Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В позові позивач зазначила про те, що 16.05.1992 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом із позивачем та перебуває на її утримані. [PERSON] не працює та є інвалідом ІІ групи, їй важко самостійно утримувати їх спільного сина, так як дитина навчається в школі, додатково займається з репетиторами, що потребує багато грошових коштів. Позивач також зазначила, що відповідач працює неофіційно, його дохід нерегулярний та мінливий, частину доходу отримує в натурі, аліменти нікому не платить, стягнень за виконавчими документами з відповідача не проводиться, інших неповнолітніх дітей немає, батьки на його утриманні не перебувають. [PERSON] із [PERSON] фактично припинили шлюбні стосунки ще в жовтні 2013 року і відповідач зобов'язався сплачувати позивачу на утримання їх сина 1 000, 00 гривень, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Однак, ніякої грошової допомоги позивач разом із дитиною від відповідача не отримали і не отримують. Добровільно домовитись про сплату аліментів позивачу та відповідачу не вдалось. Вищевикладене й стало підставою для звернення позивача до суду з вимогами про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання сина - [PERSON], [INFO], в розімірі 1 000, 00 гривень, щомісячно, з урахуванням індексації, до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, аргументуючи мотивами, викладеними в позовній заяві. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Суд, враховуючи думку позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого 16.05.1992 року міським відділом ЗАГС м. Вінниці, шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрований 16.05.1992 року, актовий запис № 876. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON]. (а.с. 2) Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 16.03.2000 року відділом РАГС Вінницької міської ради Вінницької області, батьками [PERSON], [INFO], записані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 3) Згідно довідки № 707 від 13.10.2014 року, виданої квартальним комітетом «Київський», [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] разом із сином [PERSON], 2000 р.н. (а.с. 4) Відповідно до розписки [PERSON] від 01.10.2013 року він зобов'язався щомісячно виплачувати своїй дружині [PERSON] на повноцінне утримання їх сина [PERSON], [INFO], грошову компенсацію в сумі не менше 1 000, 00 гривень на місяць до його повноліття. (а.с. 5) Відповідно до довідки № 1303 від 07.11.2014 року, виданої Управлінням Пенсійного фонду в м. Вінниці [PERSON], перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Вінниці та отримує пенсію по інвалідності ІІ групи згідно з Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». (а.с. 23) Згідно ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України суд при визначенні аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, що підлягає індексації відповідно до закону. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який на час ухвалення рішення по даній справі було розірвано рішенням суду. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Частиною 1 ст. 180 СК України передбачено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів судом враховано стан здоров'я та матеріальне становище дитини, інші обставини, що мають істотне значення. Вирішуючи питання про стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини суд виходить з того, що стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно зі становищем одержувача аліментів. Разом з тим, на час ухвалення рішення суду невідомі відомості щодо відповідача, його дійсне матеріальне становище, відсутність (наявність) у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення. Також, судом прийнято до уваги, що позивач не працює та є інвалідом ІІ групи. Оцінивши в сукупності наявні в матеріалах справи докази та врахувавши обставини справи, вимоги чинного законодавства, суд дійшов до переконання в тому, що відповідач зобов'язаний та може надавати щомісячне утримання дитини в твердій грошовій сумі 1000, 00 гривень, щомісячно, з урахуванням індексації, до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Встановлений даним рішенням суду розмір аліментів на утримання дитини, є гарантією прав дитини, встановлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини. Проживання одного з батьків окремо від дитини не повинно впливати на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Суд звертає увагу, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, на що, в тому числі, необхідні й фінансові витрати. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, відповідно до ч. 1 ст. 155 СК України. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. Враховуючи те, що позивач була звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», його згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, слід стягнути з відповідача в дохід держави в сумі 243, 60 гривень. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved