Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-25 00:00:00

В травні 2020 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 29 жовтня 1993 року уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрований Димитровським відділом ЗАГС Донецької області, актовий запис № 472. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . З відповідачем проживали разом до вересня 2019 року, зараз не спілкуються, тому відносини не є щирими та без почуттів, а також відсутня повага один до одного. Їх шлюб розпався, так як сімейне життя не склалося внаслідок повної протилежності характерів, різних поглядів па сімейні відносини. Відповідач не приділяв їй належної уваги, між ними втрачені почуття. Спільне господарство ними не ведеться, і в кожного з них своє життя. Збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам дитини. Так як відповідач вигнав її з їхнього спільного будинку, привів іншу жінку, і в неї не має іншого виходу, як звернутися до суду із даним позовом. Подальше спільне життя в якості подружжя неможливе, вони не спілкуються щиро та внаслідок цього не розуміють один одного. Також почуття любові та поваги один до одного вже давно втрачені. Вважає, що шлюб розпався, так як вони повністю припинили шлюбно-сімейні відносини, а тому відновленню не підлягає. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала клопотання, в якому підтримала позовні вимоги, просила справу розглянути за її відсутності, не заперечувала проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, в судове засідання не з`явився, не повідомив про причини неявки, у встановлений строк відзив не подав. \~ \~ \~ \~Згідно ст.281 ЦПК України по справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 29 жовтня 1993 року Димитровським відділом ЗАГС Донецької області, актовий запис № 472 (а.с.9). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Шлюбні відносини між сторонами припинені з вересня 2019 року внаслідок протилежності характерів, різних поглядів па сімейні відносини. Сторони мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Примирення між сторонами суд вважає недоцільним. За таких обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.ст.24, 104, 105, 110-112, 114 СК України,

Outcome: approved