Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

В січні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила шлюб з відповідачем, зареєстрований 28 квітня 2007 року у Красногвардійському відділі РАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 253 - розірвати, а також стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування позову позивачка вказала на те, що від шлюбу у них з відповідачем народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між позивачкою та відповідачем припинені з жовтня 2013 року. Причиною розпаду сім'ї є психологічна несумісність між ними, яка негативно вплинула на подружні стосунки та призвела до непорозумінь та втрати моральної рівноваги в сім'ї. Відповідач зловживає алкогольними напоями, застосовує до позивачки фізичну силу та моральний тиск. До теперішнього часу поліпшення у їх стосунках не відбулося, так як кожен з них продовжує жити окремим життям. Позивачка вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі, вказала, що з чоловіком не проживає разом з січня 2014 року, після наданого судом строку на примирення шлюбні відносини не відновились, при цьому вказала, що вони з відповідачем та дітьми гуляли разом та навіть цілувалися але шлюбні відносини не відновились. Прізвище після розірвання шлюбу просила залишити без змін. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу, підтвердив твердження позивачки, що з січня 2014 року вони не проживають разом. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вислухавши свідка, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню по наступним підставам. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] та [PERSON], 28 квітня 2007 року уклали шлюб у Красногвардійському відділі РАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 253. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між позивачкою та відповідачем припинені з січня 2014 року. Відповідач застосовував насилля в сім'ї за що на нього було накладено адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП України, що підтверджується постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25.11.2013 року (а.с.9). Вищевказані обставини також підтвердила опитана в суді свідок [PERSON], яка вказала, що між позивачкою та відповідачем часто виникають сварки, внаслідок яких останній навіть застосовував до позивачки фізичну силу. Таким чином, оскільки після наданого судом строку на примирення, шлюбні відносини між подружжям не відновлені, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Тому, суд вважає за необхідне задовольнити даний позов. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки слідує стягнути судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved