Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-04 00:00:00

В травні 2019 року позивач Публічне акціонерне товариство «Комерційний Індустріальний Банк» (надалі - ПАТ «КомІнБанк») звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість по кредиту у розмірі 14928 грн. та витрати на оплату судового збору в сумі 1921 грн. В обґрунтування позовних вимог послався на те, що 12.10.2017 року між Банком та відповідачем [PERSON] було укладено договір, шляхом надання оферти (Пропозиції), про відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можна здійснювати з використанням електронного платіжного засобу. Відповідно до заяви-пропозиції №018014877/980 відповідачу було встановлено кредитний ліміт у розмірі 10 000 грн. та відкрито відповідний рахунок № [NUMBER] , щодо його обслуговування. Договір було укладено на умовах, визначених в Правилах банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Комерційний індустріальний Банк» та умовами Тарифного пакету «Кредитна карта». Відповідно до умов договору відповідач зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, відсотки за його використання, а також оплачувати комісії на умовах договору. Відповідач порушив зобов`язання щодо сплати кредитних коштів у строки та у розмірах, передбачених Догором за користування кредитом, тим самим допустив прострочення заборгованості, а тому порушив умови укладеного договору. Заборгованість відповідача станом на 01.10.2018 року становить 14 928 грн. і складається з наступних сум: 10 000 грн. - прострочена заборгованість за Договором; 2956,28 грн. -прострочені нараховані відсотки за заборгованість, яка обумовлена договором; 432,86 грн. - пеня за прострочення кредиту; 787,01 грн. - пеня за прострочення сплати відсотки; 2,78 грн. - заборгованість, яка не була обумовлена договором (несанкціонований овердрафт); 540 грн.. - штраф за кожен мінімальний пропуск платежу; 208,80 грн. - комісія за РКО та СМС, які просили стягнути з відповідача. 04 червня 2019 року ухвалою суду було прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням осіб, у якій роз`яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. В судове засідання представник позивача не з`явився, звернувся до суду із заявою в якій просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, правом надання відзиву не скористався, у зв`язку з чим ухвалою суду від 05 листопада 2019 року вирішено питання про розгляд справи на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановити заочне рішення). Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню частково з таких підстав. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 12 жовтня 2017 року між ПАТ «КомІнБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір на підставі Заяви (Пропозиції) № 018014877/980. Відповідачу було відкрито рахунок [NUMBER] з кредитним лімітом 10 000 грн., відповідно до умов тарифного пакету «Кредитна Картка», зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 48,00 % річних та 60% - в разі прострочення заборгованості, на строк 365 календарних днів, із встановленням пільгового періоду 55 дні (а.с.22-34). Відповідач підтвердив, що отримав від Банку примірник Правил та Тарифів в дату підписання ним Пропозиції, а також отримав Картку та ПАН Картки йому відомий (Розділ IV Заяви(Пропозиції). Відповідно до п. 4.17.16 Правил банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ «КомІнБанк», погашення заборгованості за поточним рахунком з використанням платіжної картки з встановленими кредитною лінією/овердрафтом здійснюється шляхом внесення на поточний рахунок з використанням платіжної картки готівкових коштів або шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок з використанням платіжної картки. При цьому, банк самостійно шляхом здійснення договірного списання, здійснює розподіл коштів на погашення заборгованості за овердрафтом/кредитною лінією. Пунктом 4.17.17 цих Правил передбачено, що клієнт зобов`язаний забезпечувати на поточному рахунку з використанням платіжної картки суму обов`язкового мінімального платежу, складові якого визначаються у тарифах. Сума обов`язкового мінімального платежу, що підлягає погашенню, може бути вказана у виписці, надіслана в смс або повідомлена клієнту співробітником банку у відділенні. У випадку порушення клієнтом умов цього пункту, клієнт є таким, що прострочив виконання своїх зобов`язань щодо сплати обов`язкового мінімального платежу, а несплачена сума обов`язкового мінімального платежу є простроченою заборгованістю клієнта в наступний робочий день банку, що йде за днем, призначеним для сплати обов`язкового мінімального платежу, що визначається згідно з умовами цього пункту. У відповідності до ч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що укладений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Разом з цим суд вважає, що позовні вимоги про стягнення штрафу у сумі 540 гривень не підлягає задоволенню оскільки одночасне стягнення пені та штрафу суперечить ст.61 Конституції України, про що зазначено у правовому висновку постанови Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15. Зазначена правова позиція також висловлена Верховним Судом у постанові від 6 лютого 2018року у справі № 1521/5041/12-ц, в постанові від 18квітня 2018року у справі № 705/6051/15-ц, та в постанові від 16 травня 2018 року по справі № 548/264/15-ц, яка відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України враховується судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. Так, цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Врахувавши наведене та відповідно до статті 549 ЦК України Верховний Суд України зазначив, що штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Перевіривши наведені позивачем розрахунки, суд погоджується з ними (а.с. 10-14) та вважає, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача заборгованість за договором станом на 01.10.2018 року в сумі 14 388 грн., яка складається з: 10 000 грн. - прострочена заборгованість за Договором; 2956,28 грн. - прострочені нараховані відсотки за заборгованість, яка обумовлена договором; 432,86 грн. - пеня за прострочення кредиту; 787,01 грн. - пеня за прострочення сплати відсотки; 2,78 грн. - заборгованість, яка не була обумовлена договором (несанкціонований овердрафт); 0,27 грн. - відсоткі за несанкціонований овердрафт; 208,80 грн. - комісія за РКО та СМС. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачені судові витрати по справі в сумі 1921 грн., оскільки саме така сума відповідає мінімальному встановленому ЗУ «Про судовий збір» розміру судового збору для звернення юридичної особи до суду із майновими вимогами. Стягнення судом судового збору в сумі нижчій за встановлений мінімальний розмір - законом не передбачено.

Outcome: partial