Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-24 00:00:00

Директор приватного акціонерного товариства «Автотранспортне підприємство - 0928» звернувся в суд із позовом про стягнення із [PERSON] заборгованості за послуги з вивезення побутових відходів в розмірі 2 530 грн. 94 коп., 1723 грн. 87 коп. інфляційних втрат та 308 грн. 13 коп. 3% річних. В обґрунтування позову зазначив, що споживач знехтував своїм обов`язком щодо укладення договору про надання послуг з вивезення побутових відходів, який передбачений зокрема п.1 ч.2 ст. 20 Закону України « Про житлово-комунальні послуги» (в редакції від 24.06.2004 р. № 1875-IV) та в п.1 ч.2 ст. 7 нової редакції цього ж Закону від 09.11.2017 р. № 2189-VIII. Від укладення письмового договору про надання послуг споживач відмовився. Між позивачем та відповідачем був укладений договір про реструктуризацію заборгованості № 336735 від 30.01.2018 за умовами якого відповідач визнав суму боргу та зобов`язувався її погасити згідно графіку. На ім`я відповідача заведено особовий рахунок № [NUMBER] за адресою [ADDRESS] . Послуги з вивезення побутових відходів надаються позивачем своєчасно та якісно. Проте, боржник умов договору про реструктуризацію не дотримався, у зв`язку із чим у відповідача перед позивачем, як виконавцем цих послуг, утворилася заборгованість за надані послуги У строк встановлений судом ухвалою відповідач відзив на позов не подав, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за наявними у справі матеріалами. Представник позивача в судове засідання призначене для розгляду справи не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позов підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Причину неявки суду не повідомила, відзиву не надала. Про судове засідання відповідач була повідомлена також шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада». Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу неналежного виконання споживачем-відповідачем зобов`язання по оплаті наданих послуг з вивезення побутових відходів. 30 січня 2018 року між Приватним акціонерним товариством «Автотранспортне підприємство-0928» та [PERSON] укладено Договір № 336735 про реструктуризацію заборгованості за послуги з вивезення побутових відходів. Згідно вказаного Договору станом на 01.01.2018 року заборгованість Споживача перед Виконавцем становить 1600 грн. Зазначена сума заборгованості сторонами визнається і не оскаржується. Виконавець надав споживачу розтермінування у погашені заборгованості за послуги з вивезення побутових відходів відповідно до встановленого графіку (а.с.7). В силу дії п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч. 1 ст. 9 цього закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. ПрАТ «АТП-0928» визначено виконавцем послуг з вивезення побутових відходів на окремих територіях міста (включно з вулицею, на якій проживає відповідач) у відповідності з протоколами засідань конкурсних комісій виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради з проведення конкурсів на визначення виконавців послуг з вивезення твердих побутових відходів № 04 від 16.03.2012, № 02 від 16.03.2013, № 02 від 14.04.2014, № 02 від 11.04.2017 (введено в дію Рішенням виконавчого комітету № 246 від 12.04.2017), № 02 від 25.04.2018 (введено в дію Рішенням виконавчого комітету № 459 від 25.04.2018), №02 від 19.06.2019 (введено в дію Рішенням виконавчого комітету № 714 від 20.06.2019). Між ПрАТ «АТП-0928» (виконавець) та Департаментом комунального господарства, транспорту і зв`язку виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради укладено відповідні договори. Зокрема, щодо території проживання відповідача укладено договір № 77/12 від 23 березня 2012 року (строк дії до 04.04.2017) та Договір №2/2017 віл 21.04.2017 року (строї дії до 20.04.2022). Частина 4 статті 319 ЦК України, зазначає, що власність зобов`язує. Послуги з вивезення побутових відходів позивачем надаються своєчасно та згідно до затвердженого графіку (а.с. 21-28). На момент звернення з позовом згідно до Акту звірки по особовому рахунку відповідача сума боргу відповідача станом на 01.10.2019 року складає 2530 грн. 94 коп.(а.с. 4). Відповідно до наданого розрахунку боргу, інфляційних втрат і 3% річних, основний борг станом на 01.10.2019 року - 2530,94 грн., інфляційні втрати - 1723,87 грн., 3 % річних - 308,13 грн.(а.с.4,5,6). Споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу (стаття 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Отже, відповідно відповідач є споживачем послуг, оскільки їх отримує. Будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] та в якому проживає відповідач, віднесено до переліку будинків, щодо яких позивач надає послуги з вивезення побутових відходів. Відтак, на підставі вищевикладеного ПрАТ «Автотранспортне підприємство -0928» надає послуги з вивезення побутових відходів щодо будинку, в якому проживає відповідач. Враховуючи вищезазначене ПАТ «Автотранспортне підприємство - 0928» звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідача суми заборгованості за надані послуги. Згідно з частиною 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом частини 1 статті 901, частини 1 статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Разом з тим відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, установлених статтею 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. За вимогою частини 3 статті 815 ЦК України наймач зобов`язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму. З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору приєднання про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, є зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина 1 статті 509 ЦК України) - вимагати сплату коштів за надані послуги. При наполяганні відповідача укласти безпосередньо договір між споживачем та надавачем послуг, такий договір може бути укладено за згодою сторін, однак доказів, що відповідач щодо укладення такого договору зверталася суду не надано. На підтвердження факту надання позивачем послуг будинку, в якому проживає відповідач, представником позивача надано відповідні докази (укладення відповідних договорів, шляхові листи, а також докази нарахування таких послуг, копії яких містяться в матеріалах справи). Доказів, які б спростовували факт надання позивачем послуг відповідачем суду не надано. Внаслідок неналежного виконання споживачем відповідачем зобов`язання по оплаті наданих послуг виникла заборгованість перед позивачем з вивезення твердих побутових відходів сумі 2530 грн. 94 коп. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України). У зв`язку із простроченням сплати боргу за комунальні послуги, позивачем нараховано 1723 грн. 87 коп. інфляційних втрат, а також 308 грн. 13 коп. 3 % річних. Доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості відповідача за надані послуги суду не надано, а судом таких доказів не встановлено. Відповідно до вимог ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача слід стягнути 1921 гривню судового збору на користь позивача. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 1, 7, 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 319, 509, 526, 625, 815, 901, 903 Цивільного Кодексу України,

Outcome: approved