Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

В січні 2017 року [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом. Вказувала, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області відповідача зобов'язано сплачувати аліменти на її користь на утримання дитини [PERSON] у розмірі 1/6 частини всіх видів доходів. Посилаючись на те, що розмір аліментів, який сплачує відповідач недостатній, дочка позивача від попереднього шлюбу [PERSON], [INFO] досягла повноліття і не отримує матеріальної допомоги від батька, відповідач приховує свої доходи, крім пенсії по інвалідності, вона постійно несе витрати на оздоровлення, а її заробітна плата становить 2 665 грн., просила збільшити розмір аліментів, які сплачує відповідач на її користь на утримання дитини [PERSON] з 1/6 до 1/4 частини всіх видів доходів відповідача, але не менше ніж 30% встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та до досягнення ним повноліття. Сторони в судове засідання не з'явились, звернулись до суду із заявами, в яких просили розгляд справи проводити без їхньої участі. В своїх заявах позивач позов підтримала та просила задовольнити, а відповідач просив відмовити в задоволенні позову, подавши письмові заперечення на позовну заяву. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 24.10.2005 року рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області стягнуто з [PERSON], [INFO], уродженця і мешканця [ADDRESS], проживаючого [ADDRESS] на користь [PERSON], [ADDRESS] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частини всіх його доходів, починаючи з 30.09.2005 року до повноліття дитини, звільнивши від сплати судового збору. Рішення суду мотивоване наявністю доказів для задоволення позовних вимог позивача про стягнення аліментів в розмірі 1/6 частини доходів, а відповідач не заперечував проти стягнення з нього аліментів у вказаному розмірі. Спільний син сторін - [PERSON], [INFO] проживає разом з позивачем, про що видано довідку про місце проживання та склад сім'ї №467 від 25.01.2017 року. Згідно довідки про доходи і податки № 23, позивач працює в КЗ БМР «Білоцерківська міська лікарня № 2» на посаді сестри медичної поліклініки та отримала заробітну плату за 2016 рік в розмірі 33 988,26 грн. Згідно копії довідки УПФУ у м. Біла Церква від 24.03.2017 року № 1705/02, відповідач одержав з квітня 2016 року по березень 2017 року пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання інвалідам ІІІ групи в розмірі 10 071,25 грн. При вирішенні спору суд виходить з наступного. Положеннями ст. 180 СК України закріплено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, матеріальний стан та стан здоров'я платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 СК України). Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Положеннями ст. 192 СК України закріплено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. 60 ЦПК України). Враховуючи вищевикладене та оцінюючи наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що досягнення дитиною відповідача від іншого шлюбу повноліття не являється підставою для зміни розміру аліментів, оскільки не свідчить про зміну сімейного або матеріального стану відповідача, а інші обставини справи, якими позивач обґрунтовує необхідність збільшення розміру аліментів, не підтверджені належними та допустимим доказами, тому відсутні правові підстави для збільшення розміру аліментів в порядку ст. 192 СК України. Таким чином, суд вважає, що підстав для зміни розміру аліментів немає, тому в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed