Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-01 00:00:00

В травні 2016 року позивач - публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернувся в суд з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві позивач зазначив, що відповідно до укладеного договору № б/н від 03 листопада 2011 року [PERSON] отримав кредит в розмірі 2000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Зобовязання за кредитним договором позивачем були виконані належним чином, проте, з другої сторони, відповідач [PERSON] не виконав свої обовязки, тому станом на 31 березня 2016 року виникла заборгованість в сумі 11740,81 гривень, яка складається з 1639,12 гривень заборгованості за кредитом; 6966,41 гривень заборгованості по процентах за користування кредитом; 2100,00 гривень заборгованість за пенею та комісією, а також штрафів: 500 гривень - штраф (фіксована частина ), 535,28 гривень штраф (процентна складова ). Позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] вказану суму заборгованості, а також судові витрати по справі. Представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився повторно, про причини неявки суд не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення (повістки), що відповідає вимогам ст.76 Цивільного процесуального кодексу України. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 03 листопада 2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений договір № б/н. Згідно умов договору відповідач отримав кредит в розмірі 2000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості. Погашення заборгованості по кредитному ліміту може проводитись як шляхом внесення коштів на карту клієнтом, так і списанням Банком коштів з Дебетної картки. Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобовязання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. У порушення зазначених норм Закону та умов договору відповідач [PERSON] зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 31 березня 2016 року виникла заборгованість в сумі 11740,81 гривень, яка складається з 1639,12 гривень заборгованості за кредитом; 6966,41 гривень заборгованості по процентах за користування кредитом; 2100,00 гривень заборгованість за пенею та комісією, а також штрафів: 500 гривень - штраф (фіксована частина ), 535,28 гривень штраф (процентна складова ). Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Таким чином, порушені права позивача підлягають захисту шляхом задоволення позову і стягнення в його користь із відповідача заборгованості за кредитним договором. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує на користь позивача документально підтверджені витрати по сплаті 1378,00 гривень судового збору.

Outcome: approved