Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-28 00:00:00

Головний лікар Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просив вирішити питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку [PERSON], посилаючись на те, що останній є інвалідом ІІ групи по психічному захворюванню. Рішенням Мелітопольського міського суду Запорізької області від 10.07.2009 року визнаний недієздатним. Рішенням Мелітопольського міського суду Запорізької області від 28.11.2013 року опікуном призначено батька [PERSON] [PERSON] анамнезу відомо, що [PERSON] спостерігався у лікаря психіатра з 2002 року. У клінічній картині захворювання домінує порушення поведінки з агресивними тенденціями, зміни особистості, психопатоподібна симптоматика, чотири госпіталізації в Мелітопольский психіатричний диспансер; остання виписка - 10.04.2013 року. З 2013 року перебуває в Запорізькому будинку інтернаті, амбулаторне підтримуюче лікування приймає регулярно під контролем медперсоналу інтернату. Зі слів співробітників інтернату й батька-опікуна, психічний стан змінився протягом тижня: відмовляється від приймання лікування, не спить, не реагує на прохання й вказівки співробітників інтернату, відбирає їжу у молодших, штовхає їх, агресивний стосовно співробітників і підопічних, кидається різними предметами, злісний. На зауваження не реагує. 25.08.2017 року о 13.40 годин доставлений бригадою спеціалізованої медичної допомоги в КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР у зв'язку із погіршенням психічного стану. Оглянутий черговим лікарем приймального відділення, який кваліфікував стан, як загострення хронічного психічного розладу. Госпіталізований у примусовому порядку. 25.08.2017 року о 14.30 годин оглянутий комісією лікарів-психіатрів. Під час огляду встановлено, що контакт непродуктивний, на запитання не відповідає, напружений, в очі співрозмовника не дивиться, інструкції не виконує, дратівливий, відмовляється переодягатися, митися, тло настрою нестійке, замахується на батька-опікуна, агресивний на його адресу, мислення в'язке. Свою неправильну поведінку намагається приховати: «Усе наговорили». Негативно озивається про співробітників інтернату й підопічних, нецензурно свариться на їхню адресу, висловлює погрози фізичної розправи: «Прийду, повбиваю всіх», потім різко замовкає, піднімається і йде з кабінету, критика до поведінки відсутня. Приймаючи до уваги погіршення психічного стану, відсутність критики до хвороби, а також високу вірогідність здійснення суспільно-небезпечного діяння, стан хворого можна кваліфікувати, як важкий психічний розлад у формі виражених змін особистості внаслідок органічної поразки головного мозку з розладами поведінки й агресивними тенденціями (погрози фізичної розправи на адресу співробітників, підопічних інтернату та батька), у зв'язку з чим примусова госпіталізація обґрунтована, лікування можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару. У судовому засіданні представник психіатричного закладу обставини, викладені в наведеній вище заяві підтримала повністю, просила суд її задовольнити. [PERSON] у судовому засіданні проти примусової госпіталізації не заперечував. Зацікавлена особа заяву підтримала та просила суд винести рішення про госпіталізацію останнього до психіатричного закладу у примусовому порядку. Прокурор заяву підтримала і просила суд винести рішення про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку. Розглянувши матеріали заяви від 28.08.2017 р., заслухавши пояснення представника заявника, лікаря-психіатра, зацікавленої особи, особи, щодо якої вирішується питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку, думку прокурора, суд дійшов висновку про задоволення заяви з огляду на наступне. Згідно з ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. У своєму рішенні Європейський Суд з прав людини (справа «[PERSON] проти України») від 17.04.2014 року зазначив, що особа не може вважатися «Психічно хворою» та позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов; по-перше, об'єктивна медична експертиза повинна достовірно показати, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання. Як вбачається з висновку комісії лікарів-психіатрів від 25.08.2017 року, [PERSON], [INFO], страждає на важкий психічний розлад у формі виражених змін особистості внаслідок органічної поразки головного мозку з розладами поведінки й агресивними тенденціями (а.с.2). Отже, наявні в матеріалах справи докази, а також надані суду пояснення лікаря-психіатра, зокрема, що [PERSON] є інвалідом ІІ групи по психічному захворюванню, спостерігався у лікаря психіатра з 2002 року, відмовляється від приймання лікування, не спить, не реагує на прохання й вказівки співробітників інтернату, відбирає їжу у молодших, штовхає їх, агресивний стосовно співробітників і підопічних, кидається різними предметами, злісний. На зауваження не реагує, підтверджують необхідність госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку. У звязку з чим, суд дійшов висновку, що заява головного лікаря КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку [PERSON]підлягає задоволенню судом. На підставі викладеного,

Outcome: approved