overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

В червні 2015 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вони з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі з 11 березня 2011 року і від даного шлюбу мають малолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею /позивачкою/ та перебувають на її утриманні. Відповідач з сім'єю не проживає, належне утримання їй та дітям не надає. Тому просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання двох малолітніх дітей в розмірі 33% від усіх видів його заробітку, щомісячно, та аліменти на своє утримання в розмірі ? частини від усіх видів його заробітку, щомісячно, до досягнення найменшою дитиною трирічного віку. В судовому засіданні позивачка позов підтримала і викладене підтвердила. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 11 березня 2011 року перебувають у зареєстрованому шлюбі і від даного шлюбу мають двох малолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні /а.с.5-7/. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст.84 СК України дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Враховуючи вищевикладене, оскільки, як повідомила позивачка і відповідач заперечень щодо цього не надав, він має постійне місце роботи та дохід, то суд вважає за необхідне, частково задовольняючи позовні вимоги, стягнути з нього на користь позивачки аліменти на утримання малолітніх дітей: дочки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 5 червня 2015 року і до досягнення дітьми повноліття, а також аліменти на утримання позивачки в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 5 червня 2015 року і до досягнення сином [PERSON], [INFO], трирічного віку. Так як позивачкою суду не надано доказів того, що відповідач спроможний сплачувати аліменти у визначеному нею розмірі, то суд вважає за необхідне в іншій частині в позові відмовити. Відповідно до ст..88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

В червні 2015 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 21 вересня 2013 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Від шлюбу мають доньку, [PERSON], [INFO]. Після народження дитини відповідач повністю утримував її та дитину, а протягом останніх чотирьох місяців значну частину заробітку витрачає на свій розсуд, а не на потреби сім'ї. Вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, інших доходів не має, тому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини всіх його заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму доходів громадян, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття та, аліменти у розмірі 609 грн. на її утримання до досягнення дитиною трьох років. В судове засідання позивачка не з'явилась, відповідно до заяви просила слухати справу без її участі позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, відповідно до заяви просив слухати справу без його участі, позов визнає повністю. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що з 21 вересня 2013 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.4). Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 5). З довідки № 03/09 виданої управлінням соціального захисту населення Бородянської районної держадміністрації 14 січня 2015 року вбачається, що [PERSON] перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення та відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» отримує допомогу на доньку [PERSON] та допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років (а.с.6). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до її повноліття. Згідно вимог ч.2 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч.1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Враховуючи викладене та визнання відповідачем позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття та 609 грн. на утримання дружини [PERSON] до досягнення донькою трирічного віку. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід бюджету необхідно стягнути судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-30 00:00:00

В червні 2015 року позивачка звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій просила шлюб з відповідачем, зареєстрований 07 березня 2014 року в Красногвардійському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 178 - розірвати. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала на те, що від шлюбу вони з відповідачем від шлюбу дітей не мають. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені з грудня 2014 року. Причиною розпаду сім'ї є психологічна несумісність між ними, яка негативно вплинула на подружні стосунки та призвела до непорозумінь та втрати моральної рівноваги в сім'ї. До теперішнього часу поліпшення у їх стосунках не відбулося, так як кожен з них продовжує жити окремим життям. Позивачка вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може. В судове засідання позивачка не зявилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, раніше надала суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Вказала, що не підтримує з чоловіком шлюбних відносин з грудня 2014 року. Просила розглянути справу без її участі та зазначила, що не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином через засоби масової інформації (газета центральних органів виконавчої влади України «Урядовий курєр» № 127 (5501), причину своєї неявки суду не повідомив. Зі згоди позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні було встановлено, що 07 березня 2014 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб в Красногвардійському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 178. Від шлюбу вони дітей не мають. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені з грудня 2014 року, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Тому, суд вважає необхідним задовольнити даний позов та розірвати шлюб між сторонами. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-09 00:00:00

В червні 2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON], просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку на утримання малолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. На підтвердження своїх позовних вимог вказала, що з відповідачем по справі перебувала в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 23.12.2003 рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу. Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на дитину не надає з листопада 2014 року, тому вона вимушена звернутись до суду. Позивачка підтримала свої позовні вимоги, просила розглядати справу за її відсутності, про що подала заяву. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома. Суд вважає можливим справу розглянути заочно. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який року було розірвано 23 грудня 2013 рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Від сумісного життя сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], матір'ю дитини є позивачка - [PERSON], батьком - відповідач - [PERSON]. Дитина проживає з матір'ю, яка не має можливості утримувати дитину самостійно, коштів на утримання дитини не вистачає, вони потребують матеріальної допомоги. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують допомоги. Відповідно до ст.183 СК України розмір аліментів на утримання дітей може бути встановлений у твердій грошовій сумі або в долі від заробітку. Оскільки дитина, що потребує матеріальної допомоги, проживає з матір'ю, відповідач зобов'язаний виплачувати на утримання дитини аліменти. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує, що відповідач працює, має дохід, отримує пенсію по інвалідності, інших неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, тому суд дійшов висновку, що відповідач має можливість виплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу). На підставі ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір - 243 грн. 60 коп. Згідно ст. 367 ч.1 п.1 ЦПК України зазначене рішення суду підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

В червні 2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] , просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку на утримання\~ неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . На підтвердження своїх позовних вимог вказала, що з 10 липня 2010\~ року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач працює офіційно, має дохід, однак про сім`ю не піклується, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, при цьому позивачка не має можливості самостійно утримувати дитину, тому вона вимушена звернутись до суду. Позивачка підтримала свої позовні вимоги, просила розглядати справу за її відсутності, про що подала заяву. Відповідач визнав позовні вимоги, не заперечував проти стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частини доходу на утримання сина, просив розглядати справу за його відсутності, про що подав заяву. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що з 10 липня 2010 року позивачка перебуває в шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , матір`ю дитини є позивачка [PERSON] , батьком - відповідач [PERSON] . 12 травня 2015 року відповідач призваний частковою мобілізацією Жовтнево-Тернівським об`єднаним районним військовим комісаріатом до в/ч [NUMBER] . Дитина проживає з матір`ю, яка не має можливості утримувати дитину самостійно, коштів на утримання дитини не вистачає, дитина потребує матеріальної допомоги. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують допомоги. Відповідно до ст.183 СК України розмір аліментів на утримання дітей може бути встановлений у твердій грошовій сумі або в долі від заробітку. Оскільки дитина, що потребує матеріальної допомоги, проживає з матір`ю, відповідач зобов`язаний виплачувати на\~ утримання дитини аліменти. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує, що відповідач працює, має дохід, інших неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, тому суд дійшов висновку, що відповідач має можливість виплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу). На підставі ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір 243 грн. 60 коп. Згідно ст. 367 ч.1 п.1 ЦПК України зазначене рішення суду підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-06 00:00:00

В червні 2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON], просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. На підтвердження своїх позовних вимог вказала, що з 14 вересня 2012 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні, відповідач працює, має дохід, надає матеріальну допомогу на утримання дитини, але робить це періодично і в розмірі, який визначає сам, тому вона вимушена звернутись до суду. Позивачка підтримала свої позовні вимоги, просила розглядати справу за її відсутності, про що подала заяву. Відповідач визнав позовні вимоги, не заперечував проти стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частини доходу на утримання доньки, просив розглядати справу за його відсутності, про що подав заяву. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що з 14 вересня 2012 року позивачка перебуває в шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], матір'ю дитини є позивачка - [PERSON], батьком - відповідач - [PERSON]. Дитина проживає з матір'ю, яка не має можливості утримувати дитину самостійно, коштів на утримання дитини не вистачає, дитина потребує матеріальної допомоги. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують допомоги. Відповідно до ст.183 СК України розмір аліментів на утримання дітей може бути встановлений у твердій грошовій сумі або в долі від заробітку. Оскільки дитина, що потребує матеріальної допомоги, проживає з матір'ю, відповідач зобов'язаний виплачувати на утримання дитини аліменти. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує, що відповідач працює, має дохід, інших неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, тому суд дійшов висновку, що відповідач має можливість виплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу). На підставі ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір - 243 грн. 60 коп. Згідно ст. 367 ч.1 п.1 ЦПК України зазначене рішення суду підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

В червні 2015 року позивачка звернулася до суду, з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого Новосамарською сільською радою Красноокнянського району Одеської області 10.11.1990р., актовий запис №7, посилаючись на те, що від даного шлюбу у них народилося троє синів - [PERSON], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], які на даний момент повнолітні. За твердженням позивачки, шлюбно-сімейні відносини між нею та відповідачем [PERSON] не склалися , причиною чого стали постійні знущання та образи з боку відповідача на її адресу, що тривали не один рік, відповідач постійно влаштовував сварки, на прохання позивачки змінити свою поведінку не реагував. В результаті цього, позивачка втратила до чоловіка почуття поваги та любові без яких сім'я існувати не може. Шлюбні відносини припинені вони з відповідачем разом не проживають, спільне господарство не ведуть і не підтримують жодних відносин, спору про поділ майна, що є спільною власністю немає. Подальше подружнє життя між нею та відповідачем не склалося, збереження шлюбу на думку позивачки є неможливим оскільки це суперечить її інтересам. Позивачка також просила, після розірвання шлюбу, залишити їй прізвище «[PERSON]». Ухвалою суду від 04.09.2015 року провадження по дані справі було зупинено до 04.03.2016 року за клопотанням відповідача та надано строк на примирення [PERSON] і [PERSON]. Ухвалою суду від 04.03.2015 року провадження по дані справі було відновлено та призначено до розгляду. Сторони в судове засідання не з'явились, надавши, відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, клопотання про розгляд справи у їх відсутності, а тому справа розглянута без їх присутності, що не суперечить положенням ст.169 ЦПК України. В наданих заявах-клопотаннях позивачка наполягала на своїх вимогах щодо розірвання шлюбу, а відповідач позов повністю підтримав і , а тому рішення у справі прийняте відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України. /ар.сп. 16-17,24,26 / Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини, після розірвання шлюбу не будуть порушенні їх особисті та майнові права, а тому позов підлягає задоволенню відповідно до ст.ст.104 ч.2, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. На підставі ст.ст.104 ч.2, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

В червні 2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що через взаємне непорозуміння їхня сімя розпалася. Сторони перестали підтримувати подружні відносини та проживають окремо. Оскільки, подружні відносини неможливо поновити та шлюб носить формальний характер, просила шлюб між ними розірвати. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила задовольнити позовні вимоги. Відповідач позов визнав та пояснив, що приблизно 10 років сторони фактично не проживають разом, він має іншу сімю, тому подальший шлюб із позивачкою є неможливим. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 01 вересня 2001 року. Шлюб перший, від шлюбу дітей не мають. В даний час сторони не проживають разом, не бажають збереження сімї та наполягають на розірвання шлюбу. У відповідності до ч.1 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч.1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінюючи у сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам сторін, а тому шлюб має бути розірваний. На підставі ст.ст. 112, 114 Сімейного Кодексу України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

В червні 2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що через взаємне непорозуміння їхня сім'я розпалася та сторони перестали підтримувати подружні відносини. Оскільки, подружні стосунки неможливо поновити та шлюб носить формальний характер, просила шлюб між ними розірвати. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила задовольнити позовні вимоги. Відповідач позов визнав та пояснив, що не бажає зберегти сім'ю. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 01 жовтня 2008 року. Шлюб перший, від шлюбу мають одну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. В даний час сторони не проживають разом, не бажають зберегти сім'ю та наполягають на розірвання шлюбу, під час наданого терміну примирення між сторонами не сталось. У відповідності до ч.1 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч.1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінюючи у сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам сторін, а тому шлюб має бути розірваний. На підставі ст.ст. 112, 114 Сімейного Кодексу України, суд

Outcome: approved