стороні позивача або відповідача з метою захисту своїх суб`єктивних прав та інтересів (ст. 35 ЦПК). Відповідно до ст. 1 Закону № 3425-XII нотаріат це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Виходячи із системного аналізу зазначених правових норм, слід зробити висновок, що при вирішенні справ, які стосуються оспорювання прав і обов`язків сторін, набутих на підставі вчинених нотаріальних дій посвідчення договорів, угод (крім справ за скаргами на нотаріальні дії чи відмову в їх вчиненні), нотаріуси в розумінні статей 30, 34, 35 ЦПК не є особами, прав і обов`язків яких стосується спір сторін, оскільки відсутня їх юридична заінтересованість у результатах вирішення справи судом і реалізації ухваленого в ній рішення. У п.26 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», зазначено: «Особами, які беруть участь у справі про визнання правочину недійсним, є насамперед сторони правочину. Нотаріуси, що посвідчували правочини, залучаються до участі у справі як треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, якщо позивач обґрунтовує недійсність правочину посиланням на неправомірні дії нотаріуса». \~ З\~огляду на\~вищевикладене,\~суд приходить\~до висновку,\~що позивачем\~невірно обрано\~відповідачем у\~справі саме\~приватного нотаріуса,\~оскількивідсутня його юридична заінтересованість у результатах вирішення справи судом і реалізації ухваленого в ній рішення, також позовні вимоги загалом не підтверджені належними та допустимими доказами в розумінні ст.81 ЦПК України, щодо порушення його права на володіння та користування орендованою земельною ділянкою, а відтак позовні вимоги задоволенню не підлягають. \~ Щодо\~допущених помилок\~нотаріусом при\~підготовці та\~видачі свідоцтва\~про право\~на спадщину\~за законом,\~то нотаріус,\~відповідно до\~вимогч.1 ст. 1300 ЦК України, за згодою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, за місцем відкриття спадщини може внести зміни до свідоцтва про право на спадщину У позовній заяві в прохальній частині позивачем зазначено позовну вимогу про стягнення з приватного нотаріуса 1760,00 грн. судових витрат, але згідно квитанції від 01.04.2020 року (а.с.4) зазначена (сплачена) сума судового збору в розмірі 1681,60 грн., а тому до розподілу судових витрат підлягає фактично сплачена сума судового збору в розмірі 1681,60 грн. Крім того, згідно ст.141 ЦПК України, в зв`язку з відмовою у задоволенні позову не підлягають стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 1760,00 грн. (а.с.4), а тому такі витрати слід віднести на рахунок позивача. На підставі викладеного, ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1225, 1300 ЦК України, ст.50 Закону України «Про нотаріат» (із змінами та доповненнями),

Outcome: dismissed