Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

В січні 2015 року до суду звернувся позивач з позовом до [PERSON], в якому ставить питання про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у сумі 28400 грн. 10 коп. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що між публічним акціонерним товариством «ОТП банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2003382000 від 10.04.2013 року, відповідно до якого відповідач отримав споживчий кредит у розмірі 22536 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01% річних, з кінцевим терміном повернення 10.04.2016 року. Відповідно до умов договору [PERSON] повинен був щомісяця, починаючи з місяця отримання кредиту, частково погашати суму зобов'язання згідно графіку погашення кредиту. 24 березня 2014 року між публічним акціонерним товариством «ОТП банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір факторингу № 24/03/2014, відповідно до якого останній набув права вимоги за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором № 2003382000 від 10.04.2013 року. Відповідач [PERSON] зобов'язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконав, відповідно до цього Банк нарахував заборгованість за кредитом у сумі 21910 грн. 28 коп., заборгованість по відсоткам за користування кредитом у сумі 1 грн. 52 коп., комісію за розрахункове обслуговування в сумі 6488 грн. 30 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю, проти розгляду справи на підставі ст. 224 ЦПК України не заперечує. Належно повідомлений через засоби масової інформації - газету «Урядовий кур'єр» відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи у його відсутності суду не надавав, тому суд розглядав справу на підставі ст. 224 ЦПК України заочно. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору кредитування, які регулюються Цивільним кодексом України. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін та погоджені ними. При цьому згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Так, відповідно до кредитного договору № 2003382000 від 10.04.2013 року (а.с. 4-8; 9-11) [PERSON] отримав кредит у сумі 22536 грн., із зобов'язанням сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01% річних. Як вбачається з матеріалів справи, в порушення умов кредитного договору [PERSON] не сплачував суми кредиту та відсотки за його користування, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість. При цьому, суд звертає увагу, що між ПАТ «ОТП Банк» та позивачем по справі ТОВ «ОТП Факторинг Україна» 24.03.2014 року було укладено договір факторингу № 24/03/2014 від 24.03.2014 року, відповідно до якого останній набув права вимоги за кредитними договорами (а.с. 20-23). Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. У зв'язку з цим суд зазначає, що відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Суд перевіривши розрахунок заборгованості за кредитним договором № 2003382000 від 10.04.2013 року, укладеного між ПАТ «ОТП банк», яке на підставі вказаного договору факторингу відступило позивачу по справі право вимоги повернення споживчого кредиту та [PERSON] встановив, що станом на 12.11.2014 року утворилась заборгованість на загальну суму 28400 грн. 10 коп., з них 21910 грн. 28 коп. - заборгованість за кредитом, 1 грн. 52 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 6488 грн. 30 коп. - заборгованість по комісії за розрахункове обслуговування (а.с. 12). Згідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Таким чином, суд вважає позовні вимоги повністю доведеними, тому підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved