Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-10 00:00:00

В травні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позову позивач вказала, що 14.11.2004 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого в них є двоє неповнолітніх дітей [PERSON],[INFO] та [PERSON], [INFO]. Їх сімейні стосунки не склались і вони з початку 2018 року почали проживати окремо. Після фактичного розлучення діти проживають разом з нею. Чоловік відмовляється брати участь у матеріальному утриманні їх дітей добровільно і повідомив їй, що буде сплачувати аліменти лише офіційно. Вона знаходиться в декретній відпустці, перебуває на утриманні свого батька, їй одній важко утримувати двох дітей. Відповідач працює водієм на ТОВ «Українські ветеринарні технології» і отримує непогану зарплатню. Тому позивач просить позов задоволити та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] в розмірі 1500 грн. на місяць до досягнення ним повноліття та [PERSON], [INFO] в розмірі 1500 грн. на місяць до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила їх задоволити, суду пояснила, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча працює і має змогу її надавати. Позивач на даний час не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею шести років. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності позивача та відповідача, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER], [PERSON] та [PERSON] 14.11.2004 року уклали шлюб. Від шлюбу вони мають двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] [NUMBER]. Згідно довідки виконкому Гвардійської сільської ради Хмельницького району, Хмельницької області №1440 від 14.05.2018 року, [PERSON] дійсно зареєстрована в [ADDRESS], склад її сім'ї становить: [PERSON], [INFO] - син; [PERSON], [INFO] - дочка; [PERSON], [INFO] - мати; [PERSON], [INFO] - батько. Відповідно до довідки Відділу кадрової роботи та з питань служби в органах місцевого самоврядування №07-21-40 від 24.04.2018 року, [PERSON] - завідувач інформаційного сектору відділу сприяння діяльності депутатам дійсно з 01.08.2011 року працює в Хмельницькій міській раді, з 19.04.2013 року по 08.08.2018 року перебуває у відпустці без збереження заробітної плати для догляду за дитиною, що потребує домашнього догляду згідно медичного висновку. Статтею 51 Конституції України гарантовано, а ст.180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Враховуючи наведене, те що відповідач являється особою працездатного віку, а також вік дітей, виходячи з мінімальних потреб дітей та їх належного забезпечення, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1500 грн., щомісячно та дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з 18.05.2018 року і до повноліття дітей. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.. На підставі ст.ст.2,12,13,76,81,141,258,259,263-265,280,430 ЦПК України, ст.ст.84,180-182 Сімейного кодексу України, суд -

Outcome: approved