Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

В червні 2017 року [PERSON] (далі по тексту - заявник) звернулась до суду із заявою, заінтересована особа - Київська міська рада (далі по тексту - заінтересована особа 1), нотаріус Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори Русіна Наталія Олексіївна (далі по тексту - заінтересована особа 2), відповідно до якої просила встановити факт постійного проживання разом з спадкодавцем [PERSON], яка померла [INFO], на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS]. Заява обґрунтована тим, що [INFO] у віці 83 років померла мати заявника, [PERSON] Заявник є єдиною донькою померлої. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, що складається з однокімнатної квартири [ADDRESS]. Заповіт [PERSON] не складала, заявник є єдиним спадкоємцем за законом. На час відкриття спадщини, заявник проживала разом з матір'ю. 02.03.2017 заявник звернулась до Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини за законом. Проте державний нотаріус відмовила заявнику у вчиненні нотаріальної дії, оскільки у неї відсутні докази фактичного прийняття спадщини, а саме різне місце реєстрації спадкодавця та заявника. Через вказані обставини заявник звернулась до суду із вказаною заявою, оскільки без встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем заявник позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину. В судовому засіданні заявник, представник заявника заяву підтримали в повному обсязі, просили її задовольнити. Представник заінтересованої особи 1 в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви в повному обсязі. Представник заінтересованої особи 2 в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що заявник почала проживати з матір'ю за адресою [ADDRESS] з 2004-2005 років. Також пояснила, що вони із заявником та померлою [PERSON] були сусідами, їх квартири знаходились поруч. Заявник по-сусідські заходила до [PERSON], здавала на ремонт під'їзду, доглядала за матір'ю до 2014 року, поки мати не померла. Пояснила також, що у заявника є своя сім'я. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що за адресою [ADDRESS] проживає з 2000 року. Заявника вперше побачила в 2003 році. З 2004 року заявник постійно проживала за вказаною адресою, бо доглядала за хворою матір'ю. Пояснила, що заявник також здавала гроші на ремонт. Суд, заслухавши пояснення заявника, представника заявника, представника заінтересованої особи 1, пояснення свідків, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. В частині першій статті 256 ЦПК України наведено перелік юридичних фактів, які можуть бути встановлені в судовому засіданні. Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому засіданні можуть бути встановлені також інші факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Крім того, згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 258 ЦПК України встановлено, що у заяві про встановлення фактів, що мають юридичне значення повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою. За умовами п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах по встановлення фактів, що мають юридичне значення», заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. Згідно ч. 1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З врахуванням наведеного, судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про народження [NUMBER] від 18.01.1951, актовий запис №162, заявник [PERSON] є рідною донькою [PERSON] та [PERSON]. 15.06.1971 заявник уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з «Корнюшенкова» на «Гаврилюк», що підтверджується Свідоцтвом про одруження, [NUMBER] від 15.06.1971. В подальшому між батьками заявника шлюб було розірвано, що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу [NUMBER] від 15.08.1972, актовий запис № 1104. 05.09.1972 мати заявника уклала шлюб з [PERSON] та змінили прізвище з «[PERSON]» на прізвище «[PERSON]», що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, [NUMBER] 03.09.1985 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, мати заявника залишила прізвище «[PERSON]», що підтверджується відповідним Свідоцтвом про розірвання шлюбу [NUMBER] Судом також встановлено, що [INFO] мати заявника - [PERSON], померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть від [INFO], Серія [NUMBER], актовий запис № 8472. Згідно Довідки від 13.03.2017 № 2935, виданої КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва» структурний підрозділ ЖЕД № 905, [PERSON] була зареєстрована та знята з реєстрації 12.06.2014 у зв'язку із смертю за адресою: [ADDRESS]. Заявник відповідно до наданої копії паспорту, зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Заявник пояснила в судовому засіданні, що проживала разом з матір'ю на момент її смерті, а тому вважала, що після відкриття спадщини прийняла її, хоча юридично не оформила. Факт проживання з померлою [PERSON] також підводили і допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] Крім того, на підтвердження спільного проживання та ведення спільного господарства з матір'ю, а також в подальшому на підтвердження дій, що свідчать про фактичний вступ заявника у володіння спадковим майном, остання надала копії квитанцій про оплату житлово-комунальних послуг за період з 2014 по 2017 роки. 02.03.2017 заявник, з метою оформлення своїх спадкових прав, звернулась із заявою про прийняття спадщини до Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори. Разом з тим, 16.03.2017 державний нотаріус Дев'ятої Київської нотаріальної контори Русіна Н.О. своєю постановою відмовила заявнику у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її матері, [PERSON] з тих підстав, що заявник фактично пропустила шестимісячний термін для прийняття спадщини та у заявника відсутні інші докази фактичного прийняття спадщини. За умовами ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Враховуючи вище наведене, суд приходить до висновку, що наявні в матеріалах справи докази підтверджують факт постійного проживання [PERSON] разом з спадкодавцем - [PERSON], яка померла [INFO], на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS], а тому вказана заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved