Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові позивач зазначив про те, що 30.05.2013 року зареєстрував шлюб з відповідачем і проживав з нею до лютого 2014 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу залишиться проживати з [PERSON] Спільне життя з відповідачем не склалося у звязку із різними поглядами на життя. Через постійні сварки і претензії один до одного сімейне життя між ними поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. За весь період проживання разом [PERSON] та [PERSON] не змогли знайти спільну мову. Таким чином, шлюбні відносини між ними припинені з лютого 2014 року. Спільне господарство позивачем та відповідачем не ведеться. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю, немає. Між [PERSON] та [PERSON] досягнуто згоди про утримання дитини. Вище викладене й стало підставою для звернення до суду із вимогою про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, аргументуючи мотивами викладеними у позовній заяві, та просив задовольнити. Зазначив, що примирення між ним та відповідачем не можливе. Відповідач у судовому засіданні позов визнала, вказала, що погоджується на розлучення. Просила залишити їй прізвище Костик. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про шлюб серії І-АМ № 130178, виданого 30.05.2013 року відділом ДРАЦС реєстраційної служби Вінницького МУЮ у Вінницькій області, шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрований 30.05.2013 року, актовий запис № 828. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини Костик. (а.с. 3) Судом встановлено, що позивач з відповідачем від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження. (а.с. 6) Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом у відповідності до ч. 4, ч. 5 ст. 174 ЦПК України встановлено, що визнання позовних вимог відповідачем є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому приймається судом. Постановою Пленуму Верховного суду України № 2 від 12.06.2009 року в п. 24 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляду справ у суді першої інстанції» звернуто увагу, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, враховуючи безумовне визнання відповідачем позовних вимог, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає за можливе розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Враховуючи положення ч. 1\~ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 243, 60 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved