Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-26 00:00:00

Дергачівська районна державна адміністрація Харківської області в інтересах малолітньої дитини [PERSON] звернулася до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Дергачівської районної державної адміністрації про позбавлення батьківський прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що на обліку служби у справах дітей Дергачівської районної державної адміністрації з 10.07.2019 року перебуває малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , як дитина, яка проживає в сім`ї в якій батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків. 10.07.2019 року до служби у справах дітей райдержадміністрації звернулися громадяни [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , із заявами про влаштування їх малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , до дитячого державного закладу на повне державне утримання на 6 місяців у зв`язку із сімейними обставинами та медичними показниками. Представниками служби у справах дітей Дергачівської районної державної адміністрації було проведено профілактичну бесіду з батьками дітей з метою залишення дитини на вихованні у рідній сім`ї, але громадяни [PERSON] та [PERSON] не виявили бажання в подальшому займатися вихованням своєї доньки [PERSON] . Того ж дня батьки написали і заяви, що не заперечують проти позбавлення їх батьківських прав у відношенні малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , та просили розглядати зазначене питання без їх участі. Також стало відомо про те, що батьки дитини написали нотаріальну відмову від малолітньої доньки [PERSON] . Враховуючи вищевикладене батьків дитини було повідомлено про наслідки позбавлення батьківських прав. 26.07.2019 року малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , на підставі розпорядження Дергачівської районної державної адміністрації від 23 липня 2019 року № 350 «Про влаштування малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , до державного дитячого закладу на повне державне утримання терміном на 6 місяців» було влаштовано до Комунальне некомерційне підприємство Харківської обласної ради «Обласний спеціалізований будинок дитини «Зелений Гай». Станом на 20.01.2020 року малолітня [PERSON] продовжує перебувати в дитячому державному закладі на повному державному утриманні. Батьки дитини за час її перебування в закладі, з метою повернення дитини на виховання в сім`ю, жодного разу до служби у справах дітей районної державної адміністрації не прибули. Згідно інформації Комунального некомерційного підприємства «Обласний спеціалізований будинок дитини «Зелений Гай» від 21.01.2020 року, за період перебування малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у закладі її ніхто не відвідував, не телефонував, фізичним та розумовим розвитком не цікавиться. Після надання дитині соціального статусу службою у справах дітей районної державної адміністрації буде проведено роботу щодо влаштування дитини до сімейних форм виховання. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини Дергачівської районної державної адміністрації 23 січня 2020 року було розглянуто клопотання та висновок служби у справах дітей позбавлення батьківських прав, та прийнято рішення № 5 «Про розгляд питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав громадян [PERSON] та [PERSON] у відношенні їх малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] » відповідно до Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини», яким визнано за доцільне позбавити батьківських прав громадянку [PERSON] , [INFO] , та громадянина [PERSON] , [INFO] , у відношенні їх малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , та Дергачівській районній державній адміністрації, як органу опіки та піклування, звернутися до суду з позовною заявою про позбавлення батьківських прав громадян [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у відношенні їх малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з чим, з метою соціального захисту та забезпечення найкращих інтересів малолітньої дитини, Дергачівська районна державна адміністрація Харківської області змушена звернутись до суду. В судове засідання представник позивача Дергачівська районна державна адміністрація Харківської області Матюшенко Л.А., надала заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі і просила їх задовольнити, а справу розглянути у відсутність представника позивача та без фіксації технічними засобами. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судове засідання не з`явилася, в поданій суду заяві позовні вимоги визнала частково, а саме проти позбавлення батьківських прав не заперечувала та просила стягнути аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. Справу просила розглядати у її відсутність та без фіксації технічними засобами. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, в поданій суду заяві позовні вимоги визнав частково, просив при винесенні рішення врахувати відзив на позов, справу просив розглядати у його відсутності та без фіксації технічними засобами. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовну заяву такою, що підлягає частковому задоволенню. Судом було встановлено, що на обліку служби у справах дітей Дергачівської районної державної адміністрації з 10.07.2019 року перебуває малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , як дитина, яка проживає в сім`ї в якій батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків. 10.07.2019 року до служби у справах дітей райдержадміністрації звернулися громадяни [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , із заявами про влаштування їх малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , до дитячого державного закладу на повне державне утримання на 6 місяців у зв`язку із сімейними обставинами та медичними показниками. Представниками служби у справах дітей Дергачівської районної державної адміністрації було проведено профілактичну бесіду з батьками дітей з метою залишення дитини на вихованні у рідній сім`ї, але громадяни [PERSON] та [PERSON] не виявили бажання в подальшому займатися вихованням своєї доньки [PERSON] . Того ж дня батьки написали і заяви, що не заперечують проти позбавлення їх батьківських прав у відношенні малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , та просили розглядати зазначене питання без їх участі. Також стало відомо про те, що батьки дитини написали нотаріальну відмову від малолітньої доньки [PERSON] . Враховуючи вищевикладене батьків дитини було повідомлено про наслідки позбавлення батьківських прав. 26.07.2019 року малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , на підставі розпорядження Дергачівської районної державної адміністрації від 23 липня 2019 року № 350 «Про влаштування малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , до державного дитячого закладу на повне державне утримання терміном на 6 місяців» було влаштовано до Комунальне некомерційне підприємство Харківської обласної ради «Обласний спеціалізований будинок дитини «Зелений Гай». Станом на 20.01.2020 року малолітня [PERSON] продовжує перебувати в дитячому державному закладі на повному державному утриманні. Батьки дитини за час її перебування в закладі, з метою повернення дитини на виховання в сім`ю, жодного разу до служби у справах дітей районної державної адміністрації не прибули. Згідно інформації Комунального некомерційного підприємства «Обласний спеціалізований будинок дитини «Зелений Гай» від 21.01.2020 року, за період перебування малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у закладі її ніхто не відвідував, не телефонував, фізичним та розумовим розвитком не цікавиться. Після надання дитині соціального статусу службою у справах дітей районної державної адміністрації буде проведено роботу щодо влаштування дитини до сімейних форм виховання. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини Дергачівської районної державної адміністрації 23 січня 2020 року було розглянуто клопотання та висновок служби у справах дітей позбавлення батьківських прав, та прийнято рішення № 5 «Про розгляд питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав громадян [PERSON] та [PERSON] у відношенні їх малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] » відповідно до Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини», яким визнано за доцільне позбавити батьківських прав громадянку [PERSON] , [INFO] , та громадянина [PERSON] , [INFO] , у відношенні їх малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , та Дергачівській районній державній адміністрації, як органу опіки та піклування, звернутися до суду з позовною заявою про позбавлення батьківських прав громадян [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у відношенні їх малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Відповідно висновку про доцільність позбавлення батьківських прав громадян [PERSON] та [PERSON] від 28.01.2020 №01-49/413, Дергачівська районна державна адміністрація Харківської області, як орган опіки та піклування, вважає доцільним позбавити батьківських прав громадянку [PERSON] , [INFO] , та громадянина [PERSON] , [INFO] , у відношенні їх малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . На підставі ст. ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених сторонами обставин. Доказами, відповідно до ст. 76 ЦПК України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази мають бути належними (ст. 77 ЦПК України) та допустимими (ст. 78 ЦПК України). Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Однак, згідно ст. 82 ЦПК України, підставою для звільнення від доказування є обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набуло законної сили, які не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ст. 155 Сімейного кодексу України батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини, крім того, відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства, а також ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності встановленої законом. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Частина 2 п. 16 Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року вказує, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків, як підстава для позбавлення батьків батьківських прав, має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Частина 2 ст.166 СК України, вказує на те, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку утримувати дитину. В ч. 3 ст. 166 Сімейного кодексу України вказано, що одночасно з позбавленням батьківських прав суд вирішує питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст. 205 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів суд, визначаючись щодо визначення розміру аліментів, вважає, справедливим та обґрунтованим визначити аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі по 1300 грн. щомісячно, з кожного, з батьків. За змістом частини 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Також, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір. На підставі ст.ст.7, 150, 155, 164 - 166, 180 - 182, 191, 205, СК України, ст.8, 12 Закону України «Про охорону дитинства», п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року, N 3,

Outcome: partial