Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

В червні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив визнати незаконним та скасувати рішення зборів СТ «Полісся» № 1 від 16 березня 2016 року в частині вилучення у нього земельної ділянки № [NUMBER] та виключення його з членів кооперативу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 25 вересня 2013 року між ним та відповідачем був укладений договір про врегулювання відносин між ОК «СТ «Полісся» та власниками ділянок які входять у склад товариства. Згідно п.1.1 укладеного договору йому було виділено для ведення садівництва ділянку № [NUMBER] та видано книжку члена ОК «СТ «Полісся». У березні 2016 року він мав намір сплати грошові кошти за користування земельною ділянкою за 2015 рік та дізнався, що рішенням зборів садівничого товариства від 16 березня 2016 року його виключено з членів товариства та у нього вилучена земельна ділянка за використання земельної ділянки не за призначенням, не проведення оплати за користування земельною ділянкою та її не оброблення. Згідно з п. 6.3 укладеного між ним та відповідачем договору вирішення всіх спорів здійснюється у судовому порядку. Вилучення земельних ділянок у громадян, з урахуванням приписів ст.. 149 Земельного кодексу України, належить до компетенції відповідних органів. Рішенням Козелецького районного суду від 26 жовтня 2016 року позовні вимоги задоволені. В апеляційній скарзі обслуговуючий кооперативом «СТ «Полісся» просить рішення суду скасувати в частині визнання незаконним рішення загальних зборів ОК СТ «Полісся» про виключення [PERSON] із членів кооперативу та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позову. Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що рішення суду в оскаржуваній частині є незаконним. Особа, яка подала апеляційну скаргу, посилається на те, що позивач без поважних причин не сплачував членські внески понад рік, що є порушенням п. 4.11.4 Статуту товариства. Особа, яка подала апеляційну скаргу, вказує на те, що згідно зі Статутом товариства, член садового товариства може бути виключений із СТ «Полісся» в разі несплату встановлених загальними зборами членських внесків. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали цивільної справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що позивач з 2013 року був членом обслуговуючого кооперативу « Садівниче товариство «Полісся», що не оспорювалось в ході розгляду справи. 28 вересня 2013 року між [PERSON] та ОК «СТ «Полісся» був укладений договір, згідно якого йому було виділено для ведення садівництва земельну ділянку № [NUMBER] та видано книжку члена ОК «СТ «Полісся». Відповідно до п. 6.3 укладеного договору вирішення спорів між членами садівничого товариства та товариством здійснюється шляхом перемовин або у судовому порядку. Рішенням загальних зборів обслуговуючого кооперативу « Садівниче товариство «Полісся» № 1 від 16 березня 2016 року позивача виключено із членів товариства та у нього вилучено земельну ділянку № [NUMBER] у зв»язку з несплатою членських внесків та не обробленням земельної ділянки. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем в порушення п. 6.3 укладеного договору було виключено позивача із членів кооперативу та вилучено у позивача земельну ділянку № [NUMBER]. Рішення Козелецького районного суду від 26 жовтня 2016 року в частині визнання незаконним та скасувати рішення зборів обслуговуючого кооперативу СТ «Полісся» № 1 від 16 березня 2016 року про вилучення у [PERSON] земельної ділянки не оскаржується. З рішенням суду першої інстанції в оскаржуваній частині не погоджується апеляційний суд, виходячи з наступного. Як вбачається з п. 3.3 укладеного між сторонами договору від 28 вересня 2013 року плата за договором здійснюється щомісяця, але не пізніше 30 грудня поточного року. Згідно з п. 4.11.4 Статуту обслуговуючого кооперативу « Садівниче товариство « Полісся», затвердженого загальними зборами товариства від 16 березня 2014 року та з яким позивач був ознайомлений протягом 2014 року ( а.с. 33-47, 55, 56) член кооперативу може бути виключений з кооперативу у випадку несплати обов»язкових внесків більше трьох місяців. Як вбачається з матеріалів справи, станом на січень 2016 року позивач мав заборгованість по сплаті членських внесків за 2015 рік у розмірі 120 грн. ( а.с. 58). Вказані обставини не оспорювались позивачем, оскільки при зверненні до суду з позовом останній зазначав, що мав намір провести оплату грошових коштів за 2015 рік лише у березні 2016 року. За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що позивачем в порушення укладеного договору та статуту товариства на протязі 2015 року не проводилась щомісяця оплата членських внесків, станом на 31 грудня 2015 року заборгованість по сплаті членських внесків склала 120 грн.. а тому рішення загальних зборів товариства про виключення позивача із членів садівничого товариства прийняте з дотриманням вимог статуту. Посилання позивача на п. 6.3 укладеного договору не може бути взятий до уваги, оскільки діяльність садівничого товариства регулюється відповідним статутом, а п.6.3 укладеного договору лише вказує на можливість оскаржити в судовому порядку рішення зборів товариства про виключення з членів товариства. Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції в частині визнання незаконним та скасувати рішення зборів ОК СТ «Полісся» про виключення позивача з членів кооперативу слід скасувати та відмовити у задоволенні цих позовних вимог; рішення суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат слід змінити, зменшивши суму судового збору, яка підлягає відшкодуванню відповідачем на користь позивача, до 551 грн. 20 коп. Відповідачем понесені витрати на оплату правової допомоги: суд першої інстанції - 3306 грн.; суд апеляційної інстанції -3956 грн. Апеляційний суд вважає, що відшкодуванню підлягають лише витрати, понесені на оплату роботи адвоката по ознайомленню з матеріалами справи, отриманню доказів, підготовці процесуальних документів, участі в судових засіданнях. В суді першої інстанції ці витрати склали 2756 грн., в суді апеляційної інстанції 1653.6 грн. З урахуванням приписів ст.. 88 ЦПК України з позивача на користь відповідача у відшкодування витрат на правову допомогу слід стягнути 3031 грн. 60коп. ( 551.2 грн. Х 5 = 2756 грн. 2756 грн./2=1378 грн. 551.2 грн. Х 3 = 1653.6 грн. 1378 грн. + 1653.6 грн. = 3031.6 грн.).

Outcome: approved