overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

Державний виконавець звернувся до суду із поданням про визначення частки майна боржника [PERSON], яким вона володіє спільно з іншими особами, а саме квартирою [ADDRESS], посилаючись на те, що на примусовому виконання знаходиться виконавче провадження про стягнення з боржника аліментів. Державний виконавець та боржник в судове засідання не з'являлись та просили розглядати справу ха їх відсутності про що подали письмову заяву. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Як видно з подання на примусовому виконання у державного виконавця виконання знаходиться виконавче провадження про стягнення з боржника аліментів, а також боржнику на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS]. Відповідно до ч.1 ст.379 ЦПК України - питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного виконавця. Державний виконавець не надав доказів того, хто крім боржника на праві спільної сумісної власності володіє вказаним житловим приміщенням, за таких обставин суд позбавлений можливості визначити частку майна боржника яким він володіє спільно з іншими особами, а тому подання не підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-03 00:00:00

Державний виконавець Новгород-Сіверського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Целіщев А.О. звернувся до суду з поданням про оголошення розшуку [PERSON] . Подання мотивовано тим, що на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження по виконанню виконавчого листа №2/739/49/20 від 16.03.2020 року, виданого Новгород-Сіверським районним судом Чернігівської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 39197гривень 06копійок. Але місцезнаходження боржника невідоме. Представник Новгород-Сіверського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Целіщев А.О. у судовому засіданні подання підтримав просив його задовольнити, на запитання судді, які виникли обставини для оголошення розшуку [PERSON] , враховуючи те, що він сам приходив до відділу ДВС для отримання постанови про відкриття виконавчого провадження, пояснити нічого не зміг. [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час і місце судового розгляду клопотання, але надав суду письмові пояснення, де повідомляє, що йому відомо про існування рішення Новгород-Сіверського районного суду про стягнення з нього 39197,06грн. на користь [PERSON] , та сам декілька разів приходив до відділу ДВС, але двері в установу були закриті та на дверях розміщено оголошення, що прийом громадян не проводиться у зв`язку з поширенням COVID'19. 13.08.2020р. він спілкувався з держаним виконавцем по телефону у ході розмови повідомив державного виконавця, що зареєстрований та проживаю за адресою [ADDRESS] , але з постійними відрядженнями в дома буваю дуже рідко. Суд, заслухавши пояснення державного виконавця Новгород-Сіверського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Целіщева А.О. та дослідивши матеріали справи та матеріали виконавчого провадження, вважає за необхідне відмовити у задоволенні подання про оголошення розшуку. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

Державний виконавець Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Ярмоленко К.Ю. звернулася до суду з поданням, погодженим з начальником Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про примусове проникнення до житлового приміщення, що належить боржнику, мотивуючи його тим, що Оболонським районним відділом державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві здійснюється зведене виконавче провадження №50652548. Як стверджувала суб'єкт подання, боржник не вчиняє жодних дій, спрямованих на добровільне виконання рішень судів. У поданні зазначено, що 13 лютого 2017 року державним виконавцем Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Ярмоленко К.Ю. було здійснено вихід за адресою: [ADDRESS], для проведення опису квартир, що належать на праві власності боржнику, однак до квартир потрапити не вдалось. З цих підстав,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

Державний виконавець Соснівського відділу державної виконавчої служби звернувся до суду з вказаним поданням, в якому просить видати дублікат судового наказу Чигиринського районного суду по справі № 2-н-136/11 від 01.08.2011 року про стягнення з [PERSON] на користь КП «Чигиринське» заборгованості в сумі 1005,39 грн. та дублікат виконавчого листа № 2-н-136/11 від 20.09.2011 року, виданого Чигиринським районним судом, про стягнення з [PERSON] на користь держави судового збору в розмірі 25,50грн., посилаючись на те, що оригінали судового наказу та виконавчого листа було втрачено. Представник Соснівського ВДВС Черкаського міського управління юстиції, належним чином повідомлений про час і місце розгляду подання, в судове засідання не з'явився, але просив суд розглянути подання без його участі. Інші учасники процесу також в судове засідання не з`явилися. Вивчивши матеріали справи, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні даного подання, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 26 вересня 2011 року Чигиринським районним судом було видано стягувачу судовий наказ № 2-н-136/11 від 01.08.2011 року про стягнення з боржника [PERSON] заборгованості за отримані житлово-комунальні послуги в сумі 1005,39 грн., а також стягнення витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30грн. Тому, як вбачається з подання про видачу дубліката судового наказу та дубліката виконавчого листа, на виконанні Соснівського ВДВС Черкаського міського управління юстиції перебуває виконавче провадження по виконанню судового наказу № 2-н-136/11 від 01.08.2011 року Чигиринського районного суду про стягнення з [PERSON] на користь КП «Чигиринське» заборгованості в сумі 1005,39 грн. та виконавчого листа № 2-н-136/11 від 20.09.2011 року, виданого Чигиринським районним судом, про стягнення з [PERSON] на користь держави витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30грн., а не судового збору. В даному поданні зазначено, що судовий наказ та виконавчий лист були втрачені під час проведення державним виконавцем виконавчих дій. Відповідно до ч. 1 ст. 370 ЦПК України, замість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу, суд, який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат. Згідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Як вбачається з матеріалів справи, державним виконавцем крім подання про видачу дубліката судового наказу та дубліката виконавчого листа, не надано суду жодного належного та достатнього доказу втрати отриманих оригіналів судового наказу і виконавчого документа та не обґрунтував обставини, за яких вони були втрачені, проігнорувавши при цьому вимогу суду надати вказані докази. Виходячи з цього, суд не вбачає підстав для видачі дубліката судового наказу та дубліката виконавчого листа. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

Державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області [PERSON] звернувся до суду вищевказаним поданням,за яким просить суд постановити рішення про примусове проникнення до квартири [ADDRESS] з метою перевірки майнового стану боржника [PERSON] В судовому засіданні державний виконавець підтримав подання за вище вказаними підставами, просила суд його задовольнити. Вислухавши державного виконавця, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню. Пунктом 13 частини 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державного виконавця наділено правом під час здійснення виконавчого провадження звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб. Питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця (ч.1 ст.376 ЦПК України). Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що на примусовому виконанні у державного виконавця\~ Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області [PERSON] знаходиться виконавчий лист № 336/2228/16-ц, виданий 20.07.2016 р. Шевченківським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з боржника [PERSON] на користь ТОВ «Баядера Логістік» суми боргу у розмірі 76978 грн. (ВП № 51816615). В добровільному порядку боржником рішення не виконано. 28.02.2017 р.,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

Державний вищий навчальний заклад «Запорізький національний університет» Міністерства освіти і науки України звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті за навчання в розмірі 2083,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що 23.08.2012 між ДВНЗ «Запорізький національний університет», [PERSON] (відповідачем) та її донькою [PERSON] був укладений Договір № 77/з про навчання, підготовку, перепідготовку, підвищення кваліфікації або про надання додаткових освітніх послуг (далі - Договір). Позивач зазначає, що відповідач зобовязання за договором (п.3.1. Договору) щодо оплати за отриману освітню послугу в повному обсязі не виконала, в результаті чого утворилась заборгованість в розмірі 2083,00 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі. В зазначеній заяві позов підтримав в повному обсязі. В судовому засіданні відповідач позов визнала в повному обсязі, пояснила суду, що обставини зазначені в позовній заяві визнає в повному обсязі та не оскаржує їх. Суд вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи встановив наступне: 23.08.2012 між Запорізьким національним університетом, [PERSON] (відповідачем) та її донькою [PERSON] був укладений Договір № 77/з про навчання, підготовку, перепідготовку, підвищення кваліфікації або про надання додаткових освітніх послуг (далі - Договір). Відповідно до умов Договору, позивач мав надати студенту - [PERSON] освітні послуги (п.1 Договору) за рахунок коштів замовника - [PERSON], яка зобовязувалась своєчасно вносити плату за освітню послугу в розмірах та у строки, встановлені Договором (п.3 Договору). Відповідно до довідки № 27-52/89 від 23.04.2015р. ДВНЗ «Запорізький національний університет» станом на 23.04.2015р. за договором №77/з від 23.08.2013р. наявна заборгованість в розмірі 2083,00 грн. Наявність зазначеної заборгованості відповідач підтвердила в судовому засіданні. Відповідно до ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори. Згідно зі ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). За ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 625 ЦК України Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Розподіл судових витрат суд здійснює у відповідності до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

Державний навчальний заклад «Одеський центр професійно-технічної освіти» (далі ДНЗ «ОЦПТО») звернувся до суду із позовом про виселення [PERSON], з кімнати [ADDRESS]. До початку розгляду справи по суті, позивач змінив предмет позову та просив визнати [PERSON], такою, що втратила право користування жилим приміщенням в кімнати [ADDRESS]. В обґрунтування вимог, представник позивача, посилалася на те, що [PERSON], має зареєстроване місце проживання в зазначеній кімнаті гуртожитку. Протягом останніх 10-ти років [PERSON], в гуртожитку не мешкає, перешкод в проживанні їй ніхто не чинив, витрат по комунальних послугах та квартплаті відповідачка не несе, її речей в в кімнаті не має, місце фактичного проживання відповідачки не відоме. Відповідачка про місце та час розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується розпискою про повернення судової повістки без вручення, у зв'язку із не проживанням відповідача за місцем реєстрації, що відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, є належним повідомленням (а.с. 28). Суд ухвалює заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України про що не заперечував позивач. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так встановлено, що гуртожиток в буд. [ADDRESS] належить ДНЗ «ОЦПТО», що підтверджується свідоцтвом про право власності (а.с. 9, 10). [PERSON], має зареєстроване місце проживання в кімнаті [ADDRESS]. Ордер на вселення в гуртожиток [PERSON], не видавався, договір найму із нею не укладався, в трудових відносинах з ДНЗ «ОЦПТО», [PERSON], не перебуває. З 2004 року [PERSON], в зазначеній кімнаті гуртожитку не проживає. Перепон в користуванні жилим приміщенням ніхто не чинив, витрат по комунальних послугах та квартплаті відповідач не несе, речей відповідача в квартирі не має, за медичною допомогою, за місцем реєстрації відповідач не звертався, фактичне місце проживання відповідачки невідоме. Відповідно до ч.1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, суд вважає, що [PERSON] 1968 року народження втратила право користування жилим приміщенням в кімнаті [ADDRESS], у зв'язку з відсутністю в жилому приміщенні понад шість місяців без поважних причин. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», Зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Отже, рішення суду про визнання [PERSON], такою, що втратила право користування жилим приміщенням є підставою для зняття її з реєстраційного обліку в зазначеній кімнаті. На підставі ч. 1 ст.71, ст. 72 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

Державний навчальний заклад «Одеський центр професійно - технічної освіти» звернувся з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщеннями. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані у [ADDRESS]. Однак відповідачі в кімнаті [ADDRESS] не проживають більш як 13 років, що підтверджується складеним актом № 18/м від 11.12. 2014 р. за підписами членів комісії, Довідкою № 140 від 09.12. 2014р.. На підставі викладеного, позивач просить визнати відповідачів такими, що втратила право користування жилим приміщенням у гуртожитку. В судове засіданні представник позивача подала заяву, згідно якої підтримала позовні вимоги, а також просила справу розглянути у її відсутність. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про дату судового засідання були повідомлялись через адміністрацією гуртожитку, однак згідно акту від 07.05.2015р. повістку на судове засідання 15.05.2015р. вручити не вдалось, оскільки відповідачі в гуртожитку не проживають. На підставі викладеного, суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст.ст. 224-226 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні. Так судом встановлено, що у власності Державного навчального закладу «Одеський центр професійно - технічної освіти» перебуває гуртожиток по [ADDRESS]. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані у [ADDRESS]. Однак відповідачі в кімнаті [ADDRESS] даного гуртожитку не проживають більш як 13 років, що підтверджується складеним актом № 18/м від 11.12. 2014 р. за підписами членів комісії, Довідкою № 140 від 09.12. 2014р.. Відповідно до ст. 127 ЖК України для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Згідно з п. 2 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого Постановою Ради Міністрів УРСР від 03.06.1986р. № 208 гуртожитки призначаються для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання. Статтями 71, 72 Житлового Кодексу України встановлено, що при тимчасової відсутності наймача або членів сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-04 00:00:00

«Державний ощадний банк України» в особі філії Закарпатського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Зважаючи на складність справи та необхідність часу для викладення повного рішення суду, на що може бути витрачений значний проміжок часу, складання повного рішення суду відкладається на строк не більше десяти днів, відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-02 00:00:00

Державною екологічною інспекцією у Луганській області на підставі матеріалів Попаснянського ВП ГУНП у Луганській області внесеного до ЄРДР № 12016130530000017 від 11.01.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 246 КК України, постанови про закриття кримінального провадження від 30.01.2016 року встановлено факт самовільної рубки сиро ростучих дерев до ступеня припинення росту у межах с. Комишуваха-1, Комишувахської селищної ради Попаснянського району Луганської області гр. [PERSON] Посилаючись на те, що своїми діями гр. [PERSON] спричинив збитки державі внаслідок пошкодження дерев просить стягнути з відповідача суму 5050 грн., на підставі «Про такси для обчислення розміру шкоди, заподіяної зеленим насадженням у межах міст та інших населених пунктів», затверджених постановою КМУ від 08.04.1999 року за №559 ( у редакції постанови КМУ від 28 грудня 2001 року №1789). Представник Державної екологічної інспекцією у Луганській області у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав, просив розглянути справу у його відсутність, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про слухання справи був повідомлений належним чином, рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з особистим підписом відповідача, причини неявки не повідомив, заперечень не надав. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що поданий позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, гр. [PERSON] дійсно скоїв діяння, яке являється порушенням вимог лісового законодавства про що надав власноруч написані пояснення. Наданий розрахунок на а.с.8, підтверджує, що сума збитків, спричинених гр.[PERSON] державі складає 5 050 грн. 00коп. Таким чином, суд вважає необхідним стягнути з відповідача визначену суму, так як, внаслідок його дій, нанесено збитку інтересам держави у сфері охорони та використання рослин, в данному випадку в особі Комишувахської селищної ради. Одночасно, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача суму судового збору сплаченого при подачі позовної заяви у розмірі 1378грн. 00коп.. На підставі викладенного, ст.40 ЗУ «Про рослинний світ»,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

Деснянська районна у місті Чернігові ради як орган опіки та піклування звернулась до суду із заявою про визнання недієздатним [PERSON] та встановлення над ним опіки (а.с.1-2), мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON], [INFO] є інвалідом з дитинства. На сьогодні він перебуває на стаціонарному лікуванні в Чернігівській обласній психоневрологічній лікарні. Родичів встановити не має можливості. В ході розгляду справи до участі в ній в якості заінтересованої особи було залучено - комунальний лікувально-профілактичний заклад «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня». Представник заявника, представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явились. Від представника заявника надійшла письмова заява про розгляд справи у його відсутність; заяву підтримує. Суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність. Згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню. Частиною 1 ст. 39 ЦК України передбачено, що фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона в наслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до акту № 314 амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 12.06.2014 р. у [PERSON] мають місце клінічні ознаки резидуальної шизофренії; страждає хронічним та стійким психічним розладом, позбавлений здатності розуміти значення своїх дій та керувати ними. Суд вважає за можливе визнати [PERSON], [INFO], який зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] недієздатним; встановити над ним опіку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

Деснянським районним судом міста Києва 28.10.2015 року винесено рішення, яким вирішено Позов [PERSON] - задовольнити, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON]грошові кошти в розмірі 195 000 грн., інфляційне збільшення суми боргу в розмірі 113 685,59 грн., три відсотки річних в розмірі 11 956,44 грн., відсотки за користування коштами у розмірі облікової ставки Національного банку України в сумі 31 168,69 грн. та судовий збір у розмірі 2 710,35 грн. Судом було встановлено, що при подачі позивачем заяви про збільшення позовних вимог ним було сплачено додатково судовий збір у розмірі 807 грн.75 коп., про який судом не було вирішено питання при винесені рішення. Сторони в судове засідання не з'явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 220 ЦПК України їх присутність не є обов'язковою. Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Враховуючи викладене, наявні підстави для винесення додаткового рішення, яким слід вирішити питання про стягнення з відповідача сплваченого позивачем судового збору.

Outcome: approved