Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

Головний лікар КУ «Мелітопольського психіатричний диспансер» [PERSON] звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області із заявою, в якій просить госпіталізувати громадянку [PERSON], [INFO], у психіатрично-наркологічне відділення жіноче КУ «Мелітопольський психіатричний диспансер» Запорізької обласної ради. Заява обґрунтована тим, що громадянка [PERSON], [INFO], яка проживає за адресою: [INFO] була доставлена у КУ «Мелітопольський психіатричний диспансер» ЗОР у супроводі опікуна до прийомного покою 06.02.2017 року. [PERSON], [INFO] перебуває на диспансерному обліку у психіатра з 1979 року з приводу параноїчної шизофренії. Являється інвалідом ІІ групи. За рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 30.06.2015 року визнана недієздатною. За рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 24.02.2016 року опікуном призначена родичка хворої, [PERSON]. Остання виписка із стаціонару 11.10.2016 року. Раніше неодноразово лікувалась у жіночому психонаркологічному відділенні з галюцинаторно-параноїдною симптоматикою, у якій переважали слухові та зорові розлади сприйняття та немотивовані прояви агресії, порушення поведінки. 06.02.2017 року [PERSON], [INFO], було оглянуто дільничним лікарем-психіатром [PERSON], та враховуючи наявність у хворої психічних розладів, нею був виставлений діагноз: «Шизофренія, параноїдна форма». Госпіталізована за добровільною інформованою згодою опікуна [PERSON] В судовому засіданні представник лікарні [PERSON] на задоволенні заяви наполягала у повному обсязі пояснила, що [PERSON] перебуває на диспансерному обліку у психіатра з 1979 року з приводу параноідної шизофренії, є інвалідом ІІ групи, раніше неодноразово лікувалась у жіночому психонаркологічному відділенні з галюцинаторно-параноїдною симптоматикою, у якій переважали слухові та зорові розлади сприйняття та немотивовані прояви агресії, порушення поведінки. На даний час до них звернулася опікун [PERSON], посилаючись на те, що остання почала чути чиїсь голоси. Хвора була обстежена та виявилося, що в неї присутні галюцинації, які можуть привести до заподіяння хворою шкоди собі чи оточенню. В судовому засіданні хвора [PERSON] пояснила, що весь час чує гучну музику та чоловічі голоси, які сварять її та наказують вчиняти дії. Законний представник хворої, [PERSON], на задоволенні заяви наполягала у повному обсязі, та пояснила, що її [PERSON] потребує стаціонарного лікування тому, що останнім часом в неї загострився стан її захворювання, почалися галюцинації, вона чує інші голоси, перестала про себе опікуватися, спати. Суд, вислухавши пояснення представника лікарні, думку прокурора, який заяву підтримав та просив її задовольнити, посилаючись на те, що хвора дійсно потребує госпіталізації до психіатричного закладу у примусовому порядку, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку про необхідність задоволення заяви з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 279 ЦПК України, за умов, визначених\~Законом України «Про психіатричну допомогу», заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи, а заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подається до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу. Відповідно до ч. 1, ч. 4\~ст. 280 ЦПК України, у заяві про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку та її продовження, про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку та продовження такої госпіталізації повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом. У випадках, коли відповідно до закону госпіталізація у примусовому порядку була проведена за рішенням лікаря-психіатра і визнана доцільною комісією лікарів-психіатрів, психіатричний заклад, в якому перебуває особа, направляє до суду заяву про її госпіталізацію у примусовому порядку протягом 24 годин. Відповідно до ч. 1, ч. 2\~ст. 282 ЦПК України, залежно від встановлених обставин суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. Рішення про задоволення заяви лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку. Відповідно до\~ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Так, в судовому засіданні були підтверджені фактичні дані щодо [PERSON], яка за рішенням суду внаслідок її психічного захворювання була визнана недієздатною та опікуном якої призначено [PERSON] Встановлено, що [PERSON] з 1979 року перебуває на диспансерному обліку у психіатра, є інвалідом ІІ групи та періодично проходила лікування у психо-наркологічному відділенні. З висновку лікувально - консультотивної комісії від 06.02.2017 року лікарів-психіатрів вбачається, що хвора [PERSON] страждає на хронічний психіатричний розлад у вигляді шизофренії, параноїдної форми, безперервний тип перебігу, галлюцинаторно-параноїдний синдром. Виражений емоційно-вольовий дефект. У зв'язку з наявністю у хворої тяжкого психічного розладу, відсутністю критичної оцінки свого стану, неспроможністю самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, хвора [PERSON] потребує примусової госпіталізації у психіатричний стаціонар для подальшого нагляду та здійснення адекватного лікування. На підставі вищевикладеного, аналізуючи забрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про примусову госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу.

Outcome: approved