Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-11 00:00:00

До Василівського районного суду Запорізької області звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути з відповідача на свою користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у сумі 57966,42 грн. і додаткові витрати на утримання дитини - сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 7050 грн. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 07 грудня 2004 року рішенням Василівського районного суду Запорізької області відповідача [PERSON] визнано батьком дитини - [PERSON] , а також стягнуто на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку, починаючи з 05 листопада 2004 року та до повноліття дитини. Рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 18.04.2006 року прізвище неповнолітнього сина [PERSON] змінено з « [INFO] » на « [INFO] », в актовий запис про народження внесено відповідні зміни. На підставі виконавчого листа № 2-2778, виданого 07 грудня 2004 року Василівським районним судом Запорізької області відповідач зобов`язаний виплачувати аліменти на користь [PERSON] на утримання сина у розмірі ј частки з усіх видів свого заробітку (доходу). [PERSON] рішення суду щодо сплати коштів на утримання сина не виконує належним чином, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість по виплаті аліментів. Заборгованість виникла з грудня 2010 року та зростала внаслідок сплати аліментів не у повному розмірі. Згідно наданого Василівським районним відділом державної виконавчої служби розрахунком заборгованості зі сплати аліментів від 26.03.2018 року заборгованість станом на 28.02.2018 року включно складала 57 966,42 грн. У період з 19 травня 2015 року по 27 червня 2018 року син проходив ортодонтичне, стоматологічне лікування зубів в стоматології «Престиж» приватного підприємства «Ерманс», зокрема встановлення брекет-системи на щелепу. Вартість лікування станом на 30.07.2018 р. склала 14100 грн. Враховуючи, що батьки у рівній мірі повинні нести додаткові витрати на дитину, тому просить суд стягнути з відповідача половину понесених нею витрат, а саме - 7050 грн., а тому просить позов задовольнити. Від відповідача до суду надійшов відзив, відповідно до якого позовні вимоги [PERSON] , не визнає, посилаючись на ті обставини, що великих і постійних доходів за весь час, починаючи з 2005 року, він не має. Тому був змушений сплачувати аліменти на свою дитину - [PERSON] лише у мінімальному розмірі, що дорівнює розміру 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 08.07.2017 р. і у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 08.07.2017 р. Аліменти весь час сплачував вчасно та заборгованості по їх сплаті у нього немає. З заборгованості, складеного Василівським районним відділом ДВС 26.03.2018 р. вбачається, що у період з грудня 2017 р. по лютий 2018 р. виникла переплата зі сплати ним аліментів за поточні місяці. Згоди на лікування їх з позивачкою сина у стоматології «Престиж» ПП «Ерманс» він не надавав, а тому вважає ці вимоги безпідставними та необґрунтовано завищеними. На підтвердження вартості лікування позивачка надала прибуткові касові ордери, які не можуть підтверджувати ортодонтичного лікування зубів сина. З цих прибуткових ордерів не вбачається, за що була проведена оплата. Просить у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити у повному обсязі. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні 12 серпня 2019 року відмовилась від позовних вимог у частині стягнення з відповідача неустойки за прострочення сплати аліментів, оскільки у нього немає заборгованості. Просила задовольнити позов у частині стягнення додаткових витрат на дитину в розмірі 7050 грн. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні 12 серпня 2019 року позовні вимоги про стягнення з нього на користь позивачки додаткових витрат на дитину в розмірі 7050 грн. визнав частково, так як вважає, що позивачка не надала належних доказів на підтвердження заявленої суми. Представник третьої особи Василівського РВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області у судове засідання не з`явився, але до сулу надійшло клопотання з прохання розглянути справу без його участі. Вирішення питання по суті справи просить залишити на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона несе ризики настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] . У графі «Батько» зазначено « [PERSON] », «Мати» - [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 13 травня 2006 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Михайлівського районного управління юстиції Запорізької області (а/с 6). Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 07.12.2004 року стягнено з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку, щомісяця, починаючи стягнення з 05 листопада 2004 року та до повноліття дитини; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] кошти на її утримання в розмірі ј частини з усіх видів його заробітку, до досягнення дитиною - [PERSON] трьохрічного віку, починаючи стягнення з 05 листопада 2004 року (а/с 8). Рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 18.04.2006 року змінено прізвище неповнолітнього [PERSON] , [INFO] з « [INFO] » на « [INFO] »; відділу реєстрації актів цивільного стану Михайлівського районного управління юстиції внести зміни до актового запису про народження за № 02 від 13 серпня 2003 року, зробленого Високівською сільською радою Михайлівського району Запорізької області батьком дитини записати [PERSON] , [INFO] , прізвище дитини змінити з « [INFO] » на «[INFO]» (а/с 13). На підставі виконавчого листа, виданого 07.12.2004 року Василівським районним судом Запорізької області, по цивільній справі № 2-2778, 2004 р. за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, постановою Відділу ДВС Василівського РУЮ 14.02.2005 р. відкрито виконавче провадження № 7953339 (а/с 39-42). Позивачка у судовому засіданні відмовилась від позовних вимог в частині стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, оскільки відповідач не має заборгованості по сплаті аліментів, що підтверджується наданим суду Василівським РВ ГТУЮ в Запорізькій області розрахунком заборгованості аліментів за виконавчим провадженням № 51714043 від 04.03.2019 р. Суд приймає відмову позивачки у цій частині позову та продовжує розгляд позовної заяви у частині позовних вимог про стягнення додаткових витрат на дитину. Ч. 2 ст. 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 вказаної частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно вимог ст. ст. 141, 180 СК України батько та мати мають рівні права та обов`язки відносно своєї дитини і зобов`язані спільно її утримувати. Частиною 2 ст. 150 СК України закріплено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний і моральний розвиток. Як вбачається з довідки № 283 від 03.05.2018 р., виданої Високівською сільською радою Михайлівського району Запорізької області, гр. [PERSON] дійсно зареєстрована у [ADDRESS] і має склад сім`ї: [PERSON] , 1958 року народження, - мати; [PERSON] , 1943 року народження, - батько; [PERSON] , 1979 року народження, брат; [PERSON] , 2003 року народження, - син (а/с 26). Позивачкою [PERSON] за власні кошти було оплачено ортодонтичне, стоматологічне лікування зубів сина - [PERSON] , у стоматології «Престиж» приватного підприємства «Ерманс», зокрема встановлення брекет-системи на щелепу, що підтверджується медичною карткою № 7, 2016 р. стоматологічного хворого [PERSON] та фотознімками (а/с 184-200). Як вбачається з медичної картки хворого [PERSON] лікування було розпочато у лютому 2016 року та станом на 30.07.2018 р. [PERSON] оплатила 14100 грн. за стоматологічне лікування сина [PERSON] (а/с 207-211). За змістом ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, прийнятої резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання та розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 8 ЗУ «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-III, визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь в додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Аналіз відповідних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного разово, періодично або постійно. Позивачка [PERSON] пояснила у судовому засіданні, що вона оплатила лікування зубів сина у стоматології «Престиж» в сумі 14100 грн. разово 30.07.2018 р., після фактичного понесення цих витрат, що підтверджується копією касової квитанції ПАТ «Метабанк» № П519/6763320/1 від 30.07.2018 року (а/с 206). Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги та заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими та електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються у заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідачем [PERSON] визнано обставини щодо понесення позивачкою [PERSON] додаткових витрат на дитину [PERSON] у вигляді ортодонтичного, стоматологічного лікування зубів частково. Суд не має сумніву щодо достовірності цих обставин, та ці витрати підтверджені відповідними належними доказами. Участь в додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору, такого висновку прийшла Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України в ухвалі від 16.12.2009 року № 6-20478св09. Таким чином, з урахуванням викладеного, виходячи з рівності обов`язку батьків щодо утримання дитини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, шляхом стягнення 7050 гривень додаткових витрат на дитину, понесених на ортодонтичне, стоматологічне лікування зубів неповнолітньому [PERSON] , [INFO] , що складає половину вартості проведеної операції. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved