Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

Головний лікар Лисичанської обласної психіатричної лікарні [PERSON] звернувся до Лисичанського міського суду з заявою про примусову госпіталізацію громадянина [PERSON] у психіатричний заклад. В обґрунтування заявлених вимог заявник посилається на те, що хворий [PERSON], [INFO], був госпіталізований у відділення № 3 ЛОПЛ 06.03.2017 року о 10 годині 45 хвилин, вперше за рік, за заявою опікуна хворого за направленням лікаря психіатра [PERSON] для лікування, у звязку із погіршенням психічного стану (дратівливий, запальній, конфліктує із сусідами, нецензурно висловлюється, не підпорядковується, схильний до агресії, руйнівним діям). При надходженні був оглянутий зав. відділенням № 3 [PERSON], яка підтвердила необхідність госпіталізації хворого. Враховуючи, що хворий страждає важким психічним захворюванням: легка розумова відсталість, дебільність явного ступеня з явною емоційно-вольового нестійкістю, позбавлений дієздатності згідно з рішенням суду, має опікуна матір хворого, має місце погіршення психічного стану був оглянутий комісією лікарів. Комісія лікарів прийшла до висновку про необхідність госпіталізації і лікування в примусовому порядку [PERSON] у відділенні №3 ЛОПЛ, відповідно до Закону України «Про психіатричну допомогу». На підставі викладеного просили суд винести рішення про госпіталізацію [PERSON] до відділення № 3 ЛОПЛ в примусовому порядку. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] підтримала заяву та просила її задовольнити. В судовому засіданні прокурор Коваленко М.С. вважала за необхідне заяву медичного закладу задовольнити, а хвору госпіталізувати до психіатричного закладу. В судовому засіданні законний представник [PERSON] проти задоволення заяви не заперечувала, вважає доцільним госпіталізувати до психіатричного закладу хворого [PERSON] Хворий [PERSON] в судове засідання не зявився, у звязку з тим, що визнаний недієздатним та був представлений законним представником. Вислухавши думку представника психіатричного закладу, прокурора, законного представника хворого, який вважав за необхідне заяву задовольнити, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 16 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу за рішенням лікаря-психіатра на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, підлягає обовязковому протягом 24 годин з часу госпіталізації огляду комісією лікарів-психіатрів психіатричного закладу для прийняття рішення про доцільність госпіталізації. У випадку, коли госпіталізація визнається недоцільною і особа не висловлює бажання залишитися в психіатричному закладі, ця особа підлягає негайній виписці. У випадках, коли госпіталізація особи до психіатричного закладу в примусовому порядку визнається доцільною, представник психіатричного закладу, в якому перебуває особа, протягом 24 годин направляє до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON], [INFO], мешкає за адресою: Луганська область, м. Лисичанськ, вул. Привокзальна, буд. 38а. Згідно з рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 23.06.2010 р. у справі № 2-о-89/2010 визнано [PERSON], [INFO], уродженця [INFO] недієздатним. З висновку комісії лікарів-психіатрів від 06.03.2017 року вбачається, що [PERSON] поступив вперше за рік, зі згоди опікуна, за направленням лікаря-психіатра, у звязку з погіршенням психологічного стану. Народився від 6 вагітності, шостим за рахунком. В сімї також є діти із розумовою відсталістю. З раннього віку відставав у фізичному і психологічному розвитку. Перші слова став промовляти з 2-х років. Перебуває на «Д» обліку у психіатра з 1997 року. З 1998 року отримує допомогу як інвалід дитинства. В школі не навчався, читати і писати не вміє. Позбавлений дієздатності в 201 р. Опікуном є мати хворого. Враховуючи, що хворий позбавлений дієздатності, страждає тяжким психічним захворюванням: легка розумова відсталість, дебільність явного ступеня з явною емоційно-вольового нестійкістю, має місце погіршення психічного стану (дратівливий, запальній, конфліктує із сусідами, нецензурно висловлюється, не підпорядковується, схильний до агресії, руйнівним діям), позбавлений дієздатності, комісія лікарів - психіатрів прийшла до висновку про необхідність примусового лікування в умовах відділення № 3 ЛОПЛ хворого [PERSON]. Таким чином, суд вважає, що висновок комісії лікарів-психіатрів містить в собі чітке обґрунтування необхідності примусової госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу без його усвідомленої згоди, а зібрані по справі докази вказують на необхідність примусової госпіталізації, тому суд вважає за необхідне заяву головного лікаря Лисичанської обласної психіатричної лікарні [PERSON] про примусову госпіталізацію громадянина [PERSON] психіатричний заклад задовольнити.

Outcome: approved