Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

Департамент соціальної політики Вінницької обласної державної адміністрації та Вінницьке обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулись до суду з позовом до [PERSON] про повернення транспортного засобу, мотивуючи свої вимоги тим, що, що в 2010 році [PERSON], як інвалід війни І групи отримав автомобіль «Славута» ЗАЗ-110387-40, 2010 року випуску, номер кузова [NUMBER] за 7% від його вартості. Останній був повідомлений про те, що даний автомобіль являється держаним майном та видається йому лише в користування. [INFO] року [PERSON] помер, фактичним користувачем автомобіля залишився його син - [PERSON], який мав право після смерті інваліда, як член сім'ї, який проживав за місцем проживання інваліда, переоформити автомобіль на своє ім'я за умови сплати залишкової вартості автомобіля. Однак відповідач кошти не сплатив та відмовляється добровільно повертати зазначений автомобіль. У зв'язку з викладеним, позивачі просять зобов'язати відповідача повернути автомобіль «Славута» ЗАЗ 110387-40, 2010 року випуску, кузов [NUMBER] та стягнути судові витрати. В судовому засіданні представник позивача Департаменту соціальної політики облдержадміністрації [PERSON] позовні вимоги підтримала, за обставин, викладених у позовній заяві просила суд їх задовольнити. Додатково суду пояснила, що згідно постанови КМУ України від 19.07.2006 року № 999 інваліду війни [PERSON] надано автомобіль «Славута» ЗАЗ 110387-40 за 7% від його вартості. Інвалід війни [PERSON] помер, спадкоємець після його смерті [PERSON], згідно вимог вказаної постанови КМУ спірний автомобіль не викупив та добровільно його не повернув. Департамент соціальної політики Вінницької обласної державної адміністрації та Фонд соціального захисту інвалідів неодноразово звертались до [PERSON] з відповідними нагадуваннями про необхідність повернення спірного автомобіля, однак станом на сьогоднішній день автомобіль не повернутий. Відповідачем [PERSON] була написана 05.06.2015 року заява про повернення коштів сплачених його батьком за спірний автомобіль. На сьогоднішній день такі кошти останньому не повернуті, оскільки у відповідності до п.16 постанови КМУ №999 відповідач повинен спірний автомобіль повернути до Департаменту соціальної політики. Відповідачу даний порядок повернення автомобіля роз'яснювався. Порядок проведення відповідної оцінки вартості та зношеності автомобіля відсутній, тобто за рішенням суду обов'язок оцінювання автомобіля покладається на державу, після чого людям буде повернуто 7% від його вартості даного автомобіля із врахуванням проведеної оцінки вартості та зношеності спірного авто. Представник позивач Вінницького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів в судове засідання не з'явився, подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити (а.с.36). Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника позивача відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України, враховуючи, що останній скористався своїми процесуальними правами. Представник відповідача [PERSON] позов визнала частково. Під час судового засідання надала пояснення про фактично визнання позовних вимог. Додатково суду пояснила, що її чоловік [PERSON], являється спадкоємцем після смерті батька [PERSON] Вони не проти повернути державі автомобіль, наданий покійному ветерану війни [PERSON], однак даний автомобіль ніхто не забирає та Департамент соціальної політики відмовляється повертати 7% від вартості. Після смерті [PERSON] в 2013 році вони їздили до Департаменту соціальної політики у м.Вінницю, де їм пояснили, що повернувши автомобіль, документи на автомобіль, представник районного відділу роз'яснить порядок вилучення даного автомобіля. Було пояснено, що із Департаменту приїде представник та разом із районним представником, головою сільської ради чи представником сільської ради зроблять відповідну оцінку стану даного автомобіля та вилучать його, виписавши відповідний акт вилучення. Станом на сьогоднішній день даний автомобіль не вилучався, за ним ніхто не приїжджав. Оцінку вартості автомобіля самостійно не проводили, оскільки було не зрозумілим чи погодяться позивачі з даною оцінкою та приймуть її. Не заперечує проти задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Встановленим судом фактичним обставинам відповідають правовідносини, врегульовані нормами Законів України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», «Про реабілітацію інвалідів в Україні», «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» стосовно забезпечення інвалідів автомобілями. Механізм забезпечення інвалідів спецавтотранспортом регулюється Порядком забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19.07.2006 року № 999. Відповідно до положень вказаного Порядку за бажанням інваліда, зокрема інваліда війни, згідно до його заявки, разом з поданими іншими документами, визначеними п.34 Порядку, та висновком МСЕК Фонд соціального захисту інвалідів через головні управління соціального захисту можуть забезпечувати їх легковими автомобілями, визначених п. 6 ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт», без права продажу, дарування, передачі, в тому числі за довіреністю, іншій особі кожні 10 років з моменту розподілу, попередньо поставивши їх на облік як потребуючих такого забезпечення. Судом встановлено, що наказом Головного управління праці та соціального захисту населення Вінницької обласної державної адміністрації, правонаступником якого є Департамент соціальної політики Вінницької обласної державної адміністрації, від 13.12.2010 року №71 було вирішено видати [PERSON], інваліду війни 1 групи, який проживає в с.Олександрівка Тростянецького району Вінницької області, та перебуває на першочерговому обліку для забезпечення автомобілем з 12.03.2001 року, автомобіль «Славута» ЗАЗ 110387-40 зі звичайним керуванням (а.с.11-12). Згідно довідки про реєстрацію, перереєстрацію, зняття з обліку та вибракування транспортного засобу від 17.12.2010 року №04-849 [PERSON], як інваліду війни було передано для реєстрації автомобіль моделі «Славута» ЗАЗ 110387-40, 2010 року випуску (а.с.17). [PERSON], отримавши вказаний автомобіль, 17.12.2010 року надав Головному управлінню праці та соціального захисту населення Вінницької обласної державної адміністрації заяву-зобов'язання, в якій повідомив про те, що йому відомо, що спецавтотранспорт видається для його користування і являється державним майном (а.с.15). Згідно п.3 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою КМУ від 19.07.2006 року № 999 у зв'язку з протипоказанням [PERSON] водити транспортні засоби, право на користування спірним автомобілем, з видачею тимчасового талону терміном на 3 роки було передано його сину [PERSON] (а.с.14). Відповідно до статті 10 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» фінансове забезпечення заходів щодо соціальної захищеності інвалідів і дітей-інвалідів здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, в тому числі Фонду соціального захисту інвалідів, місцевих бюджетів, а також органами місцевого самоврядування за місцевими програмами соціального захисту окремих категорій населення за рахунок коштів місцевих бюджетів; бюджет Фонду соціального захисту інвалідів формується за рахунок коштів державного бюджету, благодійних внесків, добровільних пожертвувань та інших надходжень. Відповідно до пунктів 1,2,4 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями Мінсоцполітики за передбаченою законом про Державний бюджет України на відповідний рік бюджетною програмою для фінансування забезпечення інвалідів автомобілями перераховує кошти на рахунок, відкритий органами Казначейства Фонду соціального захисту інвалідів, який у подальшому за рахунок державних коштів здійснює закупівлю та оплату робіт і послуг з виготовлення і поставки автомобілів в установленому законодавством порядку; забезпечення автомобілями інвалідів за місцем реєстрації здійснюється Міністерством соціальної політики Автономної Республіки Крим, відповідними структурними підрозділами обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій (далі - головні управління соціального захисту) відповідно до оформлених наказом рішень про розподіл легкових автомобілів серед кола осіб, які значаться на відповідному обліку про забезпечення. Отже, держава є власником легкових автомобілів та залишається ним поки зазначеними транспортними засобами користуються інваліди, які їх отримали безоплатно, при цьому Департамент соціальної політики Вінницької обласної державної адміністрації здійснює управління ними. Відповідно до свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] від 18.06.2012 року [PERSON] помер [INFO] року (а.с.180. Автомобіль «Славута» ЗАЗ 110387-40, 2010 року випуску, кузов [NUMBER], знаходиться у відповідача [PERSON], сина померлого (а.с.14). Згідно п. 16 Порядку (в редакції, що діяла на час смерті інваліда [INFO] р.) - після смерті інваліда автомобіль, яким він був забезпечений головним управлінням соціального захисту або управлінням виконавчої дирекції, строк експлуатації якого більше ніж 10 років, залишається члену сім`ї, який на час смерті інваліда проживав та був зареєстрований за місцем проживання і реєстрації інваліда. Автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, після смерті інваліда залишається у користуванні його сім`ї, якщо в ній є інвалід, який: має підстави для забезпечення автомобілем згідно з п.3 цього Порядку; проживав і був зареєстрований на час смерті інваліда за місцем його проживання і реєстрації; не має іншого автомобіля, у тому числі отриманого через головне управління соціального захисту або управління виконавчої дирекції. Іншому члену сім`ї померлого інваліда, який проживає та зареєстрований за місцем проживання та реєстрації інваліда, автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, залишається у разі сплати ним до спеціального фонду державного бюджету на рахунки, відкриті в органах Державного казначейства одержаного автомобіля, з урахуванням ступеня його зношення та суми, сплаченої за нього інвалідом. В іншому разі автомобіль повертається (вилучається) головному, районному управлінню соціального захисту або управлінню виконавчої дирекції у повному комплекті. З довідки-розрахунку про результати розрахунку ступеня зношення автомобіля вбачається, що залишкова вартість спірного автомобіля (ступінь зношення 15,96%) становить 30 701,71 грн. (а.с. 19) Відповідач [PERSON] залишкову вартість автомобіля «Славута» ЗАЗ 110387-40, 2010 року випуску, кузов [NUMBER], виділеного за життя його батькові [PERSON], в сумі 30 701,71 грн. не сплатив, автомобіль не повернув (а.с.13). За викладених обставин, суд приходить до висновку, що права позивачів порушені, відповідачем тому підлягають захисту, а позов задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави в особі Фонду соціального захисту інвалідів підлягає стягненню судовий збір в розмірі 307,02 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved