Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-30 00:00:00

До Високопільського районного суду Херсонської області звернулося Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» із позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (в порядку регресу), зазначивши у позові про те, що 11.05.2014 року між [PERSON] та ВАТ «НАСК «ОРАНТА» ( з 2015 року ПАТ «НАСК «ОРАНТА», був укладений договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, згідно якого забезпеченим транспортним засобом є автомобіль марки ВАЗ-21093, державний номер [NUMBER], франшиза становить 510 грн. Вироком Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 03.11.2016 року [PERSON] визнано винним в тому, що 29.05.2014 року близько 21-00 години він, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, керуючи автомобілем ВАЗ-21093, д.н.56837ХО, рухаючись на 347 км.+800м. автодороги Доманово-Ковель-Чернівці-Тереблече в напрямку м.Тернопіль зі швидкістю більшою ніж 100 км/год. всупереч вимог п.12.4 ПДР України, згідно якого у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год., порушуючи вимоги п.10.1 ПДР України, згідно якого перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не переконався, що водій транспортного засобу, який рухався попереду по тій самій смузі, не подав сигналу про намір повороту ліворуч, виїхав на зустрічну смугу руху в момент, коли водій автомобіля [NUMBER] [PERSON] із увімкненим лівим покажчиком повороту здійснював маневр у вигляді повороту ліворуч на прилеглу до будинків територію, та скоїв зіткнення з ним. В результаті ДТП водій [PERSON] отримав тілесні ушкодження, що належать до середнього ступеня тяжкості. 04.02.2015 року до страхової компанії ПАТ «НАСК «ОРАНТА» із заявою про виплату страхового відшкодування звернувся потерпілий [PERSON] Так позивачем була вирахувана сума матеріального збитку, що складає 16245,16 грн., а також враховуючи, що сума страхового відшкодування завжди зменшується на суму франшизи 30.03.2017 року в рахунок страхового відшкодування страховиком було перераховано потерпілому 15735,16 грн. Оскільки [PERSON] керував забезпеченим транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, ПАТ «НАСК «ОРАНТА» звернулася до нього з регресною вимогою щодо сплати коштів, однак відповідач в добровільному порядку цю вимогу не виконав, тому страхова компанія змушена звертатися до суду з даним позовом. Просить суд, стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «НАСК «ОРАНТА» відшкодування шкоди в розмірі 15735,16 грн. та сплачений судовий збір в розмірі 1762,00 грн. Представник позивача ПАТ «НАСК ОРАНТА», за довіреністю, [PERSON] (а.с.18) надала до суду заяву, в якій в якій просить розглянути справу у її відсутінсть, наполягає на задоволенні позову з підстав викладених у позовній заяві та наявних у матеріалах справи доказів, не заперечує проти постановлення заочного рішення (а.с.74). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився двічі, 01.08.2018 року та 31.08.2018 року, будучи своєчасно та належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ч.11 ст.128 ЦПК України, про що свідчить публікація на офіційному веб-сайті судової влади України, а саме Високопільського районного суду Херсонської області, та яке розміщене за десять днів до відповідного судового засідання (а.с.39, 70), заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не надано, як не надано і відзиву на позовні вимоги, а тому суд розглядає справу за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст.280-281 ЦПК України, а представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. \~ Відповідно\~до ст.211 ЦПК України, ч.3. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. \~ \~Відповідно до\~вимог ст.247\~ЦПК України,\~ч.2…\~У разі\~неявки в\~судове засідання\~всіх учасників\~справи чи\~в разі\~якщо відповідно\~до положень\~цього Кодексу\~розгляд справи\~здійснюється судом\~за відсутності\~учасників справи,\~фіксування судового\~процесу за\~допомогою звукозаписувального\~технічного засобу\~не здійснюється. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, судом встановлено: - Із копії полісу №1496633 від 11.05.2014 року (а.с.5) вбачається, що між [PERSON] та ВАТ «НАСК «ОРАНТА» (з 2015 року ПАТ «НАСК «ОРАНТА» згідно копії СТАТУТУ, (а.с.4), був укладений договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, згідно якого забезпеченим транспортним засобом є автомобіль марки ВАЗ-21093, державний номер [NUMBER], франшиза становить 510 грн. - Із копії заяви [PERSON] (а.с.6) вбачається, що останній звернувся до позивача з вимогою про відшкодування збитків завданих дорожньо-транспортною пригодою за участю [PERSON] - Із копії вироку Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 03.11.2016 року (а.с.7) вбачається, що [PERSON] визнано винним в тому, що 29.05.2014 року близько 21-00 години він, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, керуючи автомобілем ВАЗ-21093, д.н.56837ХО, рухаючись на 347 км.+800м. автодороги Доманово-Ковель-Чернівці-Тереблече в напрямку м.Тернопіль зі швидкістю більшою ніж 100 км/год. всупереч вимог п.12.4 ПДР України, згідно якого у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год., порушуючи вимоги п.10.1 ПДР України, згідно якого перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не переконався, що водій транспортного засобу, який рухався попереду по тій самій смузі, не подав сигналу про намір повороту ліворуч, виїхав на зустрічну смугу руху в момент, коли водій автомобіля [NUMBER] [PERSON] із увімкненим лівим покажчиком повороту здійснював маневр у вигляді повороту ліворуч на прилеглу до будинків територію, та скоїв зіткнення з ним. В результаті ДТП водій [PERSON] отримав тілесні ушкодження, що належать до середнього ступеня тяжкості. - Із копії паспорту громадянина України (а.