overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-06 00:00:00

В травні 2015 року позивач [PERSON] звернулася з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що життя з відповідачем не склалося. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть, шлюбно-сімейні стосунки не підтримуть. Сім»я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. Посилаючи на викладене та норми закону, позивач просила суд: розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 13 червня 2008 року виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 141. Від спільного шлюбу подружжя дітей не має. Позивач в судове засідання не з»явилася, направила до суду клопотання про слухання справи у її відсутність. Позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений, причини неявки суду не повідомляв. За згодою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши зібрані у справі докази, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони у справі 13 червня 2008 року виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 141, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 13 червня 2008 р., серія І-ОК №060881. Від спільного шлюбу подружжя дітей не має. Спільне життя між [PERSON] та [PERSON] не склалося. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть, шлюбно-сімейні стосунки не підтримуть. Сім»я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. Згідно ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Із змісту ст.112 Сімейного кодексу України вбачається, що суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

В травні 2015 року позивач [PERSON] звернулася з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що життя з відповідачем не склалося. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть, шлюбно-сімейні стосунки не підтримуть. Сім»я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. Посилаючи на викладене та норми закону, позивач просила суд: розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 16 лютого 2015 року Виконавчим комітетом Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 2. Позивач в судове засідання не зявилася, звернулась до суду з заявою слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, звернувся до суду з заявою слухати справу у його відсутність, позовні вимоги визнав. У зв'язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 16 лютого 2015 року Виконавчим комітетом Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серія 1-ОК № 172224 від 16 лютого 2015 року. Від спільного проживання сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія 1-АМ № 080158 від 17 січня 2000 року, актовий запис № 1 та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія 1-БК № 249080 від 19 січня 2004 року, актовий запис № 6. Спільне життя між сторонами не склалося. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Сім»я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. У відповідності до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 1 ст. 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, укладеного між [PERSON] та [PERSON] є неможливим, подальше сімейне життя подружжя неможливе, сімя розпалась остаточно, збереження сімї сторін суперечить їх інтересам, а також моральним засадам суспільства. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст. 51 Конституції України, ст.ст. 21, 55, 110, 112 Сімейного кодексу України, та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

В травні 2015 року позивач [PERSON] звернулася з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що життя з відповідачем не склалося через чисельні сварки та конфлікти. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть. Шлюбно-сімейні стосунки не підтримують. Сім»я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. Посилаючи на викладене та норми закону, позивач просила суд: розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 23 лютого 2008 року виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 50. Від спільного шлюбу подружжя дітей має малолітню доньку, [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання не з»явилася, направила до суду клопотання про слухання справи у її відсутність. Позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений, причини неявки суду не повідомляв. За згодою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши зібрані у справі докази, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони у справі зареєстрували шлюб 23 лютого 2008 року виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 50, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 23 лютого 2008 р., серія 1-ОК № 060545. Від спільного шлюбу подружжя дітей має малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, Серія 1-ОК №097831, актовий запис № 28. Спільне життя між [PERSON] та [PERSON] не склалося через чисельні сварки та конфлікти. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть. Шлюбно-сімейні стосунки не підтримують. Сім»я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. Згідно ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Із змісту ст.112 Сімейного кодексу України вбачається, що суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

В травні 2015 року позивач [PERSON] обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Полтаватеплоенерго» звернулось до суду з вищезазначеним позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] В позовній заяві зазначено, що відповідачі є наймачами квартири [ADDRESS] загальною площею 21,15 кв м. Позивач надавав послуги з централізованого теплопостачання в квартиру. Покладені законом зобов»язання щодо оплати послуг з теплопостачання відвідачі не виконують. За період з 01.08.2011 року по 01.04.2015 року утворилась заборгованість в сумі 3314,68 грн. Позивач прохав суд стягнути заборгованість в сумі 3314,68 грн. з врахуванням індексу інфляції а також 3% річних, а всього 4567,37 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] позов не визнали і пояснили суду, що в квартирі [ADDRESS]/2в місті Полтава не проживають, зареєстровані в [INFO]. В ході судового розгляду справи за клопотанням представника позивача замінено відповідачів [PERSON] та [PERSON] на належного відповідача [PERSON]. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з»явилась, будучи належним чином повідомлена про місце, дату і час розгляду справи. Судом встановлено, що згідно розрахунку заборгованість за послуги теплопостачання споживача, проживаючого в [INFO] становить станом на 01.04 2015 року 3314,68 грн.. Відповідно до виписки з домової книги в квартирі [ADDRESS] проживає [PERSON] Згідно ч.2 ст.625 ЦК України «боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо розмір процентів не встановлений договором або законом». Згідно розрахунку 3% річних від суми боргу становить 152,43 грн., сума інфляційних виплат становить 1100,26 грн. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов»язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Оскільки відповідачка [PERSON] неналежним чином виконувала свої зобов»язання по оплаті послугз теплопостачання, внаслідок чого утворилась заборгованість, суд вважає стягнути з неї на користь ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» заборгованість станом на 01.04.2015 року з врахуванням 3% річних та індексу інфляції на загальну суму 4567,37 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

В травні 2015 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що їх сім'я розпалася і поновлена бути не може. Під час розгляду справи по суті позивач заявлений позов підтримав, просив задовольнити його, пояснивши, що сімейні відносини з відповідачкою припинені з серпня 2012 року і на примирення він не погоджується. Відповідачка [PERSON] заявлений позов визнала, не заперечувала проти його задоволення, зазначивши у своїх поясненнях про те, що їх шлюб дійсно припинено і на примирення вона не погоджується. Просила залишити їй післяшлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 30 вересня 1995 року в Ромоданівській селищній раді Миргородського району Полтавської області, актовий запис № 21, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу / а.с. 14 /. Для обох із сторін це перший шлюб, від якого вони неповнолітніх дітей не мають. Спільно, однією сім'єю, як вбачається з пояснень сторін, вони не проживають тривалий час. Сімейних відносин не підтримують. На примирення вони не погоджуються. При встановлених обставинах суд приходить до висновку про те, що між сторонами по справі склалися і існують такі взаємини, які виключають їх подальше спільне проживання і ця сім'я поновлена бути не може. Відповідачка не бажає відновити своє дошлюбне прізвище, право на що передбачене ст. 113 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

В травні 2015 року позивач звернувся до суду, вказавши, що 24.09.2013 року між ним та відповідачем було укладено договір №АВH0RG105760255 на суму 9494,79 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач виконала зобов'язання частково, заборгувавши станом на 06.05.2015 року 15871,84 грн., з них: 8648,21 грн. заборгованість за кредитом, 7,62 грн. заборгованість по процентах, 2271,12 грн. заборгованість по комісії, 3712,90 грн. - пеня та штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» в сумах 500 грн. (фіксована частина) та 731,99 грн. (процентна складова). Відповідач добровільно не сплачує заборгованість, в зв'язку з чим позивач просить стягнути на його користь з відповідача борг за договором на загальну суму 15871,84грн. та судові витрати по справі. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю і просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася з невідомих суду причин, хоча про час та місце судового розгляду справи повідомлялася в установленому законом порядку. Суд вважає за можливе справу по суті розглянути за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, постановивши заочне рішення. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження. Судом встановлено, що 24.09.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено договір кредиту №АВH0RG105760255 на суму 9494,79 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач на порушення умов договору створила заборгованість по сумі кредиту, відсотків за кредитом, комісії, сплативши їх частково. Тому відповідно до узгоджених сторонами умов договору, відшкодуванню станом на 06.05.2015 року підлягає ще 15871,84 грн., з яких 8648,21 грн. заборгованість за кредитом, 7,62 грн. заборгованість по процентах, 2271,12 грн. заборгованість по комісії, 3712,90 грн. пеня, а також штраф 500 грн. (фіксована частина) та 731,99 грн. (процентна складова). Вказані суми коштів, оскільки їх не сплачено добровільно, слід стягнути з відповідача на користь позивача в судовому порядку. Судовий збір в сумі 243,60 грн. сплачений позивачем і підлягає стягненню на його користь з відповідача в силу ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

В травні 2015 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначав, що 18 лютого 2012 року зареєстрував шлюб з відповідачкою, від якого мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивач, посилаючись на те, що у нього та відповідачки різні погляди на подружнє життя, на нерозуміння одне одного, на постійні сварки в сім'ї, що погано впливають на дитину, та привело до того, що разом не мешкають, просив шлюб розірвати, доньку залишити на виховання матері. В заяві, направленій до суду позивач свою вимогу підтримав в повному обсязі та просив суд слухати справу у його відсутність (а.с.34). Відповідач в судове засідання не з'явилася. Про час та місце слухання справи сповіщена належним чином (а.с. 24, 31). Причину неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав: Сторони практично сумісне життя припинили, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та дитини. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалася повністю і зберегти її неможливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

В травні 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 21 грудня 2014 року, приблизно о 02-й годині 00 хвилин, в смт. Пісківка Бородянського району, відповідач [PERSON], з явними ознаками алкогольного сп»яніння керував автомобілем [NUMBER], та не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної швидкості руху, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER], під керуванням [PERSON], власником якого є [PERSON], внаслідок чого транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень, від проходження медичного огляду на стан сп»яніння [PERSON] відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України. За постановою Бородянського районного суду Київської області [PERSON] за вчинення вказаного правопорушення було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення на підставі ст.36 КУпАП у виді позбавлення права керувати транспортним засобами на строк 1 рік 6 місяців. 14 вересня 2014 року між відповідачем [PERSON] та позивачем ПАТ «Страхова компанія «Скайд» було укладено договір обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/3467159 щодо страхування відповідальності за шкоду, завдану внаслідок експлуатації автомобіля [NUMBER], з терміном дії з 14 вересня 2014 року по 13 вересня 2015 року, з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну 50\~000 грн., франшизою 500 грн. Згідно експертного висновку/калькуляції № 1075 від 05 лютого 2015 року вартість матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу «Nissan Juke», д.н.з. [NUMBER], внаслідок вищевказаної ДТП, складає 105\~568,03 грн. На підставі заяви власника автомобіля [NUMBER] від 10 лютого 2015 року, страхового акту № 1346/14 від 24 квітня 2015 року, позивачем було виплачено останньому страхове відшкодування в розмірі 49\~500 грн. Оскільки відповідач, з вини якого сталася вищевказана ДПТ, спричинив дану ДТП, керуючи транспортним засобом у стані алкогольного сп»яніння, крім того відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного сп»яніння, то

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

В травні 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що за укладеним кредитним договором № ІСКGМСU.8030.005 від 16 вересня 2011 року банк встановив кредитний ліміт у розмірі 500,00 гривень на рахунок [NUMBER] відкритий на підставі приєднання позичальника до Умов та правил надання банківських послуг, а 08 червня 2012 року за укладеною додатковою угодою №1 збільшив кредитний ліміт позичальника до 9900,00 грн. Відповідач умови кредитного договору належно не виконав. Станом на 05 березня 2015 року утворилась заборгованість в сумі 18637,51 гривень. Тому просив стягнути її з відповідача. Представник позивача в судове засідання не з'явився, просив розглядати справу без його участі, позов підтримав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору від 16 вересня 2011 року та додаткової угоди №1 до вказаного договору від 08 червня 2012 року [PERSON]. отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, що підтверджується копіями договору № ІСКGМСU.8030.005 від 16 вересня 2011 року (а.с.7-8), копією додаткової угоди №1 до вказаного договору від 08 червня 2012 року (а.с.9), анкетою-заявою на відкриття платіжної картки (а.с.10) Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с.5-6) станом на 05 березня 2015 року загальна сума заборгованості по кредитному договору відповідача становить 18637,51 грн., яка складається з: 5275,52 грн. - поточна заборгованість по тілу кредиту, 4620,08 грн. - прострочена заборгованість по тілу кредиту, 212,92 грн. - поточна заборгованість за процентами, 4655,63 грн. - прострочена заборгованість за процентами, 48,00 грн. - заборгованість за РКО, 3825,36 грн. - сума пені. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід бюджету необхідно стягнути судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-25 00:00:00

В травні 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що являється спадкоємцем після смерті матері [PERSON], померлої [INFO]. Після її смерті залишилась спадщина у вигляді будинковолодіння [ADDRESS], яке вона фактично прийняла у спадщину, але при житті належним чином не зареєструвала на нього право власності. В зв'язку з тим, що його мати за життя належним чином право власності на вказане будинковолодіння не зареєструвала, він не може отримати його у спадок. Тому просив визнати за ним право власності на вказане будинковолодіння. [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом, просила визнати за нею право власності на будинковолодіння [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] оскільки за законом являється її спадкоємицею. Позивач [PERSON] та позивачка за зустрічним позовом [PERSON] в судове засідання не з'явились, відповідно до заяв просили слухати справу у їх відсутність. Відповідач - Мирчанська сільська рада в судове засідання представника не направила, просила слухати справу без її участі. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з'явився, відповідно до заяви просив слухати справу без його участі, позов визнав. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позови підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], після смерті якої спадщину прийняли її діти: [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтв про смерть (а.с.16), про народження (а.с.19, 65), копією свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.37). В [ADDRESS] розташований житловий будинок з надвірними спорудами 1958 року побудови, що підтверджується копією технічного паспорту (а.с.45-49). Відповідно до копії свідоцтва про право власності (а.с.20) вказане домоволодіння належало [PERSON], бабі [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.10), про одруження (а.с.11). Після смерті [INFO] [PERSON] спадщину прийняла її дочка [PERSON], що підтверджується довідкою Мирчанської сільської ради (а.с.9). З довідки Мирчанської сільської ради № 135 від 07 травня 2015 року вбачається, що померла [PERSON] фактично прийняла спадщину у вигляді домоволодіння [ADDRESS] після смерті [INFO] [PERSON], шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, доглядала за спадковим будинком та обробляла земельну ділянку (а.с.13). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За таких обставин, оскільки після смерті [PERSON] спадщину прийняли [PERSON] та [PERSON], то суд частково задовольняючи позови вважає за необхідне визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності на спірне домоволодіння в рівних частках в порядку спадкування за законом.

Outcome: partial