overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

В травні 2014 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з березня 2011 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем припинені, оскільки є непорозуміння у стосунках, різні погляди на деякі сімейні питання. Позивачка надала суду письмову заяву, в якій просить суд слухати справу за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Позовні вимоги визнає в повному обсязі. Безумовне визнання відповідачем позову не суперечить правам, свободам чи інтересам інших осіб. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 04 березня 2011 року, який був зареєстрований у відділ державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 36 ( а.с.7). Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] ( а.с.8). Частиною 2 статті 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Посилаючись на те, що шлюб розпався і можливість збереження сім'ї втрачена, позивачка звернулася до суду з відповідним позовом. Враховуючи те, що подружжя не підтримує шлюбних стосунків тривалий час, можливість збереження сім'ї втрачена, сторони наполягають на розірванні шлюбу суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

В травні 2014 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з липня 2007 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу дітей не мають. Шлюбні відносини з відповідачем фактично припиненні з березня 2014 року, оскільки відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага, різні погляди на життя. Позивачка надала суду письмову заяву, в якій просить суд слухати справу за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Безумовне визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 07 липня 2007 року, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 151 (а.с.5). Від шлюбу дітей не мають. Шлюбні стосунки припинені з березня 2014 року. Частиною 2 статті 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Посилаючись на те, що шлюб розпався і можливість збереження сім'ї втрачена, позивачка звернулася до суду з відповідним позовом. Дані обставини поряд с тривалим не проживання однією родиною, відсутністю спроб відновити родину свідчать про повний розпад сім'ї та наявність обставин передбачених ст. 112 СК України для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

В травні 2014 року позивачка звернулася до суду із позовною заявою та вказала, що перебуває у шлюбі з відповідачем, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Деражнянського районного управління юстиції Хмельницької області 29 жовтня 2005 року, актовий запис за № 85. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Спільне проживання подружжям припинено, між ними виникали конфлікти, часті непорозуміння, що негативно відображається на їх сімейних стосунках, тривалий час спільно не проживають. В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала, пояснила що наміру продовжувати шлюбні стосунки немає. Після розірвання шлюбу бажає відновити дошлюбне прізвище «[PERSON]». Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечує. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29 жовтня 2005 року. За час спільного проживання у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO]. Спільне життя подружжя не склалось через відсутність взаєморозуміння в сім'ї, через що виникали постійно непорозуміння та конфліктні ситуації, з березня 2014 року спільно не проживають. Ухвалою суду від 28 травня 2014 року сторонам надавався термін для примирення на шість місяців, однак як вбачається із пояснень сторін, до примирення вони не дійшли. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї буде суперечити їх інтересам. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

В травні 2014 року позивачка звернулася до суду із позовною заявою та вказала, що перебуває у шлюбі з відповідачем, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Деражнянського районного управління юстиції Хмельницької області 29 жовтня 2005 року, актовий запис за № 85. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Спільне проживання подружжям припинено, між ними виникали конфлікти, часті непорозуміння, що негативно відображається на їх сімейних стосунках, тривалий час спільно не проживають. В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала, пояснила що наміру продовжувати шлюбні стосунки немає. Після розірвання шлюбу бажає відновити дошлюбне прізвище «[PERSON]». Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечує. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29 жовтня 2005 року. За час спільного проживання у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO]. Спільне життя подружжя не склалось через відсутність взаєморозуміння в сім'ї, через що виникали постійно непорозуміння та конфліктні ситуації, з березня 2014 року спільно не проживають. Ухвалою суду від 28 травня 2014 року сторонам надавався термін для примирення на шість місяців, однак як вбачається із пояснень сторін, до примирення вони не дійшли. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї буде суперечити їх інтересам. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-12 00:00:00

В травні 2014 року позивачка звернулася до суду із позовною заявою та вказала, що перебуває у шлюбі з відповідачем, зареєстрованому Деражнянським райвідділом реєстрації актів громадянського стану Хмельницької області 1 вересня 1999 року, актовий запис за № 44. Від шлюбу мають неповнолітніх дочку [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Спільне проживання подружжям припинено, між ними виникали конфлікти, часті непорозуміння, що негативно відображається на їх сімейних стосунках, тривалий час спільно не проживають. В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала, пояснила що наміру продовжувати шлюбні стосунки немає. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечує. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 1 вересня 1999 року. За час спільного проживання у сторін народилися дочка [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Спільне життя подружжя не склалось через відсутність взаєморозуміння в сім'ї, через що виникали постійно непорозуміння та конфліктні ситуації, протягом 1 року та 6 місяців спільно не проживають. Ухвалою суду від 15 серпня 2014 року сторонам надавався термін для примирення на п'ять місяці, однак як вбачається із пояснень сторін, до примирення вони не дійшли. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї буде суперечити їх інтересам. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

В травні 2014 року позивачка звернулася до суду із позовною заявою та вказала, що перебуває у шлюбі з відповідачем, зареєстрованому Чорноострівською селищною радою Хмельницького району Хмельницької області 4 жовтня 2007 року, актовий запис за № 18. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне проживання подружжям припинено, між ними виникали конфлікти, часті непорозуміння, що негативно відображається на їх сімейних стосунках, тривалий час спільно не проживають. Після розірвання шлюбу бажає відновити дошлюбне прізвище «[PERSON]». В судове засідання позивачка не з»явилася, проте подала до суду письмову заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, підтримуючи заявлені вимоги. Відповідач до суду не з'явився, однак належним чином повідомлявся про слухання справи, що підтверджується повідомлення про вручення поштового відправлення, проте про причини своєї неявки не повідомляв. Суд рахує за можливе слухати справу у його відсутність в порядку заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 4 жовтня 2007 року. За час спільного проживання у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Спільне життя подружжя не склалось через відсутність взаєморозуміння в сім'ї, через що виникали постійно непорозуміння та конфліктні ситуації, протягом тривалого часу спільно не проживають. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї буде суперечити їх інтересам. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-14 00:00:00

В травні 2014 року позивачка звернулася з позовом і вказала, що перебуває з відповідачем у шлюбі. Від спільного проживання у них народився син [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно коштів на утримання дитини не надає, просить суд стягувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позивачка в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги. Відповідач в судовому засіданні визнав позовні вимоги в повному обсязі. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження. Згідно із ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що від зареєстрованого шлюбу в сторін є син [PERSON], [INFO], при цьому батьком дитини згідно дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про народження серій [NUMBER] є відповідач. Встановлено, що відповідач добровільно коштів на утримання дитини не надає, проте інших утриманців немає, працює, стан здоров»я його нормальний. За таких обставин суд рахує можливим стягувати на користь позивачки на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частки від усіх заробітків (доходу) щомісячно до настання її повноліття. Судовий збір в силу ч. 3 ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

В травні 2014 року позивачка звернулася з позовом і вказала, що перебуває з відповідачем у шлюбі. Від спільного проживання у них народилися діти: син [PERSON], [INFO], та син - [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно коштів на утримання дітей не надає, просить суд стягувати аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) на кожну дитину, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Позивачка в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги. Відповідач в судовому засіданні визнав позовні вимоги. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Згідно із ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що від зареєстрованого шлюбу в сторін є син [PERSON], [INFO], та син - [PERSON], [INFO], при цьому батьком дітей згідно досліджених в судовому засіданні свідоцтв про народження є відповідач. Встановлено, що відповідач добровільно коштів на утримання дітей не надає, проте інших утриманців немає, стан здоров»я його нормальний. За таких обставин суд рахує можливим стягувати на користь позивачки на утримання дітей аліменти в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до настання сином [PERSON], [INFO] повноліття. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-14 00:00:00

В травні 2014 року позивачка звернулася з позовом і вказала, що перебуває з відповідачем у шлюбі. Від спільного проживання у них народилися діти: син [PERSON], [INFO], та син - [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно коштів на утримання дітей не надає, просить суд стягувати аліменти в розмірі по 500 грн. на кожну дитину, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Позивачка в судове засідання не з»явилася, подала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, підтримуючи заявлені вимоги. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав пояснив, що він не працює, а тому він не взмозі сплачувати аліменти на утримання дітей. Заслухавши пояснення відповідача та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню. Згідно із ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що від зареєстрованого шлюбу в сторін є син [PERSON], [INFO], та син- [PERSON], [INFO], при цьому батьком дітей згідно досліджених в судовому засіданні свідоцтв про народження є відповідач. Встановлено, що відповідач добровільно коштів на утримання дітей не надає, проте інших утриманців немає, стан здоров»я його задовільний. За таких обставин, суд рахує можливим стягувати на користь позивачки на утримання дітей аліменти в розмірі по 350 грн. на кожну дитину щомісячно до настання ними повноліття. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

В травні 2014 року позивач Орган опіки та піклування Полонської районної державної адміністрації в особі служби в справах дітей Полонської РДА звернувся до суду в інтересах малолітньої [PERSON] з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання її дочки. В обґрунтування позовних вимог вказував на те, що рішенням Полонського районного суду від 25 вересня 2013 р. [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно її дочки [PERSON], [INFO]. В даний час дитина знаходиться на вихованні у Хмельницькому спеціалізованому будинку дитини «Берізка». Оскільки відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає, просять стягнути з неї аліменти в примусовому порядку. Представник позивача в судове засіданні не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день, місце, час слухання справи повідомлена належним чином. Заяв, клопотань, заперечень не подала. Представник Хмельницького спеціалізованого будинку дитини «Берізка» в судове засідання не з`явився, про день, місце, час слухання справи повідомлений належним чином. Заяв, клопотань, заперечень не подав. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до рішення Полонського районного суду від 25 вересня 2013 р. [PERSON] позбавлено батьківських прав щодо її дочок [PERSON] та [PERSON] Згідно з рішенням Органу опіки та піклування Полонської районної державної адміністрації №62/25-27-1316/2013 [PERSON] влаштовано до Хмельницького спеціалізованого будинку дитини «Берізка». 16.04.2014 р. за вих..№566 Хмельницький спеціалізований будинок дитини «Берізка» звернувся до служби у справах дітей з клопотанням про підняття питання перед прокуратурою та судовими органами про стягнення аліментів з [PERSON] Відповідно до ст..180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.2 ст.166 СК України Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.3 ст.193 СК України, за рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Отже з [PERSON] слід стягувати аліменти на утримання її дочки [PERSON] в розмірі 400 грн. щомісяця, починаючи з 28 травня 2014 року і до досягнення нею повноліття. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

В травні 2014 року позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду із вищезазначеним позовом. В позовній заяві вказує, що 12.06.2008 року укладено кредитно-заставний договір з відповідачем [PERSON], за яким остання отримала кредит у розмірі 23148, 32 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 17.04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 11.06.2013. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором відповідач надав в заставу автомобіль MERCEDES-BENZ S 600С, рік випуску 1996р., тип ТЗ: легк. автом., № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] Рішенням Октябрського районного суду м. Полтава звернуто стягнення на предмет застави, а саме на даний автомобіль, шляхом продажу ПАТ КБ «ПриватБанк» та зняттям його з обліку. Однак, зняти з обліку автомобіль не представилося можливим, оскільки свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу відповідач не надав, тому позивач прохав суд надати повноваження на отримання дублікату свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу замість втраченого зі зняттям автомобіля з обліку в органах ДАІ України. Представник позивача в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, будучи належним чином повідомлена про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомила. З матеріалів справи вбачається, що 12.06.2008 року ПАТ КБ «Приватбанк» з [PERSON] уклав кредитно-заставний договір (а.с.4-9). Рішенням Октябрського районного суду м. Полтава звернуто стягнення на предмет застави автомобіль MERCEDES-BENZ S 600С, шляхом продажу та зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України (а.с.11-12). Відповідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, в установлений строк відповідно до умов договору. Згідно ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор має право у разі невиконання боржником зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленного майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом. Оскільки, відповідач не надав свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу, суд вважає надати повноваження на отримання дублікату свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу замість втраченого. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

В травні 2014 року позивач пред'явив в суд зазначений позов, вказуючи причинами розлучення те, що через відсутність взаємопорозуміння з 2013 року вони з відповідачкою остаточно припинили спільне проживання. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. В судове засідання позивач не з'явився, до суду спрямував заяву в якій просить справу слухати в його відсутність, позовні вимоги підтримав, не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідачка, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, від неї до суду не надходило клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за її відсутності, позов не оспорила. Судом зі згоди позивача, відповідно до ст. 224 ЦПК України, ухвалено, - провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22 січня 1994 року Бердичівським міським відділом ЗАГС Житомирської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з сторін ( ч.2 ст. 112 СК України). Враховуючи, що позивач не бажає зберігати з відповідачкою шлюбні відносини, а відповідачка будь-яких заперечень з приводу цього до суду не направила, хоча не була позбавлений такої можливості, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки буде суперечити інтересам позивача.

Outcome: approved