Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

Всеукраїнська громадська організація «Комітет конституційно-правового контролю України» звернулась із позовом до ректора Тернопільського інституту соціальних та інформаційних технологій [PERSON] про відшкодування збитків, заподіяних його протиправною бездіяльністю. Свої вимоги мотивує тим, що постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2013 року бездіяльність ректора Тернопільського інституту соціальних та інформаційних технологій [PERSON], що полягає у ненаданні відповіді та у ненаданні інформації на запит Всеукраїнської громадської організації «Комітет конституційно-правового контролю України» визнано протиправною. Зазначив про те, що відповідач не надав позивачу публічну інформацію у вигляді належним чином засвідчених копій документів, а саме: статуту вищого навчального закладу (надалі ВНЗ); свідоцтва про реєстрацію ВНЗ; довідки про включення ВНЗ до Державного реєстру ВНЗ України з додатками; ліцензії ВНЗ та додатків до неї; довідки з ЄДРПОУ; правил прийому до ВНЗ у 2013 році; положення про приймальну комісію ВНЗ; наказу про затвердження складу приймальної комісії ВНЗ; плану роботи та графіку засідань приймальної комісії ВНЗ; дислокації приміщень, які задіяні для підготовки та проведення прийому абітурієнтів до ВНЗ; встановлення квот прийому до ВНЗ різних категорій осіб. Внаслідок ненадання зазначених документів позивачу були заподіяні збитки в розумінні ч.1 ст.22 ЦК України, через невиконання позивачем зобов»язання по договору про надання юридичних послуг від 11 березня 2013 року, у зв»язку із чим позивач поніс витрати у вигляді штрафних санкцій на суму 19 600 гривень. Крім цього, зазначив, що позивач 20 травня 2013 року уклав договір про надання юридичних послуг, умови якого передбачали надання усного та письмового консультування, підготовки позовної заяви до адміністративного суду про визнання дій відповідача протиправними, сплативши їх виконавцеві 5250 гривень. Також, позивач поніс витрати, пов»язані з відрядженням до міста Тернополя для прийняття участі в судовому засіданні в адміністративній справі на загальну суму 1280 гривень 42 коп., які також просить відшкодувати. Крім цього, зазначив, що позивач 07 квітня 2014 року уклав договір про надання юридичних послуг з фахівцем в галузі права, внаслідок чого позивач сплатив виконавцеві зазначених послуг 5300 гривень, які просить стягнути із відповідача. Враховуючи наведені обставини, просить стягнути із відповідача 31 430 гривень 42 коп. відшкодування завданих прямих (реальних) збитків, а також судовий збір у розмірі 314 гривень 30 коп. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити з мотивів викладених у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснивши, що позивачем не доведено, що саме діями відповідача йому заподіяно збитки. Зазначив, що проведення правової експертизи це власна ініціатива позивача, а тому він сам несе відповідальність за угодами, які передбачають її проведення. Також вказав, що законодавством України не передбачено покладання функцій контролю за діяльністю вищих навчальних закладів на Всеукраїнську громадську організацію «Комітет конституційно-правового контролю України», а тому відповідач не зобов»язаний був надавати будь-які документи для проведення аналізу діяльності Тернопільського інституту соціальних та інформаційних технологій. Зазначив, що позивачем не доведено наявність вини відповідача та причинного зв»язку між протиправною поведінкою та шкодою. Заперечив, щодо стягнення витрат на оплату юридичних послуг, пов»язаних із підготовкою позовної заяви до суду та вчинення інших процесуальних дій, які були понесені позивачем під час розгляду справи в Тернопільському окружному адміністративному суді та підготовки заяви до суду загальної юрисдикції. Вважає позовні вимоги позивача безпідставними, у позові просить відмовити. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив. Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду Тернопільської області від 17 вересня 2013 року у адміністративній справі за позовною заявою Всеукраїнської громадської організації «Комітет конституційно-правового контролю України» до ректора Тернопільського інституту соціальних та інформаційних технологій [PERSON], бездіяльність ректора Тернопільського інституту соціальних та інформаційних технологій [PERSON], що полягає у ненаданні відповіді у ненаданні інформації на запит Управління контролю державних органів та закладів сфери освіти і науки Всеукраїнської громадської організації «Комітет конституційно-правового контролю України» від 06 березня 2013 року №248/1-13 визнано протиправною. Як вбачається із зазначеної постанови «…06 березня 2013 року Управління контролю державних органів та закладів сфери освіти і науки Всеукраїнської громадської організації «Комітет конституційно-правового контролю України» направило ректору Тернопільського інституту соціальних та інформаційних технологій запит на інформацію №248/1-13 від 06.03.2013 року, зокрема з проханням надати належним чином засвідчені копії статуту вищого навчального закладу (далі – ВНЗ); свідоцтва про реєстрацію ВНЗ; довідки про включення ВНЗ до Державного реєстру ВНЗ України з додатками; ліцензії ВНЗ та додатків до неї; довідки з ЄДРПОУ; правил прийому до ВНЗ у 2013 році; положення про приймальну комісію ВНЗ; наказу про затвердження складу приймальної комісії ВНЗ; плану роботи та графіку засідань приймальної комісії ВНЗ; дислокації приміщень, які задіяні для підготовки та проведення прийому абітурієнтів; встановлення квот прийому до ВНЗ різних категорій осіб…Запит на інформацію №248/1-13 від 06 березня 2013 року отримано уповноваженою особою відповідача 11 березня 2013 року, проте у встановлений термін, ні станом на час слухання справи судом, відповіді чи інформації (документів) на вказаний запит відповідачем не надано…». Як вбачається із пункту 1.1 договору про надання юридичних послуг від 11 березня 2013 року, укладеного між Всеукраїнською громадською організацією «Комітет конституційно-правового контролю України» (Замовник) та фахівцем в галузі права [PERSON] (Виконавець), виконавець зобов»язаний надати замовнику визначені цим Договором юридичні послуги – юридичну експертизу пакету документів, що мають відношення до зарахування до Тернопільського інституту соціальних та інформаційних технологій, як вищого навчального закладу, на відповідність вимогам чинного законодавства України, а Замовник зобов»язується оплатити надані послуги. Пунктом 2.1.1. зазначеного Договору передбачено, що Замовник зобов»язується передати Виконавцю пакет документів для юридичної експертизи до 20 травня 2013 року. Пунктом 4.2 угоди передбачено відповідальність сторін за порушення договору, а саме у випадку порушення п.2.1.1. чи п.2.1.2 цього Договору, Замовник сплачує виконавцю штраф у розмірі 19 600 гривень. Додатковою угодою від 20 серпня 2013 року до договору про надання юридичних послуг від 11 березня 2013 року, укладеної між позивачем (Замовник) та фахівцем в галузі права [PERSON] (Виконавець), Замовник зобов»язався сплатити штрафні санкції, передбачені п.4.2 договору про надання юридичних послуг від 11 березня 2013 року до 20 квітня 2014 року. Як вбачається із платіжного доручення №12 від 16 квітня 2014 року платником - ВГО «Комітет конституційно-правового контролю» здійснив переказ коштів в сумі 19 600 гривень на карту [PERSON] згідно договору про надання юридичних послуг від 11 березня 2013 року. Відповідно до пункту 1.1 договору про надання юридичних послуг від 20 травня 2013 року, укладеного між позивачем (Замовник) та фахівцем в галузі права [PERSON] (Виконавець), виконавець зобов»язаний надати замовнику визначені цим Договором юридичні послуги щодо підготовки та подачі позовної заяви до суду до ректора Тернопільського інституту соціальних та інформаційних технологій [PERSON], а також здійснення інших процесуальних дій від імені Замовника, а Замовник зобов»язується оплатити надані послуги. Вартість послуг по даному Договору визначається сторонами у розмірі 5250 гривень. Як вбачається із платіжного доручення №11 від 16 квітня 2014 року платник - ВГО «Комітет конституційно-правового контролю» здійснив переказ коштів в сумі 5250 гривень на карту [PERSON] згідно договору про надання юридичних послуг від 20 травня 2013 року. Згідно із пунктом 1.1 договору про надання юридичних послуг від 07 квітня 2014 року, укладеного між Всеукраїнською громадською організацією «Комітет конституційно-правового контролю України» (Замовник) та фахівцем в галузі права [PERSON] (Виконавець), виконавець зобов»язаний надати замовнику визначені цим Договором юридичні послуги щодо підготовки та подачі позовної заяви до суду про відшкодування збитків, заподіяних протиправною бездіяльністю ректора Тернопільського інституту соціальних та інформаційних технологій [PERSON], а також здійснення інших процесуальних дій від імені Замовника, а Замовник зобов»язується оплати надані послуги. Вартість послуг по даному Договору сторони визначили у розмірі 5300 гривень. Як вбачається із платіжного доручення №216 від 04 серпня 2014 року платник ВГО «Комітет конституційно-правового контролю» здійснив переказ коштів в сумі 5300 гривень на карту [PERSON] згідно договору про надання юридичних послуг від 07 квітня 2014 року. Відповідно до п.1.1, 1.2 Статуту Всеукраїнської громадської організації «Комітет Конституційно-правового контролю України», Всеукраїнська громадська організація «Комітет конституційно-правового ко6нтролю України» є добровільним Всеукраїнським об»єднанням громадян, здійснює громадський контроль за діяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб. Пунктом 2.1 зазначеного Статуту передбачено, що основною метою Комітету є здійснення громадського контролю за діяльністю всіх органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових, службових осіб та інших державних службовців, підприємств, установ, організацій, захист прав і свобод членів Комітету, сприяння захисту власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ, організацій, встановленого правопорядку, зміцненню законності, запобіганню правопорушенням, вихованню громадян в дусі точного і неухильного дотримання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, сумлінному виконанню громадянами своїх обов»язків та охороні громадського порядку і державного кордону України. Частиною 1, 2 ст.22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв»язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала. Як роз»яснив у пункті 2 своєї постанови Пленум Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв»язок та є вина зазначеної особи. В силу вимог ч.1 ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов»язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із ст.10, 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд вважає, що сплата всеукраїнською громадською організацією «Комітет конституційно-правового контролю України» штрафних санкцій на суму 19 600 гривень фахівцю в галузі права [PERSON] згідно укладеного договору про надання юридичних послуг від 11 березня 2013 року не є збитками в силу ч.1 ст.22 ЦК України, заподіяними бездіяльністю відповідача, а є відповідальністю позивача за неналежне виконання ним своїх зобов»язань, умови у якому ним же було погоджено. Крім цього, суд зазначає, що згідно умов договору, сторонами у правочині було визначено строк надання позивачем документів виконавцю послуг, про які відповідачу не було відомо та такий строк ним не погоджувався. Також, суд зазначає, що відповідач займає посаду ректора Тернопільського інституту соціальних та інформаційних технологій, який є приватним вищим навчальним закладом та є керівником зазначеної установи, а тому в силу своїх обов»язків та статуту діє від імені зазначеної юридичної особи. Оскільки запит про надання інформації позивачем було адресовано відповідачу, як керівнику зазначеної юридичної особи, тому спірні правовідносини виникли між ним та Тернопільським інститутом соціальних та інформаційних технологій, а не безпосередньо із фізичною особою ректором [PERSON] Таким чином вимоги позивача про відшкодування відповідачем сплаченої ним суми у виді штрафних санкцій по договору в розмірі 19 600 гривень не підлягають до задоволення. Також суд вважає, що не підлягають до задоволення вимоги позивача про стягнення із відповідача витрат, пов»язаних із оплатою позивачем послуг наданих згідно договору про надання юридичних послуг від 20 травня 2013 року на суму 5250 гривень, та витрат на відрядження, пов»язаних із прибуттям до адміністративного суду в сумі 1280 гривень 42 коп., виходячи із такого. В силу ч.1 ст.87 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов»язаних з розглядом справи. Частиною 3 зазначеної статті передбачено, що до витрат пов»язаних із розглядом справи, належать: витрати на правову допомогу; витрати сторін та їхніх представників, що пов»язані із прибуттям до суду; витрати, пов»язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати пов»язані з проведенням огляду доказів на місці та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи. Статтею 94 КАС України, встановлено розподіл судових витрат, які віднесено до компетенції суду, який ухвалює судове рішення у адміністративній справі. Крім цього, не підлягають до задоволення вимоги позивача про стягнення із відповідача коштів оплачених ним згідно договору про надання юридичних послуг від 07 квітня 2014 року на суму 5300 гривень, а саме послуги щодо підготовки та подачі позовної заяви до суду про відшкодування збитків, заподіяних протиправною бездіяльністю ректора Тернопільського інституту соціальних та інформаційних технологій [PERSON], а також здійснення інших процесуальних дій, оскільки питання розподілу судових витрат суд вирішує на підставі ст.88 ЦПК України. Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що позовні вимоги Всеукраїнської громадської організації «Комітет конституційно-правового контролю України» до ректора Тернопільського інституту соціальних та інформаційних технологій [PERSON] про відшкодування збитків не підлягають до задоволення. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed