Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-29 00:00:00

В червні\~2018\~року позивач\~звернувся до\~суду з\~даною позовною\~заявою,\~в якій\~просив стягнути\~з [PERSON]\~на користь\~Комунального закладу\~«Дніпропетровська міська\~клінічна лікарня\~№16»\~Дніпропетровської обласної\~ради» шкоду,\~завдану кримінальним правопорушенням,\~у вигляді\~витрат на\~стаціонарне лікування\~потерпілого від\~злочину [PERSON],\~[INFO],\~в розмірі\~1000\~грн.\~65\~коп.\~В обґрунтування\~своїх позовних\~вимог вказав\~на те,\~що 17\~вересня 2017\~року відповідач\~разом із\~своїм співмешканцем\~[PERSON]\~розпивали спиртні\~напої.\~В цей\~час між\~ними виник\~словесний конфлікт,\~в ході\~якого у\~[PERSON],\~на ґрунті\~раптово виниклих\~неприязних відносин,\~виник злочинний\~намір,\~спрямований на\~умисне спричинення\~тяжкого тілесного\~ушкодження потерпілому\~[PERSON]\~Реалізуючи свій\~злочинний умисел,\~направлений на\~спричинення тяжкого\~тілесного ушкодження,\~тобто умисного\~тілесного ушкодження\~небезпечного дія\~життя в\~момент заподіяння,\~[PERSON],\~будучи в\~стані алкогольного\~спяніння,\~підійшла зі\~спини до\~потерпілого [PERSON],\~який збирав\~речі в\~шафі,\~та знаходячись\~позаду останнього,\~нанесла ножем\~один удар\~в область\~задньої поверхні\~грудної клітини\~ліворуч [PERSON],\~тим самим\~заподіявши останньому\~тілесні ушкодження\~згідно висновку\~експерта №3738е\~від 08.11.2017\~року,\~у вигляді:\~проникаючого колото-різаного\~поранення грудної\~клітини ліворуч,\~яке розпочинається\~раною по\~навколо хребтовій\~лінії тактично\~по центру\~та дещо\~ліворуч в\~проекції 8-го\~міжребіря (на\~відстані 131\~см вгору\~від підошовної\~поверхні стоп\~та на\~1,0см\~ліворуч від\~умовної серединної\~лінії тіла),\~далі переходить\~в раньовий\~канал,\~з ушкодженням\~по ходу\~якого:\~шкіри,\~підшкірно-жирової\~клітини,\~з ушкодженням\~міжреберної артерії\~та далі\~проникає в\~плевральну порожнину\~з подальшим\~ушкодженням нижньої\~частини лівої\~легені,\~з явищами\~лівостороннього гемопневмотораксу.\~За своїм\~характером виявлене\~тілесне ушкодження\~відноситься до\~тяжких тілесних\~ушкоджень,\~як небезпечних\~для життя\~в момент\~заподіяння.\~Вироком Красногвардійського\~районного суду\~м.\~Дніпропетровська від\~14\~квітня 2018\~року [PERSON]\~визнано винною\~у вчиненні\~кримінального правопорушення,\~передбаченого ч.\~1\~ст.\~121\~КК України,\~та призначено\~покарання у\~вигляді позбавлення\~волі строком\~на 5\~років,\~на підставі\~ст.\~75\~КК України\~звільнено від\~відбування покарання\~з іспитовим\~строком 2\~роки.\~Умисними діями\~обвинуваченої [PERSON]\~потерпілому [PERSON]\~заподіяні тяжкі\~тілесні ушкодження,\~з якими\~останній знаходився\~на стаціонарному\~лікуванні у\~торакальному відділенні\~КЗ «Дніпропетровської\~міської клінічної\~лікарні №16»\~ДОР» в\~період з\~17.09.2017\~по 02.10.2017\~року.\~Відповідно до\~розрахунку витрат,\~проведеного бухгалтерією\~КЗ «Дніпропетровська\~міська клінічна\~лікарня №16»\~ДОР»,\~на лікування\~[PERSON]\~закладом охорони\~здоровя витрачено\~грошові кошти\~за 15\~ліжко-дня\~в сумі\~1000\~грн.\~65\~коп.\~(вартість\~одного ліжко-дня\~потерпілого -\~66\~грн.\~71\~коп.). Зазначені вище витрати з боку [PERSON] закладу охорони здоровя до цього часу в добровільному порядку не відшкодовані. В судове засідання представник позивача [PERSON] не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, раніше надав суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити їх в повному обсязі. Справу просив розглянути за його відсутності без фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів. А також зазначив, що не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомила. Відзиву на позов не подала. У звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі по наступним підставам. У судовому засіданні було встановлено, що вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 квітня 2018 року у кримінальній справі № 204/7342/17 [PERSON] визнана винною в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначено їй покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, а на підставі ст. 75 КК України її звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки (а.с.8-10). Вищевказаний вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 квітня 2018 року у кримінальній справі № 204/7342/17 скасований не був та набрав законної сили - 22 травня 2018 року. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Зокрема, зазначеним вироком встановлено, що 17 вересня 2017 року [PERSON] нанесла [PERSON], [INFO], ножем один удар в область задньої поверхні грудної клітини ліворуч, тим самим заподіявши останньому тілесні ушкодження згідно висновку експерта №3738е від 08.11.2017 року, у вигляді: проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини ліворуч, яке розпочинається раною по навколо хребтовій лінії тактично по центру та дещо ліворуч в проекції 8-го міжребіря (на відстані 131 см вгору від підошовної поверхні стоп та на 1,0см ліворуч від умовної серединної лінії тіла), далі переходить в раньовий канал, з ушкодженням по ходу якого: шкіри, підшкірно-жирової клітини, з ушкодженням міжреберної артерії та далі проникає в плевральну порожнину з подальшим ушкодженням нижньої частини лівої легені, з явищами лівостороннього гемопневмотораксу. За своїм характером виявлене тілесне ушкодження відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння. У звязку з вищевказаним, внаслідок протиправних дій відповідача, [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні у торакальному відділенні Комунального закладу «Дніпропетровська міська клінічна лікарня № 16» Дніпропетровської обласної ради в період з 17.09.2017 року по 02.10.2017 року. Відповідно до розрахунку витрат, проведеного бухгалтерією Комунального закладу «Дніпропетровська міська клінічна лікарня № 16» Дніпропетровської обласної ради, на лікування [PERSON] закладом охорони здоровя витрачено грошові кошти за 15 ліжко-дня в сумі 1000 грн. 65 коп. (вартість одного ліжко-дня потерпілого - 66 грн. 71 коп.), що підтверджується відповідною довідкою від 06.06.2018 року за № 12 (а.с.11). Зазначені вище витрати з боку [PERSON] закладу охорони здоровя до цього часу в добровільному порядку не відшкодовані, а доказів зворотного суду не надано. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно же з положеннями ч. 1 ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. В свою чергу, відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 07.07.1995 року № 11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних \~ \~ \~ \~витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.1993 № 545. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що обставини, зазначені позивачем в його позовній заяві, знайшли своє повне підтвердження під час судового розгляду справи, у звязку з чим суд вважає обґрунтованими його позовні вимоги. За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь Комунального закладу «Дніпропетровська міська клінічна лікарня №16» Дніпропетровської обласної ради» шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, у вигляді витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину [PERSON], [INFO], в розмірі 1000 грн. 65 коп. Крім того, відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача повинно бути стягнено в дохід держави судовий збір по справі в сумі 1762 грн. 00 коп. (в порядку ч. ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції на момент звернення до суду з даним позовом), оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду на підставі п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved