Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась [PERSON] з позовом [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини та дитини. В позові позивач зазначила про те, що 26.02.2013 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Відповідач із позивачем разом не проживають. На утримання дитини потрібні кошти, а саме: на лікарські препарати, засоби особистої дитячої гігієни, іграшки, одяг, взуття та інше. Також, позивач вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на її утримання, так як відповідач працює. Позивач не може працювати, так як доглядає дитину і жодних джерел доходу не має. Вищевикладене й стало підставою для звернення позивача до суду з вимогами про стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання сина - [PERSON], [INFO]., у твердій грошовій сумі, щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття. Також, позивач просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі, щомісячно, до досягнення [PERSON], [INFO], трьох років. До початку розгляду справи по суті позивач уточнила позовні вимоги та просила суд стягнути аліменти з [PERSON] на утримання дитини - [PERSON], [INFO]., у розмірі ? частини усіх офіційних доходів [PERSON], а також стягнути аліменти на її утримання у розмірі ? частини усіх офіційних доходів [PERSON], щомісячно. Позивач уточнені позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, аргументуючи мотивами, викладеними в позовній заяві. Відповідач позов визнав. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про шлюб [NUMBER], виданого 26.02.2013 року відділом ДРАЦС реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстрований 26.02.2013 року, актовий запис № 334. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON]. (а.с. 4) Згідно ч. 2 ст. 141 СК України Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 01.10.2014 року відділом ДРАЦС реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, батьками [PERSON], [INFO], записані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 3) Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України суд при визначенні аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За правилами ч. 1 та ч. 4 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трирічного віку. Згідно ч. 1 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом у відповідності до ч. 4, ч. 5 ст. 174 ЦПК України встановлено, що визнання позовних вимог відповідачем є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому приймається судом. Постановою Пленуму Верховного суду України № 2 від 12.06.2009 року в п. 24 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляду справ у суді першої інстанції» звернуто увагу, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, враховуючи безумовне визнання відповідачем позовних вимог, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню. Враховуючи вище викладене, суд дійшов до переконання в тому, що відповідач зобов'язаний та може надавати щомісячне утримання дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Також, суд вважає за необхідне і можливе стягнути з відповідача на користь позивача на її утримання аліменти в розмір 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення дитиною [PERSON], [INFO]., трирічного віку до 25.09.2017 року. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. Враховуючи те, що позивач була звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», його згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, слід стягнути з відповідача в дохід держави в сумі 243, 60 гривень. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved