Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-13 00:00:00

В січні 2018 року [PERSON] звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ФОП [PERSON] про стягнення пені за прострочення виконання зобовязання по договору підряду на виготовлення та монтаж меблів, в якому просить стягнути з останнього на користь позивача пеню за прострочення виконання зобовязання за договором підряду на виготовлення і монтаж меблів№21/07 у розмірі 27840,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 21 липня 2017 року між позивачем та відповідачем було укладено договір підряду на виготовлення та монтаж меблів №21/07, за яким відповідач зобовязувався за завданням позивача виконати роботи по виготовленні, доставці та встановленні меблів у приміщення позивача за адресою: м.Дніпро, спуск Севастопольський, 8, що передбачено п.п.1.1,1.2 договору. Відповідно до п.2.1 договору, відповідач повинен був виконати роботи в наступні терміни: (п.2.1.1 виготовлення меблі на протязі тридцяти робочих днів з моменту сплати позивачем повної суми авансового платежу, передбачених п.3.2.1 договору, що складає 16800 грн.; п.2.1.2. виконати роботи по доставці виготовлених меблів на протязі 10 днів з моменту сплати позивачем повної суми авансового платежу, передбаченого п.3.2.2 договору, що складає 4800 грн.; п.2.1.3 виконати роботи по встановленню меблів на протязі трьох робочих днів в рамках десятиденного терміну з моменту сплати позивачем повної суми авансового платежу відповідно до п.3.2.2 договору. Відповідач взяті на себе зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, а саме не виготовив, не доставив, не встановив та не передав меблі у приміщення позивача у встановлений договором термін (п.4.1.2 договору). Згідно п.6.2 договору робота вважається виконаною з моменту підписання акту прийому-передачі виконаних робіт. На дату предявлення вищезазначеного позову акт прийому-передачі виконаних робіт не підписаний. Позивач 21 липня 2017 року сплатив відповідачу 24000 грн., в яку входить вартість робіт п.3.2 договору та по повні суми авансових платежів, передбачених п.3.2 договору. Позивач неодноразово звертався до відповідача з усними та письмовою претензією щодо невиконання у встановлені договором терміни зобовязань та з вимогою сплати пені за прострочення виконаних робіт. Так, згідно п.8.1 договору, у разі порушення терміну виконання робіт, передбаченого п.2.1.3 договору, виконавець сплачує замовникові пеню у розмірі 1% від вартості невиконаних робіт за кожен день прострочення не виконаних робіт. Відповідач прострочив виконання договору з 24 вересня 2017 року по 18 січня 2018 року, в звязку із чим, відповідач на день подання позову, повинен сплатити позивачу пеню в розмірі 27840 грн., що складається з наступного розрахунку: 240 грн., (1% від 24000 грн. - сума невиконаних робіт (послуг) за договором) помножені на 116 днів (строк прострочення умов договору). Посилаючись на ст.10 ЗУ «Про захист прав споживачів», ст.т.509,525,526,530,611,865 ЦК України просить стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти в сумі 27840,00 грн. В судове засідання позивач не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Через канцелярію суду подав клопотання про розгляд справи без його участі, в якому позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений був належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність не подавав, у зв'язку із чим, суд, враховуючи заяву позивача, відповідно до\~ст.ст.280,289 ЦПК України\~ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, дослідивши докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 21 липня 2017 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] було укладено договір підряду на виготовлення та монтаж меблів №21/07, за яким ФОП [PERSON] зобовязувався за завданням позивача виконати роботи по виготовленні, доставці та встановленні меблів у приміщення [PERSON] за адресою: м.Дніпро, спуск Севастопольський, 8, що передбачено п.п.1.1,1.2 договору. Відповідно до п.2.1 договору, відповідач повинен був виконати роботи в наступні терміни: п.2.1.1 виготовлення меблі на протязі тридцяти робочих днів з моменту сплати позивачем повної суми авансового платежу, передбачених п.3.2.1 договору, що складає 16800 грн.; п.2.1.2. виконати роботи по доставці виготовлених меблів на протязі 10 днів з моменту сплати позивачем повної суми авансового платежу, передбаченого п.3.2.2 договору, що складає 4800 грн.; п.2.1.3 виконати роботи по встановленню меблів на протязі трьох робочих днів в рамках десятиденного терміну з моменту сплати позивачем повної суми авансового платежу відповідно до п.3.2.2 договору. Пунктом 4.5 договору визначено, що місцем виконання договору є наступна адреса: м.Дніпро, вул.Комісара Крилова, буд.4. 21 липня 2017 року [PERSON] сплатив відповідачу 24000 грн., в яку входить вартість робіт п.3.2 договору та по повні суми авансових платежів, передбачених п.3.2договору. Згідно п.6.2 договору робота вважається виконаною з моменту підписання акту прийому-передачі виконаних робіт. Відповідно до п.8.1 договору, у разі порушення терміну виконання робіт, передбаченого п.2.1.3 договору, виконавець сплачує замовникові пеню у розмірі 1% від вартості невиконаних робіт за кожен день прострочення не виконаних робіт. Відповідно до ч.1 ст.865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Статтею 610 Цивільного кодексу України\~встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Станом на день розгляду справи, доказів виконання відповідачем умов вищезазначеного договору, суду не надано. Згідно\~ст.611 Цивільного кодексу України\~однією з форм відповідальності за порушення зобов'язання є сплата неустойки, у вигляді штрафу або пені. Таким чином, оскільки відповідач свої зобовязання по договору підряду на виготовлення та монтаж меблів №21/07 від 21 липня 2017 року не виконує, позивач має право на стягнення з відповідача пені у розмірі 1% від вартості невиконаних робіт за кожен день прострочення не виконаних робіт. Розмір пені з 24 вересня 2017 року по 18 січня 2018 року становить 27840,00 грн. що складається з наступного розрахунку: 240 грн. (1% від суми невиконаних робіт (послуг) за договором) Х на 116 днів (строк прострочення умов договору). На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до ФОП [PERSON] є обґрунтованими та підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного. За подання позовної заяви позивачем було сплачено судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп. Згідно ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові\~витрати,\~повязані з\~розглядом справи,\~у разі\~задоволення позову,\~покладаються на відповідача. Враховуючи те, що за позовні вимоги задоволенні у повному обсязі, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. На підставі вищезазначеного,

Outcome: approved