Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

В січні 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 18 березня 2010 року уклав з [PERSON] договір. За цим договором ПАТ КБ «ПриватБанк» зобов'язався надати [PERSON] грошові кошти у розмірі 1500 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5% на місяць на суму залишку заборгованості. Розмір кредитного ліміту неодноразово змінювався та станом на 18 лютого 2012 року становив 6000 гривень та видав відповідачу кредитну картку за умовами «Універсальна, 55 днів пільгового періоду». [PERSON] зобов'язалася повертати кредит шляхом сплати щомісячного обов'язкового платежу у розмірі 7% від заборгованості, але не менше 50 гривень, а також у разі порушення своїх зобов'язань сплачувати штраф у розмірі 500 гривень та 5% від суми позову. Крім цього, за користування платіжною карткою, а саме: зняття грошових коштів в банкоматах та пунктах видачі готівки ПАТ «ПриватБанк» [PERSON] зобов'язана сплачувати комісію у розмірі 4% від суми операції. В порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала. Тому ПАТ КБ «ПриватБанк» просив суд примусового стягнути з неї заборгованість за кредитним договором, що становить 16465 гривень 70 копійок, що складається: з заборгованості за кредитом - 5989 гривень 16 копійок, заборгованості по процентам за користування кредитом - 7466 гривень 27 копійок, комісії - у розмірі 1750 гривень, а також штраф (фіксована частина) - 500 гривень, штраф (процентна складова) - 760 гривень 27 копійок. Крім того, позивач також просив стягнути на його користь витрати на оплату судового збору у розмірі 243 гривень 60 копійок. У судове засідання представник позивача Андрійченко В.М. не з'явився, проте надав заяву, в якій зазначив, що просить проводити розгляд справи за його відсутності, позов підтримує та просить суд його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про своє ставлення до пред'явленого позову не повідомила. Про час та місце розгляду справи вона повідомлялася належним чином. Тому на підставі ч.1 ст.224 ЦПК України суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, про що в судовому засіданні оголосив протокольну ухвалу. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що пред'явлений позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 18 березня 2010 року ПАТ КБ «ПриватБанк» уклав з [PERSON] договір, за умовами якого ПАТ КБ «ПриватБанк» зобов'язався надати [PERSON] грошові кошти у розмірі 1500 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5% на місяць на суму залишку заборгованості. При цьому згодом розмір кредитного ліміту було змінено та станом на 18 лютого 2012 року становив 6000 гривень. На виконання умов вказаного договору ПАТ КБ «ПриватБанк» видав відповідачу кредитну картку за умовами «Універсальна, 55 днів пільгового періоду». [PERSON] зобов'язалася повертати кредит шляхом сплати щомісячного обов'язкового платежу у розмірі 7% від заборгованості, але не менше 50 гривень, а також у разі порушення своїх зобов'язань сплачувати штраф у розмірі 500 гривень та 5% від суми позову. Крім цього, за користування платіжною карткою, а саме: зняття грошових коштів в банкоматах та пунктах видачі готівки ПАТ «ПриватБанк» [PERSON] зобов'язана сплачувати комісію у розмірі 4% від суми операції. Вказані обставин підтверджуються довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки (а.с.7), анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (а.с.8), довідкою про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» (а.с.9) та Витягом з Умов та правил надання банківських послуг (а.с.10-24), Правилами користування платіжною карткою (а.с.25-33). У відповідності до ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст.549 цього Кодексу у разі порушення зобов'язання боржник зобов'язаний сплатити неустойку (штраф, пеню). Судом встановлено, [PERSON] користувалася платіжною карткою та за допомогою платіжної картки знімала з рахунку грошові кошти, проте на рахунок їх не повертала, не сплачувала відсотки та комісію за користування грошовими коштами у повному обсязі. Тому у неї виник борг за кредитним договором у загальному розмірі 16465 гривень 70 копійок. Вказані обставини підтверджуються розрахунком заборгованості по кредитному договору станом на 30 листопада 2014 року (а.с.4-7). Відповідач ухиляється від добровільного погашення боргу за кредитним договором. Тому суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача належить примусово стягнути борг за кредитним договором у розмірі 16465 гривень 70 копійок. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. З платіжного доручення від 09 грудня 2014 року (а.с.39) вбачається, що при пред'явленні позову до суду ПАТ КБ «ПриватБанк» сплатив судовий збір у розмірі 243 гривень 60 копійок. Позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволений. З огляду на це, з [PERSON] на користь позивача слід примусово стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 243 гривень 60 копійок.

Outcome: approved