Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

В травні 2015 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк „ПриватБанк звернулося до суду з позовом до [PERSON], в якому просило стягнути з останньої заборгованість за кредитним договором №б/н від 13.07.2012 року в розмірі 26681 грн. 34 коп. та відшкодувати сплачені судові витрати. В обґрунтування позовних вимог Банк зазначав, що відповідно до укладеного між сторонами 13.07.2012 року Договору №б/н [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг складає між нею та Банком договір, про що свідчить підпис відповідачки у заяві. Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. При порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 гривень + 5% від суми позову. Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 31.03.2015 року виникла заборгованість в сумі 26681 грн. 34 коп., яка складається з наступного: 16292 грн. 94 коп. - заборгованість за кредитом; 8041 грн. 67 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 600 грн. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 гривень штраф (фіксована частина), 1246 гривень 73 копійки штраф (процентна складова). Рішенням Куликівського районного суду від 06 червня 2016 року позов задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк „ПриватБанк заборгованість у розмірі 26681 грн. 34 коп. за кредитним договором №б/н від 13.07.2012 року, яка складається з наступного: 16292 грн. 94 коп. - заборгованість за кредитом; 8041 грн. 67 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 600 грн. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи: 500 грн. штраф (фіксована частина), 1246 грн. 73 коп. штраф (процентна складова), а також вартість витрат, понесених на сплату судового збору в сумі 266 грн. 81 коп. В апеляційній скарзі [PERSON] просить скасувати рішення Куликівського районного суду Чернігівської області від 06 червня 2016 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції при ухваленні рішення було порушено норми матеріального та процесуального права та принципи справедливості і неупередженості. [PERSON] вважає, що судом належним чином не було встановлено вимоги позивача щодо періоду виникнення заборгованості, за яки період нарахована пеня та штрафи, оскільки до штрафних санкцій застосовується спеціальна позовна давність. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача [PERSON], представника відповідача адвоката [PERSON], дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав. По справі встановлено, що 13.07.2012 р. між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк „ПриватБанк та [PERSON] було укладено Договір №б/н, відповідно до якого остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг складає між нею та Банком договір, про що свідчить її підпис у анкеті-заяві (а.с.8). Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. При порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 гривень + 5% від суми позову (а.с.8-34). Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконувала, внаслідок чого, згідно наданого Банком розрахунку, станом на 31.03.2015 року виникла заборгованість в сумі 26681 грн. 34 коп., яка складається з наступного: 16292 грн. 94 коп. - заборгованість за кредитом; 8041 грн. 67 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 600 грн. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 гривень штраф (фіксована частина), 1246 гривень 73 копійки штраф (процентна складова) (а.с.5-6). Задовольняючи позов, суд першої інстанції послався на наданий позивачем розрахунок заборгованості [PERSON], зазначивши, що його правильність останньою не спростована. При цьому суд зазначив, що відповідачка визнала наявність заборгованості по тілу кредиту в сумі 16292,92 грн., а решту нарахованої заборгованості не визнала, посилаючись на ненадання позивачем належного розрахунку та пропуск строків позовної давності. Суд першої інстанції дійшов висновку, що перебіг строків давності по заявлених вимогах не сплинув та зазначив, що з відповідача на користь позивача в примусовому порядку на виконання умов по кредитному договору №б/н від 13.07.2012 року належить стягнути борг за кредитом, який виник станом на 31.03.2015 року в сумі 16292 грн. 94 коп., проценти за користування кредитом в сумі 8041 грн. 67 коп., пеню та комісію в сумі 600 грн., штрафні санкції в сумі 1746 грн. 73 коп., а всього: 26681 грн. 34 коп. По справі встановлено, що заборгованість відповідачки перед банком станом на 31.03.2015 р. становить: - 16292 грн. 94 коп. - заборгованість за кредитом; - 8041 грн. 67 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 600 грн. заборгованість за пенею та комісією, - при цьому прострочена заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту) виникла з 29.08.2014 року; сума комісії та пені нараховувалась з 31.10.2014 р. (а.с.6), а позов заявлений до суду 14.05.2015 р., тобто в межах загального строку позовної давності 3 роки, та в межах спеціальної давності в один рік щодо позовних вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Проте, суд апеляційної інстанції не може погодитися з висновком суду першої інстанції про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача штрафних санкцій в сумі 1746,73 грн., зважаючи на таке. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Позивач нарахував відповідачу штрафні санкції відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 гривень штраф (фіксована частина), 1246 гривень 73 копійки штраф (процентна складова). Відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, При порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 гривень + 5% від суми позову (а.с.30). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15. Отже, за таких обставин рішення суду першої інстанції в частині стягнення з відповідачки на користь банку штрафних санкцій відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 гривень фіксована частина та 1246 гривень 73 копійки процентна складова, не можна визнати законним та обґрунтованим, у звязку з чим це рішення належить змінити, виклавши його резолютивну частину в наступній редакції: «Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк „ПриватБанк задовольнити частково. Стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк „ПриватБанк заборгованість за Кредитним договором №б/н від 13.07.2012 року в сумі 24934 (двадцять чотири тисячі девятсот тридцять чотири) грн. 61 коп., з яких 16292 грн. 94 коп. заборгованість за кредитом, 8041 грн. 67 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 600 грн. заборгованість за пенею та комісією. В задоволенні решти позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк „ПриватБанк відмовити.» Оскільки відповідач є інвалідом 1 групи, від сплати судового збору вона звільнена відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: partial