Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

В червні 2015 року представник в інтересах позивача [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Київського комунального об»єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста «Київзеленбуд» (надалі по тексту Відповідач) про стягнення нарахованої, але не виплаченої на час звільнення заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку та вихідну допомогу в розмірі - 23 043,16 грн. В процесі розгляду справи позивач згідно заяви від 16.10.2015 року змінив свої позовні вимоги та просила суд стягнути лише суму середнього заробітку за весь час затримки виплати коштів при звільненні в розмірі - 38 091,25 грн., розраховані ним за період з 29.01.2015 року по 09.07.2015 року. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що він працював у Київського комунального об»єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста «Київзеленбуд» на посаді начальника служби експлуатації житлового будинку - гуртожитку. Наказом відповідача від 28.01.2015 року його було звільнено у зв»язку з скороченням штату згідно п.1 ст.40 КЗпП України, але не було проведено статочний розрахунок з виплати заробітної плати, не виплачено компенсацію за невикористану відпустку та вихідну допомогу в розмірі - 23 043,16 грн. Між тим, вказані кошти було під час розгляду справи судом виплачені 10.07.2015 року, однак з порушенням встановленого законом терміну, тому позивач просив суд стягнути кошти середнього заробітку за весь час затримки при звільненні в розмірі - 38 091,25 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги згідно уточненої ним в засіданні заяви від 16.10.2015 року підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з викладених у позові підстав. В судовому засіданні представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на свої письмові заперечення проти позову. Зокрема, зазначив, що 28.01.2015 року позивач та інші працівники служби експлуатації житлового будинку -гуртожитку КО «Київзеленбуд» були звільнені із займаних посад у зв»язку з скороченням штатів.Усі кошти до виплати позивачу були перераховані лише 10.07.2015 року у зв»язку з тим, що позивач при звільненні повідомив обслуговуючий банк про свої та інших працівників звільненні, чим заблокував рахунки підприємства і доступ до них відповідача, з яких здійснювалась виплата заробітної плати та інших платежів. Суд, вислухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних сімейних, трудових відносин. За правилами ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Згідно ч. 2 ст. 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що позивач працював у відповідача та наказом від 28.01.2015 року за №4/1-п його було звільнено у зв»язку з скороченням штату згідно п.1 ст.40 КЗпП України (а.с.3). Як вбачається з заява позивача до відповідача та відповіді від 11.03.2015 року, то із [PERSON] не було проведено остаточний розрахунок в сумі - 15 759,79 грн. у зв»язку з скрутним матеріальним становищем і заблокуванням рахунків СЕЖБГ (а.с.4-5). Між тим, 10.07.2015 року вказаний розрахунок в повному обсязі було проведено із позивачем. Вказані обставини не заперечуються сторонами в судовому засіданні та про їх наявність вбачається із письмових заперечень відповідача, а тому відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України вони не підлягають доказуванню. Статтею 94 КЗпП України визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Вимоги ст. 47 КЗпП України передбачають, що власник або уповноважений ним зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану нею суму. Також, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 117 КЗпП України передбачено, що у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно ст. 117 КЗпП України при наявності спору про розмір належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Пленум Верховного Суду України в п. 20 своєї постанови № 13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» роз'яснив - установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він в цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь час затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому його вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. З урахуванням того, що відповідачем на день звільнення позивача не було виплачено заробітну плату в повному обсязі та не доведено відсутність його вини у невиплаті такої заробітної плати, тому суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки у виплаті вказаної суми заробітної плати, розмір якого обрахований наступним чином. Так, відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ № 100 від 08.02.1995 р., вираховується середньоденна заробітна плата для нарахування середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, а саме за останні два повних місяці, що передують звільненню в сумі - 14990,91 грн., а саме за листопад 2014 року - 7422,81 грн. та за грудень 2014 року - 7568,10 грн. (довідка від 25.08.2015 року за №КЗБ00000071), сума яких підлягає діленню на за відпрацьовані 20+23 робочих днів за цей період, що становить - 348,62 грн. - середньоденна заробітна плата позивача, яка підлягає множенню на кількість робочих днів затримки - 115 днів, а саме з 29.01.2015 року по 09.07.2015 року. Таким чином, сума середнього заробітку розрахунку при звільненні становить - 40 091 грн. 30 коп. Між тим, розглядаючи справу в межах позовних вимог згідно ч.1 ст.11 ЦПК України, суд вважає за можливе стягнути з Київського комунального об»єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста «Київзеленбуд» на користь позивача суму затримки розрахунку при звільненні в розмірі - 38091, 25 грн. На підставі зазначеного суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] до з Київського комунального об»єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста «Київзеленбуд» підлягає задоволенню. В порядку, визначеному ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі - 380,91 грн., виходячи із розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 43, 55 Конституції України, ст.ст. 67, 72, 107, 115, 116, 117, 233 КЗпП України та

Outcome: approved