Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові позивач зазначила про те, що 18.03.2014 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем. Спільне життя у сторін не склалось, оскільки вони мають несумісні характери та різні погляди на взаємовідносини між подружжям. Відповідач пиячив, вчиняв скандали, порушував подружню вірність, застосовував до позивача фізичне та моральне насильство, тому вже 6 місяців вони разом не проживають. Шлюб фактично розпався, примирення неможливе. Вище викладене й стало підставою для звернення до суду із вимогою про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач та відповідач не зявились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Позивачем суду надано заяву про розгляд справи у її відсутність із зазначенням, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідачем, також, суду надана заява про розгляд справи у його відсутність із зазначенням про визнання позовних вимог в повному обсязі. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про шлюб серії І-АМ № 156077, виданого повторно 18.12.2014 року відділом ДРАЦС реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, шлюб між [PERSON], [INFO],та [PERSON], [INFO], зареєстрований 18.03.2014 року, актовий запис № 500. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON]. (а.с. 5) Від спільного шлюбу мають сина: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. (а.с. 6) Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом у відповідності до ч. 4, ч. 5 ст. 174 ЦПК України встановлено, що визнання позовних вимог відповідачем є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому приймається судом. Постановою Пленуму Верховного суду України № 2 від 12.06.2009 року в п. 24 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляду справ у суді першої інстанції» звернуто увагу, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Дослідивши матеріали справи, враховуючи безумовне визнання відповідачем позовних вимог, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України до витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати на правову допомогу. Згідно квитанції № 202 від 12.07.2017 позивачем було сплачено адвокату [PERSON] 400, 00 гривень за оформлення позовної заяви про розірвання шлюбу. (а.с. 7) Отже, враховуючи положення ч. 1\~ст. 88 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати, а саме: судовий збір в сумі 640, 00 гривень та витрати на правову допомогу в сумі 400, 00 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved