Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

Дільничний лікар-психіатр Комунального закладу охорони здоров'я «Харківський психоневрологічний диспансер № 3» Собакарь А.В. звернувся до суду із заявою, в якій просить вирішити питання щодо психіатричного огляду громадянки [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: 61121, [ADDRESS] без її згоди, на підставі ст.11 ЗУ «Про психіатричну допомогу», зобов'язати працівників міліції Московського РВ м. Харкова забезпечити заходів щодо здійснення даного огляду, відповідно до Наказу МОЗ України и МВС України №346/877 від 19.12.2000 р. «Про заходи щодо запобігання небезпечним діям з боку осіб, які страждають на тяжкі психічні розлади». В обґрунтування заяви зазначає, що на адресу комунального закладу охорони здоров'я «Харківський міський психоневрологічний диспансер № 3» надійшло звернення начальника Московського районного відділу ХМУ ГУМВС України в Харківській області про неадекватну і агресивну поведінку гр. [PERSON], яка проживає за адресою: [ADDRESS], в якій останній прохає вжити заходів щодо проведення психіатричного огляду та лікування [PERSON] без її згоди, в примусовому порядку. До звернення начальника Московського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області (у додатках) прикріплені заяви мешканців будинку [ADDRESS] випливає, в яких є обґрунтування того, що гр. [PERSON], яка живе в квартирі їхнього багатоквартирного будинку, в якій за несплату відключено світло, вода, газ і каналізація, тримає в квартирі десяток безпородних собак, яких ніколи не вигулює; в результаті в квартирі збираються екскременти, від яких зловонний запах виходить за межі квартири і який досягає до квартир, розташованих поверхом нижче. Також гр. [PERSON] виливає нечистоти на сходову клітку, в ліфтову шахту або сусідам під двері. Їжу гр. [PERSON] готує на вогнищі, який розводить прямо в квартирі, про що свідчить дим, який валить із вікна її квартири. Крім того, [PERSON] поводиться агресивно по відношенню до сусідів (стукає в двері квартири [ADDRESS] металевим предметом з криками, що всіх вб'є). У зверненні начальника Московського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області Назаренко І.В. визначається, що [PERSON] хворою себе не вважає і від психіатричної допомоги відмовляється, а при виклику спеціалізованої психіатричної бригади швидкої допомоги двері не відчиняє. Будь-яких відомостей щодо родичів гр. [PERSON], які б могли сприяти на допомогу їй у лікуванні або здійснення інших заходів на поліпшення стану її здоров'я, не має. З метою надання гр. [PERSON] своєчасної психіатричної допомоги, на підставі ст.ст. 7, 11 Закону України «Про психіатричну допомогу» та відповідно до ст.ст. 279 - 282 ЦПК України дільничний лікар звернувся з даною заявою до суду. В судовому засіданні дільничний лікар-психіатр Комунального закладу охорони здоров'я «Харківський психоневрологічний диспансер № 3» Собакарь А.В., заяву підтримав в повному обсязі, просив задовольнити, додатково зазначив, що [PERSON] раніше на обліку у психіатра не перебувала. В судовому засіданні прокурор Крупська К.М. заперечувала проти задоволення заявленого клопотання, оскільки співробітниками лікарні не наведено належних та допустимих доказів наявності соціальної небезпеки з боку [PERSON] та не обґрунтовано належним чином необхідність її примусового огляду. Суд, вислухавши заявника, з'ясувавши думку прокурора, вивчивши матеріали справи та оцінивши надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. Заявником не надано підтвердження особи [PERSON], таким чином позбавивши суд можливості достовірно встановити її особу, а також що в квартирі [ADDRESS] мешкає саме [PERSON] доказів заявником суду не надано. Суд не може взяти до уваги докази, надані заявником, а саме: звернення сусідів до компетентних органів, оскільки вони жодним чином не стосуються психічного стану [PERSON] та не обґрунтовують необхідність застосування до неї примусових заходів медичного характеру. З наданих суду матеріалів не вбачається, що [PERSON], у відношенні якої вирішується питання про примусовий огляд, що остання вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або що вона неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, або що вона завдасть значної шкоди своєму здоров'ю у зв'язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Щодо твердження факту вогнища в квартирі [PERSON], заявником не надано жодних доказів. Також заявником не надано підтвердження виклику швидкої допомоги [PERSON] Більше того, заявником під час розгляду справи у суді не наведено обставин та доказів тих обставин, на яких повинні ґрунтуватися вимоги заявника щодо примусово огляду особи до психіатричного закладу у примусовому порядку, які б підтверджували факт зміни стану її психічного здоров'я. Аналізуючи вищенаведене, суд вважає, доводи заявника про те, що [PERSON] потребує застосування до неї примусових заходів медичного характеру, є необґрунтованими і недоведеними, тому не знайшли свого підтвердження та не підлягають задоволенню судом. Таким чином, заявником не підтверджено ті обставини та факти, які були ним викладені в заяві та в суді, чим не виконано вимоги ст.10 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed