Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

В травні 2017 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що 01 лютого 1996 року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на 1/5 частку домоволодіння, яке розташоване по вул. Топорівська, № 125 в с. Топорівці Новоселицького району Чернівецької області. Спадщину після її смерті, як спадкоємець за законом першої черги своєчасно прийняв її син [PERSON] вступивши в управління та володіння спадковим майном. 14 січня 2003 року [PERSON] помер, після смерті якого відкрилася спадщина на 2/5 частки домоволодіння. Вона як спадкоємець за законом першої черги своєчасно прийняла спадщину. Але оскільки спадкодавець не отримав при житті правовстановлюючих документів на домоволодіння, вона не може оформити на себе право власності на спадкове майно. Просила суд визнати за нею право власності на 1/5 частку домоволодіння в порядку спадкування за законом. В судовому засіданні представник позивачки, позов підтримав та просив задовольнити позовні вимоги. Представник Топорівської сільської ради Новоселицького району в судове засідання не зявився, надавши заяву про те, що позов визнає та просить розглянути справу у його відсутності. Відповідачка [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не зявилася без поважних для суду причин. Суд, вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до довідки Топорівської сільської ради Новоселицького району № 636 від 18 травня 2017 року станом на 1990-1991 роки домоволодіння, яке розташовано по вул. Топорівська, № 125 в с. Топорівці Новоселицького району відносилося до дворів колгоспного типу, в якому були зареєстровані та проживали пятеро осіб, в силу чого виходячи з положень ст. 123 ЦК УРСР в редакції 1963 року кожен з них мав рівні долі у колгоспному дворі, тобто по 1/5 частці домоволодіння. Житловий будинок та господарські споруди вказаного домоволодіння, побудовані до 1982 році на відведеній для вказаної мети земельній ділянці та зареєстровані в Топорівській сільській раді в погосподарській книзі із наданням відповідної адресної частини, що підтверджується технічним паспортом домоволодіння. Дані обставини у своїй сукупності свідчать про те, що житловий будинок та господарські споруди побудовані відповідно до діючого на час їх будівництва законодавства, належним чином були зареєстровані органом місцевого самоврядування і належали зареєстрованим та проживаючим в ньому станом на 1990-1991 роках особам на праві спільної сумісної власності. Після смерті 01 лютого 1996 року [PERSON] відкрилася спадщина на 1/5 частку вказаного домоволодіння. Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР в редакції 1963 року, діючої на час відкриття спадщини, при успадкуванні по закону спадкоємцями першої черги є в рівних долях діти, подружжя та батьки померлого. Згідно п. 1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. З свідоцтва про народження серії І-МИ № 017632 від 29 липня 1996 року вбачається, що [PERSON] була матірю [PERSON]. Спадщину після смерті [PERSON] як спадкоємець 1 черги по закону своєчасно прийняв її син [PERSON], оскільки на час відкриття спадщини постійно проживав з спадкодавцем, чим вступив в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою Топорівської сільської ради Новоселицького району № 638 від 19 травня 2017 року. 14 січня 2003 року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина на 2/5 частки вказаного домоволодіння, а саме на його 1/5 частку майна, як члена колишнього колгоспного двору та на 1/5 частку домоволодіння, яку він успадкував після смерті своєї матері [PERSON]. З свідоцтва про народження позивачки серії І-МИ № 429620 від 25 червня 1977 року вбачається, що спадкодавець [PERSON] був батьком позивачки [PERSON]. З свідоцтва про укладання шлюбу серії І-МИ № 251541 від 22 травня 1972 року вбачається, що спадкодавець [PERSON] був чоловіком [PERSON]. Спадщину після смерті [PERSON] прийняли своєчасно як спадкоємці 1 черги за законом його дружина [PERSON] та донька [PERSON], оскільки на час відкриття спадщини постійно проживали з спадкодавцем, чим вступили в управління та володіння спадщиною, що підтверджується довідкою Топорівської сільської ради Новоселицького району № 637 від 19 травня 2017 року. Слід зазначити, що в матеріалах спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] наявна заява [PERSON] від 20 квітня 2017 року про неприйняття нею спадщини після смерті свого чоловіка. Однак дана заява не має будь-якої юридичної сили, оскільки вона датована за межами шестимісячного терміну, передбаченого для відмови від спадщини статтею 553 ЦК УРСР. Крім цього, після смерті спадкодавця його дружина [PERSON] продовжувала проживати у спадковому домоволодінні, тим самим вчинила дії щодо прийняття спадщини, а тому відмова від прийняття спадщини за пропуском шестимісячного терміну з часу її відкриття є нікчемною. Однак, у звязку із відсутністю за спадкодавцем правовстановлюючого документу на домоволодіння, нотаріальна контора відмовила позивачці у видачі свідоцтва про спадщину. Враховуючи, що позивачка на рівні із [PERSON] є спадкоємцем за законом 1 черги після смерті свого батька [PERSON] та своєчасно прийняла спадщину, відповідач позов визнав, то право власності на спадщину слід визнати за нею. На підставі ст.ст. 524, 529, 548, 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, ст. 17 Закону України «Про власність», суд

Outcome: approved