Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась КС «Ай-Дар» з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором №07-15к/4 від 22.06.2015 року. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 22.06.2015 року між КС «Ай-Дар» та [PERSON]. був укладений договір кредиту № 07-15к/4, відповідно до умов якого Позичальник отримав кредит в розмірі 2000,00 грн. зі строком його погашення 12 місяців та платою за користування кредитом в розмірі 0,1918% за день. Проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом за виключенням дня надання кредиту (п.3.1. Договору). Позичальник зобовязувався погашати кредит частинами відповідно до умов даного договору (п.3.3. договору), однак свої зобовязання не виконував належним чином, в звязку з чим станом на 24.06.2016 рік виникла заборгованість в розмірі 7173,99 грн., з яких: 1429,62 грн. сума неповернутого тіла кредиту, 233,30 грн. проценти за користування кредитом, 5511,07 грн. пеня. Позивач просив стягнути з відповідача на їх користь суму заборгованості по договору кредиту в розмірі 7173,99 грн., а також судовий збір в розмірі 1378,00 грн.. Представник позивача у судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу в його відсутність, позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, та просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не зявилися, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи, а тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечувала щодо такого порядку розгляду справи. Відповідно до ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося, оскільки сторони не зявилися у судове засідання. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Між сторонами існують правовідносини, які ґрунтуються на вимогах ст. ст. 526, 530, 536, 610-611, 625, 629, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України. Відповідно до ст.ст.1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.\~ Судом встановлено, що 22.06.2015 року між КС «Ай-Дар» та [PERSON] був укладений договір кредиту № 07-15к/4, відповідно до умов якого Позичальник отримав кредит в розмірі 2000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, цільового використання, платності та забезпеченості, а Позичальник зобовязався повернути кредит Спілці відповідно до умов передбачених цим Договором (п.1.1.). Цільове призначення кредиту: навчання (п.1.2.). Строк дії договору 12 місяців, тобто до 22.06.2016 року (п.2.3). Плата за користуванням кредиту становить 0,1918% за день. Проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом за виключенням дня надання кредиту (п.3.1. Договору). Позичальник зобовязується сплачувати Спілці нараховані відсотки та частину кредиту в термін та розмірах не менш, ніж вказано в таблиці №1 (п.3.3.). КС «Ай-Дар» умови кредитного договору виконала, надавши відповідачу кошти в розмірі 2000 грн, що підтверджується видатковим касовим ордером №401 від 22.06.2016 року (а.с.7). Однак відповідач [PERSON] неналежним чином виконувала умови договору та графік погашення заборгованості у звязку з чим станом на 24.06.2016 рік виникла заборгованість по тілу кредиту в розмірі 1429,62 грн., 233,30 грн. проценти за користування кредитом. Вказаний розмір заборгованості встановлений на підставі наданих доказів (розрахунок суми заборгованості а.с.10-11). Позивачем направлялася на адресу відповідача вимога щодо добровільного погашення заборгованості (а.с.12-13), однак вимога залишилася без виконання. Окрім того, позивачем нарахована пеня у розмірі 5511,07 грн. на підставі ст. 551 ЦК України та п.6.1 договору кредиту, яким передбачено, що при порушені визначеного графіком терміну повернення отриманого кредиту та прострочення суми процентів за користування кредитом, Позичальник сплачує Кредитодавцю пеню в розмірі 1% від загальної суми неповернутого кредиту за кожен день прострочення. Визначаючись щодо стягнення вказаного розміру пені, суд враховує, що відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. У даному випадку розмір пені, нарахованої за несвоєчасне виконання зобов'язань по поверненню тіла кредиту та сплати процентів за користування кредитом, становить 5511,07 грн., що значно перевищує розмір збитків 1662,92 грн. (з яких: 1429,62 грн. сума неповернутого тіла кредиту, 233,30 грн. проценти за користування кредитом). Відповідно до ст. 3607 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України; невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом. Згідно Правової позиції, викладеної у Постанові Верховного Суду України від 3 вересня 2014 року, справа № 6-100 цс14, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обовязку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. Отже, суд приходить до висновку про наявність підстав для зменшення розміру неустойки (пені) до 1662,92 грн. За таких обставин позов підлягає частковому задоволенню, а саме слід стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 3325,84 грн., з яких: 1429,62 грн. сума неповернутого тіла кредиту, 233,30 грн. проценти за користування кредитом, 1662,92 грн. пеня. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 1378 грн. судового збору. Враховуючи наведене,

Outcome: partial