Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-04 00:00:00

В серпні 2021 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 27.06.1987 сторони зареєстрували шлюб у міському відділі ЗАГС м. Вінниці серія ІІ-АМ №340239. Спільне життя не склалось через часті сварки, та конфлікти, різні погляди на життя. На теперішній час шлюб між подружжям припинено та існує формально, що й стало підставою звернення позивача до суду. Ухвалою суду від 19.08.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Відповідач 06.09.2021 подав відзив, зазначивши, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує в повному обсязі, а у частині стягнення судових витрат, та правничої допомоги просив відмовити. Позивач у судове засідання не з`явилася, 01.10.2021 подала заяву про розгляд справи у її відсутність та просила суд задовольнити позовні вимоги. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Вказав, що наразі наявний спір про поділ майна подружжя. Він претендує на подальше проживання в [ADDRESS] , оскільки проживав в цьому будинку бьільше 35 років, вкладав гроші, утримував будинок і сплачував платежі по ньому. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27.06.1987, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (на 4 а.с.). Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У частині першій статті 55 СК України встановлено, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями частин третьої та четвертої статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із частиною другою статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з того, що збереження сім`ї і подальше спільне проживання подружжя є неможливим, сторони спільного господарства не ведуть, не підтримують подружніх відносин, а продовження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved