Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-17 00:00:00

В червні 2014 року представник Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по квартирній платі та за житлово-комунальні послуги. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що [PERSON] на підставі договору оренди житлового приміщення від 01.07.2006 року № 4173, в період з 01.09.2006 року по 01.01.2007 рік проживала в [ADDRESS]. За період користування квартирою у [PERSON] виникла заборгованість по оплаті комунальних послуг в розмірі 891,50 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача на його корить та просив стягнути понесені ним судові витрати. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд за згоди позивача, вважає за можливе слухати справу у відсутність відповідача, провівши заочний розгляд справи на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу України, наймач зобов'язаний вчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Перевіривши матеріали справи, судом встановлено, що розпорядженням київської міської державної адміністрації від 12.06.2001 року № 1183 «Про прийняття до комунальної власності територіальної громади міста Києва гуртожитків на вул. Олександрійській, 12/14; [ADDRESS], вул. Уссурійській, 2 та по просп. Перемоги, 96» та згідно акту прийому-передачі основних засобів від 01.10.2001 року гуртожиток на [ADDRESS] було закріплено за КП «Спецжитлофонд» на праві повного господарського відання. 01.07.2006 року між [PERSON] та Комунальним підприємством з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» було укладено договір на оренду житлового приміщення № 4173. Відповідно до умов якого, КП «Спецжитлофонд» надав [PERSON] в орендне користування квартиру [ADDRESS] (а.с.12-13). Також, 01.07.2006 року між [PERSON] та Комунальним підприємством з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» було укладено договір № 4173 к про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та електропостачання (а.с.14-16). Відповідно до п. 3.1.1. договору № 4173 к, споживач зобов'язаний своєчасно і у повному обсязі, не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, вносити плату за постачання комунальних послуг. Визначених даним договором, на розрахунковий рахунок виконавця згідно з рахунками-фактурами виконавця. Згідно з розрахунку Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» заборгованість по квартирній платі та комунальних послугах в квартирі [ADDRESS], станом на 16.11.2012 року становить 891,50 грн. (а.с.18-20). Відповідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Згідно із п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ст.66 ЖК України, плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири (одноквартирного будинку). Норма загальної площі встановлюється у розмірі 21 квадратного метра на одну особу. Розмір плати за користування житлом (квартирної плати) встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до положень п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 р. «Про механізм впровадження Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», власник та наймач (орендар) квартири зобов'язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, виходячи з вставлених фактичних обставин справи, суд приходить до висновку, що у відповідача виник нормативно встановлений обов'язок споживача, передбачений Законом України «Про житлово-комунальні послуги», оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Враховуючи вищевикладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за квартирну плату та комунальним послугам обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати,тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved