Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

Департамент соціальної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації подав на розгляд суду позовну заяву до [PERSON] про повернення автомобіля. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без участі представника позивача. Позовні вимоги підтримав повністю із підстав наведених у позовній заяві та просив їх задовольнити. Із позовної заяви Департаменту соціальної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації вбачається, що у відповідності до витягу з наказу Головного управління праці та соціального захисту населення Івано-Франківської облдержадміністрації від 14 вересня 2005 року № 89 інваліда ІІ групи загального захворювання [PERSON], мешканця [INFO], було забезпечено в якості гуманітарної допомоги автомобілем DAIMLERCHRYSLER, 1999 року випуску. 30 квітня 2012 року інвалід [PERSON] помер. Пункт 41 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.07.2006 року № 999 вказує, що після смерті інваліда автомобіль, визнаний гуманітарною допомогою, яким він був забезпечений головним управлінням соціального захисту і користувався менше ніж 10 років, може бути переданий у власність одному з членів сімї інваліда за рішенням Мінсоцполітики за умови сплати податків і зборів за ставками, діючими на день здійснення митного оформлення автомобіля, які повинні бути сплачені членом сімї померлого інваліда упродовж шести місяців з дня смерті інваліда. Автомобіль, термін експлуатації якого менше, ніж 10 років, після смерті інваліда залишається у користуванні його сімї безоплатно, якщо в ній є інвалід, який мав підстави для забезпечення автомобілем на час смерті інваліда або упродовж не більше 6 місяців з дня його смерті. В іншому разі автомобіль повертається (вилучається) головному управлінню праці та соціального захисту у повному комплекті для реалізації в установленому порядку. Автомобіль, отриманий інвалідом, законним представником недієздатного інваліда, дитини інваліда, вилучається відповідними підрозділами державної виконавчої служби за рішенням суду за поданням департаменту. Встановлений чинним законодавством термін на переоформлення автомобіля вийшов, а відповідач не переоформив і не повернув вказаний автомобіль департаменту. Просили зобовязати відповідача, члена сімї померлого інваліда [PERSON] повернути позивачу гуманітарний автомобіль DAIMLERCHRYSLER, 1999 року випуску, отриманий інвалідом безкоштовно. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала заперечення проти позову (а.с.24-28). Просила в задоволенні позову відмовити у повному обсязі, оскільки Порядок від 19.07.2006 р. встановлює обмеження та зобов'язання, яких не було в Порядку від 08.09.1997 р., чинному на момент виникнення правовідносин, та в разі його застосування порушить її право члена сім'ї інваліда. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що у задоволенні позову слід відмовити із наступних підстав. Згідно з ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 57 ЦПК України, зазначає, що доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Встановлено, що відповідно до витягу з наказу № 89 від 14 вересня 2005 року головного управління праці та соціального захисту населення Івано-Франківської ОДА про умови видачі інвалідам спецавтотранспорту відповідно до медичних показань, визначених актом огляду обл. МСЕК від 06 червня 2005 року № 472 гр. [PERSON], інваліду ІІ групи загального захворювання, відповідно до п. 2 Порядку надання автомобілів, отриманих як гуманітарна допомога, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 лютого 2001 року № 128 та відповідно до протоколу засідання Комісії з питань гуманітарної допомоги при Кабінеті Міністрів України № 26/ГД-10655 від 04 вересня 2005 року підлягає забезпеченню автомобілем DAIMLERCHRYSLER, безплатно (а.с.5, 6). Згідно з свідоцтвом про дарування від 30 червня 2005 року засвідченого печаткою нотаріуса в м. Брауншвайґ (а.с.8, 8-зворот), громадянин [PERSON] [PERSON] подарував як гуманітарну допомогу для головного управління праці і соціального захисту населення міста Івано-Франківськ, регіональне управління, з подальшою передачею інвалідові 2-ої групи, [PERSON], жителю [INFO], легковий автомобіль Daimler-Chrysler, ідент. номер WDB2020181A769760, обєм 1,7999 см.3, 1999 року випуску. [PERSON], помер 30 квітня 2012 року (а.с.7). Відповідач перебувала у шлюбі з [PERSON], постійно проживала та вела спільне господарство з 28 жовтня 1954 року до моменту смерті [PERSON], що стверджується довідкою № 25/02.2-18 від 30 січня 2015 року виданою виконкомом Вербовецької сільської ради (а.с.30) і копією паспорту громадянина України (а.с.29-зворот). Відповідно до ч. 1\~ст. 58 Конституції України\~закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. У відповідності з вимогами ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності; акт цивільного законодавства не має зворотної дії в часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи; якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Частиною 4 ст. 4 ЦК України\~визначено, що актами цивільного законодавства є також постанови Кабінету Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2001 р. № 128 до Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою КМ України від 08.09.1997 р. № 999, внесено зміни, за якими п. 42 визначав, що автомобіль, отриманий органом соціального захисту населення як гуманітарна допомога для конкретної фізичної особи, яка перебуває на обліку для забезпечення автомобілем в органах соціального захисту населення, видається такій особі (за її згодою) незалежно від черги. Відповідно до п. 37 Порядку від 08.09.1997 р. в редакції, чинній на час прийняття рішення про надання спірного автомобіля, після смерті інваліда автомобіль, яким він був забезпечений безоплатно або на пільгових умовах, залишається його сім'ї та знімається з обліку в органах соціального захисту населення; перереєстрація автомобіля на ім'я одного з членів сім'ї інваліда, який на час смерті інваліда проживав разом з ним, проводиться Державтоінспекцією з дозволу органу соціального захисту населення, де інвалід перебував на обліку як власник транспорту. Про те, що такий автомобіль, як переданий інваліду безоплатно, визнавався його власністю та переходив до членів його сім'ї на праві власності, свідчить і абз. 3 п. 37 цього Порядку, згідно з яким спори про частку в спільній власності на цей транспортний засіб вирішуються в судовому порядку за позовом будь-кого із членів сім`ї. 09 серпня 2006 р. набрав чинності Порядок забезпечення інвалідів автомобілями, затверджений постановою КМ України від 19.07.2006 р. № 999, відповідно до п. 41 якого після смерті інваліда автомобіль, визнаний гуманітарною допомогою, яким інвалід був забезпечений через головне управління соціального захисту і користувався менше ніж 10 років, може бути переданий у власність одному з членів сім'ї померлого інваліда за рішенням Мінсоцполітики за умови сплати податків і зборів за ставками, діючими на день здійснення митного оформлення автомобіля, які повинні бути сплачені членом сім'ї померлого інваліда протягом шести місяців з дня смерті інваліда; у разі несплати членом сім'ї інваліда податків і зборів (обов'язкових платежів) автомобіль повертається (вилучається) головному управлінню соціального захисту і здається підприємству, що здійснює заготівлю та переробку металобрухту, або видається в порядку черговості інваліду, який перебуває на обліку. Дія положень\~ст. 5 ЦК України\~в повному обсязі поширювалась і на Порядок від 19.07.2006 р. як на новий акт цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України\~цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Інваліда [PERSON], членом сім'ї якого була відповідач, було безоплатно забезпечено автомобілем на умовах, визначених п. 37 Порядку від 08.09.1997 р., у зв'язку з його смертю та наявністю в нього членів сім'ї автомобіль підлягає перереєстрації на позивача як члена сім'ї за місцем, де інвалід перебував на обліку як власник цього автомобіля. Суд вважає, що спірні відносини є єдиним правочином щодо забезпечення інваліда автомобілем та надання права членам сім'ї інваліда на залишення автомобіля в разі його смерті. Оскільки Порядок від 19.07.2006 р. встановлює обмеження та зобов'язання, яких не було в Порядку від 08.09.1997 р., чинному на момент виникнення правовідносин, та в разі його застосування порушить право члена сім'ї інваліда, гарантоване\~ст. 41 Конституції України\~й набуте відповідно до\~ст. 328 ЦК України, п. 37 Порядку від 08.09.1997 р., цей новий Порядок в силу вимог\~ст. 58 Конституції України,\~ст. 5 ЦК України\~не поширюється на права та обов'язки, які виникли на підставі Порядку від 08.09.1997 р. Саме така правова позиція наведена в постанові Верховного Суду України від 30.01.2012 у справі №6-72цс11, прийнятої за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах. Дана постанова в силу\~ст.360-7 ЦПК України\~є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Враховуючи викладене, у задоволенні позову Департаменту соціальної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації слід відмовити На підставі наведеного, відповідно до\~ст. 58 Конституції України, ст.ст.\~5,\~11,\~328 ЦК України, п. 37 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого\~постановою КМ України від 08.09.1997 р. № 999,

Outcome: dismissed