Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-17 00:00:00

Галицька районна адміністрація Львівської міської ради, як орган опіки та піклування, звернулася в суд з позовом в інтересах малолітнього [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що відповідно до рішення Галицького районного суду м.Львова від 29.09.2015 року малолітнього [PERSON] [INFO] відібрано від матері [PERSON], без позбавлення її батьківських прав та передано органу опіки та піклування Галицької адміністрації для влаштування на навчання. [PERSON] в період часу з 02.12.2015 року по 08.02.2016 року перебував у притулку для дітей СуСД Львівської обласної адміністрації. Відповідач участі в вихованні та утриманні щодо свого малолітнього сина не бере, не цікавиться його здоровям, не дає жодної матеріальної допомоги на його утримання, тобто повністю усунулась від виконання своїх батьківських обовязків. Оскільки відповідач жодної участі у вихованні та утриманні сина без поважної причини не приймає, просить позов задовольнити, позбавити [PERSON] батьківських прав щодо сина [PERSON] У судовому засіданні представник позивача, позовні вимоги підтримав, давши пояснення, аналогічні до викладених у позовній заяві. Просить позов задовольнити повністю. В судовому засідання прокурор Топилко І.М. позовні вимоги про позбавлення батьківських прав відповідача підтримала у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належно був повідомлений про час та місце слухання справи, а тому згідно ст.ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає, що справу можна слухати у його відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін, та ухвалити по справі заочне рішення. Заслухавши думку учасників судового засідання, зясувавши дійсні обставини справи, перевіривши та оцінивши надані сторонами докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи; докази є належними та допустимими /ст.ст. 57-59 ЦПК України/. Судом встановлено, що рішенням Галицького районного суду м.Львова від 29.09.2015 року малолітнього [PERSON] [INFO] відібрано від матері, без позбавлення її батьківських прав та передано органу опіки та піклування Галицької адміністрації для влаштування на навчання у Львівську загальноосвітню школу інтернат. Згідно свідоцтва про смерть серії І-СГ № 338080 від 21.11.2013 року батько малолітнього [PERSON] [PERSON] помер 17.11.2013 року. Малолітній [PERSON] в період часу з 02.12.2015 року по 08.02.2016 року перебував у притулку для дітей СуСД Львівської обласної адміністрації. Відповідно до листа притулку за весь час перебування матір відвідувала дитину лише один раз. З 08.02.2016 року [PERSON] повернувся на навчання у Львівську загальноосвітню школу-інтернат №2. За повідомленнями школи-інтернат №2 [PERSON] відвідують бабця - [PERSON] та тітка - [PERSON]. Мати дитину не відвідує з моменту влаштування по даний час, здоров'ям та розвитком дитини не цікавиться. З родичами також спілкуватись не бажає. [PERSON] неодноразово намагались відвідати [PERSON] за місцем проживання, однак жодного разу поспілкуватись з останньою не вдалось. 30.06.2016 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Галицької районної адміністрації Львівської міської ради розглядалось питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] [INFO]. [PERSON] на засідання комісії не з'явилась, хоча про час та місце розгляду вказаного питання повідомлялась листом від 23.06.2016 № 31-вих-357. Комісією прийнято рішення рекомендувати Галицькій районній адміністрації Львівської міської ради, як органу опіки та піклування, надати висновок про доцільність позбавлений батьківських прав [PERSON] до малолітнього сина [PERSON] [INFO] та звернутись з відповідним позовом до суду. Відповідно до інформації Галицького РВ ЛМУ ГУМВСУ у Л/о, на гр. [PERSON], [INFO] було складено адміністративний протокол за ч.1 ст.184 КУпАП за неналежне виконання батьківських обов'язків щодо виховання малолітнього сина. 04.07.2016 року Галицькою районною адміністрацією Львівської міської ради, як органом опіки та піклування, надано висновок № 31-вих-373 «Про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] до малолітнього сина [PERSON], 22.02.2007 р.н.». Згідно ст.150 СК України, батьки зобовязані піклуватись про здоровя дитини, її фізичний та моральний розвиток. Відповідно до ч.2 ст.141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, окреме проживання їх від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обовязків щодо дитини. Відповідно до ст.155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини, ухилення батьків від виконання батьківських обовязків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до вимог п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обовязків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного та обєктивного зясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Відповідно до абз.2 п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обовязків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обовязками. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоровя дитини, матеріальне становище дитини та платника аліментів. На підставі ст. 183 СК України частка заробітку, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] ухиляється від виховання дитини, свідомо нехтує своїми батьківськими обовязками. Крім того, згідно матеріалів справи, квартира №10 в будинку №6 на вул.Таманській у м.Львові на праві спільної сумісної власності належить, зокрема [PERSON], що стверджується довідкою ЛКП «Центральне» №7964 від 18.05.2016 року. Відповідно до п.3 ч.3 ст.71 ЖК Української РСР жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадку влаштування дитини (дітей) на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім'ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім'ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Частиною 3 ст.25 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що у разі передачі дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, під опіку чи піклування, влаштування в будинки дитини, дитячі будинки, школи-інтернати, дитячі будинки сімейного типу та прийомні сім'ї жиле приміщення, в якому вони проживали, зберігається за дітьми протягом усього часу перебування їх в цих закладах, у опікунів чи піклувальників, дитячому будинку сімейного типу, прийомній сім'ї незалежно від того, чи проживають у жилому приміщенні, з якого вибули діти, інші члени сім'ї. Аналогічний порядок збереження прав дітей, позбавлених батьківського піклування, визначений ст.32 Закону України «Про забезпечення організаційно правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування». Згідно з ч.4 ст.17 Закону України «Про охорону дитинства» суд у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла. Дані обставини знайшли своє обєктивне підтвердження у ході судового розгляду і вважаються судом доведеними та підтверджуються іншими матеріалами справи. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення. Судові витрати у справі підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі.

Outcome: approved