Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-26 00:00:00

До Дзержинського районного суду м.Харкова звернулась [PERSON] в особі представника адвоката Литвина Андрія Борисовича з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Корал Тревел», третя особа: ФОП Павлов Сергій Володимирович, в якому просить стягнути з ТОВ «Корал Тревел» збитки у розмірі 37\~332,4 грн., пеню за кожен день прострочення надання послуги у розмірі 85\~950,42 грн. та моральну шкоду у розмірі 20\~000 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 28.02.2018 року було укладено Договір на туристичне обслуговування №32/18 між ТОВ «Корал Тревел» в особі ФОП [PERSON] та [PERSON] , відповідно до умов якого позивач замовила та здійснила оплату в розмірі 1340 дол.США за курсом туроператора, що в еквіваленті склало 36\~266 грн. Однак замовлену та оплачену туристичну послугу позивач не отримала. Відповідач відмовлявся надати замовлену та оплачену позивачем послугу, а також відмовився відшкодувати завдані збитки та заподіяну моральну шкоду, тому вона була вимушена звернутись з позовом до суду. Також позивач зазначає, що ФОП [PERSON] діяв від імені та за дорученням відповідача на підставі Агентського договору від 08.12.2015 року. Вказує, що майнову відповідальність несе суб`єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, тобто порушив умови договору між туристом і суб`єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг, та за вини якого замовнику завдано збитків. Також зазначає, що саме Туроператор (відповідач), а не Турагент (третя особа) є особою, яка несе відповідальність перед туристом за невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування, та підстави, які могли б звільнити Туроператора від відповідальності перед позивачем, відсутні. Будь-які правовідносини, що виникли між ТОВ «Корал Тревел» та ФОП [PERSON] внаслідок невиконання однією із сторін умов агентського договору не можуть впливати на права Позивача, який належним чином виконав умови договору на туристичне обслуговування, сплатив кошти, а послугу не отримав. Саме Туроператор, як особа, діяльність якої підлягає ліцензуванню, несе ризики, пов`язані з роботою через Турагентів. Позивач, як Турист та споживач, який оплатив послугу, не зобов`язаний нести відповідальність за відносини, що складаються між Туроператором та [PERSON] . Вважає, що сума заподіяного збитку становить 37\~332,40 грн., виходячи з розрахунку 27,86 грн. за 100 дол.США за курсом НБУ станом на день подання позову 14.12.2018 року, а пеня складає 85\~950,42 грн., виходячи із загальної кількості прострочених днів для надання послуги 79 днів - з 27.09.2018 року по 14.12.2018 року. Також вказує, що їй завдано моральну шкоду, яка виразилась у душевних стражданнях, пов`язаних з неможливістю реалізувати придбані послуги великої вартості, тривалим утриманням та неповерненням коштів. Ухвалою судді від 22.12.2018 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, згідно якого ТОВ «Корал Тревел» позов не визнає в повному обсязі та вважає його заявленим до неналежного відповідача, виходячи з того, що між ТОВ «Корал Тревел» та ФОП [PERSON] 08.12.2015 року було укладено типовий Агентський договір №Н-518, згідно умов якого ФОП [PERSON] зобов`язався від імені за винагороду та на користь ТОВ «Корал Тревел» реалізовувати туристичні послуги за напрямками міжнародного виїзного туризму відповідно до цінових каталогів або спеціальних пропозицій ТОВ «Корал Тревел»; укладати договори на туристичне обслуговування, отримувати оплату за такими договорами, приймати рекламації від туристів. При цьому повноваження ФОП [PERSON] діяти від імені і на користь ТОВ «Корал Тревел» обмежуються бронюванням турів туроператора ТОВ «Корал Тревел», формою підтвердження є Агентський договір. У відносинах із ТОВ «Корал Тревел» ФОП [PERSON] здійснював свою діяльність як [PERSON] . Відповідно до умов Договору, на підставі замовлення [PERSON] Турагент належним чином та в повному обсязі формує Замовлення та направляє його Туроператору. На підставі поданого Турагентом Замовлення Туроператор протягом 2 робочих днів з моменту отримання Замовлення надає [PERSON] та рахунок-фактуру на оплату Туру. Замовлення Турагента вважається прийнятим тільки за наявності [PERSON] . Датою підтвердження [PERSON] є дата підтвердження [PERSON] . З дати акцепту Замовлення Турагента виникає обов`язок Турагента реалізувати Туристу та (або) іншим замовникам Тур на умовах даного Договору, при цьому будь-яка повна або часткова відмова Турагента від підтвердженого Туру, у тому числі шляхом направлення письмової ануляції, внесення змін у замовлений Тур або по факту неотримання оплати за Тур, розглядається як невиконання та/або неналежне виконання Турагентом обов`язків за Договором. Вказує, що ТОВ «Корал Тревел» не отримувало від ФОП [PERSON] жодних заявок/замовлень на тур для [PERSON] , відтак відсутні будь-які підтвердження (акцептування) Туроператором заявок на тур для [PERSON] , Туроператор не виставляв ніяких рахунків на оплату зазначеного позивачкою туру та відповідно і не отримував оплат жодних турів туроператора ТОВ «Корал Тревел» для позивачки та супроводжуючих її осіб. Відповідно і відсутнє будь-яке підтвердження від Туроператора ТОВ «Корал Тревел» турів для вказаних осіб. ФОП [PERSON] є самостійним суб`єктом господарювання та не підпорядкований ТОВ «Корал Тревел». Відповідно до умов Агентського договору сторони не відповідають за зобов`язаннями один одного. Відповідно до копій квитанцій до прибуткового касового ордеру саме ФОП [PERSON] отримав від позивачки грошові кошти за тур, однак не здійснив Замовлення туру, не отримав від туроператора його підтвердження, не здійснив оплату туроператору туристичних послуг. Тому вказує, що ТОВ «Корал Тревел» не є особою, внаслідок рішень, дій чи бездіяльності якої позивачеві завдано матеріальної та моральної шкоди, а тому вважає, що позов заявлено до неналежного відповідача. На підставі викладеного просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Представником позивача подано відповідь на відзив, згідно якого зазначає, що позов заявлено до належного відповідача, а відзив, наданий ТОВ «Корал Тревел» є повністю необґрунтованим, не спростовує обставин, викладених в позові. Позиція відповідача не підтверджується матеріалами справи, умовами договорів. Вказує, що дострокове розірвання 31.08.2018 року Агентського договору між ТОВ «Корал Тревел» та ФОП [PERSON] не має жодного значення для вирішення даної справи та не тягне за собою позбавлення відповідальності, яку несе відповідач перед позивачем у відповідності до ЗУ «Про захист прав споживачів», ЗУ «Про туризм», та Цивільного кодексу України. Крім того, оплата приймалась ФОП [PERSON] , який діяв від імені ТОВ «Корал Тревел» на виконання Договору про туристичне обслуговування, 26.07.2018 року, 30.06.2018 року, 15.03.2018 року та 28.02.2018 року, тобто під час дії агентського договору. Повноваження ФОП [PERSON] діяти від імені та за дорученням ТОВ «Корал Тревел» передбачені зокрема ст.2 та ст.4 Агентського договору та не обмежувалися лише бронюванням турів, ФОП Павлов відповідно до п.2.1 та п.4.3.14 договору був зобов`язаний приймати грошові кошти від туристів та передавати їх туроператору. За законом саме Туроператор відповідає перед Туристом ( [PERSON] ) за не надання туристичної послуги, яка мала надаватися. Питання ж щодо відповідальності [PERSON] перед Турагентом та навпаки, не відноситься до предмету розгляду даної справи. Зазначає, що така підстава як «немонопольність агентських відносин» між ТОВ «Корал Тревел» та ФОП [PERSON] як підстава для звільнення [PERSON] від відповідальності перед позивачем відсутня. Також зазначив, що неналежним виконанням договору відповідачем порушено нормальний уклад життя позивача, заподіяно моральні й душевні страждання, пов`язані з неможливістю реалізувати заздалегідь запланований сімейний відпочинок разом з чоловіком та малолітньою онучкою, а також душевні страждання, пов`язані з неможливістю реалізувати придбані послуги великої вартості, тривалим утриманням та неповерненням коштів. Вказує також, що саме правова позиція Верховного Суду викладена в постанові від 24.10.2018 року по справі №667/7877/15-ц має значення для правильного вирішення даної справи по суті, адже в ній було зроблено висновок у правовідносинах, які є подібними до тих, що склалися по даній справі і зроблено висновки щодо застосування норм права, які підлягають застосуванню по даній справі. Представником відповідача подано заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначає, що ТОВ «Корал Тревел» не є особою, внаслідок рішень, дій чи бездіяльності якої позивачеві завдано матеріальної та моральної шкоди та позов пред`явлено до неналежного відповідача. Суб`єктом туристичної діяльності, що порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, та який порушив умови договору між туристом і суб`єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг та за вини якого замовнику (туристу) завдано збитків є саме ФОП [PERSON] . Відносини, що виникають з Договору в силу ст.299 ГКУ не є монопольними агентськими відносинами, що дозволяє Турагенту бронювати тури інших туроператорів. Повноваження ФОП [PERSON] по договору №Н-518 обмежувались бронюванням турів Туроператора ТОВ «Корал Тревел», що означає, що ФОП [PERSON] , здійснюючи замовлення туру іншого туроператора діє від імені та в інтересах іншого туроператора. Вказує, що повноваження ФОП [PERSON] в рамках реалізації туристичних продуктів ТОВ «Корал Тревел» визначені безпосередньо умовами Агентського договору №Н-518, повноваження ФОП [PERSON] діяти від імені та за дорученням ТОВ «Корал Тревел» обмежені умовами агентського договору, зокрема реалізацією туристичних продуктів виключно Туроператора ТОВ «Корал Тревел», вказівка у договорі на туристичне обслуговування №32/18 від 28.02.2018р. про те, що ФОП Павлов С.В. діє від імені і за дорученням ТОВ «Корал Тревел» є випадковою та безпідставною, оскільки предметом даного договору є тур іншого туристичного оператора, а не ТОВ «Корал Тревел». Наголошує, що ТОВ «Корал Тревел» не отримувало від ФОП [PERSON] жодних заявок/замовлень на тур для позивача та супроводжуючих її осіб. У даному випадку турагент не здійснював замовлення туристичних послуг у відповідача для позивача, відповідач не акцептував замовлень турагента, не виставляв рахунків на оплату послуг. Доказів того, що Турагентом ФОП [PERSON] здійснювалось бронювання туру туроператора ТОВ «Корал Тревел», акцептування Туроператором такого замовлення, рахунків від туроператора на цей тур та їх оплат від Турагента матеріали справи не містять, тому відсутня вина відповідача за туристичні послуги, до яких він не має жодного відношення та які у нього не замовлялися та йому не оплачувалися. Третя особа в судове засідання не з`явився, про розгляд повідомлявся, причини неявки суду не повідомив. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, в своїх поясненнях посилався на обставини, викладені у позові та відповіді на відзив. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позов та запереченнях на відповідь на відзив на позовну заяву. Суд,\~заслухавши вступне\~слово представників\~сторін,\~оцінивши докази,\~які містяться\~в матеріалах\~справи, у\~їх сукупності\~та взаємозв`язку, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. У відповідності до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 08 грудня 2015 року ТОВ «Корал Тревел» в особі директора Прокопенко Тетяни Петрівни, яка діє на підставі Статуту (туроператор) та ФОП [PERSON] (турагент) уклали Агентський договір №Н-518, відповідно до умов якого Туроператор доручає, а Турагент приймає на себе зобов`язання здійснювати від імені за винагороду та на користь Туроператора певні юридичні дії: а саме: реалізовувати туристичні послуги за напрямками міжнародного виїзного туризму відповідно до цінових каталогів або спеціальних пропозицій Туроператора; укладати договори на туристичне обслуговування, отримувати оплату за такими договорами, приймати рекламації від туристів. Повноваження Турагента діяти від імені і на користь Туроператора обмежуються положеннями Договору та Додатків до нього. Формою підтвердження повноважень Турагента є Договір. 28 лютого 2018 року між ФОП [PERSON] (турагент), який діяв від імені та за дорученням ТОВ «Корал Тревел» (туроператор) на підставі свідоцтва про державну реєстрацію серія [NUMBER] та агентського договору №Н-518 від 08.12.2015 року та [PERSON] (турист) укладено Договір на туристичне обслуговування №32/18, за умовами якого згідно із заявкою туриста на туристичне обслуговування і даним договором, турагент за встановлену в договорі плату зобов`язується забезпечити надання туристу й особам, що слідують з ним, комплексу туристичних послуг, а турист зобов`язується на умовах даного Договору прийняти і оплатити їх. Вказаним Договором визначено умови і перелік замовлених туристичних послуг. Відповідно до п.3.1 Договору загальна вартість послуг, зазначених у п.1.2, на момент підписання договору складає 1340 дол.США по курсу туроператора на день розрахунку. Відповідно до п.1.3, 1.4 Договору даний договір за своїм змістом є змішаним у відповідності зі ст.628 ЦК України і містить у собі зобов`язання договору на надання послуг і договору доручення. Турагент/Туроператор виступає як посередник між Туристом, з одного боку, і транспортними, страховими компаніями, готелями й іншими підприємствами, установами, які забезпечують туристичні послуги, з іншого боку. Відповідно до п.2.1.1, 2.1.2 Договору турагент зобов`язаний надати замовлені послуги в обсязі і термінах, передбачених даним договором, уклавши з правомочними контрагентами від імені туриста і за його рахунок договори на туристичне обслуговування останнього в обсязі, визначеному п.1.2 даного договору. Видати туристу документи, що забезпечують надання йому туристичних послуг, передбачених п.1.2 даного договору, за умови повної сплати туристом вартості туристичного продукту у строки, встановлені даним договором. Відповідно до п.2.2.3 Договору турист зобов`язаний оплатити вартість туристичних послуг, зазначену у п.3.1 у строки, зазначені у рахунку на оплату туру. Пунктами 2.4.4, 2.4.5 Договору встановлено, що у випадку невиконання умов цього Договору з боку турагента, турист має право вимагати повернення оплачених коштів за ненадання послуги, за умови дотримання вимог п.2.2.5, п.6 цього Договору. У випадку відмови турагента від виконання цього договору, турист має право на відшкодування підтверджених документально збитків, заподіяних внаслідок розірвання цього договору, крім випадку, коли це відбулося з вини туриста. Умовами договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання своїх обов`язків сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України (п.4.1 Договору). Позивач належним чином виконала умови Договору та оплатила вартість туру у повному обсязі, а ФОП [PERSON] прийняв оплату, про що свідчать квитанції на виконання Договору про оплату з печаткою та підписом ФОП [PERSON] від 26.07.2018 року на суму 3800 грн., 30.06.2018 року на суму 13415 грн., 15.03.2018 року на суму 5360 грн. та 28.02.2018 року на суму 13745 грн. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, позивач замовлених та оплачених туристичних послуг не отримала. Позивач неодноразово зверталась до ТОВ «Корал Тревел» із заявами про компенсацію їй вартості туру. Листами від 14.09.2018 року №101, від 15.10.2018 року №129, від 18.10.2018 року №134 ТОВ «Корал Тревел» повідомило позивача, що ФОП [PERSON] не здійснював бронювання та, відповідно, не здійснював оплат жодних турів Туроператора «Корал Тревел» на її ім`я. Також повідомлялось про відсутність підстав для будь-яких компенсацій зі сторони [PERSON] . Відповідно до статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» послугою вважається діяльність виконавця послуг з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб. Договором є усний чи письмовий правочин між споживачем і виконавцем. Згідно з ч.1 ст.5 Закону України «Про туризм» учасниками відносин, що виникають при здійсненні туристичної діяльності, є юридичні та фізичні особи, які створюють туристичний продукт, надають туристичні послуги (перевезення, тимчасового розміщення, харчування, екскурсійного, курортного, спортивного, розважального та іншого обслуговування) чи здійснюють посередницьку діяльність із надання характерних та супутніх послуг, а також громадяни України, іноземці та особи без громадянства (туристи, екскурсанти, відвідувачі та інші), в інтересах яких здійснюється туристична діяльність. Відповідно до ч.2 ст.5 ЗУ «Про туризм» суб`єктами, що здійснюють та/або забезпечують туристичну діяльність (далі - суб`єкти туристичної діяльності), є: туристичні оператори (далі - туроператори) - юридичні особи, створені згідно із законодавством України, для яких виключною діяльністю є організація та забезпечення створення туристичного продукту, реалізація та надання туристичних послуг, а також посередницька діяльність із надання характерних та супутніх послуг і які в установленому порядку отримали ліцензію на туроператорську діяльність; туристичні агенти (далі - турагенти) - юридичні особи, створені згідно із законодавством України, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, які здійснюють посередницьку діяльність з реалізації туристичного продукту туроператорів та туристичних послуг інших суб`єктів туристичної діяльності, а також посередницьку діяльність щодо реалізації характерних та супутніх послуг. За правилом ч.1 ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно з ч.1.ч.2 ст.20 ЗУ «Про туризм» за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, який укладає договір безпосередньо або через турагента) зобов`язується надати за замовленням іншої сторони (туриста) комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов`язується оплатити його. До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно зі статтею 653 ЦК України, якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням умов договору однією зі сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. Відповідно до\~ч.2\~ст.30\~ЗУ «Про\~туризм порушеннями\~законодавства в\~галузі туризму\~є порушення\~умов договору\~між туристом\~і суб`єктом\~туристичної діяльності\~з надання\~туристичних послуг. Згідно із ч.10 ст.20 вказаного Закону якість туристичних послуг повинна відповідати умовам договору, порядок і способи захисту порушених прав туристів визначаються законодавством про захист прав споживачів. Так, ч.4 ст.10 ЗУ «Про захист прав споживачів» передбачено, що за наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Також ч.1 ст.33 ЗУ «Про туризм» встановлено, що суб`єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, що завдало шкоду, зобов`язаний відшкодувати туристу збитки у повному обсязі, якщо договором або законом\~не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно із частинами 1 та 2 ст.32 цього Закону за неналежне виконання своїх зобов`язань туроператор, турагент, інші суб`єкти туристичної діяльності несуть майнову та іншу відповідальність, визначену в договорі відповідно до чинного законодавства. Розмір майнової відповідальності туроператора, турагента чи іншого суб`єкта туристичної діяльності не може перевищувати фактично завданих замовнику збитків з їх вини. Туроператор або турагент вправі відмовитися від виконання договору лише за умови повного відшкодування замовникові збитків, підтверджених у встановленому порядку та заподіяних внаслідок розірвання договору, крім випадку, коли це відбулося з вини туриста. За змістом частин першої, другої, десятої статті 20, частини другої статті 30, частин першої, другої статті 32, частини першої статті 33 Закону України від 15 вересня 1995 року «Про туризм», частини четвертої статті 10 Закону України від 12 травня 1991 року «Про захист прав споживачів», статей 610, 611, частини п`ятої статті 653, частини першої статті 901 ЦК України майнову відповідальність несе суб`єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, порушив умови договору між туристом і суб`єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг, та за вини якого замовнику (туристу) завдано збитків. Отже, майнову відповідальність несе суб`єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, тобто порушив умови договору між туристом і суб`єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг, та за вини якого замовнику завдано збитків. Відповідно до ст.902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору. Згідно із ч.13 ст.20 ЗУ «Про туризм» права й обов`язки, відповідальність сторін та інші умови договору між туроператором і турагентом визначаються відповідно до загальних положень про агентський договір, якщо інше не передбачено договором між ними, а також цим Законом. Агентські відносини регулюються главою 31 Господарського кодексу України, відповідно до частин 1, 2 ст. 297 якого за агентським договором одна сторона (комерційний агент) зобов`язується надати послуги другій стороні (суб`єкту, якого представляє агент) в укладенні угод чи сприяти їх укладенню (надання фактичних послуг) від імені цього суб`єкта і за його рахунок. Агентський договір повинен визначати сферу, характер і порядок виконання комерційним агентом посередницьких послуг, права та обов`язки сторін, умови і розмір винагороди комерційному агентові, строк дії договору, санкції у разі порушення сторонами умов договору, інші необхідні умови, визначені сторонами. Отже між ТОВ «Корал Тревел» та ФОП [PERSON] укладено агентський договір по реалізації туристичних продуктів. За правилом ч.11 ст.20 Закону України «Про туризм» туроператор несе перед туристом відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування. Згідно із наведеною нормою закону саме туроператор, а не турагент, є особою, яка несе відповідальність перед туристом за невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування. Наведеною статтею 20 ЗУ «Про туризм»\~наведені також підстави для звільнення туроператора від відповідальності: 1) невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося з вини туриста; 2) невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося з вини третіх осіб, не пов`язаних з наданням послуг, зазначених у цьому договорі, та жодна із сторін про їх настання не знала і не могла знати заздалегідь; 3) невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося внаслідок настання форс-мажорних обставин або є результатом подій, які туроператор (турагент) та інші суб`єкти туристичної діяльності, які надають туристичні послуги, включені до туристичного продукту, не могли передбачити. Таким чином слід зазначити, що будь-які правовідносини, що виникли між ТОВ «Корал Тревел» та ФОП [PERSON] внаслідок невиконання однією із сторін умов агентського договору не могли вплинути на права позивача, який належним чином виконав умови договору на туристичне обслуговування, сплатив кошти, а послугу не отримав. Спір між туроператором та турагентом може бути вирішений в іншому провадженні. ФОП [PERSON] (турагент) діяв від імені та за дорученням туроператора ТОВ «Корал Тревел» на підставі агентського договору. Відповідальність за порушення істотних умов договору не може нести інший суб`єкт туристичної діяльності з надання туристичних послуг, ніж туроператор, який у цій справі є ТОВ «Корал Тревел», тому з відповідача підлягають стягненню фактично понесені позивачем збитки зі сплати вартості туристичних послуг, а саме у розмірі 36\~301 гривень, що підтверджується наданими позивачем копіями квитанцій. Щодо вимоги про стягнення з відповідача пені за прострочення надання послуг та моральної шкоди, суд виходить з наступного. Наслідки порушення договору туроператором встановлені ст.25 ЗУ «Про туризм», згідно із якою туристи і екскурсанти мають право на відшкодування матеріальних і моральних збитків у разі невиконання або неналежного виконання умов договору. Крім того, згідно зі ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема і відшкодування моральної шкоди. Договором пеня не передбачена, тому застосовується ч.5 ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів» Так, відповідно до ч.5 ст.10 ЗУ «Про захист прав споживачів», у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) послуги згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості послуги, якщо інше не передбачено законодавством. Зі змісту договору вбачається, що тур позивача з родиною мав розпочатися 27.09.2018 року, станом на дату розгляду справи тур не розпочато, загальна кількість прострочених днів склала 81 (на дату подання позовної заяви), тому з відповідача на користь позивача підлягала б стягненню пеня у розмірі 81 днів х 1089,03 грн. = 88211,43 грн. Однак стягненню підлягає сума пені у розмірі, заявленому позивачем у позові, а саме 85950,42 грн. Крім того, відповідно до ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Встановивши факт неналежного виконання договору відповідачем, беручи до уваги, що такими діями відповідач порушив нормальний уклад життя позивача, заподіяв моральні й душевні страждання, пов`язані з неможливістю реалізувати придбані послуги великої вартості, тривалим утриманням та неповерненням коштів, суд вважає обґрунтованою позовну вимогу про стягнення моральної шкоди, настання якої викликано неналежним виконанням умов договору. Виходячи із засад розумності та виваженості, з врахуванням тривалості часу моральних страждань, суд вважає, що моральна шкода підлягає частковому задоволенню з урахуванням обставин, що мають істотне значення для встановлення розміру такої, і на погляд суду, з врахуванням принципу справедливості, в конкретному випадку становить 5000 гривень, що на погляд суду є справедливою сатисфакцією позивачу спричинених відповідачем моральних страждань. Відповідно до вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При цьому суд наголошує, що судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін. У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Згідно статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, оскільки представник відповідача, на виконання свого процесуального обов`язку не надав належних і неспростовних доказів на підтвердження своєї позиції, а також оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу позовних вимог частково знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд ухвалює рішення про часткове задоволення позову. Питання щодо розподілу судових витрат вирішується відповідно до положень ст.141 ЦПК України та суд вважає необхідним стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 1272,51 грн., оскільки позивач на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від вказаних витрат при подачі позову до суду. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 15, 22, 23, 610, 611, 901, 902 ЦК України, ЗУ «Про захист прав споживачів», ЗУ «Про туризм»,

Outcome: partial