Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-25 00:00:00

В травня 2019 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] і просить розірвати шлюбу та визначити місце проживання їх спільної дочки [PERSON] , [INFO] , із позивачем, тобто батьком дитини, з участю органу опіки та піклування Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області та Служби у справах дітей Красилівської міської ради Хмельницької області. В обґрунтування позову позивач зазначив, 12.03.2016 року між ним та відповідачкою [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований Старокостянтинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, за актовим записом № 35. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалося, через недостойну поведінки відповідачки. Окрім того, [PERSON] неналежно ставилася до їх спільної сім`ї та до доньки [PERSON] , яку фактично не доглядала, оскільки дочка перебувала у батьків позивача. Внаслідок принизливого ставлення відповідачки до позивача та дитини призвело до того, що сім`я розпалася у листопаді місяці 2017 року. З того часу проживають окремо, донька [PERSON] проживає разом із батьком [PERSON] . Збереження сім`ї є неможливим та суперечить інтересам позивача та дитини. Позивач просить розірвати шлюбу між ним та відповідачкою по справі, та визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Відповідачка [PERSON] подала відзив по справі, в якому зазначає, що не погоджується з доводами викладеними у позові, однак не заперечує розірвати шлюб. В обґрунтування відзиву вказала, що має ще сина [PERSON] , за яким здійснює догляд, оскільки з народження страждає на важке захворювання та потребує стороннього догляду, постійного медичного обстеження, лікування та реабілітації. Після народження дочки [PERSON] , перебувала на стаціонарному лікуванні у Старокостянтинівській районній лікарні, а тому на той час син [PERSON] тимчасом перебував у її матері, а дочка [PERSON] у батьків [PERSON] . У зв`язку викладеними обставинами, вона на той час не могла приділити більше уваги дочці [PERSON] , у зв`язку із чим виникали непорозумінні із позивачем. А тому подальше збереження сім`ї за таких обставин вважає неможливим. Щодо визначення місце проживання дочки [PERSON] заперечує, оскільки дитина проживає біля позивача тимчасово. Представник позивача [PERSON] - адвокат Якимчук Н.П. подала відповідь на відзив [PERSON] у якій пояснила, що [PERSON] створив усі належні умови для нормального проживання, догляду та утримання доньки [PERSON] , та подав належні докази підтверджуючи позовні вимоги, а відповідачка не надала будь яких підтверджуючих доказів, які б стверджували, що вона створила чи створить для дитини кращі умови для виховання, утримання і розвитку доньки [PERSON] . В судове засідання представник позивача [PERSON] - адвокат Якимчук Н.П. подала письмову заяву про розгляд справи у її відсутності та у відсутності позивача, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити позов у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка [PERSON] , яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, до суду не з`явилася, причини неявки суду не повідомила. Представник органу опіки та піклування Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області Сторожук О.О. також подала в судове засідання письмову заяву про розгляд справи у її відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Висновок органу опіки та піклування підтримує, просить позовні вимоги [PERSON] задовольнити та визначити місце проживання дитини [PERSON] , 2017 року народження, з батьком [PERSON] . Служба у справах дітей Красилівської міської ради Хмельницької області, в судове засідання представника не направили, будучи своєчасно повідомленими про місце і час розгляду справи і від них не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Подали, через канцелярію суду, лист у якому зазначили, що висновок щодо розв`язання спору про визначення місця проживання неповнолітньої [PERSON] , надати не можуть, через те, що дитина проживає у м. Старокостянтинів Хмельницької області. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 19 жовтня 2021 року постановлено провести по справі заочний розгляд. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом належними і допустимими доказами, встановлено, що 12.03.2016 року у Старокостянтинівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, за актовим записом № 35, було зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно 13.04.2018 року. Під час спільного проживання у шлюбі сторін народилася дитина: донька [PERSON] , [INFO] . Подружні відносини між сторонами припинені з листопада 2017 року та сторони спільне господарство не ведуть. Внаслідок чого подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторонам, тому шлюб між ними має бути розірваний. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що причини, що спонукають наполягати позивача на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам та інтересам дитини, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Крім того, відповідачка у поданому відзиві не заперечує проти розірвання шлюбу. Щодо позовних вимог в частині визначення місця проживання дитини, то суд приходить до таких висновків. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно Старокостянтинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області 13.04.2018 року, батьками [PERSON] , [INFO] , є сторони по справі [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до довідки про склад сім`ї виданої виконкомом Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області за № 903 від 22.01.2019 року, [PERSON] проживає по [ADDRESS] та складу його сім`ї входять: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 01.02.2019 року, складений депутатом Старокостянтинівської міської ради Гаєвським С.В. у присутності комісії, проведено обстеження житлово-побутових умов [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , в ході якого встановлено, що з 01.10.2017 року [PERSON] проживає з донькою [PERSON] , [INFO] . Для дитини створені належні умови для проживання і виховання. Про матір дитини [PERSON] відомо, що зареєстрована в с. Пашутинці Красилівського району Хмельницької області, але там не проживає та перебуває у м. Хмельницькому. До дитини навідується рідко і не приймає участі у її вихованні. Крім того, суд враховує висновок за № 212/02-01/2019 від 24.04.2019 року органу опіки та піклування виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області, згідно якого не заперечують щодо визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст.162 СК України якщо один з батьків або інша особа самочинно, без згоди другого з батьків чи інших осіб, з якими на підставі закону або рішення суду проживала малолітня дитина, або дитячого закладу (установи), в якому за рішенням органу опіки та піклування або суду проживала дитина, змінить її місце проживання, у тому числі способом її викрадення, суд за позовом заінтересованої особи має право негайно постановити рішення про відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання. В силу ч.ч. 4-6 ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Згідно ст. 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до ст. 27 Конвенції про права дитини Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. 2 ст. 161 СК України орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Суд, з`ясувавши усі обставини справи, приходить до висновку, що оскільки дитина [PERSON] вже тривалий час проживає із батьком [PERSON] , який створив для неї належні умови для проживання, матеріально утримує її, вважає, за можливе визначити місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , із батьком, що буде відповідати її найвищим інтересам та сприяти створенню рівня життя необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Щодо заперечення [PERSON] про визначення місця проживання із батьком [PERSON] , суд вважає, що [PERSON] не підтвердила належними та допустими доказами у неможливості [PERSON] догляду та вихованні дочки [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи те, що дитина сторін проживає з батьком, відповідно до ст. 160 СК України суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити спільну дитину сторін проживати разом з батьком, відповідно позов в цій частині також підлягає задоволенню. При подачі позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1 536 грн. 80 коп. (768,40 грн. + 768,40 грн.). У відповідності до ст. 141 ЦПК України, із відповідачки на користь позивача слід стягнути судові витрати в розмірі 1 536 грн. 80 коп.

Outcome: approved