Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-28 00:00:00

В січні 2014 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 24 квітня 2008 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра», та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 816260/МБ, за яким банк надав останньому кредит у розмірі 57 168 грн., зі сплатою 19,5 % річних, на строк до 23 квітня 2013 року. Станом на 4 березня 2013 року відповідач умови вказаного кредитного договору не виконав і його заборгованість по погашенню кредиту складає 169 807,03 грн. Тому просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по кредитному договору у вказаній сумі 169 807,03 грн. та судові витрати. Відповідач [PERSON] подав до суду зустрічний позов до ПАТ «КБ «Надра» та просив визнати вищезазначений договір кредитування від 24 квітня 2008 року недійсним, оскільки він ніяких коштів у позивача не отримував і договір з ним не укладав, за придбаний автомобіль розраховувався готівковими коштами. В судовому засіданні представник ПАТ «КБ «Надра» Шох С.М. позов банку підтримав і викладене в ньому підтвердив, зустрічний позов не визнав, посилаючись на фактичне перерахування банком коштів за придбаний відповідачем автомобіль. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позов ПАТ «Комерційний банк «Надра» не визнали, посилаючись на викладені в зустрічному позові обставини, зустрічний позов підтримали. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача та його представника, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов ПАТ «КБ «Надра» не підлягає задоволенню, а зустрічний позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 24 квітня 2008 року від імені відповідача [PERSON] з ВАТ КБ «Надра» (на даний час ПАТ «КБ «Надра») було укладено договір кредитування комерційного автотранспорту № 816260/МБ, за яким банк зобов'язався надати позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 57 168 грн. на придбання автотранспортного засобу, зі сплатою 19,5% річних, строком кредитування до 23 квітня 2013 року (а.с.51-53). Згідно копії меморіального ордеру № NL-2 від 24 квітня 2008 року ВАТ КБ «Надра» від імені [PERSON] на рахунок АФ «ТДЦ-Авто» було перераховано 57 168 грн. за автомобіль Jac куз. № 1:20817 (а.с.62). Як вбачається з копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, 19 квітня 2008 року за відповідачем [PERSON] було зареєстровано автомобіль Jac, модель HFC 1020К, номер кузова [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], та в свідоцтві здійснено відмітку про наявність кредиту ОАО КБ «Надра Банк» (а.с.63-64). Згідно розрахунку позивача заборгованість відповідача по кредитному договору станом на 4 березня 2013 року становить 169 807,03 грн., з яких: 53 086,12 грн. - заборгованість за кредитом, 93 300,95 грн. - заборгованість по сплаті відсотків, 12 913,53 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту, 2 858,40 грн. - штраф за невиконання зобов'язань, 7648,03 грн. - збитки від інфляції (а.с.6). Однак, відповідно до висновку судово-почеркознавчої експертизи від 16 липня 2014 року підписи від імені [PERSON] у вищезазначеному договорі кредитування комерційного автотранспорту № 816260/МБ від 24 квітня 2008 року виконані не [PERSON], а іншою особою з наслідуванням підпису [PERSON] (а.с.96-109). За таких обставин, оскільки відповідач не укладав з позивачем вказаний договір кредитування та не брав на себе жодних зобов'язань перед позивачем, то підстав для стягнення з нього боргу за даним договором не вбачається, а тому в позові ПАТ КБ «Надра» необхідно відмовити. При цьому суд зважає на те, що перерахування позивачем коштів АФ «ТДЦ-Авто» від імені відповідача за придбаний ним автомобіль, не може бути підставою для стягнення з нього цих коштів, так як суду не надано доказів погодження з відповідачем здійснення такого перерахування, а договір, відповідно до якого вчинено таку оплату, відповідач не підписував. Відповідно до ч.4 ст.203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно до ст..1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч.2 та 3 ст.215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Оскільки, як встановлено судом, відповідач не підписував договір кредитування від 24 квітня 2008 року, то даний правочин вважається таким, що укладений з недодержанням письмової форми та є нікчемним. Враховуючи викладене та приймаючи до уваги, що відповідачем оспорюється дійсність спірного договору, суд вважає за необхідне зустрічний позов [PERSON] задовольнити та визнати недійсним укладений від його імені договір кредитування комерційного автотранспорту № 816260/МБ від 24 квітня 2008 року. Відповідно до ст..88 ЦПК з ПАТ КБ «Надра» необхідно стягнути на користь відповідача на відшкодування витрат по сплаті судового збору 243,60 грн. та на відшкодування витрат по оплаті судової почеркознавчої експертизи - 3 404 грн.

Outcome: approved