overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

В травні 2014 р. [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON] в зв'язку з тим, що спільне життя не склалось через несумісність характерів та різні погляди на життя, через що виникають сварки, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. У зв'язку з цим шлюбні стосунки припинились, спільне господарство не ведуть. Після розірвання шлюбу просить замінити прізвище на дівоче «[PERSON]». В судове засідання позивач не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце слухання справи був повідомлений в установленому законом порядку. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24 березня 2009 року, про що свідчить актовий запис № 275, Міського відділу реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області. Відповідно до позовної заяви сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, сумісне господарство не ведуть. При даних обставинах суд вважає, що подальше збереження сім'ї неможливе, шлюб сторін носить формальний характер і підлягає розірванню. Щодо вимоги позивача про зміну після розірвання шлюбу прізвища «[PERSON]» на дівоче «[PERSON]» суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тобто законодавчо визначено право особи зміни прізвище на дошлюбне. Відповідно до свідоцтва про шлюб дошлюбним прізвищем позивача є «[PERSON]». За вказаного, вимога позивача про зміну після розірвання шлюбу прізвища «[PERSON]» на дівоче «[PERSON]» не підлягає задоволенню.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

В травні 2014 р.[PERSON]звернулася до суду з заявою,в якому зазначає,що вона є рідною сестрою [PERSON],[INFO],який зареєстрований в [ADDRESS],проживав з мамою,не працював,самостійних доходів не мав. З 2002 р.[PERSON]заглибився у релігію,інших інтересів не мав,висловлював наміри усамітнитись та присвятити себе богу,після чого пішов з дому,куди більше не повертався.Протягом з цього часу жодних відомостей про себе [PERSON]не надавав,рідними та житлом не цікавився,інших родичей не мав. Заходами розшуку встановити місце його перебування не вдалося. З посиланням на ці обставини,заявник просить суд оголосити померлим [PERSON],[INFO] В судовому засіданні заявник [PERSON]підтримала заяву та просила її задовольнити,посилаючись на ті обставини,що з 2002 р.відомості про її брата [PERSON]відсутні. Представник заявника за довіреністю [PERSON] підтримала заяву довірителя і просила суд врахувати,що з 2002 р.[PERSON] відсутній у місці свого постійного проживання,відомостей про себе не подавав,рідними не цікавився,хоча був з ними у добрих відносинах і за умови ,якщо б він був живий,обов*язково б дав про себе знати. Представник зацікавленої особи в судове засідання не з*явився,викликався належним чином,відповідно до ст.169 ЦПК України справа розглянута без його участі. Всебічно вивчивши обставини справи, заслухавши пояснення заявника та її представника,допитавши свідків,дослідивши надані докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин, виходячи з наступного. Як встановлено ст.46 ч.1 ЦК України фізична особа може бути судом оголошена померлою,якщо в місці його постійного проживання немає відомостей про місце його перебування протягом трьох років. Судом встановлено та перевірено доказами,що [PERSON],[INFO],уродженець м.Запоріжжя,зареєстрований в [ADDRESS] з 05.02.1988 р.і є власником ? частини цієї квартири. За поясненнями його рідної сестри [PERSON],з 2002 р.[PERSON]за місцем проживання відсутній,місце його перебування не відомо,[PERSON]не працював,доходів не мав. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON],[PERSON]показали,що вони є сусідами [PERSON],якого не бачили за місцем проживання більше 10 років,за характером [PERSON]був відлюдькуватим,ні з ким не спілкувався, проживав з мамою,зі слів якої заглибився у релігію та мав наміри присвятити себе богу. Шевченківський РВ ЗМУ МВС України в Запорізькій області повідомив,що на теперішній час місце знаходження [PERSON],не встановлено. Таким чином,в місці постійного проживання [PERSON]немає відомостей про місце перебування протягом з 2002 р.,більше десяти років. З наведеного суд встановив,що заява про оголошення [PERSON]померлим підлягає задоволенню як обґрунтована та доведена доказами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

В травні 2014 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування вимог зазначила, що протягом останніх п'яти років відповідач проживає та працює в м. Миколаєві, а вона з дитиною знаходиться в Києві. Зазначена обставина негативно вплинула на їх відносини, які поступового змінювались, і наразі вони стали зовсім чужими людьми. Їх сім'я фактично розпалась: вони не підтримують шлюбно-сімейні відносини, не ведуть спільного господарства, їх нічого не об'єднує, у них різні погляди на життя. В судовому засіданні позивач [PERSON] доповнила позов вимогою про відновлення її дошлюбного прізвища «[PERSON]». Позивач наполягала на розірванні шлюбу пославшись на те, що їх сім'я фактично припинила своє існування. З січня 2014 р. вони остаточно припинили шлюбно-сімейні відносини. Жодного примирення між нею та чоловіком не відбулося, оскільки одразу після минулого судового засідання він поїхав до Миколаєва і звідти не повертався. В судовому засіданні 2 вересня 2014 р. відповідач [PERSON] посилався на можливість примирення і збереження сім'ї, у зв'язку з чим сторонам було надано строк для примирення на два місяці. Після закінчення строку примирення відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився без поважних причин, у зв'язку з чим суд вважав за можливе розглянути справу за його відсутності. Вислухавши позивача та дослідивши письмові докази, суд встановив наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 липня 2001 р. (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Судом встановлено, що внаслідок тривалого роздільного проживання у стосунках між [PERSON] та [PERSON] зникли взаємні почуття любові та взаєморозуміння, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Сторони не ведуть спільного господарства, кожен має окремий бюджет, а з січня 2014 р. вони припинили будь-які шлюбно-сімейні відносини. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що розлад подружніх стосунків між сторонами має не тимчасовий характер і подальше збереження шлюбу, який існує лише формально і не базується на паритетних засадах, порушує принцип добровільності шлюбу і суперечить інтересам позивача, що є підставою для його розірвання. Оскільки відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище, вимоги позивача в частині відновлення її дошлюбного прізвища є обґрунтованими. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-03 00:00:00

В травні 2014 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на неможливість подальшого спільного проживання і збереження шлюбу. В обґрунтування вимог зазначила, що спільне життя у них не склалося внаслідок несхожості характерів та життєвих цінностей, у зв'язку з чим вони у березні 2014 р. припинили спільне проживання. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала пославшись на викладені в позовній заяві обставини та пояснивши, що її рішення про розірвання шлюбу є обдуманим і виваженим, до якого вони прийшли разом з чоловіком. Відповідач [PERSON] позов визнав, підтвердивши пояснення позивача. Вислухавши сторони та дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 грудня 2001 р. (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей - синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що сторони не мають спільних поглядів на сім'ю та шлюб, у стосунках між ними відсутні взаємні почуття любові та взаєморозуміння, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. З березня 2014 р. [PERSON] та [PERSON] проживають окремо, не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства. За взаємною згодою подружжя діти залишились проживати з матір'ю. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них… Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що між сторонами існує стійкий розлад подружніх стосунків і подальше збереження шлюбу, який не базується на паритетних засадах, порушує принцип його добровільності і суперечить інтересам обох сторін, що є підставою для його розірвання. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судові витрати, понесені у зв'язку зі сплатою судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-10 00:00:00

В травні 2014 р. [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON] в зв'язку з тим, що спільне життя не склалось через несумісність характерів та різні погляди на життя, через що виникають сварки, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. У зв'язку з цим шлюбні стосунки припинились на початку 2014 року, спільне господарство не ведуть. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце слухання справи був повідомлений в порядку ч.9 ст.74 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07 липня 2006 року, про що свідчить актовий запис № 221, Територіального відділу запису актів цивільного стану м. Усінська Управління записів актів цивільного стану Республіки Комі. Відповідно до позовної заяви сторони припинили шлюбні відносини на початку 2014 року, проживають окремо, сумісне господарство не ведуть. При даних обставинах суд вважає, що подальше збереження сім'ї неможливе, шлюб сторін носить формальний характер і підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

В травні 2014р. заявник звернулася до Бериславського пенсійного фонду для оформлення пенсії за віком та отримала відмову. Підставою відмови став той факт, що запис заявниці у свідоцтві про народження по батькові [PERSON] не співпадає з її записом по батькові зазначеним в паспорті « [PERSON]», свідоцтві про укладення шлюбу « [PERSON]», трудовій книжці « [PERSON]» та свідоцтві про закінчення професійно-технічного училища « [PERSON]», що є невірним та помилковим. Дані обставини позбавляють можливості заявника вирішити питання щодо оформлення пенсії за віком, а тому вона вимушена звернутися до суду про встановлення юридичного факту, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є однією й тією ж особою. Заявник в судовому засіданні підтримала заяву та просила суд задовольнити її вимоги з підстав викладених в заяві, заявивши, що з народження по батькові вона значиться як [PERSON], що відповідає запису у свідоцтві про її народження. Представник пенсійного фонду в судове засідання не з,явився, суду надана заява з проханням розглянути справу у їх відсутність. Вислухавши заявника, дослідивши матеріали справи, надані докази, оцінивши їх у сукупності, суд прийшов до думки, що заява підлягає задоволенню, юридичний факт підтверджується матеріалами справи, доказами, наданими заявником, а саме: свідоцтвом про народження заявника де вона зазначена по батькові як [PERSON], що відповідає імені зазначеного у свідоцтві батька [PERSON] та яке співпадає з визначенням заявниці по батькові у свідоцтві про укладення шлюбу на російській мові та зміною прізвища на [PERSON] - українській [PERSON] та відповідає прізвищам та імені заявниці [PERSON] зазначених у трудовій книжці, свідоцтві про закінчення професійно-технічного училища , паспорті, що дає підстави вважати суду, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є одна і таж особа. Таким чином, юридичний факт знайшов підтвердження у судовому засіданні його встановлення не судовим шляхом неможливо. Цей факт для [PERSON] має юридичне значення, по скільки з ним пов'язано оформлення пенсії за віком.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

В травні 2014 рок позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини, що зареєструвавши шлюб не змогли створити міцну сім'ю, оскільки різні погляди на життя створювали непорозуміння та сварки. Позивач у судове засідання не з'явилася, попередньо надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному об'ємі. Відповідач у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, на час розгляду справи клопотань про відкладення розгляду не надходило. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 28 листопада 2009 року у Жовтневому відділі РАЦСу Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що здійснено відповідний актовий запис № 908. Шлюб у сторін перший. Від шлюбних відносин сторони мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Як встановлено судом сімейні відносини сторони не підтримують з листопада 2012 року, спільне господарство не ведуть. Відповідно до частини 3 ст. 105 СК України Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України. Окрім того, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд може постановити рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сім'я сторін розпалась, зберегти її не можливо. Судом прийнято до уваги, що відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

В травні 2014 року [PERSON] завернувся до суду із позовом до ПП «Орюса» про стягнення боргу, посилаючись на те, що у його особистій власності перебував кінь, якого він 26 листопада 2010 року за договором купівлі-продажу продав [PERSON], який мав передати ПП «Орюса». Коня за домовленою вартістю 3 658 грн., [PERSON] прийняв, про що написав накладну. Проте взятих на себе обов'язків сплати домовленої суми, відповідач добровільно не виконує, відмовляючи у сплаті коштів. Позивач подав до суду заяву, де позов підтримав та просить провести розгляд справи за його відсутності. Відповідач, який у встановленому порядку оповіщений про час і місце судового засідання, до суду не з'явився. У відповідності до ст.224 ч.1 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновків про наступне. Судом встановлено, що сторони 26 листопада 2010 року домовились про купівлі-продаж коня вартістю 3 658 грн. На виконання домовленості позивач передав коня відповідачу для передачі ПП «Орюса», а той прийняв його. На підтвердження даної домовленості відповідач склав накладну № 87 від 26.11.2010 року. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. У відповідності д ч. 2 ст. 218 ЦК України якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема, шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним. За таких обставин суд прийшов до висновку про те, що між сторонами склались договірні зобов'язання, які відповідач в частині сплати грошової суми за товар не виконав. Положеннями ч. ч. 1 - 3 ст. 692 ЦК України встановлено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаро - розпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі - продажу може бути передбачено розстрочення платежу. Оскільки відповідач не виконав взятих на себе зобов'язань по оплаті товару, тому позов підлягає задоволенню. Судові витрати слід розподілити відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України. Щодо поновлення строку то суд вважає за необхідне поновити [PERSON] строк звернення до суду із позовом до ПП «Орюса» про стягнення боргу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-24 00:00:00

В травні 2014 року [PERSON] звернувся в суд з вищеназваним позовом про розірвання шлюбу. В своїй позовній заяві вказував, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 08.06.2001 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини між ним та дружини були припинені в травні 2014 року, в зв'язку з тим, що сторони мають різні погляди на життя та на вирішення сімейних проблем, внаслідок чого в сім'ї часто виникали сварки, які в свою чергу призвели до втрати почуття любові та взаємної поваги, що призвело до розпаду сім'ї, примирення вважає не можливим. А тому позивач просила суд шлюб розірвати. Посилаючись на вищевикладені обставини позивач [PERSON], просив суд шлюб розірвати, місце проживання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] визначити з матір»ю. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибув, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] позов визнав, проти задоволення позову не заперечував. Суд, вислухавши пояснення сторін, давши аналіз та оцінку наданим доказам, знаходить, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом достовірно встановлено, що сторони 08.06.2001 року зареєстрували шлюб, котрий для сторін є першим. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідною світлокопією свідоцтва про народження. Шлюбно-сімейні стосунки між сторонами були припинені в травні 2014 року по причини різних поглядів на життя та на вирішення сімейних проблем, внаслідок чого між сторонами виникли непримиримі протиріччя щодо укладу життя, ведення спільного господарства та виховання дитини, що в свою чергу призвело до розпаду сім'ї. З травня 2014 року сторони ніяких сімейних стосунків не підтримують. Небажання підтримувати сімейні стосунки, викликане не випадковими причинами і підтверджено в судовому засіданні серйозними доводами. На підставі встановлених фактів суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам сторін по справі. Суд з урахуванням матеріалів справи в їх сукупності та фактичних обставин даної справи, а також віку дитини, беручи до увагу згоду позивача [PERSON] вважає необхідним визначити місце проживання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] з матір'ю - [PERSON]. Суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу між сторонами за згодою позивача встановити [PERSON] прізвище - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

В травні 2014 року [PERSON] звернувся в суд з вищеназваним позовом про розірвання шлюбу. В своїй позовній заяві вказував, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 12.03.2014 року. цей шлюб у сторін перший. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON] [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини між ним та дружиною були припинені в січні 2014 року, в зв'язку з тим, що між сторонами тривалий час існували напружені стосунки на підставі різних життєвих позицій, внаслідок чого в сім'ї часто виникали сварки, які в свою чергу призвели до втрати почуття любові та взаємної поваги, що призвело до розпаду сім'ї, примирення вважає не можливим. А тому позивач просив суд шлюб розірвати. [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та її представник проти задоволення позову не заперечували. Суд, вислухавши пояснення сторін, давши аналіз та оцінку наданим доказам, знаходить, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом достовірно встановлено, що сторони 12.03.2014 року зареєстрували шлюб, котрий для сторін є першим. Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON] [INFO], що підтверджується відповідною світлокопією свідоцтва про народження. Шлюбно-сімейні стосунки між сторонами були припинені в січні 2014 року по причини різних поглядів на життя та на вирішення сімейних проблем, внаслідок чого між сторонами виникли непримиримі протиріччя щодо укладу життя, ведення спільного господарства та виховання дитини, що в свою чергу призвело до розпаду сім'ї. З січня 2014 року сторони ніяких сімейних стосунків не підтримують. Небажання підтримувати сімейні стосунки, викликане не випадковими причинами і підтверджено в судовому засіданні серйозними доводами. На підставі встановлених фактів суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам сторін по справі. Суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу між сторонами за згодою позивача встановити [PERSON] прізвище - [PERSON].

Outcome: approved