Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулася із позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання дитини та колишньої дружини. Позов мотивувала тим, що 01.06.2000 року між позивачем та відповідачем було зареєстрований шлюб у Вінницькому міському відділенні РАГС, актовий запис №806. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO], який з народження хворіє синдромом «Дауна». Спільне життя позивача з відповідачем не склалося та 11.10.2004 року шлюб між ними було розірвано. Після розірвання шлюбу син залишився проживати разом з позивачем. Рішеннями Староміського районного суду м. Вінниці з відповідача було стягнуто аліменти на утримання сина в розмірі 150 гривень та на утримання позивача, у зв'язку з доглядом за дитиною в розмірі 100 гривень. Дитина постійно хворіє, потребує лікування та реабілітації, що потребує чималих матеріальних витрат. Дані обставини і стали підставою звернення до суду з позовом про зміну розміру аліментів. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали у повному обсязі та просили його задовольнити. Відповідач та його представник адвокат [PERSON] в судовому засіданні позов визнали частково, а саме не заперечували щодо стягнення з нього аліментів на утримання дружини в розмірі 300 грн. та на дитину в розмірі 350 грн. Відповідно до ч.1 ст. 174 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В ході судового розгляду по справі встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] виданого 11.10.2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 11.10.2004 року, актовий запис 1212. Прізвище дружини після розірвання шлюбу - «[PERSON]». Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 17.07.2001 року міським відділом реєстрації актів громадського стану управління юстиції Вінницької області, батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] Відповідно до рішення Староміського районного суду м. Вінниці від 19.05.2005 року з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 100 гривень щомісячно, починаючи з 21.04.2005 року протягом всього часу її проживання з сином-інвалідом [PERSON], [INFO]. Згідно консультаційного висновку спеціаліста, виданого МЛ «ЦМтаД» № 5 у м. Вінниці від 30.09.2013 року, [PERSON]. в 2002 році був прооперований в КНДУССУ ім.. М.М. Амосова з приводу вродженої вади серця. Крім того, хворіє на хворобу синдром «Дауна». Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, виданої МЛ «ЦМтаД» №5 м. Вінниці від 03.10.2013 року, [PERSON] встановлено діагноз вроджена близорукість обох очей високого ступеня дегенеративної форми. Відповідно до довідки №482986, виданої Інститутом травматології та ортопедії [PERSON] медичних наук у м. Києві від 05.03.2010 року, [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в інституті з 01.03.2010року по 05.03.2010 року з приводу вродженого звиху надколінника справа. Відповідно до довідки виданої ВЦСРДІ «Промінь» від 01.10.2013 року, [PERSON] перебуває на реабілітації у ВЦСРДІ «Промінь» з 07.04.2009 року по теперішній час з приводу хвороби синдром «Дауна». Згідно довідки виданої державним виконавцем Замостянського відділу ДВС Вінницького МУЮ про заборгованість по виплаті аліментів № 2-618 від 18.10.2013 року, загальна сума заборгованості [PERSON] по сплаті аліментів на користь [PERSON] в розмірі по 100 гривень щомісяця, за період з 21.04.2005 року та протягом всього часу проживання з сином інвалідом станом на 01.10.2013 року становить 4 569,99 гривень. Згідно довідки виданої державним виконавцем Замостянського відділу ДВС Вінницького МУЮ про заборгованість по виплаті аліментів №2-619 від 18.10.2013 року, загальна сума заборгованості [PERSON] по сплаті аліментів на користь [PERSON] на утримання дитини в розмірі 150 гривень щомісяця , за період з 21.04.2005 року по 01.10.2013 року становить 2 385,00 гривень. Відповідно до ст.88 СК України, якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною-інвалідом, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною-інвалідом та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. Розмір аліментів тому з подружжя, з ким проживає дитина-інвалід, визначається за рішенням суду відповідно до частини першої статті 80 цього Кодексу, без урахування можливості одержання аліментів від своїх батьків, повнолітніх дочки або сина. Згідно частини 1 статті 80 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 статті 141 Сімейного кодексу України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Відповідно до ч.1 ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно статті 1 Закону України «Про прожитковий мінімум», прожитковий мінімум - це вартісна величина для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Згідно ЗУ «Про державний бюджет України на 2013 рік», розмір прожиткового мінімуму на дитину до 18 років на час розгляду справи становить 1286,00 грн. В судовому засіданні встановлено, що сторони від спільного проживання в шлюбі мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, який з народження хворіє хворобою синдромом «Дауна». Відповідач добровільної матеріальної допомоги на утримання дитини та дружини не надає. В той же час, відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, в межах 300,00 грн. на утримання дружини та 350 грн., на утримання дитини. Крім того, дані наміри підтвердив наданими в ході судового розгляду усними поясненнями. Судом у відповідності до ч.4, ч.5 ст.174 ЦПК України встановлено, що часткове визнання позовних вимог відповідачем є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому приймається судом. Беручи до уваги наведені обставини, а також часткове визнання відповідачем позовних вимог, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає частковому задоволенню в межах 300,00 грн. на утримання дружини та 650, 00 грн. на утримання дитини. Питання судових витрат суд вирішує в порядку ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: partial