Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-06 00:00:00

До Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська у жовтні 2019 року надійшла вищезазначена позовна заява яка була розподілена для розгляду судді Цитульському В.І. та яким 16.11.2020 прийнято справу до свого провадження та вирішено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою судді від 20.04.2021 закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті. Ухвалою судді від 07.05.2021 вирішено розглядати справу заочно на підставі наявних доказів. Від третьої особи - Управління-служба у справах дітей Шевченківської районної у м.Дніпрі ради надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. Стислий виклад позиції позивача зазначеної у позові. [INFO] народився [PERSON] батьками якого записані [PERSON] та [PERSON] . У зв`язку з тим, що відповідач не цікавиться життям дитини, не проявляє до нього жодного інтересу з 2015 року та має заборгованість зі сплати аліментів, що станом на серпень 2019 року становить 44 233,33 грн., остання вважала за необхідне, на захист прав [PERSON] , звернутися до суду з позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав. У судовому засіданні [PERSON] надала пояснення аналогічні викладеним письмово. Фактичні обставини встановлені судом. Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [INFO] народився [PERSON] батьками якого записані [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до копії рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 29.04.2019, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON] аліменти у розмірі 1000,00 грн. починаючи стягнення з 23.11.2015 і до досягнення дитиною повноліття. Згідно з копією постанови про відкриття виконавчого провадження, 28.02.2017 державним виконавцем Шевченківського ВДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області Абдуллаєвою С.З. відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа виданого Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у розмірі 1000,00 грн. Відповідно до копії розрахунку заборгованості за виконавчим листом №200/25155/15 про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] наданої державним виконацем Шевченківського ВДВС м.Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області Хорошун К.В., заборгованість за період з травня 2017 року по липень 2019 року становить 44 233,33 грн. Згідно з копією довідки про склад сім`ї №12751, до складу сім`ї [PERSON] входить [PERSON] ( [ADDRESS] ). Відповідно до копії характеристики наданої директором та класним керівником КЗО «СЗШ №119» ДМР, батько [PERSON] у шкільному житті дитини не приймає участь, жодного разу не був у шкоді, дитина жодного разу не згадувала про біологічного батька. Згідно з копією характеристики наданої [PERSON] директором КЗО «СЗШ №119» ДМР, остання за місцем своєї роботи зарекомендувала себе з позитивної сторони. Відповідно до копії висновку Шевченківської районної у місті Дніпра ради як органу опіки та піклування від 10.02.2020, позбавлення [PERSON] відносно [PERSON] батьківських прав є доцільним. Норми права, що застосував суд. Відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.5 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Частиною 1 статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованою Україною 27.02.1991, встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної й однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Як роз`яснено у п.15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Тобто, з аналізу вказаних норм вбачається, що однією з підстав для позбавлення батьківських прав, перелік яких відповідно до приписів ст.164 СК України є вичерпним, є ухилення від виконання батьками своїх обов`язків по вихованню дитини, що може бути відображено у відсутності піклування про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовки до самостійного життя. Оцінка суду. З огляду на наявні в матеріалах справи докази та відсутність реакції зі сторони відповідача на неодноразові виклики до суду (розгляд справи тривав більше двох років) заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved