Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

До Високопільського районного суду Херсонської області звернувся [PERSON] із позовною заявою до [PERSON] управління Держгеокадастру у Херсонській області, Високопільської районної державної адміністрації Херсонської області, третьої особи без заявлення самостійних вимог щодо предмета спору: Новомиколаївської сільської ради Високопільського району Херсонської області про визнання права власності на земельну частку (пай) із земель запасу державної власності, змінивши та уточнивши позовні вимоги (а.с.29-30), зазначив у позові про те, що згідно довідки Новомиколаївської сільської ради Високопільського району Херсонської області від 16.11.2017 року, він знаходиться в списках працюючих в колгоспі «Дружба» Високопільського району Херсонської області, які мають право на середню частку (пай) під №126. На час розпаювання 30.11.1993 року працював в зазначеному колгоспі, має 289 вихододнів. Звернувшись до Новомиколаївської сільської ради 16.11.2017 року, стосовно надання йому земельної частки (паю), йому було розяснено, що він має право на земельну частку (пай), оскільки внесений до списку осіб за №126 на отримання земельної частки (паю). Також, у позові зазначено, що ним було пропущено строк, передбачений ЦК України, за захистом порушеного права, по причині що він вибув з населеного пункту де працював, в даний час він бажає захистити своє порушене право та вважає, що після офіційного звернення 16.11.2017 року до Новомиколаївської сільської ради повинен йти відлік строку позовної давності, оскільки він тільки нещодавно дізнався про порушення його права на земельну частку (пай). Вважає, що відмова в отриманні земельної частки (паю), є порушенням п.2 Указу Президента України від 08.08.1995 року «Про порядок паювання землі, переданої в колективну власність організаціям, установам…». Просить суд, поновити строк звернення до суду з позовною заявою, як такий, що пропущений з поважних причин; визнати за [PERSON] право власності на земельну частку (пай) із земель запасу державної власності, в розмірі 6,17 умовних кадастрових гектарів. Позивач [PERSON] та його представник за довіреністю [PERSON] (а.с.4, 5) в судовому засіданні, позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві, просять суд задовольнити їх у судовому порядку. При цьому позивач [PERSON] в судовому засіданні додатково пояснив, що дійсно у звязку з постійними відрядженнями за місцем роботи в колгоспі «Дружба» не цікавився питаннями роздержавлення землями, а в подальшому із-за сімейних обставин у січні 1994 року він звільнився та переїхав на проживання в іншу місцевість, тому тільки у 2017 році, його повідомили із сільської ради, що він має право на земельну частку(пай) так як внесений до списку, що додається до Державного акту на колективну власність на землю та така частка (пай) знаходиться в загальній площі земель запасу(резерву), тому він звернувся до сільської ради, де йому запропонували звернутися до держгеокадастру за сертифікатом, але у відділі Держгеокадастру було відмовлено у видачі сертифікату, оскільки такі сертифікати не видаються, що змусило його звернутися до суду для відновлення та визнання порушеного права. Представник відповідача [PERSON] управління Держгеокадастру у Херсонській області за довіреністю [PERSON] (а.с.36), в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись при цьому на наданий раніше відзив на позовну заяву, а також на доповнення до відзиву (а.с.32, 33-34, 54-52, 53), в яких зазначено, що Головне управління Держгеокадастру законодавчо не наділене повноваженнями щодо розпорядження земельними ділянками колишніх колективних сільськогосподарських підприємств, оскільки це суперечить вимогам ч.4 ст.122 ЗК України. Оскільки право розпорядження та виділення земельних часток (паїв) у натурі на місцевості віднесено до повноважень Високопільської районної державної адміністрації, тому лише районна адміністрація має право розпоряджатися землями, які були сформовані для резерву власникам часток(паїв), які були внесені до списку, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю та на даний час перебувають в оренді. Представник співвідповідача Високопільської районної державної адміністрації Херсонської області в судове засідання не зявився, надавши до суду заяву (а.с.68) про розгляд справи у відсутність представника та при прийнятті рішення врахувати відзив на позовну заяву від 22.01.2018 року №83-04-30/0/18/606-9-342 (а.с.24-26, 27-28) в якому зазначено, що виділення земельної частки (паю) особі можливе за умови наявності у такої особи документально посвідченого права на земельну частку (пай). Але позивачем всупереч Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) не надав документу, що посвідчує право на земельну частку (пай). Також зазначено, що позивач пропустив строк звернення до суду з даним позовом і не надано доказів поважності причин його пропуску. Просить суд, застосувати строк позовної давності та відмовити в його задоволенні в повному обсязі. Представник третьої особи Новомиколаївської сільської ради Високопільського району Херсонської області в судове засідання не зявився, надавши до суду листа (а.с.69) в якому зазначено, що згідно матеріалів роздержавлення КСП «Дружба», [PERSON], обліковується в списках громадян на право земельної частки (паю) за № 126. Дана земельна ділянка нерозподілена і вільна, яка перебуває у розпорядженні Високопільської районної державної адміністрації в контурі №4 ділянка №13 на території Новомиколаївської сільської ради. Позовні вимоги по даній справі визнають, не заперечують про виділення земельної частки (паю) [PERSON]М.(а.с.70) Заслухавши позивача, його представника, представника відповідача [PERSON] управління Держгеокадастру у Херсонській області, дослідивши матеріали позовної заяви, судом встановлено наступне: - Із копії листа від 21.11.2017 року (а.с.7) вбачається, що станом на 01.01.2017 року вартість земельної частки (пай) колишнього КСП «Дружба» становить 158008,97 грн. з урахуванням коефіцієнту індексації 8,424. - Із копії довідки Новомиколаївської сільської ради від 16.11.2017 року №1095 (а.с.8) вбачається, що [PERSON], дійсно знаходиться в списках «працюючих колгоспу «Дружба» Високопільського району Херсонської області, які мають право на середню частку (пай) під №126 згідно «Науково-технічної документації по роздержавленню та приватизації земель колективного сільськогосподарського підприємства «Дружба» (а.с.61-64). - Із архівної довідки від 15.11.2017 року №421 (а.с.9) вбачається, що у документах архівного фонду колгосп «Дружба» Високопільського району Херсонської області в книгах обліку трудового стажу і заробітку колгоспників значиться [PERSON] і його трудовий стаж і вихододні становлять 289 вихододнів. - Із копії листа №71 від 01.06.2000 року (а.с.10) вбачається, що 30.11.1993 року - КСП «Дружба» отримано державний акт на право колективної власності на землю. - Із копії архівної довідки від 18.01.2018 року (а.с.31) вбачається, що [PERSON], дійсно був членом КСП «Дружба» де працював у період з 10.03.1992 року по 11.01.1994 року. - Із довідки Новомиколаївської сільської ради від 29.03.2018 року №01-12/878 (а.с.48) вбачається, що станом на 25.03.2018 року земельна ділянка площею 85,85 га., не витребуваних часток (паїв), що залишилася нерозподілених колишніх членів КСП «Дружба», знаходяться в оренді, з них: НОФГ «Таврія» - 63,52 га., у громадян 22,33 га. - Із копії паспорту громадянина України (а.с.54) вбачається, що [PERSON] народився 03 жовтня 1949 року м.Кіровськ Мурманської області Росія, зареєстрований та проживає в [INFO]. Та має ІПН-1817314253 (а.с.54 на звороті). Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши\~\~письмові докази, що є в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що наведені позивачем причини\~\~пропуску ним строку звернення до суду є поважними, тому цей строк підлягає поновленню, а\~\~позовні\~\~вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач був членом колгоспу «Дружба»(Новомиколаївська сільська рада Високопільського району Херсонської області), розташованому у с.Новомиколаївка Високопільського району Херсонської області з 10.03.1992 по 11.01.1994 року, що підтверджується копією архівної довідки (а.с.31). Крім того, 30 листопада 1993 року Державний акт на право колективної власності на землю було видано колгоспу «Дружба» (а.с.10). [PERSON] (позивач у справі) був членом колгоспу «Дружба», у звязку з чим під номером 126 його було включено до списку осіб, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю, що підтверджується копією листа Новомиколаївської сільської ради Високопільського району Херсонської області (а.с.8), а також копією науково-технічною документацією (а.с.61-64). Після звільнення з КСП «Дружба» позивач виїхав до іншої місцевості на постійне місце проживання і лише 16.11.2017 року дізнався про своє порушене право на земельну частку (пай) та звернувся до Новомиколаївської сільської ради про виділення йому земельної ділянки (пай), але отримав відмову в звязку з відсутністю у нього сертифікату на право на земельну частку (пай), що призвело до звернення [PERSON] до суду з даним позовом. Відповідно до ст.25 ЗК України, \~\~при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоров'я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю). Особи, зазначені у частині першій цієї статті, мають гарантоване право одержати свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості). Органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування у процесі приватизації створюють резервний фонд земель за погодженням її місця розташування з особами, зазначеними в частині першій цієї статті у розмірі до 15 відсотків площі усіх сільськогосподарських угідь, які були у постійному користуванні відповідних підприємств, установ та організацій. Резервний фонд земель перебуває у державній або комунальній власності і призначається для подальшого перерозподілу та використання за цільовим призначенням. Відповідно до пункту 2, 7 Указу Президента України від 08.08.1995 року №720 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам, і організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного\~\~товариства, відповідно до списку, що додається до Державного акту на право колективної\~\~власності на землю. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Як зазначив Пленум Верховного суду України у п.п.23, 24 Постанови «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 року №7( із змінами та доповненнями внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України, від 19 березня 2010 року №2), згідно зі статтею 25 ЗК\~\~при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоровя, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю) за рішеннями органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, кожна з цих осіб має гарантоване право одержати безоплатно свою земельну частку(пай), виділену на місцевості. Член КСП, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває право на земельну частку( пай) з дня видачі цього акту. Згідно Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», від 5 червня 2003 року №899-IV (із змінами та доповненнями), цей Закон визначає організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками. ст.1 . Право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Стаття 2. Основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай),також є: …рішення суду про визнання права на земельну частку(пай). Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) громадян України, зазначених в абзаці п'ятому частини першої статті 1 цього Закону, є трудова книжка члена колективного або іншого сільськогосподарського підприємства чи нотаріально засвідчена виписка з неї. Як встановлено в судовому засіданні, Позивач був включений до списку, який додається до Державного акту на право колективної власності на землю КСП «Дружба», але по невідомій причині не отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) при оформленні документів, а тому був фактично позбавлений права на отримання у приватну власність земельної частки(паю), що не відповідає вимогам чинного законодавства, на час виникнення правовідносин. Тому суд, прийшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню та право на земельну частку(пай) [PERSON] повинно бути відновлено. У звязку з чим, суд вважає задовольнити вимоги позивача, поновити йому строк звернення до суду із позовом про визнання за ним права на земельну частку(пай) та визнати за позивачем право на земельну частку (пай), як колишнього члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського виробничого кооперативу, а оскільки відповідно до вимог ч.2 ст.5 ЦПК України, у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Отже, приймаючи до уваги та оцінюючи докази надані сторонами, суд приходить до висновку що позов [PERSON] підлягає задоволенню відповідно до вимог законодавства, на яке посилається позивач у своїх вимогах, і які суд застосовує при ухваленні свого рішення, при цьому суд вважає визначити як ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, зазначивши про задоволення позовних вимог та визнати за\~\~[PERSON], [INFO], (ІПН-1817314253), що зареєстрований за адресою: м.Кривий ріг вул.Приміська, буд.3 Дніпропетровської області,як колишнього члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського виробничого кооперативу «Дружба», право на земельну частку (пай)\~\~розміром 6,17 умовних кадастрових гектарів із земель запасу, створеного Новомиколаївською сільською радою Високопільського району Херсонської області, згідно Державного акту на право колективної власності на землю, виданого 30 листопада 1993 року,під час передачі землі у колективну власність. \~\~ Крім того, третя особа Новомиколаївська сільська рада проти позову не заперечує з тих підстав, що на даний час на території сільської ради є в наявності земельні ділянки, які нерозподілені і вільні загальною площею 85,85 га, що залишились нерозподіленими, колишніх членів КСП «Дружба» (а.с.48) та перебувають у розпорядженні Високопільської районної державної адміністрації в контурі №4 ділянка №13 на території Новомиколаївської сільської ради (а.с.69). \~\~ Таким чином, зі сторони співвідповідача Високопільської районної державної адміністрації, не визнання позову, суперечить вимогам\~Указу Президента України №720/95 від 08.08.1995 року, згідно якого, земельна частка (пай) при неможливості надати її з колективної власності через відсутність такої землі, має бути надана із земель запасу, створеною місцевою радою під час передачі землі у колективну власність та за Законом України «Про порядок виділення в натурі(на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток(паїв)», \~сільські, селищні, міські ради приймають рішення щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) у межах населених пунктів, районні державні адміністрації за межами населених пунктів. \~\~\~Крім того, за цим же Законом України, передбачено встановлення права на земельну частку (пай) в судовому порядку за особою, якій з якихось причин не виділено земельну частку (пай),\~\~ \~Відповідно до доведеності позовних вимог в ході судового розгляду, позивачем з посиланням на норми права, які суд також застосовував при ухваленні рішення, позов [PERSON] слід задовольнити у повному обсязі, як особі, що з 1992 по 1994 роки, була членом колгоспу та на час отримання Державного акта на право колективної власності на землю був членом КСП «Дружба». Разом з тим, позивач, а ні у своєму позові, а ні під час судового розгляду не ставив питання щодо розподілу судових витрат у вигляді судового збору, сплаченого при зверненні до суду з позовом (а.с.1, 16,), а тому, суд не розглядає питання щодо розподілу судових витрат у даній справі, передбаченого ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного, ст.25 ЗК України, п.п.2, 7 \~Указу Президента України від 08.08.1995 року №720 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам, і організаціям», ст.ст.1, 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», від 5 червня 2003 року №899-IV (із змінами та доповненнями), п.п.23, 24 Постанови «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 року №7 (із змінами та доповненнями внесеними згідно з\~Постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року №2), та

Outcome: approved