Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

В червні 2017 року [PERSON] (далі по тексту - позивач) звернулась до Шевченківського районного суду міста Києва із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «ЛК-Транс» (далі по тексту - відповідач) про припинення дії, яка порушує право та відшкодування моральної шкоди. Позовні вимоги мотивовані тим, що з кінця серпня 2016 року в місті Києві за адресою [ADDRESS] почав працювати продовольчий магазин «[INFO]» товариства з обмеженою відповідальністю «ЛК-Транс». На прибудинковій території було розміщено п'ять кондиціонерів, а саме на фасаді будинку п'ять блоків, які створюють шум, а також вібрації чим завдають шкоди фізичному та моральному здоров'ю позивача. Позивач неодноразово зверталась до Держпродспоживслужби, яка встановила перевищення допустимих норм рівня шуму для житлових приміщень в квартирі позивача. Відповідачу надавались приписи для усунення порушень, проте останнім не усунуто шуму від блоків кондиціонерів та не проведено шумоізоляцію. Посилаючись на викладене позивач просила суд зобов'язати відповідача демонтувати усі п'ять кондиціонерів, що знаходяться на прибудинковій території по [ADDRESS], а також стягнути з відповідача завдану їй моральну шкоду в сумі 60000,00 грн. Ухвалою суду від 04.07.2017 року було відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду на 18.10.2017 року. 18.10.2017 року від позивача надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи. 18.10.2017 року від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. 15.01.2017 року представником відповідача було надано заперечення на позовну заяву, в яких він позов не визнав та заперечував проти його задоволення. При цьому зазначав, що відповідачем було здійснено реагування на листи позивача та проведено заходи із зменшення шумового навантаження від роботи вентиляційного обладнання. Ефективність вказаних робіт підтверджена висновками протоколу проведення досліджень шумового навантаження № 1 від 15.02.2017 року в квартирі позивача при включеному вентиляційному обладнанні магазину, яким не встановлено перевищення допустимих рівнів шуму в квартирі. 07.04.2017 року відповідачем було проведено лабораторні дослідження в приміщені магазину та на території, прилягаючої до будинку [ADDRESS] та встановлено, що рівень звуку не перевищує допустимий рівень, передбачений ГОСТ 12.1.036-81. Представник відповідача вважав, що позивачем не доведено порушення її прав та завдання моральної шкоди. 15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції. Відповідно до ч. 2 ст. 19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження. За умовами статті 196 ЦПК України для виконання завдань підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче судове засідання. З врахуванням думки учасників судового процесу суд прийняв рішення провести судовому засіданні 19.01.2018 року підготовче судове засідання із вирішенням визначених вимогами ЦПК України питань. Ухвалою суду від 19.01.2018 року було закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні на 17.05. 2018 року. 29.01.2018 року від позивача надійшли письмові пояснення на заперечення до позову, в яких вона зазначала, що після проведених заходів відповідачем, 11.05.2017 року Держпродспоживслужбою у місті Києві було проведено позапланову перевірку магазину «[INFO]» та встановлено, що при ввімкненій системі кондиціонування рівні звуку в житловій кімнаті позивача становлять 34-37 дБА при нормі 35 дБА. 15.05.2018 року від представника відповідача надійшла заява про перенесення судового засідання . 17.05.2018 року судом постановлено ухвалу про виклик в судове засідання свідків за клопотанням позивача. 04.07.2018 року від позивача надішли додаткові докази по справі. В судовому засіданні 09.10.2018 року позивач позов підтримала та просила суд про його задоволення. В судовому засіданні 09.10.2018 року представник відповідача позов не визнала та просила суд відмовити у його задоволенні з підстав, зазначених в письмових запереченнях. Допитана в судовому засіданні як свідок [PERSON], яка є знайомою позивача, пояснила суду, що знаходилась в квартирі позивача та чула постійний гул та шум. Вказувала, що кондиціонери знаходяться відразу біля квартири позивача та спричиняють дискомфорт, що в квартирі неможливо проживати. В судовому засіданні свідок [PERSON], яка працює головним спеціалістом відділу безпеки середовища життєдіяльності Головного управління Держпродспоживслужби в місті Києві, зазначала, що проводила позапланову перевірку за заявою позивача, за результатами якої було складено припис з рекомендаціями. В лютому місяці 2017 року, під час повторної перевірки, службою не було встановлено перевищення шуму, однак припис не було виконано в повному обсязі. У травні місяці 2017 року було виявлено знову перевищення рівня допустимого шуму на 3 децибели. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, допитавши свідків та переглянувши в судовому засіданні відеозапис працюючого обладнання, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с. 148). Позивач [PERSON], а також мешканець квартири № 4 у цьому ж будинку [PERSON] та мешканець квартири № 1 звернулись до голови Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації із скаргою від 05.09.2016 року про те, що після появи в будинку по [ADDRESS] магазину «[INFO]» в квартирі № 3 над магазином стало неможливо проживати через шум від постійно діючих п'яти промислових кондиціонерів (а.с. 15). Заступник голови Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації листом від 07.09.2016 року звернувся до в.о. Начальника Головного управління Держпродспоживслужби у місті Києві із проханням в межах наданих повноважень, розглянути звернення та за результатами його розгляду повідомити заявницю [PERSON] (а.с. 16). За результатами лабораторних досліджень шумового навантаження в житловій кімнаті [PERSON] (протокол № 106 б від 08.12.2016 року), проведених фахівцями ВП Голосіївський міжрайонний відділ лабораторних досліджень Державної установи «Київський міський лабораторний центр Міністерства охорони здоров'я України», еквівалентні рівні звуку від роботи вентиляційного обладнання у магазині «[INFO]» перевищують норми допустимого шуму, що є порушенням вимог ст. 24 Закону України «Про забезпечення санітарно-епідеміологічного благополуччя населення», п. 35, 36 СанПіН від 04.04.1991 № 5781-91 «Санитарные правила для предприятий продовольственной торговли».(а.с. 14). Із матеріалів справи вбачається, що відповідачем було здійснено низку заходів із зменшення шумового навантаження від роботи вентиляційного обладнання та проведено ряд робіт із встановлення звукоізоляції стелі, улаштування накриття зовнішніх блоків (а.с. 93-101). Згідно із протоколом № 182 с/рах. проведення досліджень шумового навантаження та інфразвуку, складеного ВП Голосіївський Міжрайонний відділ (філія) лабораторних досліджень ДУ «Київський МЛЦ МОЗ України» 23.10.2017 року, рівні звуку на території, що безпосередньо прилягає до житлового будинку по [ADDRESS] при роботі кондиціонера та компресорів магазину «[INFO]» ТОВ «ЛК-ТРАНС» не перевищує допустимий рівень згідно «Державні санітарні правила планування та забудови населених пунктів» № 173 від 19.06.96 для денного часу (а.с. 102). Разом із тим, відповідачем не надано суду доказів того, що після проведених ним заходів із зменшення шумового навантаження від роботи вентиляційного обладнання, рівень допустимого шуму в житловій кімнаті позивача під час роботи вентиляційного обладнання, не перевищує допустимих рівнів. Натомість, за повідомленням Головного управління Держпродспоживслужби в місті Києві від 01.06.2017 року № 05-2/7070, спеціалістами Головного управління 11.05.2017 року було проведено позаплановий захід (перевірку) ТОВ «ЛК-Транс» щодо стану виконання розпорядження від 21.02.2017 року про усунення виявлених порушень у магазині «[INFO]» та за результатами досліджень, проведених фахівцями ВП Голосіївський міжрайонний відділ лабораторних досліджень Державної установи «Київський міський лабораторний центр Міністерства охорони здоров'я України», рівні звуку від роботи обладнання магазину «[INFO]» перевищують нормативні показники на 1-3 дБА для денного часу. Таким чином, в процесі розгляду справи судом встановлено, що внаслідок встановлення відповідачем п'яти блоків кондиціонерів, на фасаді будинку [ADDRESS], рівень шуму в житловій кімнаті позивача перевищує нормативні показники, що негативно впливає на її стан здоров'я та самопочуття. Відповідно до статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Згідно із ч. 2 ст. 281 ЦК України фізична особа має право захищати своє життя та здоров'я, а також життя та здоров'я іншої фізичної особи від протиправних посягань будь-якими засобами, не забороненими законом. Відповідно до ч. 1 ст. 282 ЦК України фізична особа має право вимагати усунення небезпеки, створеної внаслідок підприємницької або іншої діяльності, яка загрожує життю та здоров'ю. Відповідно до статті 24 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації та громадяни при здійсненні будь-яких видів діяльності з метою відвернення і зменшення шкідливого впливу на здоров'я населення шуму, неіонізуючих випромінювань та інших фізичних факторів зобов'язані: здійснювати відповідні організаційні, господарські, технічні, технологічні, архітектурно-будівельні та інші заходи щодо попередження утворення та зниження шуму до рівнів, установлених санітарними нормами; забезпечувати під час роботи закладів громадського харчування, торгівлі, побутового обслуговування, розважального та грального бізнесу, культури, при проведенні концертів, дискотек, масових святкових і розважальних заходів тощо рівні звучання звуковідтворювальної апаратури та музичних інструментів у приміщеннях і на відкритих площадках, а також рівні шуму в прилеглих до них жилих і громадських будівлях, що не перевищують рівнів, установлених санітарними нормами; вживати заходів щодо недопущення впродовж доби перевищень рівнів шуму, встановлених санітарними нормами, в таких приміщеннях і на таких територіях (захищені об'єкти): жилих будинків і прибудинкових територіях; Шум на захищених об'єктах при здійсненні будь-яких видів діяльності не повинен перевищувати рівнів, установлених санітарними нормами для відповідного часу доби. З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача демонтувати п'ять блоків кондиціонерів, що знаходяться на прибудинковій території будинку [ADDRESS], підлягають задоволенню з метою відновлення порушеного права позивача. Щодо вимог позивача про відшкодування завданої їй моральної шкоди в сумі 60000,00 грн., суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди(немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Відповідно до положень ст.ст. 23, 1167 ЦК України позивач має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення його прав. При цьому, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань, ступеня вини відповідача, який завдав моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Таким чином, з огляду на встановлені обставини, суд вважає, що позивачу було завдано моральних страждань неправомірними діями відповідача, що виразились у негативних емоціях та душевних стражданнях, фактичного нервового перевантаження та погіршення емоційного стану, порушення звичного способу життя. З огляду на вказане, суд дійшов висновку, що відповідач діяв неправомірно та його діями було спричинено позивачу моральну шкоду, що призвело до постійного хвилювання, а також необхідності відновлення порушеного права в судовому порядку, що порушило звичний спосіб життя позивача. Оцінюючи розмір завданої позивачу моральної шкоди, з урахуванням дій відповідача, тривалості порушеного права, суд вважає, що 20000,00 грн. є тим достатнім розміром моральної шкоди, який підлягає відшкодуванню позивачу, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належних та допустимих доказів, в розумінні ст.ст. 77, 78 ЦПК України, на підтвердження доводів проте, що відповідачем вживалися всі необхідні заходи щодо забезпечення відшкодування позивачу шкоди, а також факту відшкодування позивачу шкоди відповідачем не надано. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю «ЛК-Транс» про припинення дії, яка порушує право та відшкодування моральної шкоди є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1280,00 грн.

Outcome: partial