Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-26 00:00:00

В серпні 2018 р.[PERSON]звернулася до суду з позовом,в якому зазначає,що в порядку приватизації житла,[PERSON],її чоловіку [PERSON]та їхній доньці [PERSON]на праві приватної власності у рівних частках належить квартира [ADDRESS](колишня вул.Копьонкіна)в м.Запоріжжі. Відповідач [PERSON]є колишнім зятем позивача,а його син [PERSON],[INFO],онуком позивача,які у квартирі зареєстровані,але з 2016 р.не мешкають,контакту з сімєю не підтримують,участі у витратах на утримання цього житла не приймають,добровільно реєстрацію проживання не припинили. Посилаючись на підстави,передбачені ст.405 ЦК України,позивач просить суд усунути перешкоди у користуванні власністю,визнати відповідачів такими,що втратили право користування спірним житловим приміщенням. В судовому засіданні позивач наполягала на задоволенні позову та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Третя особа [PERSON]А.в судовому засіданні підтримала позов з наведених у ньому підстав. Третя особа [PERSON]А.в судове засідання не зявився,від його імені до суду надійшла письмова заява про розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання не з*явився,викликався шляхом направлення повістки на зареєстровану адресу проживання,яка повернута до суду за закінченням терміну зберігання. Про зміну свого місця проживання(перебування)під час судового провадження ,причини неявки у судове засідання відповідач суд не повідомив. Відповідач вважається таким,що повідомлений належним чином та не з*явився в судове засідання без поважних причин,відзиву на позов не подав. Відповідно до ст.280 ЦПК України суд за згодою позивача ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку,що позов заявлений обґрунтовано,підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Судом встановлено та перевірено доказами, що на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно,видане 12.01.2007 р.Управлінням житлового господарства Запорізької міської ради та зареєстрованого в ОП ЗМБТІ згідно витягу від 16.01.2007 р.,[PERSON] є власником квартири № 31 в житловому будинку № 52 по вул.Копьонкіна в м. Запоріжжі. Згідно технічного паспорту,квартира знаходиться у будинку ЖБК-293 «Машинобудівник-26»,її власником в цілому є [PERSON] З наведеного суд встановив,що власником спірної квартири на час розгляду справи позивач та третя особа [PERSON]не являються,вони є членами сімї власника. З 23.06.2011 р.у спірній квартирі був зареєстрований відповідач [PERSON] Абудеррахман,[INFO],як член сімї власника,що підтверджено інформацією Департаменту реєстраційних послуг ЗМР. Відповідно до ст.383,391 ЦК України,ст.157 ЖК України власник житлового будинку,квартири має право використовувати помешкання для власного проживання,проживання членів своєї сім*ї,інших осіб,вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.156 ЖК України та з урахуванням положень ч.1 ст.405 ЦК України ,члени сім*ї власника житла,які разом з ним проживають у будинку(квартирі),що йому належить,користуються жилим приміщенням в обсязі,визначеному відповідно до угоди з власником. Стаття 47 Конституції України\~та\~ст. 9 ЖК України\~передбачають, що кожен має право на житло і ніхто не може бути обмежений у праві користування інакше ніж з підстав і в порядку, визначеним законом. Право на повагу до житла гарантує і ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основних свобод. Відповідно до зазначених правових норм [PERSON],яка вселилася в спірне жиле приміщення на законних підставах , має обґрунтовану презумпцію права на користування жилим приміщенням. А відтак позовні вимоги, направлені на позбавлення відповідача права користування жилим приміщенням, можуть бути задоволені лише на підставі переконливих, взаємоузгоджених і неспростовних доказів у справі,при цьому право вимагати усунення перешкод у користуванні власністю належить виключно власнику майна. Власник житла [PERSON]не звертався до суду за захистом своїх прав,а [PERSON]П.є неналежним позивачем у справі,оскільки не є власником спірної квартири. З цих підстав,незалежно від встановлених судом фактичних обставин щодо відсутності відповідача у спірному житловому приміщенні понад встановлені законом строки,суд відмовляє у задоволенні позову [PERSON],оскільки її права члена сімї власника відповідачем не порушені. На підставі ст.64 ч.2,156,157 ЖК України,ст.383,391,405 ЦК України, ст.3,10,11,57,60,212 -215,218 ЦПК України,суд-

Outcome: dismissed