Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на час навчання дитини. Позов мотивований тим, що 11 листопада 1995 року між сторонами був укладений шлюб, який рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 19.06.2015р. було розірвано. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Як зазначено в позовній заяві, на даний час [PERSON] навчається у Вінницькому вищому професійному училищі Департаменту поліції охорони (ПТНЗ ІІІ-го атестаційного рівня) за спеціальністю «Правоохоронна діяльність» термін навчання по 01.03. 2018 року. По закінченні училища [PERSON] має намір навчатися далі і здобути вищу освіту. Плата за навчання згідно договору становить 6400 грн. за навчальний рік. [PERSON] не працює, жодного самостійного доходу у нього немає, тому він повністю позбавлений самостійних коштів на існування (лікування, їжу, одяг, оплату комунальних послуг, тощо), а також на навчання (оплату за контрактом, відвідування додаткових занять, придбання підручників, учбових засобів, утримання необхідної для навчання компютерної техніки, транспортні витрати, тощо). Однак позивач зі своїх доходів не може повністю забезпечити повноцінне утримання та навчання сина, в силу чого змушена звернутись до суду та просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], у розмірі 1000 грн. щомісячно на період навчання сина, до досягнення ним двадцяти трьох років. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просила суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та заперечував щодо їх задоволення, пояснивши, що на даний час він не працює та має нерегулярний дохід, а тому не має можливості надавати матеріальну допомогу сину. Заслухавши сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], що зареєстрований 11 листопада 1995 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 3019.(а.с. 5) Відповідно до свідоцтва про народження серії І-АМ №078769, виданого 17 лютого 1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану Вінницької міської ради Вінницької області, [PERSON] являється\~ батьком [PERSON], [INFO]. (а.с. 6) Як вбачається з довідки №534, виданої 16.09.2016р. Вінницьким вищим професійним училище Департаменту поліції охорони, [PERSON] дійсно є студентом другого курсу денної форми навчання Вінницького вищого професійного училища Департаменту поліції охорони (ПТНЗ ІІІ-го атестаційного рівня) і навчається за спеціальністю 262 «Правоохоронна діяльність». [PERSON] навчається за контрактом, а тому стипендії не отримує. Термін навчання з 02.03.2016р. до 01.03.2018р. (а.с.7а) Разом з тим, з договору про надання освітніх послуг № 758 від 12 вересня 2016 року вбачається, що розмір плати встановлюється окремо за курси навчання (всього 3 курси). Вартість освітньої послуги за 2 курс навчання (з 01.09.2016р. по 30.06.2017р.) становить 6400 грн. (а.с. 8) Згідно зі статтею 198 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до частини 1 статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.(ч. 2 ст. 199 СК України) Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.(ч. 1 ст. 200 СК України). Згідно зі статтею 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до частини 2 статті 201 СК України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При цьому, положеннями частини 1 статті 184 СК України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], батьком якого є відповідач, дійсно є студентом другого курсу денної форми навчання Вінницького вищого професійного училища Департаменту поліції охорони (ПТНЗ ІІІ-го атестаційного рівня) і навчається за контрактом, а тому потребує матеріальної допомоги батьків. В той же час, судом встановлено, що відповідач є фізично здоровою людиною, інших дітей не має, а тому може надавати матеріальну допомогу своєму повнолітньому сину. Разом з тим, посилання відповідача на відсутність у нього коштів для сплати аліментів судом до уваги не приймаються, оскільки відповідно ст. 198 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. При цьому, виконання обовязку по утриманню дитини не може ставитися в залежність від пасивної поведінки батька щодо знаходження джерел для забезпечення умов для проживання та навчання дитини. Як зазначено вище, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів В судовому засіданні відповідач пояснив, що на даний час не працює, регулярного доходу не має, а тому розмір аліментів слід визначити у твердій грошовій сумі. В той же час, враховуючи вік повнолітнього [PERSON], [INFO], а також те, що [PERSON] є студентом за контрактною формою навчання, розмір аліментів в сумі 800 грн. від одного з батьків щомісячно суд вважає мінімально необхідним для утримання повнолітньої дитини. Відповідно до частини 1 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно з частиною 1 статті 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд вважає за можливе позов задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], у розмірі 800 грн. щомісячно, до закінчення його навчання у Вінницькому вищому професійному училищі Департаменту поліції охорони, але не довше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. Згідно з частиною 1 статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. З урахуванням вимог статті 88 ЦПК України, всі судові витрати понесені позивачем у справі, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача При цьому, згідно з частиною 3 статті 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. При зверненні до суду позивач судового збору не сплачувала, оскільки звільнена від його сплати. Разом з тим, при зверненні до суду позивач понесла витрати в сумі 300,00 грн. за надання правової допомоги по оформленню позовної заяви, що підтверджується договором-квитанцією №365 від 19.09.2016р. (а.с. 9) Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати позивача на правову допомогу у розмірі 300,00 грн., а також 551,20 грн. судового збору в дохід держави. На підставі викладеного та

Outcome: partial