Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-03 00:00:00

До\~Деражнянського районного\~суду Хмельницької\~області,\~в порядку\~загального позовного\~провадження,\~надійшов позов\~зазначеної вище\~особи до\~вказаних нею\~відповідачів щодо\~визначеного позивачем\~предмету спору,\~з вимогою\~виділити в\~натурі у\~власність частку\~із майна,\~що є\~у спільній\~частковій власності\~та визнати\~єдиним цілим\~(цілу\~частку)\~об`єктом\~нерухомості належну\~ [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу\~від 08.04.1992\~року,\~посвідченого секретарем\~виконавчого комітету\~Маниковецької сільської\~ради за\~реєстрованим номером\~9,\~1/2 частку у житловому будинку, яка складається: І - коридор\~11,2 км.м; ІІ котельня 4,7 кв.м.; ІІ-1 - коридор 10,7 кв.м.; ІІ-2 -\~житлова\~ 29,1 кв.м; ІІ-3 -\~ житлова\~17,3 кв.м.; ІІ-4 житлова 16,3 кв.м.; ІІ-5 кухня 8,9 кв.м.; ІІ-6 ванна 4,1 кв.м.; ІІ-7 туалет 1,7 кв.м.; ІІ-8 коридор 1,8 кв.м., загальною площею 105.8 кв.м., житловою площею 62,7 кв.м., допоміжними (підсобними) приміщеннями 43,1 кв.м., що знаходиться за адресою по [ADDRESS] , а також припинити право спільної часткової власності на 1/2 частки житлового будинку,\~що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою судді від 11.11.2020 року даний позов прийнято до розгляду, відкрито провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду в підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження. В\~судове засідання\~позивач та\~його представник\~не з`явилися, проте подали\~до суду\~заяву про\~розгляд справи\~без їх\~участі та вказали, що заявлені вимоги підтримують повністю і просять їх задовольнити на основі досліджених судом доказів. Представники відповідачів в судове засідання також не з`явилися, подавши суду відповідні заяви про розгляд справи у їх відсутності, зі змісту яких вбачається, що позовні вимоги вони визнають у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи та письмові заяви учасників справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Судом об`єктивно встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 08.04.1992 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Маниковецької сільської ради за реєстрованим номером 9, [PERSON] придбав на праві особистої власності половину житлового будинку за № 3 загальною площею 127,4 кв.м., що знаходиться по [ADDRESS] та розташований на земельній ділянці площею 0,33 га. 28.09.1992 року Деражнянським бюро технічної інвентаризації здійснено державну реєстрацію придбаного позивачем Ѕ частини житлового будинку за реєстровим № 376 та виготовлено технічний паспорт на нерухоме майно. На земельну ділянку, на якій розташований належний позивачеві житловий будинок, площею 0,1250 га, кадастровий номер 6821587000:01:011:0107, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) було оформлено право власності та видано державний акт від 04.10.2012 року серії ЯМ № 946340, що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 12.06.2020 року № НВ-0005059312020. Водночас, судом встановлено, що інша половина житлового будинку належить на праві власності [PERSON] відповідно до Договору дарування серії ВРІ № 26633, ВРІ 266338, посвідченого приватним нотаріусом Деражнянського районного нотаріального округу Мельник А.В. 21.03.2011 року за реєстровим № 397. На теперішній час, як зазначає в позові [PERSON] , в нього виникла необхідність у відчуженні належної йому частки будинку і при зверненні до нотаріуса, а потім до ГМП «Інвентаризатор» комунальної власності Деражнянської районної ради, йому стало відомо, що при реєстрації Деражнянським ГМП «Інвентаризатор» допущено помилку у відображені в реєстрі форми власності нерухомого майна, а саме, належна йому квартира зареєстрована як приватна спільна часткова власність в розмірі Ѕ частки, а половина житлового будинку, яку отримала в дар [PERSON] зареєстрована в реєстрі за формою власності як квартира [ADDRESS] . Виходячи з цих обставин, які склалися, позивач не може на теперішній час належним чином розпорядитися своєю власністю та юридично оформити продаж половини житлового будинку [ADDRESS] у нотаріуса, що порушує його права та інтереси, оскільки згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстрацію яких здійснювало Деражнянське бюро технічної інвентаризації, [PERSON] є власником цілої частки квартири, а за [PERSON] зареєстровано Ѕ частина житлового будинку, що є спільною частковою приватною власністю, а належна позивачеві частка будинку не виділена в натурі, що створює останньому значні незручності стосовно розпорядження належним йому майном. За вказаних обставин припинення права спільної часткової власності на вказаний житловий будинок не можна здійснити у позасудовому\~\~порядку. З урахуванням наведеного, виділ позивачеві в натурі, як єдиного цілого житлового будинку за вказаною адресою можливо здійснити з огляду на сукупність (кількість) об`єктів, що складають 1/2 частку житлового будинку та з урахуванням можливості виділу в натурі такої належної йому частки, яка є відокремленою, а тому її виділ в натурі за технічними показниками можливий, що не завдасть істотної шкоди іншим особам. Згідно звіту про оцінку майна ринкова вартість житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходяться під номером [ADDRESS] , становить 121990, 00 гривень, у тому числі Ѕ частки, власником якої є позивач 60\~995, 00 гривень. Так, статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом. Згідно ст.. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Нормою статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частиною 1 статті 346 ЦК України передбачено, що право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна. Нормами частини 1 статті 364, частини 1 статті 365 ЦК України визначено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Право особи на частку у спільному майні може бути припинено за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. У частинах 1 та 2 статті 367 ЦК України зазначено майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Відповідно до п. 2.1. Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом міністерства з питань житлово-комунального господарства України 18.06.2007 за № 55, зареєстрованої в міністерстві юстиції України 6 липня 2007 р. за № 774/14041, об`єкти\~\~нерухомого майна, які підлягають технічній інвентаризації відповідно до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, а також єдині майнові комплекси, що належать на праві власності і розташовані на одній земельній ділянці, можуть бути поділені на самостійні об`єкти нерухомого майна. Поділ на самостійні об`єкти нерухомого майна провадиться відповідно до законодавства з наданням кожному об`єкту поштової адреси (п. 2.2.). Поділ на самостійні об`єкти нерухомого майна повинен відповідати умовам, що передбачені чинними будівельними нормами (п. 2.4.). Спори щодо поділу об`єктів нерухомого майна вирішуються в судовому порядку. (п. 2.7.). Верховним Судом України у аналізі деяких питань застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ, роз`яснено, що відповідно до\~ст. 364 ЦК\~кожен із співвласників має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі недосягнення згоди про спосіб і умови виділу в натурі частки із спільного майна учасник спільної часткової власності вправі звернутися з відповідним позовом до суду. Згідно зі\~ст. 367 ЦК\~майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна право спільної часткової власності на нього припиняється. Відповідні роз`яснення щодо порядку проведення поділу містяться в\~постанові Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 р. № 7. Зокрема, в п. 7 цієї\~постанови зауважено, що в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Оскільки мова йде про виділ відокремлених частин майна, слід керуватися тими ж вимогами, що й у виділі в натурі частки із спільної часткової власності одним із співвласників. Що стосується будинку (квартири), то це можливо, коли кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку (квартири) з ізольованими жилими та підсобними приміщеннями з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири, або якщо наявна технічна можливість переобладнати будинок (квартиру) в ізольовані квартири. Відповідно до\~ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини, суд дійшов висновку про доведеність позовних вимог [PERSON] , тому вважає за можливе його позовну заяву задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved