Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-06 00:00:00

в травні 2020 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 04.12.2019 року внаслідок пожежі, яка виникла в квартирі [ADDRESS] , власником якої є відповідачка, було пошкоджено стіни, підлога, знищено перекриття та дах, а також внаслідок застосування заходів щодо ліквідації пожежі подальшим залиттям квартири позивачка втратила всі меблі, побутову техніку, одяг, що знаходилися в квартирі. Своїми діями відповідачка завдала позивачці матеріальну шкоду в розмірі 239 952 грн. 50 коп., яка складається з витрат на ремонт перекриття, даху, відновлення електромережі в розмірі 174 372 грн. 50 коп. та вартості знищених речей в розмірі 65 580 грн. 00 коп. Посилаючись на вказані обставини, [PERSON] просила стягнути з [PERSON] завдані останньою збитки в повному обсязі, а також понесені нею судові витрати. Ухвалою суду від 29.05.2020 року було відкрито провадження по вказаній справі та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження. 17.06.2020 року відповідачкою подано відзив на позов, за змістом якого в задоволенні позовних вимог [PERSON] просила відмовити з огляду на відсутність її вини в пожежі, що сталася 03.12.2019 року, та як наслідок у завданих позивачці відповідних збитків. При цьому, останньою не надано належних доказів щодо розміру понесених збитків та їх безпосереднього причинного зв`язку з пожежею. Позичкою подано відповідь на відзив, в якому остання, вказуючи на те, що матеріали справи містять належні докази на підтвердження як наявності вини відповідачки в виникненні пожежі, так і шкоди, вартості відновлюваного ремонту квартири, знищених речей, наполягала на задоволенні позовних вимог. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідачка [PERSON] , її представник адвокат Берікул Л.В. в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнали з підстав, вказаних у відзиві на позов. Треті особи без самостійних вимог: [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Заслухавши показання свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Зокрема судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 21.07.2006 року органом приватизації Вознесенської міської ради Миколаївської області квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , по 1/3 частці кожному. В зазначеній квартирі зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Станом на 04.12.2019 року фактично проживала тільки відповідачка [PERSON] 04.12.2019 року в будинку [ADDRESS] сталася пожежа. Згідно акта про пожежу, складеного 04.12.2019 року комісією в складі головного інспектора Вознесенського МРВ ГУ ДСНС України, інспектора служби цивільного захисту, мешканців вказаного будинку [PERSON] , [PERSON] , зафіксовано порушення правил пожежної безпеки при експлуатації печі в квартирі № 3 , що стало ймовірно причиною пожежі. Внаслідок вказаної пожежі знищено: в квартирі [ADDRESS] : перекриття, покриття квартири, меблі: шафа-купе, 3 шафи, 1 сервант, 1 нетбук, 2 телевізори, 3 приставки т2, 2 дивани, швейна машинка, килимове покриття, одяг, 1 холодильник, ізоляція електромережі; в квартирі [ADDRESS] : перекриття, покриття квартири, меблі: 1 шафи, 1 нетбук, 1 ноутбук, 1 комп`ютер, килимове покриття, 4 дивани (1 великий, 3 маленькі), 2 крісла, художні картини. Власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] , відповідно до договору довічного утримання, посвідченого 25.02.2005 року приватним нотаріусом Вознесенського міського нотаріального округу Миколаївської області Платовською П.О. (згідно довідки, виданої 08.01.2020 року КП «Вознесенське МБТІ», під час укладення 12.02.1991 року між Вознесенським міським виконавчим комітетом та [PERSON] (попередній власник квартири № 4) квартира № 4 була технічно об`єднана з квартирою № 2 ). Так, відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини (ч.2 ст. 1166 ЦК України). При цьому, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Отже, для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина (п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року за № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»). Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір. Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 25.02.2019 року в справі № 466/4051/15-ц. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.ч.1,2 ст. 77 ЦПК України). За правилами ч.ч.1,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Між тим, відповідачка, заперечуючи наявність своєї вини в пожежі, що сталася 04.12.2019 року, не скористалася своїм право щодо надання доказів. При цьому, судом неодноразово було роз`яснено право заявити клопотання про призначення експертизи для з`ясування причин виникнення пожежі. Отже, відповідачка, з огляду на імперативні приписи ч. 2 ст. 1166 ЦК України та факт заперечення нею своєї вини, мала можливість звернутися до суду з відповідним клопотанням, проте остання обмежилася лише запереченнями наявності її вини, що не є підставою для відмови в задоволенні позову. Відповідно до ст. 1192 ЦК України суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Вартість матеріалів, робіт, направлених на покращення житлово-побутових умов, а також тих, що не є наслідком події, в зв`язку з якою ставиться питання про відшкодування шкоди (відсутній безпосередній причинний зв`язок) відшкодуванню не підлягають. Таким чином, за встановлених у судовому засіданні обставин, з відповідачки на користь позивачки підлягає стягненню понесені нею витрати, пов`язані з ремонтом перекриття, даху, відновлення електромережі в розмірі 103 760 грн. 64 коп. (видаткова накладна №12076 від 27 грудня 2019 року на суму 475 грн. 00 коп., чек №М2-114727 від 17 грудня 2019 року на суму 4114 грн. 10 коп., заказ покупця №8514 від 06 грудня 2019 року на суму 5709 грн. 70 коп., заказ покупця №39 від 09 січня 2020 року на суму 1785 грн. 50 коп., заказ покупця від 09 грудня 2019 року на суму 47470 грн. 18 коп., заказ покупця №8723 від 17 грудня 2019 року на суму 10077 грн. 25 коп., чек №0063 від 16 грудня 2019 року на суму 20 грн. 00 коп., чек №0008 від 20 грудня 2019 року на суму 90 грн. 00 коп., чек №0015 від 24 грудня 2019 року на суму 99 грн. 90 коп., чек №0021 від 20 грудня 2019 року на суму 202 грн. 50 коп., чек №0054 від 05 грудня 2019 року на суму 129 грн. 00 коп., чек №М2-1187 від 08 січня 2020 року на суму 144 грн. 00 коп., чек №М2-114735 від 17 грудня 2019 року на суму 112 грн. 00 коп., чек №0019 від 09 січня 2020 року на суму 150 грн. 00 коп., чек №М2-594 від 04 січня 2020 року на суму 1437 грн. 00 коп., товарний чек №4 від 05 січня 2020 року на суму 547 грн. 00 коп., товарний чек №917 від 08 грудня 2019 року на суму 5250 грн. 00 коп., товарний чек №4 від 08 січня 2020 року на суму 3250 грн.00 коп., товарний чек №917 від 06 грудня 2019 року на суму 1540 грн.00 коп., чек № М2-115041 від 18 грудня 2019 року на суму 87 грн. 55 коп., чек № М2-152 від 03 січня 2020 року на суму 210 грн. 00 коп., чек №0029 від 16 грудня 2019 року на суму 140 грн. 00 коп., чек №0036 від 31 січня 2020 року на суму 87 грн.00 коп., чек № М2-5881 від 31 січня 2020 року на суму 1473 грн. 00 коп., чек №0010 від 18 грудня 2019 року на суму 375 грн. 00 коп., чек №0050 від 19 грудня 2019 року на суму 186 грн. 00 коп., чек №0006 від 22 січня 2020 року на суму 360 грн. 00 коп., чек №0049 від 25 січня 2020 року на суму 212 грн. 50 коп., чек №0041 від 29 січня 2020 року на суму 200 грн. 00 коп., чек №0040 від 26 січня 2020 року на суму 87 грн. 50 коп., видаткова накладна №11894 від 23 грудня 2019 року на суму 5286 грн. 06 коп., видаткова накладна №334 від 25 січня 2020 року на суму 800 грн. 40 коп., чек №0054 від 05 грудня 2019 року на суму 129 грн. 00 коп., чек №0017 від 08 грудня 2019 року на суму 90 грн. 00 коп., чек №0056 від 06 грудня 2019 року на суму 90 грн. 00 коп., чек №М2-118138 від 28 грудня 2019 року на суму 160 грн. 00 коп., чек № М2-111456 від 06 грудня 2019 року на суму 118 грн. 50 коп., товарний чек №123188 від 21 грудня 2019 року на суму 120 грн. 00 коп., чек № М2-117200 від 25.12.2019 року на суму 60 грн. 00 коп., чек № М2-116553 від 23 грудня 2019 року на суму 310 грн. 00 коп., чек № М2-114762 від 17 грудня 2019 року на суму 129 грн. 00 коп., чек №М2-115330 від 19 грудня 2019 року на суму 29 грн. 00 коп., товарний чек від 26 січня 2020 року на суму 410 грн. 00 коп., товарний чек №251/01 від 25 січня 2020 року на суму 1250 грн.00 коп., чек № М2-5313 від 28 січня 2020 року на суму 370 грн.00 коп., товарний чек від 28 січня 2020 року на суму 1570 грн.00 коп., чек № М2-6970 від 05 лютого 2020 року на суму 492 грн. 00 коп., заказ покупця №586 від 17 лютого 2020 року на суму 1885 грн. 50 коп., чек №0035 від 10 лютого 2020 року на суму 60 грн. 00 коп., чек № М2-4912 від 26 січня 2020 року на суму 591 грн. 00 коп., товарний чек від 30 січня 2020 року на суму 110 грн. 00 коп., чек №0001 від 16 квітня 2020 року на суму 262 грн. 00 коп., фіскальний чек №002940403943 від 17 березня 2020 року на суму 982 грн. 00 коп., чек № М2-2103 від 15 квітня 2020 року на суму 2096 грн. 00 коп., чек №0024 від 19 лютого 2020 року на суму 338 грн. 50 коп.), а також вартість знищеного майна в розмірі 25 350 грн. 00 коп. (з огляду на перелік пошкодженого майна, зазначеного в акті про пожежу, в межах заявлених позовних вимог: 2 000 грн. 00 коп. (2 телевізори, як зазначила позивач у судовому засіданні DVC, LG), 2 500 грн. 00 коп. (килимові покриття), 500 грн. 00 коп. (трюмо), 2000 грн. (нетбук), 800 грн. (приставки т2), 6 500 грн. (дивани), 1 500 грн. (швейна машинка), 3 000 грн. (одяг), 3 000 грн. (ноутбук), 1 000 грн. (крісла), 3 000 грн. (шпалери)). Належних та допустимих доказів щодо розміру завданої внаслідок пожежі шкоди в більшому розмірі (наявності безпосереднього причинного зв`язку) позивачкою надано не було. Клопотання про призначення відповідної експертизи останньою заявлено не було, незважаючи на неодноразові роз`яснення суду з цього питання. Показання свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , на які посилається позивачка, не є належними доказами спричинення шкоди в розмірі, заявленому останньою, при цьому не узгоджуються з актом про пожежу, який був складений 04.12.2019 року та підписаний позивачкою без зауважень. Також суд не приймає до уваги, наданий позивачкою [PERSON] зведений кошторисний розрахунок поточного ремонту покрівлі, складений ФОП [PERSON] , оскільки не підтверджує наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою відповідачки та збитками потерпілої сторони. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідачки (пропорційно до розміру задоволених позовних вимог) на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати (судовий збір) у розмірі 1 295 грн. 75 коп. (2 399,54 х 54%).

Outcome: partial