Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-04 00:00:00

До Василівського районного суду надійшов позов Енергодарської місцевої прокуратури Запорізької області в інтересах Державного агентства рибного господарства України в особі Управління Державного агентства рибного господарства у Запорізькій області, Василівської міської ради Запорізької області до [PERSON] , про відшкодування шкоди, заподіяної незаконним виловом риби, в якому позивач вказав наступне. 04 жовтня 2018 року о 04 годині 30 хвилин [PERSON] на Каховському водосховищі у Василівській затоці поблизу міста Василівка Василівського району Запорізькій області здійснював протизаконний вилов риби забороненим знаряддям лову - сіткою лісковою та виловив рибу карась в кількості 42 екземплярів, рибу плітка в кількості 25 екземплярів, рибу судак в кількості 1 екземпляр та щуку в кількості 3 екземпляри, чим заподіяв матеріальну шкоду рибним запасам України на суму 4 369,00 грн. Відносно [PERSON] 04 жовтня 2018 року складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 85 КУпАП (грубе порушення правил рибальства), який направлено для розгляду до Василівського районного суду Запорізької області. Постановою Василівського районного суду Запорізької області від 08 листопада 2018 року у справі № 311/3737/18 [PERSON] визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. з конфіскацією знарядь скоєного правопорушення та всього добутого в дохід держави. Постанова суду набрала законної сили, що свідчить про встановлення судом факту вчинення відповідачем адміністративного правопорушення та спричинення ним шкоди інтересам держави в особі Управління Державного агентства рибного господарства у Запорізькій області на суму 4 369,00 грн. Згідно з таксами для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення громадянами України, іноземцями та особами без громадянства цінних видів водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.11.2011 № 1209, фахівцем Управління Державного агентства рибного господарства у Запорізькій області проведено розрахунок збитків, нанесених рибному господарству України незаконними діями, які склали 4 369,00 грн.. Таким чином, у зв`язку з грубим порушенням відповідачем вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища, що призвело до заподіяння матеріальної шкоди державі, порушено права та інтереси Державного агентства рибного господарства України в особі Управління державного агентства рибного господарства у Запорізькій області. Попри очевидність допущеного відповідачами правопорушення Управлінням державного агентства рибного господарства в Запорізькій області упродовж тривалого часу не вжито заходів щодо захисту інтересів держави в судовому порядку, що підтверджується інформацією Управління державного агентства рибного господарства у Запорізькій області від 07.05.2019 № 1-5-9/2231-19 та листом від 18.06.2019 № 1-2-9/2893-19. Також, листом Управління від 11.07.2019 №1-5-9/3401-19 Енергодарську місцеву прокуратуру повідомлено, що управлінням не пред`явлено позов до [PERSON] про відшкодування збитків, заподіяних рибному господарству України в розмірі 4369,00 грн. у зв`язку із відсутністю достатніх коштів для сплати судових збору з метою звернення до суду з позовами до всіх притягнутих до адміністративної відповідальності правопорушників, які заподіяли шкоду рибному господарству. Відповідно позов про стягнення зі [PERSON] збитків до суду не заявлено, у зв`язку з чим, кошти до місцевого бюджету до цього часу не відшкодовані, що призводить до неможливості виконання відповідних природоохоронних та соціальних програм. Окрім вказаного, сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами (ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»). Природні ресурси, які перебувають у власності територіальних громад, є складовою частиною матеріальної і фінансової основи місцевого самоврядування (ст. 142 Конституції України). Територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності, зокрема на землю та природні ресурси (ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»). Зазначені норми означають, що завдані природним ресурсам збитки сплачуються на єдиний розподільчий казначейський рахунок відповідної місцевої ради в користь зведеного бюджету, із якого місцевим органом Державної казначейської служби у подальшому розподіляються конкретні суми коштів до Державного, обласного та місцевого бюджетів у вищевказаному співвідношенні. На підставі викладеного, прокурор просить суд стягнути зі [PERSON] на користь держави в особі Василівської міської ради Запорізької області шкоду, заподіяну водним живим ресурсам у розмірі 4 369,00 грн. а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 921,00 грн. В судовому засіданні прокурор Васильчук Б.Г. підтримав позов за підставами, викладеними в позовній заяві. В судове засідання представник Управління Державного агентства рибного господарства у Запорізькій області не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. В судове засідання представник Василівської міської ради Запорізької області не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений своєчасно та у встановленому законом порядку, відзиву на позов суду не надав. Суд, згідно ст.ст.128, 223, 280 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу та ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно вимог ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно ст.80 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1); докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (частина 5). Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Дослідивши матеріали цивільної справи та матеріали про адміністративне правопорушення №311/3737/18, розглянувши надані позивачем документи і матеріали на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються заявлені позовні вимоги, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши у сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку в сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що заявлені Державною екологічною інспекцією у Запорізькій області позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.13,43,81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; учасники сторін зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною 1 ст.56 ЦПК України визначено, що у випадках, встановлених законом, органи державної влади можуть звертатися до суду із заявами про захист державних інтересів та брати участь у цих справах. Судом встановлено, що 04 жовтня 2018 року о 04 годині 30 хвилин [PERSON] на Каховському водосховищі у Василівській затоці поблизу міста Василівка Василівського району Запорізькій області здійснював протизаконний вилов риби забороненим знаряддям лову, а саме, сіткою лісковою та виловив рибу «карась» в кількості 42 екземплярів, рибу «плітка» в кількості 25 екземплярів, рибу «судак» в кількості 1 екземпляру та рибу «щуку» в кількості 3 екземпляри, чим заподіяв матеріальну шкоду рибним запасам України на суму 4 369,00 грн. 04 жовтня 2018 року відносно [PERSON] складено адміністративний протокол №000837 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 85 КУпАП (грубе порушення правил рибальства) (а.с.41-42). Постановою Василівського районного суду Запорізької області від 08 листопада 2018 року (справа № 311/3737/18) [PERSON] визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП та піддано його адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. з конфіскацією знарядь скоєного правопорушення та всього добутого в дохід держави (а.с.47-48). Вказана постанова суду [PERSON] не оскаржувалася та набрала законної сили. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Внаслідок порушення природоохоронного законодавства незаконними діями [PERSON] державі було заподіяно шкоду. Згідно наданого позивачем розрахунку шкоди, завданої державі внаслідок незаконного добування цінних видів водних біоресурсів - риби [PERSON] на Каховському водосховищі, поблизу міста Василівка Василівського району Запорізької області, складеного 04 жовтня 2018 року державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Запорізької області Компанієць О.П. (а.с.43) вбачається, що розрахунок здійснено відповідно до Такси для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення громадянами України, іноземцями та особами без громадянства цінних видів водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах України», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2011 року №1209. Згідно наданого розрахунку, загальний розмір шкоди, завданої протиправними діями відповідача [PERSON] , внаслідок порушення ним природоохоронного законодавства, становить 4 369,00 грн. (а.с.43). Даний розрахунок відповідачем [PERSON] не спростовано та контррозрахунок відповідачем суду не надано. На теперішній час шкода, яка була заподіяна державі відповідачем [PERSON] , не відшкодована. Вищевказані факти та вина відповідача [PERSON] повністю підтверджуються постановою Василівського районного суду Запорізької області від 08 листопада 2018 року у справі №3/311/996/2018 про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.85 КУпАП, яка набрала законної сили 19.11.2018, а також розрахунком матеріальної шкоди до протоколу про адміністративне правопорушення №000837, складеного державним інспектором Компанійцем О.П. від та який відповідачем [PERSON] не оспорений та належними доказами не спростований. Згідно з ч.4 ст.63 Закону України «Про тваринний світ», підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного світу, а також за знищення чи погіршення середовища їх існування встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» посадові особи органів рибоохорони здійснюють державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. Відповідно до п.п.11,14 ч.1 ст.10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» посадові особи органів рибоохорони мають повноваження визначати розмір збитків, завданих рибному господарству, за затвердженими таксами та методиками, а також подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. Статтею 66 Конституції України встановлено, що кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Згідно ч.4 ст.68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, у порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Статтею 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» визначено, що шкода, завдана внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. В даному випадку спірні правовідносини щодо відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою кваліфікуються як відносини із відшкодування позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю. Загальні положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди визначено у статті 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. За змістом абзацу 1 пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної безпеки, незалежно від наявності вини. Отже, юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина, і за відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому, цивільне законодавство у деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювана шкоди. Схожий за змістом правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 21.12.2018 року у справі №917/19/18. Вказана розписка [PERSON] від 04 жовтня 2019 року (а.с.45), а також опис знарядь незаконного добування (заготівлі) природних ресурсів, плавучих транспортних засобів, вилучених у [PERSON] від 04 жовтня 2019 року (а.с.46), протокол про адміністративне правопорушення № 000837 від 04 жовтня 2018 року, жодних зауважень [PERSON] щодо кількості вловленої риби, не містить. Крім того, суд зазначає, що постанова Василівського районного суду Запорізької області від 08 листопада 2018 року у справі № 311/3737/18 (провадження №3/311/996/2018) [PERSON] не оскаржена та на теперішній час набрала законної сили. Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про відшкодування шкоди, завданої державі порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища є обґрунтованими, підтвердженими зібраними у справі доказами та не спростованими у встановленому процесуальним законом порядку відповідачем належними та допустимими доказами, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заявлені Енергодарською місцевою прокуратурою Запорізької області в інтересах Державного агентства рибного господарства України в особі Управління Державного агентства рибного господарства у Запорізькій області позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки шкода, заподіяна державі внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього середовища, відповідачем [PERSON] до теперішнього часу у добровільному порядку не погашена, а тому підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь Василівської міської ради Запорізької області в судовому порядку Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь прокуратури Запорізької області в особі Енергодарської місцевої прокуратури підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 921,00 грн., оплата якого документально підтверджена платіжним дорученням № 1866 від 29 липня 2019 року, оригінал якого міститься в матеріалах справи (а.с.1).

Outcome: approved