Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

Голова Правління Кредитної спілки Львівська звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором №2013-0054 Ринковий-Готівковий від 17.01.2013 року в розмірі 53 324,24 грн., посилаючись на те, що згідно кредитного договору відповідачка [PERSON] отримала в позивача кредитні кошти в сумі 15 000,00 грн. з терміном погашення до 17.07.2014 року та зобовязалась проводити погашення кредиту щомісячно і сплачувати відсотки за користування кредитом в розмірі 57% в строки, визначені договором. Внаслідок порушення графіку сплати коштів, визначених умовами кредитного договору, станом на 15.11.2014 року за відповідачкою [PERSON] наявна заборгованість за кредитними зобов'язаннями в сумі 47 653 грн. 01 коп., а саме: 15 000 грн. заборгованість по кредиту, 19 433 грн. 01 коп. - заборгованість по відсотках, 13 220 грн. 00 коп. заборгованість по додаткових відсотках. В забезпечення належного виконання зобовязань відповідачки [PERSON] між КС Львівська та відповідачами [PERSON], [PERSON], [PERSON] 17.01.2013 було укладено договори поруки. У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Оскільки, відповідач не належним чином виконує взяті на себе зобовязання за ним наявна заборгованість по кредитних зобовязаннях, а тому, позивач просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість по кредитному договору. 27.02.2015 року представник позивача подав до суду заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку на користь КС Львівська 28 915,48 грн. заборгованості за кредитним договором №2013-0054 Ринковий-Готівковий від 17.01.2013 року (а.с.103-105). Представник позивача в судове засідання не зявився, попередньо подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримав з мотивів викладених у позовній заяві та просив позов задовольнити у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечив (а.с.172, 173). Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, попередньо подала до суду заяву, відповідно до якої просила розгляд справи проводити без її участі, в задоволенні позову щодо солідарного стягнення заборгованості з неї як поручителя відмовити на підставі висновку експерта №09/03-40 від 05.03.2015 року за результатами судової почеркознавчої експертизи (а.с.174). Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, попередньо подала до суду заперечення на позовну заяву, відповідно до якого просила в задоволенні позову відмовити, оскільки, договір поруки нею не підписувався (а.с.56-58). Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, повторно, про причини неявки суд не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с.45, 47-49, 69-71, 88-93, 99-102, 142, 145-147, 161, 164-166, 168). Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору забезпеченого порукою внаслідок чого кредитна спілка позивається про його відновлення шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. 17.01.2013 року між КС Львівська та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір №2013-0054 Ринковий-Готівковий, за яким кредитна спілка надала, а позичальник (відповідачка) отримала кредитні кошти в розмірі 15 000 грн. зі сплатою 57 % річних за користування кредитом та зобовязалась повернути кредит до 17.07.2014 року (п.1.1.). Умовами п. 4.3. Кредитного договору було визначено порядок та обсяги погашення кредиту та виплати процентів (а.с. 10, 11). Незважаючи на взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, відповідачка [PERSON] систематично їх порушувала, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором №2013-0054 Ринковий-Готівковий від 17.01.2013 року (а.с. 105). За змістом ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. Відповідно до п.3.1.1. (5) кредитного договору кредитодавець має право збільшити відсоткову ставку за кредитом до 75% річних, якщо позичальник протермінував сплату по кредиту та відсотках, що зазначена в п.4.3., більш ніж на 30 днів, а також вимагати сплати додаткових відсотків за кожен протермінований день з розрахунку 0,15% річних від залишку по кредиту для покриття завданих втрат. Позивачем станом на 15.11.2014 року проведено розрахунок заборгованості за кредитним договором №2013-0054 Ринковий-Готівковий від 17.01.2013 року, відповідно до якого нараховано всю суму заборгованості відповідачки [PERSON] за кредитними зобов'язаннями в розмірі 43 244 грн. 25 коп., а саме: 15 000 грн. заборгованість по кредиту, 15 024 грн. 25 коп. - заборгованість по відсотках, 13 220 грн. 00 коп. заборгованість по додаткових відсотках (а.с. 105). Відповідно до п.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з рахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. 3%річних за період з 30.03.2014р. по 15.11.2014р. (230 днів) буде становити: 15 000,00 * 3% : 365 * 230 = 283,56 грн. Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Зокрема, на відшкодування упущеної вигоди. Всі кошти, які Кредитна спілка надає в кредит, є особистими заощадженнями її членів. Виходячи з вищевказаного, члени кредитної спілки не одержали (через несвоєчасне повернення кредиту Боржником) заощаджень, оскільки, суму боргу можна було надати в кредит іншим членам Кредитної спілки.Розмір упущеної вигоди членів спілки за період з 30.03.2014р. по 15.11.2014р. становить 5 387,67 грн. (15 000,00 * 57% : 365 *230). З огляду на вищевказане, загальна сума заборгованості за кредитним зобовязанням становить 48 915,48 гри, з яких: тіло кредиту: 15 000,00 грн.; відсотки: 15 024,25 грн.; додаткові відсотки: 13 220,00 грн.; три відсотки річних: 283,56 грн.; упущена вигода: 5 387,67 грн. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості відповідачки [PERSON] за вказаним кредитним договором відповідачами не представлено суду. В забезпечення належного виконання зобов'язання по кредитному договору №2013-0054 Ринковий-Готівковий від 17.01.2013 року, між кредитною спілкою Львівська та відповідачами [PERSON], [PERSON], [PERSON], 17.01.2013 року було укладено договори поруки, відповідно до яких поручителі у випадку невиконання гр. [PERSON] своїх зобовязань по своєчасному поверненню кредиту в сумі 15 000,00 грн. одержаної на власні потреби, зобов'язалися погашати заборгованість по кредиту та нарахованих відсотках в термін та розмірах передбачених згідно договору на кредит №2013-0054 від 17.01.2013 року (а.с. 13, 15, 17). У зв'язку з чим, поручителі за вимогою кредитної спілки повинні нести солідарну з позичальником відповідальність. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Однак, як вбачається із висновку експерта № 09/03-40 від 05.03.2015 року за результатами судової почеркознавчої експертизи, рукописні написи та підписи від імені [PERSON] в договорі поруки від 17.01.2013 року виконані не [PERSON], а іншою особою. У звязку з вищенаведенем в задоволенні позову щодо стягнення заборгованості в солідарному порядку з [PERSON] слід відмовити. За змістом договорів поруки, дія договорів поруки триває до повного виконання обвязків позичальником та поручителем згідно договору №2013-0054 від 17.01.2013 року. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК України, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Як вбачається із матеріалів справи, з метою досудового врегулювання спору, на адресу відповідачів кредитною спілкою 27.01.2014 року та 06.03.2014 року були направлені вимоги про погашення заборгованості (а.с. 19-26) За таких обставин у позивача виникло право предявити вимогу до поручителів [PERSON], [PERSON], [PERSON] про виконання основного зобовязання боржника [PERSON] щодо повернення кредиту, починаючи з 06.03.2014 року, та протягом наступних шести місяців. З позовом позивач звернувся в суд 14.11.2014 року, по закінченню шестимісячного строку В заяві про уточнення позовних вимог, позивач зазначає, що 28.11.2014 року позичальницею [PERSON] здійснено проплату в розмірі 100,00 грн., однак із поданого розрахунку заборгованості по кредиту та відсотках [PERSON] не можливо встановити ким була здійснена така проплата. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до положень ст.ст. 16, 20 ЦК України передбачено право особи захистити своє порушене право шляхом звернення до суду. При цьому право на захист особа здійснює на свій розсуд. В даному випадку позивач просить про захист його порушеного права шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором з позичальника та поручителів. Беручи до уваги вищенаведене, суд приходить до висновку, що заборгованість за кредитним договором №2013-0054 Ринковий-Готівковий від 17.01.2013 року в розмірі 48 915 грн. 48 коп. підлягає стягненню тільки з боржника (позичальника) [PERSON] З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов Кредитної спілки Львівська до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором №2013-0054 Ринковий-Готівковий від 17.01.2013 року в розмірі 48 915 грн. 48 коп., стягнення 533,24 грн. судових витрат слід задоволити частково. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Тому з відповідачки [PERSON] також слід стягнути на користь позивача судові витрати в розмірі 489,15 грн. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 22, 526, 527, 530, 554, 559, 611, 612, 625, 1050, 1054, 16, 20 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88 ч. 1 ЦПК України,

Outcome: approved