Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

В січні 2015 року [PERSON] звернулась в суд з вищеназваним позовом. В своїй позовній заяві вказувала, що 28.09.2004 року між сторонами був укладений шлюб. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO], проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. З січня 2012 року шлюбні відносини фактично припинились. Посилаючись на обставини і підстави викладені в позовній заяві, позивач просила суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітньої доньки - [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі ? частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.01.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати покласти на відповідача. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибула, про день, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила справу слухати у її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибула, про день, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомляв. Суд беручи до уваги відсутність з боку позивача заперечень щодо постановлення по справі заочного рішення та враховуючи факт повторної неявки відповідача в судове засідання та неповідомлення відповідачем про причини неявки до суду на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу по суті у відсутність неприбувшого відповідача на підставі наявних у справі доказів з ухваленням по справі заочного рішення. Суд, давши аналіз та оцінку наданим доказам, знаходить, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За ч. 1 ст. 183 цього Кодексу частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину визначається судом. Відповідно ч. 1,2 ст. 76 Сімейного Кодексу України розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Судом встановлено, що 28.09.2004 року між сторонами був укладений шлюб. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO], проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Шлюбно-сімейні стосунки між ними були припинені в січня 2012 року, і з цього часу вони ніяких сімейних стосунків не підтримують. Небажання підтримувати сімейні стосунки, викликане не випадковими причинами і підтверджено в судовому засіданні серйозними доводами. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги позивачеві на утримання доньки не надає, інших дітей не має. На підставі встановлених фактів суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача по справі. Суд вважає за необхідне місце проживання малолітньої дитини сторін, [PERSON], [INFO], визначити разом з позивачем - [PERSON]. Крім того стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн. та 60 грн. та стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved