Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-03 00:00:00

В січні 2018 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості (а.с.2-4 т.1), мотивуючи позов тим, що 03.11.2006 р. між АКБ «Укрсоцбанк» (в даний час ПАТ «Укрсоцбанк») та [PERSON] було укладено генеральний договір №050/35-376, за умовами якого банк зобовязався надати позичальнику [PERSON] 505\~000 грн., з урахуванням заборгованості за договором про надання невідновлювальної кредитної лінії №050/27-17 від 25.01.2006 р. терміном до 02.11.2016 р. на умовах, визначених цим договором та додатковими угодами до нього, а позичальник зобовязалася повернути кредит у строк та на умовах, визначених цим договором та додатковими угодами до нього, сплатити проценти у розмірі, що визначатиметься у додаткових угодах до цього договору, та є його невідємною частиною. 12.11.2007 р. між АКБ «Укрсоцбанк» (в даний час ПАТ «Укрсоцбанк») та [PERSON] було укладено додаткову угоду №050/27-367 до генерального договору №050/35-376 від 03.11.2006 р., відповідно до якого кредитор надає позичальнику кредит у формі відновлювальної кредитної лінії окремими частинами зі сплатою 15% річних, щомісячно, до 5 числа включно місяця, наступного за місяцем, за який нараховані проценти, в межах максимального ліміту заборгованості до 300000 грн. включно, та кінцевим терміном повернення заборгованості за кредитом до 11.11.2010 р. включно на умовах визначених генеральним договором. Загальна заборгованість за цією додатковою угодою, додатковою угодою №050/35-377 від 03.11.2006р. до Генерального договору №050/35-376 від 03.11.2006р., додатковою угодою №050/27-366 від 12.11.2007р. до Генерального договору №050/35-376 від 03.11.2006р., не повинна перевищувати 1\~550\~000 грн. У порушення умов договору відповідач [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 17.11.2017 р. має заборгованість за кредитом 300\~000 грн., за відсотками 411\~275,63 грн., інфляційні витрати за кредитом 41\~400,00 грн., інфляційні витрати за відсотками 53\~173,96 грн. А тому, вищевикладені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом. Окрім того, в квітні 2018 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості (а.с.2-4 т.2), який ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 04 травня 2018 року обєднано в одне провадження з вищезазначеним позовом (а.с.117 т.1). Позов мотивовано тим, що 03.11.2006 р. між АКБ «Укрсоцбанк» (в даний час ПАТ «Укрсоцбанк») та [PERSON] було укладено генеральний договір №050/35-376, за умовами якого банк зобовязався надати позичальнику [PERSON] 505\~000 грн., з урахуванням заборгованості за договором про надання невідновлювальної кредитної лінії №050/27-17 від 25.01.200 р. терміном до 02.11.2016р. на умовах, визначених цим договором та додатковими угодами до нього, а позичальник зобовязалася повернути кредит у строк та на умовах, визначених цим договором та додатковими угодами до нього, сплатити проценти у розмірі, що визначатиметься у додаткових угодах до цього договору, та є його невідємною частиною. 12.11.2007р. між АКБ «Укрсоцбанк» (в даний час ПАТ «Укрсоцбанк») та [PERSON] було укладено додаткову угоду №050/27-366 до генерального договору №050/35-376 від 03.11.2006р., відповідно до якої кредитор надає позичальнику кредит у формі відновлювальної кредитної лінії окремими частинами зі сплатою 15% річних, щомісячно, до 5 числа включно місяця, наступного за місяцем, за який нараховані проценти, в межах максимального ліміту заборгованості до 1 250 000 грн. включно. Кредит надається на строк з 12.11.2007р. по 11.11.2012р. включно. Повне погашення кредиту має бути здійснене не пізніше останнього дня строку. У порушення умов договору відповідач [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 17.11.2017р. має заборгованість за кредитом 1\~000\~000,04 грн., за відсотками 1\~356\~073,64 грн., пеня за несвоєчасне повернення кредиту 268\~138,90 грн., пеня за несвоєчасне повернення відсотків 342\~849,58 грн., інфляційні витрати за кредитом 138\~000,00 грн., інфляційні витрати за відсотками 175\~196,68 грн. А тому, вищевикладені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом. Представник позивача до судового засідання не зявився, однак від останнього в матеріалах справи міститься письмова заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити з підстав, зазначених у позові (а.с.133 т.1). Представник відповідача за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги по обох позовах не визнала, надала суду пояснення аналогічні змісту відзиву на позов та додаткових письмових поясненнях (а.с.60, 151-153, 158 т.1, 32-34 т.2), відповідно до яких пояснила, що при розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором не враховано рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 14.03.2011 р. (справа №601/10), яким стягнуто з [PERSON] заборгованість за генеральним договором №050/35-376 від 03.11.2006р. та додатковими угодами до нього №050/27-367 від 12.11.2007р., №050/27-366 від 12.11.2007р.Заявила про застосування позовної давності до вимог позивача. Просила відмовити у задоволенні позову. Заслухавши пояснення представника відповідача та дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку в сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних міркувань. Судом встановлено, що 03.11.2006 р. між АКБ «Укрсоцбанк» (в даний час ПАТ «Укрсоцбанк») та [PERSON] було укладено генеральний договір №050/35-376, за умовами якого банк зобовязався надати позичальнику [PERSON] 505\~000 грн., з урахуванням заборгованості за договором про надання невідновлювальної кредитної лінії №050/27-17 від 25.01.2006 р. терміном до 02.11.2016 р. на умовах, визначених цим договором та додатковими угодами до нього, а позичальник зобовязалася повернути кредит у строк та на умовах, визначених цим договором та додатковими угодами до нього, сплатити проценти у розмірі, що визначатиметься у додаткових угодах до цього договору, та є його невідємною частиною(а.с.5-7 т.1). 12.11.2007 р. між АКБ «Укрсоцбанк» (в даний час ПАТ «Укрсоцбанк») та [PERSON] було укладено додаткову угоду №050/27-367 до генерального договору №050/35-376 від 03.11.2006 р., відповідно до якого кредитор надає позичальнику кредит у формі відновлювальної кредитної лінії окремими частинами зі сплатою 15% річних, щомісячно, до 5 числа включно місяця, наступного за місяцем, за який нараховані проценти, в межах максимального ліміту заборгованості до 300 000 грн. включно, та кінцевим терміном повернення заборгованості за кредитом до 11.11.2010 р. включно на умовах визначених генеральним договором. Загальна заборгованість за цією додатковою угодою, додатковою угодою №050/35-377 від 03.11.2006р. до Генерального договору №050/35-376 від 03.11.2006р., додатковою угодою №050/27-366 від 12.11.2007р. до Генерального договору №050/35-376 від 03.11.2006р., не повинна перевищувати 1\~550\~000 грн.(а.с.8 т.1). З наданого позивачем розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором №050/27-367 від 12.11.2007р. станом на 17.11.2017р.суд встановив, що заборгованість відповідача складає 1\~075\~289,22 грн., з них: за кредитом 300\~000 грн., за відсотками 411\~275,63 грн., інфляційні витрати за кредитом 41\~400,00 грн., інфляційні витрати за відсотками 53\~173,96 грн. (а.с.21-26 т.1). Крім того, 12.11.2007р. між АКБ «Укрсоцбанк» (в даний час ПАТ «Укрсоцбанк») та [PERSON] було укладено додаткову угоду №050/27-366 до генерального договору №050/35-376 від 03.11.2006р., відповідно до якої кредитор надає позичальнику кредит у формі відновлювальної кредитної лінії окремими частинами зі сплатою 15% річних, щомісячно, до 5 числа включно місяця, наступного за місяцем, за який нараховані проценти, в межах максимального ліміту заборгованості до 1 250 000 грн. включно. Кредит надається на строк з 12.11.2007р. по 11.11.2012р. включно. Повне погашення кредиту має бути здійснене не пізніше останнього дня строку (а.с.12 т.2). З наданого позивачем розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором№050/27-366 від 12.11.2007р. станом на 17.11.2017р. суд встановив, що заборгованість відповідача складає 3\~280\~258,84 грн., з них: за кредитом 1\~000\~000,04 грн., за відсотками 1\~356\~073,64 грн., пеня за несвоєчасне повернення кредиту 268\~138,90 грн., пеня за несвоєчасне повернення відсотків 342\~849,58 грн., інфляційні витрати за кредитом 138\~000,00 грн., інфляційні витрати за відсотками 175\~196,68 грн. (а.с.6-8 т.2). Згідност. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530\~ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Згідност. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. \~ \~ \~ \~Забезпечення виконання зобовязання у вигляді неустойки (штрафу, пені) регулюється ст.ст. 549-552 ЦК України. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки (штрафу, пені) (ст. 611 ЦК України). Відповідно до ст. 82 ч. 4 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Постійно діючого третейського суду при асоціації українських банків від 14.03.2011 р. (справа №601/10) стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитними договорами в розмірі 2060647,81 грн., в тому числі за договором№050/27-367 від 12.11.2007р., станом на 14.01.2010р. в розмірі: 300 000 грн.- заборгованість по кредиту, 51655,63 грн.- заборгованість по відсотках, пеня 5722,52 грн., 2838,18 грн.- інфляційні втрати; за договором №050/27-366 від 12.11.2007р.станом на 14.01.2010р. в розмірі: 1 000\~000,04 грн.- заборгованість по кредиту, 191267,38 грн.- заборгованість по відсотках, пеня 50049,13 грн., 16041,50 грн.- інфляційні втрати (а.с. 62-64 т.1). Судом встановлено, що на виконання рішення Постійно діючого третейського суду при асоціації українських банків від 14.03.2011 р. ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 27.06.2013 р. (справа №755/13453/13-ц) видано виконавчий лист про стягнення з [PERSON] заборгованості (а.с. 66-68 т.1). \~ \~ \~ \~Оскільки рішенням Постійно діючого третейського суду при асоціації українських банків від 14.03.2011 р. (справа №601/10) достроково стягнуто за кредитними договорами №050/27-367 від 12.11.2007р. та №050/27-366 від 12.11.2007р. тіло кредиту і відсотки, відповідно до ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 27.06.2013 р. (справа №755/13453/13-ц) видано виконавчий лист на виконання цього рішення, кредитор міг би претендувати на стягнення з позичальника коштів, передбачених частиною другоюст. 625 ЦК України, згідно якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позови в частині стягнення заборгованості за договором №050/27-367 від 12.11.2007р. щодо боргу за тілом кредиту в розмірі 300\~000 грн. і за частиною відсотків в розмірі 51655,63 грн.; а також за договором №050/27-366 від 12.11.2007р. щодо боргу за тілом кредиту в розмірі 1\~000\~000,04 грн. і за частиною відсотків в розмірі 191267,38 грн. задоволенню не підлягають. ПАТ «Укрсоцбанк» направляв відповідачу [PERSON] 20.11.2017р. вимогу про погашення заборгованості за договором №050/27-367 від 12.11.2007р. протягом 3 днів з моменту отримання цієї вимоги (а.с. 20 т.1), яку суд не бере до уваги як доказ того, що змінено строк виконання договору, оскільки за умовами додаткової угоди №050/27-367 від 12.11.2007р. до генерального договору №050/35-376 від 03.11.2006р. кінцевою датою погашення заборгованості є 11.11.2010р. (строк закінчення дії генерального договору). Також судом встановлено, що вимога направлялась відповідачу [PERSON] на адресу: [ADDRESS], а позичальник [PERSON] повідомляла ПАТ «Укрсоцбанк» про зміну свого місця проживання ще в травні 2011р., зазначала адресу: [ADDRESS], що підтверджується копією заяви від 05.05.2011р. з відміткою банку від 11.05.2011р. про її одержання. (а.с. 65 т.1). Позивач ПАТ «Укрсоцбанк» надсилав кореспонденцію за невірною адресою позичальника, також позивач зазначив неправильну адресу відповідача в позовній заяві. Щодо направлення позивачем ПАТ «Укрсоцбанк» відповідачу [PERSON] будь-яких вимог про погашення заборгованості за договором №050/27-366 від 12.11.2007р. відповідно до якого кінцевою датою погашення заборгованості є 11.11.2012р. (строк закінчення дії генерального договору), то матеріали справи таких вимог не містять. Судом встановлено, що позивачем ПАТ «Укрсоцбанк» пропущено строк позовної давності по обох позовах, оскільки за умовами додаткової угоди №050/27-367 від 12.11.2007р. до генерального договору №050/35-376 від 03.11.2006р. кінцевою датою погашення заборгованості є 11.11.2010р., а позов до суду предявлено 28.12.2017р. (дата поштового відправлення). За умовами додаткової угоди №050/27-366 від 12.11.2007р. до генерального договору №050/35-376 від 03.11.2006р. кінцевою датою погашення заборгованості є 11.11.2012р., а позов до суду предявлено 30.03.2018р. (дата поштового відправлення). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три роки (ст. 257 ЦК України). Відповідно до ст. 258 ч.2 ЦК Українидо вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. Стаття 261 ч.1 ЦК України передбачає, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно ст. 267 ч. 3, 4 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено у спорі, є підставою для відмови у позові. Представником відповідача [PERSON] [PERSON] заявлено про застосування позовної давності до вимог позивача (а.с. 60-61 т.1, а.с. 32-34 т.2) Представником позивача заяву про поновлення строку позовної давності суду не надано. Оскільки рішення Постійно діючого третейського суду при асоціації українських банків від 14.03.2011р. (справа №601/10) про стягнення боргу за кредитним договором не виконано, відповідачем не було здійснено погашення кредиту (усіх складових) за кредитом після закінчення дії договору, перебіг трирічного строку позовної давності закінчився 24.10.2015р., позови до суду подано лише у грудні 2017р. та березні 2018р. з пропуском строку позовної давності, стороною відповідача заявлено про застосування позовної давності до вимог позивача, суд вважає, що обидва позови в решті позовних вимог також задоволенню не підлягають. На підставі викладеного, в задоволенні обох позовів необхідно відмовити в повному обсязі.

Outcome: dismissed