Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В позові позивач зазначила про те, що 28.07.2000 року у них із відповідачем народився син - [PERSON]. З самого народження син проживає із позивачем. [PERSON] в порушення вимог ст. 180 СК України, не виконує свого обов'язку щодо утримання дитини та аліментів на свого сина [PERSON] не сплачує. Окрім [PERSON], на утримані в [PERSON] перебуває також донька [PERSON] Батько [PERSON] аліментів також не сплачує. Позивач працює в ПАТ «КБ Надра» та отримує малу заробітну плату. На таку заробітну плату їй важко утримувати себе та двох дітей. [PERSON] добре матеріально забезпечений. Хоч він не зареєстрований як приватний підприємець, однак займається підприємницькою діяльністю та отримує пристойний, хоч і мінливий дохід. За таких обставин у суду є всі підстави визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Вище викладене й стало підставою для звернення до суду із вимогою про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на сина [PERSON], [INFO], у розмірі 3000, 00 гривень щомісячно. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, аргументуючи мотивами, викладеними в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнала частково. Зазначила, що відповідач погоджується сплачувати аліменти на утримання сина. Однак, відповідач офіційно не працює, інколи неофіційно підробляє таксистом, а тому не може сплачувати аліменти в розмірі, якому бажає позивач. Представник відповідача зазначила, що відповідач може сплачувати на утримання сина близько 800, 00 гривень щомісячно. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого повторно 29.02.2012 року виконавчим комітетом Стодулецької сільської ради Жмеринського району Вінницької області, батьками [PERSON], [INFO], записані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 2) Судом встановлено, що на утримані у [PERSON] також перебуває малолітня донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 25.12.2013 року. Батьком малолітньої [PERSON] записаний [PERSON] (а.с. 3) Відповідно до довідки № 67, виданої 22.12.2014 року ПАТ «Автобусний парк», за адресою: [ADDRESS], зареєстровані та проживають: [PERSON], [PERSON], 2000 р.н. (син) та [PERSON], 2009 р.н. (дочка). (а.с. 5) Відповідно до довідки про доходи № 4652, виданої 23.12.2014 року ПАТ КБ «Надра», [PERSON] працює на посаді касир-менеджера з операцій. Загальна сума доходу за період з червня 2014 року по листопад 2014 року (включно) становить 13 595, 21 гривень. (а.с. 4) Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України суд при визначенні аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що позивач із відповідачем в зареєстрованому шлюбі не перебували, мають спільного сина - [PERSON], [INFO]Частиною 1 ст. 180 СК України передбачено обов'язок обох батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів судом враховано стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів - здорова та працездатна людина, офіційно не працює, отримує мінливий дохід; сімейне становище відповідача - неодружений; відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом при визначенні розміру аліментів враховано прожитковий мінімум для дітей віком від 6 років, встановлений Законом України «Про Державний бюджет на 2015 рік», який з 01 січня 2015 року становить 1 286, 00 гривень. Зокрема, взято до уваги повідомлення представника відповідача про можливість відповідача сплачувати на утримання сина не більше 800, 00 гривень щомісячно. Судом також прийнято до уваги те, що стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно зі становищем одержувача аліментів. Оцінивши в сукупності наявні в матеріалах справи докази та врахувавши обставини справи, позиції сторін, вимоги чинного законодавства, в тому числі положення ч. 1 ст. 184 СК України, суд дійшов до переконання в тому, що відповідач зобов'язаний та може надавати щомісячне утримання дитині в розмірі 800, 00 гривень, враховуючи обов'язок обох батьків утримувати дитину до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Встановлений даним рішенням суду розмір аліментів на утримання дитини, є гарантією прав дитини, встановлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини. Проживання одного з батьків окремо від дитини не повинно впливати на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Суд звертає увагу, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, на що, в тому числі, необхідні й фінансові витрати. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, відповідно до ч. 1 ст. 155 СК України. Враховуючи те, що позивач була звільнена від сплати судового збору, останній згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача в дохід держави в сумі 243, 60 гривень. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: partial