Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-29 00:00:00

В червні 2017 року [PERSON] звернувся до суду вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 28 грудня 2012 року на підставі договору купівлі-продажу він придбав у [PERSON] земельну ділянку площею 2,9201 га з цільовим призначенням для ведення індивідуального садівництва з кадастровим номером 3220884000:03:001:0277, що розташовується на території Іванківської сільської ради Бориспільського району Київської області. Під час звернення до нотаріуса з метою продажу даної земельної ділянки [PERSON] стало відомо, що на земельну ділянку накладено арешт, зокрема постановою ВДВС Бориспільського МРУЮ Київської області від 27 грудня 2013 року (ВП №41268703), постановою ВДВС Бориспільського МРУЮ Київської області від 27 березня 2013 року (ВП №37176286) та постановою ВДВС Бориспільського МРУЮ Київської області від 08 квітня 2013 року (ВП №37176286). Арешт, накладений на вказану земельну ділянку, позбавляє позивача в повній мірі розпоряджатись своєю власністю. Тому [PERSON] просить суд зобовязати ВДВС Бориспільського МРУЮ зняти арешт та заборону відчуження з земельної ділянки площею 2,9201 га з цільовим призначенням для ведення індивідуального садівництва з кадастровим номером 3220884000:03:001:0277, що розташовується на території Іванківської сільської ради Бориспільського району Київської області У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні вказав, що позов визнає та заперечень по суті позовних вимог не має. Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали цивільної справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,9201 га з цільовим призначенням для ведення індивідуального садівництва з кадастровим номером 3220884000:03:001:0277, що розташовується на території Іванківської сільської ради Бориспільського району Київської області. Вказана обставина підтверджується копією договору купівлі-продажу земельної ділянки від 28 грудня 2012 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу [PERSON] (а.с.5-6) та копією державного акту на право власності на земельну ділянку (а.с.13-14). Позивач мав намір відчужити вказану земельну ділянку, однак, йому стало відомо про наявність арешту, накладеного на земельну ділянку, яка належала [PERSON] 24 квітня 2017 року [PERSON] звернувся до ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві з заявою про зняття арешту з нерухомого майна, яке він придбав у [PERSON] 28 грудня 2012 року, тобто задовго до відкриття виконавчих проваджень. Проте, начальник ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві [PERSON] повідомив, що на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження №52323220 з примусового виконання виконавчого листа №2/756/1961/13 від 22 листопада 2013 року, виданого Оболонським районним судом м. Києва, про стягнення заборгованості з [PERSON] Зазначений виконавчий лист надійшов з Бориспільського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Київській області за місцем проживання боржника. У звязку з цим [PERSON] рекомендовано звернутись до суду для вирішення питання про зняття арешту відповідно до ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.8). Встановлено, що постановою державного виконавця ВДВС Бориспільського МРУЮ [PERSON] від 15 березня 2013 року у ВП №37176286 щодо примусового виконання виконавчого листа №2/756/1961, виданого 22 листопада 2013 року Оболонським районним судом м. Києва, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу, накладено арешт на земельну ділянку площею 2,9201 га з цільовим призначенням для ведення індивідуального садівництва з кадастровим номером 3220884000:03:001:0277, що розташовується на території Іванківської сільської ради Бориспільського району Київської області, яка належить [PERSON] На підставі п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» 19 квітня 2013 року зазначене виконавче провадження закінчено (а.с.37-38). Крім цього, постановою державного виконавця ВДВС Бориспільського МРУЮ [PERSON] від 27 грудня 2013 року у ВП №41268703 щодо примусового виконання виконавчого листа №2/756/1961, виданого 22 листопада 2013 року Оболонським районним судом м. Києва, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу, накладено арешт на все майно боржника - [PERSON] (а.с.4,7). На підставі п.10 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» 22 січня 2015 року зазначене виконавче провадження закінчено та направлено за належністю до ВДВС Оболонського РУЮ (а.с.33-36). На даний час у ВДВС Оболонського РУЮ перебуває виконавче провадження №52323220 з примусового виконання виконавчого листа №2/756/1961, виданого 22 листопада 2013 року Оболонським районним судом м. Києва. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Згідно з положенням ч.1 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Зважаючи на те, що арешт, накладений постановами державного виконавця Бориспільського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Київській області, не можуть забезпечувати реальне виконання рішення суду, оскільки арешт накладений на нерухоме майно, а саме земельну ділянку, яка належить позивачу, а не боржникові. До того ж згідно з положеннями ч.1 ст.319 та ч.1 ст.321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майно на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У відповідності до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи ту обставину, що продовження дії арешту перешкоджає позивачу в повній мірі розпоряджатись власним майном. Тому, для відновлення порушеного права позивача щодо можливості на власний розсуд володіти, користуватись та розпоряджатись земельною ділянкою, суд вважає допустимим зняти арешт та заборону відчуження з земельної ділянки з площею 2,9201 га з цільовим призначенням для ведення індивідуального садівництва з кадастровим номером 3220884000:03:001:0277, що розташовується на території Іванківської сільської ради Бориспільського району Київської області. На підставі викладеного та

Outcome: approved