Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-22 00:00:00

В травні 2018 року до Київського районного суду міста Одеси звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про відшкодування інфляції і штрафних санкцій. В позовній заяві позивач вказує, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 12.09.2016 року, яке набрало законної сили 21.02.2017 року з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] стягнуто на відшкодування матеріальної шкоди, отриманої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 05.04.2015 року, - 142454 (сто сорок дві тисячі чотириста п'ятдесят чотири) грн. 00 коп., упущену вигоду за договором про надання послуг № 16/02 від 16.02.2014 року, - 62400 (шістдесят дві тисячі чотириста) грн. 00 коп., витрати по сплаті судового збору - 1770 (одна тисяча сімсот сімдесят) грн. 77 коп., а взагалі відповідач зобов'язаний був відшкодувати позивачу 206624 (двісті шість тисяч шістсот двадцять чотири) грн. 77 коп. В березні 2017 року позивач отримав три виконавчих листа, які були звернені до примусового виконання до Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеса ГТУЮ в Одеській області. По теперішній час рішення Київського районного суду м. Одеси від 12.09.2016 року не виконано через ухилення відповідача від виконання зобов'язань покладених на нього даним рішенням. На підставі наведеного позивач просить в судовому порядку вирішити питання щодо відшкодування йому інфляційних втрат із застосуванням штрафних санкцій. 22 травня 2018 року провадження за вказаною позовною заявою відкрите, розгляд справи призначено провести в порядку спрощеного позовного провадження. На час розгляду справи відповідач не надав суду будь-яких заяв по суті справи чи з процесуальних питань. Враховуючи положення статей 280, 281 ЦПК України судом постановлено ухвалу про проведення розгляду цивільної справи № 520/5653/18 в заочному порядку. Зважаючи на пояснення позивача, викладені ним у позовній заяві, та на досліджені письмові докази за матеріалами справи, суд вважає позов [PERSON] підлягаючим задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 12 вересня 2016 року Київським районним судом м. Одеси ухвалено рішення у цивільній справі № 520/13168/15-ц, яким: стягнуто з [PERSON] [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], на користь [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]) у відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 05 квітня 2015 року, в сумі 142454 (сто сорок дві тисячі чотириста п'ятдесят чотири) гривні 00 копійок; стягнуто з [PERSON] [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], на користь [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]) у відшкодування упущеної вигоди за договором про надання послуг № 16/02 від 16.02.2014 року - 62400 (шістдесят дві тисячі чотириста) гривень 00 копійок. Вказане рішення набрало законної сили 21.02.2017 року 16 березня 2017 року постановою державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області [PERSON] відкрито виконавче провадження ВП № 53597503 за виконавчим листом № 520/13168/15-ц від 14.03.2017 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] відшкодування упущеної вигоди за договором про надання послуг № 16/02 від 16.02.2014 року - 62400,00 грн. 28 березня 2017 року постановою державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Гуртової А.О. відкрито виконавче провадження ВП №53597483 за виконавчим листом № 520/13168/15-ц від 14.03.2017 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] судового збору у розмірі 1770,77 грн. 13 жовтня 2017 року старшим державним виконавцем Першого Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Капсамуном О.В. винесено постанову про об'єднання проваджень у зведене виконавче провадження ВП №53597494 за виконавчими листами по справі № 520/13168/15-ц від 14.03.2017 року на загальну суму 142454 гривні. В матеріалах цивільної справи відсутні данні про виконання відповідачем рішення Київського районного суду м. Одеси від 12.09.2016 року у цивільній справі № 520/13168/15-ц. Положеннями статті 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов'язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох відсотків річних входять до складу грошового зобов'язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Частиною третьою статті 12 та частиною першою статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доданим до позовної заяви розрахунком підтверджено, що з дня ухилення відповідача від виконання зобов'язання, встановленого рішенням Київського районного суду м. Одеси від 12.09.2016 року, а саме - з 21.02.2017 по 23.04.2018, гроші, які повинен був відповідач передати позивачу знецінились з урахуванням індексу інфляції на 31530 грн. 00 коп. Штрафні санкції за цей період складають 7251 грн. 68 коп., виходячи з розрахунку 3% на рік за час прострочення зобов'язання. Позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані, законні та підлягають задоволенню. Суд постановляє рішення на користь позивача. За правилами статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати, відповідно до суми задоволених вимог. Судовий збір сплачений позивачем в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved