Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

В травні 2015 року ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в якому вказувало, що 14 лютого 2008 року між ТОВ «ПростоФінанс» та відповідачем був укладений кредитний договір № 05004515962, відповідно до якого товариство надало позичальнику на споживчі потреби (придбання меблів) кредитні кошти в розмірі 11 287 грн. на строк до 10 лютого 2010 року, а останній зобов'язався вчасно частинами повертати кредит згідно узгодженого сторонами графіку, а також сплачувати проценти за користування ним в розмірі 8 % річних від суми залишку заборгованості по кредиту та щомісячну комісію за управління кредитом - 2,69 % від його розміру. Наслідками невиконання або неналежного виконання позичальником грошових зобов'язань є обов'язок [PERSON] сплачувати неустойку - штраф в розмірі 20 % від повної суми щомісячного платежу, зобов'язання по сплаті якого порушено позичальником. Наслідками порушення умов договору щодо сплати простроченої заборгованості або усунення істотного порушення умов договору після отримання вимоги кредитодавця про дострокове погашення заборгованості є обов'язок [PERSON] сплачувати неустойку - штраф в розмірі 20 % від суми кредиту, який повинен бути сплачений достроково за вимогою кредитодавця. 18 травня 2012 року між ТОВ «ПростоФінанс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю за яким останньому за плату було відступлено право грошової вимоги до [PERSON] за зобов'язаннями, що виникли з кредитного договору № 05004515962 від 14 лютого 2008 року. Проте позичальник умови договору в частині вчасного повернення кредиту, сплати процентів за користування ним та комісії ні попередньому, ні нинішньому кредитору належним чином не виконував в зв'язку з чим станом на 10 квітня 2015 року утворилася заборгованість по кредитному договору, а саме: -заборгованість по кредиту - 11 287 грн.; -заборгованість по процентам за користування кредитом - 3 523,02 грн.; -заборгованість по комісії - 17 609,96 грн., -нарахований штраф за порушення умов договору в розмірі 3 255,40 грн. Враховуючи вказані обставини, позивач просив про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором, а також понесених ним судових витрат. В судове засідання представник позивача не з'явився, проте надіслав на адресу суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, судом відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи за місцем його реєстрації, причину неявки суду не повідомив. Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки представник позивача в своїй заяві не заперечував проти такого порядку вирішення справи. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що 14 лютого 2008 року між ТОВ «ПростоФінанс» та відповідачем був укладений кредитний договір № 05004515962, відповідно до якого товариство надало позичальнику на споживчі потреби (придбання меблів) кредитні кошти в розмірі 11 287 грн. на строк до 10 лютого 2010 року, а останній зобов'язався вчасно частинами повертати кредит згідно узгодженого сторонами графіку, а також сплачувати проценти за користування ним в розмірі 8 % річних від суми залишку заборгованості по кредиту та щомісячну комісію за управління кредитом - 2,69 % від його розміру. Наслідками невиконання або неналежного виконання позичальником грошових зобов'язань є обов'язок [PERSON] сплачувати неустойку - штраф в розмірі 20 % від повної суми щомісячного платежу, зобов'язання по сплаті якого порушено позичальником. Наслідками порушення умов договору щодо сплати простроченої заборгованості або усунення істотного порушення умов договору після отримання вимоги кредитодавця про дострокове погашення заборгованості є обов'язок [PERSON] сплачувати неустойку - штраф в розмірі 20 % від суми кредиту, який повинен бути сплачений достроково за вимогою кредитодавця. 18 травня 2012 року між ТОВ «ПростоФінанс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю (по суті - договір факторингу) за яким останньому за плату було відступлено право грошової вимоги до [PERSON] за зобов'язаннями, що виникли з кредитного договору № 05004515962 від 14 лютого 2008 року. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Положення ст.ст. 546, 548-551 ЦК України вказують на те, що сторони зобов'язання можуть домовитися про забезпечення його виконання. Виконання зобов'язання забезпечується неустойкою (штрафом, пенею), порядок та форма забезпечення встановлюється в законі або договорі. Відповідно до ст. 611, ч. 2 ст. 612, ст.ст. 623-625, ч. 1 ст. 1049, ст. 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання, зокрема повинен повернути суму позики, що залишилася, сплатити заборгованість, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку. Також, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч. 1 ст. 1077, ч. 1 ст. 1078, ч. 1 ст. 1082 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). З моменту укладення договору факторингу та отримання відповідного повідомлення боржник зобов'язаний виконати відступлене грошове зобов'язання на користь фактора. До фактора, як нового кредитора, переходять права клієнта, як первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги (ст. 514, ч. 1 ст. 1084 ЦК України). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] умови договору в частині вчасного повернення кредиту, сплати процентів за користування ним та комісії ні попередньому, ні нинішньому кредитору належним чином не виконував в зв'язку з чим утворилася заборгованість. При цьому, нарахувавши позичальнику заборгованість за кредитним договором, яка утворилася станом на 10 квітня 2015 року, позивач помилково виходив з того, що він має право на стягнення процентів за користування кредитом, комісії та неустойки, які передбачені кредитним договором, протягом усього часу невиконання договору, проте не врахував, що строк дії договору фактично закінчився 10 лютого 2010 року (строк внесення останнього платежу згідно умов договору). Умови кредитного договору щодо його дії протягом невизначеного строку - до повного виконання зобов'язань не можуть бути прийняті до уваги, оскільки суперечать нормам цивільного законодавства щодо того, що строки (терміни) дії договору та виконання зобов'язання повинні бути чітко визначені та обчислюються роками, місяцями, тижнями, днями, годинами (строк), календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (термін). Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначається різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов'язання»(ст.ст. 530, 631 ЦК України). Відповідно до ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки. Закінчення строку дії договору припиняє виникнення у сторін зобов'язань, що передбачалися ним, проте не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У абз. 1, 2 п. 17 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику розгляду цивільних і кримінальних справ при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» судам роз'яснено, що зобов'язання припиняються з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України). Такі підстави, зокрема, зазначені у ст. ст. 599-601, 604-609 ЦК України. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч.2 ст. 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог ст. ст. 526,599 ЦК України. Тобто, після закінчення строку дії договору між сторонами існують лише невиконані зобов'язальні правовідносини, тому нарахування кредитором або його правонаступником позичальнику процентів за користування кредитом, комісії, неустойки поза строком дії кредитного договору законом не передбачено. При цьому позивач не заявляв вимог про застосування цивільно-правової відповідальності за порушення грошового зобов'язання згідно із вимогами ч. 2 ст. 625 ЦК України. Водночас, оскільки жодною зі сторін не надано, а в матеріалах справи відсутні інформація та розрахунки щодо розміру боргу відповідача по кредитному договору перед первісним кредитором на час припинення дії договору, тому з [PERSON] на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» підлягає стягненню борг, що існував на час його фактичної передачі новому кредитору (позивачу) за договором від 18 травня 2012 року з врахуванням подальшої проплати (коригування суми), тобто станом на 25 червня 2012 року, зокрема 11 287 грн. заборгованості по кредиту, 964,52 грн. заборгованості по процентам, 7 286,88 грн. заборгованості по комісії, 3 255,40 грн. нарахованого штрафу, а всього 22 793,80 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача згідно розміру задоволених вимог також підлягають стягненню понесені останнім судові витрати, а саме 227,93 грн. судового збору.

Outcome: partial