Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-10 00:00:00

В січні 2018 року АТ «Ощадбанк» звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 16 лютого 2015 року уклав з [PERSON] договір №2217649 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки. За умовами цього договору, АТ «Ощадбанк» відкрив [PERSON] картковий рахунок в національній валюті за тарифним пакетом «Зарплатний», а також надав платіжну картку типу Mastercard Debit Standart 10,3 грн. Крім цього, 03 березня 2015 року АТ «Ощадбанк» та [PERSON] уклали додатковий договір №1 до договору №2217649 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки, згідно з яким на поточний рахунок, відкритий [PERSON] в АТ «Ощадбанк», було встановлено кредит у розмірі 8000 гривень зі сплатою фіксованої процентної ставки у розмірі 28% річних, а також за несанкціонований овердрафт - 35% річних. АТ «Ощадбанк» виконав своє зобов'язання за кредитним договором. Відповідач неналежним чином виконувала грошові зобов'язання за кредитним договором. Тому у неї виник борг по поверненню кредиту, сплаті відсотків та комісії у загальному розмірі 8140 гривень 49 копійок. Відповідач відмовляється добровільно повернути борг. Тому позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 8140 гривень 49 копійок. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 19 лютого 2018 року позовну заяву АТ «Державний ощадний банк України» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором передано на розгляд до Бориспільського міськрайонного суду Київської області. У судове засідання представник позивача Нарапович С.В. не з'явився. Направив до суду заяву, в якій зазначив, що просить проводити розгляд справи за його відсутності та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, відзив на позов не надала та про причини неявки суд не повідомила. На підставі ч.1 ст.280 ЦПК України суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, про що в судовому засіданні проголосив протокольну ухвалу. Дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 16 лютого 2015 року АТ «Ощадбанк» уклав з [PERSON] договір №2217649 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки (а.с.8-14). За умовами якого, АТ «Ощадбанк» відкрив [PERSON] картковий рахунок в національній валюті за тарифним пакетом «Зарплатний» та видав платіжну картку типу «Mastercard Debit Standart 10,3 грн.». 03 березня 2015 року АТ «Ощадбанк» та [PERSON] уклали додатковий договір №1 до договору №2217649 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки. Згідно з яким АТ «Ощадбанк» зобов'язався встановити [PERSON] на поточний рахунок, відкритий в АТ «Ощадбанк», кредитний ліміт у розмірі 8000 гривень зі строком дії кредиту, який відповідає строку дії платіжної картки. В свою чергу, [PERSON] зобов'язалась сплачувати відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 28% річних, а у випадку несанкціонованого овердрафту - 35% річних. Крім цього, за умов безготівкового розрахунку платіжною карткою за товари та послуги процентна ставка за користування кредитом складає 0,001% річних (а.с.15-16). АТ «Ощадбанк» виконав грошове зобов'язання та встановив [PERSON] кредит у розмірі 8000 гривень. У відповідності до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України позичальник зобов'язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно з ч.1 ст.549, ч.2 ст.551 цього ж Кодексу у разі порушення зобов'язання боржник повинен передати кредиторові пеню (грошові кошти) у розмірі, передбаченому в договорі. Встановлено, що відповідач неналежним чином виконувала грошові зобов'язання, тому у неї виник борг по поверненню кредиту у розмірі 8140 гривень 49 копійок, що складається з простроченої основної заборгованості - 6767 гривень 26 копійок, строкових процентів за користування кредитом - 161 гривень 26 копійок, прострочених процентів за користування кредитом - 160 гривень 60 копійок, пені за прострочену заборгованість - 661 гривень 89 копійок, суми інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості за кредитом - 299 гривень 88 копійок та 3% річних від прострочених сум заборгованості за кредитним договором - 90 гривень 30 копійок. Вказана обставина підтверджується письмовим розрахунком заборгованості станом на 12 вересня 2017 року (а.с.20). В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач добровільно сплатила заборгованість за кредитним договором. Тому суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача належить примусово стягнути борг за кредитним договором у розмірі 8140 гривень 49 копійок. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З платіжного доручення №1016070611 від 27 жовтня 2017 року (а.с.5) вбачається, що при пред'явленні позову АТ «Ощадбанк» сплатив судовий збір у розмірі 1600 гривень. Позов задоволений. З огляду на це, з [PERSON] на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 1600 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved