Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

В червні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про виселення з належної їй квартири [ADDRESS] її сина [PERSON], посилаючись на те, що він самовільно вселився в належне їй житло, вживає спиртні напої, вчиняє сварки, неодноразово викликалися працівники міліції, але на їх попередження відповідач не реагує. В судовому засіданні позивач наполягає на задоволенні позову. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи вважається повідомлений належним чином, відповідно до абз.5ч.5 ст.74 ЦПК України, причину неявки суду не повідомив, тому відповідно до ст.169 ч.4, 224 ЦПК України суд проводить заочний розгляд справи. Заслухавши учасницю процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що починаючи з 2001 року [PERSON] періодично проживав в однокімнатній квартирі своєї матері [PERSON] [ADDRESS], а з середини 2013 року проживає там постійно за згодою матері, при цьому зареєстрований в [ADDRESS]. Протягом тривалого часу [PERSON] вчиняє протиправну поведінку по відношенню до матері, ображає її, погрожує фізичною розправою, не впускає в квартиру, за що неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності. Зокрема в постанові про відмову в порушенні кримінальної справи від 09.12.2011 року зазначено пояснення [PERSON] щодо подій 08.12.2011 року, коли він, будучи в стані алкогольного сп'яніння вчинив суперечку з матір'ю, ображав її брудною лайкою та погрожував фізичною розправою. 29.05.2012 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.173-2 ч.1 КУпАП за насильство в сім'ї психологічного характеру, вчинене 02.04.2012 року відносно матері [PERSON] 02.07.2014 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.173-2 КУпАП, а саме за те, що 02.06.2014 року близько 14 год., за місцем свого проживання у [ADDRESS] він ображав нецензурними словами свою матір [PERSON] Крім того, з частою перідичністю [PERSON] вчиняє скандали в квартирі матері, не впускає її в квартиру, через що [PERSON] вимушена жити в сусідів. Вказані обставини підтверджуються: договором купівлі-продажу; довідкою про склад сім'ї [PERSON]; постановою в справі про адміністративне правопорушення від 29.05.2012 року; висновком ДІМ ЗВМ ХМВ УМВС від 10.09.2013 року; постановою про відмову в порушенні кримінальної справи від 09.12.2011 року; висновком О/у КР ВМОР Хмельницького МВ від 05.06.2014 року; постановою в справі про адміністративне правопорушення від 02.07.2014 року; адресною довідкою про реєстрацію [PERSON]; поясненнями позивача та свідків в судовому засіданні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16, 386, 391 ЦК України. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК та ст.150 ЖК, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до ст. 157 ЖК України, членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою ст. 116 цього кодексу, а саме систематичне руйнування чи псування жилого приміщення, використання його не за призначенням, або систематичним порушенням соціального співжиття, що робить неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними. З огляду на дослідженні обставини справи та пояснення позивача, яка пояснила, що сама дозволила сину [PERSON] проживати в своїй квартирі, суд не знайшов підтвердження самовільного зайняття житлового приміщення, на що позивач посилалася в позовній заяві, разом з тим, систематичне, грубе порушення [PERSON] правил співжиття знайшло своє підтвердження в судовому засіданні, вказані обставини, на думку суду роблять неможливим спільне проживання його з матір'ю в однокімнатній квартирі, а тому суд дійшов висновку, що з цих підстав його слід виселити з квартири [ADDRESS]. Судові витрати по справі становлять 243,60 грн. та підлягають до стягнення з відповідача на користь держави.

Outcome: approved