Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

В червні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 08.06.1996 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ізмаїльської міської Ради народних депутатів Одеської області, актовий запис №199, обґрунтовуючи тим, що подружнє життя з відповідачкою не склалося, оскільки спільних інтересів не має. З січня 2017 року фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Позивач вважає примирення та збереження шлюбу неможливим. Від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], та неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Діти проживають з матір'ю. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання сповіщений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та наполягала на їх задоволенні, просила розглядати справу у відсутність позивача, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, сповіщена про час та дату судового розгляду належним чином, про причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не надала, тому суд відповідно до ч.4 ст.223, ч.1 ст.280 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у зв'язку з відсутністю заперечень проти такого вирішення справи представника позивача. 11.09.2018 року надала суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги визнає, просить розглядати справу у її відсутності. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 08.06.1996 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ізмаїльської міської Ради народних депутатів Одеської області 08.06.1996 року, актовий запис №199 (а.с.5). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №419 (а.с.6). Сторони не проживають однією сім'єю та спільне господарство не ведуть. Дитина на даний час проживає з матір'ю. Спори щодо розподілу майна та стягнення аліментів будуть вирішуватися окремо. Згідно ч.3 ст.109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. За ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Загальна декларація прав людини у ч.2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих хто одружується. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім'ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім'ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене. Крім того, також не можливо насильно одного з подружжя без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання. Враховуючи вищезазначене, а також оскільки сторони однією сім'єю не проживають, позивач поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не має, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved