Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

В червні 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, та за його змістом просив про виділ приналежної йому частки, 74/100, у праві спільної часткової власності на домоволодіння за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 65, в натурі. В обґрунтування зазначених вимог позивач вказував на обставини набуття ним у власність такого майна, на те, що відповідач є співвласником зазначеного майна та їй належать інші 26/100 частин домоволодіння, та на порядок користування спірним майном, що склався між сторонами. В судове засідання сторони не зявились, про час та місце його проведення повідомлені належним чином. Позивач звернувся до суду з заявою про вирішення справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав,просив їх задовольнити. Відповідач звернулась до суду з заявою про вирішення справи за її відсутності, позовні вимоги визнала та проти їх задоволення не заперечувала. Дослідивши надані суду пояснення та докази, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявної серед матеріалів справи інформації. Так, 09.10.1987 року [PERSON] діюча від імені [PERSON] , на підставі довіреності продала , а [PERSON] купив 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами , що знаходиться в м. Одесі, по Чорноморському шляху під №65, розташованого на земельній ділянці розміром 573,0 кв.м. 15.02.1992 року виконавчий комітет народних депутатів прийняв рішення №54 яким земельну ділянку загальною площею 356 кв.м. по вул.. Чорноморській дорозі, 63 в м. Одесі було відведено у постійне користування [PERSON] для обладнання проїзду та використання під город. На теперішній час зазначеному майну присвоєно адресу м. Одеса,вул. Люстдорфська дорога, 65. 08.08.2012 року [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] склали заяву, якою дали згоду один одному на порядок користування земельною ділянкою за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, буд. 65, згідно схеми розподілу земельної ділянки, викладеної ПП «[PERSON]А.» у такому порядку: -у фактичному користуванні [PERSON] знаходиться 0.0699 га земельної ділянки, яка відображена в схемі розподілу земельної ділянки літерами А-Б-В-Г-Д-Е-З-К-Л-Н-О-П-Р-А, яка надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. -у фактичному користуванні [PERSON] знаходиться 0, 0340 га земельної ділянки, яка відображена на схемі розподілу земельної ділянки літерами М-А-Р-П-О-Н-Л-К-З-Е-С-Т-У-М, яка надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Вказана заява була посвідчена приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрована у відповідному реєстрі за №1008,1009. 09.08.2012 року [PERSON] отримав свідоцтво про право власності на 74/100 частин домоволодіння, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, буд. 65. Вказане право власності було зареєстровано позивачем 06.11.2012 року, про що свідчить відповідний витяг. 17.12.2013 року Одеська міська рада ухвалила рішення № 4226-УІ згідно якого надала дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою: м. Одеса, вул.. Люстдорфська дорога, буд. 65, [PERSON] для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд. Як вбачається з вищевказаних документів [PERSON] є співвласником вищезазначеного домоволодіння за адресою м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, буд. 65. З наданих сторонами пояснень та доказів вбачається, що фактично у власності позивача перебувають 74/100 частин об'єкта, які складаються з: в житловому будинку літ. «А»: 1-1 кладова 3,2 кв.м., 1-2 житлова 16,8 кв.м., 1-3 коридор 9,9 кв.м., 1-4 санвузол 5,0 кв.м., 1-5 житлова 15,0 кв.м., 1-6 житлова 9,3 кв.м., 1-7 кухня 20,1 кв.м., 1-8 коридор 9,5 кв.м., 1-9 котельня 10,0 кв.м., 3-1 коридор 9,9 кв.м., 3-2 коридор 8,3 кв.м., 3-3 житлова 17,8 кв.м., 3-4 житлова 17,9 кв.м., 3-5 кухня 16,3 кв.м., 3-6 санвузол 5,7 кв.м., 3-7 житлова 10.4 кв.м., загальною площею 185, 1 кв.м., житловою площею 87,2 кв.м., вбиральні літ. «З», сараю літ. «Е», гаражу літ. «Ж», відображені у технічному паспорті від 29.03.2012 року. Згідно звіту, виготовленого ПП «Проект-групп», кожен із співвласників фактично має у своєму користуванні окремі домоволодіння із самостійними входами, незалежними комунікаціями, та користуються частинами домоволодіння, які не перевищують їх частки. Таким чином поділ домоволодіння в натурі фактично відбувся та сторонами вже фактично визначено порядок користування земельним ділянками. Згідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права. Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися гро порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у траві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до ч.3 ст. 364 ЦК України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Відповідно до ст.367 ЦКУ у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Відповідно до ст. 377 ЦК України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій зони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для її обслуговування. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Відповідно до п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» із наступними змінами, в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Згідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», при розгляді таких справ суд повинен захищати права всіх суб'єктів права власності на землю та господарювання на ній при вирішенні земельних та пов'язаних із земельними відносинами майнових спорів. Крім того, суд визначає порядок користування земельною ділянкою, коли дійде висновку, що угода не звужує законні права когось зі співвласників, не позбавляє його можливості належно користуватися своєю частиною будинку, не виключає його з числа користувачів спільної земельної ділянки, не суперечить архітектурно-будівельним, санітарним чи протипожежним правилам. Відповідно до ч.2 ст. 120 ЗК України якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то в разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. У випадку придбання права власності на житловий будинок, будинок або спорудження декількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно частці осіб у праві власності житлового будинку, будинки або спорудження. Відповідно до ст.152 ЗК України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав. Відповідно до положень ст.ст. 10, 11, 58, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін та в межах і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому сторони мають право обґрунтовувати належність конкретно доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень та зобовязані довести перед судом ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, та з такого, зважаючи на те, що відповідач,позовні вимоги визнала, , та зважаючи на відсутність у суду відомостей про обставини, які унеможливлювали б задоволення позову, суд доходить висновку про необхідність задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved