Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

Глухівський національний педагогічний університет імені [PERSON] у серпні 2018 року звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 01 вересня 2014 року між Глухівським національним педагогічним університетом імені [PERSON], відповідачем [PERSON] та відділом освіти Пирятинської районної державної адміністрації Полтавської області було укладено договір про працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, які навчались за напрямами і спеціальностями педагогічного профілю. Строк дії договору з 01 вересня 2014 по 28 серпня 2017 року. Предметом укладеного договору є обовязок випускника працевлаштуватися за спеціальністю і кваліфікацією та відпрацювати протягом трьох років з дня її укладення в загальноосвітньому або професійно-технічному навчальному закладі, з можливістю отримання одноразової адресної грошової допомоги у пятикратному розмірі мінімальної заробітної плати. Після подання відповідачем до університету заяви про надання одноразової адресної грошової допомоги та копії трудової книжки із записом про зарахування його згідно з наказом відділу освіти Пирятинської райдержадміністрації від 29 серпня 2014 року № 143 на посаду вчителя інформатики, йому була виплачена одноразова грошова допомога в сумі 6090 грн. Однак, відповідач порушив взяті на себе договором від 01 вересня 2014 року зобовязання, не пропрацювавши на посаді вчителя інформатики три роки, та був звільнений наказом відділу освіти Пирятинської районної державної адмінстрації від 12.12.2014 №373-к за власними бажанням з 12.12.2014, згідно ст. 38 КЗпП України. За вказаних обставин позивач вважає, що виплачена відповідачу одноразова грошова допомога підлягає поверненню, та просить стягнути її з відповідача [PERSON]\~ на свою користь в сумі 6090 грн. Відповідач 22.10.2018 подав відзив на позовну заяву, у якій зазначив, що дійсно відповідно до умов договір про працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, які навчались за напрямами і спеціальностями педагогічного профілю, він був призначений на посаду вчителя інформатики Пирятинського ліцею Полтавської області та університетом йому була виплачена одноразова грошова допомога в сумі 6090 грн. Він сумлінно виконував умови договору та не мав ніякого наміру їх порушувати. В той же час від самого початку роботи в нього виникли непорозуміння з керівництвом навчального закладу та навколо нього було штучно створено атмосферу, спрямовану на його усунення з займаної посади. Під тиском цих обставин, а також тяжких сімейних обставин, він був змушений подати заяву про звільнення з роботи. Відповідач був переконаний, що позивач сумлінно виконає своє зобовязання за договором, обєктивно розгляне його ситуацію, і термін його відпрацювання на посаді вчителя буде продовжено, в тому числі шляхом переукладення договору з іншим навчальним закладом. Не дочекавшись повідомлення від позивача, він самостійно працевлаштувався на роботу в навчальний заклад, що надає освітні послуги, продовживши таким чином відпрацювання на обраній педагогічній посаді. Наказом від 26 серпня 2015 року його було зараховано на посаду викладача компютерних дисциплін Пирятинської філії Європейського університету, де він працює і по сьогоднішній день. Відповідач звертався до позивача щодо узгодження механізму переукладення договору з новим навчальним закладом. В усній розмові йому розяснили, що у звязку із змінами у законодавстві це питання наразі не може бути вирішене. Вже в лютому 2016 року він отримав від позивача повідомлення з вимогою про повернення одноразової грошової допомоги. Позовні вимоги не визнав та просив відмовити у їх задоволенні. Представник позивача в судове засідання не з?явився, направив до суду заяву, в якій свої вимоги підтримує в повному обсязі та просить справу розглядати без його участі. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав з підстав, викладених у відзиві на позов, просив відмовити у задоволенні позову, а також застосувати наслідки спливу строку позовної давності до вимог позивача. Додатково просив суд врахувати ту обставину, що одночасно з призначенням на посаду вчителя інформатики у Пирятинському ліцеї його було призначено за сумісництвом і на посаду вчителя креслення в Пирятинську загальноосвітню школу І-ІІ ст. №1, де він відпрацював по 09.11.2018. Представник третьої особи у судовому засіданні вимоги позивача вважав необґрунтованими з підстав, аналогічних заявленим відповідачем, та вказав про відсутність підстав для їх задоволення. Заслухавши відповідача, представника третьої особи, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01 вересня 2014 року між Глухівським національним педагогічним університетом імені [PERSON], відповідачем [PERSON] та відділом освіти Пирятинської районної державної адміністрації було укладено тристоронній договір про працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, які навчались за напрямами і спеціальностями педагогічного профілю (а.с.7). Строк дії договору з 01 вересня 2014 по 28 серпня 2017 року. Відповідно до п.п. 2.3.1 та 2.3.2 договору відповідач зобов?язувався прибути до роботодавця у термін до 28 серпня 2014 року, укласти трудовий договір та відпрацювати у роботодавця на обраній посаді не менше трьох років. Згідно з наказом відділу освіти Пирятинської райдержадміністрації від 29 серпня 2014 року № 143 відповідач був призначений на посаду вчителя інформатики Пирятинського ліцею Полтавської області (а.с.16). 08.10.2014 року відповідач звернувся із заявою до ректора Глухівського національного педагогічного університету імені [PERSON] про надання йому одноразової адресної грошової допомоги як випускнику, що уклав на строк не менш як три роки договір про роботу на посаді вчителя в Пирятинському ліцеї. Як вбачається з наказу у ректора університету від 11.11.2014 № 334 «Про виплату одноразової адресної грошової допомоги деяким категоріям випускників у 2014 році» [PERSON] наказано виплатити одноразову адресну грошову допомогу в сумі 6090 грн. (а.с.9) на підставі Порядку надання одноразової адресної грошової допомоги деяким категоріям випускників вищих навчальних закладів у 2014 році, а 18 листопада 2014 року вказана допомога була виплачена відповідачу в сумі 6090 грн (а.с.11). Наказом відділу освіти Пирятинської райдержадмінстрації від 12.12.2014 №373-к [PERSON] був звільнений з посади вчителя інформатики Пирятинського ліцею за власними бажанням з 12.12.2014, згідно ст. 38 КЗпП України (а.с.15). Відповідно до п. 1\~постанови Кабінету Міністрів України «Про надання одноразової адресної грошової допомоги деяким категоріям випускників вищих навчальних закладів» від 26 вересня 2006 року № 1361, випускникам вищих навчальних закладів, які здобули освіту за напрямами і спеціальностями педагогічного профілю та уклали на строк не менш як три роки договір про роботу у загальноосвітніх та професійно-технічних навчальних закладах, визначених органами управління освітою, починаючи з 01 січня 2007 року надається одноразова адресна грошова допомога в пятикратному розмірі мінімальної заробітної плати. Згідно з пунктами 1, 2 Порядку надання одноразової адресної грошової допомоги деяким категоріям випускників вищих навчальних закладів у 2014 році, затвердженого\~наказом Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України 08.09.2014 року № 1002 (далі-Порядок), одноразова адресна грошова допомога у п'ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати надається випускникам вищих навчальних закладів, які у 2014-2015 навчальному році здобули освіту за напрямами і спеціальностями педагогічного профілю та уклали на строк не менш як три роки договір про роботу на посадах педагогічних працівників у загальноосвітніх та професійно-технічних навчальних закладах. Допомога надається випускникам денної форми навчання, які навчались за рахунок бюджетних коштів за державним замовленням у вищих навчальних закладах державної та комунальної форм власності незалежно від підпорядкування. Пунктом 7 вказаного Порядку передбачено, що \~разі відмови випускника приступити до роботи відповідно до укладеного договору про роботу на посаді педагогічного працівника у загальноосвітньому або професійно-технічному навчальному закладі, звільнення його з ініціативи адміністрації за порушення трудової дисципліни, звільнення за угодою сторін або з ініціативи працівника протягом трьох років від початку роботи в загальноосвітньому або професійно-технічному навчальному закладі одержувач допомоги зобовязаний повернути суму фактично одержаної допомоги у вищий навчальний заклад, який здійснював її виплату. Отже, Порядком надання одноразової адресної грошової допомоги деяким категоріям випускників вищих навчальних закладів у 2014 році, затвердженого\~наказом Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України 08.09.2014 року № 1002, передбачені такі підстави повернення суми фактично одержаної допомоги: відмова випускника без поважних причин приступити до роботи за призначенням, звільнення його з ініціативи адміністрації за порушення трудової дисципліни, звільнення за власним бажанням протягом трьох років від початку роботи у загальноосвітньому або професійно-технічному начальному закладі. Однак, як було встановлено у судовому засіданні одночасно з призначенням на посаду вчителя інформатики у Пирятинському ліцеї, позивача наказом відділу освіти Пирятинської районної державної адміністрації (роботодавця за договором) одночасно було призначено за сумісництвом і на посаду вчителя креслення в Пирятинську загальноосвітню школу І-ІІ ст. №1, де він відпрацював по 09.11.2018 (а.с.61,76). Умовами укладеного сторонами договору чітко не встановлено, на якій саме посаді педагогічного профілю та у якому конкретному навчальному закладі повинен відпрацювати випускник, як і не зазначено про умови роботи такого випускника на протязі трирічного терміну (основна роботи чи за сумісництвом). Умовою договору є відпрацювання випускника безпосередньо у загальноосвітньому або професійно-технічному навчальному закладі протягом трьох років з дня укладення договору. Крім того, як встановлено судом, відповідач наказом від 26 серпня 2015 року був зарахований на посаду викладача компютерних дисциплін Пирятинської філії приватного вищого навчального закладу « Європейський університет», який атестований як навчальний заклад, що надає повну загальну середню освіту, де він працює і по сьогоднішній день (а.с.44-46,49-52). Відповідно до п.8 «Порядку надання одноразової адресної грошової допомоги деяким категоріям випускників вищих навчальних закладів у 2014 році», затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України №1002 від 08.09.2014 р., у разі зміни місця роботи випускника, але продовження перебування його на посаді педагогічного працівника у загальноосвітньому або професійно\~технічному навчальному закладі, одержувач допомоги зобовязаний протягом 30 днів з дня виникнення таких змін переукласти договір за новим місцем роботи відповідно до норм, визначених у п.1 Порядку. Позивач зазначав, що він після зарахування на посаду викладача Пирятинської філії приватного вищого навчального закладу «Європейський університет», він звертався до позивача з пропозицією про переукладення договору та повідомив також письмово позивача про зміну місця роботи у листі від 18.02.2016 (а.с.14). Однак зі сторони позивача відповіді на пропозицію не отримав. Про вказані обставин відповідач зазначив у своєму відзиві на позов, який був направлений позивачу, проте жодних заперечень з приводу цих обставин позивач суду не надав. Відповідно до ч. 1 та 2\~ст. 11 Цивільного кодексу України\~(надалі\~ЦК України) цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, а також на підставі договорів та інших\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ правочинів. Відповідно до ч.ч. 1 і 4\~ст. 14 ЦК України\~цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства; особа може бути звільнена від цивільного обов'язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства. Доводи відповідача про те, що норми законодавства щодо обовязкового відпрацювання випускників вищих навчальних закладів на сьогодні скасовані, суд не приймає до уваги. Постанову Кабінету Міністрів України «Про визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України» №376 від 31.05.2017р, відповідно до якої зокрема втратила чинність і\~Постанова Кабінету\~Міністрів України\~від 22.08.1996\~р.\~№992\~«Про Порядок\~працевлаштування випускників\~вищих начальних\~закладів,\~підготовка яких\~здійснювалась за\~державним замовленням» прийнято 31 травня 2017 року, до укладення сторонами договору про працевлаштування від 01.09.2014. З \~огляду на зазначене, даний законодавчий акт не може застосовуватись до спірних правовідносин. Відповідно до\~ст.526 ЦК України\~зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.ст.610,\~611 ЦК України\~порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач протягом дії договору добросовісно виконував усі взяті на себе за умовами договору зобовязання: працевлаштувався на визначену роботодавцем роботу у навчальний заклад - Пирятинський ліцей та Пирятинську загальноосвітню школу І-ІІ ст. №1, де він відпрацював викладачем по 09.11.2018 за сумісництвом, тому підстав для стягнення з нього наданої одноразової адресної грошової допомоги немає. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. Враховуючи, що судом\~\~встановлено безпідставність заявлених позивачем вимог, суд прийняв\~\~рішення про відмову в задоволенні позову саме з цих підстав, а не через пропуск позивачем строку позовної давності. \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed