Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-28 00:00:00

До Василівського районного суду звернулася [PERSON] із позовом до [PERSON] культури та туризму Василівської районної державної адміністрації Запорізької області, в якому просить суд визнати незаконним рішення атестаційної комісії від 21 грудня 2012 року; скасувати рішення атестаційної комісії від 21 грудня 2012 року; стягнути з відповідача на користь позивачки сплачений нею судовий збір. В позовній заяві позивачка вказує, що більше 20 років працювала завідуючою Златопільським сільським клубом. Атестація клубних працівників проводилася один раз в п'ять років. Так, 21 грудня 2012 року була чергова атестація клубних працівників. На цій атестаційній комісії їй було винесено рішення атестаційної комісії, «не відповідає займаній посаді». З рішенням атестаційної комісії позивачку було ознайомлено в кабінеті начальника відділу культури не в той день коли була атестація клубних працівників, а тоді коли вона приїхала на річний звіт, а саме 03 січня 2013 року, тобто через 13 днів після того як відбулася атестація клубних працівників. 21 лютого 2013 року на виконкомі Скельківської сільської ради приймалося «Положення про клубні заклади Скельківської сільської ради». «Положення…» потрібне було для повної передачі клубного закладу з району на Скельківську сільську раду. Голова Скельківської сільської ради на протязі двох місяців звернувся із заявою до профспілкового комітету культпрацівників Василівського району про дозвіл на звільнення [PERSON] з займаної посади, як такої яка «не відповідає займаній посаді». [PERSON] зверталася в прокуратуру із заявою про злочин відносно неї, а саме грубе порушення законодавства про працю. Після звільнення, 02 лютого 2015 року [PERSON] звернулася, до Василівського районного суду, та подала позовну заяву про відновлення її на займаній посаді як незаконно звільненого працівника. Рішенням суду у задоволенні позову було відмовлено, ухвалою апеляційного суду Запорізької області, та касаційного суду рішення суду першої інстанції залишено без змін. Голова Скельківської сільської ради склав характеристику за три дні до атестаційної комісії та передав [PERSON] Рекомендації в атестаційному листі - відсутні. Повторної атестації їй не дали пройти. Позивачка визнана потерпілою в кримінальних провадженнях: №12013080190000102 від 16 січня 2013 року (грубе порушення законодавства України), №42017080000000304 від 23 травня 2017 року (халатне відношення до своїх обов'язків слідчого та процесуального прокурора), №120170811900000585 від 18 серпня 2017 року (перевищенні своїх службових повноважень). Крім того, позивачка звернулася із заявою про поновлення строку оскарження рішення атестаційної комісії. Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 02 березня 2018 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження. Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 29 березня 2018 року уточнено найменування відповідача, як [PERSON] культури і туризму, молоді та спорту Василівської районної державної адміністрації Запорізької області В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позов у повному обсязі, просить задовольнити з підстав, що викладені в письмовій формі. Представник відповідача [PERSON] культури і туризму, молоді та спорту Василівської районної державної адміністрації Запорізької області у судове засідання не зявився, надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності. Третя особа [PERSON] у судове засідання не зявилася. Суд, вислухавши позивачку, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, прийшов до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав: Відповідно до ст.ст.13,43,81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; учасники сторін зобов'язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно положень ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 11 листопада 2015 року у цивільній справі №311/2908/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] культури та туризму Василівської РДА Запорізької області, начальника вказаного відділу [PERSON], про визнання незаконним атестаційної комісії та стягнення моральної шкоди (а.с.85-87), та ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 20 січня 2016 року у вказаній справі (а.с.25-26) встановлено, що на підставі розпорядження №28 від 21 червня 2010 року голови Скельківської сільської ради Василівського району Запорізької області [PERSON] була прийнята на посаду завідуючої Златопільським сільським клубом Скельківської сільської ради. Законом України «Про професійний розвиток працівників», який визначає правові, організаційні та фінансові засади функціонування системи професійного розвитку працівників, зокрема розділом Ш, передбачено порядок організації та проведення атестації працівників. Посада завідуючого сільським клубом підпадає під дію цього закону щодо проведення атестації. Згідно статей 11,13 Закону атестація проводиться за рішенням роботодавця, яким затверджуються положення про проведення атестації, склад атестаційної комісії, графік проведення атестації. Інформація про проведення атестації доводиться до відома працівників не пізніше ніж за два місяці до її проведення. Атестаційна комісія формується з висококваліфікованих фахівців та представника виборного органу первинної профспілкової організації. Безпосередній керівник працівника, який підлягає атестації, не може бути членом атестаційної комісії. Атестація працівника проводиться тільки в його присутності. На кожного працівника, який підлягає атестації, безпосередній керівник складає характеристику, що подається атестаційній комісії після ознайомлення з нею працівника, але не пізніше ніж за тиждень до атестації. Не допускається проведення оцінки професійного рівня та кваліфікації працівника за ознаками, що безпосередньо не повязані з виконуваною роботою. Рішення атестаційної комісії приймається відкритим голосуванням простою більшістю голосів присутніх на засіданні членів комісії. Рішення атестаційної комісії доводиться до відома працівника та роботодавця протягом трьох днів після його прийняття. Атестаційна комісія приймає рішення про відповідність або невідповідність працівника займаній посаді або виконуваній роботі. У разі прийняття рішення про невідповідність працівника займаній посаді або виконуваній роботі комісія може рекомендувати роботодавцеві перевести працівника за його згодою на іншу посаду чи роботу, що відповідає його професійному рівню, або направити на навчання з подальшою (не пізніше ніж через рік) повторною атестацією. Рекомендації комісії з відповідним обґрунтуванням доводяться до відома працівника у письмовій формі. У разі відмови працівника від переведення на іншу посаду чи роботу, що відповідає його кваліфікаційному рівню, або від професійного навчання за рахунок коштів роботодавця роботодавець за результатами атестації має право звільнити працівника відповідно до Кодексу законів про працю України. Результати атестації можуть бути оскаржені працівником у порядку, встановленому законодавством. Наказом\~начальника відділу культури і туризму Василівської районної державної адміністрації Запорізької області\~було затверджено «Положення про проведення атестації працівників підприємств, установ, організацій та закладів галузі культури», 10 січня 2012 року видано наказ № 16-осн. «Про затвердження складу районної атестаційної комісії». [PERSON] за посадою також підлягала атестації. 05 листопада 2012 року начальник\~відділу культури і туризму Василівської районної державної адміністрації Запорізької області видав наказ №54-осн. «Про проведення чергової атестації працівників галузі культури в районі», згідно якого атестацію клубних працівників району призначено провести на 21 грудня 2012 року. Для проведення атестації були погоджені питання на атестацію клубних працівників. 31 жовтня 2012 року проведено семінар клубних працівників району, в тому числі за участю [PERSON], інформація про проведення чергової атестації була доведена до\~відома працівників клубних закладів. 21 грудня 2012 року атестація завідуючої Златопільським сільським клубом [PERSON] була проведена, за її результатами [PERSON] визнана такою, що не відповідає займаній посаді. З результатами атестації [PERSON] була ознайомлена під підпис. Результати атестації працівників галузі культури були затверджені наказом №62-осн. від 29 грудня 2012 року начальника відділу культури і туризму Василівської районної державної адміністрації Запорізької області. [PERSON] атестовано з оцінкою «не відповідає займаній посаді». Незважаючи на це вона продовжувала працювати на посаді завідуючої Златопільським сільським клубом. Розпорядженням №12 сільського голови Скельківської сільської ради Вісилівського району Запорізької області від 02 лютого 2015 року [PERSON] була звільнена з посади завідуючої Златопільським сільським клубом Скельківської сільської ради з 02 лютого 2015 року по пункту 1 статті 36 КЗпП України за згодою сторін на підставі її заяви від 30 січня 2015 року. Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 25 травня 2015 року (справа №311/990/15-ц) у задоволенні позову [PERSON] до Скельківської сільської ради Василівського району Запорізької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача сільський голова Скельківської сільської ради Вісилівського району Запорізької області [PERSON], про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу а відшкодування моральної шкоди відмовлено (а.с.113-116). Вказаними рішеннями судів у цивільній справі №311/2908/15-ц не встановлено незаконності рішення атестаційної комісії від 21 грудня 2012 року з підстав, що зазначені позивачкою [PERSON]: при формуванні складу атестаційної комісії було порушено вимоги ч.6\~ст.11 Закону України «Про професійний розвиток працівників», відповідно до якої безпосередній керівник працівника, який атестується, не може бути членом атестаційної комісії; члени атестаційної комісії: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] були членами однієї сім`ї; були порушені строки попередження позивачки про проведення атестації; характеристика, що була складена на неї, була складена не за два тижні до атестації, а за три дні\~19 грудня 2012 року; позивачка не була вчасно ознайомлена з характеристикою, що позбавило її можливості оскаржити характеристику у комісії по трудовим спорам. З характеристикою вона була ознайомлена за 5 хвилин до початку її атестації; про результати атестації позивачку було повідомлено не протягом 3-х днів, а через 13 днів\~02 січня 2013 року, що видно з її заяви про надання відпустки. Запис на атестаційному листі про незгоду з рішенням вона робила сама, проте дата ознайомлення\~21 грудня 2012 року написана не нею, що видно якщо порівняти атестаційні листи за 2007 та 2012 роки; за результатами прийнятого рішення атестаційною комісією їй не було надано жодних рекомендацій, чим було порушено ч.3\~ст.13 Закону України «Про професійний розвиток працівників»; під час проведення атестації позивачці було задано лише два питання, а в подальшому її «виховували»; з усіх атестованих працівників була не атестована лише позивачка, хоча має освіту та 20 років стажу; працівники яких атестували необхідної освіти не мали, що також є порушенням закону. Вказані підстави рішеннями суду визнані необґрунтованими, однак позивачка [PERSON] знову звернулася з позовом до суду, де вказала зазначені підстави для задоволення позову, а саме, визнання незаконним та скасування рішення атестаційної комісії від 21 грудня 2012 року, які були предметом судового розгляду. Крім того, позивачкою надано до суду роздрукування аудіозапису атестації, яку здійснювала [PERSON] за допомогою звукозаписуючого пристрою та в подальшому власноруч роздрукувала звукозапис (а.с.108-112). Також позивачка посилається на наявність кримінальних проваджень за її заявами про вчинення злочину. Однак із вказаного роздрукування аудіо запису не вбачається, що рішення атестаційної комісії від 21 грудня 2012 року є незаконним. Жодне із кримінальних проваджень не направлено до суду. По кримінальних провадженням не встановлені обставини, що свідчать про незаконність рішення атестаційної комісії, та/або неправомірні дії голови, членів атестаційної комісії. З матеріалів цивільної справи вбачається, що про результати атестації [PERSON] дізналася у січні 2013 року, однак з позовом про\~визнання незаконним рішення атестаційної комісії вона звернулася лише у жовтні 2017 року (більш ніж через чотири роки та шість місяців після ознайомлення з результатами атестації та більш ніж через два роки та шість місяців після звільнення з посади завідуючої Златопільським сільським клубом ). Частиною 1 статті 233 КЗпП України передбачено, що працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. Належні та допустимі докази, які б свідчили, що [PERSON] з поважних причини пропустила строк звернення до суду за захистом порушеного права, при вирішенні спору не надані. У абзаці 6 пункту 25 постанови № 13 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» від 24 грудня 1999 року зазначено, що пропуск без поважних причин тримісячного строку звернення до суду є самостійною підставою для відмови в позові. Позивачка [PERSON] звернулася до суду із заявою про поновлення строку оскарження рішення атестаційної комісії від 21 грудня 2012 року, обґрунтовану тим, що тривалий час вона продовжувала працювати, зверненнями до міліції і прокуратури і до «всіх інстанцій», звільненням [PERSON] Вказана заява не підлягає задоволенню бо зазначені причини не є поважними та відсутні підстави для поновлення пропущеного строку. Як зазначено вище, [PERSON] звернулася до суду більш ніж через два роки шість місяців після звільнення. Звернення до правоохоронних органів та перебування на посаді [PERSON], як кожна підстава окремо, так і всі у сукупності, не перешкоджали позивачці звернутися із позовом до суду. Таким чином, підстав для задоволення вимог позивачки щодо визнання незаконним рішення атестаційної комісії від 21 грудня 2012 року та його скасування немає у звязку з їх необґрунтованістю та пропуском строку звернення до суду для вирішення цього спору та відсутністю підстав для його поновлення. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У звязку з відмовою у задоволенні позову понесені позивачкою судові витрати по оплаті судового збору не підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: dismissed