Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

В травні 2015 року в провадження Деражнянського районного суду Хмельницької області надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що 18.03.2015 року між ним та відповідачем укладено договір позики, за умовами якого останній позичив грошові кошти в сумі 150000 грн. та зобовязувався їх повернути до 20.03.2015 року. У разі невиконання зобовязання по своєчасному поверненню коштів, відповідач зобовязався сплатити пеню в розмірі 1000грн. за кожний день прострочення зобовязання. В підтвердження укладання договору позики та його умов [PERSON] була складена розписка. В звязку з тим, що відповідач не виконав свої зобовязання в зазначений у розписці строк, просив стягнути з [PERSON]Ф борг в сумі 193 808грн. 31коп. з яких основний борг 150000 грн., відсотки за користування чужими коштами 4 808, 31 грн. та пеня -39000грн, а також судові витрати, які повязані зі сплатою судового збору в розмірі 1938грн.08коп. В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги позову із викладених у заяві підстав. Відповідач до суду не з'явився, проте повідомлявся судом про слухання справи, про причини неявки не повідомляв. Враховуючи вказані обставини, та клопотання представника позивача, суд вирішує даний спір в порядку заочного його розгляду. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позову. В силу вимог ст.. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.2 ст. 1047 цього Кодексу на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Так, судом встановлено, що 18.03.2015 року [PERSON] отримав в борг від [PERSON] 150000грн., які зобовязувався повернути до 20.03.2015 року. У разі своєчасного неповернення суми позики, [PERSON] зобовязувався сплатити пеню в розмірі 1000грн. за кожен день прострочення зобовязання. Такі обставини підтверджуються оригіналом розписки, який наявний в матеріалах справи. Свої зобовязання [PERSON] до визначеного в розписці строку не виконав. У відповідності до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Як вбачається із розписки, умовами договору позики не було передбачено розмір процентів за користування такою позикою. Таким чином, проценти за користування позикою за договором від 18.03.2015 року слід обраховувати, виходячи із облікової ставки Національного банку України на відповідний період часу. Постановою Правління Національного банку України установлена облікова ставка на рівні 30% річних з 04 березня 2015 року (постанова «Про регулювання грошово-кредитного ринку» від 02.03.2015 N154). Виходячи із цього та враховуючи, що позики до даного часу повернуто не було, а судовим рішенням проценти за даним договором не стягувалися, за період з 21.03.2015 року ( з дати прострочення виконання зобов?язання ) по 28.04.2015 року (дати, до якої включно заявлені позовні вимоги) підлягає стягненню сума процентів за користування позиковими коштами згідно з наступним розрахунком: -4808, 31грн. (сума процентів за період з 21 березня по 28 квітня 2015 року) = 150000 (сума позики) х 30% (річна облікова ставка НБУ) : 365 днів х 39 днів (період з 21 березня 2015 року по 28 квітня 2015 року). В силу вимог ч.1 та ч. 2ст.. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Таким чином, враховуючи, що сторонами у договорі позики передбачалася сплата неустойки у вигляді 1000грн. за кожен день прострочення зобовязань, із відповідача підлягає стягненню пеня в розмірі 39000грн. (39 днів х 1000грн.) Таким чином, загальна сума стягнення за договорами позики з відповідача на користь позивача складатиме: 193 808 грн. 31 коп. з яких 150000грн.-основний борг, 4808 грн. 31коп. проценти за користування чужими грошовими коштами, 39 000грн. - пеня. Крім того, позивачем понесені витрати на оплату судового збору в сумі 1938,08грн., які в силу ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved