Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-15 00:00:00

До Богунського районного суду м. Житомира звернувся [PERSON] з позовом до Комунального підприємства «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство № 14» Житомирської міської ради про захист прав споживача. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що він проживає у [INFO] на другому пoвepci. Біля входу до його під'їзду на першому noвepci будинку є підсобне приміщення, що раніше було виділене його батькові, [PERSON] в безоплатне користування. Батько був інвалідом Великої Вітчизняної війни 1-oї групи, проживав в однокімнатній квартирі вдвох з дружиною, а його матір'ю, інвалідом 1-ої групи, яка була паралізована та пересувалася на інвалідній колясці, котру було важко заносити з вулиці на другий поверх. За свого життя батько звернувся до міськвиконкому з проханням про виділення йому згаданого вище приміщення для зберігання інвалідної коляски, i його прохання задовольнили. Міськвиконком виділив це підсобне примщення його батькові в безоплатне користування. 30 червня 2005 р. його батько, [PERSON] помер. 3 приводу підсобного приміщення, яким користувався батько, він нікуди не звертався, тому що тяжко хворів, тим більше, що даним підсобним приміщенням вже користувались інші люди, сусіди. В грудні 2013 р., переглядаючи документи на квартиру, він випадково звернув увагу на те, що площа його квартири, зафіксована в договорі дарування, становить 37,73 кв. м., а в рахунках за квартирну про сплату комунальних платежів площа вказана 43,73 кв. м. тобто на 6 кв. м більше. Його дружина, [PERSON] з цим питанням звернулася до бухгалтера Комунального підприємства «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство № 14» (далі КП ВЖРЕП № 14), яка їй пояснила, що дійсно різниця у 6 кв. м. складається за рахунок підсобного приміщення, яке свого часу було виділено його батькові безоплатно. На його неодноразові скарги до КП ВЖРЕП № 14, Житомирського міськвиконкому та до прокуратури м. Житомира, з 01.01.2014 р. КП ВЖРЕП № 14 припинив йому нарахування за вказане підсобне приміщення. Разом з тим, він вважає, що йому, з боку КП ВЖРЕП № 14 завдано матеріальної шкоди внаслідок необґрунтованого нарахування комунальних платежів за підсобне приміщення за період з 01.07.2015 р. по 31.12.2013 р. в розмірі 697 грн. 86 коп. Крім того він вважає, що своїми неправомірними діями КП ВЖРЕП № 14 завдав йому моральної шкоди яку він оцінює у три тисячі грн. У судовому засіданні позивач у повному обсязі підтримав заявлені позовні вимоги. Представник відповідача з позовними вимогами не погодився і вказала, що договір дарування від 06 серпня 1996 р. із зазначенням загальної площі квартири містить підпис обдарованого тобто позивача по cпpaвi, [PERSON] Із зазначеного вбачається, що позивач по cпpaвi не міг не знати про фактичну загальну площу квартири яка становить 37,73 м. та також не міг не звернути увагу на те, що кількісний показчик для нарахування оплати за послугу з утримання будинків i споруд та прибудинкових територій, котрий обчислюється iз загальної площі квартири 43.73 м2. Крім того представник відповідача звернув увагу на те, що позивачем пропущені терміни позовної давнини щодо відшкодування завданої шкоди. Представник третьої особи Виконавчого комітету Житомирської міської ради до суду не зявився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином. Не надав суду заяву про причини неявки або відкладення слухання справи. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона доводиться дружиною [PERSON], який є інвалідом 2-й групи і коли чоловік дізнався, що КП ВЖРЕП № 14 нараховує їм додаткову суму до квартирної плати користування підсобним приміщенням, яке розташоване не першому поверсі їх підїзду, вони стали оскаржувати дії підприємства. Дослідивши докази по справі, вислухавши позивача, представника відповідача, свідка, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено. Згідно паспорта громадянина України, [PERSON], 03.11.1952 р. н. зареєстрований за адресою: м. Житомир вул. маршала Жукова [ADDRESS] з 29.12.1999 р. (а. с. 20). Згідно Договору дарування від 06 серпня 1996 року [PERSON] та [PERSON], проживаючі за адресою: м. Житомир вул. маршала Жукова [ADDRESS] подарували своєму синові, [PERSON], 03.11.1952 р. н. квартиру за адресою: м. Житомир вул. маршала Жукова [ADDRESS]. Квартира складається з однієї кімнати, загальною площею 37,73 кв. м., в тому числі жилою 19.0 кв. м. (а. с. 5). Згідно технічного паспорту на квартиру № 43 буд. 9 по вул. маршала Жукова м. Житомира, загальна площа квартири складає 37,73 м2. (а. с. 7-8). Згідно листів КП ВЖРЕП № 14 на імя [PERSON], які він надав суду у якості доказів свідчить, що питання користування приміщенням калясочної та плату за неї [PERSON] порушував у cвоїx заявах на адресу КП ВЖРЕП № 14 від 13.12.2013 р. та від 20.12.2013 р. У заяві від 14.02.2014 р. [PERSON] визнав i підтвердив, що приміщення калясочної було надано в користування його батькові, яким він, [PERSON] після смерті батька також користувався до грудня 2013 р. У зв'язку з цим йому і здійснювалось нарахування плати за послуги підприємства з урахуванням площі калясочної. Зі змісту листів свідчить, що документальний дозвіл Виконавчого комітету Житомирської міської ради на лише користування калясочною у будинку № 9 по вул. маршала Жукова м. Житомир у батька [PERSON] був. 13.12.2013 р. [PERSON] звернувся до КП ВЖРЕП № 14 з завою, в якій повідомив, що не користується калясочною та просив припинити нарахування плати за її площу в poзмірі 6 кв. м. На що [PERSON] було повідомлено листом від 19.12.2013 р. № 189, що нарахування плати буде припинено з 01.01.2014 р., оскільки підприємству стало відомо про невикористання [PERSON] даного приміщення лише в грудні 2013 р. 3 01 січня 2014 р. КП ВЖРЕП 14 не здійснює нарахування плати за площу, калясочної. Враховуючи. що [PERSON] неодноразово підтверджував факт використання ним калясочної до грудня 2013 р. КП ВЖРЕП 14 не має правових підстав для повернення сплачених [PERSON] коштів за період з моменту отримання його батьком цього приміщення i до моменту повідомлення [PERSON] КП ВЖРЕП 14 про припинення його використання. (а. с. 9-11). Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналізуючи надані сторонами докази суд дійшов висновку, що приміщення калясочної у будинку № 9 по вул. маршала Жукова м. Житомир було надано [PERSON] тимчасово в користування з 2001 р. починаючи з цього моменту площу підсобного приміщеня було включено до загальної площі квартири. Щомісяця на адресу позивача КП ВЖРЕП 14 направляло повідомлення iз зазначенням площі квартири тобто позивач на протязі більше 10 років мав знати про збільшену площу квартири а звернувся до підприємства із відповідною заявою лише в грудні 2013 р. Суд звертає увагу на те, що договір дарування від 06 серпня 1996 р. із зазначенням загальної площі квартири даний договір містить підпис обдарованого тобто позивача по cпpaвi. Із зазначеного вбачається, що позивач по cпpaвi знав про фактичну загальну площу квартири яка становить 37,73 м. та знав про кількісний показчик 43.73 м. для нарахування оплати за послугу з утримання будинків i споруд та прибудинкових територій котрий обчислюється iз загальною площі квартири. Крім того суд звертає увагу, що відповідач оплачував рахунки за спожиті послуги починаючи з 01.08.2005 р. тим самим погоджуючись із сумою нарахувань. Щодо пропуску позивачем терміну оскарження суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Відповідач звернувся до суду в травні 2015 р. а про порушения його прав дізнався з 01.08.2005 р. тобто більше восьми років назад фактично поза межами позовної давності. Фактично нарахування відповідачу почали проводи з 01.07.2005 р. після смерті батька та відповідно оплачувались. У позовній заяві позивач розрахував суму матеріальної шкоди починаючи з 01.07.2005 р. до 31.12.2013 р. тобто за 8 років та 6 місяців в сумі 697,86 грн. Але, враховуючи термін позовної давнини, суд вважає, що перерахунку може братися період з 01.05.2012 р. по 31.12.2013 р. на суму 184, 32 грн. На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial