Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

В червні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним первісним позовом та обґрунтовує його тим, що вона є власницею жилого будинку по [ADDRESS] Бориспільського району. Її матір [PERSON] та вітчим [PERSON] проживали в цьому жилому будинку. [INFO] року [PERSON] померла. [PERSON] продовжив прожива-ти в жилому будинку. Він почав зловживати спиртними напоями, псувати та викрадати май-но, перешкоджати користуватись жилим будинком. Тому [PERSON] просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим будинком по [ADDRESS] Бориспільського району, та зобов'язати Бориспільський РВ УДМС України в Київ-ській області зняти з реєстрації місце проживання [PERSON] в цьому жилому будинку. [PERSON] пред'явив зустрічний позов та обґрунтовує його тим, що він та його дру-жина [PERSON] мали намір придбати у [PERSON] жилий будинок по [ADDRESS] Бориспільського району. [PERSON] повідомив їм про те, що цей жилий буди-нок був предметом іпотеки, якою було забезпечено виконання кредитного договору, укладе-ного з ПАТ «ОТП Банк». У зв'язку з віком [PERSON] та [PERSON] не мали можливість укласти договір про зміну сторони в кредитному договорі. Тому [PERSON], її тітка [PERSON] та [PERSON] уклали з [PERSON] та ПАТ «ОТП Банк» багатосторонній договір, за яким [PERSON] за згодою ПАТ «ОТП Банк» перевів на [PERSON], [PERSON] та [PERSON] борг за кредитним договором. [PERSON] та [PERSON] пере-дали [PERSON] грошові кошти. Після цього [PERSON] уклав з [PERSON] договори купівлі-продажу, за яким [PERSON] відчужив у власність [PERSON] жилий будинок та земельну ділянку по [ADDRESS] Бориспільського району. В листопаді 2013 року [PERSON] та [PERSON] погасили борг за кредитним договором. Ці обставини свід-чать про те, що справжніми покупцями жилого будинку та земельної ділянки були [PERSON] та [PERSON] [INFO] року [PERSON] померла. Після цього [PERSON] змінила замки у вхідних дверях в жилий будинок. [PERSON] не може ввійти в жилий будинок та проживати в ньому. Тому [PERSON] просив суд вселити його в жилий буди-нок по [ADDRESS] Бориспільського району; зобов'язати [PERSON] не чинити перешкоди у користуванні жилим будинком; визнати договори купівлі-продажу жилого будинку та земельної ділянки удаваними в частині, що стосуються покупця; визнати [PERSON] покупцем за цими договорами; та визнати жилий будинок та земельну ділянку по [ADDRESS] Бориспільського району об'єктом власності [PERSON] В ході розгляду цивільної справи [PERSON] частково змінив предмет зустрічного позову та просить вселити його в жилий будинок по [ADDRESS] Бориспіль-ського району; зобов'язати [PERSON] не чинити перешкоди у користуванні цим жилим будинком; визнати договори купівлі-продажу жилого будинку та земельної ділянки недійс-ними в частині, що стосується покупця; визнати [PERSON] покупцем за цими договорами; визнати за [PERSON] право власності на жилий будинок та земельну ділянку по [ADDRESS] Бориспільського району; визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №820166, виданий 27 грудня 2012 року [PERSON] У судовому засіданні [PERSON] та її представник [PERSON] підтримують пер-вісний позов та просять суд задовольнити його. Вони заперечують проти зустрічного позову та просять суд відмовити в його задоволенні. [PERSON] та його представник [PERSON] заперечують проти первісного позову та просять суд відмовити в його задоволенні. Вони підтримують зустрічний позов та просять суд задовольнити його. [PERSON] підтримує первісний позов та просить суд задовольнити його. Вона за-перечує проти зустрічного позову та просить суд відмовити в його задоволенні. Інші учасники цивільного процесу не з'явились у судове засідання. Вони неодноразово завчасно у встановленому порядку повідомлялись про час та місце розгляду цивільної спра-ви. Вислухавши пояснення сторін та їх представників, третьої особи, яка не заявляє само-стійні вимоги щодо предмету спору, допитавши свідків та дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що первісний позов не підлягає задоволенню, а зустрічний позов нале-жить задовольнити частково з таких підстав. Встановлено, що 13 січня 2010 року [PERSON] уклав з [PERSON] договір купівлі-продажу домоволодіння, посвідчений приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №13 (а.с.31-34). За цим дого-вором [PERSON] відчужив у власність [PERSON] жилий будинок по [ADDRESS] Бориспільського району. В той же день [PERSON] уклав з [PERSON] договір купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального окру-гу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №17 (а.с.27-30). За цим договором [PERSON] відчужив у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,0948 га з кадастровим номе-ром 3220883201:01:005:0094 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по [ADDRESS] Бориспільського району. Відповідно до ч.3 ст.215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підста-вах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорю-ваний правочин). Згідно з ч.1 ст.217 цього Кодексу недійсність окремої частини правочину не має наслід-ком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що право-чин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини. Як роз'яснив Верховний Суд України в узагальненні судової практики розгляду цивіль-них справ про визнання правочинів недійсними, якщо при вирішенні позову про визнання договору купівлі-продажу недійсним із підстав, що насправді покупцем є інша особа, суд встановить, що фактично майно було придбане за її кошти і для неї, вказаний договір виз-нається недійсним лише в частині, що стосується покупця, і покупцем за цим договором виз-нається особа, за рахунок коштів якої і для якої фактично укладався цей договір. Встановлено, що 17 жовтня 2007 року ЗАТ «ОТП Банк» уклав з [PERSON] кредитний договір №ML-0DE/12/2007 (а.с.106-107), за яким ЗАТ «ОТП Банк» надав [PERSON] кредит в розмірі 120000 доларів США для придбання ним жилого будинку та земельної ділянки по [ADDRESS] Бориспільського району. [PERSON] зобов'язався щомісячно до 17 жовтня 2032 року повертати кредит по частинам та сплачувати відсотки за користування ним. 13 січня 2010 року ПАТ «ОТП Банк» уклав з [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] договір про заміну боржника у зобов'язанні №1 (а.с.108), за яким [PERSON] за згодою ПАТ «ОТП Банк» перевів на [PERSON], [PERSON] та [PERSON] борг за кредитним договором. В той же день ПАТ «ОТП Банк» уклав з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] додатковий договір №2 до кредитного договору (а.с.109-110), за яким [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зобов'язались щомісячно до 17 грудня 2020 року повертати кредит по частинам та сплачувати відсотки за користування ним. 14 січня 2010 року [PERSON] передала [PERSON] грошові кошти в розмірі 28000 доларів США за придбання жилого будинку по [ADDRESS] Бориспільського району. Ця обставина підтверджується копією розписки (а.с.163). Крім того, 26 квітня 2010 року [PERSON] уклала з [PERSON] договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №806 (а.с.160-161). За цим договором [PERSON] відчужила [PERSON] квартиру [ADDRESS]. За це [PERSON] сплатила [PERSON] грошові кошти в розмірі 48000 доларів США. Зі змісту першого запису у виписці з особового рахунку (а.с.115) вбачається, що в той же день грошові кошти в розмірі 44000 доларів США були сплачені ПАТ «ОТП Банк» з ме-тою повернення кредиту та сплати відсотків за користування ним. Ці обставини спростовують доводи [PERSON] про те, що він був справжнім покуп-цем та за його грошові кошти був придбаний жилий будинок та земельна ділянка по [ADDRESS] Бориспільського району. Тому суд вважає, що відсутні підстави для визнання недійсними договорів купівлі-продажу цих об'єктів нерухомого майна в частині, що стосується покупця; та для визнання [PERSON] покупцем за цими договорами. В матеріалах цивільної справи містяться інші докази, якими сторони підтверджували свої вимоги і заперечення. Однак ці докази не стосуються предмета доказування та вважа-ються неналежними у розумінні ч.1 ст.58 ЦПК України. Так, з довідки ПАТ «ОТП Банк» №32-2-2/1344 від 25 вересня 2014 року (а.с.114) вбача-ється, що на рахунок, відкритий на ім'я [PERSON] для повернення кредиту, були внесені грошові кошти в розмірі 61518 доларів США. Однак цей доказ не свідчить про те, що саме [PERSON] сплачував ці грошові кошти з метою виконання зобов'язань за кредитним дого-вором. Адже частина цих грошових коштів в розмірі 44000 доларів США була отримана за продаж квартири [PERSON] Крім того, з виписки з особового рахунку (а.с.115-135) вба-чається, що грошові кошти, внесені на рахунок [PERSON], перераховувались з іншого рахунку, відкритого на ім'я [PERSON] З копії розписки, що міститься в матеріалах цивільної справи (а.с.155), вбачається, що 10 січня 2010 року [PERSON] позичив [PERSON] грошові кошти в розмірі 300000 гри-вень. Крім того, 14 січня 2010 року у виконання договору купівлі-продажу квартири (а.с.207-208) [PERSON] передав [PERSON] та [PERSON] грошові кошти в розмірі 12554 гривень. 6 вересня 2011 року у виконання іншого договору купівлі-продажу земельної ділян-ки (а.с.209) [PERSON] передала [PERSON] грошові кошти в розмірі 39880 гривень. Однак у виписці з особового рахунку (а.с.115-135) відсутня інформація про те, що [PERSON] вніс ці грошові кошти на його рахунок, відкритий для повернення кредиту. Крім того, в матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що [PERSON] та [PERSON] передали ці грошові кошти [PERSON] В матеріалах цивільної справи містяться копії звітів суб'єктів підприємницької діяль-ності [PERSON] та [PERSON] (а.с.136-154, 216-223), в яких задекларовані їх прибутки протягом 2008 - 2011 років. Однак в матеріалах цивільної відсутні докази на підтвердження того, що ці прибутки витрачались на проведення розрахунку з [PERSON] або на повер-нення кредиту та сплату відсотків за користування ним. На підтвердження своїх вимог [PERSON] подав копію договору купівлі-продажу квартири від 31 травня 2000 року (а.с.201-202) та копії договорів купівлі-продажу частини житлового будинку від 31 травня 2000 року та 11 березня 2003 року (а.с.203-206). Однак ці договори були укладені значно раніше та не мають жодного відношення до укладення оспо-рюваних договорів купівлі-продажу жилого будинку та земельної ділянки. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] показали, що справжніми покупцями жилого будинку та земельної ділянки по [ADDRESS] Бориспільського району були [PERSON] та [PERSON] Однак достовірність цих показань спростовується договором про заміну боржника у зобов'язанні №1 від 13 січня 2010 року (а.с.108), додатковим договором №2 до кредитного договору від 13 січня 2010 року (а.с.109-110), договором купівлі-продажу квартири від 26 квітня 2010 року (а.с.160-161) та першим записом у виписці з особового рахунку, відкритого для повер-нення кредиту (а.с.115). Крім того, передача грошових коштів в розмірі, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, не може під-тверджуватись показаннями свідків. Відповідно до ч.1 ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнан-ня його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а та-кож у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Встановлено, що [PERSON] не є власником жилого будинку та земельної ділянки по [ADDRESS] Бориспільського району. Тому він не має права вимагати визнан-ня за ним права власності на ці об'єкти нерухомого майна. Крім того, 27 грудня 2012 року на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки [PERSON] отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №820166 (а.с.25-26). Договір купівлі-продажу земельної ділянки не визнаний недійсним. Тому відсутні підстави для визнання недійсним оспорюваного державного акту на право власності на земельну ділянку. Відповідно до ч.2 ст.156 ЖК України за згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї. Встановлено, що 13 січня 2010 року [PERSON] за згодою її дочки [PERSON] вселила [PERSON] в жилий будинок по [ADDRESS] Бориспільського райо-ну. Ця обставина підтверджується копією будинкової книги (а.с.11-13). У такий спосіб [PERSON] набув право користування жилим будинком як члени сім'ї власника. З копії свідоц-тва про смерть серії [NUMBER] (а.с.47) вбачається, що [INFO] року [PERSON] по-мерла. Однак ця обставина не припинила право [PERSON] на користування жилим будин-ком. Відповідно до ч.1 ст.157 ЖК України член сім'ї власника жилого будинку (квартири), може бути виселений виключно у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цьо-го Кодексу. Згідно з ч.1 ст.116 цього Кодексу якщо член сім'ї власника жилого будинку (квартири) систематично руйнує чи псує жиле приміщення, або використовує його не за призначенням, або систематичним порушенням правил співжиття роблять неможливим для інших про-живання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу власника жилого будинку (квартири) осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що [PERSON] систематично руйнує чи псує жилий будинок, або систематичним порушенням правил спів-життя робить неможливим для [PERSON] проживання з ним в одному жилому будинку. Крім того, [PERSON] не подала докази на підтвердження того, що з метою виправлення поведінки [PERSON] до нього вживались заходи впливу, та вони виявились безрезультат-ними. З огляду на ці обставини суд вважає, що відсутні підстави для визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування жилим будинком по [ADDRESS] Бориспільського району. Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Встановлено, що [PERSON] не визнаний таким, що втратив право користування жи-лим будинком по [ADDRESS] Бориспільського району. Тому підстави для зняття з реєстрації його місця проживання в цьому жилому будинку відсутні. Згідно з ч.1 ст.156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим при-міщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] показали, що після смерті матері [PERSON] змінила замок у вхідних дверях в жилий будинок по [ADDRESS] Бориспільського ра-йону. [PERSON] позбавлений можливості ввійти в жилий будинок та проживати в ньому. [PERSON] відмовляється впустити [PERSON] в жилий будинок. З огляду на ці обставини суд вважає, що у такий спосіб порушується право [PERSON] на користування жилим будинком. З метою відновлення порушеного права належить всели-ти [PERSON] в жилий будинок по [ADDRESS] Бориспільського району та зобов'язати [PERSON] не чинити йому перешкоди у користуванні цим жилим будинком. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Встановлено, що при пред'явленні первісного позову [PERSON] сплатила судовий збір в розмірі 245 гривень. При пред'явленні зустрічного позову [PERSON] сплатив судо-вий збір в розмірі 3654 гривень. Ці обставини підтверджуються квитанціями (а.с.1, 65). У задоволенні первісного позову відмовлено, зустрічний позов задоволений в частині вимог немайнового характеру. З огляду на ці обставини суд вважає, що з [PERSON] на користь [PERSON] нале-жить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 243 гривень 60 копійок. Підстави для відшкодування [PERSON] витрат на оплату судового збору відсутні.

Outcome: partial