Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-08 00:00:00

До Березанського міського суду Київської області звернулась [PERSON] з позовом до Березанської міської ради Київської області, [PERSON] , треті особи: [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер її свекор, [PERSON] , при житті ніякого заповідального розпорядження стосовно свого майна не склавши. Після смерті останнього відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по [ADDRESS] . До нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] ніхто не звертався. Однак, на день смерті з ним була зареєстрована та проживала його дружина, [PERSON] . Після смерті [PERSON] його дружина [PERSON] залишилася проживати в будинку, розташованому по [ADDRESS] , доглядала за будинком та обробляла земельну ділянку, яка розташована біля будинку. Отже, як стверджує позивачка, відповідно до ст. 529 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину фактичними діями після смерті свого чоловіка, [PERSON] , померлого [INFO] . [INFO] померла свекруха позивачки - [PERSON] , після її смерті до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався. Однак, згідно зі ст. 529 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) її сини: [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину фактичними діями шляхом догляду за спадковим будинком та обробітком земельної ділянки, розташованих по [ADDRESS] . [INFO] помер [PERSON] (чоловік позивачки). У встановленому законом порядку та строки [PERSON] звернулася до Березанської міської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка, [PERSON] , а їхні діти: [PERSON] та [PERSON] відмовилися від прийняття спадщини, яка залишилася після смерті батька, [PERSON] , на її користь. Однак, на письмове звернення щодо отримання свідоцтва про право на спадщину на Ѕ частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по [ADDRESS] , в нотаріальній конторі було відмовлено у зв`язку із відсутністю оригіналу свідоцтва про право власності на житловий будинок. [INFO] помер брат чоловіка позивачки - [PERSON] , після смерті якого до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернулася його донька - [PERSON] . Наразі згаданий вище будинок залишається неоформленим належним чином у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів. Відтак, посилаючись на ст.ст. 529, 549 ЦК УРСР, ст.ст. 328, 1218, 1261 ЦК України, позивачка [PERSON] просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] на Ѕ частку житлового будинку, загальною площею 50,6 кв. м. з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по [ADDRESS] . Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на підстави та обґрунтування, викладені в позовній заяві, просила позов задовольнити в повному обсязі. Представник позивачки адвокат Куценко Н.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідачка [PERSON] у вирішенні позову поклалася на розсуд суду. Відповідач - Березанська міська рада Київської області до суду не направила свого представника. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило. Третя особа - [PERSON] 10 жовтня 2018 року надав до канцелярії суду клопотання про розгляд цивільної справи за позовом [PERSON] до Березанської міської ради Київської області, [PERSON] , треті особи без самостійних вимог: [PERSON] , [PERSON] , про визнання права власності насадкове майно за його відсутності, зазначив, що позовні вимоги визнає (т. 1, а.с. 59). Третя особа - [PERSON] 10 жовтня 2018 року надав до канцелярії суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що позовні вимоги визнає (т. 1, а.с. 62). За клопотанням позивача судом були допитані свідки. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] в судовому засіданні надала показання про те, що коли помер [PERSON] , його похованням займалися його сини - [PERSON] та [PERSON] . Після смерті [PERSON] за будинком доглядали два його сини та [PERSON] (позивачка). Після смерті [PERSON] , доглядав за господарством [PERSON] . Наразі за ділянкою ніхто не доглядає. Свідок [PERSON] , допитана в судовому засіданні надала показання, що [PERSON] та [PERSON] - свекри позивачки, які померли. Похованням [PERSON] займався його син - [PERSON] [PERSON] та [PERSON] доглядали за будинком. Заслухавши пояснення позивачки, її представника, відповідачки, свідків, дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог та заперечень, дійшов таких висновків. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За правилами ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. З урахуванням імперативних вимог ч. 1 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами в розумінні ч. 1 ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Враховуючи положення ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , повторно виданим Березанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області 15.03.2018 року (т. 1, а.с. 10). Після смерті [PERSON] спадкоємцями першої черги були: його дружина [PERSON] та діти: [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] , повторно видане 25.12.1952 року, (т. 1, а.с. 12), [PERSON] , [INFO] , Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст.ст. 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 00019778052 від 17.03.2018 року ( т. 1, а.с. 114-115). Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася, що вбачається з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 66945780 ввід 22.10.2021 року, сформованої державним нотаріусом Березанської міської державної нотаріальної контори (т. 2, а.с. 89). Відповідно до довідки, яка міститься в копії інвентаризаційної справи по домоволодінню [ADDRESS] , наданій КЗ КОР «Лівобережне бюро технічної інвентаризації» на виконання ухвали суду, [PERSON] є власником вказаного вище домоволодіння на підставі свідоцтва № [NUMBER] на право особистої власності на житловий будинок, виданого виконкомом Березанської міської ради, 30.04.1992 року на підставі рішення виконкому № 71 від 29.01.1992 року ( т. 1, а.с. 209). Згідно з копією свідоцтва № [NUMBER] на право особистої власності на житловий будинок, виданого виконкомом Березанської міської ради, 30.04.1992 року на підставі рішення виконкому Березанської міської ради народних депутатів № 71 від 29.01.1992 року, домоволодіння, що розташоване в [ADDRESS] , належить на праві особистої власності [PERSON] (т. 2, а.с. 93). Матеріали справи містять копію будинкової книги для прописки громадян, що проживають в будинку [ADDRESS] (т. 1, а.с. 16-17), копію технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок по [ADDRESS] , виготовленого на замовлення [PERSON] 26 березня 2018 року (т. 1, а.с. 18-20). Як вбачається з довідки № 195 від 26 березня 2018 року, виданої першим заступником Березанського міського голови, земельна ділянка по [ADDRESS] , на території Березанської міської ради обліковується за [PERSON] , загальною площею 0,4000 га (т. 1, а.с. 15). На підтвердження факту вступу [PERSON] в управління та володіння спадковим майном, що залишилося після смерті її чоловіка [PERSON] надано акт обстеження будинку № 327 від 20.03.2018 року, наданого депутатом Березанської міської ради Сиваком В.Ф., підпис якого посвідчено секретарем Березанської міської ради, з якого вбачається, що після смерті [INFO] чоловіка [PERSON] , його дружина [PERSON] залишилася проживати в спадковому будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованому по [ADDRESS] . В даному будинку вона проживала до дня смерті, доглядала за спадковим будинком та обробляла земельну ділянку, які розташовані за вказаною вище адресою. Поховання [PERSON] здійснила за власні кошти його дружина [PERSON] ( т. 1, а.с. 14). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 01.05.1992 року, виданим Березанською міською радою Баришівського району, актовий запис № 63 від 01.05.1992 року (т. 1, а.с. 9), та повторно виданим 17 березня 2018 року Березанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] ( т. 1, а.с. 120). Після смерті [INFO] [PERSON] спадкоємцями першої черги були її діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно з Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 66945837 від 22.10.2021 року, сформованою державним нотаріусом Березанської міської державної нотаріальної контори, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась (т. 2, а.с. 90). Дослідженими судом матеріалами справи, поясненнями позивачки підтверджується, що [PERSON] та [PERSON] фактично вступили в управління та володіння спадковим майном, яке залишилось після смерті матері - [PERSON] . Крім того, зазначене підтверджується актом обстеження будинку № 326 від 20.03.2018 року, за підписом депутата Березанської міської ради Сивака В.Ф., посвідченим секретарем Березанської міської ради, згідно якого [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину фактичними діями після смерті своєї матері, [PERSON] , яка померла [INFO] , шляхом догляду за спадковим будинком з господарськими будівлями та спорудами та обробітком земельної ділянки, які розташовані по [ADDRESS] в травні-червні 1992 року. Поховання [PERSON] здійснили її сини: [PERSON] та [PERSON] ( т. 1, а.с. 13). Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Так, спадщина після смерті [PERSON] та [PERSON] відкрилася і була прийнята до 01 січня 2004 року, відтак, до вказаних правовідносин слід застосовувати норми чинного на той час законодавства, зокрема, ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави. Згідно з ч. 1 ст. 529 ЦК України при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Стяттями 548-549 ЦК УРСР передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У 1989 році спадщина після смерті [PERSON] відкрилась та фактично була прийнята його дружиною [PERSON] шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном відповідно до ст. 549 ЦК УРСР. Спадщина після смерті [PERSON] відкрилась та була фактично прийнята її синами [PERSON] та [PERSON] у 1992 році в порядку ст. 549 ЦК УРСР шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. У постанові Верховного Суду України від 06 лютого 2013 року у справі № 6-167цс12 зроблено висновок, що статтею 548 ЦК УРСР визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Згідно з положеннями статей 549, 554 ЦК УРСР визнавалося, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Вищевказані дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. За встановлених обставин суд вважає доведеним факт прийняття у 1989 році спадщини після смерті [PERSON] [PERSON] , внаслідок чого до неї перейшло право власності на спадкове майно. В судовому засіданні доведено, що спадщину після смерті [PERSON] прийняли її сини - [PERSON] та [PERSON] у 1992 році відповідно до статті 549 ЦК УРСР , до них перейшло і право власності на спадкове майно у відповідних частках. [INFO] помер [PERSON] , про що 01 березня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Березанського міського управління юстиції Київській області зроблено актовий запис за № 37, свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 01 березня 2004 року (т. 1, а.с. 8). Як вбачається зі свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 30 вересня 1964 року Семенівською сільською радою Переяслав-Хмельницького району Київської області 30 вересня 1964 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу - [PERSON] (т. 1, а.с. 11). В порядку, встановленому законом, 14.12.2004 року до Березанської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті чоловіка [PERSON] звернулася [PERSON] , сини спадкодавця - [PERSON] та [PERSON] 17.12.2004 року подали до Березанської державної нотаріальної контори заяву про відмову від долі спадщини, яка б їм належала після смерті їхнього батька на користь матері - [PERSON] . 12 лютого 2005 року [PERSON] отримала свідоцтво про спадщину за законом на земельну ділянку частку/пай у землі, яка перебуває у колективній власності ВАТ «Березанське», розміром 3,13 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, та грошових вкладів на відповідних рахунках. Викладені вище обставини підтверджуються дослідженою судом спадковою справою № 202/04 майна померлого [PERSON] (т. 1, а.с. 127-136). Постановою державного нотаріуса Березанської міської державної нотаріальної контори Тищенко Н.В. № 207/02-31 від 13.04.2018 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на Ѕ частину жилого будинку, який знаходиться в [ADDRESS] , що перебував у власності [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем якого був її чоловік [PERSON] , який помер [INFO] та спадщину прийняв, але юридично не оформив, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу ( т. 1, а.с. 21). З дослідженої судом копії спадкової справи № 69/2018 до майна померлого [INFO] [PERSON] (т. 1, а.с. 137- 147), наданої завідувачем Березанської міської державної нотаріальної контори на виконання ухвали суду вбачається, що із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] у встановлених законом порядку та строки звернулася його донька - [PERSON] [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на жилий будинок, який знаходиться в [ADDRESS] , що перебував у власності [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем якого був її батько [PERSON] , який помер [INFO] та спадщину прийняв, але юридично не оформив, у зв`язку з тим, що [PERSON] не подано документів, що підтверджують право власності [PERSON] на вказаний вище жилий будинок та доказів фактичного прийняття спадщини після смерті [PERSON] [PERSON] (т. 1, а.с. 125). Відповідно до ст. 1216, 1217, 1218, 1220 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відтак, [PERSON] , подавши в порядку встановленому ст. 1269 ЦК України та в строки, визначені ст. 1270 ЦК України, заяву про прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON] , прийняла спадщину в повному об`ємі в тому числі і Ѕ частку спірного житлового будинку. Відповідно до положень ст. 264 ЦПК України суд, ухвалюючи судове рішення, зобов`язаний встановити, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувались вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. Дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved