Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-14 00:00:00

В травні 2017 року позивачка звернулась до суду з позовом до ТОВ « Агрофірма ЮГ М» про розірвання договору оренду землі, в обґрунтування позову зазначила, що 20.12.2006 року між нею та ТОВ «Агрофірма ЮГ-М» було укладено договір оренди, належний їй на праві приватної власності, земельної ділянки загальною площею -4,3271 га, яка розташована на території Заводської сільської ради Ізюмського району, Харківської області, контур № 25 ділянка № 402, кадастровий номер 6322883000:05:000:0060. Зазначений договір було зареєстровано належним чином у Харківській регіональній філії ДП «ЦДЗК при ДК по земельним ресурсам» 22 січня 2008 року за № 040867200063. Тобто на час укладення договору оренди, сторони досягли всіх істотних умов договору, що і було засвідчено підписами сторін. Відповідно до п. 39 договору, сторони домовилися про можливість розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку, за умови письмового попередження заінтересованої сторони, за два місяці до початку польових робіт, але не пізніше 10 січня поточного року. У березні 2017 року позивач відправила рекомендовані поштові листи на імя ТОВ «Агрофірма ЮГ-М» з описом вкладення про розірвання договору в односторонньому порядку, після завершення збирання врожаю на орендованої земельної ділянки. Перед зверненням до суду надіслала відповідачу досудове попередження, оскільки на пропозицію про розірвання договору не отримала відповіді. Оскільки виникла потреба та можливість самостійно використовувати належну на праві приватної власності земельну ділянку просить суд визнати розірваним договір оренди з 01.01.2018 року після збору врожаю у 2017 році та стягнути з відповідача на її користь судовий збір. Представник позивача, [PERSON], надав суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника. Представник відповідача, [PERSON], позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позову відмовити, посилаючись на його безпідставність. Третя особа, міськрайонне управління в Ізюмському районі та м. Ізюм Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, надали суду письмову заяву про розгляд справи без їх участі на підставі наявних у справі доказів. Третя особа, сектор державної реєстрації Ізюмської районної державної адміністрації Харківської області, в судове засідання не зявились про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, заперечень проти позову суду не надсилали. Судовим розглядом встановлено, що 20 грудня 2006 року між [PERSON] та ТОВ «Агрофірма ЮГ М» було укладено договір оренди (без номера) земельної ділянки загальною площею 4,3271 гектарів, яка розташована на території Заводської сільської ради Ізюмського району Харківської області, терміном на 15 років, зі сплатою орендної плати (а.с. 8-9). [PERSON] згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ХР № 022780 є власником земельної ділянки площею 4,3271 га, яка розташована на території Заводської сільської ради Ізюмського району Харківської області, для ведення сільськогосподарського виробництва, виданого 27 грудня 2004 року головою Ізюмської районної державної адміністрації ( а.с.7). Відповідно до п. 37 Договору, дія Договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; ліквідації юридичної особи-орендаря. Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Зі змісту п. 38 Договору вбачається, що дія Договору припиняється шляхом його розірвання: за взаємною згодою сторін; на вимогу однієї із сторін тільки за рішенням суду, при цьому, за наявності наступних підстав: невиконання другою стороною обовязків, передбачених Договором; випадкове знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню; інших підстав, визначених законом. Відповідно до п. 39 договору оренди земельної ділянки розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку допускається за умови письмового попередження заінтересованої в цьому сторони, за два місяці до початку польових робіт, але не пізніше 10 січня поточного року ( а.с.9 оборот). 30 вересня 2016 року [PERSON] уклала додаткову угоду з ТОВ « Агрофірма ЮГ « М» до договору оренди землі від 20 грудня 2006 року де п. 4 пункт 39 договору оренди землі викладено у наступній редакції « Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається» ( а.с.52). Відповідно до вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказів визнання даної додаткової угоди недійсною або розірваною станом на день розгляду справи до суду не надано. Згідно з ч.1,2 ст. 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом; договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом; істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до п.1 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України, саме у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі» - це договір за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Частинами 3, 4 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін; на вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом; розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Частиною 1 ст. 32 Закону України « Про оренду землі» установлено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обовязків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також з підстав визначених ЗК та іншими законами України. Відповідно до ст. 141 Земельного Кодексу України підставами припинення права користування земельною ділянкою є: а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; в) припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; д) систематична несплата земельного податку або орендної плати; е) набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці; є) використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини. Аналіз указаних норм дає суду підстави для висновку, що позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають, оскільки розірвання в односторонньому порядку договору оренди землі не допускається за умовами укладеного між сторонами договору.

Outcome: dismissed