Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

В серпні 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. В позовній заяві він вказав, що 10 березня 2017 року померла його мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з пяти земельних ділянок та житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Пробіжна Чортківського району Тернопільської області по вул. Церковній, 97. Згідно заповіту від 16 серпня 2016 року [PERSON] на випадок смерті зробила таке заповітне розпорядження: належний їй житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в с. Пробіжна Чортківського району по вул. Церковній, 97, земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд площею 0,16 га, земельну ділянку на території Пробіжнянської сільської ради площею 2,19 га, земельну ділянку площею 0,37 га заповіла своїй дочці [PERSON], а земельну ділянку на території Пробіжнянської сільської ради площею 2,20 га, земельну ділянку площею 0,34 га, ощадний вклад на рахунках № 915511546, 915512032 в Чортківському ощадбанку разом з нарахованими процентами заповіла своєму синові [PERSON] Одразу після поховання матері [PERSON] був змушений тимчасово працювати в Росії, у звязку з чим пропустив визначений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини. Звернувшись до приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва на спадкове майно, він отримав письмову відмову, в якій йому рекомендовано звернутися до суду для вирішення питання визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. [PERSON] просить встановити йому додатковий строк тривалістю три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в підготовче судове засідання не з'явились, представник позивача подав суду заяву про розгляд справи без участі позивача та представника, позовні вимоги вони підтримують, просять задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в підготовче судове засідання не зявилися, від них надійшли заяви, в яких вони просять справу розглядати за їх відсутності, позов визнають, заперечень щодо задоволення позовних вимог не мають. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази в справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких мотивів. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України ухвалення в підготовчому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 206 вищезазначеного Кодексу в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову в даній справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 82 цього ж Кодексу обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Судом встановлено, що 10 березня 2017 року померла мати позивача [PERSON]. Позивач [PERSON] пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оскільки судом встановлено, що строк для прийняття спадщини позивачем пропущено з поважних причин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Так як в даній справі відповідачі визнають позов, то враховуючи наведене, суд приходить до висновку про повернення [PERSON] з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору в сумі 704 гривні 80 копійок згідно квитанції про сплату АТ «Ощадбанк» № 73189 від 16 липня 2018 року, що становить 352 гривні 40 копійок.

Outcome: approved