Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-07 00:00:00

\~ \~ \~ \~В січні 2021 року КП «Південно-Західні тепломережі» звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання, в обґрунтування якого вказало, що відповідач є споживачем послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води, які надає позивач, разом з тим відповідач не оплачує спожиті послуги внаслідок чого утворилась заборгованість за період з 01.01.2017 по 20.01.2021 в сумі 24294,20 грн., які підлягають стягненню у судовому порядку відповідно до ст. 67 ЖК УРСР, ст.530 ЦК України, постанови КМУ від 21.07.2005р. № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення», а також 2655,02 грн. інфляційних нарахувань та 1388,64 грн. три відсотки річних та понесені судові витрати. В судовому засіданні представник позивача, позовні вимоги підтримав, просив задоволити в повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, відзиву суду не надав, причини неявки суду невідомі. За таких обставин, суд із письмової згоди представника позивача ухвалив заочний розгляд справи відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 509 ч.1 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Із матеріалів справи вбачається, що відповідач є споживачем послуг КП «Південно-Західні тепломережі», про що свідчить укладення договору про надання послуг з теплопостачання від 28.02.2006 року, присвоєння особового рахунку № [NUMBER] , часткова оплата послуг підприємства. Крім цього квартира [ADDRESS] належить відповідачу [PERSON] на праві власності. Частиною 4 статті 319 ЦК України визначено, що власність зобов`язує. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. З огляду на викладене, власник майна повинен нести всі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна. Згідно ст. 68 Житлового кодексу України, споживач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. У відповідності до ст. 67 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія, інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно п.п.5 п. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір про надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку укладається власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою. Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов`язки, і такою дією є реальне надання послуг та їх отримання відповідачем. Відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Отже, відповідач користується послугами позивача, разом з тим розрахунки з оплати спожитих послуг з опалення та підігріву гарячої води не проводить, внаслідок чого за період з 01.01.2017 по 20.01.2021 утворилась заборгованість в сумі 24294,20 грн., яка підлягає стягненню у примусовому порядку. Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно розрахунку позивача, з яким суд погоджується: - розмір 3 % річних, у зв`язку із прострочення виконання зобов`язання відповідачем складає 1388,64 грн.; - інфляційні втрати за період з лютого 2017 року по січень 2021 року 2655,02 грн. Враховуючи вищевикладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в сумі 28337,86 грн. (24294,20грн.+1388,64грн.+2655,02грн.). Судові витрати по справі складають 2270 грн., які підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved