Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

В січні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення, яким просив звернути стягнення на будинок загальною площею 39,30 кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS], шляхом продажу предмету іпотеки на підставі договору іпотеки №DNР0GK00000058 від 05.09.2006 року ПАТ КБ «Приватбанк» з укладенням від імені відповідачки договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «Приватбанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки та виселити відповідачку із житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], зі зняттям з реєстраційного обліку у органі МВС України, до повноважень якого входить питання громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб, компетенція якого територіально поширюється на адресу вказаної квартири та стягнути з відповідачки всі понесені позивачем судові витрати по справі. В обґрунтування позовних вимог вказав, що відповідно до укладеного договору №DNР0GK00000058 від 05.09.2006 року відповідачка 05.09.2006 року отримала кредит у розмірі 17 000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % річних з кінцевим терміном повернення 06.09.2021 року. Відповідно до умов договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати. В порушення умов договору відповідачка зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідачка станом на 09.12.2013 року має заборгованість у розмірі 44802,49 доларів США, яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 16447,43 доларів США; 10971,25 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1927,80 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 15456,01 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачкою було укладено 05.09.2006 року договір іпотеки № №DNР0GK00000058, згідно якого відповідачка надала в іпотеку нерухоме майно, а саме: будинок загальною площею 39,30 кв. м., який розташований за адресою: [ADDRESS] Майно належить відповідачці на праві власності на підставі договору купівлі-продажу. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 101 000 грн. Оскільки відповідачка в добровільному порядку не погашає заборгованість за кредитним договором, то позивач вимушений звернутися з даним позовом до суду. У судове засідання представник позивача не з'явився, але надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив розглядати справу без його участі, а у разі неявки у судове засідання відповідача, не заперечував проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причин неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню по наступним підставам. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеного договору №DNР0GK00000058 від 05.09.2006 року між позивачкою та [PERSON], остання 05.09.2006 року отримала кредит у розмірі 17 000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % річних з кінцевим терміном повернення 06.09.2021 року (а.с.13-14). Відповідно до умов договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати. В порушення умов договору відповідачка зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідачка станом на 09.12.2013 року має заборгованість у розмірі 44802,49 доларів США, яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 16447,43 доларів США; 10971,25 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1927,80 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 15456,01 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачкою було укладено 05.09.2006 року договір іпотеки №DNР0GK00000058, згідно якого відповідачка надала в іпотеку нерухоме майно, а саме: будинок загальною площею 39,30 кв. м., який розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.15-17). Майно належить відповідачці на праві власності на підставі договору купівлі-продажу. Відповідно до умов договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти в сумі 241,55 доларів США для погашення заборгованості за кредитним договором на відкритий позичковий рахунок № 29090050228596 - для зарахування коштів спрямованих на погашення заборгованості, кредитний рахунок № 22338050201700, рахунок по відсотках № 22388050200524, рахунок для обліку комісії і винагороди 35783050235590 (а.с.13). Відповідно до п.1.1 кредитного договору зазначено, що позичальник зобов'язується не пізніше 06.09.2021 року повернути банку суму наданих кредитних коштів в повному обсязі, сплачувати проценти за користування кредитними коштами. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У відповідності до п.п. 16.7.1 договору іпотеки, укладеного між сторонами, банк має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку, якщо в момент настання термінів виконання якого-небудь із зобов'язань, передбачених кредитним договором, вони не будуть виконані (а.с.15). Відповідно до ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Згідно зі ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів. У відповідності до ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі часткового виконання боржником зобов'язання, забезпеченого заставою, право звернення на предмет застави зберігається в первісному обсязі. Згідно ст. 592 ЦК України, заставодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, а якщо його вимога не буде задоволена,- звернути стягнення на предмет застави у випадках, встановлених договором. У відповідності до ст. 12 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Згідно ст.ст. 33, 35 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення у не менш ніж тридцятиденний строк. У цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення на предмет іпотеки. Відповідачці надсилалися повідомлення про порушення забезпеченого обтяження зобов'язання з розрахунком заборгованості (а.с.9). В даному повідомленні позивач повідомив відповідачку про непогашену заборгованість за кредитним договором №DNР0GK00000058 від 05.09.2006 року в якому запропонував [PERSON] на протязі 30 календарних днів погасити заборгованість за вищевказаним кредитним договором, та попередив, що у разі невиконання вимоги банку та непогашення заборгованості на протязі 30 календарних днів, Банк розпочне звернення стягнення на заставлене майно, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Але, як вбачається з матеріалів справи, відповідачка на дані повідомлення не прореагувала та на сьогоднішній день має непогашену заборгованість. Таким чином, оскільки відповідачка порушила умови кредитного договору, добровільно в строк не сплатили заборгованість за договором забезпеченим іпотекою, то суд вважає за необхідне звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: будинок загальною площею 39,30 кв. м., яка знаходиться у [ADDRESS]. Таким чином, суд вважає, що в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором №DNР0GK00000058 від 05.09.2006 року, укладеним між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON], можливо звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки №DNР0GK00000058 від 05.09.2006 року, укладеним між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON], посвідченим нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] 05.09.2006 року, реєстровий № 1304, - [ADDRESS] шляхом продажу вказаного предмету за договором іпотеки №DNР0GK00000058 від 05.09.2006 року, Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» з укладанням від імені відповідачки договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, з проведенням дій щодо корегування технічної документації відповідно до поточного стану нерухомості, її перепланування та перебудови, з проведенням дій щодо оформлення та з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «Приватбанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. В той же час вимоги про виселення відповідачки яка проживає в даному домоволодінні зі зняттям з реєстрації не можуть бути задоволені з наступних підстав. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення, а згідно ст. 40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. У відповідності до ч. 3 ст. 109 ЖК України, звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оскільки позивачем не виконана процедура добровільного врегулювання спору, як це передбачає закон, а тому виселення не може вирішуватися у судовому порядку, і з цих підстав у задоволенні в частині позовних вимог про виселення відповідачки та інших осіб, які зареєстровані і проживають у будинку (квартирі), розташованої за адресою: [ADDRESS] слід відмовити. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідачки необхідно стягнути на користь позивача сплачені та підтверджені документально судові витрати у розмірі 3 670 грн. 40 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial