Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-05 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернувся [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, з вимогами стягнути з [PERSON] заборгованість в розмірі 35 000,00 грн., штраф в розмірі 3 500,00 грн., що разом складає 38 500,00 грн., та понесені судові витрати у розмірі 6 240,80 грн. Позов мотивовано тим, що 16.06.2020 року між позивачем та відповідачем був укладений договір позики, за яким позивач передав у власність [PERSON] , а [PERSON] прийняла кошти у сумі 35 000,00 грн. Наведені обставини засвідчуються розпискою, складеною [PERSON] . Відповідачка зобов`язувалась повернути отриману суму коштів у повному обсязі у строк до 30.07.2020 року. Однак, у встановлений договором строк відповідачка своє зобов`язання не виконала, гроші кошти позивачу не повернуто. Борг відповідача залишився незмінним - 35 000,00 грн. Відповідно до п.5.2 Договору Позивальник додатково несе наступну відповідальність: у разі несвоєчасного повернення суми позики, сплачує Позикодавцю штраф у розмірі 10% від суми позики. Отже, штраф за несвоєчасне повернення позики становить 3 500,00 грн (3 500,00 грн*10%/100%) та підлягає стягненню з відповідача. З урахуванням наведеного, загальний розмір витрат за весь період прострочки становить: 35 000,00 грн. основний борг + 3 500,00 грн. штраф = 38 500,00 грн. Відповідачка в добровільному порядку кошти повернути відмовляється, не вживає заходів на погашення заборгованості. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно з ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду 06.11.2020 року справу призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідачем відзиву на позовну заяву подано не було, також до суду не надходило клопотань про слухання справи у порядку загального позовного провадження. В заяві від 20.11.2020 року представник позивача надав докази на підтвердження витрат на правову допомогу та просив суд стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що 16.06.2020 року між позивачем та відповідачем був укладений договір позики, за яким позивач, [PERSON] , передав у власність [PERSON] , а [PERSON] прийняла кошти у сумі 35 000, 00 грн. (тридцять п`ять тисяч) гривень. Відповідачка зобов`язувалася повернути отриману суму коштів у повному обсязі у строк до 30 липня 2020 року. Як вбачається з Договору позики від 16.06.2020 року відповідачка по справі повинна повернути позивачу 35 000, 00 грн. у строк до 30 липня 2020 року. Однак, вказані кошти позивача на день звернення до суду з позовом не були повернуті (а.с.4-5). Судом досліджувався оригінал розписки. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості; договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми; на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 525, 526, 527, 530 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а ч.1 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. ї Враховуючи вищевикладені обставини, судом встановлено, що [PERSON] порушила умови Договору позики від 16.06.2020 року та з неї на користь відповідача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 35 000,00 грн. У свою чергу, відповідно до п. 5.2 Договору позичальник додатково несе наступну відповідальність: - у разі несвоєчасного повернення суми позики, сплачує позикодавцю штраф у розмірі 10% від суми позики.Таким чином, штраф за несвоєчасне повернення позики становить 3 500,00 грн (3 500,00 грн*10%/100%) та підлягає стягненню з відповідача. З урахуванням наведеного, загальний розмір витрат за весь період прострочки становить: 35 000,00 грн. основний борг + 3 500,00 грн. штраф = 38 500,00 грн. Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, повністю підтверджений матеріалами справи та підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840,80 грн. Разом з тим позивачем на підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надано договір про надання правової допомоги від 18.09.2020 року, розрахунок суми гонорару за надану правову допомогу від 30.09.2020 року, згідно з яких вбачається, що позивачем понесено витрати на правничу допомогу в розмірі 5 400,00 грн.

Outcome: approved