Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-01 00:00:00

В травні 2018 року позивач звернувся в суд до відповідача із зазначеним позовом. Посилався на те, що відповідно до договору про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунку та кредитної лінії № 8082317812БН/2014-05 від 21 травня 2014 року, який був укладений між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та [PERSON], останньому було відкрито кредитну лінію для проведення операцій з використання картки з лімітом заборгованості по кредиту не більше 2000 гривень на строк до 21 травня 2016 року. Згідно п. 2.1 договору Позивач надає відповідачу кредит, а відповідач зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти за його користування на умовах договору. Відповідач зобов'язується згідно п. 4, п. 7.2 договору сплачувати позивачу суму кредиту, процентів та інших платежів, відшкодовувати позивачу збитки. Відповідач зобов'язується сплачувати Позивачу пеню згідно з умовами договору. Відповідач зобов'язався згідно п.7.2.1 договору повернути кредит у разі надіслання банком вимоги про дострокове повернення кредиту, не пізніше терміну, вказаного у відповідній вимозі позивача. Згідно п. 6.1.5 позивач має право стягнути заборгованість у випадку несвоєчасного або неповного її погашення шляхом звернення стягнення на будь-яке майно відповідача у порядку, встановленому чинним законодавством України. Згідно п.6.1.2 договору Позивач має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів у разі невиконання відповідачем будь-яких умов договору, а також у разі, якщо протягом останнього 1 місяця роботодавець не проводить зарахування заробітної плати відповідача на картковий рахунок. На претензію позивача про погашення боргу № 057-04-06/568 від 28.04.2017 року відповідач відповіді не надав, борг не погасив. У зв'язку із чим у [PERSON] станом на 06.05.2018 року утворилась заборгованість у розмірі 2758,40 грн., що складається з: прострочена заборгованість по кредиту - 826,90 грн.; заборгованість за процентами 900,98 грн., заборгованість за пенею 1030,52 грн. Ухвалою суду від 29 травня 2018 року відкрито спрощене позовне провадження. Представник позивача до суду не прибув, в матеріалах справи міститься письмове клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Не заперечує проти винесення заочного рішення у справі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про ден та час розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, відзив на позов суду не подав. Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до договору про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунку та кредитної лінії № 8082317812БН/2014-05 від 21 травня 2014 року, який був укладений між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та [PERSON], останньому було відкрито кредитну лінію для проведення операцій з використання картки з лімітом заборгованості по кредиту не більше 2000 гривень на строк до 21 травня 2016 року включно. Згідно п. 6.1.5 позивач має право стягнути заборгованість у випадку несвоєчасного або неповного її погашення шляхом звернення стягнення на будь-яке майно відповідача у порядку, встановленому чинним законодавством України. Згідно п.6.1.2 договору Позивач має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів у разі невиконання відповідачем будь-яких умов договору, а також у разі, якщо протягом останнього 1 місяця роботодавець не проводить зарахування заробітної плати відповідача на картковий рахунок. На претензію позивача про погашення боргу №057-04-06/568 від 28.04.2017 року відповідач відповіді не надав, борг не погасив. Суд вважає, що вимоги позивача ґрунтуються на законі. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. У разі невиконання рішення суду, у кредитора виникає право стягнути суми, передбачені договором, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України. Частиною 2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частиною першої статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Станом на 06 травня 2018 року у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 2758,40 грн., що складається з: прострочена заборгованість по кредиту - 826,90 грн.; заборгованість за процентами 900,98 грн., заборгованість за пенею 1030,52 грн. Розрахунок загальної суми заборгованості [PERSON] по кредитному договору станом на 06 травня 2018 року наданий суду і відповідає вимогам закону. З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача також підлягає судовий збір в розмірі 1762 гривень.

Outcome: approved