Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

В червні 2020 року Орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської радизвернувся до суду із позовною заявою, в якій просить позбавити громадян [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] , в інтересах малолітнього. Стягнути з громадян [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки усіх видів доходів, згідно чинного законодавства на користь законного представника. Передати [PERSON] , [INFO] , органу опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради для подальшого влаштування. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що відповідачі є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] . 06.12.2019 року за особистим зверненням малолітній [PERSON] влаштований до КЗ «Миколаївський центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Миколаївської обласної ради у зв`язку зі складними життєвими обставинами. 10.12.2019 року малолітній [PERSON] , [INFO] , поставлений на профілактичний облік служби у справах дітей як дитина, яка опинилась в складних життєвих обставинах (дитина, яка систематично самовільно залишає місце постійного проживання). Після проведення психологічної реабілітації в центрі з дитиною та відповідної профілактично-роз`яснювальної роботи з батьками, 16.12.2019 року підготовлений висновок служби у справах дітей адміністрації Корабельного району про доцільність повернення дитини на утримання батьків. Однак батьки забрали сина в сім`ю лише 17.02.2020 року. 26.02.2020 року співробітниками Корабельного ВП ГУНП в Миколаївській області малолітнього [PERSON] було доставлено в КЗ «Миколаївський центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Миколаївської обласної ради у зв`язку з тим, що дитина знаходилася без догляду дорослих. 27.02.2020 року до служби у справах дітей адміністрації Корабельного району Миколаївської міської ради запрошена громадянка [PERSON] та надала письмове пояснення, в якому зазначила, що не має наміру та бажання повертати сина з центру, згодна із позбавленням її батьківських прав. Всі бесіди спеціалістів служби з законним представником щодо можливості надання дитині шансів залишитися та повернутися до родини не призвели до зміни думки матері. Батько хлопця, [PERSON] , за період повторного перебування сина в центрі, жодного разу до служби не звертався з метою повернути дитину. За інформацією, наданою Миколаївською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 43 ім. К.Ф. Ольшанського, яку відвідував [PERSON] , хлопець на початку навчального 2019-2020 року пройшов психологічне обстеження, через постійні конфлікти у навчальному закладі. За результатами обстеження [PERSON] відчуває постійний моральний тиск з боку сім`ї. До батьків ставиться вкрай негативно, внутрішньо сімейний конфлікт дуже глибокий. Відповідно до довідок-характеристик, наданих Корабельним ВП ГУНП в Миколаївській області, відповідачі характеризуються посередньо, зловживають алкогольними напоями та спілкуються з особами, схильними до вчинення адміністративних та кримінальних правопорушень, раніше притягувались до адміністративної відповідальності. 28.04.2020 року батьки [PERSON] , [INFO] , надали до служби заяви-згоди на позбавлення їх батьківських прав відносно сина. Згідно листа КЗ «Миколаївський центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Миколаївської обласної ради за період перебування хлопця в закладі батьки жодного разу не відвідували його та не цікавилися його справами в телефонному режимі. На теперішній час [PERSON] не згадує батьків та не має бажання з ними спілкуватись. На запитання про родину реагує негативно, відповідає, що він її не має. Причинами постійного залишення місця проживання називає конфліктні стосунки з батьками та приниження з їх боку. Найбільш негативні переживання викликають спогади про матір. На даний час повертатись додому не хоче. Посилаючись на вищевикладене, позивач просить позов задовольнити. Представник позивача надав заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідачі також надали заяви, в яких позовні вимоги визнали, не заперечували проти задоволення позову. Представник третьої особи також підтримав позовні вимоги. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до статті 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] ., що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. 06.12.2019 року за особистим зверненням малолітній [PERSON] влаштований до КЗ «Миколаївський центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Миколаївської обласної ради у зв`язку зі складними життєвими обставинами. 10.12.2019 року малолітній [PERSON] , [INFO] , поставлений на профілактичний облік служби у справах дітей як дитина, яка опинилась в складних життєвих обставинах (дитина, яка систематично самовільно залишає місце постійного проживання). Після проведення психологічної реабілітації в центрі з дитиною та відповідної профілактично-роз`яснювальної роботи з батьками, 16.12.2019 року підготовлений висновок служби у справах дітей адміністрації Корабельного району про доцільність повернення дитини на утримання батьків. Однак батьки забрали сина в сім`ю лише 17.02.2020 року. 26.02.2020 року співробітниками Корабельного ВП ГУНП в Миколаївській області малолітнього [PERSON] було доставлено в КЗ «Миколаївський центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Миколаївської обласної ради у зв`язку з тим, що дитина знаходилася без догляду дорослих. 27.02.2020 року до служби у справах дітей адміністрації Корабельного району Миколаївської міської ради запрошена громадянка [PERSON] та надала письмове пояснення, в якому зазначила, що не має наміру та бажання повертати сина з центру, згодна із позбавленням її батьківських прав. Всі бесіди спеціалістів служби з законним представником щодо можливості надання дитині шансів залишитися та повернутися до родини не призвели до зміни думки матері. Батько хлопця, [PERSON] , за період повторного перебування сина в центрі, жодного разу до служби не звертався з метою повернути дитину. За інформацією, наданою Миколаївською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 43 ім. К.Ф. Ольшанського, яку відвідував [PERSON] , хлопець на початку навчального 2019-2020 року пройшов психологічне обстеження, через постійні конфлікти у навчальному закладі. За результатами обстеження [PERSON] відчуває постійний моральний тиск з боку сім`ї. До батьків ставиться вкрай негативно, внутрішньо сімейний конфлікт дуже глибокий. Відповідно до довідок-характеристик, наданих Корабельним ВП ГУНП в Миколаївській області, відповідачі характеризуються посередньо, зловживають алкогольними напоями та спілкуються з особами, схильними до вчинення адміністративних та кримінальних правопорушень, раніше притягувались до адміністративної відповідальності. 28.04.2020 року батьки [PERSON] , [INFO] , надали до служби заяви-згоди на позбавлення їх батьківських прав відносно сина. Згідно листа КЗ «Миколаївський центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Миколаївської обласної ради за період перебування хлопця в закладі батьки жодного разу не відвідували його та не цікавилися його справами в телефонному режимі. На теперішній час [PERSON] не згадує батьків та не має бажання з ними спілкуватись. На запитання про родину реагує негативно, відповідає, що він її не має. Причинами постійного залишення місця проживання називає конфліктні стосунки з батьками та приниження з їх боку. Найбільш негативні переживання викликають спогади про матір. На даний час повертатись додому не хоче. Статтею 164 Сімейного Кодексу України встановлено підстави позбавлення батьківських прав, а саме за п. 2 ч. 1 це ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Суд зазначає, що ухилення від виконання юридичного обов`язку виконання батьківських обов`язків по вихованню дітей - це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Зазначена обставина достовірно встановлена в судовому засіданні та є підставою для задоволення позову. До того ж, судом враховано, що висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради № 3074/020201-22/25/14/20 від 05.06.2020 року була визначена доцільність позбавлення [PERSON] , [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Виходячи з вищевикладеного, діючи в інтересах дитини, суд вважає за можливе задовольнити позов і позбавити відповідачів батьківських прав відносно дитини. Також, відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Суд роз`яснює відповідачам, що відповідно до ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав за умови зміни обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.

Outcome: approved