Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

До Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області звернувся [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про поділ майна, визнання права власності на ? частини квартири, визнання права власності на ? частини домоволодіння, визнання договору дарування квартири удаваним, встановлення укладеного договору купівлі-продажу та визнання права власності на ? частини квартири. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 12 листопада 1977 року між позивачем та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають четверо повнолітніх дітей. В жовтні 2013 року за ініціативою [PERSON] було припинено шлюбно-сімейні відносини та з того часу проживають окремо. За час шлюбу було нажито спільне майно, яке реєструвалося одноособово за відповідачем. [PERSON] не бажає добровільно провести поділ майна. До складу майна входять дві квартири та домоволодіння: домоволодіння по [ADDRESS], яке було придбано на підставі договору купівлі-продажу від 30 березня 1998 року; квартира [ADDRESS], яка була подарована [PERSON] та [PERSON] [PERSON] на підставі договору дарування від 21 лютого 2006 року; квартира [ADDRESS], яка була придбана на підставі договору купівлі-продажу від 15 травня 2013 року. Позивач вважає, що між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] 21 лютого 2006 року було укладено договір купівлі-продажу, а не дарування, оскільки між сторонами було досягнуто домовленість про продаж квартири за 11000 дол. США. Відповідно до розписки [PERSON] та [PERSON] отримали від [PERSON] 500 дол. США задатку за продаж квартири. Також було досягнуто домовленості про те, що залишок коштів буде передано після оформлення договору купівлі-продажу квартири. Грошові кошти в розмірі 10500 дол. США було передано під час оформлення нотаріального договору. Про те, що нотаріально було укладено договір дарування, а не договір купівлі-продажу йому стало відомо лише, коли [PERSON] почала відмовлятися від добровільного поділу майна. На підставі вищевикладеного позивач просив суд поділити майно, що є у спільній сумісній власності в рівних частках між [PERSON] та [PERSON]: визнати за [PERSON] право власності на ? частину домоволодіння, яке розташоване по [ADDRESS]; визнати за [PERSON] право власності на ? частину домоволодіння, яке розташоване по [ADDRESS]; визнати за [PERSON] право власності на ? частину квартири [ADDRESS]; визнати за [PERSON] право власності на ? частину квартири [ADDRESS]; визнати договір дарування квартири [ADDRESS], укладений 21 лютого 2006 року між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] удаваним; визнати за [PERSON] право власності на ? частину квартири [ADDRESS]; визнати за [PERSON] право власності на ? частину квартири [ADDRESS]. Відповідачем, [PERSON], було подано зустрічну позовну заяву до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. В обґрунтування зустрічних позовних вимог позивачем було зазначено, що за час шлюбу подружжям було придбано рухоме майно: автомобіль LADA 111 2009 року випуску вартістю 67 170 грн.; душова кабіна ОRІОN 2 вартістю 4199 грн., меблі Економ (умивальник з тумбой і змішувачем) вартістю 1394 грн. 07 коп.; пенал Економ для ванної кімнати вартістю 1229 грн., матрац ортопедичний (1.9x1.4) вартістю 1300 грн., меблева стінка для вітальні (6 метрів) вартістю 2000 грн., шафа книжкова 2.3x0.9x0.4 вартістю 1300 грн., шафа-купе 2,7 х0.6х2.5 вартістю 5000 грн., кухонні меблі ( 6 виробів ) вартістю 1500 грн., шафа-купе прихожа (1.3x2.5x0.5 м ) 1300 грн., стіл обідній для вітальні вартістю 1300 грн., телевізор Soni (діагональ 21) и DVD вартістю 2800 грн.; телевізор жидко-кристалічний Samsung вартістю 2400 грн., ноутбук Samsung вартістю 4600 грн., ноутбук Samsung вартістю 4000 грн., ксерокс Вгоther вартістю 2400 грн., персональний комп'ютер (в комплекті) 4000 грн., електропіаніно Yamaha вартістю 1500 грн., килимові доріжки (9 м. ширина 1.2 м.) вартістю 1200 грн., газова плита Агdо 60x60 см. (нерж.) вартістю 4000 грн., посудомийна машина Веко на 9 комплектів вартістю 2700 грн., морозильна камера «Кристал» вартістю 2687 грн. (а.с.189), холодильник Snaiga (2-х камери., 2 м.) вартістю 3400 грн., пральна машина WhirlрооІ вартістю 3800 грн., палатка (турист, кемпінг. на 4 особи) вартістю 2200 грн., прибор для лікування імпотенції з препаратами вартістю 24000 грн., дзеркало в дерев'яній рамі 0.8x0.9 вартістю 280 грн., стіл комп'ютерний вартістю 500 грн., полиця (книжкова, навісна) вартістю 320 грн., килим 2x1.5 (настінний) вартістю 300 грн., килим 1.8x2.2 (настінний) вартістю 320 грн., полиця кутова навісна 0.8x0.8x0.3 вартістю 350 грн., мікрохвильова піч вартістю 700 грн., блендер з насадками вартістю 500 грн., стіл кухонний розкладний (світлий дуб) вартістю 400 грн., комод (світлий дуб) вартістю 900 грн., стіл турист. розкладний, метал. 0.6x1.2 вартістю 700 грн., тумба для взуття 1.2x0.8x0.25 вартістю 350 грн., газовий опалювальний котел Турбо (2-х контурний) вартістю 6000 грн., батареї опалювальні к-22-500-800 вартістю 2200 грн., мотор для човна Susuki DТ30RS [NUMBER] вартістю 30640 грн. (а.с.193), дверне полотно 0.8x2.0 (сосна) вартістю 789 грн. 80 коп., стійка дверної коробки, пороги вартістю 236 грн. 30 коп., комплект андулін зелений листовий комплект для даху вартістю 7840 грн., ізоляція тепло покрівля вартістю 812 грн. 70 коп., плита ОСБ -3, 2.5x1.25x0.01 25 шт. вартістю 2720 грн., компакт-1 (кришка) вартістю 1259 грн.; крепежний матеріал вартістю 2147 грн., стелаж метал. з кутків 0.8x0.4x2.2 (в гаражі) вартістю 1200 грн.; сушилка для рушників нержав. вартістю 800 грн.; телефон мобільний Nokiа вартістю 700 грн., яке залишилось у відповідача [PERSON] Позивач за зустрічною позовною заявою пояснила, що пропонувала відповідачу вирішити питання про поділ майна в добровільному порядку, проте згоди досягнуто не було. За час шлюбу також було придбано обладнання для магазину «Тандем» на загальну суму 89 756 грн. Позивач зауважила, що дозволу на дарування автомобіля LADA сину вона не надавала. На підставі вищевикладеного, з урахуванням уточнених позовних вимог, позивач просила суд в порядку розподілу майна виділити їй в натурі: легковий автомобіль LADA 111 2009 року випуску; холодильник SNAIGA вартістю 5000 грн.; принтер-сканер BROTHER 2400 грн.; ноутбук SAMSUNG 4000 грн.; телевізор SAMSUNG 2400 грн.; шафу (книжкову) вартістю 1300 грн.; електропіаніно YAMAHA вартістю 1500 грн.; блендер з насадками вартістю 500 грн.; поличку (навісну) вартістю 320 грн.; намет туристичний вартістю 2200 грн.; стіл розкладний металевий туристичний вартістю 700 грн.; комод (світлий дуб) вартістю 900 грн.; стелаж металевий вартістю 1200 грн.; поличку кутову вартістю 350 грн.; мобільний телефон NOKIA вартістю 700 грн; сплатити грошову компенсацію в розмірі 64 710 грн.; у разі відсутності виділеного майна повністю або частково стягнути з [PERSON] його вартість на її користь; визнати договір дарування автомобіля, укладений між [PERSON] та [PERSON] недійсним. В судовому засіданні позивач, [PERSON], та його представник позов підтримали та просили суд задовольнити позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Також позивач та його представник зауважили, що про те, що відносно квартири по вул.. Яцковського було укладено договір дарування позивач не знав і дізнався лише, коли постало питання про поділ майна з відповідачем. Зустрічний позов [PERSON] визнав частково. Суду пояснив, що більшості майна, яке [PERSON] просить їй виділити не має, окрім холодильника, ноутбука, стелажу та полички. Автомобіль було перереєстровано на сина. Представник позивача також зауважив, що позовні вимоги [PERSON] є нечіткими, вона не ставить питання про визнання за нею права власності на ? частину автомобіля, як неподільної речі. Також [PERSON] не надано доказів обґрунтування виплати грошової компенсації. У зв'язку з чим у задоволені зустрічної позовної заяви представник позивача просив суд відмовити. Відповідач, [PERSON], суду пояснила, що все нерухоме майно є її особистою власністю. Квартира по вул.. Яцковського була їй подарована і про це знав [PERSON] Спочатку зі [PERSON] дійсно була домовленість про купівлі-продаж квартири, проте потім було прийнято рішення про те, що квартиру буде подаровано. Гроші за квартиру вона не передавала, а тому у нотаріуса було оформлено договір дарування. Квартира по пр.. Кірова у м. Дніпропетровську була придбана за рахунок власних коштів, які вона отримала від продажу квартири батьків. У зв'язку з чим відповідач просила суд відмовити у задоволенні позову [PERSON] Після припинення шлюбних відносин у них з позивачем була домовленість про те, що будинок по [ADDRESS] залишиться йому, а їй - квартира по вул.. Яцковського в м. Верхньодніпровськ. Квартира в м. Дніпропетровськ залишиться сину. Також позивач брав на себе зобов'язання сплатити їй грошову компенсацію 90000 грн., а вона не буде мати претензій на інше майно. Проте позивач не дотримався цієї домовленості та звернувся до суду. Все рухоме майно, в тому числі автомобіль, побутова техніка, меблі, магазин з обладнанням залишились у позивача. У зв'язку з чим [PERSON] просила суд виділити їй частину рухомого майна за переліком, а також стягнути з [PERSON] на її користь грошову компенсацію за майно, яке залишається у нього. Представник відповідача проти задоволення позовних вимог [PERSON] заперечував, просив суд застосувати позовну давність до вимог про розподіл нерухомого майна, а саме домоволодіння по [ADDRESS] та квартири по [ADDRESS]. Наполягав на тому, що квартиру у м. Дніпропетровськ було придбано за рахунок особистих коштів відповідача, які вона отримала від батьків. Окрім того відповідач несла всі витрати по утриманню квартири у м. Дніпропетровськ самостійно. Оскільки [PERSON] не надавала свою згоду на дарування автомобіля сину, цей договір є недійсним. Вимоги [PERSON] про поділ майна, набутого за час шлюбу є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: [PERSON], суду пояснила, що відносно квартири по вул.. Яцковського було укладено договір купівлі-продажу. Тільки зараз дізналася, що було укладено договір дарування. Текст договору не читала, лише підписала його. Гроші за квартиру отримала від родичів, а не від [PERSON] Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, [PERSON], в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи без його участі не надав. Тертя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмет спору, приватний нотаріус Верхньодніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] суду пояснив, що до нього звернули [PERSON] та [PERSON] з метою оформлення договору дарування. Договір було підписано сторонами. Про будь-які розрахунки мова не йшла, при ньому ніхто гроші за квартиру не передавав. [PERSON] також приходив, проте, чи був він присутній під час укладання договору дарування не пам'ятає. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, [PERSON], суду пояснив, що влітку 2013 року батьки подарували автомобіль у зв'язку з чим його було перереєстровано на нього. Все майно, нажите батьками, є спільним майном. [PERSON] також вивозила речі з будинку по [ADDRESS] на квартиру по вул.. Яцковського. Суд, вислухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. 12 листопада 1977 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] (а.с.69). На підставі рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 24 січня 2014 року (а.с.13-14), залишеному без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 квітня 2014 року (а.с.158) шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. За час шлюбу подружжям було набуте нерухоме та рухоме майно, яке підлягає розподілу, як спільне сумісне майно. Так на підставі договору купівлі-продажу від 30 березня 1998 року [PERSON] придбала жилий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] (а.с.12). Право власності на дане домоволодіння було зареєстровано у встановленому законом порядку. Також за час шлюбу подружжям було придбано рухоме майно: автомобіль LADA 111 2009 року випуску вартістю 67 170 грн. (а.с.191); душова кабіна ОRІОN 2 вартістю 4199 грн. (а.с.194), меблі Економ (умивальник з тумбой і змішувачем) вартістю 1394 грн. 07 коп.; пенал Економ для ванної кімнати вартістю 1229 грн. (а.с.195), матрац ортопедичний (1.9x1.4) вартістю 1300 грн., меблева стінка для вітальні (6 метрів) вартістю 2000 грн., шафа книжкова 2.3x0.9x0.4 вартістю 1300 грн., шафа-купе 2,7 х0.6х2.5 вартістю 5000 грн., кухонні меблі ( 6 виробів ) вартістю 1500 грн., шафа-купе прихожа (1.3x2.5x0.5 м ) 1300 грн., стіл обідній для вітальні вартістю 1300 грн., телевізор Soni (діагональ 21) и DVD вартістю 2800 грн.; телевізор жидко-кристалічний Samsung вартістю 2400 грн., ноутбук Samsung вартістю 4600 грн., ноутбук Samsung вартістю 4000 грн., ксерокс Вгоther вартістю 2400 грн., персональний комп'ютер (в комплекті) 4000 грн., електропіаніно Yamaha вартістю 1500 грн., килимові доріжки (9 м. ширина 1.2 м.) вартістю 1200 грн., газова плита Агdо 60x60 см. (нерж.) вартістю 4000 грн., посудомийна машина Веко на 9 комплектів вартістю 2700 грн., морозильна камера «Кристал» вартістю 2687 грн. (а.с.189), холодильник Snaiga (2-х камери., 2 м.) вартістю 3400 грн., пральна машина WhirlрооІ вартістю 3800 грн., палатка (турист, кемпінг. на 4 особи) вартістю 2200 грн., дзеркало в дерев'яній рамі 0.8x0.9 вартістю 280 грн., стіл комп'ютерний вартістю 500 грн., полиця (книжкова, навісна) вартістю 320 грн., килим 2x1.5 (настінний) вартістю 300 грн., килим 1.8x2.2 (настінний) вартістю 320 грн., полиця кутова навісна 0.8x0.8x0.3 вартістю 350 грн., мікрохвильова піч вартістю 700 грн., блендер з насадками вартістю 500 грн., стіл кухонний розкладний (світлий дуб) вартістю 400 грн., комод (світлий дуб) вартістю 900 грн., стіл турист. розкладний, метал. 0.6x1.2 вартістю 700 грн., тумба для взуття 1.2x0.8x0.25 вартістю 350 грн., газовий опалювальний котел Турбо (2-х контурний) вартістю 6000 грн. (а.с.190), батареї опалювальні к-22-500-800 вартістю 2200 грн. (а.с.190), мотор для човна Susuki DТ30RS [NUMBER] вартістю 30640 грн. (а.с.193), дверне полотно 0.8x2.0 (сосна) вартістю 789 грн. 80 коп.(а.с. 194), стійка дверної коробки, пороги вартістю 236 грн. 30 коп. (а.с.194), комплект андулін зелений листовий комплект для даху вартістю 7840 грн. (а.с.194), ізоляція тепло покрівля вартістю 812 грн. 70 коп. (а.с.194), плита ОСБ -3, 2.5x1.25x0.01 25 шт. вартістю 2720 грн., компакт-1 (кришка) вартістю 1259 грн.; крепежний матеріал вартістю 2147 грн. (а.с.195), стелаж метал. з кутків 0.8x0.4x2.2 (в гаражі) вартістю 1200 грн.; сушилка для рушників нержав. вартістю 800 грн.; телефон мобільний Nokiа вартістю 700 грн. на загальну суму 192 343 грн. 87 коп. Згідно зі ст. 22 Кодексу про шлюб та сім'ю України (закон, що діяв на час придбання нерухомого майна) майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Згідно зі ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові, на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. З урахування того, що домоволодіння по [ADDRESS] Дніпропетровської області та рухоме майно за переліком було набуте подружжям за час шлюбу, суд вважає дане майно об'єктом права спільної сумісної власності. Суд вважає, що не є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя прилад для лікування імпотенції, оскільки, на думку суду це є річчю індивідуального користування. Суд не приймає до уваги доводи відповідача за зустрічною позовною заявою про те, що мотор для човна у нього було викрадено, оскільки згідно з довідкою т.в.о. начальника Верхньодніпровського РВ крадіжка мотору мала місце в період з 17 по 18 вересня 2011 року (а.с.235), а згідно з накладною № 983 мотор було придбано 8 жовтня 2011 року (а.с.193). Згідно зі ст. 69 Сімейного кодексу України (закон, що діє на час поділу майна) дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Відповідно до ч.1 ст. 71 Сімейного кодексу України якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішено судом. Між [PERSON] та [PERSON] не досягнуто домовленості щодо порядку поділу майна, а тому домоволодіння по [ADDRESS] Дніпропетровської області та рухоме майно за переліком підлягає поділу, як майно, що є спільною сумісною власністю подружжя. Згідно з ч. 1 ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. З урахуванням чого суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог [PERSON] про визнання за ним та [PERSON] права власності по ? частині домоволодіння по [ADDRESS]. При цьому суд не приймає до уваги заперечення відповідача про поділ даного майна з огляду на те, що жодних доказів того, що дане майно є роздільним майном подружжя, а саме, що воно одержане нею в дар або в порядку успадкування (ст. 24 Кодексу про шлюб та сім'ю України). Також суд вважає безпідставною заяву представника відповідача про застосування позовної давності, оскільки початок позовної давності для вимог про поділ спільного майна подружжя обчислюється від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права власності (ч. 2 ст. 72 Сімейного кодексу України). Оскільки питання про поділ майна між подружжям, в тому числі шляхом визнання за кожним із них права власності на частку майна, постало лише після припинення шлюбних відносин в жовтні 2013 році, суд вважає, що строк позовної давності необхідно рахувати саме з цієї дати, а не з дати укладання договору купівлі-продажу, як помилково вважає представник відповідача. Також суд вважає, що поділу підлягає рухоме майно набуте подружжям за час шлюбу. При цьому суд не приймає до уваги заперечення позивача про те, що даного майна не має і не було з огляду на те, що [PERSON] на підтвердження факту придбання даного майна надано письмові докази, а саме товарні чеки, накладні, рахунки (а.с.189-195), а також наявність даного майна саме на час припинення шлюбних відносин підтвердив в судовому засіданні свідок [PERSON] Під час вирішення питання про поділ даного майна суд приймає до уваги вартість мана, яка підтверджується письмовими доказами, а також не оспорювалась сторонами в судовому засіданні, а тому загальна вартість рухомого майна, що підлягає розподілу становить 192 343 грн. 87 коп. Щодо порядку поділу даного майна суд приходить до наступних висновків. Позивач просила суд виділити їй наступне майно: холодильник SNAIGA; принтер-сканер BROTHER; ноутбук SAMSUNG; телевізор SAMSUNG; шафу (книжну); електропіаніно YAMAHA; блендер з насадками; поличку (навісну); намет туристичний; стіл розкладний металевий туристичний; комод (світлий дуб); стелаж металевий; поличку кутову; мобільний телефон NOKIA на загальну суму 20 270 грн., а інше майно залишити [PERSON] Оскільки суд розглядає цивільну справу лише в межах заявлених позовних вимог, суд вважає позовні вимоги [PERSON] в цій частині законними та обґрунтованими. Щодо розподілу автомобіля LADA 111 2009 року випуску придбаного подружжям за час шлюбу, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що на момент розгляду справи судом власником автомобіля є син [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] (а.с.220). Згоди на відчуження автомобіля [PERSON] не надавала. Отже суд приходить до висновку, що даним автомобілем [PERSON] розпорядився самостійно, а також продовжує ним користуватися, що позивач не заперечував в судовому засіданні. Враховуючи те, що [PERSON] не наполягала на залишені їй даного майна та надала згоду на присудження їй грошової компенсації замість її частки у праві спільної сумісної власності на автомобіль, суд,

Outcome: partial