Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

Головний лікар комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить вирішити питання про продовження госпіталізації у примусовому порядку [PERSON] Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 29 березня 2010 року [PERSON] визнаний недієздатним, є інвалідом другої групи з дитинства, опікуном призначена мати - [PERSON]. У клінічній картині порушення поведінки, кататонічна симптоматика, агресивні та аутоагресивні дії. Поточна госпіталізація повязана з погіршенням психічного стану хворого. За відомостями від опікуна: збуджений, неадекватний, агресивний, некерований, кидає пляшки з вікна, кусає собі руки, пальці, дряпає кухонним ножем, кричить. Доставлений спеціалізованою психіатричною бригадою швидкої медичної допомоги 02 червня 2017 року, госпіталізований за заявою матері-опікуна, як такий, що страждає на тяжкий психічний розлад, небезпечний для себе та оточуючих, а також неспроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує життєдіяльність. Дав згоду на госпіталізацію. Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21 листопада 2017 примусова госпіталізація подовжена у звязку з нестабільним психічним станом. Незважаючи на проводиму терапію, психічний стан хворого залишається нестабільним, поведінка дезорганізована, збуджений, місця не утримається, кричить, виє, виявляє агресивні та ауто агресивні тенденції, бється, гризе пальці на руках, плюється, бє себе по обличчю, їсть туалетний папір. 22 травня 2017 року оглянутий комісією лікарів-психіатрів, за висновком якої страждає на тяжкий психічний розлад у формі пфпропфшизофренії, дефект змішаного типу з агресивними та аутоагресивними тенденціями. За психічним станом виявляє ймовірну небезпеку для себе та оточуючих, а також неспроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби, на рівні, який забезпечує життєдіяльність. Госпіталізація обґрунтована. Потребує продовження лікування в умовах психіатричного стаціонару . У судовому засіданні представник психіатричного закладу [PERSON] доводи заяви підтримала з підстав, викладених в ній, та просила суд задовольнити заяву. Лікар психіатр Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» суду пояснила, що психічний стан [PERSON] залишається нестабільним, тому останній потребує подальшого лікування в психіатричній лікарні. Прокурор Богач С.О. дану заяву також підтримав та просив суд винести рішення про продовження госпіталізації у примусовому порядку [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні проти продовження госпіталізації у примусовому порядку заперечував. Законний представник особи, стосовно якої розглядаються питання у судовому засіданні, проти задоволення заяви не заперечувала. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, лікаря-психіатра, особи, щодо якої вирішується питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку, думки прокурора та опікуна, перевіривши матеріали справи, дійшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про психіатричну допомогу», перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку може здійснюватися лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію. Особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу в примусовому порядку, повинна оглядатися комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на місяць з метою встановлення наявності підстав для продовження чи припинення такої госпіталізації. У разі необхідності продовження госпіталізації в примусовому порядку понад 6 місяців представник психіатричного закладу повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження такої госпіталізації. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку, передбачені статтею 14 цього Закону, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження такої госпіталізації. В подальшому продовження госпіталізації особи в психіатричному закладі проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. У своєму рішенні Європейський Суд з прав людини (справа «[PERSON] проти України») від 17.04.2014 року зазначив, що особа не може вважатися «Психічно хворою» та позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов; по-перше, об'єктивна медична експертиза повинна достовірно показати, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання. Як вбачається з висновку комісії лікарів-психіатрів від 22 травня 2018 року щодо продовження примусової госпіталізації [PERSON], [INFO], останній страждає на тяжкий психічний розлад у формі пфпропфшизофренії, дефект змішаного типу з агресивними та аутоагресивними тенденціями. За психічним станом виявляє ймовірну небезпеку для себе та оточуючих, а також неспроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби, на рівні, який забезпечує життєдіяльність. Госпіталізація обґрунтована. Потребує продовження лікування в умовах психіатричного стаціонару . З огляду на вищевикладене, оскільки стан здоровя [PERSON] залишається нестабільним, останній страждає на тяжкий психічний розлад внаслідок чого вчиняє дії, що становлять небезпеку для нього чи оточуючих, неспроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність, суд дійшов висновку щодо можливості продовження застосування примусових заходів медичного характеру у формі госпіталізації до психіатричної лікарні із звичайним типом нагляду.

Outcome: approved