Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-27 00:00:00

До Високопільського районного суду Херсонської області звернулася [PERSON] із позовною заявою до [PERSON] , про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, уточнивши позовні вимоги, які викладені в новій редакції(на а.с.130-133), про те, що [INFO] померла її бабуся - [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про її народження її батьками були [PERSON] та [PERSON] . 19.01.1985 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, у зв`язку з чим її прізвище було змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу, між її мамою - [PERSON] та її батьком [PERSON] було укладено шлюб, у зв`язку з чим, її матір змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб, щодо підтвердження дошлюбного прізвища, її бабусею - [PERSON] було укладено шлюб з [PERSON] , у зв`язку з чим, її бабуся змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.11.2016 року, після смерті її матері [PERSON] , нею було успадковане майно померлої матері, а саме: земельну ділянку, яка розташована на території Зарічненської сільської ради Високопільського району Херсонської області, площею 4,677 га. А також зазначила про те, що за життя [PERSON] , на праві приватної власності, належала земельна ділянка площею 4,7371 га., кадастровий номер [NUMBER] , яка розташована на території Зарічненської сільської ради Високопільського району Херсонської області. При цьому, згідно з довідкою Зарічненської сільської ради №02-36/10 від 11.01.2018 року, позивач зареєстрована в [ADDRESS] та згідно довідки Зарічненської сільської ради №02-36/431, [PERSON] була зареєстрована та проживала до дня своєї смерті ( [INFO] ) на території Зарічненської сільської ради за адресою: [ADDRESS] аналогічна інформація міститься в Домогосподарській книзі. Отже, вважає, що у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України, належним чином прийняла спадщину, що залишилася після смерті її бабусі [PERSON] , яка померла [INFO] . Також зазначила, що вона є спадкоємцем майна [PERSON] за правом представлення, так як її матір [PERSON] померла раніше її бабусі, а саме [INFO] . Так, після смерті її бабусі [PERSON] , [INFO] , з метою оформлення спадщини, вона звернулася до Високопільської державної нотаріальної контори із відповідною заявою, але листом державного нотаріуса від 04.02.2017 року було зазначено, що за її заявою було заведено спадкову справу, після померлої [PERSON] та нотаріусом її повідомлено, що свідоцтво про право на спадщину за законом не може бути видано, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу на земельну ділянку та рекомендовано звернутися до суду. На виконання таких рекомендацій, вона звернулася до суду із позовною заявою про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. За результатами розгляду цивільної справи №652/127/17, Високопільським районним судом Херсонської області, було прийнято рішення про відмову у задоволенні позовної заяви на підставі того, що оригінал правовстановлюючого документу на земельну ділянку було надано суду для огляду [PERSON] . Крім того, зі змісту зазначеного рішення суду вбачається, що за життя [PERSON] склала заповіт на ім`я [PERSON] , однак останній належним чином не прийняв спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки не проживав разом з нею за однією адресою на день її смерті. А також [PERSON] , на протязі шести місяців з моменту смерті [PERSON] , не подав до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини до дня своєї смерті, [INFO] . Сам факт володіння [PERSON] оригіналами заповіту та Державного акту на право приватної власності на землю, не констатує факту прийняття ним цієї спадщини та відповідно не породжує правових наслідків у питанні спадкування зазначеної земельної ділянки. Тому вона вважає, що [PERSON] не прийняв у встановлений законом строк спадщину після смерті [PERSON] , а відповідач [PERSON] не мала правових підстав успадковувати земельну ділянку, яка за життя належала [PERSON] , внаслідок чого свідоцтво про право на спадщину за заповітом підлягає визнанню недійсним за рішенням суду. Просить суд, визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 18.07.2017 року державним нотаріусом Високопільської державної нотаріальної контори, Чорноус Ольгою Федорівною на ім`я [PERSON] про спадкування земельної ділянки розташованої на території Зарічненської сільської ради Високопільського району Херсонської області, площею 4,7371 гектарів, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER] , зареєстроване в реєстрі за №464. Представники позивача [PERSON], за довіреністю Марченко А.С. (а.с.26) та за довіреністю, адвокат Сагайдак Д.С.(а.с.36, 36 на звороті), в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просять суд задовольнити їх в судовому порядку, при цьому представник позивача [PERSON] додатково звертає увагу суду про те, що у справі є довідки Зарічненської сільської ради, відомості яких взаємовиключають інформацію про те, де саме на день смерті проживала [PERSON] , оскільки в одні довідці зазначено, що разом з [PERSON] , в іншій зазначено, що разом з [PERSON] , але із листа КЗ «Високопільський територіальний центр соціального обслуговування», [PERSON] проживала на день смерті у будинку одиноких, престарілих громадян. Але все ж таки, вважає, що оскільки [PERSON] фактично не прийняв спадщину, то право на отримання спадщини має за право представлення [PERSON] , а тому видане свідоцтво про право на спадщину [PERSON] не відповідає вимогам закону та підлягає скасуванні в судовому порядку. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечила у задоволенні позовних вимог, зазначивши при цьому, що [PERSON] останні кілька років перед своєю смертю проживала разом із її батьками, оскільки її батько [PERSON] доводився [PERSON] рідним племінником. Також повідомила, що останнім часом, перед смертю [PERSON] , її батько, внаслідок погіршення стану здоров`я, вже не мав змоги належним чином доглядати за нею, тому [PERSON] приблизно з грудня 2010 року та до моменту її смерті [INFO] перебувала в будинку престарілих КЗ «Високопільський територіальний центр соціального обслуговування» де і померла. Також зазначила, що причиною того, що її батько [PERSON] не зміг звернутися до нотаріальної контори для прийняття спадщини в порядку спадкування за заповітом є те, що [PERSON] відмовилася надавати йому свідоцтво про смерть [PERSON] Таким чином, вважає, що нею прийнято спадщину після смерті її батька [PERSON] , який помер [INFO] , в тому числі і на земельну ділянку за заповітом [PERSON] , та при видачі свідоцтва про право на спадщину, в порядку спадкування за заповітом, нотаріус ніяких претензій до неї не пред`являла. Заслухавши сторони, вивчивши та дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, судом встановлено: - Із копії паспорта громадянина України (а.с.6-7) вбачається, що [PERSON] , народилася [INFO] , в селі Зарічне Високопільського району Херсонської області, зареєстрована та проживає в [ADDRESS] , що також підтверджується довідкою Зарічненської сільської ради (а.с.20). Та має ІПН [NUMBER] (а.с.8). - Із копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 27.01.2011 року (а.с.9) вбачається, що [PERSON] , померла [INFO] , у віці 90 років про, що Зарічненською сільською радою Високопільського району Херсонської області, зроблено відповідний актовий запис №02. Місце смерті: [ADDRESS] . - Із копії свідоцтва про народження № [NUMBER] від 03.02.1965 року (а.с.10) вбачається, що [PERSON] , народилася [INFO] , в селі Зарічне Великоолександрівського району Херсонської області та її батьками зазначено: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . - Із копії свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] від 19.01.1985 року (а.с.11) вбачається, що [PERSON] та [PERSON] , уклали шлюб 19 січня 1985 року, зареєстрований Зарічненською сільською радою Високопільського району Херсонської області, про що складно відповідний актовий запис №01. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] ». - Із копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження (а.с.12) вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] та її батьками зазначено: батько - відомості відсутні, мати - [PERSON] . - Із копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо державної реєстрації шлюбу (а.с.13) вбачається, що [PERSON] та [PERSON] , уклали шлюб 13.10.1964 року про, що виконавчим комітетом Іванівської сільської ради Високопільського району Херсонської області здійснено відповідний актовий запис №14. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». - Із копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с.14) вбачається, що [PERSON] та [PERSON] , зареєстрували шлюб 18.05.1957 року, про що виконавчим комітетом Іванівської сільської ради Високопільського району Херсонської області, здійснено відповідний актовий запис №10. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». - Із копії свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.15) вбачається, що [PERSON] , після смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] , прийняла спадщину, яка складається із земельної ділянки, що розташована на території Зарічненської сільської ради Високопільського району Херсонської області, площею 4,6770 га., цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER] та відповідно є власником зазначеної земельної ділянки (а.с.16). - Із копії державного акту серії [NUMBER] від 29.10.2002 року (а.с.17) вбачається, що [PERSON] належала на праві приватної власності земельна ділянка загальною площею 4,73 га., розташованої на території Зарічненської сільської ради Високопільського району Херсонської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. - Із копії заяви від 07.12.2016 року (а.с.18) вбачається, що [PERSON] звернулася із заявою до державного нотаріуса Високопільської державної нотаріальної контори з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, після смерті її бабусі [PERSON] , яка померла [INFO] . Листом державного нотаріуса від 04.02.2017 року [PERSON] повідомлено про те, що свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку не може бути видано, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу (а.с.19). - Із копії довідки Зарічненської сільської ради Високопільського району Херсонської області №02-36/431 (а.с.21) вбачається, що дійсно разом з [PERSON] проживала бабуся [PERSON] до дня смерті ( [INFO] ) на території Зарічненської сільської ради за адресою: [ADDRESS] та вели спільне господарство. Довідка видана сільським головою [PERSON] Також, відповідно до копії по господарської книги (а.с.58), [PERSON] до дня своєї смерті ( [INFO] ) була зареєстрована в [ADDRESS] . - Із копії рішення Високопільського районного суду Херсонської області від 02.06.2017 року (а.с.22-23) вбачається, що [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Так, за результатами розгляду цивільної справи №652/127/17, Високопільським районним судом Херсонської області, було прийнято рішення про відмову у задоволенні позовної заяви на підставі того, що оригінал правовстановлюючого документу на земельну ділянку було надано суду для огляду [PERSON] . Також рішенням суду встановлено, що за життя [PERSON] склала заповіт на ім`я [PERSON] , яким заповіла йому все своє майно, права та обов`язки, однак останній належним чином не прийняв спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки він помер [INFO] . - Із копії Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно… (а.с.24) вбачається, що за [PERSON] зареєстровано право власності на земельну ділянку, яка розташована на території Зарічненської сільської ради Високопільського району Херсонської області, площею 4,7371 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER] . Підставою виникнення права власності зазначено: свідоцтво про право на спадщину за заповітом №464 від 18.07.2017 року. - Із копії довідки Зарічненської сільської ради Високопільського району Херсонської області від 22.07.2011 року №209 (а.с.47) вбачається, що зазначена довідка видана Високопільській державній нотаріальній конторі в тім, що [PERSON] , дійсно до дня смерті проживала в [ADDRESS] . Разом з нею проживав племінник [PERSON] . - Із листа КЗ «Високопільський територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг)» від 08.02.2019 року № 37/01-17 (а.с.65) вбачається, що [PERSON] , [INFO] , дійсно проживала в стаціонарному відділенні КЗ «Високопільський територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг)» з 02 грудня 2010 року (Наказ №13 від 02.12.2010 р.) та вибула у зв`язку зі смертю 26 січня 2011 року (Наказ №3 від 26.01.11 р.). - Із копії спадкової справи №144-2016 р. (а.с.67-82) вбачається, що [PERSON] 07.12.2016 року звернулася із заявою до державного нотаріуса Високопільської державної нотаріальної контори з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, після смерті її бабусі [PERSON] , яка померла [INFO] , але листом державного нотаріуса від 04.02.2017 року [PERSON] повідомлено про те, що свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку не може бути видано, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу (а.с.80 на звороті). В матеріалах спадкової справи міститься копія довідки Зарічненської сільської ради Високопільського району Херсонської області, датована 05.08.2016 роком №02-36/431 про те, що дійсно разом з [PERSON] проживала бабуся [PERSON] до дня смерті ( [INFO] ) на території Зарічненської сільської ради за адресою: [ADDRESS] та вели спільне господарство. Довідка видана сільським головою Худоба Ю.А. (а.с.21, 72 на звороті). - Із копії спадкової справи №148-2013 р. (а.с.83-123) вбачається, що [PERSON] звернулася до нотаріальної контори із заявами від 09.08.2013 року та 20.02.2014 року. Відповідно до поданих заяви отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, оскільки за життя її батько [PERSON] залишив на її ім`я заповіт, посвідчений Зарічненською сільською радою 04.11.2011 року, за реєстром №83, яким останній заповів своїй донці [PERSON] усе своє майно, майнові права та обов`язки (а.с.88 на звороті). Крім того, [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом (а.с.122), складеного [PERSON] на ім`я [PERSON] (а.с.115 на звороті), на підстав якого [PERSON] успадкувала земельну ділянку, яка розташована на території Зарічненської сільської ради Високопільського району Херсонської області, площею 4,7371 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER] . Зазначена земельна ділянка належала [PERSON] , на праві приватної власності на землю, згідно державного акту серії [NUMBER] від 29.10.2002 року (а.с.116). Також в матеріалах спадкової справи міститься довідка №209 від 22.07.2011 року, видана Зарічненською сільською радою Високопільського району Херсонської області на запит Високопільської державної нотаріальної контори, з якої вбачається, що [PERSON] , дійсно до дня смерті проживала в [ADDRESS] . Разом з нею проживав племінник [PERSON] (а.с.115). Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, заслухавши доводи позивача та її представників, заслухавши думку відповідача щодо предмета спору, проаналізувавши характер правовідносин, які виникли між сторонами та оцінивши докази на підтвердження та заперечення позовних вимог, з точки зору їх належності, допустимості та повноти, суд приходить, до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [PERSON] , є рідною бабусею [PERSON] (позивач у справі). За життя [PERSON] склала заповіт (а.с.115 на звороті) на ім`я [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.87). Позивач, після смерті своєї бабусі [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.9) з метою отримання спадщини за законом звернулася із заявою до Високопільської державної нотаріальної контори з проханням видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, але нотаріусом їй було повідомлено, що зазначене свідоцтво не може бути видано, так як відсутній оригінал правовстановлюючого документу на дану земельну ділянку та рекомендовано звернутися до суду (спадкова справа №144-2016 р., а.с.67-82). В подальшому, [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. За результатами розгляду цивільної справи №652/127/17, Високопільським районним судом Херсонської області, було прийнято рішення про відмову у задоволенні позовної заяви [PERSON] на підставі того, що оригінал правовстановлюючого документу на земельну ділянку, було надано суду для огляду [PERSON] . Також в ході судового розгляду зазначеної справи встановлено, що за життя [PERSON] склала заповіт на ім`я [PERSON] , яким заповіла йому все своє майно, права та обов`язки, однак останній належним чином не оформив спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки, як пояснила в судовому засіданні відповідач [PERSON] , [PERSON] не надала для оформлення свідоцтво про смерть [PERSON] , а також те, що мав вади зі здоров`ям та в подальшому помер [INFO] (а.с.22-23). Таким чином, позивач, звертаючись з даним позовом про визнання свідоцтва про право на спадщину за заповітом недійсним, посилається на те, що вона на момент смерті проживала з померлою [PERSON] за адресою [ADDRESS] , підтверджуючи даний факт довідкою Зарічненської сільської ради (а.с.21), яка датована 05.08.2016 роком №02-36/431, за підписом сільського голови Худоба Ю.А., а також копією домогосподарської книги де також зазначено, що [PERSON] до дня своєї смерті була зареєстрована у зазначеному житловому будинку. На підставі чого, позивач вважає, що у відповідності до ст.ст.1266, 1268 ЦК України, належним чином прийняла спадщину, що залишилася після смерті своєї бабусі [PERSON] , яка померла [INFO] . Також, позивач зазначає, що вона є спадкоємцем майна [PERSON] за правом представлення, так як її мати, [PERSON] , померла раніше її бабусі, а саме: 04.02.2003 року, звертаючи увагу на те, що як вона вважає, що [PERSON] після смерті [PERSON] не прийняв спадщину у встановлений законом строк, а тому відповідач [PERSON] не мала правових підстав успадковувати земельну ділянку, яка за життя належала [PERSON] , внаслідок чого свідоцтво про право на спадщину за заповітом підлягає визнанню недійсним. Разом з тим, суд критично ставиться до наданих позивачем довідок із сільської ради та копії домогосподарської книги про підтвердження факту проживання позивача та [PERSON] за однією адресою та ведення спільного господарства, у розумінні ст.81 ЦПК України, оскільки такі докази є неналежними та недопустимими, так як спростовуються іншими доказами, що є в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні. Так, на запит суду, відповідно до листа КЗ «Високопільський територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг)» від 08.02.2019 року № 37/01-17 (а.с.65) з`ясовано, що [PERSON] , [INFO] , дійсно проживала в стаціонарному відділенні КЗ «Високопільський територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг)» з 02.12.2010 року (Наказ №13 від 02.12.2010 р.) та вибула у зв`язку зі смертю 26.01.2011 року (Наказ №3 від 26.01.2011 р.). Крім того, як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] також проживав разом з [PERSON] за адресою [ADDRESS] , що підтверджено і відповідачем [PERSON] в судовому засіданні, при цьому [PERSON] являється племінником [PERSON] , що підтверджується довідкою Зарічненської сільської ради Високопільського району Херсонської області №209 від 28.07.2011 року (а.с.115), яка зокрема міститься в матеріалах спадкової справи №148-2013 р. та яка була надана на запит Високопільської державної нотаріальної контори, за підписом сільського голови Яковлева А.Я. Крім того, відповідачем [PERSON] в судовому засіданні було надано пояснення про те, що [PERSON] проживала разом з її батьками та батько, [PERSON] , доглядав за [PERSON] , так як остання хворіла, але з часом [PERSON] також захворів та не міг дбати про свою тітку, у зв`язку з чим [PERSON] було влаштовано до КЗ «Високопільський територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг)». А тому, за таких обставин, суд приходить до висновку, що позивач зазначаючи про те, що вона проживала на момент смерті зі своєю бабусею [PERSON] , не підтвердила даний факт належними та допустимими доказами, а лише надала довідки та копію домогомподарської книги (а.с.21, 58), які підтверджують фактичну реєстрацію [PERSON] по [ADDRESS] , але не фактичне місце проживання. А, отже [PERSON] , на момент смерті [INFO] , знаходилася та проживала в КЗ «Високопільський територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг)», що підтверджується зазначеним вище доказом, а тому на момент смерті проживала в центрі соціального обслуговування смт.Високопілля Херсонської області, що зазначено у свідоцтві про смерть (а.с.9), тобто на момент смерті [PERSON] не проживала, а ні з [PERSON] , а ні з [PERSON] . Таким чином, суд не вбачає підстав для визнання свідоцтва про право на спадщину за заповітом недійсним, виходячи з наступного. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 р.: 16. При вирішенні спорів у зв`язку зі спадкуванням за заповітом суд повинен застосовувати правила глави 85 ЦК та враховувати, що заповідач, зокрема, має право: 1) призначити своїми спадкоємцями фізичних осіб, незалежно від наявності в нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин (ч.1 ст.1235 ЦК України). Відповідно до вимог статей 1216-1218 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст.1223 ЦК України, ч.1. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті та згідно ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно з вимогами ст.1251 ЦК України, ч.1. Якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.1276 ЦК України, ч.1. Якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців. Згідно ст.1301 ЦК України, ч.1. Свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Отже, враховуючи зазначені норми цивільного кодексу України, які регулюють правовідносини щодо спадкування за заповітом, суд приходить до обґрунтованого висновку, що відповідач [PERSON] , в порядку спадкової трансмісії, після смерті свого батька [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, на підставі заповіту складеного її батьком [PERSON] , який помер [INFO] , в тому числі і на права померлого , в порядку спадкової трансмісії, за заповітом [PERSON] , де спадкоємцем за даним заповітом був - [PERSON] , який помер [INFO] , але не оформив своїх спадкових прав. Разом з тим, сам померлий [PERSON] , за життя, також склав заповіт на ім`я своєї доньки [PERSON] , яким заповів останній все своє майно, майнові права та обов`язки, тощо (а.с.88 на звороті), при цьому остання своєчасно звернулася після смерті батька із заявою про прийняття спадщини. Таким чином, суд не вбачає, що свідоцтво на право спадкування за заповітом видане з порушенням норм чинного законодавства, а також, враховує, той факт, що заповіт складений [PERSON] (а.с.115 на звороті) на день розгляду справи не скасований в судовому порядку та не визнаний недійсним, а тому відповідач прийняла спадщину у відповідності до вимог Глави 84 Цивільного кодексу України. Крім того, позивачем в судовому засіданні взагалі не зазначено та не обґрунтовано підстави визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18 липня 2017 року, зареєстроване у реєстрі за №464, видане на ім`я [PERSON] . В зв`язку з чим, суд вважає позовну заяву необґрунтованою, такою, що не ґрунтується на належних та допустимих доказах, а також на вимогах закону, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити у повному обсязі. У відповідності до п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України, судові витрати у справі покласти на позивача. На підставі викладеного, ст.ст.1216-1218, 1223, 1233, 1251, 1268, 1276, 1301 ЦК України, п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» (із змінами та доповненнями),

Outcome: dismissed