Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

В серпні 2018 року відкрите провадження у справі за позовом комунального підприємства «Білоцерківтепломережа» про стягнення із [PERSON] заборгованості за опалення та підігрів води в розмірі 40 216,75 грн. та судового збору. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що згідно особового рахунку № [NUMBER] наявна заборгованість за опалення та підігрів води, за період з 01.09.2006 року до 01.07.2018 року, яку [PERSON] в добровільному порядку погашати відмовляються. Відповідач заперечувала проти позову, у зв'язку із тим, що вона не була і не є власником кватири та особового рахунку за адресою: [ADDRESS] Розгляд справи відбувався в судових засіданнях. Позивач брати участь в них не виявив, про що звернувся із заявою про розгляд справи без участі представника. 07.11.2018 року розгляд справи відкладений, через неявку відповідача. 29.11.2018 року розгляд справи не відбувся, через відрядження судді. 28.01.2019 року в судове засідання сторони не з'явились, підстав для відкладення передбачених ст. 223 ЦПК України не було, в зв'язку із чим судове засідання проводилось за їх відсутності. Із письмових доказів встановлено, що згідно рішення Білоцерківської міської ради Київської області від 23.12.2005 року № 388 комунальне підприємство «Білоцерківтепломережа» визначене виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання у житловому фонді комунальної власності м. Біла Церква. Станом на 01.07.2018 року за особовим рахунком відкритим за № 5540-2 наявний борг за опалення та підігрів води в розмірі 40 216,75 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить якщо інше не встановлене договором або законом. До витрат пов'язаних з утриманням майна належать витрати пов'язані з оплатою житлово-комунальних послуг. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Суд зазначає, що забезпечення квартир опаленням та гарячою водою є одним із видів житлово-комунальних послуг. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. (висновок Верховного Суду викладений у постанові від 14.02.2018 року у справі № 462/6393/15-ц). Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п. 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Матеріали справи не містять доказів, що відповідачу належить на праві власності або користування квартира № 43 у будинку № 137 по бул. Олександрійському в м. Біла Церква та існування між сторонами будь-яких договірних відносин. За відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місяця проживання територіального органу ДМС УДМС України в Київській області відповідач зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] з 16.12.1997 року. Отже, за викладених обставин, суд вважає за необхідне позов залишити без задоволення.

Outcome: dismissed