Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-25 00:00:00

в травні 2020 року заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою, поданою в його інтересах представником адвокатом Прутяном О.А., з урахуванням подальшого уточнення, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. В обґрунтування даної заяви зазначено, що [INFO] померла тітка заявника [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої ввійшла Ѕ частка житлового будинку [ADDRESS] . Заявник є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] . Спадщину після її смерті заявник прийняв шляхом спільного проживання зі спадкодавцем на час її відкриття. Проте при зверненні до нотаріуса з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину, [PERSON] отримав відмову в вчиненні вказаної нотаріальної дії в зв`язку з відсутністю належних доказів щодо прийняття ним спадщини після смерті [PERSON] . Посилаючись на вказані обставини [PERSON] просив встановити факт його постійного проживання зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини. Ухвалою від 01.06.2020 року було прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження по справі. В судовому засіданні заявник та його представник заяву підтримали в повному обсязі. Надали пояснення, аналогічні викладеним у заяві. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Вирішення зазначеного питання залишив на розсуд суду. Оскільки матеріали містять всі необхідні для вирішення справи відомості, суд вважав можливим провести розгляд справи без участі представника заінтересованої особи. Заслухавши покази свідків [PERSON] , [PERSON] , дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Зокрема, як вбачається з матеріалів справи, [INFO] померла тітка заявника [PERSON] (а.с. 8, 9,10,14). Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить Ѕ частка житлового будинку [ADDRESS] (а.с.11). За даними Спадкового реєстру спадкова справа після її смерті не заведена, за життя заповіти складені не були (а.с. 26, 27). Так, відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України). Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні викладений в ч. 1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним (ч. 2 ст. 315 ЦПК України). За положеннями ч.2 ст.315ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом, а в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини - за законом (ст. 1223 ЦК України). Відповідно до ст.ст. 1268-1270 ЦК України для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець прийняв її в шестимісячний строк у порядку, передбаченому законом. Зокрема, згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За змістом ч.1 ст. 29, ст. 379 ЦК України місцем проживання є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання заявника за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо є обставини, встановлені ч.3 ст. 1268 ЦК України. Факт постійного проживання заявника [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини знайшов своє підтвердження в судовому засіданні відповідно до наступних доказів: - довідки, виданої головою вуличного комітету 14.05.2020 року, акта проживання особи без реєстрації, складеного 14.05.2020 року, згідно яких вбачається постійне проживання заявника зі спадкодавцем на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] (а.с. 18,19); - показань свідків [PERSON] , [PERSON] , які підтвердили обставини викладені в вищевказаних письмових доказах. За такого, враховуючи встановлені судом обставини, зважаючи на те, що закон не передбачає іншого порядку встановлення цього факту та від нього залежить реалізація спадкових прав заявника, заява підлягає [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved