Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

В червні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів за борговою розпискою. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що між ним та [PERSON] був укладений усний договір позики, відповідно до якого позивач передав у власність відповідача 36 177 грн., а відповідач зобов'язувався повернути таку ж суму до 01.03.2014 року. Факт отримання грошових коштів та обов'язок їх повернення в строк підтверджується розпискою від 23.04.2013 року. Проте, станом на день подачі позову, [PERSON] не виконав взяті на себе зобов'язання, внаслідок чого утворилась заборгованість відповідача по усному договору позики перед позивачем в загальному розмірі 36 177 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача. Також просив стягнути з відповідача сплачені позивачем судові витрати. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд за згоди позивача, вважає за можливе слухати справу у відсутність відповідача, провівши заочний розгляд справи на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що 23.04.2013 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений усний договір позики. Відповідно до якого позивач передав відповідачу грошові кошти у розмірі 36 177 грн., строком до 01.03.2014 року. Факт укладення договору позики між позивачем та відповідачем, отримання відповідачем від позивача позики на загальну суму 36 177 грн., а також волевиявлення відповідача повернути отримані в борг гроші, підтверджується розпискою, підписаною відповідачем [PERSON] (а.с. 2). Відповідно до ч.1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч. 2 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 545 ЦК України якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку. У судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що відповідачем зобов'язання за договором позики не було виконано, грошові кошти в розмірі 36 177 грн. не повернуто і підлягають до стягнення в судовому порядку. Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно положень ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач не виконує свої зобов'язання по усному договору позики від 23.04.2013 року та протягом тривалого часу не розраховується з позивачем, внаслідок чого утворилась заборгованість по борговій розписці в загальному розмірі 36 177 грн. Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши докази, які є у матеріалах справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 362 грн.

Outcome: approved