Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-17 00:00:00

В січні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення на його користь суми боргу за договором кредиту, посилаючись на те, що з метою отримання кредитних послуг, 12 лютого 2013 року було підписано заяву без номеру, відповідно до якої останньому наданий кредит в сумі 3100 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків в розмірі 27,60%. Протягом дії кредитного договору відповідач систематично не виконує належним чином договірні зобовязання в частині своєчасного погашення кредиту, у звязку з чим, станом на 08 січня 2018 року допустив прострочену кредитну заборгованість в сумі 52738 гривень 41 копійок, в тому числі заборгованість по кредиту 3720 гривень 37 копійок, заборгованість по процентах за користування кредитом 42430 гривень 50 копійок, заборгованість за комісією 3600 гривень, нараховані штрафи за несвоєчасне виконання грошових зобовязань з яких фіксована частина складає 500 гривень та процентна складова 2487 гривень 54 копійок. Оскільки, відповідач у добровільному порядку борг не повертає, просив стягнути з нього в примусовому порядку кредитну заборгованість та судові витрати по справі. Відповідно до ч. 1\~ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. За змістом ч. 4\~ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. З метою всебічного, повного, обєктивного, безпосереднього дослідження доказів та зясування всіх обставин справи, суд з власної ініціативи викликав сторони в судове засідання. Представник позивача в судове засідання не зявився, однак від нього надійшла заява про підтримання позову та розгляд справи у його відсутності, проти проведення заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не наддав, а також в судове засідання не зявився та не повідомив суд про причини своєї неявки, будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач відповідно до укладеного кредитного договору у вигляді заяви без номеру від 12 лютого 2013 року отримав від позивача кредит на суму 3100 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60 % на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно частини 1\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Відповідно до частин 1, 2\~статті 639 ЦК України\~договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Частиною 1\~статті 634 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Підписавши заяву банк та клієнт зобов'язуються виконувати умови, викладені в Умовах та Правилах надання банківських послуг, тарифах банку. Отже, враховуючи наведені вище норми права, анкета-заява про приєднання до Умов та Правил разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, тарифами, складають договір про надання банківських послуг. З анкети заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «Приватбанк» від 12 лютого 2013 року, яку підписав відповідач вбачається, що він отримав кредитну карту. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил банківських послуг, які є невідємною частиною вказаного кредитного договору, позичальник зобовязаний погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Під борговими зобовязаннями сторони узгодили зобовязання клієнта з повернення тіла кредиту, відсотків за користування кредитом, комісії, пені та штрафів, тобто загальну заборгованість клієнта, що зазначено в п. 2.1.1.12.1 вказаних умов. Згідно пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань передбачених договором більш ніж 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 гривень + 5 % від суми позову. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, За змістом ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 599 ЦК України зобовязання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Приймаючи до уваги, що зобовязання між сторонами не припинено з підстав, передбачених законом (ст. 598 ЦК України), оскільки воно не виконано відповідачем належним чином, то суд вважає, що правовідносини між сторонами за кредитним договором не припинились, а тому позивач вправі вимагати від відповідача виконання грошового зобовязання за кредитним договором. В порушення умов договору, станом на 08 січня 2018 року відповідач допустив прострочену кредитну заборгованість в сумі 52738 гривень 41 копійок, в тому числі заборгованість по кредиту 3720 гривень 37 копійок, заборгованість по процентах за користування кредитом 42430 гривень 50 копійок, заборгованість за комісією 3600 гривень, нараховані штрафи за несвоєчасне виконання грошових зобовязань з яких фіксована частина складає 500 гривень та процентна складова 2487 гривень 54 копійок. У звязку з тим, що відповідач не виконує умови договору кредиту і не повернув борг позивачу, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, у звязку із чим позов підлягає задоволенню. Крім цього, відповідно до п. 1 ч ст. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати повязані з розглядом справи, покладаються на відповідача. На підставі ст.ст. 526, 598, 599, 610, 611, 612, 614, 1049, 1054 ЦК України, суд

Outcome: approved