Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

В червні 2015р. позивач МТСБУ звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування у розмірі 16584,08 грн., а також судових витрат. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 02 квітня 2012р. в м. Севастополі по вул. Горпищенка сталася дорожньо-транспортна пригода (далі по тексту - ДТП) з участю двох автомобілів: [NUMBER], під керуванням відповідача [PERSON], та «Опель» д.н. [NUMBER], який належить на праві власності гр. [PERSON] Відповідно до постанови Нахимовського районного суду м. Севастополя від 13 квітня 2012р. вказана ДТП сталася з вини відповідача, внаслідок порушення п.п. 2.3. б), 2.9. а) Правил дорожнього руху України. Оскільки відповідач відмовився в добровільному порядку відшкодувати спричинені збитки, власник пошкодженого автомобіля звернувся до позивача з заявою про відшкодування збитків, відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (п. 41.1 ст. 41), позивачем було здійснено виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 16584,08 грн. Відповідно до п.41.1 ст. 41 та п. 38.2.1 ст. 38, Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач просив суд стягнути в порядку регресу з відповідача суму страхового відшкодування, а також понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав, викладених в позові, просив суд позов задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач, про час і місце судового розгляду оповіщався у встановленому законом порядку, у судове засідання не з'явився, про поважність причин неявки суд не повідомляв та не просив розглядати справу у свою відсутність, свого представника до суду не направив, заперечення проти позову не подавалися. Оскільки, сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що 02 квітня 2012р. в м. Севастополі по вул. Горпищенка сталася дорожньо-транспортна пригода з участю двох автомобілів: [NUMBER], під керуванням відповідача, та «Опель» д.н. [NUMBER], який належить на праві власності гр. [PERSON] Дана ДТП сталася з вини відповідача, внаслідок порушення останнім п.п. 2.3. б), 2.9. а) Правил дорожнього руху України, що підтверджується постановою Нахимовського районного суду м. Севастополя від 13 квітня 2012р. У відповідності з ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно з п. 41.1. а) Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. На підставі вищенаведеної норми закону, позивачем було здійснено виплату в розмірі 16584,08 грн. У відповідності з ч. 1 ст. 1191 ЦК України та п. 38.2.1. ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Отже, до позивача перейшло право вимоги до відповідача в межах фактичних витрат. Згідно зі ст. 22 цього Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Судом достовірно встановлено, що дана ДТП мала місце з вини відповідача. Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем складається з суми страхового відшкодування у розмірі 16584,08 грн. Оцінюючи належність допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, а саме з відповідача на користь позивача підлягає стягненню відшкодування збитків у розмірі 16584,08 грн. Згідно із ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved