Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулось з позовом ПАТ «ОТП Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовну заяву мотивовано тим, що згідно кредитного договору № МL-В00/092/2006 від 26.05.2006 року, укладеного між [PERSON] та Акціонерним комерційним банком «Райффайзенбанк Україна», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» надав [PERSON] кредит в сумі 33000,00 доларів США зі строком повернення до «25» травня 2021року. Зобов`язання по Кредитному договору Відповідачем не виконані, зокрема не виконується графік погашення кредиту, порушується порядок та строки сплати відсотків. На підставі п.п.1.9. Кредитного договору Позивач вимагав від Відповідача повного повернення кредиту, сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків, а також сплати пені та штрафу, нарахованих за прострочення виконання зобовязань (вимога про погашення заборгованості за Кредитним договором № МL-В00/092/2006 від 26.05.2006 року, за вихідним № 22-2-2/201914 від 28.08.2015 року). Вимога Позивача Відповідачем станом на момент предявлення цього позову не виконана. Станом на 11.08.2015 року, заборгованість Відповідача по Кредитному договору № МL-В00/092/2006 від 26.05.2006 року перед Позивачем становить 24\~494, 74 доларів США з яких: залишок заборгованості за кредитом становить 22297,96 доларів США, відсотки за користування кредитом становлять 2196, 78 доларів США. Оскільки, кредит був фактично виданий в доларах США, Відповідач прийняв на себе зобовязання сплатити суму кредиту в доларах США. Позовна вимога Позивача стягнути суму заборгованості в доларах США в еквіваленті до національної валюти за офіційним курсом НБУ станом на дату ухвалення рішення суду є цілком правомірною. Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору (ст.526 Цивільного Кодексу України). Наведене змусило позивача звернутись до суду з даним позовом. Представник позивача в судове засіданні не зявився, надав суду заяву в якій просив справу розглянути у його відсутність, вимоги по позову підтримав та послався на докази викладені в ньому, просив суд позов задовольнити, не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач в судове засідання повторно не зявилась, про причини неявки суд не повідомила, хоча повідомлялася про день, час та місце розгляду справи завчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, ухвалив провести заочний розгляд справи в порядку письмового провадження. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до переконання в тому, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно кредитного договору № МL-В00/092/2006 від 26.05.2006 року, укладеного між [PERSON] та Акціонерним комерційним банком «Райффайзенбанк Україна», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» надав [PERSON] кредит в сумі 33000,00 доларів США зі строком повернення до «25» травня 2021року (а.с. 9-12). Згодом до кредитного договору вносилися зміни та доповнення наступними додатковими угодами: додатковим договором № МL-В00/092/2006/1 від 26.03.2009 року,договором зокрема було змінено преамбулу кредитного договору у звязку із зміною прізвища позичальника з «Зверєва» на «Сікорська»; додатковим договором № 2 від 25.07.2014 року , сторони вирішили, що на періодз 28.07.2014 року до 25.12.2014 року для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись фіксована процентна ставка у розмірі 6,00% річних, на період з 26.12.2014 року до повного виконання боргових зобовязань за кредитним договором для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись плаваюча процентна ставка у розмірі 11, 00 % річних (а.с. 37-40). АТ «ОТП Банк» виконало своїм зобовязання за кредитними договором та надало позичальнику кредит, проте, в порушення умов кредитного договору відповідач не виконує свої зобовязання щодо погашення відповідної частини кредиту. Станом на 11.08.2015 року, заборгованість Відповідача по Кредитному договору № МL-В00/092/2006 від 26.05.2006 року перед Позивачем становить 24 494, 74 доларів США з яких: залишок заборгованості за кредитом становить 22297,96 доларів США, відсотки за користування кредитом становлять 2196, 78 доларів США (а.с. 7- 8). Позивач вимагав від Відповідача повного повернення кредиту, сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків, а також сплати пені та штрафу, нарахованих за прострочення виконання зобовязань (вимога про погашення заборгованості за Кредитним договором № МL-В00/092/2006 від 26.05.2006 року, за вихідним № 22-2-2/201914 від 28.08.2015 року) (а.с.45). Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязань настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ч.2 ст. 1054 ЦК України - наслідками порушення позичальником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позикодавця достроково вимагати повернення усієї суми кредиту. Відповідно до частини 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання. Враховуючи те, що позивач сплатив судовий збір його згідно ст. 88 ЦПК України, слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved