Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-27 00:00:00

В травні 2016 року ДП «Адміністрація морських портів України» в особі Миколаївської філії звернулося до суду з позовом до Комісії по трудовим спорам Миколаївської філії ДП «Адміністрація морських портів України», [PERSON] та [PERSON] про зобовязання вчинити певні дії, визнання незаконним діяльності та скасування рішення, мотивуючи тим, що рішенням Комісії від 22.04.2016 року за № 3/16 ДП «АМПУ» Адміністрацію зобовязано визнати недійсним та скасувати наказ від 01.12.2015 року № 860 щодо встановлення місячної тарифної ставки і виплатити різницю в місячних тарифних ставках, доплат за класність, вислугу років та нарахування премій працівникам підприємства [PERSON] та [PERSON] Оскільки, Комісія по трудових спорах створена з порушенням процедури, без відповідного рішення трудового колективу підприємства, то її діяльність є незаконною. Крім того, заяви працівників [PERSON] та [PERSON], які були подані ще в грудні 2015 року, тобто з порушенням передбачених законом строків, були розглянуті Комісією в кількості лише пяти членів з восьми, тобто не правомочним складом Комісії, а за такого рішення комісії має бути визнане незаконним та скасоване. В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги уточнив та остаточно просив зобовязати Комісію про трудових спорах припинити протиправну діяльність, визнати незаконним та скасувати рішення комісії від 22.04.2016 року № 3/16, прийнятого на підставі заяв працівників [PERSON] від 09.12.2015 року та [PERSON] від 10.12.2015 року до КТС про незгоду з наказом начальника Адміністрації № 860 від 01.12.2015 року та встановлення місячної тарифної ставки у розмірі 5400 грн. Представники відповідачів позовні вимоги не визнали та просили залишити їх без задоволення, посилаючись на їх безпідставність. Заслухав сторони та дослідивши матеріали справи, судом встановлено: Комісія по трудовим спорам МФ ДП «АМПУ» (Адміністрація Миколаївського морського порту) створена рішенням конференції трудового колективу Адміністрації 23 липня 2013 року, оформленого постановою №1/123-2 у складі 8 членів. Голова, заступник та секретар комісії обрані на підставі рішення, оформленого протоколом КТС МФ ДП «АМПУ» 15 травня 2015 року №1. Про обрання відповідних осіб було повідомлено Адміністрацію МФ ДП, що зокрема потверджується протоколами КТС та листами, переданими адміністрації від імені КТС та дослідженими в судовому засіданні. Наказом в. о. начальника Адміністрації МФ ДП №860 від 01 грудня 2016 року було зменшено тарифні ставки працівникам. В наслідок чого, водії КАЗ [PERSON] 09.12.2015 та [PERSON] 10.12.2015 особисто звернулися із заявами до Голови Комісії по трудовим спорам [PERSON] та в.о. начальника Адміністрації [PERSON] з проханням збереження заробітної плати та незгодою з наказом в. о. начальника Адміністрації №860 від 01.12.2015 року. Вказані заяви були отримані Адміністрацією відповідно 09.12.2015 року (вх. №2 від 09.12.2015р.) та 10.12.2015 року (вх. №3 від 10.12.2015р.). Рішенням Комісії від 16.12.2015 року № 4/15 було визнано недійсним наказ №860 від 01.12.2015 року начальника ДП „АММП в частині зменшення посадових окладів водіїв КАЗ ДП „АММП [PERSON] та [PERSON] з 5400 грн. до 3645 грн. На підставі вказаного рішення Головою Комісії [PERSON] видані посвідчення від 05.01.2016 року, з яким відповідачі [PERSON] та [PERSON] 12.01.2016 року звернулися до Заводського відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва для примусового виконання рішення Комісії. Постановами Заводського ВДВС від 19.01.2016 року [PERSON] та [PERSON] було відмовлено у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання посвідчення від 05.01.2016 року з підстав некоректного зазначення назви боржника та відсутності у виконавчому документі заходів примусового виконання, передбачених ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження». В подальшому, на підставі вище вказаного рішення та рішення КТС № 2/16 від 08.02.2016 року Головою Комісії [PERSON] були видані посвідчення від 08.02.2016 року з якими [PERSON] та [PERSON] в цей же день знову звернулися до Заводського ВДВС для примусового виконання рішення Комісії. Постановою Заводського відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва від 11.02.2016 року [PERSON] та [PERSON] знову було відмовлено у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання посвідчення від 08.02.2016 року з підстав не зазначення які саме примусові дії по виконанню рішення необхідно вчинити. Рішенням КТС № 3/16 від 22.04.2016 року вирішальну частину рішення КТС від 08.02.2016 року № 2/16 було визначено у новій редакції, а саме позивача зобовязано визнати недійсним та скасувати наказ від 01.12.2015 року №860, зобовязано встановити місячну тарифну ставку у розмірі 5 400,00 грн., як передбачено штатним розкладом Комплексу автотранспортного забезпечення Адміністрації станом на 13.10.2015 року. Також зобовязано ДП „АМПУ в особі Адміністрації нарахувати (за лютий та березень 2016 року) та виплатити різницю в місячних тарифних ставках, доплат за класність, вислугу років та нарахованих премій в розмірі: [PERSON] - 5 771,00 грн.; [PERSON] 5 536,00 грн. Вказане рішення 26.04.2016 року надійшло на адресу Миколаївської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», а за заявами [PERSON] та [PERSON] 05.05.2016 року Заводським відділом державної виконавчої служби м. Миколаєва винесені постанови про відкриття виконавчих проваджень №50987959 та №50988061 від 05.05.2016 року щодо виконання рішення комісії по трудових спорах МФ ДП «АМПУ» від 22.04.2016 року. Не погоджуючись з рішенням КТС від 22.04.2016 року № 3/16 позивач звернувся до суду з даним позовом. Відповідно до вимог глави XV «Індивідуальні трудові спори» Кодексу законів про працю України комісія по трудових спорах є одним з органів, який розглядає трудові спори. Враховуючи положення ст. ст. 224-227 КЗпП України, до компетенції комісії по трудових спорах відноситься виключно розгляд трудових спорів за заявами працівників по трудовим спорам, що виникають між працівниками та підприємствами, установами, організаціями в особі їх власників або уповноважених ними органів. І саме по заявам працівників комісія по трудовим спорам, розглянувши відповідний спір, приймає рішення. Статтею 228 КЗпП України встановлено, що у разі незгоди з рішенням комісії по трудових спорах працівник чи власник або уповноважений ним орган можуть оскаржити її рішення до суду. Це ж передбачено і п.1 ч.1 ст. 231 КЗпП України. Згідно ст. 230 КЗпП України у разі невиконання власником або уповноваженим ним органом рішення комісії по трудовим спорам у встановлений строк (стаття 229) працівникові комісією по трудових спорах підприємства, установи, організації видається посвідчення, що має силу виконавчого листа. Як зазначалося вище, рішення про створення Комісії по трудових спорах на підприємстві та її кількісний склад 8 осіб було прийнято та затверджено на конференції № 1/123 трудового колективу Адміністрації Миколаївського морського порту 23 липня 2013 року, а за такого суд не може припинити діяльність комісії, оскільки її створення є виключним правом трудового колективу надане за законом, тому посилання позивача на протиправну діяльність КТС є його особистою думкою. А за такого, єдиним встановленим чинним законодавством способом оскарження рішення комісії по трудових спорах, а відтак перевірки (ревізії) цих рішень, є оскарження рішення комісії по трудових спорах до суду. Що стосується визнання незаконним та скасування рішення КТС від 22.04.2016 року № 3/16, прийнятого на підставі заяв відповідачів по справі [PERSON] від 09.12.2015 року та [PERSON] від 10.12.2015 року. Як вбачається з пояснень сторін та досліджених у суді доказів, по суті заяви відповідачів [PERSON] та [PERSON] були розглянуті КТС 16.12.2015 року № 4/15 та 08.02.2016 року № 2/16. Вимоги про скасування вказаних рішень позивачем не заявлялися, а тому не були предметом судового розгляду. За такого, суд вважає, що спірне рішення КТС від 22.04.2016 року лише уточнило виконання попередніх рішень КТС без зміни їх по суті. При цьому, позивач не оспорюючи розрахунок тарифів та інші підстави, фактично оскаржує у суді право КТС розглядати трудові спори, що виникли між працівниками та адміністрацією підприємства, а тому заявлені вимоги належить залишити без задоволення в повному обсязі.

Outcome: dismissed