Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

Департамент соціальної політики Луцької міської ради звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення надміру виплаченої державної допомоги. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 28.10.2014 року [PERSON] звернулась до них із заявою про призначення тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме відповідно до Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2006 року № 189. Відповідно до виконавчого листа, виданого Луцьким міськрайонним судом 10.04.2014 року з [PERSON] в користь [PERSON] вирішено стягувати аліменти в розмірі 600 грн., щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову 17.01.2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно довідки другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції в період з 01.04.2014 по 30.09.2014 року аліменти [PERSON] не отримувала. На підставі поданих документів їй було призначено тимчасову державну допомогу. В грудні 2014 року [PERSON] подала заяву про припинення виплати тимчасової допомоги в зв'язку із сплатою відповідачем аліментів в розмірі 6600 грн. На підставі зазначеної заяви було припинено виплату з 01.01.2015 року та визначено обсяг надміру виплаченої допомоги за період з 01.10.2014 року по 31.12.2014 року в розмірі 928 грн. 80 коп., однак на день із зверненням до суду із позовом кошти відповідачем не повернуто. Просить суд, стягнути з відповідача в користь департаменту соціальної політики Луцької міської ради тимчасову державну допомогу дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме в розмірі - 928 грн. 80 коп.. Представник позивача в судове засідання подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач в судове засідання в судове засідання не з'явилася, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.10.2014 року [PERSON] звернулась до позивача із заявою про призначення тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме відповідно до Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2006 року № 189. Відповідно до виконавчого листа, виданого Луцьким міськрайонним судом 10.04.2014 року з [PERSON] в користь [PERSON] вирішено стягувати аліменти в розмірі 600 грн., щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову 17.01.2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно довідки другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції в період з 01.04.2014 по 30.09.2014 року аліменти [PERSON] не отримувала. На підставі поданих документів їй було призначено тимчасову державну допомогу. Відповідно до п. 2 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2006 року № 189 тимчасова допомога призначається у разі, коли рішення суду про стягнення аліментів з одного з батьків не виконується у зв'язку з ухиленням від сплати аліментів або відсутністю у боржника коштів та іншого майна, на які за законм може бути звернуто стягнення. Пунктом 2 Порядку тимчасова допомога призначається у разі, коли один з батьків перебуває під арештом, слідством, на примусовому лікуванні, у місцях позбавлення волі, якого визнано у встановленому законом порядку недієздатним, а також перебуває на строковій військовій службі. Згідно п. 7 тимчасова допомога призначається кожні шість місяців, починаючи з місяця, в якому подані необхідні документи. Із матеріалів справи вбачається, що 29 грудня 2014 року [PERSON] подала заяву про припинення виплати тимчасової допомоги в зв'язку із сплатою колишнім чоловіком [PERSON] аліментів в розмірі 6600 грн Згідно п.10 Порядку виплата тимчасової допомоги припиняється у разі добровільного виконання рішення суду особою, зобов'язаною сплачувати аліменти. Про виникнення даних обставин одержувач зобов'язаний повідомити у десятиденний строк орган праці та соціального захисту населення. Виплата тимчасової допомоги припиняється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому виникла така обставина. Враховуючи, що [PERSON] в грудні 2014 року сплатив аліменти в розмірі 6600 грн., тобто може утримувати дітей, та той факт, що [PERSON] в період з 01.10.2014 року по 31.12.2014 рік за рахунок коштів державного бюджету виплачено тимчасову допомогу в сумі 928,80 грн., відповідачу запропоновано добровільно повернути до 20.02.2015 року. Таким чином, проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити.

Outcome: approved