Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради в лютому місяці 2017 року звернувся до суду з вимогами ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь Департаменту праці та соцполітики надміру виплачену щомісячну адресну допомогу за період з 15.10.2014 року по 14.10.2016 року в розмірі 33972 грн 21 коп, стверджуючи, що відповідач не мав права на отримання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, тому як [PERSON] на праві власності на підставі договору дарування від 27.04.2007 року належить квартира №12 в будинку №6 корпус 2 по вул..Ільфа і Петрова в м.Одеса. В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач до суду не зявляється, причини неявки суду не повідомляє, сповіщався судом неодноразово як за адресою, зазначеною в довідці про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, так і за адресою квартири, що належить відповідачу на праві власності. За згодою позивачевої сторони суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Згідно з ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Суд вислухав представника позивачки, вивчив матеріали по справі і встановив наступне: [PERSON] 15.10.2014 року надав до управління соціального захисту населення Київського району м.Одеси з заявою про взяття його на облік як особи, що переміщується з тимчасово окупованої території України або проведення антитерористичної операції та про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Заяву [PERSON] було задоволено. Відповідно до Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою КМУ №505 від 01.10.2014 року [PERSON] була нарахована та виплачена грошова допомога за період з 15.10.2014 року по 14.10.2016 року на загальну суму 33972,21 грн. За результатами перевірки достовірності документів, поданих для призначення грошової допомоги Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради в 2016 році зясував, що [PERSON] на праві власності в м.Одесі належить квартира №12 по вул..Ільфа і Петрова,6 корпус 2. Посилаючись на положення ст..9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» позивачева сторона доводить, що відповідач надав до Управління недостовірні відомості, що [PERSON] не мав права на грошову допомогу переміщеним особам, тому вимагає ухвалити рішення про стягнення з відповідача на користь Департаменту 33972,21 грн. На обґрунтування позовних вимог представник Департаменту посилається на такі докази: копії заяв [PERSON] і [PERSON] (дружини відповідача) про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції; копії довідок про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України за №5108000591 і за №5106000125, копії заяв про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщаються з тимчасово окупованої території України, копії рішень Управління про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 22.10.2014 року, від 28.05.2015 року,06.11.2015 року, від 04.05.2016 року, довідку про отримання [PERSON] допомоги переміщеним особам на проживання за період з жовтня 2014 року по травень 2016 року в загальній сумі 33972 грн 21 коп, відомості з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, повідомлення [PERSON] про припинення надання соціальної допомоги та повернення коштів від 15.06.2016 року. Дослідивши надані докази суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: ЗУ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» в статті 1 надає поняття внутрішньо переміщеної особи «Внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру». Внутрішньо переміщені особи отримують щомісячну адресну допомогу за правилами встановленими Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим постановою КМУ від 1 жовтня 2014 року № 505. Порядком передбачений ряд обмежень щодо отримання допомоги. Так, допомога не призначається, якщо будь-хто з членів сімї внутрішньо переміщеної особи має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення. У цьому випадку внутрішньо переміщена особа на вимогу управління соціального захисту населення має повернути виплачену надміру грошову допомогу. У разі невиконання вимоги управління соцзахисту в добровільному порядку, грошові кошти підлягають стягненню в судовому порядку. Суд встановив, що [PERSON] є власником квартири №12 в будинку №6 корпус 2 по вул..Ільфа і Петрова в м.Одесі з 2007 року на підставі договору дарування. 15.10.2014 року [PERSON] отримав в Управлінні соціального захисту населення в Київському районі м.Одеси довідку №5106000125 про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, якою підтверджено факт його прибуття до м. Одеса, на вимушене тимчасове проживання за адресою [INFO]. На підставі цієї довідки та заяви [PERSON], в якій позивач не вказав про наявність у нього на праві власності квартири в м.Одесі, була призначена, нарахована і виплачена з 15.10.2014 року грошова допомога для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Вказану допомогу [PERSON] отримував по 14.10.2016 року. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що [PERSON] у період з листопада 2014 року по жовтень 2016 року неправомірно отримував щомісячну адресну допомогу як внутрішньо переміщена особа для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг в розмірі 1768 грн щомісяця. Відповідач зобовязаний сплатити на користь держави судовий збір в сумі 1600 грн, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.

Outcome: approved