Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

До Володарського районного суду Київської області 17.11.2017 р. надійшла позовна заява Володарської районної державної адміністрації Київської області в інтересах дітей: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON], треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору, на стороні Позивача: КЗ КОР «Володарська СЗОШІ ІІ-ІІІ ступенів - Центр реабілітації», Київський міський будинок дитини імені М.М.\~Городецького, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, в якій Позивач просить суд: позбавити Відповідача батьківських прав відносно її дітей, що названі вище, передати цих дітей для вирішення питання про їх влаштування органу опіки та піклування Володарської районної державної адміністрації Київської області, стягнути аліменти з Відповідача аліменти на утримання названих дітей у розмірі 1/2 частки від доходу Відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня пред'явлення цього позову і до досягнення дітьми повноліття. На обґрунтування заявлених вимог Позивачем у позовній заяві зазначено, що Відповідачка має дітей: [PERSON], 2003\~р.н., [PERSON], 2007\~р.н., [PERSON], 2009\~р.н., які з 19.09.2016 р. перебувають у КЗ КОР «Володарська СЗОШІ ІІ-ІІІ ступенів - Центр реабілітації», а також [PERSON], 2011\~р.н., [PERSON], 2012\~р.н., [PERSON], 2015\~р.н., які з 27.12.2016 р. перебувають у Київському міському будинку дитини імені М.М.\~Городецького, оскільки були вилучені з непридатного для проживання дітей приміщення консьєржа у м. Києві та влаштовані службою у справах дітей Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації у названий заклад. Мати цих дітей (Відповідач) залишила своїх дітей, пішла в невідомому напрямку, зловживала спиртними напоями, вела аморальний спосіб життя, неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності. Протягом десяти місяців за час перебування дітей у Київському міському будинку дитини імені М.М.\~Городецькоговідвідала їх лише один раз 23.06.2017 р., інших дітей, які перебувають у КЗ КОР «Володарська СЗОШІ ІІ-ІІІ ступенів - Центр реабілітації», [PERSON] у період з 19.09.2016 р. до 22.05.2017 р. взагалі не відвідувала, на вихідні дні та канікули додому не забирала, не спілкувалася з педагогами, не цікавилася станом здоров'я, розвитком та навчанням дітей, не приймала участі у вихованні, матеріально не утримувала їх. Під час літніх канікул двоє з дітей ([PERSON] та [PERSON].) перебували в с. Кашперівка Тетіївського району Київської області в [PERSON], зі слів якої, цих дітей до неї привіз її син [PERSON] (чоловік Відповідачки, на даний час перебуває у розшуку) і залишив їх на літні канікули. За час перебування дітей в с. Кашперівка мати дітей не відвідувала, не утримувала і навіть в телефонному режимі не турбувалася про їх життя, здоров'я та майбутнє. Діти шкільного віку, а саме: [PERSON], [PERSON], [PERSON] часто змінювали навчальні заклади, учнівські колективи, педагогів та місця проживання, що негативно впливало на навчальний процес дітей. Питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав матері [PERSON] розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при Володарській районній державній адміністрації Київської області, на яке Відповідачка була запрошена, але не з'явилася. Ухвалою Володарського районного суду Київської області від 27.11.2017 р. відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 20.12.2017 р., відкладене через неявку Відповідача на 23.01.2018 р., в судовому засіданні 23.01.2018 р. оголошено перерву до 26.01.2018 р. для підготовки до судових дебатів. У суді представники Позивача позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили позов задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, надавши суду пояснення щодо обставин ухилення Відповідачки від виконання її обов'язків по вихованню дітей, їх життя, постійної зміни місця проживання і навчання, а також щодо способу життя Відповідача, її ставлення до дітей, їх утримання і виховання. Додатково повідомили, що Відповідач мала ще одну дитину, яка у 2015 році померла, не доживши двох тижнів до свого першого дня народження, надавши суду на підтвердження докази, ймовірно через те, що під час вагітності його мати (Відповідач) зловживала спиртними напоями, курила. Також представники Позивача поінформували суд про те, що служба у справах дітей та сім'ї Володарської районної державної адміністрації Київської області займається цієї сім'єю з 2012 року. Відповідач у судові засідання жодного разу не з'явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена за зареєстрованою адресою її місця проживання, про причини неявки суд не повідомляла, клопотань про відкладення засідань, а так само заперечень щодо позовних вимог до суду не подавала. За приписами частини п'ятої статті 74 Цивільного процесуального кодексу України (в редакції до 15.12.2017 р.) судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі; у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається, зокрема фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку; у разі їх відсутності за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до підпункту 9 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України, викладеного в новій редакції Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 р. № 2147-VIII, що набрав чинності з 15.12.2017 р. (далі - ЦПК України) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України). Згідно з пунктом 2 частини сьомої, пунктом 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України у разі судова повістка надсилається, зокрема, фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку; днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні, зокрема, відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. На запит суду, надісланий у порядку частини третьої статті 122 Цивільного процесуального кодексу України (в редакції до 15.12.2017 р.), Володарська селищна рада Київської області листом від 23.11.2017 р. № 02-20/488 повідомила суд про те, що Відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. (а.с. 37). Із зворотних поштових повідомлень, наявних у матеріалах справи, вбачається, що ухвали суду та судові повістки, що надсилалися судом за вказаною зареєстрованою адресою місця проживання Відповідача, вона не отримувала, поштові повідомлення поверталися без вручення із позначкою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 54, 56). Отже вважається, що Відповідач належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи в порядку частини п'ятої статті 74 Цивільного процесуального кодексу України (в редакції до 15.12.2017 р.) та в порядку частин сьомої, восьмої статті 128 ЦПК України (у чинній редакції). Відповідно до частини четвертої статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на це та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за згодою представника Позивача, наданою у судовому засіданні 23.01.2018 р., вбачає за можливе розглянути справу за відсутності Відповідача у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, на стороні Позивача КЗ КОР «Володарська СЗОШІ ІІ-ІІІ ступенів - Центр реабілітації» у суді позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити. Надала також суду пояснення, що їх заклад не вперше турбується про дітей Відповідача, так [PERSON] (2003 р.н.) перебуває в них вже вдруге, поінформувала суд про те, що зараз у них перебувають троє дітей Відповідачки: [PERSON], 2003\~р.н.; [PERSON], 2007\~р.н.; [PERSON], 2009\~р.н., які були передані їм у вересні 2016 року. Ці діти, коли прибули до закладу, виглядали худенькими і наляканими, мали значне відставання від шкільної програми, хоча за висновками психологів, які працювали з цими дітьми, інтелект мають добрий. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, Київського міського будинку дитини імені М.М.\~Городецького у судове зсідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений, головний лікар цього закладу надіслав до суду 14.12.2017 р. та 09.01.2018 р. клопотання про розгляд справи без участі їх представника, позовні вимоги підтримують у повному обсязі (а.с. 44, 57). Суд, заслухавши пояснення присутніх у суді учасників справи, розглянувши позовну заяву і додані до неї документи, а також надані в судовому засіданні, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи дану справу, виходить з такого. Судом встановлено, що Відповідач - [PERSON], [INFO]., уродженка смт Володарка Київської області, зареєстрована за адресою: [ADDRESS]., перебуває у шлюбі з [PERSON], [INFO]., який зареєстровано 20.08.2013 р., актовий запис № 48, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Володарського районного управління юстиції у Київській області 11.09.2014 р. повторно видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 10, 29, 37), є матір'ю таких дітей: - [PERSON], [INFO]., що підтверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого виконкомом Мармуліївської сільської ради Володарського району Київської області 27.01.2004 р., актовий запис № 1 (а.с. 13); - [PERSON], [INFO]., що підтверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Кашперівської сільської ради Тетіївського району Київської області 02.04.2007 р., актовий запис № 6 (а.с. 12); - [PERSON], [INFO]., що підтверджено свідоцтвом про народження, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Володарського районного управління юстиції Київської області 25.04.2009 р., актовий запис № 24 (а.с. 11); - [PERSON], [INFO]., що підтверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Володарського районного управління юстиції у Київській області 09.11.2011 р., актовий запис № 81 (а.с. 16; 61); - [PERSON], [INFO]., що підтверджено копією свідоцтва про народження, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Володарського районного управління юстиції Київській області 16.11.2012 р., актовий запис № 83 (а.с. 15; 62); - [PERSON], [INFO]., що підтверджено копією свідоцтва про народження, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Володарського районного управління юстиції у Київській області 15.09.2015 р., актовий запис № 66 (а.с. 14; 63). Крім того, за трохи більше ніж три місяці до народження останньої з названих дітей ([PERSON]) ще одна дитина [PERSON] (Відповідача) [PERSON] помер [INFO] у віці 11 місяців 23 днів у с. Кашперівка Тетіївського району Київської області, що підтверджено копією свідоцтва про смерть, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Володарського районного управління юстиції у Київській області 26.05.2015 р., актовий запис № 44 (а.с. 60). Відомості про батька [PERSON], [INFO]., про батька [PERSON], [INFO]., про батька [PERSON], [INFO]., про батька [PERSON], [INFO]., та про батька [PERSON], [INFO]., записані за заявою матері (Відповідачки) згідно з частиною першою статті 135 Сімейного кодексу України (а.с. 64-68). Батьком [PERSON], [INFO]., є чоловік Відповідачки [PERSON], [INFO]., що підтверджено копією свідоцтва про народження, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Володарського районного управління юстиції у Київській області 15.09.2015 р., актовий запис № 66 (а.с. 14), та копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Володарського районного управління юстиції у Київській області 11.09.2014 р. (а.с. 29). За інформацією Кашперівської сільської ради Тетіївського району Київської області, наданою службі у справах дітей та сім'ї Володарської районної державної адміністрації Київської області листом від 29.08.2017 р. № 02-39/518, [PERSON] перебуває у розшуку за крадіжку, яку здійснив у травні 2017 року (а.с. 23). За загальними положеннями Декларації прав дитини Генеральної Асамблеї Організації Об'єднаних Націй від 20.11.1959 р. дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння; вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості (принцип 6). Національне законодавство України покладає на батьків обов'язки утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї (стаття 51 Конституції України, статті 150, 180 Сімейного кодексу України). Права, обов'язки та відповідальність батьків за виховання та розвиток дитини визначені також Законом України «Про охорону дитинства». Згідно з приписами частин першої, другої статті 12 цього Закону виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини; на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини; батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці; виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. На порушення наведених вимог Відповідач [PERSON] своїх батьківських обов'язків щодо виховання і розвитку дітей не виконувала з огляду на таке. Службою у справах дітей Оболонської районної у місті Києві державної адміністрації 20.01.2016 р. було виявлено в Оболонському районі міста Києва сім'ю [PERSON], яка на той час з трьома своїми дітьми [PERSON], 2003\~р.н., [PERSON], 2012\~р.н., та [PERSON], 2015\~р.н., проживала в приміщенні консьєржа, що непридатне для проживання дітей; [PERSON] запевнила представників названої служби у справах дітей, які здійснювали перевірку, що має намір звільнити кімнату консьєржа та орендувати житло в місті Києві для подальшого проживання. Проте до названої служби у справах дітей почали надходити повідомлення про те, що [PERSON] постійно залишає своїх дітей на бабусю [PERSON] та що діти [PERSON] знаходяться в нежитловому приміщенні, голодні і недоглянуті. За актами органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров'я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 16.12.2016 р. малолітніх дітей Відповідачки, а саме: [PERSON], 2011\~р.н., [PERSON], 2012\~р.н., та [PERSON], 2015\~р.н., було вилучено з приміщення консьєржа за адресою: [ADDRESS], та 28.12.2016 р. доставлено до Київського міського будинку дитини імені М.М.\~Городецького, де вони перебувають до теперішнього часу. Мати (Відповідач) з'явилася після вилучення названих дітей до Служби у справах дітей Оболонської районної у місті Києві державної адміністрації з наміром забрати дітей та повернутися на своє постійне місце проживання у смт\~Володарка Київської області, що було визнано недоцільним з огляду на відповідне повідомлення Служби у справах дітей та сім'ї Володарської районної державної адміністрації Київської області. Водночас Відповідачці 31.03.2017 р. було надано дозвіл на відвідування дітей у Київському міському будинку дитини імені М.М.\~Городецького, проте вона відвідала дітей лише один раз 23.06.2017 р. У зв'язку з цим Оболонська районна у місті Києві державна адміністрація листом від 05.07.2017 р. № 104-5531 звернулася до Володарської районної державної адміністрації Київської області порушила питання щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав. Наведені обставини підтверджуються висновком Володарської районної державної адміністрації Київської області від 03.11.2017 р. № 01-02/2062 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] (а.с. 7-9), копіями трьох актів органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров'я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 16.12.2016 р. про вилучення малолітніх дітей [PERSON], 2011\~р.н., [PERSON], 2012\~р.н., та [PERSON], 2015\~р.н., з приміщення консьєржа (а.с. 24-26), копією листа Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації від 05.07.2017 р. № 104-5531 щодо здійснення соціально-побутового захисту дітей (а.с. 27), копією листа Київського міського будинку дитини імені М.М.\~Городецького від 22.09.2017 р. № 594(а.с. 28). Стосовно трьох старших дітей Відповідача судом встановлено, що: [PERSON], 2003\~р.н., пішла до 1 класу 01.09.2010 р. та за станом на жовтень 2017 р. перебуває в 7 класі, протягом семи років навчання вона змінила сім навчальних закладів; [PERSON], 2007\~р.н., пішов до 1 класу 01.09.2013 р., за станом на жовтень 2017 р. перебуває в 4 класі, змінив п'ять навчальних закладів; [PERSON], 2009\~р.н., пішов до 1 класу 01.09.2015 р., за станом на жовтень 2017 р. перебуває в 3 класі, змінив три навчальні заклади. Як констатує Служба у справах дітей та сім'ї Володарської районної державної адміністрації Київської області, часта зміна навчальних закладів, учнівського колективу, педагогів та місця проживання негативно впливає навчальний процес дітей. Названі троє дітей з 19.09.2016 р. перебувають на неповному державному утриманні і на навчанні в КЗ КОР «Володарська СЗОШІ ІІ-ІІІ ступенів - Центр реабілітації». Мати дітей [PERSON] у період з 19.09.2016 р. до 22.05.2017 р. їх не відвідувала, на вихідні дні та канікули додому не забирала, не спілкувалася з педагогами, не цікавилася станом здоров'я, розвитком та навчанням, не приймала участі у вихованні, матеріально не утримувала. Наведені обставини підтверджуються висновком Володарської районної державної адміністрації Київської області від 03.11.2017 р. № 01-02/2062 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] (а.с. 7-9), копіями довідок КЗ КОР «Володарська СЗОШІ ІІ-ІІІ ступенів - Центр реабілітації» від 11.01.2017 р. №№ 6, 7, 8 (а.с. 18-19), копіями актів про невідвідування, виданими 23.05.2017 р. КЗ КОР «Володарська СЗОШІ І-ІІІ ступенів - Центр реабілітації» (а.с. 20-22), копіями особових справ дітей (а.с. 30-34). Під час останніх літніх канікул 2017 року діти [PERSON], 2007\~р.н., та [PERSON], 2009\~р.н., перебували в [PERSON] (мати [PERSON], чоловіка Відповідача) за адресою: [ADDRESS]. Зі слів [PERSON], дітей до неї привіз її син [PERSON] і залишив їх на літні канікули; за час перебування їх в с. Кашперівка, мати дітей (Відповідач) їх не відвідувала, не утримувала і навіть в телефонному режимі не турбувалася про життя, здоров'я та майбутнє дітей, про що Службу у справах дітей і сім'ї Володарської районної державної адміністрації Київської області повідомила Кашперівська сільська рада Тетіївського району Київської області листом від 29.08.2017 р. № 02-39/518 (а.с. 23). Згідно з довідкою, виданою Володарським відділенням поліції Сквирського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Київській області від 21.08.2017 р. за № 6159/109/1006/1/07/20-2017 [PERSON], [INFO]., жителька смт Володарка Київської області, неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності, а саме: 15.09.2016 р. та 21.12.2016 р. відповідно за частинами першою, другою статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення (невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов'язків щодо виховання дітей); 06.09.2016 р. та 15.09.2016 р. відповідно за частиною першою, другою статті 178 названого Кодексу (розпивання пива, алкогольних напоїв в громадських місцях) (а.с. 17). Крім того, [PERSON] (Відповідач) перебувала на обліку в Управлінні соціального захисту населення Володарської районної державної адміністрації Київської області як одержувач державних соціальних допомог, а саме: державної соціальної допомоги при народженні дітей (одноразові та щомісячні виплати); щомісячної державної соціальної допомоги по догляду за дитиною до трирічного віку; державної соціальної допомоги одиноким матерям; державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям; загальна сума виплат за період з 01.01.2011 р. до 31.12.2016 р. склала 590 591 (п'ятсот дев'яносто тисяч п'ятсот дев'яносто одна) гривня 12 копійок, що підтверджено довідкою названого Управління від 30.11.2017 р. № 1558 (а.с. 69). Питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав матері [PERSON] було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при Володарській районній державній адміністрації Київської області, на яке Відповідачка була запрошена офіційним листом, але не з'явилася (протокол від 28.09.2017 р. № 9); за наслідком розгляду цього питання Володарською районною державною адміністрацією Київської області зроблено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] від 03.11.2017 р. № 01-03/2062 (а.с. 7-9). Відповідно до положень пункту 2 частини першої, частин третьої, четвертої статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них; під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім'ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. На підставі частини першої статті 165 названого Кодексу право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають, зокрема, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування. За роз'ясненнями, викладеними у пунктах 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (зі змінами), позбавлення батьківських прав (тобто права на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків свідомого нехтування ними своїми обов'язками. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини (пункт 1 статті 3 Конвенції про права дитини, частина восьма статті 7 Сімейного кодексу України). За встановлених судом обставин і наведених законодавчих підстав суд прийшов до висновку, що Відповідачка на порушення вимог законодавства України з питань охорони дитинства ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню своїх дітей, піклуванню про їх здоров'я, моральний та духовний розвиток, навчання її дітей, підготовку їх до самостійного життя, не спілкується з дітьми в необхідному обсязі, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не створює умов для отримання ними освіти, що є правовою підставою для позбавлення її батьківських прав відносно усіх її дітей. Зважаючи на наявність наведених підстав для позбавлення Відповідача батьківських прав та відсутність можливості передачі дітей іншим родичам за станом на час розгляду цієї справи, суд вважає необхідним передати дітей [PERSON] органу опіки та піклування Володарської районної державної адміністрації Київської області на підставі частини п'ятої статті 167 Сімейного кодексу України. На підставі частини шостої статті 164 Сімейного кодексу України рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили слід також надіслати органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Разом з тим, позбавлення батьківських прав не звільняє батьків від обов'язку утримувати дітей; батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (частина четверта статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», частина друга статті 166, стаття 180 Сімейного кодексу України). Якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров'я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах; аліменти можуть перераховуватися за рішенням суду на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України; такий особистий рахунок відкривається у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду (частина третя статті 166, частини друга, третя статті 193 Сімейного кодексу України). Відповідно до частини третьої статті 166 Сімейного кодексу України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. При цьому встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (частина друга статті 182 названого Кодексу). Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом; якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття; аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову (частини перша, друга статті 183, частина перша статті 191 Сімейного кодексу України). Зважаючи на наведене та виходячи з непорушності конституційного права неповнолітньої дитини на утримання батьками до досягнення нею повноліття, суд, оцінивши в сукупності надані Позивачем докази, вважає, що Відповідач спроможна надавати матеріальну допомогу на утримання своїх неповнолітніх дітей та зобов'язана згідно із законом належним чином забезпечувати і утримувати їх, тому позов слід задовольнити в повному обсязі. Суд у порядку пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення з Відповідача аліментів на утримання її неповнолітніх дітей у межах суми платежу за один місяць. Крім того, за нормами статті 141 ЦПК України з Відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі, визначеному за статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за станом на день пред'явлення позову.

Outcome: approved