Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

Державна іпотечна установа звернулась до Мар'їнського районного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит. В обґрунтування позову зазначив, що 02 грудня 2011 року між ПАТ «Енергобанк» та [PERSON] був укладений договір про іпотечний кредит № 96/ДІУ за умовами якого банк надав відповідачу у кредит грошові кошти в сумі 90\~000,00 грн., строком погашення не пізніше 02 грудня 2031 р. включно зі сплатою 15% річних. В забезпечення виконання Відповідачем [PERSON] зобов'язань за Договором про іпотечний кредит між Банком та [PERSON], був укладений Договір поруки №96/ДІУ-П від 02 грудня 2011 року. 28 грудня 2011 року між Державною іпотечною установою та Банком був укладений Договір відступлення права вимоги №246/11, згідно якого Банк передав Позивачу всі права вимоги за Договором про іпотечний кредит, Іпотечним договором та Договором поруки. Станом на день подачі позову Відповідач - [PERSON] не сплатив суму заборгованості за Договором про іпотечний кредит. 11.02.2016р. Красноармійським міськрайонним судом Донецької області ухвалено рішення, згідно якого, з Відповідачів стягнено заборгованість за договором про іпотечний кредит на користь Позивача станом на 13.11.2015р., а саме: по основній сумі боргу -- 54 750,00 грн., нараховані відсотки - 5 951,05 грн., пеня - 422,14 грн. За порушення умов Договору про іпотечний кредит за період з 13.11.2015р. по 05.04.2016р. нарахована заборгованість за кредитним договором, яка складає 3 234,09 грн., а саме: прострочені відсотки за користування кредитними коштами - 3 234,09 грн. У звязку з цим просить стягнути з відповідачів нарахована заборгованість за кредитним договором, яка складає 3 234,09 грн. та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з'явився, про винесення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання, подав клопотання про скасування пені та штрафів за договорами кредиту під час АТО. У зв'язку з наведеним, суд, на підставі ч. 4 ст.\~169, ст.\~224 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України\~у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. 11.02.2016р. Красноармійським міськрайонним судом Донецької області ухвалено рішення, згідно якого, з Відповідачів стягнено заборгованість за договором про іпотечний кредит на користь Позивача станом на 13.11.2015 р., а саме: по основній сумі боргу -- 54 750,00 грн., нараховані відсотки - 5 951,05 грн., пеня - 422,14 грн. Згідно ч.3 ст. 61 ЦК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Станом на день подачі позову, 31.10.2016 року, відповідач [PERSON] не сплатила суму заборгованості за Договором про іпотечний кредит. Відповідно до правової позиції викладеної в постанові ВСУ від 25 травня 2016 року, виходячи із системного аналізу статей 525, 526, 599, 611 ЦК України та змісту кредитного договору можна зробити висновок про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобовязання й не позбавляє кредитора права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України, а також сплату боржником процентів, належних кредитору відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Оскільки [PERSON] не сплатила заборгованість, суд вважає позовні вимоги Державної іпотечної установи обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому суд виходить з приписів ч.ч. 1, 2\~ст. 60 ЦПК України\~та враховує, що відповідач не надав суду належних доказів повної чи часткової сплати заборгованості, не спростував наданий позивачем розрахунок, на власний розсуд розпорядившись своїми процесуальними правами. Згідно ч.1\~ст.88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно п.35 постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено. Враховуючи вищевказані положення\~ЦПК України, а також розяснення постанови Пленуму ВССУ\~№ 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», суд вважає, що з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1378 гривень в рівних частках по 689 гривень з кожного. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved