overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

В червні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 19 жовтня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ярмолинецького районного управління юстиції у Хмельницькій області, посилаючись на те, що їх сім'я не може бути збережена. На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що від шлюбу з відповідачем в них дітей не має, спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, збереження сім'ї є неможливим, однак відповідач відмовляється розривати шлюб через органи РАЦСу В судовому засіданні [PERSON] заявлені вимоги підтримала за обставин, викладених в позовній заяві та пояснила, що одразу після весілля між нею та відповідачем почалися конфлікти, жили то разом, то окремо. З травня 2015 року вони з відповідачем не підтримують шлюбні відносини, проживають окремо, не ведуть спільне господарство, а примирення між собою вважають неможливим. Відповідач [PERSON] позов визнав, підтвердив обставини щодо припинення шлюбних стосунків з позивачкою та пояснив, що не мав можливості піти в відділ ДРАЦСу, щоб розірвати шлюб. Заслухавши сторони, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19 жовтня 2013 року був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище - Мушинська). Від спільного проживання сторін в них дітей немає. З травня 2015 року сторони проживають окремо, не підтримують шлюбні стосунки, а примирення між собою та збереження сім'ї вважають неможливим. Дані обставини визнані сторонами та підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: свідоцтвом про шлюб. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя неможливе, а збереження шлюбу суперечить їх інтересам. За таких обставин та враховуючи те, що відповідно до ст. 174 ЦПК України визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав і свобод сторін та інших осіб, суд приймає визнання позову і вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. На підставі ст. ст. 104, 105, 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

В червні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона 08 травня 2011 року уклала шлюб з відповідачем. Від спільного проживання в них народився син [PERSON], [INFO]. Подружні відносини склалися невдало по причині того, що відповідач безвідповідально підійшов до створення сімї, не відчував обовязку перед сімєю, жив власними інтересами та застосовував фізичне насильство до неї. Між ними постійно виникали конфлікти. З грудня 2014 року вони не підтримують шлюбних відносин, проживають окремо, відповідач матеріально сім'ю не підтримує. Примирення між ними виключається, оскільки втрачені почуття взаємоповаги та взаєморозуміння. Шлюб існує формально. Позивач в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08 травня 2011 року. Від спільного проживання в них народився син [PERSON], [INFO]. Подружні відносини склалися невдало по причині того, що відповідач безвідповідально підійшов до створення сімї, не відчував обовязку перед сімєю, жив власними інтересами та застосовував фізичне насильство до позивача. Між сторонами постійно виникали конфлікти. З грудня 2014 року сторони шлюбних відносин не підтримують, проживають окремо, відповідач матеріально сім'ю не підтримує. Між ними втрачені почуття взаємоповаги та взаєморозуміння. Звязок між подружжям втрачений, примирення між ними виключається. Шлюб існує формально. Сторонам надавався строк для примирення. Примирення між ними не досягнуто. Дані обставини підтверджуються: поясненнями сторін, свідоцтвом про шлюб серії 1-БВ №085109, виданим 08 травня 2011 року виконавчим комітетом Малоклітнянської сільської ради Красилівського району Хмельницької області; свідоцтвом про народження [PERSON] серії І-БВ №181817, виданим 19 вересня 2012 року виконавчим комітетом Малоклітнянської сільської ради Красилівського району Хмельницької області. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

В червні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 22 липня 2003 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Останні сім років вони з відповідачкою проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть. Вважає, що примирення між ними та відновлення сімї неможливе, просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, надавши до суду заяву про можливість розгляду справи без його участі, в якій вказав, що позов підтримує, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надавши до суду заяву про можливість розгляду справи без її участі, в якій вказала, що з позовними вимогами згодна. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22 липня 2003 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Полтави, про що зроблений актовий запис № 91. [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. З лютого 2015 року сторони подружні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо; оскільки почуття любові та поваги між сторонами втрачено, примирення між ними та відновлення сімї неможливе. Згода про місце проживання неповнолітньої дитини між ними досягнута. Спору про спільне майно немає. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити, а шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

В червні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], у якому просила стягнути з відповідача додаткові витрати на дітей в розмірі 14622,03 грн. одноразово. В обґрунтування вимог зазначила, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають трьох дітей: [PERSON],[INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем. Зазначає, що діти часто хворіють та стоять на обліку центральної міської дитячої лікарні № 3, що підтверджується довідками (а.с. 10-12). На лікування дітей позивач за період березень-квітень 2015 року понесла додаткових витрат в сумі 500,03 грн., що підтверджується копіями чеків (а.с. 13). Крім того, відповідно до довідок загальноосвітньої школи 1-3 ступенів № 7 для навчання доньок [PERSON] та [PERSON] в 2015 році понесла додаткових витрат в сумі 6330грн. на двох (а.с. 14-15). На забезпечення дітей додатковим одягом в період з січня по травень 2015 року позивач понесла додаткових витрат на загальну суму 7792 грн., що підтверджується копіями товарних чеків (а.с. 16). В судове засідання 11.08.2015 року сторони не зявились. Позивач та представник позивача подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, в яких підтримали позовні вимоги та просили розглянути справу в заочному провадженні. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, ухвалює рішення у відсутності сторін, що відповідає положенням ст.ст. 169, 224 ЦПК України. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON],[INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. На даний час діти проживають спільно зі своєю матірю, позивачем по справі, що підтверджується довідкою КП «ВЖРЕП № 1» ЖМР № 825 від 03.06.2015 року (а.с.8). Відповідно до довідки про доходи позивач працює продавцем непродовольчих товарі та має загальну суму доходу за період з листопада 2014 року по квітень 2015 року у розмірі 9368,86 грн.(а.с.9). Відповідно до положень ст.185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Враховуючи викладене, а також матеріальне становище батька та матері, значні витрати на лікування дитини, те, що обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. З відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. відповідно до положень ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-15 00:00:00

В червні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі, від якого 12 квітня 2003 року у них народився син [PERSON]. Відповідач проживає окремо, матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, а тому позивачка просила суд стягнути з відповідача аліменти у розмірі 643 грн. щомісячно на утримання дитини, що складає 50% від прожиткового мінімуму на дитину в віці від 6 до 18 років, встановленого Законом України «Про державний бюджет України на 2015 рік». Позивачка надала суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі, просила розглядати справу без її участі. Відповідач надав суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги визнає, просив розглядати справу без його участі. Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Встановлено, що сторони є батьками малолітнього [PERSON], [INFO] (а.с.7), який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Сторони проживають окремо, їх шлюб розірвано. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст. 181 СК України аліменти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів та те, що розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму відповідно до віку дитини, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України. Відповідач працездатний, але офіційно не працює, а тому враховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивачки, стягнувши аліменти з відповідача на утримання дитини у розмірі 643 грн. щомісячно, починаючи з 22 червня 2015 року. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 243 грн. 60 коп., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

В червні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 08.10.2011 року уклала шлюб з [PERSON], який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис №1985. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Позов мотивувала тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на шлюб та сім'ю, шлюб між ними фактично розпався, шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть. На підставі вищезазначеного позивач просила розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явилася, але від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, але від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити за відсутності сторін. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Судом встановлено, що 08.10.2011 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис №1985. Між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Зі змісту позову вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, шлюбні стосунки між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться. Вказані обставини відповідачем у заяві про визнання позову не заперечувались. Враховуючи визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб, беручи до уваги, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, суд вважає, що укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

В червні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 15.11.2012 року уклала шлюб з [PERSON], який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис №1074. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Позов мотивувала тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на шлюб та сім'ю, шлюб між ними фактично розпався, шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть. На підставі вищезазначеного позивач просила розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явилася, але від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, але від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити за відсутності сторін. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Судом встановлено, що 15.11.2012 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис №1074. Між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Зі змісту позову вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, шлюбні стосунки між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться. Вказані обставини відповідачем у заяві про визнання позову не заперечувались. Враховуючи визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб, беручи до уваги, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, суд вважає, що укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

В червні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 18.10.2008 року уклала шлюб з [PERSON], який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис №1934. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Позов мотивувала тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на шлюб та сім'ю, шлюб між ними фактично розпався, шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть. На підставі вищезазначеного позивач просила розірвати шлюб, сина на подальше виховання залишити разом з нею. Позивач в судове засідання не з'явилася, але від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, але від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити за відсутності сторін. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Судом встановлено, що 18.10.2008 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис №1934. Між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Зі змісту позову вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, шлюбні стосунки між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться. Вказані обставини відповідачем у заяві про визнання позову не заперечувались. Враховуючи визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб, беручи до уваги, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, суд вважає, що укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

В червні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Позивачка надала суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі, просила розглядати справу без її участі. Відповідач надав суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення, просив розглядати справу без його участі. Судом встановлено, що сторони з 23 квітня 2005 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільних дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З 09 грудня 2013 року сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, між ними більше не існує близьких відносин. На підставі наведеного, суд вважає, що вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що сімя сторін носить формальний характер і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача повинно бути стягнено сплачений судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-20 00:00:00

В червні 2015 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності державного акту на право приватної власності на землю серії ЧВ № 064605 від 19 серпня 2003 року, посилаючись на те, що при оформлені вказаного акту помилково було записано її прізвище «Гердик» замість «Гердік». Визнання факту належності їй державного акту на право приватної власності на землю має для неї юридичне значення для упорядкування правовстановлюючих документів. В судовому засіданні представник заявника підтримав подану заяву і просив задовольнити його вимоги. Представники зацікавлених осіб в судове засідання не зявилися, надавши заяви про те, що заявлені вимоги визнають в повному обсязі та просять розглянути справу у їх відсутності. Вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що при оформленні державного акту на право приватної власності на землю серії ЧВ № 064605 від 19 серпня 2003 року, виданого на підставі розпорядження голови Новоселицької райдержадміністрації № 298 від 17 липня 2003 року помилково було записано прізвище заявника «Гердик» замість «Гердік». Вказане підтверджується державним актом на право приватної власності на землю, довідками Драницької сільської ради Новоселицького району № 871 від 08 травня 2015 року, № 2099 від 19 серпня 2015 року та іншими зібраними по справі доказами. Задоволення заяви має юридичне значення для заявника. У суду немає підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених заявником та підтверджених документами. На підставі ст.ст. 256-259 ЦПК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-20 00:00:00

В червні 2015 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності державного акту на право приватної власності на землю серії ЧВ № 064614 від 19 серпня 2003 року, посилаючись на те, що при оформлені вказаного акту помилково було записано її прізвище «Гердик» замість «Гердік». Визнання факту належності їй державного акту на право приватної власності на землю має для неї юридичне значення для упорядкування правовстановлюючих документів. В судовому засіданні представник заявника підтримав подану заяву і просив задовольнити його вимоги. Представники зацікавлених осіб в судове засідання не зявилися, надавши заяви про те, що заявлені вимоги визнають в повному обсязі та просять розглянути справу у їх відсутності. Вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що при оформленні державного акту на право приватної власності на землю серії ЧВ № 064614 від 19 серпня 2003 року, виданого на підставі розпорядження голови Новоселицької райдержадміністрації № 298 від 17 липня 2003 року помилково було записано прізвище заявника «Гердик» замість «Гердік». Вказане підтверджується державним актом на право приватної власності на землю, довідками Драницької сільської ради Новоселицького району № 870 від 08 травня 2015 року, № 2098 від 19 серпня 2015 року та іншими зібраними по справі доказами. Задоволення заяви має юридичне значення для заявника. У суду немає підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених заявником та підтверджених документами. На підставі ст.ст. 256-259 ЦПК України, суд

Outcome: approved