Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-29 00:00:00

В травні 2017 року позивач звернулась до суду з зазначеним позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] селищної ради, Відділу у [PERSON] районі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, в якому просила суд скасувати рішення Володарської селищної ради №10/7 від 26.01.1996 року про передачу [PERSON] в приватну власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель розміром 0,19 га; визнати недійсним державний акт на право приватної власності на земельну ділянку виданий Володарською селищною радою на імя [PERSON], зареєстрованого в Книзі записів державних актів за № 173; скасувати державну реєстрацію прав на земельну ділянку, розташовану за адресою вул. Набережна, буд. 25 в смт. Нікольське Донецької області, кадастровий номер 1421755100:01:001:0955 . [PERSON] уточнених позовних вимог (а.с.33 т.2) позивач предявила позов до відповідачів [PERSON], [PERSON] селищної ради, Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області в якому просила суд скасувати рішення Володарської селищної ради №10 від 26.01.1996 року в частині що стосується передачі [PERSON] в приватну власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель розміром 0,19 га шляхом виключення з додатку до рішення від 26.01.1996 року із списку громадян смт. Володарське, яким передаються земельні ділянки у власність та постійне користування, запису щодо [PERSON]; визнати недійсним державний акт на право приватної власності на земельну ділянку виданий Володарською селищною радою на імя [PERSON] , зареєстрованого в Книзі записів державних актів за № 173; скасувати державну реєстрацію прав на земельну ділянку, розташовану за адресою вул. Набережна, буд.25 в смт. Нікольське Донецької області площею 1307 га кадастровий номер 1421755100:01:001:0955 та площею 0,0557га кадастровий номер 1421755100:01:001:09556 \~ \~ \~ \~В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначила, що вона є власницею житлового будинку за адресою вул. Набережна, буд.27 в смт. Нікольське (старий номер будинку 19), який вона придбала у [PERSON] за договором купівлі-продажу р-р 649,який зареєстрований в БТІ 04.10.1978року р-р 649. На момент придбання, згідно договору до складу будинку та господарських побудов входив і колодязь, який розташований на земельній ділянці, що відносилась до її будинку. [PERSON] з ч1 ст.90 ЗК УРСР, який діяв на час укладення договору купівлі-продажу при переході права власності на будівлю, переходило і право користування земельною ділянкою. На момент придбання будинку власником сумісного домоволодіння №25 по вул. Набережна в смт. Нікольське був [PERSON] спадкоємцем якого та власником якого на теперішній час є відповідач [PERSON]. [PERSON] до Декрету КМ України від 26.12.1992 року №15-92 рішенням Володарської селищної ради їй передана в приватну власність земельна ділянка площею 0.12 га для обслуговування жилого будинку та господарських будівель та споруд. Територія її земельної ділянки для обслуговування домоволодіння, огороджена парканом від суміжних домоволодінь та земельних ділянок та фактичне землекористування не змінювалось. Спорів по межі не було. В 2016 році вона почала оформлювати право власності на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку і коли вона в 2017 році направила виготовлену технічну документацію до Держгеокадастру у [PERSON] районі Донецької області для внесення інформації до бази даних Державного земельного кадастру, то їй було відмовлено у внесенні відомостей на підставі того, що існує перетин її земельної ділянки з земельною ділянкою 1421755100:01:001:0955 на 2,6794%, що належить в порядку спадкування відповідачу [PERSON] В ході зясування обставин, було встановлено, що рішенням Володарської селищної ради №10/7 від 26.01.1996 року [PERSON] була передана в приватну власність земельна ділянка площею 0,19 га для обслуговування жилого будинку та господарських споруд та виданий Державний акт на право власності на землю І-ДН №033976. Ділянка відповідача, яка не закріплена межовими знаками ,площею 0.13 га та її ділянка на якій знаходиться її колодязь співпадають. Конфігурація земельної ділянки яка зазначена в Державному акті не відповідає усталеному фактичному суміжному землекористуванню внаслідок чого колодязь, що відноситься до домоволодіння [PERSON] опинився на земельній ділянці, що за Державним актом належить [PERSON]. Таким чином наданим власнику будинку №25 по вул. Набережній право власності на земельну ділянку згідно рішення селищної ради та відповідно до конфігурації, зазначеній в Державному акті про право власності порушує право володіння своєю власністю позивачем та позбавляє її можливості реалізувати своє право на приватизацію земельної ділянки для обслуговування її домоволодіння, а тому просить суд задовольнити позовні вимоги. В порядку підготовки справи до судового розгляду за клопотанням позивача [PERSON] ухвалою суду від 25.05.2017 року було витребувано з відділу у [PERSON] районі ГУ Держгеокадастру у Донецькій області завірену копію технічної документації землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі на земельну ділянку №25 по вул. Набережна в смт. Нікольське, Донецької області, задоволено клопотання про допит свідків з боку позивача [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], задоволене клопотання позивача про витребування у відповідача [PERSON] правовстановлюючих документів, що підтверджують прийняття ним спадщини після смерті [PERSON] (а.с.105) ухвалою суду від 04.07.2017 року було задоволено клопотання позивача про призначення судової комплексної інженерно-технічної експертизи, витребування із КП «Володарське БТІ» інвентарної справи на домоволодіння №25 та 27 по вул. Набережна в смт. Нікольське Донецької області (а.с156) ухвалою від 31.07.2017 року провадження по справі зупинено (а.с.176) ухвалою суду від 27.11.2017 року провадження по справі було відновлене у звязку з надходження висновку експертизи (а.с.202), ухвалою суду від 05.01.2018 року задоволено клопотання представника відповідача [PERSON] про призначення додаткової судової комплексної інженерно-технічної (будівельної) експертизи та зупинено провадження в справі (а.с.246), ухвалою суду від 27.03.2018 року було відновлене провадження по справі (а.с.14 т.2) ухвалою суд від 31.05.2018 року задоволено клопотання позивача про заміну відповідача з відділу у [PERSON] районі ГУ Держгеокадастру в Донецькій області на ГУ Держгеокадастру в Донецькій області та на підставі п.9 ч.1 Розділу ХІІІ № перехідних положень Закону №2147-VIII від 03.10.2017 року прийнято рішення про розгляд справи за правилами загального позовного провадження (а.с.50 т.2), ухвалою суду від 27.07.2018 року закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. (а.с.75) В судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити з тих підстав, що наявні всі докази на підтвердження того, що рішенням селищної ради та Державним актом про право власності на землю, виданим на імя [PERSON] порушені права позивача, тому що внаслідок накладення координат земельної ділянки [PERSON] на суміжну земельну ділянку, яка передана позивачу для обслуговування її домоволодіння порушується її право користування колодязем, гаражем, а також позбавляє її можливості оформити право власності на земельну ділянку для обслуговування її домоволодіння у відповідності з усталеними фактичними межами суміжного землекористування. Рішення органів державної влади, місцевого самоврядування які порушують права чи законні інтереси осіб є незаконними та підлягають скасуванню. Строк давності звернення з позовом не порушений, тому що про порушене право позивачу стало відомо лише в 2017 році, коли їй відмовили у внесенні з цих підстав відомостей до Державного земельного кадастру. Представник відповідача [PERSON] селищної ради в судове засідання не зявилась, подала заперечення на позов, в якому зазначила, що, постановляючи рішення №10/7 від 26.01.1996 року селищна рада діяла в межах своїх повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та Законами України. До повноважень селищної ради не належить організація виготовлення технічної документації з відновлення меж земельної ділянки в натурі, складання технічної документації із землеустрою, визначення геодезичних координат, кадастрового плану земельних ділянок. Рішення селищної ради про передачу земельної ділянки у власність є ненормативним актом органу місцевого самоврядування, який вичерпує свою дію внаслідок виконання. Його скасування не породжує наслідків для власника земельної ділянки, а мають значення лише правовстановлюючі документи які виникли на їх ґрунті. А тому заперечували проти задоволення позовних вимог. Просила розглянути справу без участі представника. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, мотивуючи тим, що позивачем пропущений строк для звернення з позовом. Окрім того, під час оформлення права власності на землю [PERSON] межі земельних ділянок узгоджувались з позивачем. Позивач при купівлі-продажу будинку отримала право на користування земельною ділянкою площею 0.07га, а в 2003 році всупереч положенням ст. 377 ЦК України 2003 року рішенням Володарської селищної ради №48 від 09.04.2003 року позивачу була передана у власність земельна ділянка площею 0,12 га. Фактично безпідставно плаща земельної ділянки [PERSON] збільшилась на 64 кв.м за рахунок зменшення земельної ділянки [PERSON] .Збільшення не узгоджувалось з власниками суміжних ділянок. Тому просила відмовити в задоволенні позову. Від представника відповідача [PERSON] управління Держгеокадастру у Донецькій області надійшло клопотання про розгляд справи у відсутність представника та надані письмові пояснення щодо заявлених позовних вимог. Представник зазначає, що відповідач діє лише в спосіб та порядку передбаченому Конституцією України та Законами України. Рішенням Володарської селищної ради №10/7 від 26.01.1996 року [PERSON] була передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,19 га для обслуговування домоволодіння №25 по вул. Набережна в смт. Нікольське Донецької області та виданий Державний акт на право власності на землю. Рішенням №РВ-1400103222017 [PERSON] було відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру через перетин земельних ділянок. Така позиція відповідача ґрунтується на положеннях ст.ст.23,24 Закону України «Про землеустрій», Постанови КМ України від 17.10.2012 року 1051 «Про затвердження порядку ведення державного земельного кадастру «відповідно до яких визначені підстави для скасування Державним кадастровим реєстратором державної реєстрації земельних ділянок. Дії відповідача відповідали діючому законодавству. Рішення органу місцевого самоврядування є ненормативним актом, застосовуються одноразово та вичерпують свою дію реалізацією і не можуть бути скасовані органом місцевого самоврядування після їх виконання. Вислухавши та ознайомившись з аргументами сторін, дослідивши надані докази суд встановив наступні фактичні обставини. Із дослідженої в судовому засіданні інвентарної справи №1664 КП «Володарське БТІ» по домогосподарству в с. Володарське (нині смт. Нікольське) по вулиці Набережна будинок 19 (нині 27) встановлено, що вперше право власності на зазначене домоволодіння було оформлене на імя [PERSON] як на голову колгоспного двору на підставі свідоцтва про право власності №1012 від29.11.1966 року. Із зведеного оціночного акту вбачається, що під№5 літерою «к-1» визначений колодязь з зазначенням інвентаризації з 10.12.1966 року. Це ж підтверджується оціночним актом №2 до внутридворових споруд домоволодіння №19 по вул. Набережна (власник [PERSON]) де зазначений колодязь. [PERSON] з висновком про реєстрацію домоволодіння по вул.. Набережній 19 в с.Володарське зазначено, що домоволодіння розташоване на земельній ділянці площею 1476 кв.м. [PERSON] з копією договору купівлі продажу, що міститься в матеріалах інвентарної справи 15.08.1978 року [PERSON] придбала у [PERSON] одноповерховий будинок з надвірними будівлями в с.Володарське (нині Нікольске) по вул. Набережній 19. Договір нотаріально посвідчений державним нотаріусом Володарської державної нотаріальної контори за № 649. Копія вищезазначеної інвентарної справи міститься в матеріалах справи (а.с.12-13) [PERSON] з технічним паспортом на одноквартирний (садибний) житловий будинок по вул. Набережна №27 смт. Нікольське [PERSON] в переліку належних до її домоволодіння споруд під літ. «К» значиться колодязь.( а.с.14) Із дослідженої в судовому засіданні інвентарної справи №1662 КП «Володарське БТІ» на домоволодіння №25 по вул. Набережна в с. Володарське (нині смт. Нікольське) встановлено, що зазначене домогосподарство мало раніше нумерацію «19-а» та належало на підставі свідоцтва про право власності від 29.11.1966 року №996 [PERSON] [PERSON] з висновком про реєстрацію домоволодіння по вул.. Набережній 19а в с.Володарське зазначено, що домоволодіння розташоване на земельній ділянці площею 3014 кв.м. Зазначений в інвентарній справі генеральний план та оціночні акти не містять інформацію про наявність у власника [PERSON] права власності на колодязь. Із матеріалів інвентарної справи є інформація про смерть [PERSON] 05.03.2014 року, запити нотаріуса про інформаційно-технічну характеристику домоволодіння. [PERSON] поквартального плану забудови будівельного кварталу №64 в с.Володарське (нині [PERSON]) по вул. Набережна встановлено, що домоволодіння 19 «а» що належало [PERSON] (теперішній номер 25) межує з домоволодінням №19, що належало [PERSON] (теперішній номер 27) В плані забудови кварталу №64 значиться, що згідно висновку про реєстрацію документів на право користування земельною ділянкою №19 по вул. Набережна ([PERSON]Д.) зазначена земельна ділянка площею 1476 кв.м із яких під забудовами 81 кв.м., під подвірям 259кв.м, під городом 1136 кв.м. Що стосується домогосподарства№19 а по вул. Набережній в с.Володарське ([PERSON]А.) то міститься висновок про реєстрацію документів про право користування земельною ділянкою по фактичному землекористуванню 3014 кв.м із яких під забудовами 91 кв.м, під подвірям 309 кв.м. під садом 395 кв.м. під городом 2219 кв.м [PERSON] довідки [PERSON] селищної ради Донецької області домоволодінню [PERSON] після інвентаризації жилих будинків в с.Володарське присвоєно адресу смт. Нікольське, вул. Набережна,буд.27 ( раніше 19) ( а.с.24) [PERSON] до рішення виконавчого комітету Володарської селищної ради №48 від 09.04.2003 року згідно з Декретом КМ України від 26.12.1992 року №15-92 і заяви [PERSON], яка проживає [INFO], їй передана безкоштовно в приватну власність для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд присадибну ділянку розміром 0,12 га за адресою вул. Набережна, буд.27 в с.Володарське. (а.с.11 т.1) [PERSON] технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі для передачі у власність [PERSON], виготовленої в 2017 році на замовлення [PERSON] від 02.12.2016 року було встановлено, що рішенням [PERSON] селищної ради було задоволено заяву [PERSON] та надано згоду на розробку технічної документації із землеустрою для встановлення меж земельної ділянки в натурі, розташованої на землях житлової та громадської забудови , загальною площею 0,1500га у власність для обслуговування та будівництва житлового будинку , господарських будівель і споруд в смт. Нікольске вул. Набережна, буд.27 (а.с.39-40). Абрис земельної ділянки [PERSON] зроблений відповідно до фактичного землекористування та розташування обєктів господарських будівель та споруд. [PERSON] абрису ( а.с.47) вбачається, що межа між домоволодіннями № 25 ([PERSON]) та 27 ([PERSON]) не є прямою лінією, а має виступи в двох місцях з поглибленням в сторону домоволодіння №25 в тому числі і в районі розташування належного позивачу колодязю (а.с.36-61) [PERSON] копії державного акту серії І-ДН №033976 від 12.06.1998 року підтверджено право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0.19 га в межах згідно з планом для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель на підставі рішення виконкому Володарської селищної ради від 26 січня 1996 року №10/7. Державний акт не містить кадастрового номеру а містить лише план та опис зовнішніх меж земельної ділянки, згідно яких від А до Б та від В до Г землі сумісного землекористувача [PERSON] Конфігурація зазначених меж визначена прямою лінією. ( а.с.62). Отриманий державний акт власником згідно копії книги реєстрації 12.06.1998 року. ( а.с.63) [PERSON] копії рішення виконавчого комітету №10 від 26.01.1996 року та додатку до нього відповідно до Декрету КМ України від 26.12.1992 року задоволено заява [PERSON] про передачу у приватну власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування будинку господарських будівель та споруд присадибну ділянку площею 0.25 га та для ведення особистого підсобного господарства 0,03 га по вул. Набережна, буд. 25 в смт. Володарське, Донецької області.( а.с.65 т.1, 152,153 т.1) [PERSON] встановлення та погодження меж землекористування від 20.02.1996 року було узгоджено в натурі межі земельної ділянки [PERSON] по вул. Набережній, буд.25 в с.Володарське які визначені по існуючому огородженню земельної ділянки та межі, визначеній представником ХПБ відділу земельних ресурсів. Акт підписаний всіма суміжними землекористувачами в тому числі і [PERSON] ( а.с.66 т.1) [PERSON] технічної документації із землеустрою щодо встановлення ( відновлення) меж земельної ділянки в натурі [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку по вул. Набережній, буд.25 вбачається, що земельна ділянка загальною площею 0,1864 га складається з двох ділянок : площею 0,1307га яка має конфігурацію багатокутника та площею 0,0557 га конфігурацією чотирикутник. Зазначено, що кадастрова зйомка виконана по фактичному землекористуванню. Межі земельної ділянки 0,1307 га співпадають з штучними спорудами (огорожею) меж земельної ділянки в натурі та їх закріплення межовими знаками не проводилось. ( а.с.114-115 т.1), що відповідає заяві замовника [PERSON], за якою він просив межі земельної ділянки площею 0,1307га не встановлювати, так як межі проходять по існуючій огорожі. ( а.с.115 т.1 зворотній бік) [PERSON] акту прийомки-передачі межових знаків від04.03.2015 року [PERSON] визначені межі земельної ділянки за кадастровим номером 1421755100:01:001 в п.1 зазначено, що межі земельної ділянки 0,1307 га в натурі не закріплювались. В п.4 зазначено, межові знаки земельної ділянки проходять по існуючій огорожі земельної ділянки відповідно до ст..55 Закону України «Про землеустрій» та Наказу від 18.05.2010 №376 «Про затвердження інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками (п.3.8) межові знаки за бажанням власника не встановлюються.( а.с.129 т.1 зворотній бік) [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.06.2015 року (реєстр №876) та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно [PERSON] прийняв у спадщину після смерті [PERSON] та отримав право власності на будинок по вул. Набережна, буд.25 в с.Володарське (нині [PERSON]) та земельні ділянки кадастровий номер 1421755100:01:001:0956 для обслуговування зазначеного житлового будинку та господарських споруд( присадибна ділянка) площею 0,0557га та 1421755100:01:001:0955 для будівництва та обслуговування зазначеного будинку площею 0,1307 га ( а.с.145-146 т.1) [PERSON] до рішення № РВ-1400103222017 Державного кадастрового реєстратора відділу у [PERSON] районі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області та протоколу № ПП-1400052272017 про проведення перевірки електронного документу від 16.02.2017 року, було відмовлено [PERSON] у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру з підстав невідповідності електронного документу встановленим вимогам а саме наявність зауважень щодо валідності електронного документу, тому що має місце перетин ділянок з ділянкою 1421755100:01:001:0955. Площа співпадає на 2,6794% та рекомендовано виправити перетин ділянок. (а.с. 20-21 т.1) Наявність перетину меж суміжних земельних ділянок № 25 та № 27 також підтверджено висновком №18/с комплексної будівельно-технічної експертизи, згідно якої встановлено, що фактичне розташування будівель, споруд та інших обєктів відповідача [PERSON], визначених в технічному паспорті БТІ та правовстановлюючими документами) на жилий будинок №25 по вул. Набережна в смт. Нікольське Донецької області не відповідає межам земельної ділянки , визначених в технічній документації по землеустрою на земельну ділянку кадастровий номер 1421755100:01:001:0955 площею 0,1307 га та кадастровий номер 1421755100:01:001:0956 площею 0,0557га, а саме колодязь в глибині ділянки фактично огороджений з боку ділянки №25 та ним користується позивач [PERSON], а по межам земельної ділянки кадастровий номер 1421755100:01:001:0955 площею 0,1307га цей колодязь знаходиться в межах земельної ділянки, що належить [PERSON]В.( а.с.193) Висновком експертизи шляхом кадастрової зйомки встановлено конфігурація та розміри земельних ділянок. Так, площа земельної ділянки , що перебуває в фактичному користуванні [PERSON] по вул. Набережній, буд. 27становить 0,1361га. Розміри ділянки з боку вулиці Набережної становить 2.92м, 3.18м, 4.38м, 2.74м, 6.85м, 2.91м, 2.47м, 3.20м, 3.02м 2,83м, 19.08м, 4.84м, 30.60м по межі з ділянкою відповідача [PERSON]; 18.01м,16.11м ,15.32м по межі в глибині ділянки; 36.87м, 18.85м, 28.52 м по боковій межі ділянки. Ділянка що перебуває в фактичному користуванні [PERSON] та заходить в бік ділянки [PERSON] розмірами 2,74м, 6.85м, 2.91м, не огороджений парканом . Земельна ділянка, що перебуває в фактичному користуванні [PERSON] по вул. Набережна 25 в смт. Нікольське становить 0,2065 га. Розміри ділянки: 22 м з боку вул. Набережна, 2.92, 3.18м, 4.38м, 2.74м, 6.85м, 2.91м, 2.47м, 3.20м, 3.02м 2,83м, 19.08м, 4.84м, 30.60м по межі з ділянкою [PERSON], 25.94м, 25.29м, 25.25 м по межі в глибині ділянки; 39.31м., 14.84м, 31,02 м по боковій межі ділянки. (а.с.189-200 т.1) Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона проживала в будинку [PERSON] (теперішньому будинку [PERSON]) по вул. Набережній в с. Нікольське в дитинстві з своєю сімєю до 1976 року. В 1976 році їх сімя переїхала в новий будинок, а сім»я її тітки [PERSON] залишилась проживати в будинку. В подальшому тітка купила будинок у [PERSON]. На момент проживання в цьому будинку свідка вона памятає, що територія домоволодіння відмежовувалась від суміжного домоволодіння [PERSON] парканом. Межа мала не пряму лінію, а в двох місцях поглиблювалась в бік домоволодіння [PERSON]: в місці розташування колодязю, який завжди був на території домоволодіння [PERSON] (а потім [PERSON]) та в місці розташування їх погребу. По теперішній час конфігурація цієї межі, яка визначена парканом не змінилась. Аналогічні показання щодо усталеної межі та існуючої огорожі між домоволодіннями [PERSON] та [PERSON] надали допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] Таким чином, судом на підставі досліджених доказів, встановлено, що на час прийняття Володарською селищною радою рішення №10 від 26.01.1996 року про передачу [PERSON] земельної ділянки для обслуговування його домоволодіння у приватну власність між [PERSON] та [PERSON] були встановлені узгоджені між ними як сусідами межі землекористування між садибами, які визначались штучними спорудами - існуючим огородженням (парканом), що дозволяло позивачу мирно володіти належними їй на праві власності будинком, господарськими будівлями та спорудами, в тому числі і колодязем та користуватись земельною ділянкою для обслуговування будинку та господарських споруд. І саме такий порядок «по існуючому огородженню» був узгоджений з нею під час складання [PERSON] встановлення та погодження меж земельної ділянки [PERSON] в натурі 20.02.1996 року. За змістом статті 17 ЗК України 1990 року (в редакції, яка була чинною на час прийняття рішення виконавчого комітету Володарської селищної ради Донецької області) передача земельних ділянок у приватну власність провадилась [PERSON] народних депутатів, на території яких розташовані земельні ділянки. Громадяни, заінтересовані у передачі їм у власність земельних ділянок із земель запасу, подають заяву про це до сільської, селищної, міської, а у разі відмови до районної, міської, в адміністративному підпорядкуванні якої є район, [PERSON] народних депутатів за місцем розташування земельної ділянки. У заяві зазначаються бажані розмір і місце розташування ділянки, мета її використання і склад сімї. [PERSON] народних депутатів розглядає заяву і у разі згоди передати земельну ділянку у власність громадянину замовляє землевпорядній організації розробку проекту її відведення. Проект відведення земельної ділянки погоджується з сільською (селищною) [PERSON] народних депутатів, з районними (міськими) землевпорядним, природоохоронним і санітарним органами, органом архітектури і подається до районної (міської) [PERSON] народних депутатів для прийняття рішення про передачу громадянину земельної ділянки у власність. \~ \~ \~ \~Передача у власність земельної ділянки, що була раніше надана громадянину, зокрема, для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), провадиться сільськими, селищними, міськими [PERSON] народних депутатів за місцем розташування цієї ділянки, за заявою громадянина і матеріалів, що підтверджують її розмір (земельно-кадастрова документація, дані бюро технічної інвентаризації). [PERSON] до статті 22 ЗК України 1990 року (в редакції, яка була чинною на час видачі спірного державного акта) право власності на землю виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Право власності на земельну ділянку посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними [PERSON] народних депутатів (стаття 23 ЗК України 1990 року в редакції, яка була чинною на час видачі спірного державного акта), та виникає з моменту державної реєстрації цього права. [PERSON] до ст.9 ЗК України 1990 року в редакції на час видачі спірного державного акту) саме до компетенції сільських, селищних рад народних депутатів відносились регулювання земельних відносин на їх території, в тому числі і ведення земельно-кадастрової документації. Із плану державного акту від 12.06.1998 року та Рішення № РВ-1400103222017 Державного кадастрового реєстратора відділу у [PERSON] районі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області та протоколу № ПП-1400052272017 про проведення перевірки електронного документу від 16.02.2017 року, встановлено, що Володарською (нині [PERSON]) селищною радою Донецької області [PERSON] була передана у власність земельна ділянка для обслуговування житлового будинку по вул. Набережна, буд.25 в с.Володарське (нині Нікольске) без урахування даних бюро технічної інвентаризації та акту встановлення меж земельної ділянки в натурі, яким були узгоджені межі з суміжним домоволодінням [PERSON] по існуючому огородженню. Внаслідок власної недбалості зазначені порушення не були виявлені та виправлені селищною радою та землевпорядними організаціями як під час оформлення Державного акту на право власності на землю [PERSON] в 1996, 1998 роках, так і в 2015 році під час виготовлення технічної документації із землеустрою на земельну ділянку за адресою б.25 по вул. Набережна в смт. Нікольське за замовленням [PERSON] для визначення кадастрових номерів земельних ділянок для оформлення спадщини. Таке невідповідність меж земельної ділянки [PERSON] фактичному суміжному землекористуванню з [PERSON] призвело до перетину ділянки 1421755100:01:001:0955 з земельною ділянкою [PERSON] (площа співпадіння 2,6794%), що призвело до того, що колодязь фактично огороджений парканом та належний на праві власності позивачу [PERSON], по межам земельної ділянки кадастровий номер 1421755100:01:001:0955 площею 0,1307га опинився в межах земельної ділянки, що передана у власність [PERSON] а на теперішній час в порядку спадкування [PERSON] Таким чином, судом вважає доведеним, що спірним рішенням Володарської селищної ради №10 від 26.01.1996 року, в частині вирішення питання про право власності на землю [PERSON] та видачею спірного Державного акту на право власності [PERSON] на земельну ділянку відбулось втручання в право [PERSON] на мирне володіння своїм майном, яке, згідно з ст.1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є джерелом українського законодавства, полягає в тому що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідачами не надано доказів на підтвердження того, що була суспільна потреба або будь-яка законна підстава такого втручання в права особи. Ці порушення\~ на\~сьогоднішній день\~ позбавляють\~[PERSON]\~можливості реалізувати\~своє право\~на одержання\~у власність\~земельної ділянки\~для будівництва\~та обслуговування\~свого жилого\~будинку та\~господарських споруд\~ з\~урахуванням даних\~технічної документації\~ про\~розташування зазначених\~обєктів,\~що підтверджується\~відмовою Державного\~кадастрового реєстратора\~ відділу\~у [PERSON]\~районі Головного\~управління \~Держгеокадастру \~у Донецькій\~області Частина перша статті 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положення цієї статті ґрунтуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов'язок держави забезпечувати захист прав усіх субєктів права власності і господарювання (стаття 13), захист прав і свобод людини і громадянина судом (частина перша статті 55). [PERSON] до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. [PERSON] зі статтею 152 ЗК України (в редакції, яка була чинною на час звернення позивача до суду) держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Статтею 21 Цивільного кодексу України\~визначено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. [PERSON] до вимог частини першої\~статті 155 Земельного кодексу України\~у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. \~Аналіз положень указаних норм законодавства свідчить про те, що особа, законний інтерес або право якої порушено, може скористатися способом захисту, який прямо передбачено нормою матеріального права. Таким чином , суд вважає, що обраний позивачем спосіб захисту порушеного права прямо передбачений нормами матеріального права і є способом відновлення становища, яке існувало до його порушення, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Суд вважає недоведеними аргументи представника відповідача [PERSON] про те, що розмір земельної ділянки, що перебуває в користуванні позивача незаконно збільшився за рахунок земельної ділянки відповідача. Досліджені судом докази підтверджують, що межі між спірними земельними ділянками є усталеними і узгоджувались між власниками домогосподарств. Суд вважає, що позивачем не пропущений строк для звернення з позовом, тому що про порушене право їй стало відомо в 2017 році при відмові Державного кадастрового реєстратора з підстав перетину меж земельних ділянок реєструвати право власності. Суд не приймає аргументи представника [PERSON] селищної ради Нікольського району Донецької області та Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області про відсутність підстав для скасування рішення яке є ненормативним актом і вичерпало свою дію його виконанням, тому що саме воно є первісним документом, прийнятим з порушенням норм земельного законодавства, яке потягло за собою суттєві помилки в реєстрації земельної кадастрової документації, та до помилок в правовстановлюючих документах, виданих на підставі цього рішення і як наслідок до порушення прав позивача, які підлягають відновленню. До такого висновку суд прийшов, вивчивши правову позицію [PERSON] Верховного [PERSON] від 30.05.2018 року по справі №923/466/17. \~ \~ \~ \~ На підставі викладеного,

Outcome: approved