overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-30 00:00:00

В червні 2017 р. [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення фактуналежності правовстановлюючого документу. Свої вимоги мотивував тим, що в 1959 р. вона влаштувалась на роботу до Миколаївського спецуправління №43 треста «Укртерміноізоляція» на посаду ізолювальника 3-го розряду, де їй було оформлено трудову книжку. Під час оформлення трудової книжки заявниці було допущено помилку, а саме було зазначено рік її народження як «1940 рік народження» замість вірного «1941 рік народження». Однак заявниця не має можливості усунути вказані розбіжності в позасудовому порядку, оскільки на підприємствах адміністрація має право виправляти лише відомості про роботу, а не про особу працівника. Встановлення факту належності заявниці трудової книжки необхідно у зв'язку з оформленням документів для призначення пенсії за віком. Оскільки зазначена обставина заважає заявниці реалізувати свої права, вона просить суд встановити факт, що трудова книжка на ім`я російською мовою - «[PERSON], [INFO]» належить їй. В судовому засіданні представник заявниця заявлені вимоги підтримав . Представник Інгульського ОУ ПФУ м. Миколаєва Миколаївської області в судове засідання не з`явився. Вислухавши пояснення представника , дослідивши надані докази, суд встановив . В 1959 р. [PERSON], [INFO], було прийнято на роботу до Миколаївського спецуправління №43 треста «Укртерміноізоляція» на посаду ізолювальника 3-го розряду, де їй було оформлено трудову книжку. Однак при оформленні трудової книжки (виконана російською мовою) на титульній (першій) сторінці було допущено помилку в написанні дати народження заявниці, а саме було зазначено «1940 » замість вірного «1941». Разом з тим, зі змісту інших документів заявниці (Свідоцтво про народження, паспорт громадянина України, Довідка МСЕК) вбачається, що її вірна дата народження - «[INFO] року ». На теперішній час усунути вказані розбіжності в позасудовому порядку неможливо. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права та інтересу. Згідно п. 6 с. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним в свідоцтві про народження або в паспорті. Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що наявна помилка у записах трудової книжки заважає реалізації прав стосовно пенсійного забезпечення заявниці, що має для нього юридичне значення, суд вважає вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

В червні 2017 р. [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу до [PERSON] Свої вимоги мотивував тим, що перебуває з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі з 2004 р. Від спільного проживання подружжя має малолітню дитину, [PERSON], [INFO] Подружні відносини припинились в зв'язку зі втратою поваги, взаєморозуміння, різних поглядів на життя. Подружжя проживає окремо, спільного господарства сторони не ведуть. Посилаючись на вищевикладене, позивач просить шлюб з відповідачкою розірвати. Відповідно до заяви позивач просив про розгляд справи без його участі, підтримав вимоги та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка , згідно заяви, позо визнала. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14.02.2004 р., подружжя має малолітню дитину, [PERSON], [INFO] Подружні відносини між сторонами припинені, спільного господарства вони не ведуть. Сім'я припинила своє існування остаточно, подальше її збереження неможливе. Майновий спір не заявлявся. За домовленістю сторін дитина проживає разом з матір'ю. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З'ясувавши фактичні взаємини між подружжям, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами потрібно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-09 00:00:00

В червні 2017 р. [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу до [PERSON] Свої вимоги мотивував тим, що перебуває з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі з 2007 р. Від спільного проживання подружжя дітей немає. Подружні відносини припинились в зв'язку із втратою поваги, взаєморозуміння, різних поглядів на життя. Подружжя проживає окремо, спільного господарства сторони не ведуть. Посилаючись на вищевикладене, позивач просить шлюб з відповідачкою розірвати. Відповідно до заяви позивач просив про розгляд справи без його участі, підтримав вимоги та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка, згідно заяви, позов визнала. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 01.09.2007 р. Від спільного проживання подружжя дітей не має. Подружні відносини між сторонами припинені, спільного господарства вони не ведуть. Сім'я припинила своє існування остаточно, подальше її збереження неможливе. Майновий спір не заявлявся. Відповідно до ч. 1\~ст. 21 Сімейного кодексу України\~шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З'ясувавши фактичні взаємини між подружжям, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами потрібно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

В червні 2017 р. [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу до [PERSON] Свої вимоги мотивував тим, що перебуває з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі з 2009 р. Від спільного проживання подружжя дітей не має. Подружні відносини припинились в зв'язку зі втратою поваги, взаєморозуміння, різних поглядів на життя. Подружжя проживає окремо, спільного господарства сторони не ведуть. Посилаючись на вищевикладене, позивач просить шлюб з відповідачкою розірвати. Відповідно до заяви позивач просив про розгляд справи без його участі, підтримав вимоги та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідно до заяви, відповідачка проти задоволення позову не заперечувала, просила розглядати справу у її відсутність. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі 12.06.2009 р. Від спільного проживання подружжя дітей не має. Подружні відносини між сторонами припинені, спільного господарства вони не ведуть. Сім'я припинила своє існування остаточно, подальше її збереження неможливе. Майновий спір не заявлявся. Відповідно до ч. 1\~ст. 21 Сімейного кодексу України\~шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З'ясувавши фактичні взаємини між подружжям, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами потрібно розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-28 00:00:00

