Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

В червні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить встановити факт прийняття спадщини, [PERSON], після смерті [PERSON], яка померла [INFO]; визнати за [PERSON], право власності на 6/100 частки домоволодіння будинку [ADDRESS], в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. У судове засідання сторони не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Представник позивача до суду надала заяву, в якій просила про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відомості про поважність причин неявки у судове засідання відповідача матеріали справи не містять. Суд ухвалив про заочний розгляд справи в порядку ст. 224, 225 ЦПК України на підставі наявних в ній даних та доказів. Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] народилась [INFO]. Її батьками є: батько - [PERSON], мати - [PERSON]. [INFO] [PERSON] померла, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER]. Після її смерті відкрилась спадщина на частину домоволодіння за адресою: [ADDRESS], в якому вона була зареєстрована з 23 травня 1972 року по день смерті. Згідно довідки ММБТІ від 25 травня 2015 року, [PERSON] мала у власності 6/100 частки домоволодіння за адресою: [ADDRESS], на підставі свідоцтва про власність від 17 жовтня 2002 року, виданого виконкомом Миколаївської міської ради та зареєстрованого в ММБТІ 17 жовтня 2002 року за [NUMBER]. У встановлений законом строк позивач звернулась до приватного нотаріуса ММНО Євтушенко А.М. із заявою про прийняття спадщини після смерті її матері. Разом з цим, приватний нотаріус своїм листом позивачу повідомила наступне: видача свідоцтва про право на спадщину на майно, що підлягає реєстрації, відповідно до ст. 1296 ЦК України та п.п. 4.15 п. 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, проводиться нотаріусом після представлення правовстановлюючих документів про приналежність цього майна спадкодавцю, але позивачем вказаного вище документу нотаріусу для видачі свідоцтва про право на спадщину не надано, тому запропоновано звернутись до суду для захисту свої прав. Як вбачається з акту про проживання від 25 травня 2015 року, [PERSON] постійно проживала за адресою: [ADDRESS], разом зі своєю матір'ю [PERSON], яка померла [INFO], з вересня 2008 року і по день її смерті. З матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON], яка померла [INFO], вбачається, що лише позивач звернулась до приватного нотаріуса для прийняття спадщини після смерті її матері. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1269, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. На підставі викладеного позов підлягає задоволенню. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 2 017 грн. 23 коп.

Outcome: approved