Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-26 00:00:00

До Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська у вересні 2018 року надійшла позовна заява [PERSON] в уточненій редакції якої, останній просив суд виключити відомості про його батьківство з актового запису №144 від 10.02.2018 про народження [PERSON] вчиненого Шевченківським районним у м.Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області; вирішити питання розподілу судових витрат. В обґрунтування заявлених позовних вимог [PERSON] зазначив, що з 2012 по жовтень 2016 року перебував у шлюбі з [PERSON] в якому останньою було народжено доньку [PERSON] . З огляду на те, що дитина була народжена [INFO] в той час як фактично шлюбні відносини з відповідачем припинено у січні 2015 року, вважав за необхідне звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали заявлені позовні вимоги та надали пояснення аналогічні викладеним в позові. Відповідач та її представник заперечували проти заявлених позовних вимог. Відповідач зазначила, що дитина походить від позивача оскільки її зачато було під час шлюбу з останнім, однак про свою вагітність вона дізналася вже після розлучення. За час шлюбу будь-яких інших стосунків не мала. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне зазначити наступне. 08.09.2012 між позивачем та відповідачем було укладено шлюб. Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 16 жовтня 2015 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції. Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого повторно, [INFO] народилася [PERSON] батьками якої записані [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до висновку судово-медичного експерта №311 від 03.05.2019 наданого експертом КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР» Івашина О.Х., за проведеною на підставі ухвали Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 27.02.2019 експертизи, [PERSON] , може бути біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , народженої [PERSON] . Вірогідність того, що [PERSON] , дійсно є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних звязків, за результатами даної експертизи складає не менше 99,9998%. Згідно зі ст.122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Частиною 1 статті 136 СК України визначено, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Як роз`яснено уп.9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Згідно з роз`ясненнями наданими у п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» предметом доказування у справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. Відповідно до висновку до якого дійшла колегія суддів ВС/КЦС у постанові від 16.10.2019 прийнятій за результатами розгляду цивільної справи №149/2562/18, з посиланням на рішення Європейського суду з прав людини у справі Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року, та яке є джерелом права згідно із ст.17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», тест ДНК (судово-медична (молекулярно-генетична) експертиза) станом на сьогоднішній день є єдиним методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини. Доказова цінність такого тесту переважає будь-який інший доказ на підтвердження, або оспорення кровного споріднення та має вирішальне значення у вирішенні спору даної категорії справ. Частиною 3 статті 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. З огляду на те, що позивачем не надано будь-яких належних доказів на підтвердження відсутності кровного споріднення з [PERSON] [INFO] та враховуючи висновок судово медичного експерта №311 від 03.05.2019 який спростовує доводи останнього викладені у позові, заявлені позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed