Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

В травні місяці 2018 року [PERSON] звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON], про визначення часток у праві спільної сумісної власності, встановлення порядку користування житлом. В обґрунтування позову зазначив, що йому на праві приватної власності належить 1/5 частини квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.07.2017 видане Четвертою дніпровською державною нотаріальною конторою. 4/5 частин зазначеної квартири належать [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві спільної сумісної власності без визначення часток кожного з них відповідно до свідоцтва про право власності на житло, яке видано згідно з розпорядженням Виконкому міської Ради народних депутатів № 4/1080-99 від 19 квітня 1999 року. Позивач зазначає, що він зареєстрований у [INFO], є внутрішньо переміщеною особою відповідно до довідки № [NUMBER] від 27.01.2015 року, виданою управлінням праці та соціального захисту населення Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпропетровськ. Внаслідок акту агресії з боку Російської Федерації позивач був вимушений виїхати з м. Краматорська на постійне місце проживання до м. Дніпро. Після переїзду до м. Дніпра у 2015 році позивач вселився до квартири за адресою: [ADDRESS] та мешкає в ній до теперішнього часу. Відповідачі чинять перешкоди позивачу у користуванні помешканням, не надають йому вільного доступу до приміщення, створюють при цьому конфліктні ситуації. Позивач неодноразово звертався до відповідачів з пропозицією добровільно розділити особові рахунки, щоб мати можливість сплачувати свою частину окремо, але відповідачі ігнорують його звернення. Добровільно визначити з позивачем порядок користування квартирою відповідачі відмовляються. Через неправомірні дії відповідачів, позивач не має можливості повною мірою користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Згідно з технічним паспортом на квартиру, спірна квартира є двокімнатною, житлова площа - 28,0 кв.м., у тому числі 1-а кімната - 17,4 кв.м., 2-а кімната - 10,6 кв.м., кухня - 7,7 кв.м.. санвузол - 1.2 кв.м., ванна - 2,1 кв.м., коридор - 5,0 кв.м., вбудована шафа - 0,4 кв.м., лоджія 2,3 кв.м. Загальна площа квартири - 46,7 кв.м. Кімнати в квартирі ізольовані. Враховуючи викладене, позивач просить визначити частки у спільній власності на квартиру [ADDRESS], визнавши, що позивачу та відповідачам на праві спільної часткової власності належить: [PERSON] - 2/5 частини квартири [ADDRESS]; [PERSON] - 1/5 частина квартири [ADDRESS]; [PERSON] - 1/5 частина квартири [ADDRESS]; [PERSON] - 1/5 частина квартири [ADDRESS], а також встановити порядок користування квартирою № 146 в будинку № 188А по вул. Богомаза у м. Дніпрі виділивши [PERSON] житлову кімнату площею 10,6 кв. м. та вбудовану шафу загальною площею 0,4 кв.м.;відповідачам [PERSON], [PERSON] та [PERSON] залишити житлову кімнату, площею 17,4 кв.м, разом з лоджею 2,3 м. кв.;в загальному користуванні залишити: кухня - 7.7 кв.м., санвузол - 1.2 кв.м., ванна кімната - 2,1 кв.м., коридор - 5,0 кв.м. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні викладених в позовній заяві та наполягав на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала, проти їх задоволення не заперечувала. Інші сторони в судове засіданні не зявилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини своєї неявки судові не повідомили. Заслухавши думку учасників судового процесу та дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що позивачу [PERSON] на праві особистої приватної власності належить 1/5 частини квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.07.2017, виданого Четвертою дніпровською державною нотаріальною конторою. 4/5 частини зазначеної квартири на праві спільної сумісної власності належать [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] без визначення часток кожного з них, відповідно до свідоцтва про право власності на житло, яке видано згідно з розпорядженням Виконкому міської Ради народних депутатів № 4/1080-99 від 19 квітня 1999 року. Всього позивачу належить на праві особистої приватної власності 2/5 частини спірної квартири. Згідно до ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного із них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно до ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до ч.1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. У зв'язку із неприязними відносинами між співвласниками квартири здійснити виділ часток за домовленістю між ними неможливо. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність визначення розміру часток співвласників в праві спільної сумісної власності квартири [ADDRESS], а саме [PERSON] - 2/5 частини квартири [ADDRESS]; [PERSON] - 1/5 частина квартири [ADDRESS]; [PERSON] - 1/5 частина квартири [ADDRESS]; [PERSON] - 1/5 частина квартири [ADDRESS]. Відповідно до ч. 1ст. 16 ЦК Україникожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Зміст права власності, яке полягає у володінні, користуванні та розпорядженні майном, визначено уст. 317 ЦК України. Згідно ч. 1ст. 319 ЦК Українивласник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно дост. 321 ЦК Україниправо власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України - власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до частини 1, 2, 3ст. 358 ЦК Україниправо спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно з технічним паспортом на квартиру, спірна квартира є двокімнатною, житлова площа - 28,0 кв.м., у тому числі 1-а кімната - 17,4 кв.м., 2-а кімната - 10,6 кв.м., кухня - 7,7 кв.м.. санвузол - 1.2 кв.м., ванна - 2,1 кв.м., коридор - 5,0 кв.м., вбудована шафа - 0,4 кв.м., лоджія 2,3 кв.м. Загальна площа квартири - 46,7 кв.м. Кімнати в квартирі ізольовані. Площа кімнат, з яких складається квартира не відповідає ідеальним частинам, що належать на праві власності сторонам у справі. У даному випадку спірні правовідносини стосуються не поділу квартири, а встановлення порядку спільного користування нею. Оскільки виділення у користування кожному зі співвласників ізольованого приміщення є неможливим, та суд позбавлений можливості виділити в користування сторонам спору в натурі приміщення, адекватні розміру їх часток у праві власності на спільне майно, виділення у користування жилих приміщень порушить права інших співвласників на їхні частки, оскільки фактично призведе до зменшення часток співвласників, суд вважає, що в частині визначення порядку користуванням приміщенням слід відмовити.

Outcome: partial