Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області із позовною заявою звернулися [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачам на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 03.03.1993 року Другою вінницькою державною нотаріальною конторою за реєстровим № 1-935, на праві спільної сумісної власності належить домоволодіння, розташоване у [ADDRESS]. Дане свідоцтво зареєстроване 09.04.1993 року в КП ВО ОБТІ за реєстровим № 4853. 07.11.2008 року в будинку за згодою позивачів був зареєстрований відповідач [PERSON]. З часу паспортної реєстрації в спірному приміщенні відповідач не проживає, його речей в будинку немає, участі в утриманні даного жилого приміщення та оплаті комунальних платежів він не бере. Всі обов'язки по утриманню даного приміщення виконують лише позивачі. Тому на їх думку, відповідач втратив право користування спірним жилим приміщенням. Факт відсутності відповідача в їхньому будинку понад рік, а саме з 07.11.2008 року, підтверджується актом, складеним та завіреним головою квартального комітету «Добробут» за № 1442 від 06.12.2013 року. Оскільки відповідач не приймає жодних мір для того, щоб знятись з реєстрації, позивачі не мають можливості оформити житлові субсидії та розпорядитись належним їм майном на власний розсуд. Дані обставини і стали підставою звернення до суду з відровідною позовною заявою. В судове засідання позивачі не з'явилися, до початку розгляду справи по суті надали заяву, в якій просили розглянути справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, щодо ухвалення заочного рішення суду не заперечують. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, однак був належним чином повідомлений про час дату і місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення у пресі, заяв та повідомлень про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило. Відповідно до положень статті 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи без фіксації судового засідання технічними засобами звукозапису. В ході розгляду справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 03.03.1993 року другою Вінницькою державною нотаріальною конторою за реєстровим № 1-935, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить домоволодіння, розташоване у [ADDRESS]. Дане свідоцтво зареєстроване 09.04.1993 року в КП ВО ОБТІ за реєстровим № 4853. Відповідно до акту від 06.12.2013 року, складеного мешканцями будинковолодінь по вул. Кутузова у м. Вінниця, [PERSON], [PERSON], [PERSON], засвідченого головою квартального комітету «Добробут», вбачається, що [PERSON], за адресою: [ADDRESS], не проживав. Відповідно до довідки № 1446 від 06.12.2013 року виданої квартальним комітетом «Добробут», [PERSON], [INFO], проживає та зареєстрована за адресою [ADDRESS]. Разом з нею зареєстровані та проживають [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Громадянин [PERSON], [INFO] за даною адресою зареєстрований, але за вказаною адресою не проживав та не проживає. На запит суду від 12.12.2013 року №127/30097/13-ц, сектором ГУДМС УДМС України у Вінницькій області від 19.12.2013р. надано довідку за якою відповідач [PERSON], [INFO], з 07.11.2008 року зареєстрований за адресою [ADDRESS]. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO] не проживає у будинку [ADDRESS], тобто відсутній за вказаною адресою більше шести місяців. Згідно ст.71 ЖК Української РСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст.72 ЖК Української РСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цивільно-процесуального законодавства України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з положеннями ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що позов щодо усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки відповідач без поважних причин понад шість місяців не проживає за зареєстрованою адресою у [ADDRESS]. У відповідності до положень статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої винесено судове рішення, суд присуджує з іншої сторони відшкодувати понесені нею судові витрати, які документально підтверджені. Враховуючи наведене та

Outcome: approved