Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-29 00:00:00

В червні 2019 року заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю з [PERSON] . В обґрунтування заяви зазначила, що її мати [PERSON] з 18.02.1989 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] [INFO] [PERSON] померла. У період з листопада 2006 року по [INFO] заявник проживала разом з вітчимом [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , разом вони вели спільне господарство, спільний побут. [PERSON] доглядала за своїм вітчимом, тому що через похилий вік він потребував стороннього догляду. [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки (паю) площею 9.3000 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Новопсковської селищної ради, згідно державного акту [NUMBER] від 14.02.2003 року та залишок згідно сертифікату серії [NUMBER] від 03.01.1997 року. Заявник вказує, що за її заявою 22.06.2012 року державним нотаріусом Новопсковської державної нотаріальної контори була заведена спадкова справа №126/12. Проте, постановою від 05.11.2018 року заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого [PERSON] , оскільки не встановлено факт проживання однією сім`єю зі спадкодавцем. Посилаючись на вказані обставини, заявник [PERSON] просила суд встановити, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] , починаючи з листопада 2006 року і подень смерті [PERSON] - [INFO]. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 07.06.2019 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 05.07.2019 року. В судовому засіданні представник заявника надав пояснення згідно обставин, викладених у заяві. Зазначив, що вважає [PERSON] спадкоємцем четвертої черги, як таку, що проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Просив задовольнити вимоги [PERSON] Заявник [PERSON] в судовому засідання підтримала доводи свого представника та пояснила, що її вітчим [PERSON] проживав разом з її матір`ю близько 50 років в будинку, що належав [PERSON] та був розташований в смт. Новопсков. Після того, як мати тяжко захворіла, [PERSON] забрала її разом з вітчимом до себе в смт Білолуцьк. [PERSON] періодично навідувався в смт Новопсков, щоб доглянути за будинком та отримати пенсію. Після того, як померла [PERSON] [INFO], [PERSON] залишився проживати разом з [PERSON] в смт Білолуцьк, а коли він помер [PERSON] його поховала в смт Новопсков. Дітей [PERSON] не мав. Представник заінтересованої особи -Білолуцької селищної ради Новопсковського району Луганської області в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника ради, проти задоволення вимог, зазначених в заяві не заперечує. Дослідивши матеріали справи, матеріали спадкової справи, вислухавши пояснення заявника, допитавши свідків, суд вважає заяву такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частинами першої та другої статті 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняттям ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. За змістом статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно з частиною другою статті 3 Сімейного кодексу України (далі - СК України) сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до пункту 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення з спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] є донькою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 15.05.1950 року Ново-Псков сільЗАГС, Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № [NUMBER] від 22.02.2019 року, Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища [NUMBER] від 22.02.2019 року. З 18.02.1989 року [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , що підтверджується вказаним вище витягом [NUMBER] від 22.02.2019 року. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 05.01.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Новопсковського районного управління юстиції у Луганській області - [INFO] [PERSON] померла. [INFO] помер [PERSON] , про що надане свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , виданого 07.03.2012 року відділом реєстрації актів цивільного стану Новопсковського районного управління юстиції у Луганській області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки (паю) площею 9.3000 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Новопсковської селищної ради, згідно державного акту [NUMBER] від 14.02.2003 року та залишок згідно сертифікату серії [NUMBER] від 03.01.1997 року. З матеріалів спадкової справи №126 після померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що 08.06.2012 року з заявою про прийняття спадщини звернулась [PERSON] Інформації про інших спадкоємців матеріали справи не містять. Постановою державного нотаріуса Новопсковської державної нотаріальної контори від 05.11.2018 року спадкоємцю [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки не встановлено факт проживання однією сім`єю зі спадкодавцем. З 19.11.1966 року [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорту серії [NUMBER] , виданого 06.04.2000 року Новопсковським РВ УМВС України в Луганській області. Згідно акту підтвердження проживання без реєстрації, складеного 20.09.2018 року депутатом Білолуцької селищної ради [PERSON] . - [PERSON] з листопада 2006 року по березень 2012 року проживав в будинку [ADDRESS] . З акту про сумісне проживання №2822 від 29.10.2018 року та довідки №2824 від 29.10.2018 року, виданими виконавчим комітетом Білолуцької селищної ради Новопсковського району Луганської області, вбачається, що [PERSON] з листопада 2006 року до дня смерті [INFO] проживав за адресою: [ADDRESS] , разом з [PERSON] , яка доглядала за ним та вела спільне господарство. Відповідно до інформації №926 від 24.11.2014 року, виданою виконкомом Білолуцької селищної ради, [PERSON] , [INFO], одна зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона є сусідкою [PERSON] , [PERSON] вона знала особисто. Коли мати заявника [PERSON] захворіла, [PERSON] в листопаді 2006 року забрала її до себе в смт. Білолуцьк разом з вітчимом [PERSON] , оскільки той перебував у похилому віці. Після смерті матері вітчим залишився проживати разом з [PERSON] у її будинку, але періодично приїзжав до смт Новопсков доглянути за будинком та отримати пенсію. [PERSON] помер через два роки після смерті своєї дружини, його похованням займалась [PERSON] Свідку [PERSON] відомо, що заявник здійснювала догляд за [PERSON] , прибирала, прала. Свідок [PERSON] надала пояснення, що у зв`язку з хворобою матері у листопаді 2006 року [PERSON] забрала її до себе в смт Білолуцьк разом з вітчимом [PERSON] Вітчим іноді навідував смт Новопсков, щоб доглянути за будинком та отримати пенсію. Свідок [PERSON] з 2006 року постійно бачила [PERSON] в будинку та на городі [PERSON] , у зв`язку з тим, що вони разом жили. [PERSON] здійснювала догляд за вітчимом, вони вели спільне господарство. Похованням [PERSON] займалась заявник. Свідку відомо, що дітей у померлого не було. [PERSON] підтвердила, що з листопада 2006 року по 2012 рік [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю. Проаналізувавши пояснення свідків, суд приходить до висновку, що крім факту спільного проживання, наданими поясненнями не доведено факт проживання однією сім`єю, якій притаманне ведення спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Суд зазначає, що [PERSON] був забезпечений жилим приміщенням в іншому населеному пункті, в якому був зареєстрований і постійно проживав, а у зв`язку з погіршенням стану здоров`я своєї дружини він вимушено та тимчасово проживав у [PERSON] , що саме по собі не створює сім`ю. Крім того, [PERSON] , який помер [INFO] , з 18.02.1989 року по [INFO] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , з якою спільно проживав, був пов`язаний спільним побутом, мав взаємні права та обов`язки у розумінні ст. 3 СК України, а тому неможливо вважати, що протягом останніх п`яти років до часу відкриття спадщини між [PERSON] та [PERSON] склалися відносини, що притаманні сім`ї. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення понесені заявником витрати не відшкодовуються.

Outcome: dismissed