Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-03 00:00:00

До Володарського районного суду Київської області 11.06.2020 р. надійшов зазначений позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, в якій Позивач просить суд стягнути з Відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку - до [INFO] . На обґрунтування заявленої позовної вимоги Позивач у своїй позовній заяві зазначила, що вони з Відповідачем 21.02.2015 р. зареєстрували шлюб; від шлюбу мають двох малолітніх дітей, зокрема є батьками [PERSON] , [INFO] , яка перебуває на утриманні Позивача; сама Позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, Відповідач ухиляється від її утримання, добровільно не надає їй коштів (а.с. 1-2). Ухвалою суду від 01.07.2020 р. відкрито провадження в справі, визначено здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, встановлено Відповідачеві строк для подання відзиву, призначено судове засідання на 04.08.2020 р. (а.с. 18-20). У судове засідання 04.08.2020 р. сторони не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи належно повідомлені, що підтверджено відповідними поштовими повідомленнями (а.с. 21, 22); Позивач 04.08.2020 р. подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує (а.с. 23); Відповідач також подав до суду 04.08.2020 р. заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю (а.с. 24). За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Підстави для відкладення підготовчого судового засідання, визначені статтею 198 ЦПК України, також відсутні. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності; якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів (частина третя статті 211 ЦПК України); у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (частина друга статті 247 ЦПК України). Відповідно до положень пункту 1 частини другої статті 49, частини першої статті 206 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу (провадження у справі), зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі, зокрема, визнання позову проводиться в порядку статті 206 ЦПК України. Згідно з частиною четвертою статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову; якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За роз`ясненнями Верховного Суду України, викладеними у пункті 24 Постанови Пленуму від 12.06.2009 р. № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», пункті 11 Постанови Пленуму від 18.12.2009 р. № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», у разі визнання відповідачем позову, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом; визнання відповідачем позову має бути безумовним, не суперечити закону й не порушувати права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), у такому разі суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Вирішуючи питання щодо наявності підстав для прийняття визнання Відповідачем позову та задоволення позовних вимог Позивача, суд, ознайомившись з матеріалами справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні (стаття 89 ЦПК України), виходить з такого. З наявних письмових матеріалів справи судом встановлено, що сторонами 21.02.2015 р. було зареєстровано шлюб, що підтверджено копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 21.02.2015 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Славуцького міського управління юстиції у Київській області, актовий запис № 17 (а.с. 6). Сторони є батьками двох малолітніх дітей, а саме: сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про його народження серії [NUMBER] , виданого 06.09.2016 р. Славутицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 136 (а.с. 7), та дочки [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про її народження серії [NUMBER] , виданого 08.05.2018 р. Славутицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 60 (а.с. 8). Названі малолітні діти проживають спільно з Позивачем, що підтверджено копією довідки виконавчого комітету Косівської сільської ради Володарського району Київської області від 01.06.2020 р. № 88 (а.с. 5); Відповідач згідно з цією довідкою не зазначений як такий, що входить до складу сім`ї Позивача. Позивач перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Володарської районної державної адміністрації та отримує допомогу при народженні дитини щомісячно в розмірі 860,00 грн., що підтверджено довідкою названого Управління від 02.06.2020 р. № 629 (а.с. 9), відсутність заробітку Позивача (окрім отримання соціальних виплат від названого Управління) підтверджено також довідкою з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків Державної фіскальної служби України про суми виплачених доходів від 05.06.2020 р. № 858 (а.с. 10) та відомостями Пенсійного фонду України (а.с. 11). Як зазначено Позивачем у позовній заяві та не спростовувалося Відповідачем, яким подано заяву про визнання позову, Відповідач ухиляється від утримання Позивача, проте має постійний доход, а тому може надавати допомогу Позивачеві. За загальним правилом частини першої статті 82 ЦПК України обставини, визнані учасниками справи, не підлягають доказуванню. Відповідно до частини першої статті 75, частини першої статті 76 Сімейного кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного; розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. За приписами частин другої, четвертої, шостої статті 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; право на таке утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. Аліменти сплачуються щомісячно та присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви (статті 77, 79 Сімейного кодексу України). Згідно з частинами першою, другою статті 80 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі; розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Зважаючи на усе наведене вище, оцінивши в сукупності наявні докази та враховуючи закріплене статтею 84 Сімейного кодексу України право Позивача на утримання до досягнення їх спільною з Відповідачем дитиною трьох років, а також виходячи з відсутності в матеріалах справи будь-яких доказів та заперечень з боку Відповідача щодо відсутності у нього можливостіутримувати колишню дружину, тому суд вважає, що визнання Відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому вбачає наявними підстави для прийняття визнання позову Відповідачем та задоволення позову. Водночас суд у порядку пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення з Відповідача аліментів на користь Позивача у межах суми платежу за один місяць. Крім того, за імперативними вимогами частини шостої статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, у тому числі судового збору (частина перша статті 133 ЦПК України), з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли (у даному випадку - держави). Водночас, зважаючи на визнання Відповідачем даного позову, суд застосовує частину першу статті 142 ЦПК України, частину третю статті 7 Закону України «Про судовий збір» та стягує з Відповідача 50 відсотків судового збору, який повинен був сплачений при поданні даного позову. Відповідно до статей 75-77, 79, 80, 84 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved