Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

В червні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та об-грунтовує його тим, що 1 липня 2014 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. 4 травня 2015 року у них народився син [PERSON] Не зважаючи на це позивач не бажає проживати однією сімєю з [PERSON], продовження шлюбу буде суперечити її інтере-сам. Тому [PERSON] просить суд розірвати шлюб та визначити місце проживання сина разом з нею в квартирі [ADDRESS]. У судовому засіданні [PERSON] та її представник [PERSON] підтриму-ють позов та просять суд задовольнити його. [PERSON] не зявився у судове засідання. Він неодноразово завчасно повідомляв-ся про час та місце розгляду цивільної справи. Ця обставина підтверджується мате-ріалами поштової кореспонденції. (а.с.25-27, 33-34). Представник органу опіки та піклування Бориспільської РДА [PERSON] підтримує позов частково та просить суд задовольнити його в частині визначення місця проживання сина разом з позивачем. Вислухавши пояснення учасників цивільного процесу та дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 1 липня 2014 року [PERSON] уклала шлюб з відповідачем, зареєстрований Агенством розвитку державних сервісів Сігнанського цивільного реєстру в Грузії, про що був здійснений актовий запис №49143000251. Ця обставина підтверджу-ється копією свідоцтва про шлюб та його перекладом (а.с.8-11). 4 травня 2015 року у них народився син [PERSON] Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ОК №300536 від 14 травня 2015 року (а.с.12). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п.10 постанови №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зо-крема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно зясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, врахову-вати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Встановлено, що позивач не бажає проживати з [PERSON] однією сімєю. Збере-ження шлюбу буде суперечити її інтересам. Примушування [PERSON] до шлюбу з відповідачем не допускається. З огляду на це суд вважає, що шлюб, зареєстрований між сторонами, належить розірвати. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п.14 постанови №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», у випадку коли при розірванні шлюбу в судовому порядку встановлено, що подружжя не досягло згоди про те, з ким із них будуть проживати неповнолітні діти, або буде встановлено, що такої згоди досягнуто, але вона порушує інтереси дітей чи одного з подружжя, суд вирішує зазначені питання по суті одночасно з вимогою про розірвання шлюбу з дотриманням закону, який регулює ці правовідносини. Відповідно до ч.1 ст.161 СК України під час вирішення спору щодо місця про-живання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення. З акту обстеження житлових умов від 9 серпня 2016 року (а.с.28) вбачається, що [PERSON] проживає з позивачем в квартирі [ADDRESS]. Крім того, з висновку органу опіки та піклування Бориспільської РДА №7-46-3901 від 3 жовтня 2016 року (а.с.41) вбачається, що [PERSON] тривалий час не спілкується з сином та не приймає участь в його вихованні. Тому орган опіки та піклування Бориспіль-ської РДА вважає за доцільне визначити місце проживання дитини з позивачем. З огляду на це суд вважає, що місце проживання [PERSON] належить визначити з [PERSON] в квартирі [ADDRESS]. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові ви-трати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві про-порційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Встановлено, що [PERSON] сплатила судовий збір в розмірі 551 гривні 20 копі-йок. Ця обставина підтверджується квитанцією №43217383 від 27 травня 2016 року (а.с.2). Предявлений нею позов задоволений повністю. З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 551 гривні 20 копійок.

Outcome: approved