Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

В травні 2015 року прокурор звернувся в суд, в інтересах позивачки, із позовом до відповідача про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі, у розмірі 9 755,61грн., посилаючись на те, що розпорядженням Малаївського сільського голови Красноокнянського району Одеської області №6к від 19.03.2012р. [PERSON], в порушення п.10 ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», було незаконно звільнено з посади завідуючої дошкільним навчальним закладом «Золотий ключик», оскільки відповідно до ч.3 ст.31 Закону України «Про дошкільну освіту» керівника та заступника керівника державного і комунального дошкільного навчального закладу призначає на посаду та звільняє з посади відповідний орган управління освітою. Як зазначив прокурор, рішенням Красноокнянського районного суду Одеської області від 29.11.2012р., по справі №1517/394/2012, [PERSON] було поновлено на роботі, а також стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 21 277,10грн. та моральну шкоду у сумі 4 000грн. На переконання прокурора, вказане судове рішення, відповідно до ч.5 ст.235 КЗпП України, підлягало негайному виконанню, однак [PERSON] було поновлено на роботі лише 27.03.2013р., на підставі розпорядження Малаївської сільської ради Красноокнянського району Одеської області №7к від 27.03.2013р., і таким чином позивачці не виплачено середню заробітну плату за 3 місяці та 18 днів вимушеного прогулу. На думку прокурора, сума невиплаченої середньої заробітної плати, за вказаний час вимушеного прогулу, складає 9 755,61грн., виходячи з того, що зазначеним судовим рішенням середньомісячний заробіток визначений в сумі 2 586,17грн., а середньоденний 110,95грн. За твердженням прокурора, підставами для його звернення до суду, в інтересах позивачки, слугували ті обставини, що [PERSON] являється офіційно безробітною, є інвалідом 2 групи, а тому є неспроможною через фізичний та матеріальний стан самостійно захистити свої порушені чи оспорювані права або реалізувати процесуальні повноваження. До початку розгляду справи по суті, прокурор збільшив позовні вимоги до 10 611,68грн., посилаючись на довідку Малаївської сільської ради про те, що заробітна плата [PERSON], в період з 30.11.2012р. по 28.03.2013р. склала б саме таку суму. /ар.сп. 64-67 / Прокурор в судовому засіданні наполягав на задоволенні збільшеного розміру позовних вимог та на обставинах справи, викладених в позовній заяві. Позивачка в судове засідання не зявилась, надіславши прокурору телефонограму, за його твердженням, про розгляд справи в її відсутності та наполяганні на збільшених позовних вимогах, а тому за згодою інших учасників судового процесу, розгляд справи проведений у відсутності позивачки, що не суперечить положенням ч.2 ст.158 та ст.169 ЦПК України. Представник відповідача, не визнаючи позов, в судовому засіданні пояснювала, що хоча позовні вимоги прокурора, в інтересах [PERSON], і є законними, однак в бюджеті сільської ради, на даний час, кошти для здійснення позивачці вказаних виплат не передбачені, а тому просила, при прийнятті судом позитивного рішення, відстрочити його виконання. Всебічно, повно та обєктивно зясувавши фактичні обставини справи, дослідивши та оцінивши всі докази, якими сторони обґрунтовували свої вимоги чи заперечення, та проаналізувавши правові норми, що регулюють вказані правовідносини, суд дійшов висновку про повне задоволення позову, виходячи із наступного: свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він працював на посаді Малаївського сільського голови, Красноокнянського району Одеської області, коли [PERSON] рішенням суду було поновлено на роботі. Тривале невиконання судового рішення було повязане з незрозумілістю хто саме мав видати розпорядження чи наказ про поновлення на посаді, тобто Малаївський сільський голова чи районний відділ освіти, а також з тим, що на тій же посаді вже працювала інша людина; рішення Красноокнянського районного суду Одеської області від 29.11.2012р. по справі №1517/394/2012, в частині поновлення [PERSON] на посаді завідуючої дошкільним навчальним закладом «Золотий ключик» та стягнення заробітної плати за один місяць, підлягало негайному виконанню; /ар.сп. 6-15, 32-41 / розпорядженням Малаївського сільського голови Красноокнянського району Одеської області від 27.03.2013р. №7/к «Про виконання рішення Красноокнянського районного суду від 29.11.2012 року по справі №1517/394/2012» [PERSON] фактично поновлено на роботі 27.03.2013р., тобто через 3 місяці 18 днів з моменту коли вона мала бути поновлена; /ар.сп. 16, 42 / із довідки виконкому Малаївської сільської ради Красноокнянського району Одеської області від 23.05.2015р. та трудової книжки БТ-1 №9688051 від 05.09.1982р. вбачається, що [PERSON] 28.03.2013р. звільнилась із займаної посади за згодою сторін і на даний час є непрацюючою; /ар.сп. 17-18, 43-44 / згідно довідки Сер.МСЕ №067321 (серія 2-18ОБ) від 19.10.2005р., [PERSON], із вказаного часу, є інвалідом другої групи; /ар.сп. 19, 45 / із заяви [PERSON] від 25.02.2015р., на імя прокурора Красноокнянського району Одеської області, видно, що в звязку з інвалідністю та непрацездатністю, вона просила прокурора представляти її інтереси в суді,стягнувши «заробітну плату з 30 листопада 2012 року по 28 березня 2013 року з усіма надбавками згідно тарифікаційного листа, матеріальну допомогу за 2012 рік, а також розрахунок за 2013 рік»; /ар.сп. 21-22, 47-48 / відповідно до довідок виконкому Малаївської сільської ради, Красноокнянського району Одеської області №344 від 15.07.2015р. та №328 від 06.07.2015р., заробітна плата [PERSON] з 30.11.2012р. по 28.03.2013р. склала б 10 611,68грн.; /а.с.63, 68 / ч.ч.1, 5 ст.43 Конституції України визначено, що держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю та гарантує захист від незаконного звільнення; відповідно до ч.1 ст.14 Цивільного процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України; п.п.2, 4 ч.1 ст.367 ЦПК України встановлено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць, та про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника; згідно ст.236 Кодексу законів про працю України, у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки; п.2 ст.121 Конституції України на прокуратуру покладено функцію представництва інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом; ч.2 ст.45 ЦПК України передбачено, що з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою (заявою), бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення Верховним Судом України, про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. Прокурор, який звертається до суду з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді (незалежно від форми в якій здійснюється представництво), повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення такого представництва; відповідно до ч.2 ст.36-1 Закону України «Про прокуратуру», підставою представництва в суді інтересів громадянина є його неспроможність через фізичний стан, недосягнення повноліття, похилий вік, недієздатність або обмежену дієздатність самостійно захистити свої порушені чи оспорювані права або реалізувати процесуальні повноваження. Наявність таких підстав має бути підтверджена прокурором шляхом надання суду відповідних доказів; п.4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань удосконалення діяльності прокуратури» від 18.09.2012р. №5288-V1 встановлено, що на території адміністративно-територіальних одиниць, на яких центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги не розпочали надання такого виду правової допомоги, органи прокуратури можуть здійснювати представництво у суді інтересів громадян з такої підстави, як неспроможність громадянина через свій матеріальний стан самостійно захистити свої порушені чи оспорювані права або реалізувати процесуальні повноваження. З огляду на викладене, на переконання суду, збільшені позовні вимоги прокурора, в інтересах гр.[PERSON], підлягають повному задоволенню, оскільки у разі затримки роботодавцем виконання судового рішення, про поновлення на роботі, на користь поновленого на роботі працівника має бути стягнутий середній заробіток за весь час затримки. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст.ст.43 ч.ч.1, 5, 121 п.2 Конституції України, ст.236 Кодексу законів про працю України, ст.36-1 ч.2 Закону України «Про прокуратуру», п.4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань удосконалення діяльності прокуратури» від 18.09.2012р. №5288-V1, та

Outcome: approved