Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-28 00:00:00

В січні 2019 року позивач звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до відповідача - [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на ті обставини, що 17.09.2011 року вони зареєструвала шлюб з відповідачем, про що у Відділі реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві зроблено відповідний актовий запис № 1259. Від вказаного шлюбу сторони по справі мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя з відповідачем не склалось через відсутність взаємопорозуміння, розходження поглядів на ведення спільного господарства та сімейні обов`язки. З вересня 2018 року сторони разом не проживають, фактично шлюбні відносини було припинено, примирення між ними неможливе, а тому позивач вимушений звернутись до суду із вищевказаною позовною заявою. Ухвалою суду від 31.01.2019 року вищевказану позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення її недоліків. 01.04.2019 на виконання вищевказаної ухвали позивачем було усунуто недоліки Ухвалою від 04.04.2019 року відкрито провадження у вказаній вище справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання, викликано сторін. За приписами ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Під час підготовчого засідання позивач позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позові. Просив позов задовольнити, шлюб укладений з відповідачем розірвати. Вказував на те, що з вересня відпосини між сторонами погіршились, після чого в січні 2019 року вони стали проживати окремо. Шлюбно-сімейні стосунки припинені і поновлювати їх позивач не має наміру. Вважає, що наразі сім`я існує лише формально і збережена не може бути. Строк на примирення просила не надавати, оскільки у цьому немає сенсу. Відповідач у свою чергу під час підготовчого засідання позовні вимоги визнала у повному обсязі, про що подала суду письмову заяву. Вислухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає за можливе ухвалити рішення у справі в підготовчому засіданні, у зв`язку з існуванням визначених ч.3 ст.200 ЦПК України умов, та задовольнити позовні вимоги з огляду на наступне. З наданих пояснень позивача та відповідача вбачається, що на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберігати шлюб, позивач на розірванні шлюбу наполягає, тому шлюб між ними має бути розірваний. Так, з матеріалів справи вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 17.09.2011 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстицій в м. Києві, про що зроблений відповідний актовий запис за № 1259, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с. 4). Сторони по справі мають спільного неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.5). Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Як свідчать пояснення сторін, позивач та відповідач з січня 2019 року проживають окремо один від одного, не ведуть спільного господарства. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім`ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, тому є всі наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до вимог ст.ст.141, 142 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору у розмірі 352,40 грн. підлягають стягненню на користь позивача з відповідача та підлягає відшкодуванню позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову, а саме у розмірі 352,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved