Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

До Високопільського районного суду Херсонської області відповідно до п.2 ч.1, ч.4 ст.31 ЦПК України від Ленінського районного суду міста Дніпропетровська, надійшла цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» в інтересах якого діє генеральний директор Іжаковський Олег Валерійович до [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором, зокрема у позові зазначено, що 14.05.2013 року між ПАТ «Альфа Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №500371045. Пунктом 2.1 Кредитного договору встановлено, що сума кредиту складає 33240,00 грн. Пунктом 2.2 Кредитного договору визначено, що процентна ставка за користування кредитом складає 0,01% річних. Відповідно до п.2.3 Кредитного договору, датою остаточного повернення кредиту, яка є датою припинення нарахування відсотків та нарахування комісій є 15.05.2016 року. Банк належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором, відкривши позичальнику відновлювальну кредитну лінію з лімітом 33240,00 грн. Щодо права вимоги заборгованості за Кредитним договором зазначає, що 30 вересня 2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ДАТА МАЙНІНГ ГРУП»» було укладено договір факторингу №1, відповідно до якого ПАТ «Альфа Банк» відступило ТОВ «ДАТА МАЙНІНГ ГРУП», а ТОВ «ДАТА МАЙНІНГ ГРУП» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту №500371045 від 14.05.2013 року, укладеного між ПАТ «Альфа Банк» та відповідачем. 14 січня 2019 року між ТОВ «ДАТА МАЙНІНГ ГРУП» та ТОВ «ФК «ВЕСТА» було укладено договір факторингу №2019-1ДМГ/ВЕСТА, відповідно до якого ТОВ «ДАТА МАЙНІНГ ГРУП» відступило ТОВ «ФК «ВЕСТА», а ТОВ «ФК «ВЕСТА» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту №500371045 від 14.05.2013 року, укладеного між ПАТ «Альфа Банк» та відповідачем. 16 січня 2019 року між ТОВ «ФК «ВЕСТА» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір відступлення прав вимоги №16-01/19/2, відповідно до якого ТОВ «ФК «ВЕСТА» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту №500371045 від 14.05.2013 року, укладеного між ПАТ «Альфа Банк» та відповідачем. Таким чином, ТОВ «Вердикт Капітал» наділено правом грошової вимоги до відповідача, а ТОВ «ФК «ВЕСТА» втратило такі права. За період користування кредитними коштами відповідачем здійснені часткові платежі на погашення основної суми кредиту, але заборгованість за кредитним договором в повному обсязі не погашена. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом та пені за порушення умов Кредитного договору, що підлягає стягненню з позичальника станом на 12.08.2020 року, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 40379,18 грн., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 33240,00 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 7133,43 грн.; заборгованість за нарахованими відсотками згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 5,75 грн. Посилаючись на статті 525, 526, 611, 625, 1049, 1054, позивач вважає, що з відповідача, який прострочив виконання грошового зобов`язання по поверненню кредитних коштів, також необхідно стягнути 3% річних та інфляційні втрати, які є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання. Загальний розмір заборгованості по сплаті інфляційних втрат та 3% річних за користування кредитом, що підлягає стягненню станом на 12.08.2020 року, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 51215,88 грн., з яких: нараховані 3% річних - 2995,38 грн.; втрати від інфляції - 6621,41 грн.; подвійна облікова ставка НБУ - 1219,91 грн.; заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 33240,00 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 7133,43 грн. та заборгованість за нарахованими відсотками згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 5,75 грн. Посилаючись на викладені обставини позивач просить суд: Стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість за Кредитним договором №500371045 від 14.05.2013 року у розмірі: 51215, 88 грн.; Стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» понесені витрати на сплату судового збору у розмірі: 2102,00 грн. та понесені витрати на правочинну допомогу у розмірі: 20000,00 грн. Представник позивача ТОВ «Вердикт Капітал», генеральний директор товариства Іжаковський О.В., в судове засідання не прибув, заявив клопотання про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с.9). Разом з тим, надано до суду відповідь на відзив (а.с.110-113) та додаткові пояснення (а.с.124-126) в яких зазначив, що в матеріалах кредитної справи наявна заява на отримання кредиту від 14.05.2013 року, що на дату підписання цієї заяви [PERSON] підтвердив про ознайомлення з умовами договору, ніяких заперечень, а також непорозумінь його положень не має. Крім того, у кредитному договорі №500371045 від 14.05.2013 року прописані: сукупна вартість кредиту та строк, річні та щомісячні відсотки, збільшення процентної ставки у випадках передбачених договором, порядок здійснення платежів погашення фактично нарахованих відсотків. Під час підписання кредитного договору [PERSON] були роз`яснені значення процентної ставки та порядок обчислення процентних доходів, перелік, розмір і базу розрахунку комісій та тарифів банку, що пов`язані з наданням, обслуговуванням і погашенням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування. Усі нарахування по кредитному договору здійснені у відповідності до його норм, та вимог чинного законодавства. Відповідач [PERSON] та його представник - адвокат Чумак О.В., яка діє на підставі ордеру серії АЕ №1006063 від 05.12.2019 року, в судове засідання не прибули, надавши до суду заяву про розгляд справи у відсутності відповідача та представника (а.с.161). Також, представником відповідача до суду надано відзив на позовну заяву (а.с.86-90) згідно якого, позовні вимоги не визнаються в повному обсязі, посилаючись при цьому на те, що не доведено факт передачі позивачеві права грошової вимоги за кредитним договором. Невірно нараховано відсотки по кредиту, а також пеню та інфляційні витрати. Просить суд, врахувати даний відзив під час ухвалення рішення у справі та відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до ст.211 ЦПК України, ч.3. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до вимог ст.247 ЦПК України, ч.2… У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, судом встановлено: - Із копії Чек-листа та Анкети-Заяви на отримання кредиту від 14.05.2013 року (а.с.10, 11) вбачається, що [PERSON] подав до ПАТ «Альфа банк» анкету-заяву з метою отримання кредиту, на що 14.05.2013 року підписав кредитний договір №500371045 (а.с.12) за умовами якого, ПАТ «Альфа банк» надав відповідачу кредит у розмірі 33240,00 грн. (п.2.1. Договору). Відповідно до п.2.2. Кредитного договору, процентна ставка за користування кредитом 0,01% річних. Тип процентної ставки - фіксована. Дата остаточного повернення кредиту, яка є датою припинення нарахування відсотків та нарахування комісій є 15.05.2016 року. Відомості про нарахування штрафних санкцій у вигляді штрафу та пені відсутні. - Із копії паспорту громадянина України (а.с.13-15) вбачається, що [PERSON] , народився [INFO] в селі Світлівка Високопільського району Херсонської області, зареєстрований в [ADDRESS] . Та має ІПН [NUMBER] (а.с.13). - Із розрахунків заборгованості (а.с.16-21) вбачається, що станом на 12.08.2020 року [PERSON] має заборгованість за кредитним договором №500371045 від 14.05.2013 року в розмірі 40379,18 грн., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 33240,00 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 7133,43 грн.; заборгованість за нарахованими відсотками згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 5,75 грн. На підставі ст.ст. 525, 526, 611, 625, 1049, 1054 ЦК України позивач вважає, що з відповідача, який прострочив виконання грошового зобов`язання по поверненню кредитних коштів, також необхідно стягнути 3% річних та інфляційні втрати, які є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання. Загальний розмір заборгованості по сплаті інфляційних втрат та 3% річних за користування кредитом, що підлягає стягненню станом на 12.08.2020 року, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 51215,88 грн., з яких: нараховані 3% річних - 2995,38 грн.; втрати від інфляції - 6621,41 грн.; подвійна облікова ставка НБУ - 1219,91 грн.; заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 33240,00 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 7133,43 грн. та заборгованість за нарахованими відсотками згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 5,75 грн. - Із копії договору факторингу від 30.09.2014 року (а.с.22) вбачається, що між ПАТ «Альфа банк» (Клієнт) та ТОВ «ДАТА МАЙНІНГ ГРУП» (Фактор) укладено договір факторингу за умовами якого, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт зобов`язується відступити Факторові свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, перелік яких міститься в Додатку №1 до Договору. Так, позивачем надано до суду копію зазначеного договору факторингу на одному аркуші де зокрема зазначено найменування сторін та Розділ І п.1.1. Договору, далі зазначено Розділ 7 Договору (Назви, адреси та реквізити сторін), де неможливо встановити підписи сторін та затвердження їх відповідними печатками. Додаток №1 до даного договору позивачем до суду не надано. В зв`язку з чим, не вдається за можливе в повній мірі дослідити даний договір факторингу на правомірність прийняття права вимоги ТОВ «ДАТА МАЙНІНГ ГРУП» відступлених ПАТ «Альфа банк», тощо. - Із копії договору факторингу №2019-1ДМГ/ВЕСТА від 14.01.2019 року, Додаткової угоди до договору факторингу від 15.01.2019 року та Акту приймання-передавання реєстру боржників до договору факторингу від 14.01.2019 року (а.с.23-33, 34, 35) вбачається, що 14 січня 2019 року між ТОВ «ДАТА МАЙНІНГ ГРУП» та ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА» було укладено договір факторингу №2019-1ДМГ/ВЕСТА, відповідно до умов якого ТОВ «ДАТА МАЙНІНГ ГРУП» відступило ТОВ «ФК «ВЕСТА», а ТОВ «ФК «ВЕСТА» набуло права вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту №500371045 від 14.05.2013 року, укладеного між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] - Із копії договору факторингу №16-01/19/2 від 16.01.2019 року, Додаткової угоди до договору факторингу від 17.01.2019 року та Витягу з реєстру боржників (а.с.36-45, 46, 47) вбачається, що 16 січня 2019 року між ТОВ «ФК «ВЕСТА» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір відступлення прав вимоги №16-01/19/2, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ВЕСТА» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту №500371045 від 14.05.2013 року, укладеного між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] - Із копії рішення Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.09.2020 року (а.с.96-99) вбачається, що позов [PERSON] до ТОВ «Вердикт Капітал», третя особа Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамтазова А.А. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задоволено повністю. В зв`язку з чим, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Гамзатовою А.А. від 25.07.2019 року зареєстрованим у реєстрі за №886, яким запропоновано стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість за кредитним договором №500371045 від 14.05.2013 року в розмірі 99640,96 грн. - визнано таким, що не підлягає виконанню. Відомостей щодо оскарження даного рішення суду сторонами у справі не надано. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 14.05.2013 року між ПАТ «Альфа Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №500371045. Пунктом 2.1 Кредитного договору встановлено, що сума кредиту складає 33240,00 грн. Пунктом 2.2 Кредитного договору визначено, що процентна ставка за користування кредитом складає 0,01% річних. Відповідно до п.2.3 Кредитного договору, датою остаточного повернення кредиту, яка є датою припинення нарахування відсотків та нарахування комісій є 15.05.2016 року (а.с.11, 12). Так, 30 вересня 2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ДАТА МАЙНІНГ ГРУП»» було укладено договір факторингу, відповідно до якого ПАТ «Альфа Банк» відступило ТОВ «ДАТА МАЙНІНГ ГРУП», а ТОВ «ДАТА МАЙНІНГ ГРУП» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту (а.с.22). 14 січня 2019 року між ТОВ «ДАТА МАЙНІНГ ГРУП» та ТОВ «ФК «ВЕСТА» було укладено договір факторингу №2019-1ДМГ/ВЕСТА, відповідно до якого ТОВ «ДАТА МАЙНІНГ ГРУП» відступило ТОВ «ФК «ВЕСТА», а ТОВ «ФК «ВЕСТА» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту №500371045 від 14.05.2013 року, укладеного між ПАТ «Альфа Банк» та відповідачем (а.с.23-35). 16 січня 2019 року між ТОВ «ФК «ВЕСТА» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір відступлення прав вимоги №16-01/19/2, відповідно до якого ТОВ «ФК «ВЕСТА» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту №500371045 від 14.05.2013 року, укладеного між ПАТ «Альфа Банк» та відповідачем (а.с.36-47). Відповідно до ст.ст.626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Відповідно до ч.2 ст.1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст.1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Відповідно до ст.1083 ЦК України, наступне відступлення фактором права грошової вимоги третій особі не допускається, якщо інше не встановлене договором факторингу. Якщо договором факторингу допускається наступне відступлення права грошової вимоги, воно здійснюється відповідно до положень глави 73 ЦК України. Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч.1 ст.517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Відповідно до ст.518 ЦК України, боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора. Згідно договору факторингу від 30.09.2014 року, неможливо встановити за якими конкретно кредитними договорами передано права грошової вимоги ТОВ «ДАТА МАЙНІНГ ГРУП» (яким відступлено право вимоги на користь ТОВ «ФК «ВЕСТА», згідно договору факторингу №2019-1ДМГ/ВЕСТА від 14.01.2019 року), так як суду не надано копії відповідного додатку до договору. Також немає можливості визначити, чи має фактор право наступного відступлення прав вимоги за кредитними договорами, переданими йому за договором факторингу. Надалі 16.01.2019 року між ТОВ «ФК ВЕСТА» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір відступлення права вимоги №16-01/19/2, за яким останнє отримує право вимоги до боржників за договорами, згідно витягу з реєстру боржників, зокрема за договором, де позичальником є [PERSON] (а.с.47). Відповідно до ст.79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ст.81 ЦПК України, зазначається, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, суд зазначає, що матеріали справи не містять достатніх доказів того, що ПАТ «Альфа банк» відступило право грошової вимоги за Кредитним договором №500371045 від 14.05.2013 року ТОВ «ДАТА МАЙНІНГ ГРУП», яке, в свою чергу, відступило право грошової вимоги ТОВ «ФК «ВЕСТА», яка в подальшому відступила право вимоги до ТОВ «Вердикт Капітал». Оскільки надана позивачем копія договору факторингу від 30 вересня 2014 року не містить відомостей про те, чи набуло ТОВ «ДАТА МАЙНІНГ ГРУП» право на наступне відступлення ним, як фактором, права грошової вимоги третій особі, а згідно ст.1083 ЦК України наступне відступлення фактором права грошової вимоги третій особі не допускається, якщо інше не встановлене договором факторингу. Крім того, у пункті 1.1 з договору факторингу від 30 вересня 2014 року зазначено, що в порядку та умовах, визначених цим договором, фактор (ТОВ «ДАТА МАЙНІНГ ГРУП») зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ПАТ «Альфа-Банк») за плату, а клієнт зобов`язується відступити факторові свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, перелік яких міститься в Додатку № 1 до договору. Але, витяг з Додатку № 1, який містить перелік боржників за кредитними договорами, позивачем суду не надано. Відсутність повного тексту договору факторингу від 30 вересня 2014 року, Додатку №1 до цього договору, позбавляє суд можливості перевірити чи дійсно ПАТ «Альфа-Банк» передало ТОВ «ДАТА МАЙНІНГ ГРУП», а потім ТОВ «ДАТА МАЙНІНГ ГРУП» передало ТОВ «ФК «ВЕСТА» право вимоги за кредитним договором, укладеним 14.05.2014 року з [PERSON] , і взагалі чи було передбачено умовами договору факторингу право ТОВ «ДАТА МАЙНІНГ ГРУП» на наступне відступлення ним, як фактором, права грошової вимоги ТОВ «ФК «ВЕСТА». Крім того, зазначені обставини також висловлені у відзиві на позовну заяву де зокрема представником відповідача зазначалися дані обставини, але у відповіді на відзив та додаткових поясненнях, позивач проігнорував дані обставини та не спростував інформацію щодо вказаного вище договору факторингу від 30.09.2014 року. Позивач при зверненні до суду з даним позовом, обґрунтовує заборгованість відповідача виключно Договором №500371045 від 14.05.2013 року, договором факторингу, договором відступлення прав вимог та розрахунком заборгованості, які у свою чергу, не містять інформації про нарахування саме такої суми, її складових, даних про внесення відповідачем платежів та строку розрахунку заборгованості, а фактично є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків позивача і не є правовою підставою для стягнення відповідних сум та не може бути доказом безспірності розміру грошових вимог позивача до відповідача. Доказами, які можуть підтвердити наявність або відсутність заборгованості, а також встановлювати розмір зазначеної заборгованості, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені згідно норм ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», оскільки лише первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій та складені під час здійснення господарської операції - є правовою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій. Проте, ТОВ «Вердикт Капітал» не надало суду первинних бухгалтерських документів стосовно видачі кредиту та його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки, та інше), тому відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості відповідача перед позивачем, а також суми відсотків, зазначені в розрахунку, є правильними. Доведеність наявної суми заборгованості за кредитним договором, є обов`язком позивача, який не довів суду належними та допустимими доказами її розмір. Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, Велика Палата Верховного Суду у постановах від 31.10.2018 року у справі №202/4494/16-ц (провадження №14-318цс18) та від 04.07.2018 року (провадження №14-154цс18) зазначила, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України. Однак, відповідно до наданих суду документів, не можливо встановити строк кредитування відповідача. Таким чином, вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за нарахованими відсотками згідно Кредитного договору, з моменту відступлення права вимоги по дату розрахунку заборгованості, не підлягають задоволенню. Відповідно до наданих позивачем розрахунків заборгованості, зокрема інфляційних втрат та 3% річних, останнім здійснено розрахунок заборгованості виходячи з суми заборгованості за кредитом (тілом кредиту) в розмірі 33240,00 грн., однак, позивачем не доведено факту наявності заборгованості відповідача за кредитним договором саме в такому розмірі. У зв`язку із недоведеністю, а саме відсутністю належних та допустимих доказів на підтвердження існування заборгованості за кредитним договором, а також наявності у позивача прав кредитора за кредитним договором, позовні вимоги щодо стягнення кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом, інфляційних втрат та 3 % річних є такими, що не підлягають задоволенню у зв`язку з недоведеністю. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, витрати зі сплати судового збору слід віднести на рахунок позивача, у зв`язку з повною відмовою у задоволенні позовних вимог. Розглядаючи вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу, суд вважає, що вони задоволенню не підлягають, так як відповідно до ст.141 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правову допомогу підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Так як у задоволенні позову відмовлено, то відшкодування понесених позивачем витрат на правову допомогу в розмірі 20000,00 грн., також, не підлягають задоволенню. Крім того, відповідач захищаючи свої права, звернувся за допомогою до адвоката Чумак Олени Василівни з якою уклав договір про надання правової допомоги №37 від 27.11.2019 року (а.с.73-74) та відповідно до ордеру серії АЕ №1006063 від 05.12.2019 року остання є представником [PERSON] в даній справі. Так, відповідно до Додатку №2 до договору про надання правової допомоги №37 від 27.11.2019 року (а.с.102), Акту приймання-передачі №3 від 02.11.2020 року (а.с.103) та Рахунку-Фактури №3 від 02.11.2020 року (а.с.104) вартість виконаних робіт з надання правової допомоги становить 3100,00 грн., які на думку суду є співмірними зі складністю даної справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) та обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а тому відповідно до ст.141 ЦПК України відшкодування судових витрат у вигляді надання правової допомоги в розмірі 3100,00 грн. покладається на позивача, в зв`язку з відмовою позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. А тому, з ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» слід стягнути судові витрати у вигляді надання правової допомоги на користь [PERSON] в розмірі 3100,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved