Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

Головний лікар КЗ «Черкаська обласна психіатрична лікарня» звернувся до суду із заявою про примусову госпіталізацію [PERSON] до психіатричної лікарні КЗ «Черкаська обласна психіатрична лікарня» оскільки він виявляє ознаки тяжкого психічного розладу, внаслідок чого неможе самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. Представник заявника, лікар - психіатр КЗ ЧОПЛ [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад у вигляді важкої розумової відсталості в ступені вираженої імбецильності, просила заяву задовольнити. Прокурор просив заяву задовольнити. Заступник директора Гельмязівського психоневрологічного інтернату Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації [PERSON] надіслав до суду заяву в якій просив заяву головного лікаря КЗ «Черкаська обласна психіатрична лікарня» задовольнити. Суд заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи вважає заяву КЗ «Черкаська обласна психіатрична лікарня» обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Статтею 57 ЦПК України визначено, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За правилами ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Рішенням Золотоніського районного суду Черкаської області від 23 лютого 1998 року [PERSON] визнано недієздатним, рішення суду вступило в законну силу. [PERSON] є підопічним Гельмязівського психоневрологічного інтернату Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації з 10 червня 1966 року. [PERSON] був доставлений до комунального закладу ЧОПЛ 16 лютого 2017 року згідно направлення лікаря - психіатра [PERSON] в звязку із погіршенням психічного стану. Згідно з висновком ЛКК КЗ «Черкаська обласна психіатрична лікарня» від 17 лютого 2017 року, а саме заступника головного лікаря з медичних питань [PERSON], завідуючого відділенням [PERSON], лікаря психіатра [PERSON], [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад у вигляді важкої розумової відсталості в ступені вираженої імбецильності. Відповідно до ч. 2 ст.281 ЦПК України справа за заявою про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку чи про припинення надання амбулаторної психіатричної допомоги, госпіталізацію у примусовому порядку розглядається в присутності особи, щодо якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку, з обов'язковою участю прокурора, лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу, що подав заяву, та законного представника особи, щодо якої розглядаються питання, пов'язані з наданням психіатричної допомоги. Згідно з ч.3 ст. 13 ЗУ «Про психіатричну допомогу» особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених ст.14 цього закону. Відповідно до ч. 1 ст. 14 ЗУ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих. Згідно з ч. 4 ст. 280 ЦПК України у випадках, коли відповідно до закону госпіталізація у примусовому порядку була проведена за рішенням лікаря-психіатра і визнана доцільною комісією лікарів-психіатрів, психіатричний заклад, в якому перебуває особа, направляє до суду заяву про її госпіталізацію у примусовому порядку протягом 24 годин. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved