Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-20 00:00:00

генеральний директор ТОВ «Вердикт Капітал» - Іжаковський О.В. 25.09.2020 звернувся в суд із позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором №611642475 від 20.06.2013 у розмірі 61 275,06 грн., понесені витрати на сплату судового збору в сумі 2 102 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 20.06.2013 між ПАТ «Альфа Банк» та відповідачем [PERSON] укладено договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, шляхом акцептування клієнтом публічної пропозиції ПАТ «Альфа Банк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Також 20.06.2013 між ПАТ «Альфа Банк» та [PERSON] укладено додаток до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (в рамках обслуговування продукту «Максимум-готівка»). Відповідно до п.1 зазначеного додатку до договору, на підставі Анкети-Заяви про Акцепт Публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в рамках продукту «Максимум-готівка», наданої клієнту, банк відкрив рахунок № [NUMBER] у валюті гривні та випустив міжнародну платіжну карту «Максимум-готівка» строком дії 2 (два) роки з моменту її випуску. Пунктами 2.1 та 2.2 додатку до договору визначено, що ліміт відновлювальної кредитної лінії складає 75 000 грн., процентна ставка за користування коштами складає 15% річних на торгові операції та на операції зняття коштів. Відповідно до п.2.3 додатку до договору, мінімальний платіж складає 7% від суми загальної заборгованості за відновлювальною кредитною лінією. Дата сплати обов`язкового мінімального платежу за кредитом - до 25 числа. За умовами Кредитного договору, Банк зобов`язувався надати Позичальнику кредит на умовах та в порядку, визначеному додатком до публічної пропозиції на оформлення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, а позичальник в свою чергу зобов`язувався здійснювати сплату грошових коштів. Банк належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором, відкривши позичальнику відновлювальну кредитну лінію з лімітом 75 000 грн. 21 червня 2016 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено Договір факторингу №1, відповідно до якого ПАТ «Альфа-Банк» відступило ТОВ «Кредитні ініціативи», а ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 611642475 від 20.06.2013, укладеного між ПАТ «Альфа-Банк» та боржником. Таким чином, ТОВ «Кредитні ініціативи» наділено правом грошової вимоги до відповідачів, а ПАТ «Альфа-Банк» втратив такі права. 26 грудня 2018 року між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «ФК «ВЕСТА» було укладено Договір факторингу №2019-1КІ/ВЕСТА, відповідно до якого ТОВ «Кредитні ініціативи» відступило ТОВ «ФК «ВЕСТА», а ТОВ «ФК «ВЕСТА» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту №611642475 від 20.06.2013, укладеного між ПАТ «Альфа-Банк» та боржником. 16 січня 2019 року між ТОВ «ФК «ВЕСТА» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір відступлення прав вимоги №16-01/19/1, відповідно до якого ТОВ «ФК «ВЕСТА» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 611642475 від 20.06.2013, укладеного між ПАТ «Альфа-Банк» та боржником. Таким чином, ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право грошової вимоги до відповідача, а ТОВ «ФК «ВЕСТА» втратила такі права. За період користування кредитними коштами позичальником здійснені часткові платежі на погашення основної суми кредиту, проте заборгованість позичальника за кредитним договором в повному обсязі не погашена, внаслідок чого відповідно до розрахунку станом на 13.08.2020 становить 46 772,18 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 25 771,98 грн., заборгованість за відсотками (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 375,90 грн., заборгованість з пені - 20 624,30 грн. Загальний розмір заборгованості по сплаті 3% річних за користування кредитом, що підлягає стягненню станом на 13.08.2020, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 61 275,06 грн., з яких: нарахування трьох відсотків річних - 2 494,06 грн., втрати від інфляції - 5 513,22 грн., подвійна облікова ставка НБУ - 6 495,60 грн., заборгованість за тілом кредиту - 25 771,98 грн., заборгованість за відсотками (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 375,90 грн., заборгованість з пені - 20 624, 30 грн. Окрім цього, зазначає, що сума судових витрат, які поніс позивач у зв`язку з пред`явленням даного позову та розгляду справи складає: 2 102 грн. судового збору та 20 000 грн. витрат на професійне правничу допомогу. Ухвалою від 13.10.2020 прийнято позов до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Від представника відповідача - адвоката Ісканін М.С. 13.11.2020 надійшов відзив на позовну заяву, у якому остання просила відмовити у задоволенні позовних вимог, з огляду на таке. 25.07.2019 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою А.А. вчинено виконавчий напис №936 про звернення стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором №611642475 від 20.06.2013 за період з 16.01.2019 по 18.07.2019 у сумі 87 701,69 грн. Вказаний виконавчий напис набрав чинності з дня його вчинення і був пред`явлений до виконання, 15.08.2019 приватним виконавцем відкрито виконавче провадження №59809002 про стягнення вищевказаної заборгованості. У подальшому, звернено стягнення на заробітну плату відповідача, яку він отримує у ЛМКП «Львівтеплоенерго», загалом за період з 01.09.2019 по 30.09.2020 було стягнуто із заробітної плати відповідача витрати на проведення виконавчих дій, винагороду приватного виконавця та борг на загальну суму 22 148,81 грн. Із врахуванням вищенаведеного, вважає, що позивач, звертаючись із даними позовними вимогами, має намір безпідставно стягнути з відповідача заборгованість та притягнути його до повторної відповідальності, що суперечить Конституції України. Окрім цього, вказує, що позивач в обґрунтування позовних вимог покликається виключно на договори про відступлення прав вимоги та розрахунки заборгованості, які не містять інформації про нарахування саме такої суми, її складових, даних про внесення відповідачем платежів та строку розрахунку заборгованості, а фактично є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків позивача і не є правовою підставою для стягнення відповідних сум та не може бути доказом безспірності розміру грошових вимог позивача до відповідача. У матеріалах справи міститься витяг з договору факторингу №1 від 21.06.2016, укладений між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи», права вимоги по якому неодноразово передавалися у 2018 та 2019 роках новим кредиторам. Разом з тим, з витягу договору факторингу №1 від 21.06.2016 не видно, що право вимоги, серед інших, було передано саме по відповідачу, так як така інформація відсутня у інших договорах, копії яких містяться у матеріалах справи та їх додатках, в тому числі відсутній і реєстр боржників. Із врахуванням вищенаведеного, зазначає, що позивачем не доведено його права, як кредитора, на пред`явлення даного позову до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Окрім цього, у відзиві представник відповідача подала свої заперечення щодо заявленого позивачем розміру судових витрат (правничої допомоги). Від представника позивача - генерального директора ТОВ «Вердикт Капітал» Іжаковського О.В. 03.12.2020 надійшла відповідь на відзив, у якій останній підтримав позовні вимоги, просив такі задовольнити та на спростування відзиву відповідача додатково зазначив таке. Щодо зазначених відповідачем положень з приводу недоведеності факту відступлення права вимоги й надання неповних пакетів документів, вказує, що це прояв надмірного формалізму і повністю спростовується тим, що інформація з витягів, додатків до договорів факторингу та договору відступлення права вимоги містить дані, що становлять банківську таємницю щодо позичальників, які не є учасниками справи, а тому така інформація знеособлюється. Окрім цього, зазначає та долучає документи, які підтверджують факт наявності у ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги, розміру заборгованості, порядку розрахунку заборгованості, а саме: витяг з додатку №1 до договору факторингу від 21.06.2016, витяг з додатку 1-1 до договору факторингу №2019-КІ/ВЕСТА від 26.12.2018, витяг з додатку 1 до договору відступлення прав вимоги №16-01/19/1 від 16.01.2019, а також копії платіжних доручень. Представник відповідача - адвокат Ісканін М.С. 21.12.2020 подала заяву про відшкодування судових витрат у порядку, передбаченому ст. 141 ЦПК України. Вказаною заявою представник відповідача заявила про те, що відповідач [PERSON] поніс витрати на професійну правничу допомогу адвоката, розмір яких буде обґрунтовано в подальшому. Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 25.01.2021 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості залишено без розгляду. Згідно із постановою Львівського апеляційного суду від 10.06.2021, вищевказану ухвалу Сихівського районного суду м.Львова від 25.01.2021 скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. Від представника позивача 14.09.2021 надійшло клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу адвоката відповідача. У судовому засіданні 22.09.2021 представником відповідача подано заяву про застосування строків позовної давності у даній справі. У даній заяві зазначає, що позивачем пропущено загальний строк позовної давності, передбачений ст. 257 ЦК України, що є підставою для відмови у задоволенні позову. Від представника позивача 05.10.2021 надійшли заперечення на заяву представника відповідача про застосування строків позовної давності. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю, просив такі задовольнити. Представник відповідача [PERSON] просила відмовити у задоволенні позовних вимог із врахуванням доводів, викладених нею у відзиві на позовну заяву. Окрім цього, зазначила, що докази понесення витрат відповідача на професійну правову допомогу адвоката буде подано нею після ухвалення рішення в порядку ст.270 ЦПК України. Заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 20.06.2013 між ПАТ «Альфа Банк» та відповідачем [PERSON] укладено договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, шляхом акцептування клієнтом публічної пропозиції ПАТ «Альфа Банк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Також 20.06.2013 між ПАТ «Альфа Банк» та [PERSON] укладено додаток до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (в рамках обслуговування продукту «Максимум-готівка»). Відповідно до п.1 зазначеного додатку до договору, на підставі Анкети-Заяви про Акцепт Публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в рамках продукту «Максимум-готівка», наданої клієнту, банк відкрив рахунок № [NUMBER] у валюті гривні та випустив міжнародну платіжну карту «Максимум-готівка» строком дії 2 (два) роки з моменту її випуску. Пунктами 2.1 та 2.2 додатку до договору визначено, що ліміт відновлювальної кредитної лінії складає 75 000 грн., процентна ставка за користування коштами складає 15% річних на торгові операції та на операції зняття коштів. Відповідно до п.2.3 додатку до договору, мінімальний платіж складає 7% від суми загальної заборгованості за відновлювальною кредитною лінією. Дата сплати обов`язкового мінімального платежу за кредитом - до 25 числа. За умовами Кредитного договору, Банк зобов`язувався надати Позичальнику кредит на умовах та в порядку, визначеному додатком до публічної пропозиції на оформлення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, а позичальник в свою чергу зобов`язувався здійснювати сплату грошових коштів. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Із врахуванням наведеної норми, істотними умовами кредитного договору, що визначені законом, є предмет, сума, строк повернення і розмір процентів. У договорі від 20.06.2013, який укладений між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] , шляхом підписання анкети-заяви про акцепт публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладення договору про комплексне обслуговування фізичних осіб в рамках продукту «Максимум-готівка» та додатку до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, номера кредитного договору не зазначено. Позивачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб від 20.06.2013, укладений шляхом підписання анкети-заяви про акцепт публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладення договору про комплексне обслуговування фізичних осіб в рамках продукту «Максимум-готівка» та додатку до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, та кредитний договір № 611642475 є одним і тим самим договором. Більше того, як вбачається з матеріалів справи, між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено декілька кредитних договорів. Також позивачем не надано жодних ні первинних документів (у тому числі виписки за договором чи інших первинних документів, які б відображали розмір отриманих [PERSON] коштів, час їх отримання, суми, які підлягали сплаті, фактично сплачені кошти), ні жодного розрахунку заборгованості із зазначенням суми наданих у кредит коштів, суми заборгованості, періодів, за які вона виникла, тобто доказі, які б підтверджували заборгованість [PERSON] за договором, укладеним шляхом підписання анкети-заяви про акцепт публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладення договору про комплексне обслуговування фізичних осіб в рамках продукту «Максимум-готівка» та додатку до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Один лише факт набуття ТОВ «Вердикт Капітал» на підставі договору про відступлення права вимоги №16-01/19/1 від 16 січня 2019 року від ТОВ «ФК «ВЕСТА» права вимоги до боржника [PERSON] згідно з кредитним договором № 611642475, до якого згідно з додатком до договору №16-01/19/1, входить заборгованість за основною сумою кредиту у розмірі 46 772,18 грн. (тіло кредиту, відсотки, пеня), за відсутності доказів на підтвердження розміру цієї заборгованості та за відсутності доказів, які б дозволяли ідентифікувати договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб як договір № 611642475, унеможливлює стягнення такої суми. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Як на підставу виникнення прав вимоги за кредитним договором №611642475 від 20.06.2013 позивач покликається на те, що ПАТ «Альфа-Банк» відступило право вимоги за вказаним кредитним договором ТОВ «Кредитні ініціативи» на підставі Договору факторингу № 1 від 21 червня 2016 року; ТОВ «Кредитні ініціативи» відступило право вимоги за вказаним Кредитним договором ТОВ «ФК «ВЕСТА» на підставі Договору факторингу № 2019-1КІ/ВЕСТА від 26 грудня 2018 року; ТОВ «ФК «ВЕСТА» відступило право вимоги за вказаним Кредитним договором позивачу ТОВ «Вердикт Капітал» на підставі Договору про відступлення прав вимоги № 16-01/19/1 від 16 січня 2019 року. Пунктом 1.1. Договору факторингу № 1 від 21 червня 2016 року, передбачено, що в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а клієнт зобов`язується відступити Факторові свої права грошової вимоги (надалі також іменуються «права» або «право» в залежності від контексту, іменуються «Боржники», або «Боржник») за кредитними договорами (надалі іменуються «Основні договори» або «Основний договір», в залежності від контексту) перелік яких міститься в Додатку № 1 до Договору. Відповідно до п. 2.1. Договір факторингу № 2019-1КІ/ВЕСТА від 26 грудня 2018 року Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступає Фактору, а Фактор набуває належне Клієнтові право Вимоги до Боржників (які надалі, в залежності від контексту іменуються «Боржники», або «Боржник») за договорами (надалі іменуються «Основні договори», або «Основний договір», в залежності від контексту), перелік яких міститься в Додатку № 1-1 до Договору, що додається до даного Договору на паперовому носії. Сторони погодили, що до Фактора переходять всі права, які належать Клієнту за Основними договорами, на умовах, передбачених Основними договорами, за виключенням права нарахування відсотків, комісій, неустойки, що передбачені умовами Основних договорів. Відповідно до п. 2.3 цього ж Договору факторингу Право вимоги вважається відступленим Фактору з дати повної (остаточної) оплати Фактором Ціни Прав Вимоги відповідно до п. 4.2 цього Договору. В дату здійснення повної остаточної оплати Фактором Ціни Прав Вимоги відповідно до п. 4.2 цього Договору Сторони підписують Акт приймання-передачі Реєстру Боржників за формою, встановленою Додатку № 2 до цього Договору. Згідно із п. 2.1 Договору про відступлення прав вимоги № 16-01/19/1 від 16 січня 2019 року, укладеним між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «ФК «ВЕСТА», Первісний Кредитор відступає Новому Кредитору належне йому Право Вимоги до Боржників, а Новий Кредитор зобов`язується прийняти Право вимоги до Боржників (які надалі, в залежності від контексту, іменуються «Боржники» або «Боржник») за договорами (надалі іменуються «Основні договори» або «Основний договір», в залежності від контексту), перелік яких міститься в Додатку № 1-1 до Договору, що додається до даного Договору на паперовому носії, та сплатити за нього Ціну Права Вимоги. Сторони погодили, що до Нового Кредитора переходять всі права, які належать Первісному Кредитору за Основними Договорами, на умовах, передбачених Основними договорами, за виключенням права нарахування відсотків, комісій неустойки що передбачені умовами Основних договорів. Із вищенаведеного вбачається, що перелік кредитних договорів, права вимоги за якими відступаються повинні міститись у додатках до договорів факторингу та договору про відступлення прав вимоги. Позивач як на підставу переходу прав вимоги за кредитним договором №611642475 від 20 липня 2013 року посилається, в тому числі, на Додаток № 1-1 до Договору факторингу № 1 від 21 червня 2016 року, Додаток № 1-1 до Договору факторингу № 2019-1КІ/ВЕСТА від 26 грудня 2018 року, Додаток № 1-1 до Договору про відступлення прав вимоги № 16-01/19/1 від 16 січня 2019 та долучив такі до матеріалів справи. Разом з тим, вказані документи не підтверджують права ТОВ «Вердикт капітал» грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором №611642475, укладеним 20.06.2013 між ПАТ «Альфа Банк» та відповідачем [PERSON] , з приводу чого були заявлені позовні вимоги у даній справі. Слід також зазначити, 25.07.2019 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою А.А. вчинено виконавчий напис за реєстраційним №936 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в сумі 87 701,69 грн. за період з 16.01.2019 по 18.07.2019 по кредитному договору № 611642475 від 20.06.2013. Разом з тим, рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 09.04.2021 у справі за позовом [PERSON] до ТОВ «Вердикт Капітал» треті особи: приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатова Аліна Анатоліївна, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, позов задоволено та визнано таким, що не підлягає виконанню вищевказаний виконавчий напис. Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. ч. 2 - 4 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Із врахуванням вищенаведеного, оскільки позивачем не доведено заявленого розміру заборгованості відповідача за кредитним договором №611642475 від 20.06.2013, укладеним між [PERSON] та ПАТ «Альфа-Банк», не наведено обґрунтувань та належного розрахунку з посиланням на відповідні умови кредитного договору, а також не доведено факту набуття позивачем права вимоги за вказаним кредитним договором, відтак позовні вимоги не підлягають задоволенню. Щодо заявленої представником відповідача заяви про засосування строків позовної давності, слід зазначити таке. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України). Згідно із ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини третя та четверта статті 267 ЦК України). Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, звернутих позивачем до того відповідача у спорі, який заявляє про застосування позовної давності. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє у позові через необґрунтованість останнього. І тільки якщо буде встановлено, що право позивача дійсно порушене, але позовна давність за відповідними вимогами спливла, про що заявила інша сторона у спорі, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності у разі відсутності визнаних судом поважними причин її пропуску, про які повідомив позивач (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц). Оскільки відсутні підстави для задоволення позовних вимог ТОВ «Вердикт Капітал», пред`явлених до відповідача [PERSON] , відтак заява про застосування строку позовної давності задоволенню не підлягає. Також суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача в користь позивача судових витрат, понесених позивачем, а саме щодо стягнення судового збору та витрат на професійну правничу допомогу, оскільки відповідно до ст.141 ЦПК України витрати пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог, а в разі відмови у задоволенні позову - на позивача.

Outcome: dismissed