overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

В січні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі, від якого [INFO] у них народилася донька [PERSON]. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, проживає окремо від сім'ї. [PERSON] працездатний, але офіційно не працевлаштований, добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання доньки, а тому позивачка просила суд стягнути з відповідача аліменти у розмірі 800 грн. щомісячно на утримання дитини. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що офіційно не працює та погоджується сплачувати аліменти в розмірі 350 грн. Суд, вислухавши пояснення сторін, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Встановлено, що сторони є батьками малолітньої [PERSON], [INFO] (а.с.8), яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні (а.с.9). З серпня 2013 року відповідач мешкає за іншою адресою, окремо від сім'ї. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст. 181 СК України аліменти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів та те, що розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму відповідно до віку дитини, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України. Відповідач працездатний, але офіційно не працює, інших утриманців не має, а тому враховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивачки частково, стягнувши аліменти з відповідача на утримання дитини у розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи з 20 січня 2014 року. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 243 грн. 60 коп., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

В січні 2013 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 03 березня 2012 року вона уклала шлюб з відповідачем, а з грудня 2006 року проживала з відповідачем однією сім'єю без державної реєстрації шлюбу. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось. Останні місяці сторони не підтримують подружні стосунки, спільного господарства не ведуть. Тому просила суд шлюб з відповідачем розірвати, судові витрати покласти на відповідача. Позивач в судове засідання не з'явилась, надійшла заява про розгляд справи у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, надійшла заява в якій просив суд розглядати справу у його відсутність, не заперечує щодо розірвання шлюбу з позивачем. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] 03 березня 2012 року вступили в зареєстрований шлюб (а.с.5). Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO] (а.с.4). Статтею 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. А згідно з вимогами ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки із-за неправильної поведінки сторони втратили довір'я та повагу один до одного, шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, примирення між сторонами не можливе, а тому зберегти сім'ю не надається можливим і шлюб підлягає розірванню. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

В січні 2013 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В позовній заяві позивачка вказала, що перебувала з відповідачем у шлюбі, який зареєстрували 22 квітня 2008 року в Свіршковецькій сільській раді Чемеровецького району Хмельницької області. Рішенням Чортківського районного суду від 31 жовтня 2012 року шлюб між ними розірвано. Від шлюбу в них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з матір'ю і перебуває на її утриманні і вихованні. Своїх обов'язків по утриманню дитини відповідач не виконує, тому [PERSON] просить стягнути з нього аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, а також стягнути на її користь судові витрати по справі. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнає частково, погоджується сплачувати аліменти, просить визначити аліменти в невеликому розмірі, оскільки він ніде не працює. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі, від якого мають дочку [PERSON], [INFO]. Як вбачається з позовної заяви та пояснень позивачки [PERSON] коштів на утримання дитини не надає, хоча відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України як батько зобов'язаний утримувати її до досягнення повноліття. У відповідності до вимог ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 184 цього Кодексу якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Проаналізувавши матеріали справи, враховуючи те, що відповідач ніде не працює, суд визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню на утримання дитини, в твердій грошовій сумі в розмірі 450 гривень щомісячно. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України 243,60 гривень судового збору та на користь позивачки 200 гривень понесених нею витрат на правову допомогу адвоката .

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

В січні 2014 позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, просила стягнути на своє утримання аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідача щомісяця до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування позовних вимог позивач посилалась на обставини ненадання відповідачем матеріальної допомоги належним чином. В судове засідання сторони не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку; позивач, згідно наданої заяви, просила про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відомостей про поважність неявки у судове засідання відповідача матеріали справи не містять. Відповідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд ухвалив про розгляд справи в порядку ст. 224, 225 ЦПК України на підставі наявних в ній даних та доказів. Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 19 квітня 2013 року від якого мають сина [PERSON], [INFO], який мешкає з матір'ю, достатньої матеріальної допомоги на утримання дружини відповідач не надає. Відповідач працездатний, постійного місця роботи не має, на утриманні інших осіб не має. Наразі в провадженні Центрального районного суду м. Миколаєва знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у такому ж розмірі. За таких обставин суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку щомісяця до досягнення дитиною трирічного віку. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

В січні 2014 р. [PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON], посилається на те, що шлюбні стосунки припинились з січня 2013 р., спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Просить розірвати шлюб. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Заперечує проти розірвання шлюбу. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 квітня 1996 року, про що свідчить актовий запис № 208, Кіровського райвідділу реєстрації актів громадянського стану м. Кіровограда. Відповідно до позовної заяви сторони припинили шлюбні відносини з січня 2013 р., спільне господарство не ведуть, подальше збереження сім'ї є неможливим та марним. За змістом статті 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За приписом частини 1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У відповідності до частини 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 1 статті 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За вказаних обставин, враховуючи, що сімейні стосунки між подружжям не склалися, як зазначено в позові, через різні погляди на сімейне життя, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, намірів зберегти сім'ю у позивача немає, суд вважає встановленим, що за зазначених вище обставин збереження сім'ї буде суперечити інтересам позивача у справі. Шлюб сторін існує формально і може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

В січні 2014 р. [PERSON] звернувся з позовною заявою про розірвання шлюбу до [PERSON] Свої вимоги мотивував тим, що перебуває з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі з 2007 р. Подружні відносини припинились в зв'язку зі втратою поваги, взаєморозуміння, різних поглядів на життя. Посилаючись на вищевикладене, позивач просив шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, повідомлялась судом належним чином, причини неявки суду не повідомила. Згідно ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28.04.2007 р. Від спільного проживання мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] Подружні відносини між сторонами припинені, спільного господарства вони не ведуть. Сім'я припинила своє існування остаточно, подальше її збереження неможливе. Майновий спір не заявлявся, дитина проживає з матір'ю відповідно до домовленості між сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу можу бути пред'явлений одним із подружжя. З'ясувавши фактичні взаємини між подружжям, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами потрібно розірвати. На підставі ст.ст. 21, 24, 110, 112, 113 СК України та ст.ст.10, 60, 212, 214, 226 ЦПК України, суд -

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

В січні 2014 р. [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин. Свої вимоги мотивувала тим, що [INFO]. помер її батько - [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді належної йому [ADDRESS]. У встановленому законом порядку, після смерті батька, [PERSON] звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак існує різниця в написанні прізвища її батька - «[PERSON]», та її власного до реєстрації шлюбу - «[PERSON]», в зв'язку з чим заявниця не має можливості належним чином оформити право власності на спадкове майно. Посилаючись на вищевикладене, заявниця просила суд встановити факт, що вона, [PERSON], [INFO], є донькою [PERSON], який помер [INFO]. В судовому засіданні заявник та її представник заявлені вимоги підтримали. Заінтересована особа ПН ММНО [PERSON] в судове засідання не з'явилась, повідомлялась судом про розгляд справи належним чином, причини неявки суду не повідомила. Вислухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до Свідоцтва про народження «[PERSON]» та «[PERSON]» є батьками «[PERSON]», яка народилась [INFO] Згідно Свідоцтва про шлюб [PERSON], [INFO], уклала шлюб з [PERSON], та змінила прізвище на «[PERSON]». [INFO]. [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді належної йому [ADDRESS]. Відповідно до Заповіту, посвідченого 20.12.2008 р. нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу, [PERSON] заповідав все належне йому на момент смерті майно, в тому числі вищезазначену квартиру, [PERSON] Однак на теперішній час належним чином оформити право власності на спадкове майно заявник не має можливості, оскільки у свідоцтві про смерть спадкодавця (її батька) його прізвище зазначено на українській мові як «[PERSON]», а прізвище заявниці (до укладення шлюбу) - «[PERSON]». Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, в свідоцтві про народження заявниці на російській мові прізвище її та її батька вказано однаково - «[PERSON]», «[PERSON]». Отже, наявна помилка у написанні прізвища українською мовою у документах, яка виникла при його перекладі. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між сторонами. Встановлення даного факту має юридичне значення для заявника: вказана обставина заважає заявнику реалізувати свої права як власника нерухомого майна. Дослідивши надані докази в сукупності судом встановлено, що [PERSON], який помер [INFO]., є батьком [PERSON] Враховуючи вищевикладене суд вважає, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

В січні 2014 р. [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON] в зв'язку з тим, що спільне життя не склалось через несумісність характерів та різні погляди на життя, через що виникають сварки, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. У зв'язку з цим шлюбні стосунки припинились, спільне господарство не ведуть. В судове засідання позивач не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце слухання справи був повідомлений в установленому законом порядку. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 лютого 1982 року, про що свідчить актовий запис № 269, міськ. відділу ЗАГС м. Кіровограда. Відповідно до позовної заяви сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, сумісне господарство не ведуть. При даних обставинах суд вважає, що подальше збереження сім'ї неможливе, шлюб сторін носить формальний характер і підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

В січні 2014 р. [PERSON] звернулась з позовною заявою про розірвання шлюбу до [PERSON] Свої вимоги мотивувала тим, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 1990 р. Подружні відносини припинились в зв'язку зі втратою поваги, взаєморозуміння, різних поглядів на життя. Посилаючись на вищевикладене, позивачка просила шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка [PERSON] заявлені вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлявся судом належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 02.11.1990 р. Від спільного проживання неповнолітніх дітей не мають. Подружні відносини між сторонами припинені, спільного господарства вони не ведуть. Сім'я припинила своє існування остаточно, подальше її збереження неможливе. Майновий спір не заявлявся. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу можу бути пред'явлений одним із подружжя. З'ясувавши фактичні взаємини між подружжям, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами потрібно розірвати. На підставі ст.ст. 21, 24, 110, 112, 113 СК України та ст.ст.10, 60, 212, 214, 226 ЦПК України, суд -

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

В січні 2014 р. [PERSON] звернулась з позовною заявою про розірвання шлюбу до [PERSON] Свої вимоги мотивувала тим, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 1998 р. Подружні відносини припинились в зв'язку зі втратою поваги, взаєморозуміння, різних поглядів на життя. Посилаючись на вищевикладене, позивачка просила шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка [PERSON] заявлені вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач визнав позов. Вислухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 03.10.1998 р. Від спільного проживання мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] Подружні відносини між сторонами припинені, спільного господарства вони не ведуть. Сім'я припинила своє існування остаточно, подальше її збереження неможливе. Майновий спір не заявлявся, дитина мешкає з матір'ю, згідно домовленості між сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу можу бути пред'явлений одним із подружжя. З'ясувавши фактичні взаємини між подружжям, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами потрібно розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі ст.ст. 21, 24, 110, 112, 113 СК України та ст.ст.10, 60, 88, 212, 214, 226 ЦПК України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

В січні 2014 р. [PERSON] звернулась з позовною заявою про розірвання шлюбу до [PERSON] Свої вимоги мотивувала тим, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 2012 р. Подружні відносини припинились в зв'язку зі втратою поваги, взаєморозуміння, різних поглядів на життя. Посилаючись на вищевикладене, позивачка просила шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка [PERSON] заявлені вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлявся судом належним чином, причини неявки суду не повідомила. Згідно ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 04.08.2012 р. Від спільного проживання мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO] Подружні відносини між сторонами припинені, спільного господарства вони не ведуть. Сім'я припинила своє існування остаточно, подальше її збереження неможливе. Майновий спір не заявлявся, дитина проживає з матір'ю відповідно до домовленості між сторонами. За даний судом строк, примирення не відбулося. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу можу бути пред'явлений одним із подружжя. З'ясувавши фактичні взаємини між подружжям, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами потрібно розірвати. На підставі ст.ст. 21, 24, 110, 112, 113 СК України та ст.ст.10, 60, 212, 214, 226 ЦПК України, суд -

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

В січні 2014 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування вимог зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося, протягом останніх років вони не можуть проживати разом та спокійно вирішувати поточні проблеми, постійно сперечаються та принижують один одного. Між ними постійно виникають сварки та скандали, свідками яких нерідко стають їх діти. Позивач посилається на неможливість збереження сім'ї і подальшого спільного проживання. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали, наполягали на розірванні шлюбу пославшись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] позов визнав вказуючи, що протягом наданого судом чотиримісячного строку він намагався відновити сімейні відносини, проте примирення не відбулося. За таких обставин він згоден на розірвання шлюбу. Вислухавши сторони та дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13 липня 2002 р. (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 8, 9). З пояснень сторін вбачається, що у подружжя відсутні спільні погляди на сім'ю та шлюб, взаємні почуття любові та взаєморозуміння, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що між сторонами існує стійкий розлад подружніх стосунків і подальше збереження шлюбу, який не базується на паритетних засадах, порушує принцип його добровільності і суперечить інтересам позивача, що є підставою для його розірвання. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судові витрати, понесені у зв'язку зі сплатою судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved