Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

В січні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 1 березня 2016 року вона уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вугледарського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 17. Від шлюбу спільних дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося, тому що у них різні погляди на сімейне життя та обов'язки, відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного. На підставі чого в сімї відбувалися сварки, одна з яких закінчилася розірванням відповідачем оригіналу свідоцтва про укладення шлюбу, який вона пізніше вимушена була відновити. Все це поступово призвело до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Подружні відносини і сумісне проживання між ними припинилися з червня 2016 року. З цього часу проживають окремо один від одного, спільне господарство не ведуть. Можливості зберегти сімю немає. Суперечки про спільне майно відсутні. За таких обставин вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Позивачка у підготовче судове засідання не зявилась, надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила справу розглянути за її відсутності, Відповідач у підготовче судове засідання не зявився, надав заяву, в якій позовні вимоги визнав, просив справу розглянути за його відсутність. Визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у звязку з чим судом ухвалено рішення про задоволення позову відповідно до ч.4 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України. Судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 1 березня 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вугледарського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 17. Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинені з червня 2016 року у звязку з різними поглядами на сімейне життя, відсутністю взаєморозуміння та поваги один до одного. Сторони мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Примирення між сторонами суд вважає недоцільним. За таких обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно п. 2 ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача. Відповідно до ст. ст.24, 104, 105, 110-112, 114 СК України,

Outcome: approved