Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

В січні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] (після зміни прізвища - [PERSON]) про визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначала, що вона є власником житлового будинку [ADDRESS], який вона набула в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], проживає без реєстрації за цією адресою. В будинку в якості членів сім'ї власника зареєстровані відповідачі по справі, які за місцем реєстрації протягом тривалого часу без поважних причин не проживають та не бажають в подальшому користуватися житловим приміщенням, витрати по утриманню житла не несуть, проте останні не знялися з реєстрації з місця попереднього проживання. В зв'язку з цим [PERSON] на підставі положень ст. 405 ЦК України просила визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON] (після зміни прізвища - [PERSON]) такими, що втратили право користування належним їй житловим приміщенням. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі, надали пояснення, аналогічні викладеним в позові. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] (до зміни прізвища - [PERSON]) в судове засідання не з'явилися, судом відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України належним чином про час та місце розгляду справи повідомлені шляхом розміщення оголошення в пресі, причини неявки суду не повідомили. Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки позивачка та її представник не заперечують проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення позивачки [PERSON], її представника [PERSON], показання свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного. В судовому засіданні встановлено, що позивачка є власником житлового будинку [ADDRESS], який вона набула в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] В будинку в якості членів сім'ї власника зареєстровані [PERSON] (з 20 травня 1993 року), [PERSON] (з 11 вересня 2001 року) та з 15 вересня 2008 року [PERSON] (після зміни прізвища - [PERSON]). Проте відповідачі за місцем реєстрації понад встановлений законом річний строк без поважних причин не проживають та не бажають в подальшому користуватися житловим приміщенням, витрати по утриманню житла не несуть, проте останні не знялися з реєстрації з місця попереднього проживання, що знайшло своє повне підтвердження показаннями свідка [PERSON], письмовими доказами (а.с. 15, 34). Відповідно до ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Члени сім'ї власника будинку (квартири) зобов'язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу (дружина, діти, батьки власника, інші особи, якщо вони постійно проживають з власником і ведуть з ним спільне господарство). Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу. Житловий кодекс України не містить норм щодо підстав та порядку визнання члена сім'ї власника житла (в тому числі колишнього) таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Проте такі підстави та порядок визначені нормами Цивільного кодексу України, які регулюють правовідносини припинення сервітуту. Зокрема, положеннями ст. 405 ЦК України передбачено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що відповідачі за місцем реєстрації без поважних причин не проживають понад встановлений законом річний строк, між сторонами не встановлено наявність домовленості щодо іншого порядку користування житлом або інших строків збереження житлового приміщення. За такого, враховуючи встановлені обставини, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідачів (в рівних частках) на користь позивачки також підлягають стягненню судові витрати, а саме 243,60 грн. судового збору.

Outcome: approved