overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-20 00:00:00

В січні 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з названою вище позовною заявою, в якій зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 19.04.2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Корабельного районного управління юстиції м. Миколаєва, актовий запис № 118. Від даного шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що з відповідачем по справі сімейні стосунки припинені по причині відсутності між ними взаємного порозуміння та поваги один до одного, що призвело до серйозних суперечок, припинення сімейних стосунків, до втрати почуття любові один до одного. Позивач вважає, що подальше сумісне життя і збереження сімї з відповідачем є неможливим. Майнового спору сторони не мають, дитина залишиться проживати разом із відповідачем. Посилаючись на наведене, [PERSON] просив позов задовольнити. В судове засідання сторони не зявилися. Позивач [PERSON] надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] також надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19.04.2002 року, шлюб зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Корабельного районного управління юстиції м. Миколаєва, актовий запис № 118. Від даного шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу залишиться проживати з матір'ю. У відповідності до ст.ст. 110-112, 114 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що збереження спільного життя подружжя та шлюбу суперечить інтересам сторін, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-25 00:00:00

В січні 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] за яким просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на 1/12 частину квартири [ADDRESS]. Провадження відкрито на підставі ухвали судді від 10.01.2018 року. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача[PERSON] в судовому засіданні подав заяву в якій позовні вимоги визнали в повному обсязі. Інші учасники судового процесу в судове засідання не з`явилися, про день та час слухання справи повідомлені належним чином. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. З позовною заявою [INFO] помер батько позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 05.10.2006 року Відділом реєстрації смерті у місті Києві. (а.с. 11) [INFO] померла бабуся позивача - [PERSON] (а.с. 9). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої, в тому числі, входить частина квартири, яка знаходиться в [ADDRESS]. 1/3 частина вказаної квартири належала померлій на праві спільної часткової власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, видане Ленінградською РДА в м. Києві від 29.01.1998 р. Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є сторони по справі: [PERSON] - онук, [PERSON] - онук, [PERSON] - донька померлої. Звернувшись до Дванадцятої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, позивач отримав відмову через відсутність правовстановлюючого документа на вказану квартиру. Встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем частини майна померлої бабусі, відносно спадщини, яка відкрилась, а саме: на 1/12 частини квартири [ADDRESS] має право на успадкування тієї частки спадщини, що належала б за законом його батькові, якби він був живим на час відкриття спадщини. Позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину вказаної квартири, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. Відповідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З наведених вище обґрунтувань, суд знаходить позов доведеним, а тому він підлягає задоволенню. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

В січні 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просила шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 19.10.2002 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 1266 розірвати. В обґрунтування позову вказувала, що з 19.10.2002 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання мають дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, в звязку з тим, що в їх стосунках зникли почуття взаємної поваги, любові, взаєморозуміння та підтримки, на підставі цього між ними постійно виникають сварки, на протязі 6 місяців проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, тому вважає збереження шлюбу неможливе. 07.03.2018 року відкрито провадження у даній справі. Сторони звернулись до суду із заявами про розгляд справи у їхню відсутність. 02.05.2018 року позивач звернулась до суду з заявою, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, судові витрати просила залишити за нею. Відповідач в поданій 02.05.2018 року заяві позовні вимоги визнав в повному обсязі. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З 19.10.2002 року сторони по справі перебувають у шлюбі, який зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 1266. Від спільного життя подружжя мають дочку [PERSON], [INFO]. Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами. При вирішенні спору суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу (СК) України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права і обов'язки. Частиною 1 ст. 206 ЦПК передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

В січні 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 24.02.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 127. В обґрунтування позову зазначала, що 24.02.2012 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від спільного життя мають сина - [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO] Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося по причині того, що вони з відповідачем різні по характеру люди, по різному відносяться до життя, останнім часом між ними склалися неприязні стосунки, виникають сварки та лайки, втратили почуття любові, тому вважає збереження сім`ї неможливим. 07.03.2018 року відкрито провадження у даній справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні. В судове засідання позивач не з`явилась, 11.04.2018 року звернулась до суду із заявою, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, тому суд вважає за можливе провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 280 ЦПК України. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З 24.02.2012 року сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 127. Від спільного життя подружжя мають двох дітей: сина - [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. При вирішенні справи суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу (СК) України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обовязки. Доказів, які б спростовували викладені в позовній заяві обставини в матеріалах справи не містяться. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд дійшов до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 704,80 грн. сплаченого нею судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-05 00:00:00

В січні 2018 року позивач [PERSON] звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що 09 квітня 1983 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб. Спільне життя з відповідачем не склалось. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, тому просила суд шлюб з відповідачем розірвати. В судове засідання позивач не з'явилася, надала до суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 09 квітня 1983 року у Палаці одружень «Дарницький», про що здійснено відповідний актовий запис № 876 (а.с. 11). Сімейне життя не склалось, стосунки у сторін погіршились. Відповідно до положень ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. (ст. 55 СК України). Згідно положень ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 104 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з вимогами ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-05 00:00:00

В січні 2018 року позивач [PERSON] звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що 25 жовтня 2014 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, від якого сторони мають дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаємопорозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини, фактично шлюб між ними припинено з березня 2017 року. Вважає, що збереження сім»ї неможливо і суперечить інтересам сторін. В судове засідання позивач не з'явилася, надала до суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, приходить до наступного висновку. Судом встановлено сторони зареєстрували шлюб 25 жовтня 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького Районного управління юстиції, про що здійснено відповідний актовий запис № 2811 (а.с. 10). Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Шлюбні відносини припинені з березня 2017 року через відсутність взаєморозуміння, спільного господарства вони не ведуть, сім'я фактично розпалася і надалі спільне проживання і збереження сім'ї неможливе. Відповідно до положень ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. (ст. 55 СК України). Згідно положень ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 104 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з вимогами ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки сторони втратили довір'я та повагу один до одного, шлюбні стосунки не підтримують, примирення між сторонами не можливе, зберегти сім'ю не надається можливим - шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-18 00:00:00

В січні 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з названою вище позовною заявою, в якій зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 03.06.2015 року Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 229. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що з відповідачем по справі сімейні стосунки припинені по причині відсутності між ними взаємного порозуміння та поваги один до одного, що призвело до серйозних суперечок, припинення сімейних стосунків, до втрати почуття любові один до одного. Позивач вважає, що подальше сумісне життя і збереження сімї з відповідачем є неможливим. Майнового спору та спору щодо місця проживання дитини сторони не мають, дитина залишиться проживати разом із позивачем. Посилаючись на наведене, [PERSON] просила позов задовольнити. В судове засідання сторони не зявилися. Позивач [PERSON] надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, судом про дату і час розгляду справи був повідомлений належним чином. Враховуючи те, що від відповідача заперечення та заява про розгляд справи у його відсутність не надходила, то суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відповідності до положень ст. 280-282 ЦПК України, на підставі наявних в справі доказів. Дослідивши докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 03.06.2015 року, шлюб зареєстрований Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 229. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати разом із матір'ю. У відповідності до ст.ст. 110-112, 114 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що збереження спільного життя подружжя та шлюбу суперечить інтересам сторін, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-18 00:00:00

В січні 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з названою вище позовною заявою, в якій зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 03.10.2015 року Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 542. Від даного шлюбу дітей не мають. Просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що з відповідачем по справі сімейні стосунки припинені по причині відсутності між ними взаємного порозуміння та поваги один до одного, що призвело до серйозних суперечок, припинення сімейних стосунків, до втрати почуття любові один до одного. Позивач вважає, що подальше сумісне життя і збереження сімї з відповідачем є неможливим. Майнового спору сторони не мають. Посилаючись на наведене, [PERSON] просила позов задовольнити. В судове засідання сторони не зявилися. Позивач [PERSON] надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] також надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 03.10.2015 року, шлюб зареєстрований Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 542. Від даного шлюбу дітей не мають. У відповідності до ст.ст. 110-112, 114 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що збереження спільного життя подружжя та шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved