Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-08 00:00:00

В червні 2019 року [PERSON] (надалі за текстом - заявник 1) та [PERSON] (надалі за текстом - заявник 2) звернулися до суду зі спільною заявою про розірвання шлюбу. Зазначили, що 31.07.1999 року між заявниками був укладений шлюб, що підтверджено свідоцтвом про одруження, виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Полтавської міської ради. Вказували, що від даного шлюбу мають двох дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження [NUMBER] , видане відділом реєстрації актів громадянського стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києва 05 листопада 2011 року; доньку - [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження [NUMBER] , видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києва 04 лютого 2012 року. Посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося, що шлюбні відносини не підтримують, подальше спільне проживання та примирення між ними є неможливим, просили розірвати шлюб. Від заявника 1 надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначено про те, що він не заперечує проти розгляду спільної заяви подружжя про розірвання шлюбу Подільським районним судом міста Києва. Від заявника 2 надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Згідно ч. 3 ст. 293 ЦПК України та п. 4 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає у порядку окремого провадження справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, що має неповнолітніх дітей. Відповідно до положень Сімейного кодексу України (надалі за текстом - СК України), шлюб може бути розірвано за рішенням суду за спільною заявою подружжя, яке має дітей, в порядку, встановленому ст. 109 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу. При цьому, згідно роз`яснень, які містяться у п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб», розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК України), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Згідно зі ст.ст. 104, 114 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Так, заявники досягли згоди щодо розміру та сплати аліментів на утримання дітей та визначення місця проживання і виховання дітей шляхом укладення 19.06.2019 року договору між батьками про проживання, виховання дитини та сплату аліментів на дитину, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тарасенком А.В., зареєстрований в реєстрі за № 520. Судом встановлено, що заявники намірів поновлювати шлюбні стосунки та примиритись не мають, донька залишається проживати разом з матір`ю, син має право визначати місце свого проживання самостійно згідно ч. 3 ст. 160 Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі заявників, між ними втрачене взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя та збереження шлюбно-сімейних стосунків між заявниками не можливе і суперечить інтересам подружжя та дітей. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Частиною 3 статті 293 ЦПК України, передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.. Оскільки розлад в сім`ї викликаний серйозними причинами і носить стійкий характер, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин, суд вважає, що збереження сім`ї є неможливим.

Outcome: approved