Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

В серпні 2018 року [PERSON] звернулася до суду в інтересах [PERSON] з позовом до Печанівської сільської ради Романівського району Житомирської області, в якому зазначила, що [INFO] померла баба позивача - [PERSON], внаслідок чого відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться по [ADDRESS]. Посилаючись на те, що позивач являється спадкоємцем [PERSON], однак, нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок, представник позивача просить визнати за позивачем право власності на спірне майно в порядку спадкування. В підготовче засідання учасники справи та представник позивача, які були належним чином повідомлені про час і місце його проведення, не з'явилися, заявивши клопотання про розгляд справи за їх відсутності. При цьому представник позивача позовні вимоги підтримала повністю та просила позов задовольнити, а відповідач позов визнав. Відповідно до положень частини 3 статті 200, частини 4 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), за результатами підготовчого провадження у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що житловий будинок розташований по [ADDRESS] належав [PERSON], що підтверджується довідкою Печанівської сільської ради Романівського району Житомирської області № 564 від 15 серпня 2018 року. Відповідно до цивільного законодавства, чинного на час будівництва спірного будинку, громадяни могли мати у власності житловий будинок. При цьому наявність такого права не пов'язувалась з його обов'язковою державною реєстрацією. Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER], [INFO] померла [PERSON], внаслідок чого відкрилась спадщина, до складу якої входить спірний житловий будинок. 16 березня 2004 року секретарем Печанівської сільської ради Романівського району Житомирської області було посвідчено заповіт, згідно якого [PERSON] заповіла усе своє майно позивачу. Згідно матеріалів спадкової справи заведеної після смерті [PERSON], [PERSON] у встановлений законом строк реалізував свої спадкові права, що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за заповітом, виданими 20 січня 2017 року та 26 липня 2018 року державним нотаріусом Романівської державної нотаріальної контори Житомирської області, щодо земельних ділянок, які належали спадкодавцю. Згідно частини 1 статті 1235 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно частини 1 статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Встановивши, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку про необхідність його задоволення. За змістом частини 1 статті 142 ЦПК України, суд повертає позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову.

Outcome: approved