с.8) вбачається, що [PERSON] народився 15 вересня 1995 року в с.Карнаухівка Дніпродзержинського району Дніпропетровської області, зареєстрований в [INFO]. - Із копії протоколу (Акт) огляду транспортного засобу від 03.06.2014 року (а.с.9-10), Дослідження №АТ7119АІ-20.06./2 від 20.06.2014 року (а.с.11-13), ремонтної калькуляції від 19.06.2014 року (а.с.14) та страхового акту від 30.03.2017 року (а.с.15) вбачається, що транспортний засіб марки ВАЗ-21099 державний номерний знак [NUMBER], що належить [PERSON], зазнав механічних ушкоджень, вартість яких визначена за вирахуванням франшизи у розмірі 15735,16 грн. Зазначена сума відшкодування була сплачена позивачем на користь [PERSON], що підтверджується платіжним дорученням №17074 від 03.04.2017 року (а.с.16). - Із копії претензії №327 від 22.11.2017 року (а.с.17) вбачається, що ПАТ «НАСК ОРАНТА» направила на адресу [PERSON], претензію про добровільне відшкодування шкоди спричиненого внаслідок ДТП. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, проаналізувавши характер правовідносин, які виникли між сторонами, приходить, до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як убачається із матеріалів справи - 11.05.2014 року між [PERSON] та ВАТ «НАСК «ОРАНТА» (з 2015 року ПАТ «НАСК «ОРАНТА») був укладений договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів (поліс АІ/1496633), згідно якого забезпеченим транспортним засобом є автомобіль «ВАЗ 21093», д.н. 56837ХО, строк дії договору з 12.05.2014 до 11.05.2015 року (а.с.5). Відповідно до ст.6 Закону України «Про страхування», \~добровільне страхування здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Судом встановлено, що вироком Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 03.11.2016 року [PERSON] (відповідач у справі) визнано винним у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.1 т.286 КК України та призначено покарання у виді 2 років обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Згідно ст.75 КК України, [PERSON] звільнено від відбування покарання, з випробовуванням та встановлено іспитовий строк тривалістю 1 рік. Зі змісту вироку суду зясовано, що [PERSON] 29.05.2014 року близько 21-00 години, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, керуючи автомобілем ВАЗ-21093, д.н.56837ХО, рухаючись на 347 км.+800м. автодороги Доманово-Ковель-Чернівці-Тереблече в напрямку м.Тернопіль зі швидкістю більшою ніж 100 км/год. всупереч вимог п.12.4 ПДР України, згідно якого у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год., порушуючи вимоги п.10.1 ПДР України, згідно якого перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не переконався, що водій транспортного засобу, який рухався попереду по тій самій смузі, не подав сигналу про намір повороту ліворуч, виїхав на зустрічну смугу руху в момент, коли водій автомобіля [NUMBER] [PERSON] із увімкненим лівим покажчиком повороту здійснював маневр у вигляді повороту ліворуч на прилеглу до будинків територію, та скоїв зіткнення з ним. В результаті ДТП водій [PERSON] отримав тілесні ушкодження, що належать до середнього ступеня тяжкості (а.с.7), тобто потерпілим в ДТП є [PERSON]. Згідно ч.5, ч.6 ст.82 ЦПК України, \~обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у кримінальній, господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Тому суд, при постановленні рішення, не зясовує обставин справи, які підтверджують вину відповідача у спричиненні тілесних пошкоджень потерпілому [PERSON] [PERSON] звернувся до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» із заявою про виплату йому відшкодування шкоди заподіяної внаслідок ДТП, в результаті якої було пошкоджено його автомобіль [NUMBER]. Вартість відновлювального ремонту з урахуванням франшизи встановлено у розмірі 15735,16 грн. (а.с.9-10, 11-13, 14, 15). Так, відповідно до платіжного доручення №17074 від 03.04.2017 року ПАТ «НАСК «ОРАНТА» перерахувала [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 15735,16 грн. (а.с.16). Частиною 2 ст.1187 ЦК України,\~визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 27 Закону України «Про страхування»,\~передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Статтею 1191 ЦК України, \~передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, позивач має право на стягнення з відповідача на свою користь страхового відшкодування в порядку регресу. Крім того, судом встановлено, що 22 листопада 2017 року ПАТ «НАСК «ОРАНТА» звернулося до [PERSON] з претензією про відшкодування шкоди в порядку регресу, але останній її проігнорував. На підставі ч.ч.1, 2 ст.89 ЦПК України, \~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів в їх сукупності. Суд приходить до висновку, що позивачем вчинено всі дії, згідно із законом для досудового врегулювання спірних правовідносин. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача на користь позивача в порядку регресу страхового відшкодування в розмірі 15735,16 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі. Судовий збір у справі складає 1762,00грн., який сплачений позивачем при зверненні до суду (а.с.1), відповідно до\~ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача. На підставі ст. ст.15, 16, 979, 989, 993, 1166, 1187, 1191 ЦК України, Закону України «Про страхування»,

Outcome: approved