Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-08 00:00:00

В червні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири. Позовні вимоги мотивує тим, що він є власником кватири [ADDRESS], а відповідач проживає в кватирі № 106 зазначеного будинку. 26 травня 2018 року в кватирі позивача сталося залиття з кватири, в якій проживає відповідач. 27 травня 2018 року позивач власноручно склав акт про те, що його квартира була залита, вказаний акт підписаний свідками. В подальшому позивачем було запропоновано відповідачу здійснити досудове врегулювання спору шляхом виплати збитків в розмірі 52 000,00 грн., на що відповідач погодилася та 27 травня 2018 року виплатила позивачу частину зазначеної суми в розмірі 26 000,00 грн. та надала розписку про повне повернення суми збитку до 04 червня 2018 року. 29 травня 2018 року позивач звернувся до ЖЕД-403, який склав акт про заподіяння йому матеріальної шкоди, що виразилася в халатному відношенні відповідача до сантехнічного обладнання. Згідно звіту № 39/18 від 13 червня 2018 року, розмір майнової шкоди, заподіяний позивачу внаслідок залиття квартири становить 54 522,00 грн. Внаслідок того, що квартира позивача довго не висихала, він змушений був звернутися за допомогою до спеціалістів по осушуванню квартир. Крім того, діями відповідача була завдана і моральна шкода, яка виразилася в порушенні звичного способу життя, перебування позивача в стані постійного стресу, образами з боку відповідача, втратою роботи та перебування позивача в Київській міській психоневрологічній лікарні, де він знаходився на денному стаціонарі з 08 червня 2018 року та розмір цієї шкоди він оцінює в 27 000,00 грн. Додав, що він втратив значні кошти на придбання будівельних матеріалів для ремонту квартири до її залиття та термінового ремонту після залиття. В жовтні 2018 року відповідач подала до суду відзив, в якому зазначила, що позовні вимоги нею не визнаються виходячи з наступного. Так, вона не заперечує, що дійсно залиття в квартирі позивача сталося 26 травня 2018 року, однак, заперечує щодо того, що ці дії були вчинені навмисно. 26 травня 2018 року, під час прання пральною машинкою шланг, через який зливається вода, з невідомих їй причин впав на підлогу і саме це спричинило вилив води на підлогу ванної кімнати, а потом на підлогу в коридор, що прилягав до ванної кімнати та підлоги кухні, загальна кількість води, що вилилася становить менше 49 літрів, а тривалість самої події становила одну годину. Цього ж дня, коли вона почала усувати наслідки залиття, до її квартири увірвалося троє невідомих, серед яких була сестра позивача, які почади в погрозливій формі говорити, що вона сильно затопила квартиру, що розташована нижче і зазначили, що розмір відшкодування становить 1 тисячу доларів США, що еквівалентно 26 000,00 грн. Пізніше, позивач особисто, без будь-яких пояснень та обґрунтувань, збільшив суму грошової винагороди до 2 тисяч доларів США, що еквівалентно 52 000,00 грн., на що вона, перебуваючи під моральним тиском, погодилася. 27 травня 2018 року вона, перебуваючи під впливом погроз та психічних тиском, власноруч передала позивачу 26 000,00 грн., про що надала розписку, яку написала під диктовку позивача. Крім того, жодних розрахунків суми моральної шкоди в розмірі 27 000,00 грн. позивач не наводить, а тому відповідач вважає цю суму необґрунтованою, оскільки вона не підтверджується жодними доказами про витрати позивача на лікування та відсутністю причинно-наслідкового зв'язку між подією залиття та погіршенням стану здоров'я позивача. В січні 2019 року позивач подав до суду відповідь на відзив, в якому зазначає, що відповідач, як власник квартири, не виконала обов'язків щодо невикористання майна на шкоду правам громадян та щодо утримання майна, внаслідок чого відбулось залиття квартири позивача. Крім того, відповідачем не надано доказів, які б вказували про відсутність шкоди чи визначали інший розмір завданої шкоди позивачу. Ухвалою суду від 07 вересня 2018 року визнано заяву [PERSON] про відвід судді Яровенко Н.О. необґрунтованою, провадження у справі зупинено. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 вересня 2018 року, визначено головуючого суддю за заявою про відвід - суддю Галагана В.І. Ухвалою суду від 14 вересня 2018 року (суддя Галаган В.І.), у задоволенні заяви [PERSON] про відвід головуючої судді Яровенко Н.О. відмовлено. Ухвалою суду від 08 жовтня 2018 року провадження у справі поновлено. Ухвалою суду від 10 жовтня 2018 року відмовлено в прийнятті зустрічного позову [PERSON] до [PERSON], третя особа: Київська місцева прокуратура № 4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, внаслідок вчинення неправомірних дій. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, стягнути з [PERSON] на його користь 28 522,00 грн. майнової шкоди, завданої внаслідок залиття, 27 000,00 грн. моральної шкоди, 8 973,75 грн. втрат, яких він зазнав у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) та судові витрати. Відповідач та її представник в судові засідання, призначені на 18 березня 2019 року та 09 квітня 2019 року не з'явилися, однак в судовому засіданні 18 лютого 2019 року надали свої пояснення по справі в яких позов не визнали з підстав, зазначених у відзиві на позов та просять відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Суд, вислухавши позивача, відповідача та її представника, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, приходить до наступного висновку. Виходячи зі змісту положень ст.ст. 11, 15 ЦК України, цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право за судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст.16 ЦК України. За змістом зазначених норм, саме власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що згідно договору купівлі-продажу від 12 травня 2000 року, [PERSON] продала, а [PERSON] купив квартиру [ADDRESS] (а.с. 10-11). Квартира [ADDRESS] розташована на 8 поверсі 9-ти поверхового будинку та складається з 1 кімнати, житловою площею 18,6 кв.м., кухні, площею 6,8 кв.м., ванної кімнати, площею 3,3 кв.м., коридору, площею 4 кв.м., вбудованої шафи, площею 1,2 кв.м., квартира обладнана балконом, площею 5,9 кв.м, загальна площа кватири - 35,67 кв.м., що підтверджується технічним паспортом на квартиру, що знаходиться у власності громадянина (а.с. 12-13). В матеріалах справи наявний акт про затоплення кватири, складений [PERSON] 27 травня 2018 року, в якому зазначено, що даний акт складено у зв'язку з тим, що його кватиру [ADDRESS] було затоплено 26 травня 2018 року [PERSON], яка проживає в кватирі № 106. Внаслідок сильного затоплення, його кватира постраждала, а коштовний ремонт було знешкоджено, було затоплено кухня, ванна, коридор та житлова кімната, пошкоджені стеля, стіни та підлога (а.с. 17). 29 травня 2018 року [PERSON] звернувся із заявою до ЖЕД-403 щодо направлення на його адресу комісії для підтвердження факту залиття його кватири та складання акту для звернення до суду з метою відшкодування шкоди (а.с. 18). Згідно з пунктом 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт, який повинен встановлювати причини залиття, зокрема чи залиття спричинено унаслідок несправності внутрішньобудинкових мереж водопостачання та водовідведення та з'ясування питання чи не було це наслідком недбалості осіб, мешканців квартир або інші обставини, що могли спричинити залиття. Форма вказаного акта встановлена в додатку № 4 до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій. 30 травня 2018 року комісією у складі: майстра рем.групи [PERSON], бригадира слюсаря-сантехніка [PERSON], майстра т/д № 3 [PERSON] складено акт на звернення мешканця кватири [ADDRESS] щодо залиття з вище розташованої квартири № 106. На момент візуального обстеження квартири, комісією було виявлено: -в кухні, площею 6,80 кв.м. на стелі водоемульсійне пофарбування, стіни, шпалери. При візуальному обстеженні на стелі спостерігаються руді плями та місцями відшарування водоемульсійного пофарбування розміром 0,90 кв.м. На стінах видно часткове відшарування шпалер, шпаклівки по штукатурці, розміром приблизно 12.80 кв.м. Спостерігаються розводи по поверхні водоемульсійного покриття укосів вікна. Відшарування ПВХ плиток підлоги розміром приблизно 1 кв.м. Відчувається вологість по всій площі. -в ванній кімнаті, площею 3,30 кв.м. на стелі водоемульсійне пофарбування, стіни штукатурка. При візуальному обстеженні спостерігається від вологи деформування дверної коробки та дверей. Відшарування штукатурки стін розміром приблизно 1,50 кв.м. Плями на поверхні водоемульсійного покриття стелі розміром приблизно 0,2 кв.м. Відчувається вологість по всій площі. -комора, площею 1,20 кв.м. спостерігаються сліди від залиття та відшарування шпалер розміром приблизно 1,20 кв.м. Деформування дверної коробки та дверей. Відчувається вологість по всій площі. -коридор, площею 4,00 кв.м. спостерігаються сліди від залиття на поверхні штукатурки розміром приблизно 6,30 кв.м. На поверхні водоемульсійного покриття спостерігаються руді палями від відшарування розміром приблизно 0,50 кв.м. Відчувається вологість по всій площі. -житлова кімната, площею 186 кв.м. на стінах та стелі шпалери. При візуальному обстеженні спостерігається часткове відшарування шпалер та штукатурки стелі розміром приблизно 12 кв.м., також відшарування шпалер, штукатурки стін розміром приблизно 17 кв.м. Деформовані двері та дверна коробка. Спостерігається деформування штучного паркету з дубу по всій площі кімнати, розміром приблизно 14 кв.м. Деформування від вологого дверної коробки та дверей. Відчувається вологість по всій площі. За висновками комісії, затікання квартири № 93 сталося через халатне відношення до сантехнічного обладнання мешканки квартири [ADDRESS] (а.с. 19). 27 травня 2018 року [PERSON] складена розписка про те, що вона 26 травня 2018 року залила квартиру № 93. В якості компенсації заподіяної шкоди, вона віддала частину коштів 26 000,00 грн., іншу частину коштів в розмірі 26 000,00 грн. вона зобов'язалася повернути до 04 червня 2018 року (а.с. 21). 13 червня 2018 року ФОП «[PERSON]» складено звіт № 39/18 про визначення розмір майнової шкоди, висновками якого розмір майнової шкоди, який завдано [PERSON] в результаті залиття кватири [ADDRESS] станом на момент складання даного звіту становить 54 522,00 грн. (а.с. 23-31). Виходячи з положень ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Суд враховує, що шкода заподіяна майну фізичної особи підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії (бездіяльність) останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. (п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»). Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди ( ст. 386 ЦК України). Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно зі ст. 1192 ЦК України, суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Звертаючись з позовом до суду, позивач просить відшкодувати за рахунок відповідача матеріальну шкоду в розмірі 28 522,00 грн., яка заподіяна внаслідок залиття квартири. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що він є дядьком друга позивача - Богдана. 31 травня 2018 року його племінник попросив прийти до позивача , щоб бути свідком залиття квартири позивача. Крім нього, в цій квартирі були присутні його племінник, позивач та оцінювач. Зазначив, що квартира була в пошкодженому стані, оскільки вона була щойно після ремонту. Додав, що оцінювач близько 2 годин оглядав кватиру після залиття. Враховуючи наявні у справі докази у їх сукупності, суд вважає доведеним той факт, що залиття квартири позивача сталось саме з вини мешканки квартири [ADDRESS], оскільки з акту від 30 травня 2018 року вбачається, що залиття відбулося через халатне відношення саме мешканки квартири № 106 у вказаному будинку до сантехнічного обладнання. Крім цього, в розписці, яка написана власноручно відповідачем, нею визнано факт залиття квартири позивача та свою вину в залитті вона визнала. Доказів, які б спростовували вину відповідача в судовому засіданні нею не надано, а тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині відшкодування матеріальної шкоди в сумі 28 522,00 та відшкодування за оплату послуг «Центру експертної оцінки» у розмірі 2 500,00 грн. з відповідача [PERSON] Що стосується вимог позивача про відшкодування збитків, суд приходить до наступного. Згідно ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результат і порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Розглядаючи спір про відшкодування заподіяної шкоди, суд повинен з'ясувати наявність у діях відповідача складу цивільного правопорушення, що включає неправомірність поведінки, наявність матеріальних втрат та їх розміру (збитків), причинного зв'язку між неправомірною поведінкою та заподіяними збитками. Відповідно до ст.ст. 76-80 ЦПК України, вказані обставини підлягають встановленню на підставі належних та допустимих доказів, які оцінюються самостійно судом в їх сукупності. До істотних обставин, що підлягають з'ясуванню судом та доведенню сторонами у такому спорі, є наявність всіх сукупних елементів складу цивільного правопорушення; при цьому позивач зобов'язаний довести протиправність поведінки відповідача, розмір заподіяної шкоди, причинно-наслідковий зв'язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою. Крім цього, відповідно до ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). При цьому обов'язок щодо обґрунтованості та доведеності розміру збитків покладається на позивача. Згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450 ЦК шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. 08 червня 2018 року між ФОП [PERSON], та [PERSON] укладено договір оренди обладнання № 1345. За п. 1.1 договору, у порядку та на умовах, визначених цим договором, орендодавець зобов'язується передати орендарю в тимчасове платне строкове користування (оренду) конденсаційне осушувальне обладнання, а орендар зобов'язується прийняти в тимчасове володіння та користування предмет оренди і зобов'язується сплачувати орендодавцю орендну плату (а.с. 58-60). Актом надання послуг № 1345 від 12 червня 2018 року визначено найменування робіт, послуг, а саме: послуги оренди осушувача повітря MDH-60 у кількості 1 шт. (період оренди з 09 червня 2018 року по 12 червня 2018 року) та послуги доставки (а.с. 62). Згідно квитанції до прибуткового касового ордеру серії 12 АААМ № 601134 від 12 червня 2018 року, [PERSON] здійснив оплату за актом надання послуг № 1345 від 12 червня 2018 року на суму 1 310,00 грн. (а.с. 63). Крім того, позивачем понесені витрати на придбання будівельних матеріалів, які використовувалися при ремонті квартири до залиття та для її термінового ремонту після залиття в сумі 8 973,75, що підтверджується копіями товарних чеків та квитанціями (а.с. 64-70). Вказані обставини дають суду підстави вважати доведеним факт понесення позивачем втрат, яких він зазнав у зв'язку з пошкодженням ремонту квратири, а також витрати, які він зробив для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Що стосується позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, то суд приходить до наступного висновку. Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, в тому числі, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Підстави відповідальності за завдану моральну шкоду визначені в ст. 1167 ЦК України. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Відшкодування моральної (немайнової) шкоди служить виключно меті захисту особистих немайнових прав, які є абсолютними, право особи на відшкодування моральної шкоди виникає за умов порушення права цієї особи, наявності такої шкоди та причинного зв'язку між порушенням та моральною шкодою. З врахуванням доведеності вини відповідача у заподіянні позивачу майнової шкоди, суд дійшов висновку, що внаслідок винних дій відповідача [PERSON] також завдано моральної шкоди, яка виразилася в тому, що неправомірні дії відповідача призвели порушення нормальних (звичних) умов проживання [PERSON], порушення комфортних умов проживання у квартирі. Все це спричиняє позивачу не лише моральні страждання, а ще й змушує звертатися до суду за захистом своїх порушених прав, що потребує не лише матеріальних витрат, а й витрат часу та емоційних затрат, що негативно впливає на здоров'я. Розмір відшкодування моральної немайнової шкоди не визначений на законодавчому рівні, а тому суд визначає його залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, визначених ст. 3 ЦПК України. Виходячи із засад розумності та виваженості, з врахуванням тривалості часу моральних страждань, суд вважає, що моральна шкода підлягає частковому задоволенню з урахуванням обставин, що мають істотне значення для встановлення розміру такої, і на погляд суду, з врахуванням принципу справедливості, в конкретному випадку становить 3 000,00 грн., що на розсуд суду є справедливою сатисфакцією позивачу спричинених відповідачем моральних страждань. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог [PERSON], ухвалюючи рішення суд присуджує стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 28 522,00 грн. майнової шкоди, завданої внаслідок залиття, 3 000,00 грн. моральної шкоди та 8 973,75 грн. втрат, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню судовий збір в сумі 2 466,80 грн. На підставі виклеєного,

Outcome: partial