Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

В червні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Лелюхівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області про передачу в натурі спадщини, визнаної відумерлою, посилаючись на те, що 28.091995 року померла її баба [PERSON], яка проживала в [INFO]. Після її смерті залишилася спадщина, яка складається з земельної частки (паю) площею 2,36 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж в натурі, що розташована на території Лелюхівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області. Про те, що відповідно до рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 13.07.2004 року спадщина після померлої [PERSON] на право на земельну частку (пай) визнана відумерлою, позивач дізналася 28.04.2015 року в Лелюхівській сільській раді Новосанжарського районного суду Полтавської області. В звязку з наведеним, посилаючись на ч. 2 ст. 1280 ЦК України, позивач просить позов задовольнити. Ухвалою Новосанжарського районного суду від 28.09.2015 року позовні вимоги в частині припинення права власності на території Лелюхівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської на земельну частку (пай) площею 2,84 умовних кадастрових гектарів без визначення меж в натурі, яка належала померлій [PERSON], залишено без розгляду. Позивач в судове засідання не зявилася, в матеріалах справи є заява, в якій вона просить позов задовольнити повністю, справу розглянути без її участі. Представник відповідача Лелюхівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, надав заяву № 413/02-23 від 29.07.2015 року про розгляд справи у його відсутність, позов визнає повністю. Давши оцінку матеріалам справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За змістом ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання. В силу ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 81 ч. 1 п. «г» ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] померла 28 вересня 1995 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть I-КЕ № 004229, виданого 29.09.1995 року Лелюхівською сільською радою Новосанжарського району Полтавської області (а.с. 21). Рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 08.07.2015 року встановлено факт, що [PERSON], яка померла 28.09.1995 року, є рідною бабою [PERSON], [INFO]. Рішення набрало законної сили . Відповідно до рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 13.07.2004 року спадщина після померлої [PERSON] на право на земельну частку (пай) визнана відумерлою та зобовязано Новосанжарську районну державну адміністрацію перевести земельну ділянку, виділену під сертифікат, до земель запасу державної власності, що знаходяться на території Лелюхівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області (а.с. 10). Розпорядженням голови Новосанжарської районної державної адміністрації Полтавської області № 772 від 31.12.2004 року скасовано державну реєстрацію сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0094399 по Лелюхівській сільській раді, виданого 30.12.1996 року на імя [PERSON] (а.с. 6). Як вбачається з довідки Новосанжарської державної нотаріальної контори № 1447/01-16 від 24.07.2015 року після померлої 28.09.1995 року [PERSON] спадкова справа не заводилась (а.с. 30). Згідно довідки відділу Держгеокадастру у Новосанжарському районі Полтавської області № 784 від 28 вересня 2015 року розмір середньої частки (паю) по КСП ім.. Калініна на даний час складає 2,36 умовних кадастрових гектарів. Відповідно до ч. 2 ст. 1280 ЦК України якщо майно, на яке претендує спадкоємець, що пропустив строк для прийняття спадщини, перейшло як відумерле до територіальної громади і збереглося, спадкоємець має право вимагати його передання в натурі. З огляду на вищезазначене, вивчивши та проаналізувавши надані докази, враховуючи те, що згідно рішення суду спадкове майно у вигляді відповідної земельної частки (паю) визнано відумерлим, беручи до уваги те, що на даний момент спадщина збереглася і відповідач не заперечує проти передачі в натурі спадщини, визнаної відумерлою, за наявності підстав передачі в натурі такої спадщини, яка була визнана відумерлою, суд вважає, що визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободі чи інтереси інших осіб, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved