Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-28 00:00:00

В червні 2017 року до суду надійшов зазначений позов, в якому позивач за первісним позовом просила: 1) визнати спільним сумісним майном подружжя [PERSON] та [PERSON]: гараж автомобільний, який знаходиться в [ADDRESS] в підприємстві управління житлово-комунального господарства «Комунальник» під [NUMBER]; автомобіль KIA SORENTO, н.з. [NUMBER], 2011 року випуску, з об'ємом двигуна 2199 м3, шасі VIN [NUMBER], сірого кольору; автомобіль ГАЗ-330202, н.з. [NUMBER], 2008 року; грошові кошти в сумі 10 000 дол. США, що еквівалентно на 05.04.2017 року по курсу НБУ 27,1190 - 271 190 грн., які були зняті 05.04.2017 року [PERSON] з депозитного рахунку [NUMBER] ПАТ КБ «ПриватБанк»; грошові кошти в сумі 190 104 грн., які були зняті 05.06.2016 року [PERSON] з депозитного рахунку [NUMBER] ПАТ КБ «ПриватБанк»; грошові кошти в сумі 8 018 дол. США, що еквівалентно на 30.06.2016 року по курсу НБУ 24,8544 - 199 287,05 грн., які були зняті 30.06.2016 року [PERSON] з депозитного рахунку [NUMBER] АБ «Укргазбанк» та які забрав собі [PERSON]; грошові кошти в сумі 15 004,68 дол. США, що еквівалентно на 05.04.2017 року по курсу НБУ 27,1190 - 406 911,92 грн., які були зняті 05.04.2017 року [PERSON] з депозитного рахунку [NUMBER] ПАТ КБ «ПриватБанк» та які забрав собі [PERSON]; грошові кошти в сумі 50 000 грн. розміщені у ПАТ КБ «ПриватБанк» на депозитному рахунку [NUMBER], відкритому на ім'я [PERSON] із нарахованими на вклад процентами, які знаходяться на рахунку/картці [NUMBER], відкритому на ім'я [PERSON] у ПАТ КБ «ПриватБанк»; 2) визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності у розмірі 1/2 ідеальної частки за кожним на гараж автомобільний, який знаходиться в [ADDRESS] в підприємстві управління житлово-комунального господарства «Комунальник» під [NUMBER]; 3) визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності у розмірі 1/2 ідеальної частки за кожним на автомобілі: KIA SORENTO, н.з. [NUMBER], 2011 року випуску, з об'ємом двигуна 2199 м3, шасі VIN [NUMBER], сірого кольору та ГАЗ-330202, н.з. [NUMBER], 2008 року; 4) визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності на 1/2 частину грошового вкладу в сумі 50 000 грн. за кожним, які розміщені у ПАТ КБ «ПриватБанк» на депозитному рахунку [NUMBER], відкритому на ім'я [PERSON] із нарахованими на вклад процентами, які знаходяться на рахунку/картці [NUMBER], відкритому на ім'я [PERSON] у ПАТ КБ «ПриватБанк»; 5) стягнути з [PERSON] (ідентифікаційний код [NUMBER]) на користь [PERSON] (ідентифікаційний код [NUMBER]), грошову компенсацію за 1/2 частку в спільному майні подружжя, що складає половину від розміщених і знятих депозитних вкладів: грошові кошти в сумі 10 000 дол. США, що еквівалентно на 05.04.2017 року по курсу НБУ 27,1190 - 271 190 грн., які були зняті 05.04.2017 року [PERSON] з депозитного рахунку [NUMBER] ПАТ КБ «ПриватБанк»; грошові кошти в сумі 190 104 грн., які були зняті 05.06.2016 року [PERSON] з депозитного рахунку [NUMBER] ПАТ КБ «ПриватБанк»; грошові кошти в сумі 8 018 дол. США, що еквівалентно на 30.06.2016 року по курсу НБУ 24,8544 - 199 287,05 грн., які були зняті 30.06.2016 року [PERSON] з депозитного рахунку [NUMBER] АБ «Укргазбанк» та які забрав собі [PERSON]; грошові кошти в сумі 15 004,68 дол. США, що еквівалентно на 05.04.2017 року по курсу НБУ 27,1190 - 406 911,92 грн., які були зняті 05.04.2017 року [PERSON] з депозитного рахунку [NUMBER] ПАТ КБ «ПриватБанк» та які забрав собі [PERSON]; 6) стягнути із [PERSON] (ідентифікаційний код [NUMBER]) на користь [PERSON] (ідентифікаційний код [NUMBER]) судові витрати. В серпні 2017 року до суду надійшов зустрічний позов, в якому відповідач за первісним позовом, просив: 1) визнати за [PERSON] право власності на: автомобіль KIA SORENTO, н.з. [NUMBER] вартістю 557 122 грн. та автомобіль ГАЗ-330202, н.з. [NUMBER] вартістю 128 735 грн. 2) визнати за [PERSON] право власності на: автомобільний гараж [NUMBER], вартістю 24 474 грн., який знаходиться в підприємстві управління житлово-комунального господарства «Комунальник» по [ADDRESS]; грошові кошти в розмірі 23 000 дол. США, що еквівалентно сумі 598 460 грн.; холодильник, три телевізори, пральну машину, комп'ютер, ноутбук, меблеві гарнітури, кухонний гарнітур, два дивани, ліжко, шафу, загальна вартість яких перевищує 100 000 грн. і які знаходяться в квартирі [ADDRESS]. 28.12.2017 року позивач за первісним позовом звернулась із заявою, в якій просила залишити позов без розгляду в частині вимог про: 1) визнання спільним сумісним майном подружжя [PERSON] та [PERSON]: автомобіль KIA SORENTO, н.з. [NUMBER], 2011 року випуску, з об'ємом двигуна 2199 м3, шасі VIN [NUMBER], сірого кольору; автомобіль ГАЗ-330202, н.з. [NUMBER], 2008 року.; грошові кошти в сумі 10 000 дол. США, що еквівалентно на 05.04.2017 року по курсу НБУ 27,1190 - 271 190 грн., які були зняті 05.04.2017 року [PERSON] з депозитного рахунку [NUMBER] ПАТ КБ «ПриватБанк»; грошові кошти в сумі 190 104 грн., які були зняті 05.06.2016 року [PERSON] з депозитного рахунку [NUMBER] ПАТ КБ «ПриватБанк»; грошові кошти в сумі 8 018 дол. США, що еквівалентно на 30.06.2016 року по курсу НБУ 24,8544 - 199 287,05 грн., які були зняті 30.06.2016 року [PERSON] з депозитного рахунку [NUMBER] АБ «Укргазбанк» та які забрав собі [PERSON]; грошові кошти в сумі 15 004,68 дол. США, що еквівалентно на 05.04.2017 року по курсу НБУ 27,1190 - 406 911,92 грн., які були зняті 05.04.2017 року [PERSON] з депозитного рахунку [NUMBER] ПАТ КБ «ПриватБанк» та які забрав собі [PERSON]; грошові кошти в сумі 50 000 грн. розміщені у ПАТ КБ «ПриватБанк» на депозитному рахунку [NUMBER], відкритому на ім'я [PERSON] із нарахованими на вклад процентами, які знаходяться на рахунку/картці [NUMBER], відкритому на ім'я [PERSON] у ПАТ КБ «ПриватБанк»; 2) визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності у розмірі 1/2 ідеальної частки за кожним на гараж автомобільний, який знаходиться в [ADDRESS] в підприємстві управління житлово-комунального господарства «Комунальник» під [NUMBER]; 3) визнання за [PERSON] та [PERSON] право власності у розмірі 1/2 ідеальної частки за кожним на автомобілі: KIA SORENTO, н.з. [NUMBER], 2011 року випуску, з об'ємом двигуна 2199 м3, шасі VIN [NUMBER], сірого кольору та ГАЗ-330202, н.з. [NUMBER], 2008 року; 4) визнання за [PERSON] та [PERSON] право власності на 1/2 частину грошового вкладу в сумі 50 000 грн. за кожним, які розміщені у ПАТ КБ «ПриватБанк» на депозитному рахунку [NUMBER], відкритому на ім'я [PERSON] із нарахованими на вклад процентами, які знаходяться на рахунку/картці [NUMBER], відкритому на ім'я [PERSON] у ПАТ КБ «ПриватБанк»; 5) стягнення з [PERSON] (ідентифікаційний код [NUMBER]) на користь [PERSON] (ідентифікаційний код [NUMBER]), грошову компенсацію за 1/2 частку в спільному майні подружжя, що складає половину від розміщених і знятих депозитних вкладів: грошові кошти в сумі 10 000 дол. США, що еквівалентно на 05.04.2017 року по курсу НБУ 27,1190 - 271 190 грн., які були зняті 05.04.2017 року [PERSON] з депозитного рахунку [NUMBER] ПАТ КБ «ПриватБанк»; грошові кошти в сумі 190 104 грн., які були зняті 05.06.2016 року [PERSON] з депозитного рахунку [NUMBER] ПАТ КБ «ПриватБанк»; грошові кошти в сумі 8 018 дол. США, що еквівалентно на 30.06.2016 року по курсу НБУ 24,8544 - 199 287,05 грн., які були зняті 30.06.2016 року [PERSON] з депозитного рахунку [NUMBER] АБ «Укргазбанк» та які забрав собі [PERSON]; грошові кошти в сумі 15 004,68 дол. США, що еквівалентно на 05.04.2017 року по курсу НБУ 27,1190 - 406 911,92 грн., які були зняті 05.04.2017 року [PERSON] з депозитного рахунку [NUMBER] ПАТ КБ «ПриватБанк» та які забрав собі [PERSON]; 6) стягнення із [PERSON] (ідентифікаційний код [NUMBER]) на користь [PERSON] (ідентифікаційний код [NUMBER]) судові витрати. Одночасно, в заяві позивач за первісним позовом просила визнати за [PERSON] право власності на гараж автомобільний, який знаходиться в [ADDRESS], в підприємстві управління житлово-комунального господарства «Комунальник» під [NUMBER]. В свою чергу, відповідач за первісним позовом, звернувся до суду із заявою, в якій просив позов залити без розгляду та визнав вимоги [PERSON] за первісним позовом щодо визнання за нею права власності на автомобільний гараж [NUMBER], який знаходиться в підприємстві управління житлово-комунального господарства «Комунальник» по [ADDRESS]. 29.12.2017 року в призначене судове засідання сторони не з'явились, в поданих завах просили розглядати справу за їх відсутності. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. З 15.06.1991 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. В період спільного життя, на підставі договору купівлі-продажу від 11.08.1998 року № 3 придбали у власність гараж автомобільний, який знаходиться в [ADDRESS] в підприємстві «Комунальник» під [NUMBER]. Зазначені обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами. Відповідно до ст. 8 СК України якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім'ї та родичами не врегульовані цим Кодексом, вони регулюються відповідними нормами Цивільного кодексу України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин. Згідно ч. 1 ст. 9 ЦК України положення цього Кодексу застосовуються до врегулювання відносин, які виникають у сферах використання природних ресурсів та охорони довкілля, а також до трудових та сімейних відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства. Відповідно до ч. 3 ст. 5 ЦК України якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Згідно до ст. 22 Кодексу про шлюб та сім'ю України (в редакції від 01.04.1996 року) майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або із інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Відповідно до ст. 24 Кодексу про шлюб та сім'ю України (в редакції від 01.04.1996 року) майно, яке належало кожному з подружжя до одруження, а також одержане ним під час шлюбу в дар або в порядку успадкування, є власністю кожного з них. Роздільним майном кожного з подружжя є також речі індивідуального користування (одяг, взуття тощо), хоча б вони і були придбані під час шлюбу за рахунок спільних коштів подружжя, за винятком коштовностей та предметів розкоші. Кожний з подружжя самостійно володіє, користується і розпоряджається належним йому роздільним майном. Згідно з ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 71 СК України неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Згідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, зважаючи на визнання позову відповідачем за первісним позовом, суд вважає за необхідне позов в частині визнання за [PERSON] право власності на гараж автомобільний, який знаходиться в [ADDRESS], в підприємстві управління житлово-комунального господарства «Комунальник» під [NUMBER], задовольнити. В іншій частині первісний позов, а також зустрічний позов слід залишити без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Outcome: partial