Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. В позові позивач зазначила про те, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який рішенням Вінницького міського суду Вінницької області було розірвано. Від шлюбу мають двох доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які перебувають на утриманні позивача. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання доньок у розмірі 1\~000, 00 гривень до досягнення дітьми повноліття. [PERSON] навчається у Вінницькому коледжі будівництва і архітектури Київського національного університету будівництва і архітектури, вартість одного навчального року складає 6\~700, 00 гривень. [PERSON] відвідує дошкільний заклад, який складає близько 500, 00 гривень. Враховуючи підвищення цін на оплату комунально-житлових послуг, лікування дітей, оплату коледжу та дитячого садочку, позивач не має можливості в повній мірі забезпечувати своїх дітей матеріально, та вважає розмір аліментів, які сплачує відповідач, занадто низьким. Позивачу відомо, що відповідач працює за кордоном і отримує щомісячну заробітну плату в розмірі 1500, 00 дол. \~\~ Вище викладене й стало підставою для звернення до суду із вимогами про збільшення розміру аліментів і стягнення з відповідача на користь позивача на утриманнядочок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], аліментів в твердій грошовій сумі 6 000, 00 гривень, щомісячно. Позивач в судове засідання не з'явилась, однак надала суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, вимоги позовної заяви підтримує в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, \~будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи, а тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням\~ст. 224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечувала проти такого порядку розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст.197 ЦПК України фіксація судового процесу не здійснювалась. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач з відповідачем від шлюбу мають двох спільних дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. (а.с. 7, 8) Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 25.04.2016 року, яке набрало законної сили 06.05.2016 року, з [PERSON] на користь користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей дочки [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1 000 (одна тисяча) грн. 00 коп., але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21 березня 2016 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. (а.с. 3-6) Згідно із ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно із ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. В позовній заяві позивач як на підставу збільшення аліментів посилається, зокрема, на те, що [PERSON] навчається у Вінницькому коледжі будівництва і архітектури Київського національного університету будівництва і архітектури, вартість одного навчального року складає 6\~700, 00 гривень, а [PERSON] відвідує дошкільний заклад, який складає близько 500, 00 гривень. Однак, будь-яких належних і допустимих доказів на підтвердження даних фактів не надає. Також, у суду відсутні документально підтверджені дані щодо щомісячної заробітної плати відповідача у розмірі 1\~500, 00 дол. США, як зазначає позивач. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 25.04.2016 року з відповідача стягуються аліменти на користь позивача на утримання дітей дочки [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 1\~000, 00 гривень, Суд вважає, що аліменти в розмірі 1 000, 00 гривень на двох дітей на сьогодні є недостатніми, такими, що не забезпечують дітям належний рівень життя, достатній для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.\~ Вирішуючи питання про збільшення розміру аліментів, які стягуються з відповідача на утримання неповнолітніх доньок, судом прийнято до уваги, що стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно зі становищем одержувача аліментів. Судом при визначенні аліментів враховано положення ч. 1 ст. 182 СК України. Разом з тим, на час ухвалення рішення суду невідомі відомості щодо відповідача, його дійсне на даний час матеріальне становище, відсутність (наявність) у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на\~ рівень життя, достатній\~ для\~ її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Враховуючи положення ч. 1 ст. 192 СК України, суд дійшов до переконання в тому, що наявні підстави для зміни розміру аліментів, які стягуються за рішенням Вінницького міського суду Вінницького міського суду Вінницької області від 25.04.2016 року по цивільній справі № 127/5636/16-ц з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей дочки [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO], шляхом збільшення розміру аліментів з 1 000, 00 гривень на 2 500, 00 гривень. Встановлений даним рішенням суду розмір аліментів на утримання дітей, є гарантією прав дитини, встановлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дітей не повинно впливати на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дітей. Суд звертає увагу, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, а також зобов'язані забезпечити здобуття дітьми повної загальної середньої освіти, готувати їх до самостійного життя, на що, в тому числі, необхідні й фінансові витрати. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, відповідно до ч. 1 ст. 155 СК України. Суд вважає за необхідне роз'яснити, що згідно ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимог про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Отже, додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили, на що звернув увагу в п. 23 Постанови Пленуму № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України від 15.05.2006 року. Згідно із ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. Враховуючи положення ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 640, 00 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: partial