overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

В січні 2014 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути на її користь аліменти для утримання неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], - в твердій грошовій сумі 1500 грн. на кожну дитину щомісяця з дня подачі позову до досягнення дітьми повноліття. Позовні вимоги мотивувала тим, що відповідач, який є батьком дітей, не виконує свого обов'язку по їх матеріальному утриманню. Діти знаходяться на утриманні матері, батько коштів на їх утримання взагалі не надає. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала і просить їх задовольнити, додатково вказавши, що вона самостійного доходу не має, при цьому їй відомо, що відповідач має дохід від підприємницької діяльності, проте офіційно приватним підприємцем не зареєстрований. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, надав суду письмові заперечення проти позову та заяву про те, що в судовому засіданні присутнім бути не може, однак на підтвердження причин цього будь-яких доказів не надав. За таких обставин в їх сукупності суд вважає за можливе справу по суті розглянути за відсутності відповідача в судовому засіданні. В письмовому запереченні на позов відповідач вказав, що не заперечує проти стягнення аліментів з нього на утримання дітей, однак вважає їх розмір, вказаний позивачем, завищеним. Просить суд визначити розмір аліментів на утримання доньки в сумі 310 грн., на утримання сина - в сумі 386 грн., додатково вказуючи, що на його утриманні перебуває також неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Встановлено, що сторони є батьками неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Діти проживають з позивачем, відповідач коштів на утримання дітей не надає. У відповідності до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідач визнав позовні вимоги частково - на загальну суму 696 грн. При цьому позивачем, якій судом було роз'яснено ч. 4 ст. 10 ЦПК України, будь-яких доказів спроможності відповідача сплачувати аліменти в сумі 3000 грн. щомісячно суду надано не було. Таким чином, враховуючи матеріальне становище позивача (не працює в зв'язку з доглядом за дітьми), наявність у відповідача ще одного неповнолітнього сина на утриманні, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, вимоги розумності та справедливості, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги частково - на суму 1000 грн. щомісячно з дня подання позову до суду до досягнення старшою дитиною (донькою Юлією) повноліття. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити в зв'язку із їх недоведеністю.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

В січні 2014 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути на її користь аліменти для утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], - в твердій грошовій сумі 1000 грн. щомісяця до досягнення сином повноліття. Позовні вимоги мотивувала тим, що відповідач, який є батьком дитини, не виконує свого обов'язку по її вихованню та не утримує сина матеріально. Дитина повністю знаходиться на утриманні матері. В судовому засіданні позивач позовні вимоги зменшила, просить стягувати з відповідач на її користь на утримання сина аліменти в твердій грошовій сумі 500 грн. щомісяця до досягнення сином повноліття. Відповідач в судовому засіданні позов в остаточному розмірі визнав, згоден сплачувати аліменти в сумі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, позов необхідно задовольнити. Встановлено, що сторони є батьками малолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. Відповідач коштів на утримання дитини в достатньому розмірі не надає. Заявлені позивачем вимоги суд знайшов законними, оскільки вони підтверджуються свідоцтвом про народження, довідкою про склад сім'ї позивача, копії котрих наявні в матеріалах справи, а також не оспорюють ся ніким із сторін. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

В січні 2014 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, просила стягнути на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму щомісяця. В обґрунтування позовних вимог позивач посилалась на обставини ненадання відповідачем матеріальної допомоги. В судове засідання позивач не з'явилась, до суду надала заяву, в якій просила про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, відомостей про поважність причин неявки у судове засідання матеріали справи не містять. Відповідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд ухвалив про розгляд справи в порядку ст. 224, 225 ЦПК України на підставі наявних в ній даних та доказів. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Шлюб між сторонами припинено 14 жовтня 2013 року. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], яка мешкає з матір'ю, достатньої матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. Відповідач працездатний, на утриманні інших осіб не має. За таких обставин суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку та не менше 30% прожиткового мінімуму для особи відповідного віку щомісяця до досягнення нею повноліття. Таким чином, позов підлягає задоволенню. В силу статті 88 ЦПК з відповідача на користь держави слід стягнути 243 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

В січні 2014 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, просила стягнути на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму щомісяця. В обґрунтування позовних вимог позивач посилалась на обставини ненадання відповідачем матеріальної допомоги. В судове засідання сторони не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Представник позивача, згідно наданої заяви просив про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач письмових заперечень не надав, відомостей про поважність причин його неявки у судове засідання матеріали справи не містять. Відповідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд ухвалив про розгляд справи в порядку ст. 224, 225 ЦПК України на підставі наявних в ній даних та доказів. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 04 вересня 2009 року. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], яка мешкає з матір'ю, достатньої матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. Відповідач працездатний, на утриманні інших осіб не має. За таких обставин суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку та не менше 30% прожиткового мінімуму для особи відповідного віку щомісяця до досягнення нею повноліття. Таким чином, позов підлягає задоволенню. В силу статті 88 ЦПК з відповідача на користь держави слід стягнути 243 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

В січні 2014 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, просила стягнути на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму щомісяця. В обґрунтування позовних вимог позивач посилалась на обставини ненадання відповідачем матеріальної допомоги. В судове засідання сторони не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Позивач, згідно наданої заяви просила про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач письмових заперечень не надав, причини неявки у судове засідання не відомі. Відповідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд ухвалив про розгляд справи в порядку ст. 224, 225 ЦПК України на підставі наявних в ній даних та доказів. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 19 квітня 2013 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який мешкає з матір'ю, достатньої матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. Відповідач працездатний, на утриманні інших осіб не має. За таких обставин суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку та не менше 30% прожиткового мінімуму для особи відповідного віку щомісяця до досягнення нею повноліття. Таким чином, позов підлягає задоволенню. В силу статті 88 ЦПК з відповідача на користь держави слід стягнути 243 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

В січні 2014 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітньої доньки. В позові позивач вказує, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі із [PERSON] та 23.12.2011 року вони з відповідачем розлучились. В шлюбі у них народилась донька [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Так як відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, то позивач була змушена звернулась до суду з відповідною позовною заявою. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала та просила його задоволити і стягнути із відповідача [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки аліменти в твердій грошовій сумі, в розмірі 1000 грн. щомісяця, починаючи з 08.01.2014 року до досягнення дитиною повноліття. В судовому засідання 26.02.2014 року представник позивача [PERSON] подала заяву про зміну позовних, в якій просить стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні змінені позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Сторони мають доньку [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [PERSON] серія [NUMBER] - а.с.6). Дитина знаходяться на утриманні матері. Відповідач добровільно матеріальної допомоги або іншого забезпечення дитині не надає. Судом з достовірністю встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, при викладених вище обставинах, у зв'язку з тим, що відповідач добровільно не виконує свого обов'язку по утриманню дитини, позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

В січні 2014 року позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] Свої вимоги мотивує тим, що з 03 червня 2008 року знаходиться у шлюбі з відповідачем. Від подружнього життя мають малолітню дитину - дочку [PERSON] , [INFO]. Через поведінку відповідача, який у період сумісного життя зловживав спиртними напоями, не працював, матеріально родину не забезпечував, постійно виникали сварки, скандали , свідком яких була дитина. Сімейне життя не склалося. Подружнє життя припинили, шлюб носить формальний характер. Примирення неможливе. Позивач в судове засідання не з'явилась, направила заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище. Відповідач у судове засідання не з'явився, направив заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя при категоричному небажанні сторін зберегти родину, неможливо. Сторони спільно не проживають , подружні відносини не підтримують. Примирення між сторонами неможливе. Фактично родина розпалася. Вимоги про розділ спільного майна не заявлені. На підставі викладеного, ст.ст. 110-112 СК України ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

В січні 2014 року позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] Свої вимоги мотивує тим, що з 14 жовтня 2000 року знаходиться у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу дітей не мають, але відповідач відмовляється розривати шлюб через органи РАЦС. Через різні погляди на питання сімейного життя, що призводило до сварок та скандалів , подальше спільне життя та збереження шлюбу стало неможливим. Вони втратили один до одного почуття любові та поваги. Подружнє життя припинили близько чотирьох місяців, шлюб носить формальний характер, примирення неможливе. Позивач в судове засідання не з'явилась, направила заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Після розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не сповістив, заява про розгляд справи у його відсутності до суду не надходила.. За згодою позивача суд розглядає справу в заочному порядку у відсутності відповідача, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Згідно з положеннями частини 2 статті 197 цього Кодексу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя при категоричному небажанні позивача зберегти родину, неможливо. Сторони спільно не проживають близько чотирьох місяців, подружні відносини не підтримують. Примирення між сторонами неможливе. Фактично родина розпалася. Вимоги про розділ спільного майна не заявлені. На підставі викладеного, ст.ст. 110-112 СК України ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

В січні 2014 року позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] Свої вимоги мотивує тим, що з 17 липня 2000 року знаходиться у шлюбі з відповідачем. Від подружнього життя мають малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO]. Через постійні сварки та скандали, взаємо непорозуміння вони дійшли до висновку про неможливість подальшого сумісного проживання. Подружнє життя припинили понад рік, шлюб носить формальний характер. Примирення неможливе. Позивач в судове засідання не з'явився, направив заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явилась, направила заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя при категоричному небажанні сторін зберегти родину, неможливо. Сторони спільно не проживають понад рік , подружні відносини не підтримують. Примирення між сторонами неможливе. Фактично родина розпалася. Вимоги про розділ спільного майна не заявлені. На підставі викладеного, ст.ст. 110-112 СК України ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

В січні 2014 року позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] Свої вимоги мотивує тим, що з 26 лютого 2010 року знаходиться у шлюбі з відповідачем. Від подружнього життя мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Через поведінку відповідача, який у період сумісного життя постійно влаштовував сварки, скандали , не піклувався про матеріальне становище родини, сімейне життя не склалося. Подружнє життя припинили, шлюб носить формальний характер. Примирення неможливе. Позивач в судове засідання не з'явилась, направила заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище. Відповідач у судове засідання не з'явився, направив заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя при категоричному небажанні сторін зберегти родину, неможливо. Сторони спільно не проживають , подружні відносини не підтримують. Примирення між сторонами неможливе. Фактично родина розпалася. Вимоги про розділ спільного майна не заявлені. На підставі викладеного, ст.ст. 110-112 СК України ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

В січні 2014 року позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] Свої вимоги мотивує тим, що з 28 лютого 2012 року знаходиться у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO] . Через різні погляди на питання сімейного життя, що призводило до сварок та скандалів , подальше спільне життя та збереження шлюбу стало неможливим. Подружнє життя припинили з листопада 2013 року, шлюб носить формальний характер, примирення неможливе. Позивач в судове засідання не з'явилась, направила заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Після розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище. Відповідач у судове засідання не з'явився, направив заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, згоден на розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя при категоричному небажанні сторін зберегти родину, неможливо. Сторони спільно не проживають з листопада 2013 року, подружні відносини не підтримують. Примирення між сторонами неможливе. Фактично родина розпалася. Вимоги про розділ спільного майна не заявлені. На підставі викладеного, ст.ст. 110-112 СК України ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

В січні 2014 року Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалось через різницю в поглядах на життя, у зв'язку з цим між ними постійно виникали непорозуміння та сварки, які привели до взаємного відчуження. Позивач зазначає, що вони з квітня 2013 року не підтримують шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть та проживають окремо, подальше спільне проживання у шлюбі та його збереження стало неможливим, так як сім'я остаточно розпалася. Посилається, що почуття любові між ними втрачено, і строк для примирення, за таких обставин, не вплине на збереження та покращення сімейних стосунків. Тому вважає, що їх шлюб розпався остаточно і поновити його неможливо. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі і просила суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі і погодився на розірвання шлюбу, також вважаючи збереження шлюбу неможливим. Наслідки визнання відповідачем позову йому роз'яснені і зрозумілі. Згідно ч.1 ст.174 ЦПК України відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши заяву. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони зареєстрували шлюб 24 грудня 2011 року, про що свідчить відповідне свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 24.12.2011 року, актовий запис № 4269 (а.с.6). Від цього шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO] (а.с.5). Встановлено, що сторони тривалий час не підтримують шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть та проживають окремо, подальше спільне проживання у шлюбі та його збереження стало неможливим, оскільки взаєморозуміння та почуття любові між ними втрачено, і строк для примирення за таких обставин не вплине на збереження та покращення сімейних стосунків. Спірні питання щодо поділу майна між сторонами, на даний час відсутні. Донька [PERSON], [INFO], після розірвання шлюбу залишається проживати з матір'ю. За таких обставин подальше спільне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе, шлюб сторін слід розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 229,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

В січні 2014 року позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку. У судове засідання позивач не з'явилася, попередньо подавши клопотання про розгляд справи у її відсутність та позовні вимоги підтримала просила задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився попередньо подавши заяву про розгляд справи у його відсутність та згоду з вимогами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27 червня 2009 року. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], батьком якого у свідоцтві про народження записаний відповідач, батьківство відповідач своє не оскаржував. Як встановлено у судовому засіданні станом на теперішній час сторони проживають окремо, малолітня дитина [PERSON], [INFO], знаходиться на повному забезпеченні позивача, що є обтяжуючим фактором для повного виховання дитини та її забезпечення, відповідач ухиляється від обов'язку утримувати неповнолітню дитину. У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення.

Outcome: approved