Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-04 00:00:00

В серпні 2019 року до суду звернувся позивач з позовною заявою до [PERSON] , в якому ставить питання про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у сумі 13672 грн. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 05.01.2012 між АТ «Ощадбанк» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено договір № 10529/03-ДК про відкриття та обслуговування рахунків і випуску платіжних карт, відповідно до якого відповідач отримав кредит у сумі 5900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 23 % річних, а процентна ставка за перевищення втраченого ліміту (овердрафт) у розмірі 35% річних з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов договору [PERSON] повинен був щомісяця, починаючи з місяця отримання кредиту, частково погашати суму зобов`язання згідно графіку погашення кредиту. Відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, відповідно до цього Банк нарахував заборгованість за кредитом у сумі 5872 грн. 03 коп., заборгованість по процентам у сумі 4920 грн. 97 коп., заборгованість за комісією в сумі 36 грн., інфляційні витрати за несвоєчасне погашення суми кредиту в розмірі 782 грн. 65 коп., інфляційні витрати на суму нарахованих та несплачених процентів в розмірі 1232 грн. 59 коп., три проценти річних на суму несвоєчасно погашеного кредиту в розмірі 404 грн. 45 коп., три проценти річних на суму нарахованих та несплачених процентів у сумі 423 грн. 32 коп. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надавши суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю, проти розгляду справи на підставі ст. 280-282 ЦПК України не заперечує. Належно повідомлений відповідач в судове засідання не прибув з невідомих причин, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений у порядку, визначеному ч. 6 ст. 128 ЦПК України шляхом надіслання рекомендованих листів з повідомленням про виклик. Приймаючи до уваги, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, тому суд розглядав справу на підставі ст.ст. 208-283 ЦПК України, заочно, у зв`язку з чим постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору кредитування, які регулюються Цивільним кодексом України. Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін та погоджені ними. При цьому згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Так, відповідно до кредитного договору № 10529/03-ДК від 05.01.2012 (а.с. 8-12) [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в сумі 5900 грн., із зобов`язанням сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 23 % річних, а процентна ставка за перевищення втраченого ліміту (овердрафт) у розмірі 35% річних, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак, в порушення умов договору [PERSON] несвоєчасно сплачував суми кредиту, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість за кредитом. Згідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. У зв`язку з цим суд зазначає, що відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема сплата комісії банку, пені, штрафу. Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Суд перевіривши розрахунок заборгованості за договором про надання банківських послуг № 10529/03-ДК від 05.01.2012, укладеного між АТ «Ощадбанк» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк»та [PERSON] . встановив, що станом на 24.07.2019 утворилась заборгованість на загальну суму 13672 грн., з них 5872 грн. 03 коп. - загальна сума основної заборгованості (основний борг), 4920 грн. 97 коп. - загальна сума заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом, 36 грн. - загальна сума заборгованості за комісією, 782 грн. 65 коп. - сума витрат від інфляції на суму простроченого кредиту, 1232 грн. 59 коп. - сума витрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів, 404 грн. 45 коп. - три відсотки річних на суму простроченого кредиту, 423 грн. 32 коп. - три відсотки річних на суму нарахованих та несплачених процентів (а.с. 1-зворот; 23-29). Згідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. Крім того, суд зазначає, що ч.2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Згідно з положеннями пунктів 3.1. та 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» від 17.12.2013 № 14, інфляційні нарахування на суму боргу , сплата яких передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК України не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Отже, заборгованість, яка виникла внаслідок прострочення виконання грошового зобов`язання повинна бути стягнена з відповідача [PERSON] , а також стягнення інфляційних витрат та трьох процентів річних, оскільки зазначені суми нараховані позивачем у відповідності з діючим законодавством та є цілком обґрунтованими. Таким чином, суд вважає позовні вимоги повністю доведеними, тому підлягають задоволенню. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір, що підтверджено документально: платіжним дорученням № 8486931806 від 12.08.2019 (а.с. 3) у розмірі 1921 грн., який підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved