Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-22 00:00:00

В травні 2016 року позивач звернувся до суду із зазначеною вище позовною заявою. Вказував, що [INFO] померла його матір [PERSON], яка проживала в с. Храпачі Білоцерківського району та після чого відкрилась спадщина на будинок [ADDRESS] Посилаючись на наявність відмови нотаріуса в оформленні права власності на спадкове майно, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на будинок, позивач просила визнати за нею право власності в порядку спадкування після померлої [INFO] [PERSON] на спадкове майно у вигляді житлового будинку з відповідними господарськими спорудами по [ADDRESS]. В судове засідання позивач та її представник не з'явились, остання звернулась до суду з клопотанням про розгляд справи у її відсутність. Представник відповідача подав до суду лист з проханням розглянути справу без представника сільської ради. В силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. [INFO] померла [PERSON], що вбачається з наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про смерть (а.с. 4). Згідно копії свідоцтва про народження від 09.06.1953 року позивач по справі є сином [PERSON] (а.с. 7). В матеріалах справи міститься копія технічного паспорта на житловий будинок по [ADDRESS] Так, відповідно до характеристики будинку, господарських будівель та споруд, до цього об'єкта входять: житловий будинок (літ. А), погріб з шийкою (літ. Б), прибудова (літ. а), сарай (літ. В). Відповідно до копії листа Комунального підприємства Київської обласної ради «Південне бюро технічної інвентаризації» № 996 від 16.05.2016 року, право власності на вказаний будинок станом на 01.01.2013 року не зареєстровано, самочинне будівництво та перепланування відсутнє. 24.05.2016 року постановою державного нотаріуса Білоцерківської районної державної нотаріальної контори відмовлено [PERSON] в оформленні спадкових прав та видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок [ADDRESS] оскільки відсутній правовстановлюючий документ та не проведено державної реєстрації прав власності даного об'єкта спадкового майна. Крім того, в постанові нотаріуса вказано, що [PERSON] має право на спадкування, проте не має можливості оформити спадкові права через наведені вище обставини. Відповідно до пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, правила Книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Згідно роз'яснень п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилась до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Відповідно до вимог ст. 524 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) спадкування здійснюється за законом і за заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого (ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР в редакції 1963 року). Статтею 548 ЦК УРСР 1963 року встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, яким згідно ст. 525 цього Кодексу є день смерті спадкодавця. За змістом статті 549 ЦК УРСР 1963 року спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Крім наведених вище правових норм право власності гарантується також статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року. Згідно наявної в матеріалах справи довідки виконавчого комітету Храпачівської сільської ради Білоцерківського району Київської області від 12.02.2016 року № 95, [PERSON], 1921 року народження, яка померла [INFO], проживала в [ADDRESS] - до дня смерті. [PERSON] прийняв спадщину на протязі 6 місяців з дня смерті спадкодавця, а саме: постійно сплачував страхові платежі, обробляв земельну ділянку та доглядав за хатою. На день смерті спадкодавця і до цього часу ніхто не був зареєстрований та не проживав. Враховуючи вищевикладене та оскільки через відсутність правовстановлюючого документу на вказаний будинок позивач, як спадкоємець за законом, не може оформити на спадкове майно відповідне свідоцтво про право на спадщину, хоча фактично цей будинок є об'єктом спадкового майна за законом, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову [PERSON] в повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved