Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

головний лікар ККЛПЗ «Обласна психіатрична лікарня м.Жданівка» звернувся до суду з заявою про госпіталізацію до психіатричного стаціонару в примусовому порядку [PERSON] без його згоди. В обґрунтування своєї заяви головний лікар посилається на наступні підстави: так, [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад, а саме: « параноїдна шизофренія, непереривна течія, параноїдний синдром, з вираженим емоційно- волевим дефектом», внаслідок чого створює небезпеку для оточуючих, не в змозі самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. Тому [PERSON] потребує лікування лише в стаціонарних умовах. Дати усвідомлювану згоду на госпіталізацію він не може. В судовому засіданні представник ККЛПЗ «Обласна психіатрична лікарня м.Жданівка» за довіреністю - лікар-психіатр Баран В.І. заяву головного лікаря підтримав, посилаючись на ті ж підстави. Представник заінтересованої особи - органу опіки та піклування Жданівської міської ради в судове засідання не з'явився. Суд, вислухавши пояснення представника ККЛПЗ «Обласна психіатрична лікарня м.Жданівка», адвоката та прокурора, які не заперечували проти задоволення заяви, встановив наступні фактичні дані: так, згідно висновку комісії з питань надання психіатричної допомоги (а.с. ) [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад, а саме: «параноїдна шизофренія, непереривна течія, параноїдний синдром, з вираженим емоційно- волевим дефектом», внаслідок чого створює небезпеку для оточуючих, не в змозі самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність, усвідомлювану згоду на госпіталізацію від хворого отримати неможливо, госпіталізація в психіатричний стаціонар обґрунтована з підстав наявності у хворого тяжкого психічного розладу. В силу ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. В силу ч.1 ст.17 Закону України «Про психіатричну допомогу» перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку може здійснюватися лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію. Оскільки [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад, а саме: «параноїдна шизофренія, непереривна течія, параноїдний синдром, з вираженим емоційно- волевим дефектом», внаслідок чого створює небезпеку для оточуючих, не в змозі самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність, усвідомлювану згоду на госпіталізацію від хворого отримати неможливо, госпіталізація в психіатричний стаціонар обґрунтована з підстав наявності у хворого тяжкого психічного розладу, дати усвідомлену згоду на госпіталізацію до психіатричного закладу він не може, тому суд вважає, що його слід госпіталізувати до Жданівської обласної психіатричної лікарні в примусовому порядку, протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію. На підставі викладеного,

Outcome: approved