Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-02 00:00:00

В січні 2015 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив стягнути з [PERSON] та з Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» на його користь матеріальні збитки в розмірі 18350,11 грн. - наступним чином: стягнути з [PERSON] на його користь франшизу у розмірі 510,00 грн., стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» на його користь невиплачене страхове відшкодування з урахуванням пені, 3% річних та індексу інфляції в розмірі 17840,11 грн.; а також стягнути з [PERSON] та з Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» на його користь витрати по статі судового збору, пропорційно до заявлених вимог. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав на те, що 21 серпня 2013 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «Ауді», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля «Деу Ланос», державний номерний знак [NUMBER], що належить [PERSON] Дана ДТП сталась внаслідок порушення [PERSON] вимог правил дорожнього руху України. Згідно висновку автотоварознавчого дослідження № 23-08-13Л від 16.12.2013 року, розмір матеріального збитку, завданий автомобілю «Деу Ланос», державний номерний знак [NUMBER], складає 19709,76 грн. Цивільно-правова відповідальність винної у ДТП особи застрахована згідно полісу АВ/4374751 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА». Позивач письмово повідомив страховика про настання страхового випадку та 22 серпня 2013 року надав заяву на виплату страхового відшкодування, надіслав усі, передбачені Законом, документи для виплати страхового відшкодування, надав для огляду представнику страховика пошкоджений автомобіль «Деу Ланос», державний номерний знак [NUMBER]. Отже, в строк до 24.11.2013 року включно, страховик зобовязаний був здійснити страхове відшкодування в розмірі 19199,76 грн. [PERSON], всупереч вимогам Закону, страховик лише 28.11.2014 року здійснив часткову виплату страхового відшкодування в розмірі 12704,60 грн. Згідно висновку автотоварознавчого дослідження № 23-08-13Л від 16.12.2013 року розмір матеріального збитку, завданий автомобілю «Деу Ланос», державний номерний знак [NUMBER], складає 19709,76 грн. Згідно автотоварознавчого дослідження № 23-08-13Л від 11.06.2014 року вартість матеріального збитку, завданого автомобілю «Деу Ланос», державний номерний знак [NUMBER], станом на 16.06.2014 року, складає 24720,60 грн. Витрати позивача на проведення автотоварознавчого дослідження склали 800,00 грн. Таким чином, страховик зобовязаний сплатити позивачу страхове відшкодування, з урахуванням сплаченої частки та різниці між вартістю матеріального збитку, що складає: (19709,76 грн. - 12704,60 грн.) + (24720,60 - 19709,76 грн.) - 510,00 грн. = 11488,00 грн., адже позивач, через невиплату страхового відшкодування не в змозі відремонтувати власний автомобіль. За невчасну виплату страхового відшкодування страховику була нарахована сума пені за період з 25.11.2013 року по 22.12.2014 року, яка складає 3828,80 грн. Крім того, сплаті підлягають 3% річних від простроченої суми, та заборгованість з урахуванням індексу інфляції, за період з 25.11.2013 року по 22.12.2014 року, що становить: 3% - 592,42 грн., інфляційні нарахування - 3516,91 грн. 01 грудня 2014 року страховик частково сплатив Позивачу пеню в розмірі 2386,02 грн. А винна у ДТП особа має відшкодувати позивачу безумовну франшизу, оскільки вона не підлягає стягненню з страховика. В судове засідання позивач не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, раніше його представник [PERSON] надав суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги позивача та просив їх задовольнити. Справу просив розглянути без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, раніше її представник [PERSON] надала суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі та вказала, що заперечує проти сплати судових витрат. Представник Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, раніше надала суду письмові заперечення, в яких просила справу розглянути без її участі та просила відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог. При цьому, вказала, що відповідно до висновку № 23-08-13Л від 16.12.2013 року ринкова вартість пошкодженого з вини [PERSON] транспортного засобу станом на дату складання висновку складала 43588,44 грн., а вартість відновлювального ремонту - 19709,76 грн. При цьому, вартість відновлювального ремонту за висновком було вирахувано без врахування зносу пошкодженого транспортного засобу. При цьому, у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. На підставі вищевказаного страховиком було вирахувано розмір збитку з урахуванням зносу та без ПДВ, який склав 13278,44 грн., з яких вартість деталей складає 7835,60 грн., вартість робіт - 5039,59 грн. та вартість матеріалів - 404,25 грн. Платіжним дорученням № 7049 від 28.11.2014 року на розрахунковий рахунок позивача було перераховано суму страхового відшкодування у повному обємі, тобто у розмірі 12768,44 грн. У звязку з тим, що фактично страховиком було порушено строки виплати страхового відшкодування, який складає 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування (в даному випадку з 22.08.2013 року), на виконання п. 36.5. ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховиком було перераховано на розрахунковий рахунок позивача суму пені у розмірі 2398,01 грн. Таким чином, на підставі викладеного, страховик виконав усі зобовязання перед позивачем та відшкодував усі необхідні виплати за Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в тому числі, й за прострочення виплати страхового відшкодування, тому даний позов є необґрунтованим, а вимоги незаконними. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню по наступним обставинам. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. У судовому засіданні було встановлено, 21 серпня 2013 року о 18 годині 35 хвилин, в м. Дніпропетровську на вул. Свердлова сталася дорожньо-транспортна пригода за участю [PERSON], яка керувала автомобілем «Ауді», державний номерний знак [NUMBER], та [PERSON], який керував автомобілем «Деу Ланос», державний номерний знак [NUMBER], що належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САТ057370 (а.с.9). Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 листопада 2013 року [PERSON] була визнана винною в скоєному ДТП та відносно неї було закрите провадження у справі про адміністративне правопорушення у звязку із збігом строків притягнення до адміністративної відповідальності. Дана постанова не була оскаржена та набрала законної сили 10.12.2013 року (а.с.9 на обороті). Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, обставини дорожньо-транспортної пригоди, зокрема щодо винуватості [PERSON] не потребують доказування, оскільки встановлені судовим рішенням по вищевказаній адміністративній справі, яке набрало законної сили. У вищевказаній дорожньо-транспортній пригоді, автомобілю «Деу Ланос», державний номерний знак [NUMBER], який належить [PERSON], були спричинені механічні пошкодження. У відповідності до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно Висновку № 23-08-13Л від 16.12.2013 року про оцінку шкоди, спричиненої власнику автомобіля «Деу Ланос», державний номерний знак [NUMBER], виконаного судовим експертом - автотоварознавцем [PERSON], автомобілю позивача спричинено шкоду на суму, яка станом на 16.12.2013 року складає 19709,76 грн. (а.с.10-14). Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована Приватним акціонерним товариством «Українська акціонерна страхова компанія АСКА», на підтвердження чого останній був виданий Поліс № АВ/4374751 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Ліміт відповідальності на одного водія складає 50000,00 грн. з безумовною франшизою в сумі 510,00 грн. (а.с.26 на обороті). На підставі вищевказаного, 22 серпня 2013 року позивач та водій, який керував на час ДТП його автомобілем, звернулися до Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та вимогою про відшкодування матеріального збитку. Страховик погодив та виплатив страхову виплату лише в сумі 12768,44 грн. з урахуванням ПДВ та з врахуванням зносу пошкодженого транспортного засобу, що підтверджується платіжним дорученням № 7049 від 28.11.2014 року. [PERSON], такі дії страховика порушують чинне законодавство з огляду на наступне. Відповідно до п. 32.7 ст. 32 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик не відшкодовує: шкоду, пов'язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу та згідно з п. 12.1 ст. 12 цього ж Закону, розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Інших обмежень щодо зменшення суми страхового відшкодування чи відмови у страховому відшкодуванні Законом не передбачено. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування» від 07 березня 1996 року за № 85/96-ВР, зі змінами та доповненнями, страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Тому, виплата страховиком відшкодування позивачу без ПДВ є протиправною. Крім того, згідно Висновку № 23-08-13Л від 16.12.2013 року коефіцієнт фізичного зносу деталей пошкодженого автомобіля позивача дорівнює нулю, а тому посилання страховика на те, що вартість відновлювального ремонту за висновком було вирахувано без врахування зносу пошкодженого транспортного засобу є хибними та неправомірними при виплаті страхового відшкодування в частині самовільного врахування такого зносу. При цьому, відповідно до ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є витрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Згідно з розясненнями п. 9 постанови Пленуму ВС «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року № 6 при визначенні розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, незалежно від форм власності, судам слід враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обовязку надати річ того ж роду та якості, полагодити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. У разі коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб полагодити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні заподіяних збитків грішми, потерпілому на його вимогу відшкодовуються неодержані доходи у звязку із заподіянням шкоди майну. Оскільки з дати, коли страховик повинен був повністю відшкодувати позивачу матеріальний збиток, минуло чимало часу та значно змінилися розцінки на ремонт зазначеного автомобіля, позивач звернувся до судового експерта - автотоварознавця [PERSON], яким повторно був складений Висновок № 23-08-13Л від 11.06.2014 року про оцінку шкоди, спричиненої власнику автомобіля «Деу Ланос», державний номерний знак [NUMBER], згідно якого станом на 11.06.2014 року автомобілю позивача спричинено шкоду на суму 24720,60 грн. (а.с.15-25). За послуги проведення експертного дослідження з визначення вартості збитку в результаті пошкодження транспортного засобу та складання Висновку № 23-08-13Л від 11.06.2014 року, позивачем було сплачено 800,00 грн., що підтверджується квитанцією про оплату наданих експертних послуг від 11.06.2014 року (а.с.26). Суд вважає належним та допустимим доказом з приводу оцінки майнової шкоди вищевказаний Висновок № 23-08-13Л від 11.06.2014 року, оскільки вказаний висновок складений повноважною особою, яка має відповідну кваліфікацію. Крім того, вперше судовим експертом - оцінювачем [PERSON] був складений Висновок № 23-08-13Л від 16.12.2013 року саме за зверненням страховика. Таким чином, залишок суми спричиненої шкоди, яка підлягає стягненню з страховика, складає: (19709,76 грн. (сума збитку згідно Висновку № 23-08-13Л від 16.12.2013 року) - 12768,44 грн. (сума, яку сплатив страховик)) + (24720,60 грн. (сума збитку згідно Висновку № 23-08-13Л від 11.06.2014 року) - 19709,76 грн.) - 510,00 грн. (безумовна франшиза, яка не підлягає стягненню з страховика) = 11442,16 грн. За таких обставин, суд вважає необхідним стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» на користь [PERSON] суму страхового відшкодування в сумі 11442,16 грн., відшкодування витрат позивача з оплати послуг експерта в сумі 800,00 грн. та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] безумовну франшизу в розмірі 510,00 грн. Крім того, згідно п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Суд вважає протиправними дії страховика в частині невчасного та не в повному обсязі відшкодування позивачу матеріального збитку, оскільки страховик протягом встановленого законом строку не здійснив страхове відшкодування. Тому, страховик повинен сплатити позивачу пеню за несвоєчасну виплату страхового відшкодування, яка складає 3828,80 грн. [PERSON], страховиком добровільно частково виплачена позивачу пеня за період невчасної виплати страхового відшкодування в сумі 2398,01 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 2001 від 01.12.2014 року. Тому, суд вважає необхідним стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» на користь [PERSON] пеню за період невчасної виплати страхового відшкодування в сумі 1430,79 грн. (сума нарахованої пені в розмірі 3828,80 грн. - сума добровільно сплаченої страховиком пені в розмірі 2398,01 грн. = 1430,79 грн.). Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» на користь позивача слідує стягнути судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп., а також достягнути з [PERSON] на користь державного бюджету судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. Що стосується вимог позивача про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» на його користь 3% річних та інфляційних збитків, то ці вимоги задоволенню не підлягають, оскільки вказані штрафні санкції передбачені ст. 625 ЦК України, яка регулює правила відповідальності за порушення грошового зобов'язання. Грошовим зобов'язанням вважається зобов'язання, змістом якого є сплата боржником грошей. Грошові зобов'язання можуть бути частиною інших оплатних зобов'язань (наприклад, обов'язок покупця сплатити гроші за придбаний товар, обов'язок наймача оплатити користування майном тощо), а можуть мати самостійний характер (відносини позики, кредиту, банківського вкладу тощо). Зобовязання же страховика у даній справі регулюються спеціальними законами, а саме Законом України «Про страхування» та Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за яким страховику вже нарахована пеня в сумі 3828 грн. 80 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial