Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-22 00:00:00

До Березанського міського суду Київської області в порядку п. 1 ч. 1, ч. 3 ст. 31 ЦПК України надійшла цивільна справа за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовна заява обґрунтована тим, що 13.08.2020 між сторонами укладено Договір про споживчий кредит № 59_0918, за умовами якого відповідачу надано кредит у розмірі 12 800 грн. зі сплатою 56% річних за користування кредитними коштами. У зв`язку із порушенням відповідачем зобов`язань за договором станом на 03.12.2020 виникла прострочена заборгованість у сумі 14 874,58 грн., з яких 12 800 грн. - сума прострочених чергових платежів за кредитом (основний борг); 2 056,40 грн. - сума прострочених відсотків за користування кредитом; 12,33 грн. - загальна сума 3% річних від прострочених сум по основному боргу та відсотками; 5,85 грн. - втрати від інфляції по кредиту та процентами. В добровільному порядку відповідач борг не погашає, тому позивач просить стягнути заборгованість у вказаному розмірі, а також судові витрати в сумі 2 270 грн. з відповідача на свою користь. Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 02.06.2021 відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. За правилами ч. 1 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Позивач в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, просив здійснити розгляд цивільної справи за відсутності представника, проти заочного рішення не заперечує. (а.с.52,54,59). Відповідач в судове засідання повторно не з`явилась, про день, час та місце слухання справи повідомлена належним чином, а саме поштою рекомендованим листом з повідомленням, повістки надсилались за місцем реєстрації відповідача, яке співпадає з адресою, вказаною позивачем у позовній заяві. Причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило (а.с.51, 60). Так, відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. За загальним правилом, встановленим ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. За таких обставин, суд прийняв рішення про заочний розгляд за наявними матеріалами відповідно до ч. 4 ст. 223, ч.1ст.280 ЦПК України повідомлений відповідач в судове засідання повторно не з`явився, не повідомив причини своєї неявки та не подав відзив, а позивач не заперечує проти заочного рішення. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, прийшов до таких висновків. Як вбачається з матеріалів справи, 11.08.2020 [PERSON] підписала кредитну заяву № 1045799528, в якій просила АТ «Державний ощадний банк України» надати їй кредит, підтвердила, що ознайомилась з Тарифами банку та згодна їх виконувати, а також підтвердила факт самостійного ознайомлення на веб-сайті Банку з інформацією, необхідною для отримання кредиту споживачем, що містить наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця, з метою прийняття усвідомленого рішення (а.с.22-23). Крім того, позичальника також ознайомлено з графіком платежів станом на 07.08.2020, про що остання поставила свій підпис (а.с.30-31). 13.08.2020 між сторонами укладено Договір про споживчий кредит № 59_0918, за умовами якого відповідач отримала кредит у розмірі 12 800 грн. на строк 60 місяців, зі сплатою фіксованої процентної ставки в розмірі 56 % річних за користування кредитом (а.с.9-19). Згідно з п. 2.1 Договору Банк зобов`язується надати Позичальнику на умовах цього Договору, а Позичальник має право отримати та зобов`язується належним чином використати і повернути в передбачені цим договором строки Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та інші платежі у порядку та на умовах, визначених цим договором. Згідно із п. 3.3.3. Договору, Позичальник зобов`язується здійснювати повернення Кредиту рівними частинами в розмірі 213,33 гривень та сплату процентів, нарахованих Банком на залишок основної суми боргу за Кредитом, щомісячно до 25 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з вересня 2020 року. За змістом п. 4.3. Договору Позичальник зобов`язаний належним чином виконувати всі умови цього Договору та взяті на себе цим Договором зобов`язання, у строки, обумовлені цим Договором, повернути Кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування Кредитом, комісійні винагороди, за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов`язання за цим Договором, а у порушення умов цього Договору, достроково повернути Кредит з одночасною сплатою процентів, нарахованих на фактичний залишок заборгованості за Кредитом, комісійні винагороди, а також сплатити неустойку (штрафні санкції), як це передбачено в Договорі, а також відшкодувати Банку в повному обсязі збитки. Пунктом 4.2.2 Договору передбачено, що при виникненні простроченої заборгованості за основною сумою боргу за кредитом та/або процентами, більше, ніж на один місяць, а також в інших випадках, передбачених цим договором, банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих процентів та інших платежів за цим договором та стягнути заборгованість за цим договором в примусовому порядку. 07.08.2020 [PERSON] підписала паспорт споживчого кредиту, в якому визначено основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, зокрема, тип та розмір кредиту, строк кредитування (60 місяців), мету отримання кредиту (на споживчі потреби) та спосіб його надання (безготівковим шляхом), визначено реальну річну фіксовану процентну ставку в розмірі 56% річних, комісію, пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожний день прострочення - за порушення взятих на себе зобов`язань по своєчасному поверненню основної суми боргу та/або сплати процентів за користування кредитом, та/або сплати суми комісійної винагороди, але не більше 15% суми простроченого кредиту (а.с.28-29). Як встановлено, позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав, надавши відповідачу [PERSON] можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, що підтверджується випискою по картковому рахунку, а також розрахунком заборгованості позичальника [PERSON] за договором № 59_0918 від 13.08.2020 станом на 03.12.2020 (а.с.7-8). В добровільному порядку відповідач заборгованість не погашає. За визначенням ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Так, відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Положеннями ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідач повинен виконувати зобов`язання належним чином відповідно до умов Договору та вимог ЦК України (ст. 526 ЦК України). Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова відповідача від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускаються. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України). При цьому, порушенням зобов`язання в розумінні статті 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до положень ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом. В частині 2 ст. 1050 ЦК України зазначено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокове повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. З урахуванням імперативних вимог ч.1 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За правилами ч.1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Суд враховує, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Разом з тим, відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Таким чином, наявна в матеріалах справи виписка по рахунку, за яким обліковуються кошти клієнта банку, в сукупності з іншими доказами, зокрема, і розрахунком заборгованості за основним богом, процентами, 3% річних та інфляційних витрат за прострочення виконання грошового зобов`язання за кредитним договором №59_0918 від 13.08.2020, де вказано, що відповідач [PERSON] скористалась наданим банком кредитом, проте ухиляється від виконання взятих на себе зобов`язань, що станом на 03.12.2020 призвело до виникнення заборгованості в сумі 14 874,58 грн., з яких 12 800 грн. - сума прострочених чергових платежів за кредитом (основний борг); 2 056,40 грн. - сума прострочених відсотків за користування кредитом; 12,33 грн. - загальна сума 3% річних від прострочених сум по основному боргу та відсотками; 5,85 грн. - втрати від інфляції по кредиту та процентами. Будь-яких спростувань вимог позивача відповідачем суду надано не було. Таким чином, суд вважає, що з [PERSON] на користь АТ «Ощадбанк» належить стягнути заборгованість у вказаному вище розмірі - 14 874,58 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, а саме судовий збір в сумі 2 270 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved