Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-04 00:00:00

Департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення надмірно виплачених коштів щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, у розмірі 31 238,72 гривень. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що відповідач перебуває на обліку в Департаменті соціального захисту населення Маріупольської міської отримувача щомісячної адресної допомоги ВПО для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг з 18.01.2015 року по 30.06.2018 року. Щомісячна адресна допомога внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг відповідно до вимог чинного законодавства відповідачу була призначена та сплачена з 31.01.2018 року по 30.07.2018 року, з 07.09.2018 року по 06.03.2019 року, 18.03.2019 року по 17.09.2019 року. Натомість у дружини відповідача, а саме [PERSON] з 22.06.2018 року у власності наявна квартира за адресою: [ADDRESS] . Таким чипом, проживаючи у квартирі, яка знаходиться у власності дружини, відповідач у подальших зверненнях ( від 07.09.2018 року та 18.03.2019 року) надав завідомо недостовірну інформацію, щодо наявності у членів його сім`ї у власності житлового приміщення/ частину житлового приміщення, що розташоване в регіонах, ніж тимчасово окупована територія України ,населені пункти, та території ,яких органи державної влади не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, з метою отримування ЩАД ВПО, що є підставою для стягнення з відповідача переплати раніше виплачених йому сум допомоги, яку ним в добровільному порядку не погашено. На підставі викладеного просив суд стягнути з [PERSON] надмірно виплачені кошти щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 31 238,72 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2101 гривень. В судове засідання представник позивача, не з`явилась, в письмовій заяві на адресу суду підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити та розглянути справу без її участі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач повідомлявся про розгляд справи у спрощеному провадженні, а також про необхідність у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують її відзив. У відповідності до ч. 1ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи у спрощеному порядку, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду представника позивача, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши у сукупності надані докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.ст.12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: зокрема письмовими доказами, показаннями свідків. Згідно ч.1 ст.95 ЦПК України письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Механізм призначення та виплати грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам регламентує Порядок надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року №505, зі змінами. Пунктом 10 цього Порядку встановлено, що уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання. Згідно з п. 11 Порядку, уповноважений представник сім`ї, якому призначено грошову допомогу, зобов`язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин. Суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім`ї на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку. Виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця у разі: виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги (п.12 Порядку). Судом встановлено, що на підставі письмової заяви [PERSON] , останнього взято на облік в Департаменті соціального захисту населення Маріупольської міської ради як внутрішньо переміщена особа. Рішеннями Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради «Про призначення допомоги переміщеним особам на проживання» від 28.03.2018 року, 13.10.2018 року та 01.04.2019 року, призначено виплату допомоги переміщеним особам на родину, уповноваженим представником якої був [PERSON] на період з 31.01.2018 року по 30.07.2018 року у розмірі 3000,00 грн, з 07.09.2018 року по 06.03.2019 року у розмірі 3000,00 грн, з 18.03.2019 року по 17.09.2019 року уу розмірі 3000,00 грн. відповідно, оскільки відповідач зазначав, що ані у нього ані у членів його родини не має: у власності житлового приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в регіонах, ніж тимчасово окупована територія України, населені пункти, та території яких органи державної влади не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень ,які непридатні для проживання, що підтверджуються відповідним актом технічного стану; на депозитному банківському рахунку коштів у розмірі, що перевищує 25 кратний розмір прожиткового мінімуму встановленого для працездатних осіб, засвідчуючи дану інформацію особистим підписом. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 07.08.2019 року за № 176659221 у володінні дружини відповідача, а саме [PERSON] є у власності з 22.06.2018 року квартира за адресою: [ADDRESS] . Тобто у період отримання [PERSON] ЩАД ВПО з 31.01.2018 року по 30.07.2018 року дружиною була придбана квартира у м. Маріуполі ( договір купівлі-продажу №1097 від 22.06.2018 року). Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку про обґрунтованість тверджень позивача про те, що отримана відповідачем допомога в сумі 31 238,72 гривень є такою, що отримана надміру. 30.10.2019 року відповідачу було повідомлено про виплату ому надмірної суми допомоги та запропоновано добровільно внести кошти на рахунок управління, але позивач зазначає, що сума переплати досі не сплачена. Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. З приписів ч.2 ст.1214 ЦК України, глави 13 ЦК України (зокрема ст.ст.179, 181, 190, 192 ЦК України) випливає, що норми ст.1212 ЦК України повною мірою стосуються і випадків безпідставного набуття або збереження грошей. Таким чином, враховуючи, що відповідач в добровільному порядку не повернув надміру виплачені кошти, вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені повністю, а ним при зверненні до суду сплачений судовий збір у розмірі 2102,00 грн., то у порядку передбаченому ст.141 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved