Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

Директор Житлового управління фірми «РЕНЕСАНС» ЛТД-92 (дочірнє підприємство) звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за утримання будинку та судових витрат з [PERSON]. Свої вимоги позивач обґрунтував наступним. Відповідач є власником квартири [ADDRESS] та споживав послуги, що надавались позивачем, який відповідно до рішення Одеської міської ради від 05.04.2007 року здійснює управління вищевказаним будинком. Таким чином, між сторонами виникли зобов'язальні правовідносини з приводу надання житлово-комунальних послуг. Станом на 19.12.2013 року сума заборгованості за особовим рахунком Відповідача складає 8.267,91 грн. Це свідчить про неналежне виконання відповідачем зобов'язань, а тому порушує право Позивача. В судове засідання відповідач не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був належним чином повідомлений (ч. 5 ст. 74 ЦПК України), про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи в його відсутність та заперечень на позов до суду не надав. Представник позивача, до суду, до судового засідання, надав заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутністю заочно, викладене в позовній заяві підтримує в повному обсязі. Згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Частиною 2 ст. 197 ЦПК України закріплено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу звукозаписувальним засобом не здійснюється. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів щодо взаємовідносин сторін, а також маючи згоду представника позивача на заочний розгляд справи, суд ухвалив заочно розглядати справу у відсутності належно повідомленого відповідача без фіксування судового процесу звукозаписувальним засобом. Суд, дослідивши матеріали справи, наявні у справі докази, дійшов висновку про можливість задоволення даного позову, виходячи із нижче викладених підстав. Як випливає з матеріалів справи, Житлове управління фірми «РЕНЕСАНС» ЛТД-92 (дочірнє підприємство) на підставі рішення Одеської міської ради від 05.04.2007 р. за № 1173-V є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд, прибудинкових територій, в тому числі будинку № 16 по вул. Дворянській у м. Одесі. Відповідач є власником квартири [ADDRESS] та споживав послуги, що надавались позивачем, який відповідно до рішення Одеської міської ради від 05.04.2007 року здійснює управління вищевказаним будинком. У зв'язку з цим, [PERSON] було відкрито особовий рахунок № [NUMBER], за яким обліковуються надані послуги. Таким чином, між сторонами виникли зобов'язальні правовідносини з приводу надання житлово-комунальних послуг. Станом на 19.12.2013 року сума заборгованості за особовим рахунком Відповідача складає 8267,91 грн. Це свідчить про неналежне виконання відповідачем зобов'язань, а тому порушує право Позивача на одержання плати за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території в установлений законодавством строк. Так, відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до вимог п.2 ст.10 закону «Про приватизацію державного житлового фонду» та Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, власники приватизованого житла в багатоквартирних будинках (до них належать і власники квартир у кооперативних будинках та викуплених квартир) є співвласниками всіх допоміжних приміщень будинку та його технічного обладнання і повинні сплачувати свою частку витрат у загальних квартирах на утримання будинку (житла) та прибудинкової території пропорційно до займаної площі. Послуги з утримання будинків і споруд і прибудинкових територій зобов'язані сплачувати як квартиронаймачі, так і власники викуплених та приватизованих квартир. У відповідності до ст. 360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. Таким чином, між Позивачем та Відповідачем виникли відносини, що породжують цивільні права та обов'язки, оскільки Позивач надає житлово-комунальні послуги, а Відповідач ними користується. Згідно п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-ІV від 24.06.2004 р., споживач зобов'язаний «сплачувати житлово-комунальні послуги в строки, установлені договором або законом». Частиною 3 ст. 20 Закону України Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач зобов'язаний «укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору». Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. В свою чергу, Позивач свої обов'язки виконує в повному обсязі, що підтверджується укладеними договорами на постання комунальних послуг, а Відповідач, в порушення своїх обов'язків, несвоєчасно вносить оплату за надані послуги, що суперечить ст. 526 ЦК України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Крім цього, згідно ст. 525 ЦК України, не допускається одностороння відмова від зобов'язань. У зв'язку з невиконанням відповідачем зобов'язань по сплаті послуг, у жовтня 2013 року Позивач звернувся до Приморського районного суду міста Одеси із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з [PERSON] За результатами розгляду зазначеної заяви, 07.10.2013 р. було винесено ухвалу про відмов у прийняті заяви про видачу судового наказу. У разі порушення зобов'язання з боку однієї сторони, друга сторона, згідно ст. 15-16 Цивільного кодексу України та ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України може звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК У країни, судові витрати складаються з судового боргу та витрат, пов'язаних з розглядом справи. На підставі ст. ст. 4, 6, 8, 10-11, 15, 57-60, 79, 88, 109, 209, 212-215, 218, 224-226, 294 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved