Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

Департамент соціальної політики Луцької міської ради 30 квітня 2014 року звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення неправильно виплаченої допомоги. Позовні вимоги мотивує тим, що згідно з заявами відповідача щодо призначення субсидії від 11.12.2006р., від 25.01.2007р. та наданих документів, відповідач користувалася субсидією для часткового відшкодування витрат по оплаті за житлово-комунальні послуги з грудня 2006 року по червень 2007 року. Проведеною державними соціальними інспекторами департаменту перевіркою встановлено, що відповідач при даних зверненнях подала неповну інформацію про доходи, а саме: не була надана довідка про доходи, отримані від продажу мисливської рушниці (акт за результатами проведеної перевірки правильності та повноти інформації, що надається заявником для призначення державних соціальних допомог від 21.03.2011р. № 131, довідка видана магазином «Волинь-зброя». В декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенні житлової субсидії відповідач задекларувала, що її дохід складається лише з пенсії. Внаслідок подання відповідачем неповної інформації про доходи, що вплинуло на визначення розміру субсидії, відповідачу були надмірно виплачені кошти у вигляді житлових субсидій в сумі 275,05 грн. На підставі абзацу 7 п.20 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 № 848, яким передбачено, що сума субсидії перерахованої (виплаченої) надміру внаслідок свідомого подання громадянином документів з недостовірними відомостями, повертається ним за вимогою органу, що призначив субсидію. Відповідачу було надіслано повідомлення про повернення надміру виплачених коштів та зобов'язано повернути надміру виплачену суму субсидії до 24.03.2011р. Проте, на даний час кошти не повернуто. Відповідно до абзацу 8 п.20 вищевказаного Положення у разі, якщо громадянин добровільно не повернув надмір перераховану суму субсидії, питання про її стягнення органи, що призначають субсидію вирішують в судовому порядку. Посилаючись на наведене, позивач просив суд стягнути з [PERSON] в користь департаменту соціальної політики Луцької міської ради 275,05 грн. надміру виплачених коштів за призначеними житловими субсидіями . Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з наведених у позовній заяві мотивів . Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно з заявами [PERSON] щодо призначення субсидії від 11.12.2006р., від 25.01.2007р. та наданих документів, відповідач користувалася субсидією для часткового відшкодування витрат по оплаті за житлово-комунальні послуги з грудня 2006 року по червень 2007 року. Проведеною державними соціальними інспекторами департаменту перевіркою встановлено, що відповідач при даних зверненнях подала неповну інформацію про доходи, а саме: не була надана довідка про доходи, отримані від продажу мисливської рушниці (акт за результатами проведеної перевірки правильності та повноти інформації, що надається заявником для призначення державних соціальних допомог від 21.03.2011р. № 131, довідка видана магазином «Волинь-зброя». В декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенні житлової субсидії відповідач задекларувала, що її дохід складається лише з пенсії. Внаслідок подання відповідачем неповної інформації про доходи, що вплинуло на визначення розміру субсидії, відповідачу були надмірно виплачені кошти у вигляді житлових субсидій в сумі 275,05 грн. Судом встановлено, що позивачем пропущено строк звернення до суду з вимогою про захист свого цивільного права щодо повернення надміру виплаченої суми субсидії з відповідача. Згідно зі ст.ст. 256-257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст.267 ЦК України, особа, яка виконала зобов'язання після спливу позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Суд не вбачає поважними причини пропущення строку позовної давності позивачем. За таких обставин, суд приходить до висновку, що слід відмовити департаменту соціальної політики Луцької міської ради в задоволенні позову .

Outcome: dismissed