Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-30 00:00:00

\~\~\~\~ До Високопільського районного суду Херсонської області звернувся [PERSON] із позовною заявою до [PERSON] про стягнення інфляційних витрат та трьох процентів річних від суми боргу, збільшивши позовні вимоги (а.с.25), зазначивши, що рішенням Високопільського районного суду Херсонської області №652/439/14-ц від 19.08.2014 року було стягнуто з [PERSON] на його користь 10000,00 грн. боргу та 243,60 грн. судових витрат. Постановою начальника відділу державної виконавчої служби Високопільського районного управління юстиції в Херсонській області від 23.09.2014 року було відкрито виконавче провадження ВП №44834746 за виконавчим листом Високопільського райсуду Херсонської області про стягнення з [PERSON] на його користь 10243,60 грн. Боржник (відповідач по справі) частково та несистематично погашає заборгованість. Згідно інформації, наданої Високопільським районним відділом ДВС відповідач у період з 08.09.2014 року по 18.05.2016 року сплатила на його користь борг в розмірі 2782,59 грн. Таким чином, оскільки рішення суду про стягнення з [PERSON] боргу в розмірі 10243,60 грн. набрало законної сили 08.09.2014 року та станом на 18.05.2016 року не виконане відповідачем в повному обсязі на суму 7461,01 грн., тому за період з 08 вересня 2014 року по 18 травня 2016 року підлягає нарахуванню на суму заборгованості, інфляційні витрати в розмірі 6594,85 грн. та три відсотки річних за вказаний період в розмірі 455,91 грн. Просить суд, стягнути з відповідача на його користь суму інфляційних витрат в розмірі 6594,85 грн.; три відсотки річних у розмірі 455,91 грн. та судові витрати в розмірі 551,20 грн. \~\~\~Позивач [PERSON] в судовому засіданні, позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві та заяві про збільшення позовних вимог (а.с.2, 25), просить суд їх задовольнити в повному обсязі. \~ Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, мотивуючи тим, що розрахунки є невірними, що гроші в сумі 5000 грн. були повернуті позивачу, але розписки не надав та відмовляється підтвердити в суді такий факт. Попереднє рішення суду по якому провадиться примусове стягнення вона не оскаржувала, оскільки на суді не була та пропустила строки на оскарження. Кошти по виконавчому листу сплачувала по можливості та наявності роботи. Про відсутність роботи надала довідку. В судовому засіданні свідок [PERSON] показав про те, що є братом чоловіка відповідача [PERSON] та йому відомо про обставини отримання боргової розписки позивачем від відповідача. А також йому відомо, що позивач [PERSON] віддавала частину коштів перед поїздкою на операцію позивача, в сумі 5000 грн., але ніякої розписки не вимагали, а сам позивач пообіцяв, що надасть таку розписку після повернення з лікарні. В ході допиту свідка обставини про які зазначив свідок, позивач [PERSON] заперечував та повідомив, що ніяких грошей ні від кого із них не отримував. \~\~ Заслухавши сторони, свідка, вивчивши та дослідивши матеріали справи, судом встановлено: - із копії рішення Високопільського районного суду Херсонської області від 19.08.2014 року (а.с.3) вбачається, що з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] заборгованість за розпискою в розмірі 10000,00 грн. та вирішено питання щодо судових витрат, після набрання рішенням законної сили 08.09.2014 року, видано виконавчий лист №652/439/14-ц від 11.09.2014 року (а.с.4). - Із копії постанови ВП №44834746 (а.с.5) вбачається, що 23.09.2014 року начальником відділу ДВС Високопільського РУЮ Херсонської області, відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] борг в розмірі 10000,00 грн. та судові витрати в сумі 243,60 грн., надано строк для добровільного виконання вказаного рішення суду. До теперішнього часу рішення суду виконано не в повній мірі, а саме виконано лише на суму 2782,59 грн., залишок боргу становить 7461,01 грн. - Із копії листа відділу ДВС (а.с.6) вбачається, що станом на 05.01.2016 року з [PERSON] було стягнуто кошти в розмірі 2404,59 грн., які перераховані на картковий рахунок [PERSON]О - Із копії зведеної таблиці індексів інфляції з 2000 по 2016 роки (а.с.7, 29) вбачається, що індекс інфляції за період з 2014 по 2016 роки складав: 2014 рік 124,9% за рік; 2015 рік 143,3% за рік та 2016 рік січень 100,9%, лютий 99,6%, березень 101,0%, квітень 103,5% та травень 100,1%. - Із копії паспорту громадянина України (а.с.14-15) вбачається, що [PERSON] народилася 12.02.1968 року в селі Микільське Високопільського району Херсонської області, зареєстрована за адресою [INFO], та має ідентифікаційний код №2487911740 (а.с.15). - Із копії паспорту громадянина України (а.с.16) вбачається, що [PERSON] народився 02.10.1947 року в місті Відень Австрія, зареєстрований за адресою [INFO], та має ідентифікаційний код №1744113831 (а.с.17). - Із копії листа відділу ДВС (а.с.23, 28) вбачається, що станом на 18.05.2016 року по виконавчому листу було стягнуто з [PERSON] грошові кошти в сумі 2782,59 грн. Залишок боргу становить 7461,01 грн. - Із копії розрахунку суми інфляційних витрат та трьох відсотків річних від суми боргу (а.с.26-27) вбачається, що за період з вересня 2014 року по травень 2016 року сума інфляційних витрат становить 6594,85 грн., сума трьох відсотків річних становить 455,91 грн. - Із довідки Кочубеївської сільської ради Високопільського району Херсонської області від 30.06.2016 року (а.с.30) зясовано, що в період часу з січня 2014 року по квітень 2016 року [PERSON] ніде не працювала через відсутність вільних робочих місць. Суд, заслухавши пояснення сторін у справі, дослідивши надані докази в їх сукупності, показання свідка, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. \~\~ На підставі ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Згідно ч.2 ст.59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що попередньо позивач надав [PERSON] грошові кошти в сумі 10000,00 грн., на що остання надала [PERSON] розписку, в якій вона зобовязалася повернути кошти на протязі шести місяців, але у зазначений строк зобовязання не виконала. Так, рішенням Високопільського районного суду Херсонської області у справі №652/439/14-ц від 19.08.2014 року, яке набрало законної сили 08.09.2014 року (а.с.3) було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] боргу за розпискою в розмірі 10000,00 грн. та 243,60 грн. судових витрат, що в свою чергу в розумінні ч.3 ст.61 ЦПК України не доказується при розгляді даної справи. Так, в подальшому постановою начальника відділу державної виконавчої служби Високопільського районного управління юстиції в Херсонській області від 23.09.2014 року було відкрито виконавче провадження ВП №44834746 за виконавчим листом Високопільського райсуду Херсонської області про стягнення з [PERSON] на його користь 10243,60 грн. (а.с.5). Відповідач в свою чергу частково та несистематично погашала заборгованість. Так, згідно інформації, наданої Високопільським районним відділом ДВС відповідач у період з 08.09.2014 року по 18.05.2016 року сплатила на користь позивача борг в розмірі 2782,59 грн. (а.с.23, 28). Таким чином, суд вбачає, що відповідачем було порушено строки повернення коштів позивачу, а також в звязку з несвоєчасним виконанням рішення суду щодо повернення боргу, призвело до таких наслідків, як звернення позивача до суду про стягнення інфляційних витрат та трьох відсотків річних на суму заборгованості, які підлягають до стягнення з відповідача, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1\~ст.509 ЦК України\~зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, установлених\~статтею 11 цього Кодексу. Так,\~\~у ч.5\~ст.11 ЦК України\~\~визначено, що\~\~у випадках, встановлених\~\~актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть\~\~виникнути\~\~з рішення суду. Згідно із ч.2\~ст.625 ЦК України\~в разі порушення грошового зобов'язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, положення зазначеної норми права передбачають, що зобов'язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших\~\~правочинів, передбачених законом, а також\~\~угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов'язки можуть виникати\~\~з рішення суду. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України\~\~від 30 березня 2016 року у справі №6-2168цс15 та у постанові Верховного Суду України\~\~від 01 жовтня 2014 року у справі №6-113цс14, яка в силу\~ст.360-7 ЦПК України\~є обов'язковою для всіх судів України. Отже, оскільки рішення суду про стягнення з [PERSON] боргу в розмірі 10243,60 грн. набрало законної сили 08.09.2014 року та станом на 18.05.2016 року відповідачем у повному обсязі на суму 7461,01 грн. не виконане, тому за період з 08 вересня 2014 року по 18 травня 2016 року підлягає нарахуванню на суму заборгованості, інфляційні витрати в розмірі 6594,85 грн. та три відсотки річних за вказаний період в розмірі 455,91 грн., відповідно до розрахунку, наданого позивачем до суду (а.с.26-27), з яким суд погоджується, а тому позовні вимоги слід задовольнити. Таким чином, оскільки відповідач, внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобовязань, порушила виконання умов договору позики, неналежне виконання рішення суду та норми діючого законодавства, суд вважає за необхідне вимогу позивача щодо стягнення з відповідача інфляційних витрат та трьох відсотків річних на залишок заборгованості задовольнити та стягнути з останньої заборгованість за період з 08.09.2014 року по 18.05.2016 року в розмірі 7050,76 грн., яка складається з: 6594,85 грн. сума інфляційних витрат та 455,91 грн. три відсотки річних. Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Крім того згідно ст.88 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються із 551,20 гривень сплаченого та документально підтвердженого судового збору (а.с.1). \~\~ \~\~\~ На підставі викладеного, ст.ст.11, 509, 625 ЦК України та

Outcome: approved