Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

В січні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Української акціонерної компанії « АСКА» про стягнення збитків в сумі 100 000 грн. В позовній заяві вказав, що 20 грудня 2012 року між ним та відповідачем був укладений договір страхування СТД № 7440663 від ряду ризиків, в тому числі і залиття, належної йому на праві власності квартири [ADDRESS]. 13.09.2013 р. внаслідок розриву внутрішньої частини системи водовідведення , сталось залиття застрахованої квартири. Оскільки відповідач листом від 26.11.2013 року відмовився виплатити страхове відшкодування, просить стягнути суму збитків, які складаються з вартості витратних матеріалів та виконаних робіт для відновлення попереднього стану помешкання , з врахуванням інфляційних витрат за період затримки розрахунку, трьох процентів річних від простроченої суми, витрат на оплату роботи адвоката ,моральну шкоду. Обгрунтовує свої вимоги тим, що згідно договору від 20 грудня 2012 р. застрахованими об»єктами є: «квартира» ізольоване приміщення у багатоквартирному житловому будинку, призначене для постійного проживання, включаючи «системи життєзабезпечення», що знаходиться в застрахованій квартирі; «внутрішнє оздоблення», а саме всі види штукатурних та малярних робіт, покриття та оздоблення стін, стелі , підлоги, внутрішні двірні та віконні конструкції; «майно», що знаходиться в середині квартири. Вважає, що залиття квартири 13.09.2013 року є страховим випадком відповідно до умов договору. Представник відповідача позов не визнав: заперечив, що залиття 13.09.2013 р. є страховим випадком, оскільки Актом ЛКП встановлено, що розірвання труби відбулось внаслідок неякісного її встановлення власником квартири. Представник відповідача в судове засідання повторно не з»явився без поважних причин, просив слухати справу у його відсутність, представник позивача подав заяву про можливість винесення заочного рішення, а тому суд прийшов до висновку про можливість часткового задоволення позову з ухваленням заочного рішення у справі на підставі наявних доказів . Заслухавши думку учасників процесу, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. За змістом статті 626,ч.1 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення прав та обов»язків. Згідно із положеннями статті 1 Закону України «Про страхування» «Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.» Відповідно до ст.8 зазначеного Закону «страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.» За змістом статті 9 Закону «страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Як вбачається з наведених норм закону, для визначення наявності підстав стягнення на користь позивача суми страхового відшкодування, з відповідача суду слід установити такі обставини : Чи подія, яка відбулася 13.09.2013 року (розрив труби та вилив води в кімнату квартири [ADDRESS]) є страховим випадком,яка передбачена договором страхування від 20.12.2012 р. або законодавством, чи обґрунтована відмова відповідача у здійсненні страхової виплати , який розмір страхової виплати підлягає стягненню з відповідача, чи повинен відповідач нести відповідальність за несвоєчасно проведений розрахунок. Судом встановлено,що 20 грудня 2012 року було укладено договір між позивачем та відповідачем на підставі добровільного страхування майна. Вказані об»єкти застраховані на випадок пошкодження або загибелі в наслідок настання подій , які визначені в даному договорі страховими випадками, страховими ризиками: «Пожежа», «Вибух». «Удар блискавки», «Падіння пілотованого літального апарату, його частин, вантажу, що ним перевозився», «Підпал», «Стихійні лиха», «Залиття», «Вандалізм», «Механічні пошкодження». 13 вересня 2013 року в застрахованій квартирі відбулось залиття : внаслідок розриву внутрішньої частини системи водовідведення. Вказана обставина визнається сторонами, зафіксована на фото таблицях від 13.09.2013 р. та Актом ЛКП. Повідомлення позивача про подію зареєстровано за № 351 И в Журналі реєстрації подій страхової компанії від 13 вересня 2013 р. Пунктом 5:договору страхування «залиттям визнається - пошкодження або загибель застрахованого майна внаслідок впливу води, гарячої або холодної, що вилилося поза призначення з внутрішньої водопровідної системи будинку або його частин ( в тому числі з кранів); - впливу стічних каналізаційних вод, що вилилось внаслідок аварії, непередбачуваної поломки або виходу з ладу внутрішньої каналізаційної системи будинку або його частин; - впливу води або іншої рідини, що вилилась внаслідок аварїї, непередбачуваної поломки або виходу з ладу опалювальної системи будинку або його частин, а також раптового і не викликаного необхідністю включення останніх; - впливу води, що витекла з систем пожежегасіння (спринклерних систем ) , що знаходяться в середині приміщення в зв»язку з аварією, не передбачуваною поломкою або виходу з ладу, в зв»язку з раптовим і не викликаним терміновою необхідністю включенням таких систем , - впливу води, що витекла з акваріуму, пральної або посудомийної машини, а також з ортопедичних матраців з водою » . Як вбачається з фото таблиць , на яких зафіксовано залиття квартири 13.09.2013 р., місце пошкодження водостічної труби відбулось в тій частині системи водовідведення , яка проходить у внутрішній частині будинку, відповідно витік води відбувся у помешкання з внутрішньої частини водостічної труби. З матеріалів справи судом встановлено , що розміщення, встановлення систем водовідведення здійснено позивачем відповідно до проектної документації, погодженої у встановленому порядку,технічними умовами, висновком Державного підприємства науково-дослідного виробничо-технічної агенції «Стратегія розвитку»(Львівське обласне представництво) про результати інженерно-технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж на об»єкті по вул. Генерала Тарнавського,4,кв.5,7,9 після реконструкції,», що підтверджено прийняттям квартири в експлуатацію. При цьому судом приймається до уваги, що договір страхування від 20 грудня 2013 року, було укладено за наявності належного технічного обгрунтування , в тому числі і на облаштування зовнішньої та внутрішньої частин системи водовідведення. Обов»язок технічного обслуговування вказаних інженерно - технічних, каналізаційних ,водостічних систем ( відповідно до умов укладеного Типового договору між позивачем та ЛКП - 503) було покладено на ЛКП - 503. Суд не приймає до уваги висновок працівників ЛКП -503, викладений в Акті, щодо розриву водостічної труби «внаслідок неякісного встановлення власником», оскільки такий суперечить зазначеним доказам . З урахуванням вище наведених обставин по справі в їх сукупності, враховуючи, що закон пов»язує обов»язок страховика здійснити страхове відшкодування саме з страховим випадком, а не наданням певних доказів страхувальником, суд вважає , що збитки, спричинені розривом внутрішньої частини водостічної труби 13.09.2013 року підпадає під визначення «залиття» встановлено в договорі як страховий випадок. Відповідно до ст..991 ЦК України встановлено підстави для відмови страховика у здійсненні страхової виплати за договором страхування. Проте в даному випадку - відповідач не надав суду, а судом не було встановлено, що була наявна будь-яка з встановлених законом підстав. Згідно ст. 8 Закону «Про страхування» страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого завдав страхувальник. Задовільняючи частково позовні вимоги , при визначення розміру відшкодування, суд приймає до уваги кошторисну документацію, складену спеціалізованим підприємством,щодо вартості відновлюваного ремонту помешкання позивача,що складає 51216 грн.00 коп.грн.: в цю суму входить вартість витратних матеріалів , аналогічних наявним на момент заподіяння збитків, та вартість виконання ремонтних робіт. Згідно звіту про незалежну оцінку, що виконаний ФОП «[PERSON]», на замовлення відповідача, така становить 6639 грн. Вказану оцінку позивач заперечив, з посиланням на невідповідність його вартості використаних в помешканні витратних матеріалів,що підтверджено Висновком Державного підприємства Науково-Дослідного виробничо-технічної агенції «Стратегія розвитку»(львівське обласне представництво) про результати інженерно-технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж на об»єкті по [ADDRESS] після реконструкції» згідно якого встановлено першу категорію технічного стану оздоблювальних робіт та використаних матеріалів. Також позивач зазначив, що звіт ФОП «[PERSON]» складений не на його замовлення, як зазначено у звіті, а на замовлення відповідача. Суд враховує погоджену сторонами умову договору страхування щодо визначення ліміту на відновлення в сумі 5 000 грн. за 1 м кв застрахованого помешкання при настанні страхового випадку,а також, що сума позову (страхового відшкодування)не перевищує визначену сторонами страхову суму 696500 грн. Відповідно вимог статті 10 і 60 ЦПК України обов»язок доказування покладено на сторони. Оскільки відповідач доводи позивача не спростував, суд приходить до висновку, що доводи відповідача суперечливі, не відповідають способам захисту цивільних прав та інтересів,які передбачені ст.16 ЦК України, а відтак доводи відповідача до уваги прийматись не можуть. Окрім того, суд приймає до уваги той факт, що відмова відповідача добровільно виплатити страхове відшкодування надійшла через 3 місяці після страхового випадку,попередні дії відповідача по проведенню оцінки завданих збитків та усні погодження здійснити виплату давали підстави позивачу вважати, що він отримає страхове відшкодування, тому позивач замовив складення кошторису будівельною організацією та з залученням спеціалістів провів ремонт по заміні водостічної труби, відновленню попереднього стану стін, підлоги, електромережі в приміщенні, що зазнало залиття. Вирішуючи стягнення з відповідача пені, суд враховуючи,що страхування - договірні відносини, за їх порушення передбачена майнова відповідальність у вигляді пені, неустойки, тощо. Статті 988 та 990 ЦК покладають на страхову компанію обов»язок щодо здійснення своєчасної страхової виплати після настання страхового випадку на користь страхувальника. Оскільки зобов»язання страховика у разі настання страхового випадку зводиться до здійснення страхової виплати, то таке зобов»язання є грошовим. Несвоєчасна виплата страхового відшкодування вважається простроченням грошового зобов»язання, за яке настає відповідальність, передбачена ст.. 625, ч.2 ЦК України, у вигляді сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми. З урахуванням встановленого індексу інфляції за 2013 р.- 46 грн.13 коп., за 2014 р.- 7237, 17 грн., сума боргу становить на день винесення рішення 51 216, 00 + 46 грн.13 коп. + 7237,17 грн. = 58499,30 грн. На день винесення рішення три проценти річних від простроченої суми боргу , якою є прямі збитки в сумі 51216, 00 грн. становлять 1679, 79 грн. ( за 2013 р. : 51 216,00 грн. х 3% х 365 днів х 107 днів = 450,47 грн. за 2014 р. : 51 216,00 грн. х 3 % х 365 днів х 292 дні = 1229, 32 грн.) Разом на день винесення рішення боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми становить 58499,30 грн. + 1679, 79 грн. = 60 179, 09 грн. За належний та допустимий доказ частини понесених збитків внаслідок відмови добровільно сплатити страхове відшкодування, суд також приймає докази понесення витрат на оплату роботи адвоката , що підтверджено витягом з угоди, ордером,актом прийому - передачі виконаних робіт станом на 01.10.2013 р. Щодо стягнення моральної шкоди з відповідача, то слід зазначити, що правовідносини, які існують між сторонами договору страхування, є зобов»язальними. У разі порушення зобов»язання відшкодовується моральна шкода. Позивач оцінив завдану йому неправомірними діями відповідача шкоду в сумі 30 000 грн. Однак суд вважає, що зазначена сума є неогрунтована, та стягненню підлягає 15 000 грн. Таким чином, стягненню підлягає сума 82179,09грн (прямих збитків з урахуванням встановленого індексу інфляції 58499,30 грн. + 3% річних від простроченої суми 1679, 79 грн. + сума витрат на оплату роботи адвоката 7000 грн. + моральна шкода 15 000 грн. ) В задоволенні позову на решту суми слід відмовити за безпідставністю позовних вимог. На підставі наведеного,

Outcome: approved