Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

В січні 2017 року Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі Миколаївської області (далі-УПФ) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди у виді надмірно сплачених грошових коштів в сумі 4745 грн. В позові зазначило, що [PERSON] отримував пенсію відповідно до статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», як дитина померлого, старша за 18 років, яка навчається за денною формою навчання у вищих учбових закладах І-ІV рівня акредитації та професійно-технічних навчальних закладах, у зв'язку з втратою годувальника до закінчення ним навчальних закладів і до досягнення ним 23-х років. Для отримання цієї пенсії він звернувся 11 квітня 2013 року і був при цьому повідомлений про необхідність, в разі зміни форми навчання, відрахування з навчального закладу або працевлаштуванні, повідомити про це орган УПФ протягом 10 днів. В той же час, згідно письмової відповіді від 13 травня 2016 року, наданої на запит УПФ Національним університетом кораблебудування імені адмірала Макарова, [PERSON] був відрахований з цього навчального закладу з 1 квітня 2015 року за невиконання навчального плану Посилаючись на те, що про своє відрахування [PERSON] не повідомив УПФ і в звязку з цим йому безпідставно виплачено пенсійне забезпечення в період з 1 квітня по 31 серпня 2015 року в зазначеному розмірі, тому просив їх стягнути на свою користь. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила задовольнити, а відповідач позовні вимоги визнав повністю. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, та розяснивши відповідачу положення ст. 174 ЦПК України про наслідки визнання позову, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. З 11 квітня 2013 року відповідач [PERSON], [INFO], отримував пенсію в УПФ у зв'язку з втратою годувальника, відповідно до статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та статті 37 Закону України «Про пенсійне забезпечення», як дитина померлого, старша за 18 років, яка навчається за денною формою навчання у вищих учбових закладах І-ІV рівня акредитації та професійно-технічних навчальних закладах, у зв'язку з втратою годувальника до закінчення ним навчальних закладів і до досягнення 23-х років. Спочатку він навчався у Вищому професійному училищі суднобудування м. Миколаєва. Для нарахування та виплати йому пенсії він зобовязувався двічі на рік: у березні та вересні, надавати довідки, які б підтверджували продовження ним навчання. 18 вересня 2014 року він звернувся до позивача із заявою про продовження виплати пенсії і додав до заяви довідку від тієї ж дати, згідно якої він навчався в Національному університеті кораблебудування імені адмірала Макарова на першому курсі денного відділення. При цьому, [PERSON] при поданні заяви щодо призначення пенсії письмо зобов'язався, що в разі зміни форми навчання, відрахування з навчального закладу або працевлаштуванні, повідомить про це орган Пенсійного Фонду України протягом 10 днів. В той же час, після того як він в 2015 році не надав довідку про продовження навчання, виплата пенсії з 31 серпня 2015 року йому була зупинена і позивач звернувся до Національного університету кораблебудування імені адмірала Макарова з проханням надати інформацію про студента [PERSON] 24 травня 2016 року до УПФ від цього вищого навчального закладу надійшла відповідь від 13 травня 2016 року, згідно якої [PERSON] був відрахований зі складу студентів з 1 квітня 2015 року в звязку з невиконанням навчального плану. Таким чином, в порушення наданих зобов'язань та вимог закону, відповідач, не повідомивши орган Пенсійного фонду України про своє відрахування з вищого навчального закладу, безпідставно отримав пенсію з 1 квітня по 31 серпня 2015 в сумі 4745 грн. (по 949 грн. щомісяця). Відповідно до частини 2 статті 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у разі невиконання цього обов'язку і одержання у зв'язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсію, заподіяну шкоду. Статтею 103 цього ж Закону суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміну складу сім'ї тощо) стягується на підставі рішень органу, що призначає пенсію. Відповідно до частини 1 статті 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» територіальні органи Пенсійного фонду України наділені правом своїм рішеннями припинити виплату пенсії у випадках, передбачених цим Законом. Згідно частини 1 статті 50 вищевказаного Закону суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягнуті на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Таким чином, виходячи із зазначених положень Законів України «Про пенсійне забезпечення» та «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» а також положень, визначених статтями 1166 та 1212 ЦК України, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до статті 88 ЦПК України та статей п. 18 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у виді судового збору у розмірі 640 грн. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved