Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-27 00:00:00

Дергачівська районна державна адміністрація Харківської області в захист прав малолітньої дитини: [PERSON] звернулася до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] , третя особа: Служба у справи дітей Дергачівської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку служби у справах дітей районної державної адміністрації з 29.04.2020 року, як така, що перебуває в складних життєвих обставинах, у зв`язку з тим, що мати ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Відомості про батька дитини записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження від 02.06.2020 року. Відповідач [PERSON] , за позовом служби у справах дітей районної державної адміністрації, рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 11.08.2016 року, вже була позбавлена батьківських прав у відношенні свого сина [PERSON] , [INFO] . 12.01.2018 року до служби у справах дітей районної державної адміністрації звернулась громадянка [PERSON] та повідомила, що її племінниця, громадянка [PERSON] , 10.01.2018 року покинула новонароджену дитину (дівчинку), [INFO] , забрала речі і поїхала у невідомому напрямку, на зв`язок не виходить, місце перебування її невідомо. Також, служба у справах дітей районної державної адміністрації володіє даними про ще одну покинуту дитину [PERSON] , в іншому районі. 02.06.2020 року до служби у справах дітей районної державної адміністрації звернулась [PERSON] та [PERSON] , які повідомили що їх племінниця [PERSON] , знову народила дитину (хлопчика), [INFO] , та знов покинула дитину на них і зникла у невідомому напрямку. Також вони повідомили, що не можуть зареєструвати дитину та отримати свідоцтво про народження дитини, оскільки матір відсутня і у неї не має жодних документів. Працівники служби у справах дітей районної державної адміністрації, на підставі обмінної карти від 07.02.2020 року, звернулись до відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) з метою отримання свідоцтва про народження дитини. Після реєстрації дитини [PERSON] , [INFO] , [PERSON] 02.06.2020 року написала заяву про тимчасове влаштування дитини до її родини. Згідно актів обстеження умов проживання від 02.06.2020 року та 05.06.2020 року , умови проживання у громадянки [PERSON] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] , задовільні і відповідають санітарно гігієнічним вимогам. Малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , згідно наказу служби у справах дітей районної державної адміністрації від 02.06.2020 року № 54, було взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, як дитину, яка проживає у сім`ї, в якій мати ухиляється від виконання батьківських обов`язків та тимчасово влаштовано до сім`ї [PERSON] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] , до надання дитині відповідного статусу та влаштування до сімейних форм виховання. Відповідно до листа Дергачівського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 11.06.2020 року, протягом періоду соціальних послуг [PERSON] не приймала активної участі у виконанні плану соціального супроводу, не докладала зусиль для подолання складних життєвих обставин. 15.06.2020 року до служби у справах дітей районної державної адміністрації знов звернулась [PERSON] , та зазначила, що вона відмовляється від тимчасового влаштування [PERSON] , [INFO] , до її родини, у зв`язку з тим, що вона не справляється зі своїми обов`язками. Разом з нею до служби у справах дітей районної державної адміністрації прийшла і [PERSON] , яка написала заяви, в яких не заперечує проти позбавлення її батьківських прав у відношенні до [PERSON] , [INFO] , та просить влаштувати його до лікарні. Після чого, [PERSON] та [PERSON] залишили малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , в кабінеті служби у справах дітей районної державної адміністрації. За направленням комунального некомерційного підприємства «Дергачівська центральна районна лікарня» Дергачівської районної ради від 15.06.2020 року та клопотанням служби у справах дітей районної державної адміністрації від 15.06.2020 року № 01-28/1218, малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , було влаштовано до обласної дитячої лікарні № 1. Враховуючи вищезазначене, на засіданні комісії з питань захисту прав дитини районної державної адміністрації 23.06.2020 року було ухвалено рішення № 60 «Про розгляд питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , та про влаштування дитини до дитячого державного закладу на повне державне утримання», яким визнано доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , у відношенні її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з чим, з метою захисту інтересів малолітньої дитини, Дергачівська районна державна адміністрація Харківської області змушена звернутись до суду. В судове засідання представник позивача Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області не з`явився, в поданій суду заяві позовні вимоги підтримав в повному обсязі і просив їх задовольнити, та справу розглянути за відсутності представника позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, в поданій суду заяві позовні вимоги визнала, справу просила розглядати у її відсутність та без фіксації технічними засобами. Представник третьої особи Служби у справах дітей Дергачівської районної державної адміністрації в судове засідання не з`явився, в поданій суду заяві позовні вимоги визнав, справу просив розглядати у його відсутності та без фіксації технічними засобами. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню. Судом було встановлено, що малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку служби у справах дітей районної державної адміністрації з 29.04.2020 року, як така, що перебуває в складних життєвих обставинах, у зв`язку з тим, що мати ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Відомості про батька дитини записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження від 02.06.2020 року. Відповідач [PERSON] , за позовом служби у справах дітей районної державної адміністрації, рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 11.08.2016 року, вже була позбавлена батьківських прав у відношенні свого сина [PERSON] , [INFO] . 12.01.2018 року до служби у справах дітей районної державної адміністрації звернулась громадянка [PERSON] та повідомила, що її племінниця, громадянка [PERSON] , 10.01.2018 року покинула новонароджену дитину (дівчинку), [INFO] , забрала речі і поїхала у невідомому напрямку, на зв`язок не виходить, місце перебування її невідомо. Також, служба у справах дітей районної державної адміністрації володіє даними про ще одну покинуту дитину [PERSON] , в іншому районі. 02.06.2020 року до служби у справах дітей районної державної адміністрації звернулась [PERSON] та [PERSON] , які повідомили що їх племінниця [PERSON] , знову народила дитину (хлопчика), [INFO] , та знов покинула дитину на них і зникла у невідомому напрямку. Також вони повідомили, що не можуть зареєструвати дитину та отримати свідоцтво про народження дитини, оскільки матір відсутня і у неї не має жодних документів. Працівники служби у справах дітей районної державної адміністрації, на підставі обмінної карти від 07.02.2020 року, звернулись до відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) з метою отримання свідоцтва про народження дитини. Після реєстрації дитини [PERSON] , [INFO] , [PERSON] 02.06.2020 року написала заяву про тимчасове влаштування дитини до її родини. Згідно актів обстеження умов проживання від 02.06.2020 року та 05.06.2020 року , умови проживання у громадянки [PERSON] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] , задовільні і відповідають санітарно гігієнічним вимогам. Малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , згідно наказу служби у справах дітей районної державної адміністрації від 02.06.2020 року № 54, було взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, як дитину, яка проживає у сім`ї, в якій мати ухиляється від виконання батьківських обов`язків та тимчасово влаштовано до сім`ї [PERSON] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] , до надання дитині відповідного статусу та влаштування до сімейних форм виховання. Відповідно до листа Дергачівського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 11.06.2020 року, протягом періоду соціальних послуг [PERSON] не приймала активної участі у виконанні плану соціального супроводу, не докладала зусиль для подолання складних життєвих обставин. 15.06.2020 року до служби у справах дітей районної державної адміністрації знов звернулась [PERSON] , та зазначила, що вона відмовляється від тимчасового влаштування [PERSON] , [INFO] , до її родини, у зв`язку з тим, що вона не справляється зі своїми обов`язками. Разом з нею до служби у справах дітей районної державної адміністрації прийшла і [PERSON] , яка написала заяви, в яких не заперечує проти позбавлення її батьківських прав у відношенні до [PERSON] , [INFO] , та просить влаштувати його до лікарні. Після чого, [PERSON] та [PERSON] залишили малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , в кабінеті служби у справах дітей районної державної адміністрації. За направленням комунального некомерційного підприємства «Дергачівська центральна районна лікарня» Дергачівської районної ради від 15.06.2020 року та клопотанням служби у справах дітей районної державної адміністрації від 15.06.2020 року № 01-28/1218, малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , було влаштовано до обласної дитячої лікарні № 1. Враховуючи вищезазначене, на засіданні комісії з питань захисту прав дитини районної державної адміністрації 23.06.2020 року було ухвалено рішення № 60 «Про розгляд питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , та про влаштування дитини до дитячого державного закладу на повне державне утримання», яким визнано доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , у відношенні її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . На підставі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених сторонами обставин. Доказами, відповідно до ст. 76 ЦПК України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази мають бути належними (ст. 77 ЦПК України) та допустимими (ст. 78 ЦПК України). Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Однак, згідно ст.82 ЦПК України, підставою для звільнення від доказування є обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набуло законної сили, які не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно ст. 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Згідно ст. 155 Сімейного кодексу України батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини, крім того, відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства, а також ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності встановленої законом. Статтею 11 Закону України Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року, № 2402-III передбачено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Частина 2 п. 16 Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року вказує, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків, як підстава для позбавлення батьків батьківських прав, має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Частина 2 статті 166 Сімейного кодексу України, вказує на те, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку утримувати дитину. В ч. 3 ст. 166 Сімейного кодексу України вказано, що одночасно з позбавленням батьківських прав суд вирішує питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Батьки зобов`язані забезпечувати інтереси дитини в житлі, харчування, відпочинку, лікуванні тощо. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків та інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд враховує вимоги щодо мінімального розміру аліментів, який не може бути менший ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачено ч.2 ст.182 СК України. Відповідно до ст. 183 Сімейного Кодексу України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ст. 165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Оскільки відповідачі по справі ухиляються від виховання та забезпечення своєї малолітньої дитини, то суд вважає за можливе позов задовольнити, позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав у відношенні малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] та стягнути з неї аліменти на утримання дитини. На підставі ст.ст.7, 150, 155, 164-166, 182, 191 СК України, ст.11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», п.п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року, N 3, ст. 51 Конституції України,

Outcome: approved