Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-05 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовна заява публічного акціонерного\~товариства «Українська\~пожежно-страхова\~компанія» до [PERSON] про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування. Позовні вимоги мотивовані тим, що 01.10.2018 \~ \~ \~ \~року між ПрАТ «УПСК» та КУ «Авторемонтна база закладів охорони здоров`я» було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів АЗ-035/000/180000070/2 від 01.10.2018 року. Предметом страхування за цим Договором страхування виступають майнові інтереси КУ «Авторемонтна база закладів охорони здоров`я», пов`язані з володінням, експлуатацією і розпорядженням транспортним засобом «Renault», реєстраційний номер [NUMBER] від страхових ризиків «ДТП», «ПДТО», «ІВП», «ВИКРАДЕННЯ». 29.12.2018 \~ \~ \~ \~pоку в м. Вінниця по вул. Пирогова, 29 сталася дорожньо-транспортна пригода - зіткнення трьох транспортних засобів: «Renault», реєстраційний номер [NUMBER] , на момент ДТП транспортний засіб перебував під керуванням [PERSON] ; «Mazda 6» реєстраційний номер [NUMBER] , на момент ДТП транспортний засіб перебував під керуванням [PERSON] ; «ИЖ 2137» реєстраційний номер [NUMBER] , на момент ДТП транспортний засіб перебував під керуванням [PERSON] . Відповідно до п. 16 договору АЗ-035/000/180000070/2 від 01.10.2018 року вартість матеріального збитку встановлюється розцінками гарантійної станції технічного обслуговування. Відповідно до Рахунку № СФВ-К-67040 від 08.02.2019 року вартість матеріального збитку завданого власнику ТЗ «Renault», реєстраційний номер [NUMBER] складає 295 522.52 грн. Оскільки автомобіль «Renault», реєстраційний номер [NUMBER] , був застрахований в ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на випадок його пошкодження внаслідок ДТП, на підставі договору страхування наземних транспортних засобів (автокаско) АЗ-035/000/180000070/2 від 01.10.2018 року згідно з Правилами добровільного страхування засобів наземного транспорту, ПрАТ «УПСК» виплатило власнику транспортного засобу страхове відшкодування в розмірі фактично завданих збитків, а саме - 295\~522, 52 гривень (на рахунок гарантійної станції технічного обслуговування відповідно до платіжного доручення № 3184 від 20.02.2019 року) На підставі ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник, або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Таким чином, після виплати страхового відшкодування на користь КУ «Авторемонтна база закладів охорони здоров`я» до ПрАТ «УПСК» перейшло право зворотної вимоги, яке КУ «Авторемонтна база закладів охорони здоров`я» має до особи відповідальної за завдані збитки. Особою, відповідальною за завдані збитки, є відповідач в силу наступних обставин. Відповідно до постанови Вінницького міського суду Вінницької області по справі № 127/740/19 від 23.01.2019 року, ДТП сталася внаслідок порушення ПДР України [PERSON] . На момент ДТП відповідач мав договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальност власників наземних ТЗ АМ/7025360, укладений з ВАТ HACK «Оранта» з лімітом відповідальності 100\~000, 00 грн. за шкоду заподіяну майну та 200\~000,00 грн. за шкоду заподіяну життю та здоров`ю з франшизою 2 000,00 грн. 10.04.2019 \~ \~ \~ \~року ПрАТ «УПСК» звернулася до ВАТ HACK «Оранта» з вимогою про сплату 294\~514, 52 грн. виплаченого страхового відшкодування в порядку суброгації. 06.06.2019 \~ \~ \~ \~року ВАТ HACK «Оранта» здійснило виплату страхового відшкодування на користь Позивача відповідно до ліміту відповідальності передбачених договором АМ/7025360 з урахуванням франшизи, а саме 98\~000, 00 грн. Отже утворилася різниця між виплатою, що відшкодував позивач та виплатою, що здійснив страховик відповідача. У зв`язку з вищевикладеним ПрАТ «УПСК» просить суд стягнути з відповідача на свою користь завдані збитки в порядку регресу у розмірі 196 514,52 грн. та судові витрати. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно з ч. 1 ст.\~274\~ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 15.04.2020 року по справі призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідачем відзиву на позовну заяву подано не було, також до суду не надходило клопотань про слухання справи у порядку загального позовного провадження. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 01.10.2018 \~ \~ \~ \~року між ПрАТ «УПСК» та КУ «Авторемонтна база закладів охорони здоров`я» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту (Автокаско) АЗ-035/000/180000070/2. Предметом страхування за цим Договором страхування виступають майнові інтереси КУ «Авторемонтна база закладів охорони здоров`я», пов`язані з володінням, експлуатацією і розпорядженням транспортним засобом «Renault», реєстраційний номер [NUMBER] від страхових ризиків «ДТП», «ПДТО», «ІВП», «ВИКРАДЕННЯ». 29.12.2018 року, близько 16:00 год., водій [PERSON] , в м. Вінниця по вул. Пирогова, 29, керуючи транспортним засобом марки «MAZDA MX-6», р/н [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху та недотримався дистанції чим допустив зіткнення з транспортним засобом марки «RENAULT MEGANE», р/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок чого було пошкоджено, ще один транспортний засіб марки «ИЖ 2137», р/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] , що призвело до механічних пошкоджень. Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 23.01.2019 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 20 (двадцять) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень на користь держави. (а.с. 50) Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії, та чи вчинені вони цією особою. В силу ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Тобто, наявність вини в діях [PERSON] у скоєній дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 29.12.2018 року, додатковому доказуванню не підлягає. Відповідно до п. 16 договору АЗ-035/000/180000070/2 від 01.10.2018 року вартість матеріального збитку встановлюється розцінками гарантійної станції технічного обслуговування. Відповідно до Рахунку № СФВ-К-67040 від 08.02.2019 року вартість матеріального збитку завданого власнику ТЗ «Renault», реєстраційний номер [NUMBER] складає 295\~522,52 гривень. Оскільки автомобіль «Renault», реєстраційний номер [NUMBER] , був застрахований в ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на випадок його пошкодження внаслідок ДТП, на підставі договору страхування наземних транспортних засобів (автокаско) АЗ-035/000/180000070/2 від 01.10.2018 року згідно з Правилами добровільного страхування засобів наземного транспорту, ПрАТ «УПСК» виплатило власнику транспортного засобу страхове відшкодування в розмірі фактично завданих збитків, а саме - 295\~522, 52 гривень, відповідно до платіжного доручення № 3154 від 20.02.2019 року. На підставі ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник, або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Таким чином, після виплати страхового відшкодування на користь КУ «Авторемонтна база закладів охорони здоров`я» до ПрАТ «УПСК» перейшло право зворотної вимоги, яке КУ «Авторемонтна база закладів охорони здоров`я» має до особи відповідальної за завдані збитки. Особою, відповідальною за завдані збитки є відповідач. На момент ДТП відповідач мав договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ АМ/7025360, укладений з ВАТ HACK «Оранта» з лімітом відповідальності 100\~000, 00 грн. за шкоду заподіяну майну та 200\~000,00 грн. за шкоду заподіяну життю та здоров`ю з франшизою 2 000,00 грн. 10.04.2019 \~ \~ \~ \~року ПрАТ «УПСК» звернулася до ВАТ HACK «Оранта» з вимогою про сплату 294\~514, 52 гривень виплаченого страхового відшкодування в порядку суброгації. 06.06.2019 \~ \~ \~ \~року ВАТ HACK «Оранта» здійснило виплату страхового відшкодування на користь позивача відповідно до ліміту відповідальності передбачених договором АМ/7025360 з урахуванням франшизи, а саме 98\~000, 00 гривень. Отже утворилася різниця між виплатою, що відшкодував позивач та виплатою, що здійснив страховик відповідача. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно з п. 22 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Матеріальні збитки, заподіяні внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталися 29.12.2018 року, відповідачем потерпілим особам відшкодовані не були. Доказів, які б спростовували вказане до суду не надано. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Відповідно до п. «ґ» п. п. 38.1.1. п. 38.1. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Згідно з п. 33.1 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Статтями 12, 13 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій; учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Однак відповідачем у ході судового розгляду справи не надано будь-яких заперечень чи спростувань фактів, викладених у позовній заяві. Вищевикладені обставини є підставою для звернення позивача до відповідача з регресним позовом про відшкодування завданої шкоди, а відтак позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь суми страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 196 514, 52 гривень підлягають задоволенню. Враховуючи положення ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2 947,72 грн. Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Між позивачем, як замовником, та Адвокатським бюро «ЮХИМЕНКО ТА ПАРТНЕРИ» укладено Договір № 1/05 про надання правової допомоги від 21.05.2019 року. Відповідно до акту наданих послуг від 21.05.2019 року вартість правової допомоги становить 10 000,00 гривень. Дані витрати позивачем підтверджено документально. Європейським судом з прав людини висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10 січня 2010 року, №33210/07 і 41866/08) та «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, № 37246/04). Суд, виходячи із суті спору та зважаючи на складність цієї справи, тривалий час розгляду, ураховуючи засади виваженості, розумності та справедливості, приходить до висновку до задоволення про стягнення судових витрат з відповідача на користь позивача в сумі 10 000,00 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved