Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

В червні 2014 року позивачі звернулися до суду з позовом в якому просили постановити рішення яким, визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право на користування квартирою [ADDRESS] та усунути перешкоди в користуванні квартирою, зобов'язавши Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області зняти його з реєстраційного обліку за даною адресою. В обґрунтування позову вказали, що їм на праві власності належить квартира [ADDRESS]. Їх донька [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. З їх дозволу в квартирі був зареєстрований [PERSON], який наданий час в зазначеній квартирі не проживає, його особистих речей в квартирі не має. Шлюб між дочкою та відповідачем було розірвано за рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області. Своїми діями відповідач створює їм перешкоди у користуванні власністю, тому вони звернулися до суду за захистом своїх матеріальних прав. Представник позивачів за довіреностями [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, вказала, що позовні вимоги підтримує та просила їх задовольнити в повному обсязі. Вказала, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням (а.с.23). Суд вирішив зі згоди позивача, ухвалити рішення у заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представники третьої особи Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області у судове засідання не з'явився. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном за власним розсудом. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування і розпорядження своїм майном. Встановлено, що на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 28 жовтня 1996 року, виданого Колективним сільсько-господарським підприємством «Кіровський», позивачам належить квартира [ADDRESS] (а.с.10). За згодою позивачів, 18 травня 1994 року за вищевказаною адресою в квартирі був зареєстрований їх зать - [PERSON], [INFO]. З квітня 2013 року донька позивачів [PERSON] не підтримує сімейні стосунки з відповідачем, їх шлюб розпався, про свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] видане 21 травня 2014 року (а.с.9). Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Факт не проживання відповідача в спірній квартирі, підтверджується довідкою Степнянської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області за № 02/11-289 від 22 травня 2014 року, згідно з якою в квартирі [ADDRESS], [PERSON] не проживає з квітня 2013 року (а.с.12). Особистих речей відповідача в квартирі не має, він не сплачує комунальні послуги, не приймає участі в поточних косметичних ремонтах квартири, грошові кошти на утримання квартири не надає. Таким чином, судом встановлено, що відповідач не проживає в квартирі без поважної причини, у позивачів виникли перешкоди в користуванні своїм майном, а тому суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням та усунути позивачам перешкоди в користуванні їх квартирою [ADDRESS], що і є підставою також для зняття відповідача з реєстрації за вищевказаною адресою.

Outcome: approved