Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-09 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] за участі третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору: Вінницької міської ради про визначення порядку користування земельною ділянкою. Позовну заяву позивач обґрунтовує тим, що вона є співвласником домоволодіння з господарськими будівлями та спорудами №10 по вул. Руданського в м. Вінниця, де її частка власності складає 51/100 частини будинку. Рішенням виконкому №10/310 від 06.04.1958 р. за домоволодінням закріплена земельна ділянка площею 1374 кв.м. В зв'язку з тим, що між співвласниками відсутня згода з приводу порядку користування земельною ділянкою та через відсутність спадкоємця після співвласника [PERSON] [PERSON] звернулась до суду з цим позовом, у якому просить суд встановити порядок користування земельною ділянкою, яка знаходиться за адресою: вул. Руданського,10 в м. Вінниці пропорційно до часток у праві власності на житловий будинок. 25.07.2018 року представником позивача [PERSON] було подано заяву про уточнення позовних вимог, в якій вона просить встановити порядок користування земельною ділянкою, яка знаходиться за адресою: вул. Руданського, 10 в м. Вінниця, між [PERSON] та [PERSON] відповідно до технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки, а саме:Малюта [PERSON] користується земельною ділянкою площею 0,0965 га (зафарбована зеленим кольором, ділянка 1), [PERSON] користується земельною ділянкою площею 0,0725 га (зафарбована рожевим кольором, ділянка 2). Позивач [PERSON] та її представник в судове засідання не зявились проте представник позивача надала суду заяву, згідно з якою уточнені позовні вимоги підтримала та просить позов задовольнити в повному обсязі, а справу розглянути у її відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судові засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. Представник третьої особи Вінницької міської ради у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. Суд, дослідивши письмові докази в справі, матеріали інвентаризаційної справи на будинковолодіння №10 по вул. Руданського в м. Вінниці, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дійшов до наступного висновку. Позивач [PERSON] є власником 51/100 частки домоволодіння з господарськими будівлями та спорудами №10 по вул. Руданського в м. Вінниця. Її частка власності складає 51/100 частини будинку та перейшла у її власність: 51/400 на підставі договору дарування від 28 квітня 1995 року, 51/400 відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 30 березня 1995 року, зареєстрованого державним нотаріусом [PERSON] в реєстрі № 7-929, 51/200 відповідно до рішення Ленінського райнарсуду м. Вінниці від 01.06.1989 року (51/400+51/400+51/200=51/100). Відповідно до рішенням Ленінського райнарсуду м. Вінниці від 01.06.1989 року та технічного паспорту співвласником іншої частини будинку по вул. Руданського, 10 м. Вінниця була [PERSON], яка померла 31.12.2012 року. Після її смерті спадкоємцем 49/100 частини вищевказаного будинку є син [PERSON]. Проте після смерті [PERSON] її син, відповідач [PERSON] спадщину не приймає та не оформляє. Те, що після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась свідчить надана на ухвалу суду відповідь Першої вінницької державної нотаріальної контори вих.№ 3184/01-16 від 24.07.2018 року. Положеннями ч. 5 ст. 1268 ЦК України зазначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Рішенням виконавчого Вінницької міської ради депутатів трудящих №10/310 від 06.04.1958 р. за домоволодінням закріплена земельна ділянка площею 1374 кв.м, що підтверджується технічним паспортом на житловий будинок. Позивач бажає використати своє право на оформлення земельної ділянки, але через відсутність спадкоємця після смерті [PERSON] не може реалізувати своє право. Відповідно до ч. 1 ст.\~92\~ЗК України право постійного користування земельною ділянкою це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановленого строку. Згідно з ч. 1 ст.\~377\~ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Згідно ч. 4 ст. 89 ЗК України співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Відповідно до ч. 4 СТ. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право власності на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Згідно із ч. 2 та ч. 4 ст. 120 ЗК України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Суду надано кадастровий план земельної ділянки [PERSON], [PERSON], яка знаходиться за адресою: вул. Руданського, 10, м. Вінниця, в якому надано варіант встановлення порядку користування. Вказаний варіант враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір'я, а також підтримується сторонами в справі. Пунктом 19 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~практику застосування\~судами земельного\~законодавства при\~розгляді цивільних\~справ» від\~16\~квітня 2004\~року №\~7 роз'яснено, що у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм: жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з'ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір'я тощо. Відповідно до ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Положеннями ч. 2 ст.\~77\~ЦПК України передбачено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Статтею 81\~ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст.\~89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Позивач в позовній заяві зазначає про те. що судові витрати залишає за собою. На підставі викладеного,

Outcome: approved