Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

В січні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з таким позовом в якому вказувала, що [INFO] помер її батько - [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді недобудованого житлового будинку по [ADDRESS]. Будівництво вказаного будинку було розпочате [PERSON] на відведеній йому для цієї мети земельній ділянці та на підставі всіх необхідних дозволів, в тому числі й на будівництво, відповідно до затвердженого проекту, проте за життя забудовник не встиг закінчити будівництво, здійснити відповідні дії, необхідні для прийняття майна в експлуатацію, не отримав правовстановлюючий документ щодо нерухомості та не зареєстрував право власності щодо спірного майна. Після смерті [PERSON] спадщину прийняла, проте не оформила його дружина та мати позивачки - [PERSON]. [INFO] [PERSON] померла. [PERSON], як спадкоємець першої черги за законом, належним чином прийняла спадщину після смерті матері та частину її оформила. Проте нотаріус відмовляє позивачці в оформленні прав на будинок по [ADDRESS] в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа, що підтверджує належність спірного майна спадкодавцю та відсутністю реєстрації права власності на будинок за останнім. Враховуючи вказані обставини, [PERSON] просила визнати за нею права та обов'язки забудовника житлового будинку по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка в свою чергу успадкувала їх після смерті [PERSON] В судовому засіданні позивачка [PERSON] свої вимоги підтримала в повному обсязі, надала пояснення, аналогічні викладеним в позові. Представник відповідача - Вознесенської міської ради - в судове засідання не з'явилася, проте надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі та письмові заперечення проти позову. Заперечення обґрунтовувала тим, що Вознесенська міська рада Миколаївської області не є належним відповідачем у справі. Крім цього вказувала на те, що права та обов'язки забудовника житлового будинку відносяться до особистих немайнових прав та обов'язків останнього, нерозривно пов'язані з його особою та припинилися після його смерті, а тому не ввійшли до складу спадщини, наслідком чого є необґрунтованість вимог позивачки. Представник відповідача - Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Миколаївській області - в судове засідання не з'явився, проте надіслав на адресу суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, вирішення питання щодо задоволення позову залишив на розсуд суду. Оскільки матеріали справи містять достатньо відомостей про права та взаємовідносини сторін, а тому суд вважав можливим розглядати справу у відсутності представників відповідачів. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивачки - [PERSON] (а.с. 5, 17, 18). Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді недобудованого житлового будинку по [ADDRESS]. Будівництво вказаного будинку було розпочате [PERSON] на відведеній йому для цієї мети земельній ділянці та на підставі всіх необхідних дозволів, в тому числі й на будівництво, відповідно до затвердженого проекту, проте за життя забудовник не встиг закінчити будівництво, здійснити відповідні дії, необхідні для прийняття майна в експлуатацію, не отримав правовстановлюючий документ щодо нерухомості та не зареєстрував право власності щодо спірного майна (а.с. 8-16, 52). Після смерті [PERSON] спадщину прийняла, проте не оформила його дружина та мати позивачки - [PERSON] (а.с. 7, 17-18, 31-32). [INFO] [PERSON] померла (а.с. 5). [PERSON], як спадкоємець першої черги за законом, належним чином прийняла спадщину після смерті матері та частину її оформила. Проте нотаріус відмовляє позивачці в оформленні прав на будинок по [ADDRESS] в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа, що підтверджує належність спірного майна спадкодавцю та відсутністю реєстрації права власності на будинок за останнім (а.с. 6, 33-34). Згідно ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. З положень ст. 331 ЦК України вбачається, що право власності на нерухоме майно виникає в особи з моменту завершення будівництва та прийняття його в експлуатацію, а якщо таке право підлягає державній реєстрації - з моменту його державної реєстрації. До закінчення будівництва забудовник вважається власником не будівлі або споруди, як окремого об'єкта, а власником будівельних матеріалів, обладнання, а також відповідних майнових прав. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Ст. 177 та ч. 1 ст. 178 цього Кодексу визначають, що об'єкти цивільних прав (в тому числі майнові права) можуть вільно відчужуватись або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід'ємними від фізичної чи юридичної особи. Водночас згідно п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо будівництво здійснювалось згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини. Таким чином суд, враховуючи вищевикладене, не може погодитися з викладеними в запереченні доводами, оскільки права та обов'язки забудовника відносяться саме до майнових прав цієї особи, нерозривно не пов'язані з особою забудовника, а тому можуть входити без будь-яких обмежень до складу спадщини. Також суд не може прийняти до уваги викладені в запереченні доводи про те, що Вознесенська міська рада не є належним відповідачем по справі, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, недобудований [PERSON] нерухомий об'єкт розташований саме на території м. Вознесенська, тут же відкрилася спадщина після його смерті та смерті матері позивачки, водночас судом не виявлено інших, крім позивачки, спадкоємців, що отримали право на успадкування майна (майнових прав) після смерті [PERSON] та [PERSON] В той же час постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що під час розгляду спорів про спадкування слід враховувати, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття належними відповідачами по такій справі є територіальні органи в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. З положень ст.ст. 1217, 1223 ЦК України вбачається, що спадкування здійснюється за заповітом, а в разі його відсутності та в інших випадках, визначених Цивільним кодексом України - за законом. Відповідно до ст.ст. 1268-1270 ЦК України для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв в шестимісячний строк з моменту відкриття спадщини в спосіб, передбачений законом. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини незалежно від її оформлення. Як раніше встановлено судом, [PERSON] прийняла спадщину після смерті матері в установленому законом порядку. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину або мають право на її обов'язкову частку, судом не виявлено. Враховуючи встановлені обставини а також те, що позивачка не має іншої можливості захистити своє право на спадщину, зокрема через нотаріальні органи, а тому суд вважає, що відповідно до ст. 16 ЦК України цивільне право останньої підлягає захисту шляхом визнання її власником прав та обов'язків забудовника в порядку спадкування за законом.

Outcome: approved