Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

В червні 2015 року заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення юридичного факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, посилаючись на те, що вона проживала разом з своєю матірю [PERSON] по вул. Ростовська, 22 в с. Бояни Новоселицького району Чернівецької області, на час смерті останньої 24 лютого 2010 року, залишаючись бути зареєстрованою по іншій адресі в даному селі. Визнання вказаного юридичного факту необхідно для оформлення спадщини після смерті матері. В судовому засіданні представник заявниці підтримав подану заяву і просив задовольнити заявлені вимоги. Представник зацікавленої особи Боянської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області в судове засідання не зявився, надавши заяву про те, що заявлені вимоги визнає в повному обсязі та просить розглянути справу у його відсутності. Свідки [PERSON] та [PERSON] показали суду, що дійсно на час смерті [PERSON] з нею постійно проживала її донька [PERSON]. Суд, вислухавши пояснення представника заявниці, покази свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних. Судом встановлено, що 24 лютого 2010 року померла [PERSON]. На час її смерті з нею постійно проживала більш 20 років по вул. Ростовська, 22 в с. Бояни Новоселицького району Чернівецької області її донька [PERSON], яка доглядала за нею, залишаючись бути зареєстрованою в іншому господарстві в даному селі, що підтверджується показами допитаних судом свідків та довідками Боянської сільської ради Новоселицького району №№ 1229, 1231 від 25 травня 2015 року, № 1759 від 16 липня 2015 року. Вирішуючи питання про встановлюючи даного факту суд виходить з того, що відповідно до ч.1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово, а відповідно до частини шостої даної статті фізична особа може мати кілька місць проживання. У відповідності до ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Відповідно до статті третьої вказаного Закону місце проживання - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Відповідно до п. 211 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (втратила чинність на підставі\~наказу Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року) доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. З довідок нотаріальних контор Новоселицькогго району та довідки Боянської сільської ради Новоселицького району № 1229 від 25 травня 2015 року вбачається, що спадщину після смерті [PERSON] ніхто не прийняв. Оцінюючи у сукупності досліджені докази, із урахуванням визнання заявлених вимог зацікавленою особою, суд приходить до висновку про доведеність факту постійного проживання заявниці з її матірю на час смерті останньої 24 лютого 2010 року. Задоволення заяви має юридичне значення для заявниці. У суду немає підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених заявницею та підтверджених документами. На підставі ст.ст. 256-259 ЦПК України, ст. 29 ЦК України, ст.ст. 2,3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд

Outcome: approved