Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

В травні 2014р. позивачка [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом (а.с. 2-5) до відповідачів: [PERSON] (далі по тексту - відповідач 1), Київської міської ради (далі по тексту - відповідач 2), в якому просила суд, з урахуванням поданої заяви про уточнення позовних вимог (а.с. 81-83): визнати за позивачкою право власності на ? частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка [PERSON], який помер [INFO]; визнати за позивачкою право власності на ? частину зазначеної вище квартри, як частку в спільному майні подружжя. Свій позов позивачка обґрунтовувала тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON], з яким вона перебувала в шлюбі з 12 вересня 1974р. по день його смерті. Після смерті якого відкрилась спадщина на зазначене вище майно, до складу спадкоємців за законом належать позивачка та відповідач 1 - син спадкодавця, оскільки за життя спадкодавець не складав заповіту. З заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] зверталась лише позивачка, відповідач 1 від спадщини відмовився на її користь. За життя спадкодавця, в шлюбі, на його ім'я була придбана квартира [ADDRESS], загальна площа квартири становила 140,3 кв.м., житлова площа - 104,40 кв.м. На підставі вказаного договору квартира була зареєстрована за [PERSON] на праві власності. Також позивачка вказує, що в наступні роки вона з чоловіком в установленому порядку перепланували квартиру. Після реконструкції будинок прийнятий в експлуатацію та видано сертифікат відповідності від 01 грудня 2010 р., про що є відмітка в технічному паспорті на квартиру. Внаслідок перебудови правовстановлюючі документи на квартиру потребували заміни. 03 вересня 2012 р. [PERSON] отримав свідоцтво про право власності на вказану квартиру, яке було видано взамін договору купівлі-продажу Головним управлінням житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). Згідно свідоцтва про право власності квартира має 145,60 кв.м. загальної площі та 99,40 кв.м. житлової площі. За життя [PERSON] не встиг зареєструвати право власності на квартиру за свідоцтвом про право власності від 03 вересня 2012р. в Державній реєстраційній службі, в зв'язку з чим державний нотаріус [PERSON] відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на частку в спільному майні подружжя та свідоцтва про право на спадщину після померлого [INFO] р. чоловіка позивачки - [PERSON] Позивачка вважає, що ? частина квартири є спадковим майном, а решта ? частини квартири належить їй, як частка в спільному майні подружжя, а також що право спадкодавця зареєструвати право власності на квартиру та її право на частку в спільному майні подружжя не припинилось зі смертю [PERSON], а тому до неї переходять усі права, які мав спадкодавець і які не припинились з його смертю. Оскільки в досудовому порядку вирішити спір неможливо, позивачка вимушена була звернутись до суду з вказаним позовом для захисту свого права. В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали, з урахуванням поданої заяви про уточнення позовних вимог, просили суд його задовольнити, в подальшому подали на адресу суду письмову заяву про розгляд справи в їх відсутність, клопотали перед судом не стягувати з відповідачів понесені стороною позивача судові витрати. Відповідач 1, подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, поданий позов визнає в повному обсязі. Відповідач 2, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надіслав на адресу суду письмові заперечення. Суд, заслухавши пояснення позивачки та її представника, розглянувши подані документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За змістом ст. ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що [INFO] р. помер чоловік позивачки [PERSON], з яким позивачка перебувала в зареєстрованому шлюбі з 12 вересня 1974р. До складу спадкоємців за законом належать: позивачка, як дружина померлого та її спільний зі спадкодавцем син - відповідач 1, за життя спадкодавець [PERSON] не складав заповіту. Судом встановлено, що з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] зверталась лише позивачка, Першої Київської державної нотаріальної конторою було відкрито спадкову справу № 1198/2013, а відповідач 1 від спадщини відмовився на користь матері - позивачки по справі. На частину спадкового майна [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину. Наведені обставини підтверджуються свідоцтвом про смерть [PERSON], свідоцтвом про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON], свідоцтвом про народження відповідача 1, завіреною копією спадкової справи на майно [PERSON] № 1198/2013 , яка надана на запит суду Першою Київською державною нотаріальною конторою. Судом встановлено, що під час шлюбу, подружжя [PERSON], придбало на ім'я спадкодавця [PERSON] квартиру [ADDRESS] за суму 638400,0 грн., загальною площею 140,3 кв.м., житловою площею - 104,4 кв.м., відповідно до договору купівлі - продажу квартири від 05 жовтня 2004 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] На підставі вказаного договору квартира була зареєстрована за [PERSON] на праві приватної власності в КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» 15 квітня 2004 р. Після реконструкції та перепланування квартири будинок був прийнятий в експлуатацію та видано сертифікат відповідності від 01 грудня 2010 р., 03 вересня 2012р. [PERSON] отримав свідоцтво про право власності на вказану квартиру, яке було видано взамін договору купівлі-продажу Головним управлінням житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація). Згідно зазначеного свідоцтва про право власності квартира має 145,60 кв.м. загальної площі та 99,40 кв.м. житлової площі. З матеріалів справи вбачається, що за життя [PERSON] не встиг зареєструвати право власності на квартиру за свідоцтвом про право власності від 03 вересня 2012р., в зв'язку з чим державним нотаріусом було відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на частку в спільному майні подружжя та свідоцтва про право на спадщину після померлого [INFO] чоловіка [PERSON] Відповідно до ст. 66 Закону України «Про нотаріат» на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави, державним нотаріусом за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину. Видача свідоцтва провадиться у строки, встановлені цивільним законодавством України. У відповідності з п.п.4.15, п.п.4.18 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом МЮ України від 22 лютого 2012р. № 296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності з ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 23, 24 Постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007р. за № 11 вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст. ст. 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК). Частиною 1 ст. 61 СК України передбачено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Судом достовірно встановлено, що зазначена вище квартира № [ADDRESS] є спільним майном подружжя [PERSON] - [PERSON]. Право спадкодавця зареєструвати право власності на квартиру та право позивачки на частку в спільному майні подружжя не припинилось зі смертю спадкодавця [PERSON], а тому ці права переходять до позивачки по справі. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що ? частина квартири відноситься до спадкової маси після смерті [PERSON], а решта ? частини цієї квартири належить позивачці, як частка в спільному майні подружжя [PERSON] - [PERSON]. Беручи до уваги, що позивачка в установленому порядку прийняла спадщину після смерті свого чоловіка - [PERSON], то суд вважає, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону і підлягають задоволенню. Оскільки позивачка клопотала перед судом не стягувати судові витрати з відповідачів 1, 2, то суд в порядку ст. 88 ЦПК України не здійснює розподілу судових витрат.

Outcome: approved