Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

В червні 2018 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІТРЕЙД ЛТД» звернулось до суду в порядку цивільного судочинства з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 14 грудня 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІТРЕЙД ЛТД» та Фізичною особою-підприємцем [PERSON] було укладено Договір поставки № К/4077 від 14.12.2017 р. Відповідно до якого відповідач зобов`язувався приймати товар та оплатити в порядку і на умовах, передбачених Договором. Відповідач не виконав своїх зобов`язань згідно умов Договору в повному обсязі, а лише частково, а саме сплатив частину заборгованості за поставлений товар 22.05.2018 року розмірі 700,00 грн. Сума заборгованості станом на 12.06.2018 року становить 7 372.58 грн. Тому позивач просив стягнути з відповідача суму основного боргу у розмірі 7 372,58 грн. та судовий збір 1762,00 грн. Представник позивача позовні вимоги підтримав та просив з задоволити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду невідомі. За згодою представника позивача суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. Вивченням матеріалів встановлено, що дану справу можливо вирішити в спрощеному позовному провадження, враховуючи положення ст. ст.19,274 ЦПК України, оскільки з урахуванням предмету та підстав позову,обраного позивачем способу захисту вона відноситься до справ незначної складності. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 14 грудня 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІТРЕЙД ЛТД» та Фізичною особою-підприємцем [PERSON] було укладено Договір поставки № К/4077 від 14.12.2017 р. Відповідно до умов договору позивач (постачальник) має передавати у власність покупцю товар, а покупець взяв на себе зобов`язання приймати товар та проводити його оплату. Відповідно до умов п. 3.2. поставка товару здійснювалася за попередньою заявкою покупця. Згідно розділу 4 оплата за поставлений товар мала здійснюватися покупцем за ціною вказаною у накладній та протягом 14 календарного дня з моменту отримання товару. З наданої позивачем товарно-транспортної накладної від 15.12.2017 вбачається, що позивачем поставлено відповідачу товар на суму 8072,58 грн. Відповідач не виконав своїх зобов`язань згідно умов Договору в повному обсязі, а лише частково, а саме сплатив частину заборгованості за поставлений товар 22.05.2018 року розмірі 700,00 грн. Сума заборгованості станом на 12.06.2018 року становить 7 372.58 грн. Зобов`язанням, згідно ст. 509 Цивільного кодексу України, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Статтею 655 Цивільного кодексу України визначається, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму Згідно зі ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено обов`язковість договору для виконання сторонами. В силу положень ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Стаття 76 ЦПК України визначає що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Стаття 81 ЦПК України визначає що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як встановлено судом, [PERSON] прострочив виконання зобов`язання з оплати поставленого товару. За таких обставин, суд вважає що відповідачем порушені права позивача, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. В силу ст. 141 ЦПК України судові витрати, суд покладає на відповідача. Відповідно до ст.ст. 15, 16, 525, 526, 625, 1054 ЦК України, та

Outcome: approved