Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

До Дарницького районного суду м. Києва 11 січня 2016 року надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 01 квітня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений Договір позики №01041401, згідно з умовами якого позивач надав відповідачу у позику грошові кошти, а відповідач зобов'язався їх повернути у визначених договором порядку та строки, встановлені договором. Відповідно до п. 2.1 Договору, сума позики становить 31 992 гривні 48 копійок, строк користування позикою, згідно п.4.1 Договору, розпочинається в день підписання Договору та становить 36 тижнів. Дата останнього платежу відповідно до графіку платежу 09 грудня 2014 року Згідно п.п.5.1., 5.2 Договору, позика повертається позичальнику щотижневими платежами згідно графіку платежів. Позивач виконав свої зобов'язання за Договором належним чином, позика була надана відповідачу в розмірі та строки, визначені Договором, отже, в день укладення Договору відповідач отримав позику в сумі 31992 гривні 48 копійок, що підтверджується підписом відповідача. Відповідач належним чином Договору не виконав, позика гне була повернута вчасно та у відповідній в сумі. Починаючи з 06 травня 23014 року відповідач припинив повернення позики згідно графіку платежів, та не повернув позику в повному обсязі. До судового засідання позивач надав до суду заяву, в якій просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, провести заочний розгляд справи без участі відповідача на підставі наданих суду доказів. Відповідачу судом надсилалася копія позовної заяви з копіями доданих документів, повістки з викликом у судове засідання та роз'яснено право подати в зазначений строк письмові пояснення з приводу визнання позовних вимог чи заперечення проти позовних вимог з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються. Відповідач з поясненнями чи запереченнями щодо позовних вимог до суду не зверталася, тому суд вважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, згідно укладеного Договору позики №01041401, згідно з умовами якого позивач надав відповідачу у позику грошові кошти, а відповідач зобов'язався їх повернути у визначених договором порядку та строки, встановлені договором. Станом на 20 серпня 2014 року за Відповідачем була надіслана письмова вимога (претензія) №11/200814 з вимогою повернути заборгованість. Претензія залишилася без відповіді та реагування. Таким чином, станом на дату подання позовної заяви, заборгованість відповідача перед позивачем зі сплатою заборгованості за позикою, становить 28 429 гривень 48 копійок. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідач не повернув позивачу у визначенні Договором строки суму позики, тим самим порушив умови Договору, оскільки такий його обов'язок був передбачений договором. За ст. 509 ЦК України зобов'язанням є право-відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. В силу статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Однак, в порушення умов кредитного договору та чинного законодавства України відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання. Відповідно до ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як визначено в ст. 525 ЦК України, Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Крім того, п.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. З урахуванням вищевикладеного 3% за період прострочення складає - 873 гривні 91 копійку, індекс інфляції за період прострочення складає - 13 244 гривні 24 копійки. ч. 1 ст. 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У зв'язку з вищевикладеним позивач вважає необхідним звернутися до суду за захистом прав позивача, порушених відповідачем. При задоволенні позовних вимог підлягають стягненню з відповідача на користь позивача сплачені позивачем по платіжному дорученню при зверненні до суду з даним позовом 551 гривня 20 копійок судового збору ( а. с. 1 ).

Outcome: approved