Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-28 00:00:00

В травні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та обґрунтовував його тим, що 14 серпня 2014 року сторони уклали попередній договір, за яким позивач зобов'язався сплатити ТОВ «МКС РЕС» грошові кошти в розмірі 388277 гривень 77 копійок, а відповідач зобов'язався не пізніше 10 червня 2015 року укласти з [PERSON] договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. У виконання попереднього договору позивач сплатив ТОВ «МКС РЕС» грошові кошти в розмірі 388277 гривень 77 копійок. 1 жовтня 2014 року відповідач передав у володіння [PERSON] квартиру [ADDRESS] для проведення в ній ремонтних робіт. Позивач витратив грошові кошти в розмірі 256458 гривень на ремонт квартири. Крім того, він витратив грошові кошти в розмірі 2350 гривень на оплату нотаріальних послуг, пов'язаних з оформленням попереднього договору. Однак в обумовлений строк ТОВ «МКС РЕС» відмовилось укласти договір купівлі-продажу квартири. Ця обставина свідчить про те, що у відповідача виник обов'язок відшкодувати [PERSON] збитки, що полягають у витратах на ремонт квартири, а також витратах на оплату нотаріальних послуг. Крім того, вартість будівельних матеріалів, використаних в процесі ремонту квартири, зросла на 37228 гривень 50 копійок. Для того, щоб придбати іншу квартиру, матір позивача [PERSON] була вимушена укласти з ПАТ «Державний ощадний банк України» договір про іпотечний кредит та іпотечний договір. В процесі укладення цих договорів вона сплатила страхові платежі в розмірі 3600 гривень, комісію за надання кредиту в розмірі 3000 гривень та плату за реєстрацію іпотеки в розмірі 410 гривень 40 копійок. Крім того, [PERSON] сплатила проценти за користування кредитом в розмірі 87830 гривень 54 копійок. Таким чином, загальний розмір збитків, заподіяних [PERSON] у зв'язку з відмовою відповідача укласти договір купівлі-продажу квартири, склав 390878 гривень 29 копійок. Крім того, у ТОВ «МКС РЕС» виник обов'язок сплатити позивачу проценти за користування чужими грошовими коштами в розмірі 71570 гривень 75 копійок. [PERSON] зазнав істотні душевні переживання. У такий спосіб йому була заподіяна моральна шкода, розмір якої позивач оцінив у 10000 гривень. Тому [PERSON] просив суд стягнути з ТОВ «МКС РЕС» збитки в розмірі 390878 гривень 29 копійок, проценти за користування чужими грошовими коштами в розмірі 71570 гривень 75 копійок та моральну шкоду в розмірі 10000 гривень. В ході розгляду цивільної справи представник позивача [PERSON] подав заяву про зміну розміру позовних вимог (а.с.242-243 т.1): просить стягнути з відповідача на користь [PERSON] збитки в загальному розмірі 542672 гривень 70 копійок, що полягають у витратах на ремонт квартири в розмірі 254391 гривні 85 копійок, різниці вартості будівельних матеріалів в розмірі 37228 гривень 50 копійок, витратах на оплату нотаріальних послуг в розмірі 2350 гривень, витратах, пов'язаних з укладенням та виконанням кредитного договору, в розмірі 94840 гривень 94 копійок, різниці вартості квартир в розмірі 146279 гривень 3 копійок, витратах на відмикання та заміну замків у вхідних дверях в розмірі 3700 гривень та комісії за зняття готівки в розмірі 3882 гривень 38 копійок; а також стягнути з ТОВ «МКС РЕС» на користь позивача суму інфляції за час прострочення в розмірі 20027 гривень 38 копійок, три проценти річних від простроченої суми в розмірі 5169 гривень 95 копійок та моральну шкоду в розмірі 469800 гривень. У судовому засіданні [PERSON], його представники [PERSON] та [PERSON] підтримують позов та наполягають на його задоволенні. Представник відповідача Савченко В.С. не визнає позов та заперечує проти його задоволення. В обґрунтування своїх заперечень вона посилається на те, що в матеріалах цивільної справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження достовірного розміру витрат позивача на ремонт квартири. Інші витрати, на які посилається [PERSON], взагалі не відноситься до матеріальної шкоди. Крім того, визначений ним розмір моральної шкоди є вкрай завищеним. Тому представник відповідача Савченко В.С. просить суд відмовити у задоволенні позову. Вислухавши пояснення представників сторін, допитавши свідків та експерта, а також дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 14 серпня 2014 року [PERSON] уклав з відповідачем попередній договір (а.с.12-16 т.1), за яким позивач зобов'язався сплатити ТОВ «МКС РЕС» грошові кошти в розмірі 388277 гривень 77 копійок, а відповідач зобов'язався не пізніше 10 червня 2015 року укласти з [PERSON] договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. У виконання попереднього договору позивач сплатив ТОВ «МКС РЕС» грошові кошти в розмірі 388277 гривень 77 копійок. Ця обставина підтверджується копіями квитанцій (а.с.17-19 т.1) Тому 1 жовтня 2014 року відповідач передав у володіння [PERSON] квартиру [ADDRESS] для проведення в ній ремонтних робіт. Ця обставина підтверджується копією акту приймання-передачі квартири для проведення ремонтних робіт (а.с.20 т.1). Відповідно до ч.3 ст.635 ЦК України зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Згідно з ч.2 цієї ж статті сторона, яка ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Як вбачається з п.1 ч.2 ст.22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). З поданих позивачем фотографій (а.с.245-249 т.1) вбачається, що в квартирі [ADDRESS] були проведені ремонтні роботи. З актів приймання виконаних ремонтних робіт (а.с.25-29, 30-33 т.1) та копій квитанцій (а.с.155 т.1) вбачається, що на ремонт квартири [PERSON] витратив грошові кошти в загальному розмірі 256458 гривень 85 копійок (120000 + 100000 + 36458,85). Водночас, у судовому засіданні позивач повідомив про те, що після виселення з квартири він демонтував лампи освітлення вартістю 2067 гривень. На підставі ч.1 ст.82 ЦПК України ця обставина не підлягає доказуванню. Таким чином, розмір збитків, заподіяних [PERSON], становить 254391 гривню 85 копійок (256458,85 - 2067). Крім того, з копій довідок (а.с.61-62 т.1) вбачається, що на оплату нотаріальних послуг, пов'язаних з оформленням попереднього договору, позивач витратив грошові кошти в розмірі 2350 гривень (1850 + 500). Для того, щоб потрапити в квартиру, [PERSON] був змушений додатково витратити грошові кошти в розмірі 3700 гривень на відмикання та заміну замків у вхідних дверях. Ця обставина підтверджується копією квитанції до прибуткового касового ордеру (а.с.154 т.1). Рішенням Бориспільського міськрайонного суду з ТОВ «МКС РЕС» на користь позивача були стягнуті грошові кошти в розмірі 388277 гривень 77 копійок. Для того, щоб отримати ці грошові кошти, [PERSON] був змушений сплатити комісію в розмірі 3882 гривень 38 копійок. Аналіз цих обставин свідчить про те, що загальний розмір збитків, заподіяних позивачу у зв'язку з ухиленням ТОВ «МКС РЕС» від укладення договору купівлі-продажу квартири, становить 264324 гривні 23 копійки (254391,85 + 2350 + 3700 + 3882,38). Дійсно, 11 серпня 2014 року [PERSON] уклала з ПАТ «Державний ощадний банк України» договір про іпотечний кредит №2734, за яким ПАТ «Державний ощадний банк України» зобов'язався надати кредит в розмірі 300000 гривень, а [PERSON] зобов'язалась щомісячно повертати кредит по частинам та сплачувати проценти за користування ним в розмірі 20% річних. В той же день [PERSON] уклала з ПАТ «Державний ощадний банк України» іпотечний договір №1554 (а.с.63-76 т.1), за яким з метою забезпечення належного виконання кредитного договору вона передала в іпотеку квартиру [ADDRESS]. В процесі укладення цих договорів вона сплатила страхові платежі в розмірі 3600 гривень, комісію за надання кредиту в розмірі 3000 гривень та плату за реєстрацію іпотеки в розмірі 410 гривень 40 копійок. Ці обставини підтверджуються копіями квитанцій (а.с.116-118 т.1). З копії довідки ПАТ «Державний ощадний банк України» №08-0166 від 29 квітня 2016 року (а.с.77 т.1) вбачається, що у виконання кредитного договору [PERSON] повернула кредит в розмірі 63900 гривень та сплатила проценти за користування ним в розмірі 87830 гривень 54 копійок. Водночас, сплата страхових платежів, комісії за надання кредиту, плати за реєстрацію іпотеки та процентів за користування кредиту жодним чином не відносяться до збитків, заподіяних [PERSON] Крім того, не відноситься до таких збитків і різниця вартості будівельних матеріалів в розмірі 37228 гривень 50 копійок, використаних в процесі ремонту квартири, а також різниця вартості квартир в розмірі в розмірі 146279 гривень 3 копійок. З огляду на це суд вважає, що підстави для стягнення з ТОВ «МКС РЕС» на користь позивача збитків в більшому розмірі відсутні. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як роз'яснила Велика Палата Верховного Суду в п.44-п.45 постанови від 16 травня 2018 року у справі №686/21962/15-ц (провадження №14-16цс18), стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов'язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов'язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов'язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України). Отже, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов'язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов'язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов'язань. Встановлено, що ТОВ «МКС РЕС» ухиляється від добровільного відшкодування збитків. Ця обставина свідчить про те, що у відповідача виникло зобов'язання сплатити [PERSON] суму інфляції за час прострочення в розмірі 20027 гривень 38 копійок та три проценти річних від простроченої суми в розмірі 5169 гривень 95 копійок. З огляду на це суд вважає, що з метою відновлення порушеного права позивача з ТОВ «МКС РЕС» на користь [PERSON] належить стягнути збитки в розмірі 264324 гривень 23 копійок, суму інфляції за час прострочення в розмірі 20027 гривень 38 копійок та три проценти річних від простроченої суми в розмірі 5169 гривень 95 копійок. В матеріалах цивільної справи міститься висновок експертного дослідження №161-09 від 22 березня 2016 року (а.