Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-21 00:00:00

В серпні 2018 року АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 30.04.2011 року уклав з [PERSON] договір. За цим договором АТ КБ «Приватбанк» зобовязався надати [PERSON] грошові кошти у розмірі 5000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Базова процентна ставка в місяць становить з 01.04.2013 року - 2,3 %, з 01.09.2014 р. 2,7 % та з 01.04.2015 р. 3,5 %. [PERSON] зобовязався повертати кредит шляхом сплати щомісячного обовязкового платежу у розмірі 7% від заборгованості, але не менше 50 гривень, а також у разі порушення своїх зобовязань сплачувати штраф у розмірі 500 гривень та 5% від суми позову. В порушення умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. Тому АТ КБ «Приватбанк» просив суд примусово стягнути з нього заборгованість за кредитним договором, що становить 19797,86 грн., що складається: з заборгованості за кредитом 7127,99 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 3624,67 грн., пені 7626,25 грн., а також штраф (фіксована частина) 500 гривень, штраф (процентна складова) 918,95 грн. Крім того, позивач також просив стягнути з відповідача на його користь витрати на оплату судового збору у розмірі 1762 гривні. У судове засідання представник позивача не зявився, в позовній заяві зазначив, що просить проводити розгляд справи за його відсутності, позов підтримує та просить суд його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився та відзив на позов не надав та про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч.11 ст.128\~ЦПК України відповідач зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Як вбачається з довідки відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Київській області (а.с.34) [PERSON] зареєстрованим за адресою: [INFO], не значиться. Тому, [PERSON] повідомлений про судове засідання через оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України за веб-адресою: http://bpm.ko.court. gov.ua/sud1005. На підставі ч.1 ст.280 ЦПК України суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, про що в судовому засіданні проголосив протокольну ухвалу. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що предявлений позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 30.04.2011 року АТ КБ «Приватбанк» уклав з [PERSON] кредитний договір. За цим договором АТ КБ «Приватбанк» надав [PERSON] грошові кошти у розмірі 5000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Базова процентна ставка в місяць становить з 01.04.2013 року - 2,3 %, з 01.09.2014 р. 2,7 % та з 01.04.2015 р. 3,5 %. [PERSON] зобовязався повертати кредит шляхом сплати щомісячного обовязкового платежу у розмірі 7% від заборгованості, але не менше 50 гривень, а також у разі порушення своїх зобовязань сплачувати штраф у розмірі 500 гривень та 5% від суми позову. Вказані обставини підтверджуються анкетою-заявою про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг (а.с.6), Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» (а.с.7), Витягом з Умов та правил надання банківських послуг (а.с.8-22). Відповідно до ч.1 ст.1054\~ЦК України позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити інші платежі у розмірах та на умовах, встановлених договором. У відповідності до ч.1 ст.526\~ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст.549 цього Кодексу у разі порушення зобовязання боржник зобовязаний сплатити неустойку (штраф, пеню). Судом встановлено, що [PERSON] користувався платіжною карткою та за допомогою платіжної картки знімав з рахунку грошові кошти, проте на рахунок їх не повертав, не сплачував відсотки за користування грошовими коштами у повному обсязі. Тому у нього виник борг за кредитним договором у загальному розмірі 19797,86 грн., що складається: з заборгованості за кредитом 7127,99 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 3624,67 грн., пені 7626,25 грн., а також штраф (фіксована частина) 500 гривень, штраф (процентна складова) 918,95 грн. Вказані обставини підтверджуються розрахунком заборгованості по кредитному договору станом на 20.06.2018 року (а.с.5). У відповідності\~до положення\~ст.549\~ЦК України\~неустойкою (штрафом,\~пенею)\~є грошова\~сума або\~інше майно,\~які боржник\~повинен передати\~кредиторові у\~разі порушення\~боржником зобовязання. Штрафом\~є неустойка,\~що обчислюється\~у відсотках\~від суми\~невиконаного або\~неналежно виконаного\~зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. За принципами, закріпленими в ст.61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. За змістом правової позиції, викладеної Верховним Судом України у постанові №6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61\~Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Так, з письмового розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що у звязку з неналежним виконанням зобовязань за кредитним договором у [PERSON] виникла пеня у розмір 7626,25 грн. Крім цього, до відповідача також застосовано штраф за порушення грошового зобовязання у розмірі 1418,95 грн. Вказана обставина свідчить, що підстави для стягнення з [PERSON] пені за кредитним договором, відсутні. Тому, загальний розмір заборгованості за кредитним договором складає 12171,61 грн. (19797,86 грн. - 7626,25 грн.). Відповідач ухиляється від добровільного погашення боргу за кредитним договором. Тому суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача належить примусово стягнути борг за кредитним договором у розмірі 12171,61 грн. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З платіжного доручення від 30.07.2018 року (а.с.1) вбачається, що при предявленні позову до суду АТ КБ «Приватбанк» сплатив судовий збір у розмірі 1762 гривні, ціна позову 19797,86 грн.; задоволено повні вимоги в сумі 12171,61 грн. З огляду на вказане, підлягає відшкодуванню з відповідача судовий збір в розмірі пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, що становить 1083,27 грн. (1762 х 12171,61 / 19797,86). На підставі викладеного та

Outcome: partial