Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась [PERSON], що діє в інтересах [PERSON] та [PERSON] на підставі довіреностей, з позовом до [PERSON] про встановлення порядку користування житловим будинком з господарськими будівлями і спорудами та земельною ділянкою. Позов мотивований тим, що позивачі є власниками 9/20 часток будинковолодіння [ADDRESS] на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом від 18.08.1997 року. Іншим співвласником є відповідач, яка у відповідності до свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.09.2008 року є власником 11/20 часток вище вказаного домоволодіння. Фактично позивачі та відповідач користуються чітко визначеними житловими приміщеннями, господарськими будівлями та спорудами. [PERSON] не бажає в добровільному порядку провести розподіл майна з визначенням часток кожного із співвласником. Також, позивачі та відповідач не дійшли згоди щодо варіантів поділу земельної ділянки. Вище викладене й стало підставою для звернення до суду із вимогами про встановлення порядку користування житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] наступним чином: [PERSON] виділити у користування 9/40 часток будинковолодіння; [PERSON] виділити у користування 9/40 часток будинковолодіння; [PERSON] - 11/20 часток будинковолодіння; встановлення порядку користування земельною ділянкою площею 956 кв. м. по [ADDRESS] між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] відповідно до їх часток у будинковолодінні. Ухвалою суду від 23.10.2013 року до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні позивачів було залучено Вінницьку міську раду. Ухвалою суду від 18.02.2014 року позовну заяву [PERSON], що діє в інтересах [PERSON] та [PERSON] на підставі довіреностей, до [PERSON] про встановлення порядку користування житловим будинком з господарськими будівлями і спорудами та земельною ділянкою в частині позовних вимог щодо встановлення порядку користування житловим будинком з господарськими будівлями і спорудами [ADDRESS] залишено без розгляду. В ході розгляду справи представник позивачів неодноразово уточнювала позовні вимоги. Просила встановити порядок користування земельною ділянкою площею 0, 0910 га між співвласниками домоволодіння [ADDRESS], в межах, визначених кадастровим планом, наступним чином: [PERSON] та [PERSON] користуються земельною ділянкою, розташованою за адресою: [ADDRESS], площею 0, 410 га, в тому числі в межах червоних ліній площею 0, 0126 га; [PERSON] користується земельною ділянкою, розташованою за адресою: [ADDRESS], площею 0, 0500 га, тому числі в межах червоних ліній площею 0, 0055 га. В судовому засіданні представник позивачів уточнені позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, аргументуючи мотивами, викладеними в позовній заяві та заяві про уточнення позовних вимог. Представник відповідача позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував щодо їх задоволення. Представник третьої особи без самостійних вимог на стороні позивачів - Вінницької міської ради поклався на думку суду при вирішенні даного спору. По справі встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні судом оглянуто і досліджено матеріали інвентаризаційної справи № 2652 на об'єкт нерухомого майна, розташований за адресою: вул. Київська, буд. 141, м. Вінниця. Судом встановлено, що співвласниками будинковолодіння [ADDRESS] є [PERSON] (11/20) та [PERSON] і [PERSON] (9/20), що було визнано сторонами по справі і, зокрема, підтверджується матеріалами вище зазначеної інвентаризаційної справи, технічним паспортом, свідоцтвами про право на спадщину за законом від 18.08.1997 року та від 24.09.2008 року. (а.с. 10, 14-16) З матеріалів вище зазначеної інвентаризаційної справи вбачається, що на момент закріплення земельної ділянки за даним будинковолодінням, номер будинковолодіння по вул. Київській в м. Вінниці був 123, в подальшому змінювався і на даний час має № 141. Рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради депутатів трудящих від 21.03.1955 року № 8/252 за будинковолодінням № 123 по вулиці Київській, що в м. Вінниці було закріплено земельну ділянку площею 910 кв. м. (а.с. 85) Встановленим під час розгляду справи фактичним обставинам відповідають правовідносини землекористування та власності, що регулюються Земельним кодексом України. Відповідно до п. 7 Перехідних положень Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки. Тобто, сторони правомірно користуються земельною ділянкою на підставі рішення виконкому Вінницької міської ради депутатів трудящих від 21.03.1955 року № 8/252. Згідно кадастрового плану земельної ділянки, розташованої в м. Вінниці по вул. Київській, 141, виготовленого ДП «Поділлягеодезкартографія» 12.03.2014 року у фактичному користуванні [PERSON] та [PERSON] перебуває земельна ділянка площею 0, 0410 га, в тому числі в межах червоних ліній площею 0, 0126 га (зона 3 жовтого кольору), у [PERSON] - 0, 0500 га, в тому числі в межах червоних ліній площею 0, 0055 га (зона 1 зеленого кольору). Також, з кадастрового плану вбачається, що у фактичному користуванні [PERSON] і [PERSON] перебуває земельна ділянка площею 0, 0044 га (зона 4) та у [PERSON] - 0, 0055 га (зона 2) . (а.с. 93) Актом прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 13.03.2014 року встановлено межі земельної ділянки (а.с. 94) В судовому засіданні було встановлено, що між співвласниками будинковолодіння [ADDRESS] угода щодо користування спільною земельною ділянкою не укладалась, угода не укладалась й між попередніми співвласниками. Відповідно до ч. 1 ст. 92 ЗК України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановленого строку. Згідно ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Згідно ч. 2 та ч. 4 ст. 120 ЗК України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Судом встановлено, що сторони користуються земельною ділянкою згідно з порядком, відображеним в кадастровому плані і даний порядок, враховуючи визнання представником відповідача позовних вимог, є найбільш прийнятним для сторін. Будь-яких спірних питань з приводу саме такого порядку користування землею у позивачів, відповідача та суміжних землекористувачів не виникає. Однак, судом при встановленні порядку користування прийнято до уваги те, що земельні ділянки площею 0, 0055 га (зона 2) та площею 0, 0044 га (зона 4) належать на праві власності територіальній громаді м. Вінниці, хоч сторони по справі й не враховували дані земельні ділянки при визначенні порядку користування, однак ці земельні ділянки визначені в кадастровому плані від 12.03.2014 року, виготовленого ДП «Поділлягеодезкартографія». Відповідно до положень ст. 83 ЗК України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. Згідно ч. 1 ст. 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Згідно ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом у відповідності до ч. 4, ч. 5 ст. 174 ЦПК України встановлено, що визнання позовних вимог представником відповідача є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, його дії не суперечать інтересам особи, яку він представляє, а тому приймається судом. Постановою Пленуму Верховного суду України № 2 від 12.06.2009 року в п. 24 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляду справ у суді першої інстанції» звернуто увагу, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, враховуючи визнання представника відповідача позовних вимог, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню. Тому суд приходить до висновку про встановлення порядку користування земельною ділянкою по [ADDRESS], площею 0, 0910 га, згідно з порядком користування, який фактично склався між сторонами та відповідно до кадастрового плану земельної ділянки від 12.03.2014 року, виготовленого ДП «Поділлягеодезкартографія» без урахування земельних ділянок площею 0, 0055 га (зона 2) та площею 0, 0044 га (зона 4). Отже, суд вважає за можливе встановити порядок користування земельною ділянкою наступним чином: - [PERSON] та [PERSON] користуються земельною ділянкою, розташованою за адресою: [ADDRESS], площею 0, 410 га, в тому числі в межах червоних ліній площею 0, 0126 га, позначеною зоною 3 жовтого кольору; - [PERSON] користується земельною ділянкою, розташованою за адресою: [ADDRESS], площею 0, 0500 га, тому числі в межах червоних ліній площею 0, 0055 га, позначеною зоною 1 зеленого кольору. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. Враховуючи положення ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивачів підлягає стягненню судовий збір в сумі 229, 40 гривень в рівних частинах по 114, 70 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved