Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-06 00:00:00

В серпні 2020 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення юридичного факту належності йому трудової книжки від 23 вересня 1972 року, посилаючись на те, що він звернувся до управління Пенсійного Фонду України в Новоселицькому районі з питанням щодо перерахунку його пенсійних виплат. Однак йому повідомили, що здійснення перерахунку неможливе, оскільки в нього відсутній необхідний трудовий стаж, також було виявлено, що при написанні його прізвища в трудовій книжці помилково було записано його прізвище « [PERSON] » замість « [PERSON] », що унеможливлює зробити вказаний перерахунок. Визнання факту належності йому трудової книжки має для нього юридичне значення для перерахунку пенсії за віком. Заявник подав до суду заяву, в якій підтримав подану заяву і просив задовольнити заявлені вимоги. Представник заінтересованої особи - головного управління пенсійного фонду України в Чернівецькій області в судове засідання не з`явився, надавши заяву про те, що заявлені вимоги визнає та просить розглянути справу у його відсутності. Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що при заповненні на автопідприємстві імені «Лихачева» 23 вересня 1972 року трудової книжки [PERSON] , прізвище заявника було помилково записано « [PERSON] » замість « [PERSON] ». Вказаний факт підтверджується паспортом заявника, трудовою книжкою, довідкою Мамалигівською сільською радою № 625 від 10 серпня 2020 року, свідоцтвом про народження заявника та іншими зібраними по справі доказами. Вирішуючи питання про встановлюючи даного юридичного факту суд виходить з того, що відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Зі змісту ст. 315 ЦПК України слідує, що суд розглядає справи про встановлення факту, в тому числі щодо належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Заявник в позасудовому порядку не може вирішити питання щодо усунення розбіжностей у вказаному документі, оскільки законом не визначено іншого порядку встановлення даного факту, а тому він має бути встановлений в судовому порядку. Задоволення заяви має юридичне значення для заявника. У суду немає підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених заявником та підтверджених документами. На підставі наведеного, суд

Outcome: approved