В червні 2017 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги мотивував тим, що він та відповідачка є батьками повнолітньої [PERSON], [INFO], яка зарахована та з 01.09.2017 р. навчатиметься в Національному університеті кораблебудування ім. Адмірала Макарова за денною формою навчання. Однак матеріальну допомогу на утримання доньки відповідачка в добровільному порядку не надає. Посилаючись на вищевикладене позивач просить суд стягнути з відповідачки на його користь аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку відповідачки щомісяця, але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян, починаючи з дня предявлення позову до суду та до закінчення нею навчання, але не більше ніж до досягнення двадцятитрирічного віку. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачка позов визнала в повному обсязі. Судом сторонам, відповідно до ч.2 ст.174 ЦПК України, були розяснені положення ст.174 ЦПК України. Проти постановлення рішення про задоволення позову відповідач не заперечував. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання, оскільки, відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ч.ч.3,4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову, ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ч.4 ст.174 ЦПК України, відповідно до якої у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення сторін, без дослідження доказів по справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки позов не суперечить закону не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. На підставі ст.ст. 21, 24, 110, 111, 112, 180, 182, 184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

В червні 2017 р. [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, а саме належності йому трудової книжки колгоспника № [NUMBER] від 22 лютого 1971 року. В обґрунтування заявлених вимог заявник посилається на те, що він звернувся до об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області, подавши документи, які необхідні для призначення пенсії за віком, в тому числі і трудову книжку колгоспника № [NUMBER] від 22.02.1971 року. Однак, отримав повідомлення від Старокостянтинівського ОПФУ від 15.06.2017 року № 7581/02, що неможливо призначити заявнику пенсію, оскільки у вказаній трудовій книжці не вказано по-батькові заявника та дату його народження. До суду заявником було подано клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Представник заінтересованої особи просить розглядати справу у його відсутності та проти задоволення вимог заявника не заперечує, про що надіслано до суду відповідну заяву. Ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 Цивільного процесуального кодексу України, суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно п.6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно роз'яснень, даних у п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати факти належності особі трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Судом встановлено, що згідно паспорта заявником є [PERSON], [INFO], на це ж ім'я оформлено трудову книжку колгоспника № [NUMBER] від 22 лютого 1971 року, однак у вищезазначеній книжці не вказано по-батькові заявника та не вказано дати народження. У зв'язку з цим Старокостянтинівським об'єднананим управлінням Пенсійного фонду України у Хмельницькій області, не взято до уваги вказану трудову книжку. Вказані обставини підтверджуються: копіями паспорта та трудової книжки [PERSON], повідомленням Старокостянтинівського ОУПФУ від 15.06.2017 року. За таких обставин суд приходить до висновку, що заява про встановлення факту належності [PERSON] правовстановлюючого документа - трудової книжки колгоспника № [NUMBER] від 22 лютого 1971 року, підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

В червні 2017 р. [PERSON] звернувся з позовною заявою до [PERSON] Вказував, що перебуває з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі з 2008 р., мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO] Подружні відносини припинились в зв'язку зі втратою поваги, взаєморозуміння, різних поглядів на життя. Подружжя проживає окремо, спільного господарства сторони не ведуть. Посилаючись на вищевикладене, позивач просить розірвати шлюб з відповідачкою. В судове засідання позивач не з'явився. Відповідно до заяви позивач просив про розгляд справи без його участі, підтримав вимоги та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка, згідно заяви, позов визнала. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19.04.2008 р. , подружжя має неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO] Подружні відносини між сторонами припинені, спільного господарства вони не ведуть. Сім'я припинила своє існування остаточно, подальше її збереження неможливе. Майновий спір не заявлявся. Дитина за домовленістю сторін залишається проживати разом з матір'ю. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З'ясувавши фактичні взаємини між подружжям, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами потрібно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

В червні 2017 р. [PERSON] звернувся з позовною заявою до [PERSON]. Вказував, що перебуває з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі з 23.12.1995 р., подружжя має неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] Подружні відносини припинились в зв'язку зі втратою поваги, взаєморозуміння, різних поглядів на життя. Подружжя проживає окремо, спільного господарства сторони не ведуть. Посилаючись на вищевикладене, позивач просить шлюб з відповідачкою розірвати. Відповідно до заяви, позивач просив про розгляд справи без його участі, підтримав вимоги. Відповідачка, згідно заяви, позов визнала. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23.12.1995 р. Подружжя має неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] Подружні відносини між сторонами припинені, спільного господарства вони не ведуть. Сім'я припинила своє існування остаточно, подальше її збереження неможливе. Майновий спір не заявлявся. За домовленістю сторін дитина проживає разом з матірю. Відповідно до ч. 1\~ст. 21 Сімейного кодексу України\~шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З'ясувавши фактичні взаємини між подружжям, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами потрібно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

В червні 2017 р. [PERSON] звернувся з позовною заявою до [PERSON], яким просив суд визначити місце проживання малолітнього [PERSON], [INFO] разом з батьком, [PERSON], за адресою: м. Баштанка Баштанського району Миколаївської області, вул. Ярослава Мудрого,52. Рішенням Ленінського райсуду м. Миколаєва від 20.11.2017 року позовні вимоги задоволено. Однак, ухвалюючи рішення, суд не вирішив питання щодо розподілу судових витрат, а саме про стягнення на користь позивача із відповідача витрат по сплаті судового збору, внаслідок чого вказаний недолік є підставою для винесення додаткового рішення. Згідно ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. У відповідності до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-29 00:00:00

В червні 2017 р. [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу до [PERSON] Свої вимоги мотивувала тим, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 1992 р. Від спільного проживання подружжя неповнолітніх дітей не має. Подружні відносини припинились в зв'язку зі втратою поваги, взаєморозуміння, різних поглядів на життя. Подружжя проживає окремо, спільного господарства сторони не ведуть. Посилаючись на вищевикладене, позивачка просить шлюб з відповідачем розірвати, а також стягнути з відповідача на її користь судовий збір. Відповідно до заяви позивачка просила про розгляд справи без її участі, підтримала вимоги та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач, згідно заяви, позов визнав. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 05.06.1992 р. Від спільного проживання подружжя неповнолітніх дітей не має. Подружні відносини між сторонами припинені, спільного господарства вони не ведуть. Сім'я припинила своє існування остаточно, подальше її збереження неможливе. Майновий спір не заявлявся. Відповідно до ч. 1\~ст. 21 Сімейного кодексу України\~шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З'ясувавши фактичні взаємини між подружжям, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами потрібно розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп. На підставі ст. ст.\~21,\~24,\~110,\~112,\~113 СК України\~та ст. ст.\~10,\~60,\~212,\~214,\~226 ЦПК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-28 00:00:00

В червні 2017 р. [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу до [PERSON] Свої вимоги мотивувала тим, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 1993 р. Від спільного проживання подружжя має неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO] Подружні відносини припинились в зв'язку зі втратою поваги, взаєморозуміння, різних поглядів на життя. Спільного господарства сторони не ведуть. Посилаючись на вищевикладене, позивачка просить шлюб з відповідачем розірвати, після розірвання шлюбу її прізвище залишити без змін. Відповідно до заяви позивачка просила про розгляд справи без її участі, підтримала вимоги та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Згідно ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12.11.1993 р. Від спільного проживання подружжя має неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO] Подружні відносини між сторонами припинені, спільного господарства вони не ведуть. Сім'я припинила своє існування остаточно, подальше її збереження неможливе. Майновий спір не заявлявся. За домовленістю сторін дитина проживає разом з матірю. Відповідно до ч. 1\~ст. 21 Сімейного кодексу України\~шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З'ясувавши фактичні взаємини між подружжям, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами потрібно розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп. На підставі ст. ст.\~21,\~24,\~110,\~112,\~113 СК України\~та ст. ст.\~10,\~60,\~212,\~214,\~226 ЦПК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

В червні 2017 р. [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу до [PERSON] Свої вимоги мотивувала тим, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 2000 р., подружжя має неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO] Подружні відносини припинились в зв'язку зі втратою поваги, взаєморозуміння, різних поглядів на життя, спільного господарства сторони не ведуть. Посилаючись на вищевикладене, позивач просить шлюб з відповідачем розірвати. Відповідно до заяви позивач просила про розгляд справи без її участі, підтримала вимоги та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 03.03.2000 р., подружжя має неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO] Подружні відносини між сторонами припинені, спільного господарства вони не ведуть. Сім'я припинила своє існування остаточно, подальше її збереження неможливе. Майновий спір не заявлявся. За домовленістю сторін дитина проживає разом з матірю. Відповідно до ч. 1\~ст. 21 Сімейного кодексу України\~шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З'ясувавши фактичні взаємини між подружжям, враховуючи, що за даний судом строк примирення не відбулося, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами потрібно розірвати.

Outcome: approved