Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

В травні 2016 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» заборгованість за Генеральною угодою б/н про реструктуризацію заборгованості і приєднання к Умовам та правилам надання продукту кредитних карток від 01.10.2012 року у розмірі 30221,21 грн., а також стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав на те, що відповідно до укладеної Генеральної угоди б/н про реструктуризацію заборгованості і приєднання к Умовам та правилам надання продукту кредитних карток від 01.10.2012 року відповідач 01.10.2012 року отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 01.10.2015 року. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором, станом на 23.03.2016 року, відповідач має заборгованість у розмірі 30221,21 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, в позовній заяві вказав, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити їх в повному обсязі. Справу просив розглянути без участі представника позивача. Також, зазначив, що не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню по наступним підставам. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно до закону, договору. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки. У судовому засіданні було встановлено, що 01 жовтня 2012 року між позивачем та відповідачем була укладена Генеральна угода б/н про реструктуризацію заборгованості і приєднання к Умовам та правилам надання продукту кредитних карток, згідно з умовами якої останній отримав від позивача кредитну картку із встановленим лімітом кредитних коштів у розмірі 37642,43 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 01.10.2015 року (а.с.7). Дана угода складається з самої Генеральної угоди б/н про реструктуризацію заборгованості і приєднання к Умовам та правилам надання продукту кредитних карток від 01.10.2012 року та Умов та правил надання банківських послуг (а.с.7-32). Позивач свої зобовязання за договором виконав у повному обсязі, випустивши та надавши відповідачу кредитну картку із встановленим лімітом кредитних коштів в сумі 37642,43 грн., яку (картку) відповідач отримав та використав кредитні кошти в своїх цілях. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Проте, у порушення умов договору та чинного законодавства, відповідач свої зобовязання належним чином не виконав та не повернув використані ним кредитні кошти з відсотками позивача, в результаті чого, станом на 23.03.2016 року, він має заборгованість за кредитом у розмірі 69093,62 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 31781,69 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 17809,85 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом - 19502,08 грн. - від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 38872,41 грн., яка була стягнута з відповідача заочним рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07 травня 2014 року по справі № 204/159/2014-ц, яке набрало законної сили 23 липня 2014 року (а.с.3-4). Отже, заборгованість до стягнення складає 30221,21 грн. (а.с.5-6). В силу положень ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Згідно з ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким чином, оскільки відповідачем непогашена у повному обсязі заборгованість за кредитним договором, суд вважає позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» обґрунтованими та такими, які повністю знайшли своє підтвердження під час судового розгляду. За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» заборгованість за Генеральною угодою б/н про реструктуризацію заборгованості і приєднання к Умовам та правилам надання продукту кредитних карток від 01.10.2012 року у розмірі 30221,21 грн. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слідує стягнути судовий збір в сумі 1378 грн. 00 коп. (в порядку ч. ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції на момент звернення до суду з даним позовом). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved