overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

В серпні 2018 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, вказавши, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 17.03.1990 року, від спільного життя мають двох дітей, одна з них неповнолітня - [PERSON], [INFO]. Так як шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, подальше спільне життя є неможливим та суперечить їх інтересам та інтересам їх дітей, позивач просила розірвати шлюб. Позивач та відповідач надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивач підтримала заявлені вимоги, відповідач визнав позов. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини. Судом встановлено, що позивач і відповідач вступили до шлюбу 17.03.1990 року (актовий запис № 346). Подружнє життя припинено з причини втрати взаєморозуміння, наміру продовжувати сімейні відносини подружжя не має. У відповідності до ст.ст. 110-112, 114 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, так як подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить їх інтересам, інтересам їх дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

В серпні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням будинком, що знаходиться за адресою: м. Хмельницький, вул. М. Раскової, 146. На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що є власником вказаного вище будинку. У вказаному будинку [PERSON] зареєстрований, але припинив проживати за вказаною адресою з 2009 року. Відповідач добровільно знятись з реєстрації не бажає, таким чином, позивач змушений звернутись до суду з позовом. Позивач в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав в тому обсязі, що визначений у позовній заяві, у випадку неявки відповідача, не заперечив, щодо винесення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не зявились, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлений у встановленому законом порядку, заяви про розгляд справи без їхньої участі не надсилали, про причини неявки суд не повідомили. Відповідно до\~ст.280 ч.1 п.1 ЦПК України\~у разі неявки відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає за можливе провести судовий розгляд справи за відсутності відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце слухання справи з ухваленням заочного рішення, враховуючи що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що позивач відповідно до свідоцтва про право на спадщину є співвласником будинку що знаходиться за адресою: м. Хмельницький, вул. М. Раскової, 146. У вказаному будинку зареєстрований [PERSON], відповідно письмових пояснень свідків [PERSON] та [PERSON] відповідач за вказаною адресою зареєстровані до цього часу, але не проживає. На сьогоднішній день відповідачі в добровільному порядку звернутись із заявою про зняття з реєстрації відмовляються, що створює перешкоди у користуванні помешканням та розпорядженні ним на власний розсуд. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1 ст.71 Житлового кодексу Української, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ст.72 Житлового кодексу Української визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи зазначене вище, позовні вимоги є обгрунтованими.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

В серпні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що через взаємне непорозуміння їхня сімя розпалася та з травня 2017 року сторони перестали підтримувати подружні відносини. Оскільки, подружні стосунки неможливо поновити та шлюб носить формальний характер, просив шлюб між ними розірвати. В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив задовольнити заявлені вимоги. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не зявилася без поважних для суду причин. Суд зі згоди позивача ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 02 червня 1990 року. Шлюб перший, від шлюбу мають двох дітей, одна з яких неповнолітня. На даний час шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, позивач не бажає збереження сімї та наполягає на розірвання шлюбу, примиритися із відповідачем не бажає. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінюючи у сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам позивача, а тому шлюб має бути розірваний. На підставі ст.ст. 112, 114 Сімейного Кодексу України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

В серпні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що через взаємне непорозуміння їхня сім'я розпалася та сторони перестали підтримувати подружні відносини. Оскільки, подружні стосунки неможливо поновити та шлюб носить формальний характер, просив шлюб між ними розірвати. В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив задовольнити заявлені вимоги. Відповідачка звернулась до суду із заявою про визнання позову, просила розглянути справу у її відсутності. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та враховуючи, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачкою не суперечить встановленим обставинам по справі та не порушує права та інтереси інших осіб, дійшов висновку про розгляд справи у підготовчому судовому засіданні та задоволення заявлених позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 03 жовтня 2008 року. Шлюб повторний, від шлюбу мають одну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. На даний час шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, сторони не бажають збереження сім'ї та наполягають на розірвання шлюбу, примиритися не бажають. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч.1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінюючи у сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам сторін, а тому шлюб має бути розірваний. На підставі ст.ст. 112, 114 Сімейного Кодексу України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

В серпні 2018 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 09 січня 2013 року помер [PERSON], який за життя склав заповіт за умовами якого належну йому земельну ділянку заповів [PERSON] Про смерть [PERSON] дізнався у 2017 році. Просив визначити йому, як спадкоємцю за заповітом після смерті [PERSON] додатковий строк три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини в нотаріальну контору. В судове засідання позивач та його представник [PERSON] не з'явились, відповідно до заяви представник просила слухати справу без її участі, позов підтримала. Відповідач Шибенська сільська рада Бородянського району Київської області та третя особа Бородянська районна державна нотаріальна контора в судове засідання представників не направили, просили слухати справу без їх участі, проти позову не заперечували. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 09 січня 2013 року помер [PERSON], який 26 травня 2008 року заповів позивачу належну йому на праві власності земельну ділянку площею 0,8157 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 3221088600:05:001:0032, на території Шибенської сільської ради Бородянського району Київської області, що підтверджується довідкою Шибенської сільської ради №90 від 02 квітня 2018 року (а.с.7) та копією заповіту (а.с.10), копією державного акту на право власності на земельну ділянку (а.с.8-9). З довідки Шибенської сільської ради Бородянського району №90 від 02 квітня 2018 року (а.с.7) вбачається, що позивачу рекомендовано звернутися до нотаріальних органів або суду для поновлення пропущеного з поважної причини строку, встановленого для прийняття спадщини. Відповідно до ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи, що позивачем пропущено строк звернення до нотаріальної контори з поважних причин, відповідач проти позову не заперечував, то суд вважає за необхідне позов задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

В серпні 2018 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 09 січня 2015 року померла [PERSON], яка за життя склала заповіт за умовами якого заповіла йому належну їй земельну ділянку. Про смерть [PERSON] дізнався у 2017 році. Просив визначити йому, як спадкоємцю за заповітом після смерті [PERSON] додатковий строк три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини в нотаріальну контору. В судове засідання позивач та його представник [PERSON] не з'явились. Представник позивача подала заяву, просила слухати справу без її участі, позов підтримала. Відповідач Шибенська сільська рада Бородянського району Київської області та третя особа Бородянська районна державна нотаріальна контора в судове засідання представників не направили, просили слухати справу без їх участі, проти позову не заперечували. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 09 січня 2015 року померла [PERSON], яка 19 лютого 2010 року заповіла позивачу належну їй на праві власності земельну ділянку площею 0,8156 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 3221088600:05:001:0022, на території Шибенської сільської ради Бородянського району Київської області, що підтверджується довідкою Шибенської сільської ради №88 від 02 квітня 2018 року (а.с.7), копією заповіту (а.с.8) та копією державного акту на право власності на земельну ділянку (а.с.9). Відповідно до ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи, що позивачем пропущено строк звернення до нотаріальної контори з поважних причин, відповідач проти позову не заперечував, то суд вважає за необхідне позов задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-13 00:00:00

В серпні 2018 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачка являється матір'ю [PERSON], [INFO], а батько, [PERSON] записаний згідно частини 1 статті 135 СК України. Відповідачка не виконує свої батьківські обов'язки: веде бродячий спосіб життя, з дитиною не спілкується, не турбується про її фізичний і духовний розвиток, не цікавиться здоров'ям, навчанням, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини, ніде не працює та постійно змінює співмешканців. На даний час [PERSON] проживає у бабусі [PERSON], яка відмовляється брати її під опіку. Виконавчим комітетом Небратської сільської ради прийняте рішення про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Комісією з питань захисту прав дитини, яка діє при Бородянській РДА зроблений аналогічний висновок. Оскільки відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків просив позбавити відповідачку батьківських прав відносно її малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, викладене підтвердила. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні проти позову не заперечувала. Представник третьої особи - Бородянської районної державної адміністрації в особі служби у справах дітей [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідачки, представника третьої особи, дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] являється матір'ю [PERSON], [INFO], а батько, [PERSON] записаний згідно частини 1 статті 135 СК України, що підтверджується копіями свідоцтва про народження, витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 СК України (а.с.5,11). 16 березня 2018 року Небратською сільською радою Бородянського району Київської області прийняте рішення №8 про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її доньки [PERSON] (а.с.6), оскільки вона ([PERSON].) веде бродячий спосіб життя, вихованням доньки не займається, дитина занедбана та часто хворіє, що підтверджується копіями характеристики, акту обстеження умов проживання (а.с.12, 13). Розпорядженням голови Бородянської РДА №118 від 06 квітня 2018 року затверджений висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав через фактичне самоусунення від виконання батьківських обов'язків по відношенню до її малолітньої доньки [PERSON], [INFO] (а.с.8). Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Враховуючи викладене та оскільки висновки викладені в рішеннях позивача та третьої особи не спростовані належними та допустимими доказами, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачки в дохід бюджету необхідно стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

В серпні 2018 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті батька [PERSON] успадкував та являється власником 1/3 частки квартири №13 в ЖБК «Дружба» в смт.Бородянка по вулиці Леніна, 308. Оскільки на момент смерті батька він був неповнолітній (16 років), то оформленням спадщини займалася його бабуся [PERSON], яка 06 лютого 2014 померла. В даний час він вирішуючи питання оформлення державної допомоги (субсидії) та переглядаючи документи виявив на своє ім'я заповіт бабусі від 22 жовтня 2013 року на 1/3 частку вказаної квартири. Звернувшись до приватного нотаріуса [PERSON] з заявою про заведення спадкової справи отримав відмову, мотивовану тим, що він пропустив строк для прийняття спадщини. Вважав, що вказаний строк пропустив з поважних причин, тому просив визначити йому додатковий строк терміном три місяці з дня набрання рішенням законної сили для подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті 06 лютого 2014 року [PERSON] Представник позивача [PERSON] в підготовче засідання не з'явилася, відповідно до заяви просила розглянути справу у її відсутність, позов підтримала. Представник Бородянської селищної ради в судове засідання не з'явився, просив слухати справу без його участі, позов визнав. Третя особа приватний нотаріус Бородянського районного нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не з'явилась, просила розглянути справу без її участі. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що після смерті 06 лютого 2014 року [PERSON] відкрилася спадщина на 1/3 частку квартири №13 в ЖБК «Дружба», що знаходиться в смт Бородянка Бородянського району Київської області, вул. Леніна, 308, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.16). 22 жовтня 2013 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла належну їй 1/3 частку квартири №13 в ЖБК «Дружба», що знаходиться в смт Бородянка Бородянського району Київської області, вул. Леніна, 308 своєму онуку [PERSON], що підтверджується копіями заповіту, свідоцтв про народження (а.с.10, 11, 12). Приватний нотаріус Бородянського районного нотаріального округу [PERSON] відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки він не подав заяву про прийняття спадщини у визначений ст.1270 ЦК України шестимісячний строк, що підтверджується копією інформаційного листа від 08 серпня 2018 року(а.с.15). Відповідно до ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи, що позивач пропустив строк звернення до нотаріальної контори з поважних причин, відповідач позов визнав, то суд вважає за необхідне позов задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

В серпні 2018 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, вказавши, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 18.05.2016 року, від спільного життя мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Так як шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, подальше спільне життя є неможливим та суперечить її інтересам та інтересам їх дітей, просила розірвати шлюб. Від позивача надійшла заява про те, що вона підтримує заявлені вимоги з підстав, вказаних в позові, просить розглянути справу у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки невідомі. Враховуючи те, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд ухвалює заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини. Позивач і відповідач вступили до шлюбу 18.05.2016 року (актовий запис № 175). Подружнє життя припинено з причини втрати взаєморозуміння, наміру продовжувати сімейні відносини подружжя не має. У відповідності до ст.ст. 110-112, 114 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, так як подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить їх інтересам, інтересам їх дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-13 00:00:00

В серпні 2018 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, вказавши, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 23.07.1988 року, від спільного життя мають сина - [PERSON], [INFO]. Так як шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, подальше спільне життя є неможливим та суперечить їх інтересам, позивач просила розірвати шлюб. Позивач та відповідач надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивач підтримала заявлені вимоги, відповідач визнав позов. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини. Судом встановлено, що позивач і відповідач вступили до шлюбу 23.07.1988 року (актовий запис № 403). Подружнє життя припинено з причини втрати взаєморозуміння, наміру продовжувати сімейні відносини подружжя не має. У відповідності до ст.ст. 110-112, 114 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, так як подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить їх інтересам. інтересам їхньої дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved