Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

В травні 2015 року [PERSON]А звернувся до суду з позовом до ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія», третя особа : [PERSON], про стягнення витрат на санаторно-курортне лікування в розмірі 8800,00 грн. та не отриманих доходів у звязку з тимчасовою втратою працездатності протягом чотирьох місяців, а саме з 18.05.2013 року по 13.09.2013 року, в розмірі 50666,00 грн., що разом складає 59466,00 грн. Обгрутовуючи свої позовні вимоги позивач зазначає, що 18.05.2013 року водій [PERSON], керуючи автомобілем «Mitsubishi Outlander», державний номерний знак [NUMBER], рухаючись на 20 км.+560 м. автошляху М-14 «Одеса-Мелітополь» з боку с. Свердлове Комінтернівського району Одеської області в напрямку м. Одеси, в результаті порушення правил дорожнього руху скоїла зіткнення з автомобілем «ВАЗ-21061», державний номерний знак Ч5830ВГ, та автомобілем «Hуundai Tucson», державний номерний знак [NUMBER], які, після дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася раніше, знаходились в її смузі руху, й після зіткнення автомобіль «Hуundai Tucson», державний номерний знак [NUMBER], відкинуло на нього та він отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості і знаходився на лікуванні в період з 18.05.2013 року по 13.09.2013 року. Також позивач вказує, що на дату цієї дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] була застрахована в ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» згідно полісу АВ № 1301847, за умовами якого застрахованим транспортним засобом є автомобіль «Mitsubishi Outlander», державний номерний знак [NUMBER], та 07.06.2013 року до відповідача була направлена заява (повідомлення) про дорожньо-транспортну пригоду, яка є підставою для здійснення страхового відшкодування. З огляду на наведене, позивач вважає, що відповідач повинен відшкодувати йому понесені ним витрати на санаторно-курортне лікування у розмірі 8800,00 грн. та не отримані ним доходи від підприємницької діяльності у звязку з тимчасовою втратою працездатності і проходженням лікування внаслідок отриманих ним тілесних ушкоджень протягом чотирьох місяців з 18.05.2013 року по 13.09.2013 року, в розмірі 50666,00 грн. Позивач просив розглянути справу без його участі та задовольнити позов, про що подав адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи. Відповідач подав адресовані суду свої письмові заперечення на позовну заяву позивача, які приєднані судом до матеріалів справи, та в тексті цих заперечень зазначив, що просить розглянути справу без участі його представника. Направлена судом судова повістка третій особи [PERSON], за останньою відомою судові адресою її місця проживання, була повернута судові з поміткою пошти про те, що вона не зявляється на пошту для отримання судової повістки за залишеним для неї повідомленням пошти. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 18 травня 2013 року біля 19 години [PERSON], керуючи автомобілем «Mitsubishi Outlander», державний номерний знак [NUMBER], рухаючись на 20 км.+560 м. автошляху М-14 «Одеса-Мелітополь» з боку с. Свердлове Комінтернівського району Одеської області в напрямку м. Одеси, грубо порушила вимоги Правил дорожнього руху та допустила зіткнення з автомобілем «ВАЗ-21061», державний номерний знак Ч5830ВГ, і автомобілем «Hуundai Tucson», державний номерний знак [NUMBER], які, після дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася раніше, знаходились в її смузі руху. Після зіткнення автомобіль «Hуundai Tucson», державний номерний знак [NUMBER], відкинуло на позивача [PERSON], який знаходився біля задньої частини кузова цього автомобіля. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди позивач [PERSON] отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості. Вказані обставини повністю підтверджуються вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 09.10.2013 року у справі № 523/11909/13-к, що набрав законної сили, згідно з яким [PERSON] була засуджена за скоєння злочину, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України за ознаками порушення правил безпеки руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження. Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, обовязків до суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок суду, з питань, чи мали місце ці дії т чи вчинені вони цією особою. На дату згаданої дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» згідно полісу АЕ /1301847 від 06.11.2012 р., який був дійсним на дату згаданого ДТП, та за умовами якого застрахованим транспортним засобом є автомобіль «Mitsubishi Outlander», державний номерний знак [NUMBER], й відповідно до умов якого ліміт страхового відшкодування за шкоду, заподіяну життю та здоровю на одного потерпілого, становить 100000,00 грн. на одного потерпілого. Згідно ст. 3 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоровю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Статтями 22, 29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує в установленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. При цьому, шкодою, заподіяною життю та здоровю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є : шкода, повязана з лікуванням потерпілого; шкода, повязана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим. Статтею 24 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у звязку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, повязані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоровя, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах а придбанням лікарських засобів. У статті 25 згаданого Закону зазначено, що у звязку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоровя час втрати працездатності. Доходи потерпілого оцінюються в таких розмірах як для особи, яка забезпечує себе роботою самостійно, - не отримані доходи, які обчислюються як різниця між доходом за попередній (до дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік та доходом, отриманим у тому календарному році, коли особа була тимчасово непрацездатна. Частинами 1, 2 та 3 ст. 1198 ЦК України передбачено, що розмір доходу фізичної особи-підприємця, втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоровя, що підлягає відшкодуванню, визначається з її річного доходу, одержаного в попередньому господарському році, поділеного на дванадцять. Якщо ця особа отримувала дохід менш як дванадцять місяців, розмір її втраченого доходу визначається шляхом визначення сукупного доходу за відповідну кількість місяців. Як вбачається з матеріалів справи, в результаті отриманих при вищевказаному ДТП тілесних ушкоджень [PERSON] проходив лікування у 2-му травматологічному відділені КУ «МКЛ № 11» з 20.05.2013 року по 04.07.2013 року включно, та з 05.07.2013 року по 13.09.2013 року включно знаходився на лікуванні в КУ «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 14», у травматологів [PERSON] і [PERSON] Згідно свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця Серій В03 № 363472, з 16.04.2008 року позивач [PERSON] є фізичною особою-підприємцем. Відповідно до податкової декларації платника єдиного податку особи-підприємця дохід [PERSON] за 2012 рік (тобто попередній рік до ДТП) становить 152000,00 грн. Отже розмір втраченого позивачем доходу за період з 20.05.2013 року по 13.09.2013 року внаслідок ушкодження здоровя при ДТП становить 50666,00 грн. (152000,00/12*4=50666,00). Разом з тим, позовні вимоги позивача в частині стягнення витрат на санаторно-курортне лікування в розмірі 8800,00 грн. не підлягають задоволенню. При цьому суд бере до уваги, що з листа КУ «Центр первинної медико-санаторної допомоги № 14» від 11.02.2014 року за № 62 вбачається, що хворому [PERSON] було рекомендовано санаторно-курортне лікування, однак з 13.09.2013 року останній на прийом до травматолога не зявлявся, й Ф.070 або санаторно-курортна картка ані в ПАТ «Клінічний санаторій «Полтава-Крим» м. Саки АРК, ані в будь-який інший санаторій [PERSON] не видавалася. Матеріали справи не містять та позивач не надав суду належних доказів на підтвердження того, що понесені ним витрати на санаторно-курортне лікування ПАТ «Клінічний санаторій «Полтава-Крим» м. Саки АРК повязані саме з необхідністю його лікування внаслідок ушкодження здоровя при ДТП від 18.05.2013 року. На підставі викладеного і

Outcome: partial