Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-01 00:00:00

В серпні\~2020\~року ПАТ\~«Ерлан» звернулося\~до суду\~з позовом\~про стягнення\~завданих збитків,\~в якому\~просив стягнути\~з [PERSON] \~на їх,\~ПАТ «ЕРЛАН» користь, суму завданих збитків у розмірі 11108 грн. 08 коп. та судові витрати. Представник ПАТ\~«ЕРЛАН» за довіреністю Устинова А.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просив задовольнити їх в повному обсязі, посилаючись на обставини, зазначені в позові. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. У судовому засіданні встановлено, що 12 квітня 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Біола» та Приватним Акціонерним Товариством «ЕРЛАН» був укладений договір підряду №52/17(а.с.30-34) на підставі якого ПАТ «ЕРЛАН» зобов`язується виконувати у відповідності до замовлення ТОВ «Торговий Дім «Біола», вказаний обсяг робіт та передати його результат ТОВ «Торговий Дім «Біола», а ТОВ «Торговий Дім «Біола» прийняти та оплатити виконані роботи в розмірі та у строки передбачені цим договором. В комплекс робіт по вищевказаному договору входять роботи по виготовленню ПАТ «ЕРЛАН» продукції у відповідності з технічними умовами та рецептурами ПАТ «ЕРЛАН» відповідно до вимог вказаних у паспорті якості та по розливу продукції в тару поставлену ТОВ «Торговий Дім «Біола», маркеровки та упаковки продукції. Вказані роботи, відповідно до договору підряду, виконуються ПАТ «ЕРЛАН» з давальницької сировини ТОВ «Торговий Дім «Біола». За умовами п. 11.5 вищевказаного Договору, ПАТ «ЕРЛАН» у разі втрати або зіпсування давальницької сировини зобов`язаний за власний рахунок відшкодувати ТОВ «Торговий Дім «Біола» вартість тієї кількості давальницької сировини, яка втрачена або зіпсована. Згідно з посвідченням №19-611 виданим ТОВ «Центр сертифікаційних випробувань навантажувальної техніки», 30 жовтня 2019 року відповідач [PERSON] закінчив навчальний заклад ТОВ «Центр сертифікаційних випробувань навантажувальної техніки» та отримав професію водій навантажувач. (а.с.11). На підставі наказу №015-к про прийняття на роботу, від 28 лютого 2020 року, [PERSON] був прийнятий на посаду водія навантажувача на ПАТ «ЕРЛАН» (а.с.9), у зв`язку з чим пройшов всі необхідні інструктажі та був ознайомлений під розпис з Посадовою інструкцією водія навантажувача, затвердженої 07 вересня 2015 року представником правління ПАТ «ЕРЛАН» І.В. Скрябіним, про що свідчить його особистий підпис (а.с.16-21). Відповідно до Акту службового розслідування №2, що стався у ПАТ «ЕРЛАН» 10 березня 2020 року о 15-19 год., відповідач [PERSON] при виконанні своїх службових обов`язків, а саме при транспортуванні товару на виробництво, порушив Правила охорони праці під час експлуатації навантажувачів, у зв`язку з чим, не врахував габарити вантажу по висоті, що призвело до чіпляння коробу за верхню частину отвору воріт і перекиданню коробів з товаром, через що була пошкоджена упаковка товару та внутрішні пакети, товар розсипався на підлогу складу (а.с.23). Лабораторією підприємства ПАТ «ЕРЛАН» було проведена перевірка стану товару та було встановлено, що через пошкодження, а також через потрапляння частинок пилу та бруду, преформа у кількості 15840 штук не підлягає подальшому використанню у харчовому виробництві, про що лабораторією складено відповідний Акт №6 від 10 березня 2020 року де і зафіксовані вищевказані висновки (а.с.26-27). Судом встановлено, що 17 березня 2020 року на адресу ПАТ «ЕРЛАН» від ТОВ «Торговий Дім «Біола» надійшла претензія про стягнення збитків у розмірі втраченої давальницької сировини за інцидентом від 10 березня 2020 року у розмірі 19237 грн. 55 коп. (а.с.36-37) та 20 березня 2020 року ПАТ «ЕРЛАН» надало відповідь на вищезазначену претензію, де визнало вимоги претензії ТОВ «Торговий Дім «Біола» (а.с.38) та перерахувало кошти у розмірі 19237 грн. 55 коп. в рахунок відшкодування збитків, а саме втраченої давальницької сировини (а.с.39). Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 130 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Відповідно до ст. 132 КЗпП України, за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов`язків, працівники, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку. Матеріальна відповідальність понад середній місячний заробіток допускається лише у випадках, зазначених у законодавстві. Судом встановлено, що згідно з довідкою розрахунком середньої заробітної плати за період роботи з 02 березня 2020 року по 12 травня 2020 року відповідача [PERSON] на підприємстві ПАТ «ЕРЛАН», у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України №100 від 08 лютого 1995 року, розмір його середньої заробітної плати склав 11108 грн. 08 коп. (а.с.40). Пленум Верховного Суду України в постанові від 29 грудня 1992 року №14 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками», роз`яснив, що під прямою дійсною шкодою слід розуміти втрату, погіршення або зниження цінності майна, необхідність для підприємства провести витрати на відновлення, придбання майна чи інших цінностей або провести зайві, тобто викликані внаслідок порушення працівником трудових обов`язків, грошові виплати. Пряма дійсна шкода є саме підставою, що зумовлює перевірку умов можливості настання матеріальної відповідальності працівника. За наявності шкоди для настання матеріальної відповідальності необхідні ще три умови: протиправна поведінка працівника, причинний зв`язок між протиправною поведінкою працівника і результатом у вигляді шкоди, що настала, і вина працівника. Крім того, згідно ст. 134 КЗпП України, відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли: між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до ст. 135-1 КЗпП укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей; майно та інші цінності були одержані працівником під звіт за разовою довіреністю або за іншими разовими документами; шкоди завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку; шкоди завдано працівником, який був у нетверезому стані; шкоди завдано недостачею, умисним знищенням або умисним зіпсуттям матеріалів, напівфабрикатів, виробів (продукції), в тому числі при їх виготовленні, а також інструментів, вимірювальних приладів, спеціального одягу та інших предметів, виданих підприємством, установою, організацією працівникові в користування; відповідно до законодавства на працівника покладено повну матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов`язків; шкоди завдано не при виконанні трудових обов`язків; службова особа, винна в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу; керівник підприємства, установи, організації всіх форм власності, винний у несвоєчасній виплаті заробітної плати понад один місяць, що призвело до виплати компенсацій за порушення строків її виплати, і за умови, що Державний бюджет України та місцеві бюджети, юридичні особи державної форми власності не мають заборгованості перед цим підприємством. З пояснювальної записки самого [PERSON] від 10 березня 2020 року, вбачається що відповідач пошкодив товар при транспортуванні, через свою недбалість та свою вину в пошкодженні товару визнав (а.с. 29). Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода завдана неправомірним рішенням, діями чи бездіяльністю особистим майновим правам фізичної чи юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд вважає, що позов про стягнення завданих збитків в розмірі 11108 грн. 08 коп. підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача повинно бути стягнено сплачений судовий збір у розмірі 2102 грн.

Outcome: approved