Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-30 00:00:00

Державна екологічна інспекція у Луганській області звернулась до Новоайдарського районного суду Луганської області з позовом до [PERSON] про стягнення збитків, заподіяних державі в наслідок порушення природоохоронного законодавства. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що правовий статус Державної екологічної інспекції у Луганській області регламентується «Положенням про державну екологічну інспекцію в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі» затвердженим Наказом Міністерства екології та природних ресурсів України 11.08.2017 № 312, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 04 вересня 2017 за № 1080/30948, й розробленим на його підставі «Положенням про Державну екологічну інспекцію у Луганській області) затвердженим Наказом Державної екологічної інспекції України від 28 вересня 2017 за №652. Інспекція є територіальним органом Держекоінспекції України і їй підпорядковується. Основними завданнями Інспекції є реалізація повноважень Держекоінспекції у межах підконтрольній території. Інспекція відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами. Інспекцією 20.02.2017 р. був встановлений факт незаконного лову риби у кількості 18 штук за допомогою гумового човна та волосяних сіток на каналі охолоджувача ДТЕК Луганська ТЕС м. Щастя Луганської області громадянином [PERSON] , що є порушенням природоохоронного законодавства. Відносно відповідача 20.02.2017 р. було складено адміністративний протокол за порушення частини 4 статі 85 КУпАП і матеріали адміністративної справи направлено для прийняття рішення до Новоайдарського районного суду. Постановою Новоайдарського районного суду Луганської області від 31.03.2017 р. відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статі 85 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, в розмірі 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 340 гривень. Інспекцією обчислений розмір збитків, заподіяних державі внаслідок незаконного добування цінних видів водних біоресурсів незаконними знаряддями ловлі, а саме карася сріблястого у кількості 15 штук, одного сазана, одного ляща та одного судака на підставі Додатку № 1 до Постанови Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2011 року № 1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів», який складає 1241 грн. 00 коп. Інспекцією на адресу відповідача було направлено претензію № 39/04-12-18 від 10.05.2018 року на добровільне відшкодування шкоди завданої державі внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства. У наданий для добровільного відшкодування збитків строк, відповідачем заподіяну шкоду не сплачено, відповідач не надав жодних підтверджуючих документів щодо добровільного відшкодування збитків заподіяних державі внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства. Відповідач зобов`язаний відшкодувати завдані державі збитки на розподільчий рахунок м. Щастя, Новоайдарськоґо району Луганської області, як органу, уповноваженого на розподіл вказаного відшкодування між бюджетами всіх рівнів. На підставі вищенаведеного представник позивача просить суд стягнути з [PERSON] на користь держави збитки, заподіяні внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства та на користь позивача сплачений при подачі позову судовий збір. Представник позивача - Науменко П. А. в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі, не заперечував проти ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Відповідач [PERSON] у жодне судове засідання не з`явився, заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надав, про причини неявки не повідомив, хоча належним чином був сповіщений про час та місце розгляду справи, про що свідчить виклик до суду та рекомендовані відправлення про виклик до суду, які знаходяться в матеріалах цивільної справи. Згідно положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з повторною неявкою відповідача [PERSON] не підтвердженою належним чином, суд визнає причини неявки неповажними. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлені факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що 20.02.2017 р. Державною екологічною інспекцією у Луганській областівстановлений факт незаконного лову риби у кількості 18 штук за допомогою гумового човна та волосяних сіток на каналі охолоджувача ДТЕК Луганська ТЕС м. Щастя Луганської області громадянином [PERSON] та складено адміністративний протокол за ч. 4 статі 85 КУпАП. Постановою Новоайдарського районного суду Луганської області від 31.03.2017 р. відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статі 85 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, в розмірі 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 340 гривень, з конфіскацією знарядь незаконного добування природних ресурсів. Постанова набула законної сили 10 квітня 2017 року. Державною екологічною інспекцією у Луганській областіобчислений розмір збитків, заподіяних державі внаслідок незаконного добування цінних видів водних біоресурсів незаконними знаряддями ловлі, а саме карася сріблястого у кількості 15 штук, одного сазана, одного ляща та одного судака на підставі Додатку № 1 до Постанови Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2011 року № 1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів», який складає 1241 грн. 00 коп. Державною екологічною інспекцією у Луганській області 10.05.2018 р. на адресу відповідача скерована претензія №39/04-12-18 про добровільне відшкодування збитків у розмірі 1241 грн. У наданий для добровільного відшкодування збитків строк, відповідачем заподіяну шкоду не відшкодовано та не надано жодних підтверджуючих документів щодо добровільного відшкодування збитків заподіяних державі внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства. Статтею 38 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що використання природних ресурсів в Україні здійснюється в порядку загального і спеціального використання природних ресурсів. Законодавством України громадянам гарантується право загального використання природних ресурсів для задоволення життєво необхідних потреб (естетичних, оздоровчих, рекреаційних, матеріальних тощо) безоплатно, без закріплення цих ресурсів за окремими особами і надання відповідних дозволів, за винятком обмежень, передбачених законодавством України. В порядку спеціального використання природних ресурсів громадянам, підприємствам, установам і організаціям надаються у володіння, користування або оренду природні ресурси на підставі спеціальних дозволів, зареєстрованих у встановленому порядку, за плату для здійснення виробничої та іншої діяльності, а у випадках, передбачених законодавством України, - на пільгових умовах. У відповідності до статті 27 Закону України «Про тваринний світ» у порядку загального використання об`єктів тваринного світу громадянам, у випадках, передбачених законодавством, дозволяється безоплатне любительське і спортивне рибальство для особистого споживання (без права реалізації) у визначених відповідно до законодавства водних об`єктах загального користування у межах встановлених законодавством обсягів безоплатного вилову і за умови додержання встановлених правил рибальства і водокористування. В інших випадках любительське і спортивне рибальство здійснюється на праві спеціального використання об`єктів тваринного світу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України та інших законів України. Згідно з ч. 1 ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» порушення законодавства України у галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів тягне за собою адміністративну та цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідно до ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Згідно з частиною 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до підпункту 1 пункту 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15.02.1999 року (надалі - Правила рибальства), забороняється лов водних живих ресурсів із застосуванням вибухових і отруйних речовин, електроструму, колючих знарядь лову, вогнепальної та пневматичної зброї (за винятком гарпунних рушниць для підводного полювання), промислових та інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань, а також способом багріння, спорудження гаток, запруд та спускання води з рибогосподарських водойм. Відповідно до копії розрахунку шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення водних біоресурсів, зробленого на підставі постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) водних біоресурсів» №1209 від 21.11.2011 року та протоколу про адміністративне правопорушення №000069 від 20.02.2017 року, відповідач [PERSON] заподіяв шкоду державі незаконним виловом водних біоресурсів у розмірі 1241,00 грн. Отже, відповідач [PERSON] порушив правила рибальства, чим причинив шкоду навколишньому природному середовищу в сумі 1241 грн. Статтею 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» визначено, що грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, зараховуються у місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст.69-1 Бюджетного кодексу України грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, зараховується до спеціального фонду в складі місцевого бюджету, тобто до місцевого природоохоронного фонду за місцем нанесення шкоди довкіллю. З огляду на зазначене, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався представник позивача, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги, стягнувши з відповідача на користь держави заподіяну матеріальну шкоду та зарахувавши грошові стягнення за спричинену шкоду до спеціального фонду в складі місцевого бюджету м. Щастя Новоайдарського району Луганської області. Згідно з ч. 1, 3 ст. 141, п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 1762 грн. у зв`язку з їх документальним підтвердженням.

Outcome: approved