Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення коштів. Позов мотивований тим, що згідно договору купівлі-продажу будинку від 09.08.2005 року позивач продав відповідачці [ADDRESS]. Земельну ділянку, що відноситься до даного будинку [PERSON] надав [PERSON] в користування. В жовтні 2011 року позивач звернувся до відповідачки і запропонував їй виготовити нові змінені державні акти, однак вона повідомила, що вже має державний акт на земельні ділянки. Тоді позивач вперше дізнався про договір купівлі-продажу земельної ділянки від 09.08.2005 року. В договорі зазначено, що продаж ділянки здійснено за 1 000, 00 гривень, але [PERSON] жодної гривні не отримав. Станом на 20.11.2013 року вартість проданої земельної ділянки складає 27 976, 00 гривень. В даний час позивач не має наміру визнавати договір купівлі-продажу земельної ділянки недійсним, а лише вимушений звернутись до суду про стягнення несплачених йому коштів за земельнуділянку. Вище викладене й стало підставою для звернення до суду із вимогою простягнення з відповідача на користь позивача несплачених коштів в сумі 27 976, 00 гривень за договором купівлі-продажу земельної ділянки від 09.08.2005 року. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, аргументуючи мотивами, викладеними в позовній заяві та просив позов задовольнити. Відповідач позов не визнала і просила відмовити в його задоволенні. По справі встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ВН №? 019365, виданого 12.12.2002 року Котюжинецькою сільською радою на підставі рішення 2 сесії 4 скликання Котюжинецької сільської ради від 18.09.2002 року, [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка площею 0, 9496 га, розташована в [ADDRESS]. (а.с. 4) 09.08.2005 року [PERSON] продав, а [PERSON] купила у нього [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0, 4529 га, що складає 4529/9496 частки земельної ділянки, розташованої на території [ADDRESS] Котюжинецької сільської ради Калинівського району Вінницької області. Дані договори були посвідчені нотаріусом Калинівського районного нотаріального округу [PERSON] 09.08.2005 року та зареєстровані в реєстрі за № 3025 та № 3027. (а.с. 5-6) Відповідно до п. 2 договору купівлі-продажу частки земельної ділянки від 09.08.2005 року у власність покупця перейшла частка земельної ділянки, а саме зона № 1 площею 0, 1559 га та зона № 3 площею 0, 2970 га, згідно плану розподілу земельної ділянки, виконаного Вінницькою регіональною філією ДП «Центр ДЗК» в 2005 році, який є невід'ємною частиною цього договору. (а.с. 5) Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п. 3. ч. 1 ст. 3 ЦК України. Статтею 627 ЦК України закріплений принцип свободи договору, згідно якого сторони вільні в укладені договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Пунктом 5 договору купівлі-продажу частки земельної ділянки від 09.08.2005 року визначено, що сторони стверджують, що продаж вказаної в цьому договорі частки земельної ділянки вчиняється за 1 000 (одну тисячу) гривень. Вказану суму грошей [PERSON] одержав від [PERSON] повністю до підписання цього договору. Своїми підписами під цим договором сторони підтверджують факт повного розрахунку за відчужувану частку земельної ділянки, передач іпродавцем та прийняття покупцем зазначеної в цьомудоговорі частки земельної ділянки та відсутність один до одного будь-яких претензій щодо виконання зобов'язань за цим договором. Пунктом 9 вище зазначеного договору визначено, що продавець та покупець стверджують, що цей договір не носить характер фіктивного чи удаваного правочину і їм зрозумілі правові наслідки його укладення. Судом встановлено, що зобов'язання за договором купівлі-продажу частки земельної ділянки від 09.08.2005 року виконано в повному обсязі, належним чином. Отже, відповідно до ч. 1 ст. 599 ЦК України зобов'язання є припиненим. Згідно ч. 3 ст. 632 ЦК України зміна ціни в договорі після його виконання не допускається. Предметом виконання як невід'ємним елементом виконання договору є ті конкретні суб'єктивні права і конкретні юридичні обов'язки для набуття, здійснення і виконання яких конкретні суб'єкти права вступають в конкретні правовідносини і, відповідно, до вимог норми права, що реалізується, вчиняються належні правомірні дії. Згідно державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 361490 та серії ЯД № 361489, виданих Калинівським районним відділом земельних ресурсів 16.08.2007 року на підставі договору купівлі-продажу частки земельної ділянки від 09.08.2005 року, [PERSON]на праві власності належать: земельна ділянка площею 0, 2970 га та земельна ділянка площею 0, 1559 га, розташовані в [ADDRESS]. (а.с. 30-31) Відповідно, право власності позивача на частку земельної ділянки площею 0, 4529 га, розташованоїв [ADDRESS] припинилося у зв'язку з її відчуженням, згідно п. 1 ч. 1 ст. 346 ЦК України. Також, судом встановлено, що рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 22.03.2013 року, яке набрало законної сили 30.04.2013 року згідно ухвали апеляційного суду Вінницької області, в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки від 09.08.2005 року відмовлено. (а.с. 32-34) Так, вище зазначеною ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 30.04.2013 року встановлено, що волевиявлення [PERSON] було спрямоване на укладення договору купівлі-продажу частки земельної ділянки розміром 0, 4529 га, укладення договору відповідало його внутрішній волі, а також він усвідомлював предмет договору та правові наслідки його укладення, сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору. У відповідності до ч. 3 ст. 61 ЦПК України вищезазначені обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема з договору. Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання в тому, що позов не підлягаєзадоволенню. Враховуючи вище зазначене суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів в сумі 27 976, 00 гривень за договором купівлі-продажу земельної ділянки від 09.08.2005 року, оскільки такі вимоги є необґрунтованими і недоведеними. На підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач був звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду. Враховуючи наведене,

Outcome: dismissed