Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

В січні місяці 2016 року позивач звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1300 гр.00 коп.на утримання їх неповнолітнього сина :[PERSON] [INFO], починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по утриманню дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Їх з відповідачем син навчається в школі ,приймає активну участь в гуртках ,займається бальними танцями та потребує додаткових занять з уроків англійської мови ,а тому потребує відповідних витрат пов»язаних з розвитком духовних здібностей дитини. Враховуючи ,що відповідач працевлаштований і на її думку отримує високу заробітну плату ,а вона вимушена самостійно нести всі витрати на утримання дитини,вирішила звернутися до суду з даними позовними вимогами. В судовому засіданні позивач підтримав заявлений позов просить його задовольнити в повному обсязі та допустити негайне виконання судового рішення в межах платежу за один місяць. Відповідач позов визнав частково та пояснив суду , що не заперечує щодо стягнення аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі так ,як дійсно має нестабільний та мінливий заробіток ,але просить стягувати менший розмір аліментів,оскільки отримує значно менший заробіток на який розраховувала позивач та надав в підтвердження своїх слів трудовий договір укладений 27.01.2016 року між ним та фізичною особою підприємцем ,у відповідності до змісту якого відповідач по справі ,прийнятий фізичною особою підприємцем в якості маляра з заробітною платою в розмірі-2000 гр.00 коп. на місяць. Крім того,відповідач звернув увагу суду на те,що раніше (в 2015 році ) дійсно працював на приватній станції технічного обслуговування у м. Черкаси і звичайно отримував більшу заробітну плату та надавав по мірі можливості матеріальну підтримку дитині ,що не заперечується в судовому засіданні і позивачем ,яка під звукозапис пояснювала суду, що відповідач все ж таки надавав до літа 2015 року хоч і нерегулярно незначні кошти дитині. Присутній в судовому засіданні представник відповідача ,підтримав свого довірителя , звернув увагу суду на те,що влітку 2015 року останній втратив роботу і знову був працевлаштований лише в 2016 році,а тому не міг певний період надавати дитині матеріальну підтримку і лише в даний час ,після нового працевлаштування ,може сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі не більше 650-700 гр. так,як з заробітної плати в розмірі -2000 гр.00 коп.,він має сплати комунальні послуги ,аліменти (в разі задоволення позову) ,утримувати себе та двох своїх непрацездатних батьків. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Постановою Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено,що сторони від попереднього шлюбу ,розірваного на підставі рішення Чорнобаївського районного суду (справа № 2322/2549/12 від 19.02.2013 року ) ,мають неповнолітнього сина який проживає з позивачем та перебуває на його утриманні, що не заперечується відповідачем та стверджується свідоцтвом про народження дитини /ас.-4/. У відповідності до змісту довідки про доходи позивача № 03 від 10.02.2016 року ,позивач працевлаштований та отримує щомісячно в середньому 5273 гр. заробітної плати . Тобто, з серпня місяця 2015 року та по 31 січня 2016 року позивачем ,по місцю роботи,отримано -32 525гр.26 коп. Дитина сторін ,на час подання позову,навчається в школі ,приймає участь в шкільних гуртках , відвідує зайняття бальних танців ,додатково вивчає англійську мову та звичайно потребує матеріальної підтримки з боку батьків в частині найняття репетитора для додаткових уроків з англійської мови ,на пошиття костюмів для прийняття участі в бальних танцях і т.д.,але при цьому позивач не зазначив які конкретно суми мають сплачуватись на дані потреби та чим саме це стверджується ,як і не доведено ним в судовому засіданні щодо отримання відповідачем великого розміру заробітної плати ,що було б підставою для задоволення позову в повному обсязі. Як вбачається з пояснень відповідача та підтверджено в судовому засіданні змістом наданого ним трудового договору від 27.01.2016 року , довідки № 327 від 03.02.2016 року за підписом сільського голови ,відповідач хоч і являється фізично здоровим та працевлаштованим ,отримує заробітну плату в розмірі 2000(дві тисячі) гр.00 коп. та має на утриманні двох непрацездатних батьків пенсіонерів. Тобто ,відповідач щомісячно отримує в середньому на 3000(три тисячі )гр. менше чим позивач по справі з яким проживає дитина сторін. За таких обставин суд ,з урахуванням стану здоров'я платника аліментів,відсутності у нього інших дітей та при наявності непрацездатних батьків ,що має істотне значення, вважає за необхідне позовні вимоги щодо стягнення аліментів задовольнити частково та в розмірі лише-800 гр.,оскільки решта -1200 гр. буде використовуватись ним на сплату комунальних послуг ,спожитих енергоносіїв.утримання себе та непрацездатних батьків.

Outcome: partial