Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

До Василівського районного суду Запорізької області звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди завданої в наслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування пред'явлених вимог позивач вказує, що 22 березня 2014 року близько 16 години 10 хвилин, в м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області, відповідач [PERSON] керуючи автомобілем «Чері» державний реєстраційний номер [NUMBER], знаходячись в стані алкогольного сп'яніння, рухаючись по вул.. Шахтарська в напрямку вул.. Ентузіастів, відволікшись від керування автомобіля, не впевнившись в безпеці дорожнього руху, здійснив зміну напрямку руху автомобіля ліворуч, виїхавши на смугу зустрічного руху, де здійснив зіткнення з автомобілем «Фольцваген» державний реєстраційний номер [NUMBER], який належить позивачу [PERSON] Внаслідок вказаної ДТП позивачу було завдано механічні пошкодження. Постановою Василівського районного суду Запорізької області від 03 квітня 2014 року відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення. Позивач [PERSON] в результаті ДТП поніс матеріальні збитки, тому просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на його користь матеріальну шкоду завдану в наслідок ДТП в сумі 146133,40 грн., витрати за звіт про оцінку розміру матеріального збитку в сумі 1000 грн., витрати на правову допомогу в сумі 3100 грн., всього 150233,40 грн. В ході судового розгляду справи позивач [PERSON] неодноразово уточнював свої позовні вимоги, в заяві про зменшення позовних вимог від 01.12.2014 року просив стягнути з відповідача [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 97133,10 грн., моральну шкоду в сумі 5000 грн., витрати за звіт про оцінку розміру матеріального збитку в сумі 1000 грн., витрати на евакуацію автомобіля в сумі 1000 грн., витрати на правову допомогу в сумі 3100 грн., всього 107233,40 грн. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з`явилися, подали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, підтримують заяву про зменшення позовних вимог від 01.12.2014 року. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву про визнання позовних вимог у відповідності до заяви про зменшення позовних вимог від 01.12.2014 року, та просив розглядати справу без його участі та без участі його представника. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.2 постанови «Про практику розгляду судом цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.92р. №6, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. В судовому засіданні встановлено, що 22 березня 2014 року близько 16 години 10 хвилин, в м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області, відповідач [PERSON] керуючи автомобілем «Чері» державний реєстраційний номер [NUMBER], знаходячись в стані алкогольного сп'яніння, рухаючись по вул. Шахтарська в напрямку вул.. Ентузіастів, відволікшись від керування автомобіля, не впевнившись в безпеці дорожнього руху, здійснив зміну напрямку руху автомобіля ліворуч, виїхавши на смугу зустрічного руху, де здійснив зіткнення з автомобілем «Фольцваген» державний реєстраційний номер [NUMBER], який належить позивачу [PERSON] Внаслідок вказаної ДТП позивачу було завдано механічні пошкодження. Постановою Василівського районного суду Запорізької області від 09 квітня 2014 року відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 3400 грн. Вироком Василівського районного суду Запорізької області від 12 вересня 2014 року відповідач [PERSON] засуджений на ч.1 ст.286 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік, та звільнений від відбування призначеного покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році». У відповідності до ч.4 ст.61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено цю постанову, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Отже висновки, викладені у вироку Василівського районного суду від 12 вересня 2014 року є обов`язковими для суду, що розглядає цивільну справу та не підлягають доказуванню. Таким чином, суд вважає, що вина відповідача [PERSON], який керував автомобілем «Чері», державний реєстраційний номер [NUMBER], в завданні матеріальної шкоди автомобілю позивача в результаті ДТП, знайшла своє повне підтвердження в судовому засіданні. В результаті винних дій відповідача був технічно пошкоджений автомобіль «Фольцваген», державний реєстраційний номер [NUMBER], який належить позивачу [PERSON] Г. Вимоги про відшкодування матеріальної шкоди позивача [PERSON] суд вважає такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно звіту експерта №210414 від 23 квітня 2014 року вартість ремонтно-відновлюваних робіт пошкодженого автомобіля «Фольцваген» державний реєстраційний номер [NUMBER], який належить позивачу [PERSON] згідно свідоцтва про реєстрацію [NUMBER] від 15.07.2008 року, становить 146133,40 грн. Згідно акту виконаних робіт та наданих послуг №21.04.14 від 22 квітня 2014 року та квитанції до прибуткового касового ордеру Серія 12 АААВ 923973 від 22 квітня 2014 року вартість наданих послуг оцінки матеріальної шкоди становить 1000 грн. Згідно товарного чеку від 16 квітня 2014 року сплачено за послуги евакуатора Енергодар-Дніпрорудний-Енергодар автомобіля «Фольцваген», державний номер [NUMBER], 1000 грн. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Вирішуючи питання про стягнення моральної шкоди суд виходить з наступного. Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно ст. 1167 ЦК України та постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4, моральна шкода заподіяна фізичній особі неправомірними діями або бездіяльністю відшкодовується особою, яка заподіяла шкоду. Одночасно суди повинні з'ясовувати, чи підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних або фізичних страждань чи втрат немайнового характеру. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх з тривалість, можливість відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При розгляді питання про стягнення суми моральної шкоди на користь позивача [PERSON], суд приймає до уваги доводи, викладені в позовній заяві, а саме те, що внаслідок винних дій відповідача [PERSON] позивач [PERSON] був позбавлений можливості користуватися пошкодженим автомобілем, внаслідок чого був порушений звичний спосіб його життя і йому приходиться прикладати додаткові зусилля для організації свого життя, всі ці обставини впливають на його психічний стан та завдають йому моральні страждання. Виходячи з засад розумності, справедливості і виваженості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача [PERSON] про стягнення моральної шкоди підлягають задоволенню на суму 5000 грн. заявлену в позовній заяві Відповідно до угоди про надання правової допомоги в цивільній справі від 11.08.2014 року позивачем [PERSON] на підставі акту виконаних робіт від 16 жовтня 2014 року за надання правової допомоги сплачено 3100 грн., які підлягають стягненню з відповідача на підставі ст.ст.84,88 ЦПК України. На підставі ч.1 ст.88 ЦПК України суд присуджує з відповідача [PERSON] на користь позивача сплачений останнім судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам в сумі 1234,93 грн.

Outcome: approved