Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

В травні 2016 року позивачка звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання його малолітньої дитини: [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з дня предявлення даного позову і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки на її утримання до досягнення їхнім сином [PERSON], [INFO], трирічного віку. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала на те, що вони з відповідачем з 19 липня 2013 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають малолітню дитину: [PERSON], [INFO]. На теперішній час шлюбні відносини між ними припинені. Дитина після припинення шлюбних відносин між сторонами проживає разом з позивачкою і знаходиться на її утриманні та вихованні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Крім того, позивачка знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Позивачку відповідач також не утримує та матеріально їй не допомагає. При цьому, відповідач являється фізично здоровою людиною, аліменти нікому іншому не платить і на його утриманні ніхто не знаходиться. В судове засідання позивачка не зявилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, раніше надала суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх в повному обсязі. Справу просила розглянути у її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, раніше надав суду заяву, в якій позовні вимоги позивачки визнав в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення та стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на утримання дитини та у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на утримання дружини. Справу просив розглянути за його відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що відповідач доводиться батьком малолітньої дитини: [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивачки, добровільно допомогу на його утримання відповідач не надає. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Тобто, утримання відповідачем своєї дитини є не його правом, а його обовязком, у звязку з чим, з відповідача слід стягнути аліменти в судовому порядку. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року, дата набуття чинності для України 27.09.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, а також на положення ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності з ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Позивачка просила суд визначити аліменти в частині від заробітку відповідача в розмірі 1/4 частини, а відповідач погодився з таким розміром аліментів та не заперечував проти задоволення позовних вимог позивачки. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що відповідач визнає позовні вимоги позивачки, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а для ухвалення рішення про задоволення позову наявні законні підстави, суд вважає заявлені позивачкою позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. За таких обставин, з урахуванням положень ст. 182 СК України, суд вважає можливим встановити розмір аліментів в частині від заробітку відповідача та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання його малолітньої дитини: [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30% відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 24 травня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття, на користь матері дитини - [PERSON], допустивши по справі негайне виконання у межах суми платежу за один місяць. Крім того, судом встановлено, що відповідач також не надає матеріальну допомогу на утримання позивачки, яка знаходиться у декретній відпустці по догляду за їхньою спільною дитиною до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судом під час розгляду даної справи не було встановлено умов, за яких відповідач не може надавати матеріальну допомогу дружині, з якою проживає їхня спільна дитина. За таких обставин, з урахуванням вищевказаного, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] аліменти на утримання його дружини: [PERSON], до досягнення їхнім сином: [PERSON], [INFO], трирічного віку, в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 24 травня 2016 року і до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до 28 листопада 2016 року включно, допустивши по справі негайне виконання у межах суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі в сумі 1102 грн. 40 коп., з яких: судовий збір за позовні вимоги про стягнення аліментів на дитину в сумі 551 грн. 20 коп. та судовий збір за позовні вимоги про стягнення аліментів на дружину в сумі 551 грн. 20 коп., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved