Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

В червні 2015 року позивач звернулась до суду з названим позовом. Свої вимоги обгрунтовували тим, що рішенням виконкому Києво-Святошинської ради Києво-Святошинської районної ради за № 328/8 від 30 червня 1977 року видано [PERSON] свідоцтво на будівництво індивідуального житлового будинку в с.Горенка. 16.03.1981 року домоволодіння по вул.Леніна, 230 в с.Горенка Києво-Святошинського району Київської області було введено в експлуатацію. 10.04.1985 року [PERSON] подарувала ? частину жилого будинку своїй доньці [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно [PERSON] належить 0,11 га, що розташовані за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район,с.Горенка, вул. Леніна, 230. [PERSON] користується приміщеннями: 1,2-1,2-2,2-3,2-4,2-5,2-6,2-7,2-8,2-9, користується наступними господарськими спорудами: гараж Г, сарай В,Д,Е, вигрібна яма І. [PERSON] користується приміщеннями :1-1,1-2,1-3,1-4,1-5,1-6,1-7,1-8,1-9,1-10 та користується наступними господарськими спорудами, гараж-Б,котельня К,теплиця -3. Посилаючись на вищевикладене та норми закону, позивач просила суд: ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на частину житлового будинку,розділити в натурі будинковолодіння та припинити право спільної часткової власності. В судовому засіданні представники позивачки позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Відповідачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням виконкому Києво-Святошинської районної ради за № 328/8 від 30 червня 1977 року [PERSON] видано свідоцтво на будівництво індивідуального житлового будинку в с.Горенка, по вул. Леніна, Києво-Святошинського району Київської області. 16.03.1981 року домоволодіння, що розташоване за адресою: с.Горенка, по вул. Леніна, Києво-Святошинського району Київської області, було введено в експлуатацію відповідно до акту приймання в експлуатацію індивідуального домоволодіння від 16.03.1981 року. Як вбачається з договору дарування від 10.04.1985 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1810, [PERSON] подарувала своїй доньці [PERSON] ? частину житлового будинку, що розташований за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, вул.Леніна, 230. Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином [PERSON] та [PERSON] є співвласниками житлового будинку що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Горенка, вул. Леніна, буд. 230 із визначенням частки кожного із співвласників, як ? та ? . Згідно ч. 1 ст. 356 Цивільного кодексу України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 3 ст. 358 Цивільного кодексу України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. За змістом ч. 1 ст. 364 Цивільного кодексу України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі недосягнення згоди про спосіб і умови виділу в натурі частки із спільного майна учасник спільної часткової власності вправі звернутися з відповідним позовом до суду. Разом з цим, вирішуючи такий спір судам необхідно враховувати роз'яснення, викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на житловий будинок». Зокрема, виходячи з положень ст.ст. 183, 367 Цивільного кодексу України та роз'яснень, що містяться в пп. 6, 7 зазначеної постанови, виділ частки в натурі (поділ будинку) може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній із сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідає розміру їх часток у приватній власності або наявності технічної можливості переобладнання будинку в ізольовані квартири. Ураховуючи те, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку статті 364 Цивільного кодексу України право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об'єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 Цивільного кодексу України. [PERSON] користується приміщеннями: 1,2-1,2-2,2-3,2-4,2-5,2-6,2-7,2-8,2-9, користується наступними господарськими спорудами: гараж Г, сарай В,Д,Е, вигрібна яма [PERSON] [PERSON] користується приміщеннями :1-1,1-2,1-3,1-4,1-5,1-6,1-7,1-8,1-9,1-10 та користується наступними господарськими спорудами, гараж-Б,котельня К,теплиця -3, що не оспорювалось сторонами. Згідно ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Статтєю 58 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Outcome: approved