с.34-53 т.1), з якого вбачається, що вартість ремонтно-будівельних робіт, виконаних в квартирі [ADDRESS], становить 248257 гривень 46 копійок. Відповідно до ч.1 ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Згідно з ч.5 ст.106 цього ж Кодексу у висновку зазначається, що висновок підготовлений для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Встановлено, що у висновку експертного дослідження №161-09 від 22 березня 2016 року відсутнє попередження експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Допитаний у судовому засіданні експерт [PERSON] показав, що саме він виконував дослідження вартості ремонтно-будівельних робіт, виконаних в квартирі [ADDRESS]. Експерт [PERSON] також підтвердив те, що він не попереджувався про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. З огляду на це суд вважає, що висновок експертного дослідження №161-09 від 22 березня 2016 року складений з істотним порушенням процесуального закону та є недопустимим доказом в розумінні ч.1 ст.78 ЦПК України. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ч.4 цієї ж статті суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що він працює в ТОВ «МКС РЕС» на посаді директора. Водночас, йому не відомі обставини повернення грошових коштів [PERSON], а також виселення позивача та його сім'ї з квартири [ADDRESS]. Цим займались працівники відділу продажу ТОВ «МКС РЕС». З огляду на це суд вважає, що показання свідка [PERSON] не містять інформацію щодо предмета доказування та є неналежним доказом в розумінні ч.1 ст.77 ЦПК України. Відповідно до п.2 ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Згідно з абз.2 ч.3 цієї ж статті розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Допитаний у судовому засіданні [PERSON] показав, що у зв'язку з відмовою ТОВ «МКС РЕС» від укладення договору купівлі-продажу квартири позивач так і не отримав того, на що він розраховував при укладенні попереднього договору. [PERSON] був змушений придбавати нове житло. Крім того, протягом декількох років поспіль ТОВ «МКС РЕС» ухилявся від добровільного повернення позивачу грошових коштів, сплачених у виконання попереднього договору, та продовжує ухилятись від відшкодування йому збитків. У зв'язку з цим [PERSON] тривалий час зазнає істотні душевні переживання. Аналіз цих обставин переконливо свідчить про те, що [PERSON] заподіяна моральна шкода. Водночас, розмір моральної шкоди, яку позивач просить стягнути з ТОВ «МКС РЕС», майже вдвічі перевищує розмір заподіяних йому збитків. Ця обставина свідчить про те, що визначення розміру моральної шкоди в такому надмірному розмірі суперечить вимогам розумності і справедливості. З огляду на це суд вважає, що з метою повного відновлення порушеного права позивача з ТОВ «МКС РЕС» на користь [PERSON] достатньо стягнути моральну шкоду в розмірі 50000 гривень. В матеріалах цивільної справи міститься висновок психологічного експертного дослідження від 26 серпня 2016 року (а.с.165-181 т.1), з якого вбачається, що розмір моральної шкоди, заподіяної [PERSON], становить 324 мінімальних заробітних плат. Крім того, з висновку експерта за результатами додаткового психологічного дослідження №1 від 2 квітня 2018 року (а.с.76-96 т.2) вбачається, що розмір моральної шкоди, заподіяної позивачу, становить 378 мінімальних заробітних плат. Водночас, за правилом, передбаченим абз.2 ч.3 ст.23 ЦК України, розмір моральної шкоди визнається виключно судом, а не експертом. Ця обставина свідчить про те, що з'ясування розміру моральної шкоди не потребує спеціальних знань, а відтак і проведення експертизи. Крім того, визначення моральної шкоди в розмірі 378 мінімальних заробітних плат, що перевищує 1000000 гривень, явно не відповідає вимогам розумності і справедливості. З огляду на це суд критично оцінює висновок психологічного експертного дослідження від 26 серпня 2016 року та висновок експерта за результатами додаткового психологічного дослідження №1 від 2 квітня 2018 року. Відповідно до ч.1, п.1-п.2 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До таких витрат належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Згідно з ч.1, ч.2 ст.141 цього ж Кодексу судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Встановлено, що [PERSON] сплатив судовий збір в загальному розмірі 14243 гривень (7078 + 6890 + 275). Крім того, він витратив грошові кошти в загальному розмірі 12790 гривень (7200 + 5590) на проведення експертиз та грошові кошти в розмірі 20000 гривень на професійну правничу допомогу. Водночас, пред'явлений ним позов задоволений лише частково. З огляду на це суд вважає, що з ТОВ «МКС РЕС» на користь [PERSON] належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 4660 гривень 30 копійок, витрати на проведення експертиз в розмірі 4140 гривень 12 копійок та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6544 гривень.

Outcome: partial