Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-22 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулася [PERSON] із заявою про встановлення факту родинних відносин та просила суд встановити, що [PERSON] є її прадідом, а [PERSON] є її прабабою. Заява мотивована тим, що батьками заявника є [PERSON] та [PERSON] . В 1986 року шлюб між батьками було розірвано і відтоді доля батька їй не відома. Дідом по батьковій лінії заявника - [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Прадідом та прабабою по батьківській лінії заявника були [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] зазначає, що підтвердити її родинні відносини з прабабою та прадідом вона не має змоги, оскільки не зберігся актовий запис про народження діда [PERSON] . Підтвердження вказаного факту необхідне заявнику для отримання карти «поляка», тому вона звернулася до суду з цією заявою. В судовому засіданні заявник та її представник заявлені вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Вінницького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) в судове засідання не з`явився, надіславши суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності. При винесенні рішення покладається на розсуд суду. Заслухавши пояснення заявника та її представника, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що заяву слід задовольнити з таких підстав. Зі свідоцтва про народження заявника вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] та її батьками були [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , 09 листопада 2001 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Після одруження [PERSON] прийняла прізвище чоловіка - [PERSON] (а.с. 9). З матеріалів справи вбачається, що шлюб між батьками заявника був розірваний 22.01.1986 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с. 10). Із Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] (батько заявника) та його батьками записані [PERSON] та [PERSON] , які проживали за адресою: [ADDRESS] , та перебували в зареєстрованому шлюбі (а.с. 11-12). Відповідно до Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть вбачається, що [PERSON] помер [INFO] в м. Біла Церква (а.с. 16). Згідно із копії посвідки про народження серії [NUMBER] , дід заявника [PERSON] народився [INFO] та його батьками були [PERSON] та [PERSON] (а.с. 21). Відповідно до Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть вбачається, що [PERSON] за національністю « [PERSON] помер [INFO] в м. Біла Церква. Також з Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть вбачається, що [PERSON] за національністю «полька» померла [INFO] в м. Біла Церква. Зі змісту архівної довідки Державного архіву Київської області від 24.07.2019 року встановлено, що у книзі мешканців громади міста Біла Церква періоду 1942-1943 років, що зберігається в документах архівного фонду Р-2225 «Управління бургомістра, м. Біла Церква Київської області, 1941-1943 роки» виявлений список мешканців, в якому проходять наступні громадяни, а саме: -за порядковим номером 158 [PERSON] , 1901 року народження, місце народження [ADDRESS] ; -за порядковим номером 159 [PERSON] , 1907 року народження, місце народження [ADDRESS] (а.с. 18). Слід відзначити, що заявник зверталася до заінтересованої особи із заявою щодо поновлення актового запису про народження її дідуся [PERSON] , проте їй було відмовлено, в зв`язку з тим, що подані нею документи не підтверджують факт, що вона є спадкоємцем померлого дідуся (а.с. 15). З пояснення свідка [PERSON] , наданого в судовому засіданні, встановлено, що вона є матір`ю заявника та була одружена з її батьком - [PERSON] . Дідом заявника є [PERSON] , а прабабою - [PERSON] . Свідок зазначила, що за національністю прадід та прабаба заявника були поляками. Зі змісту частини 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Виникнення особистих і майнових прав громадян, їх зміну і припинення закон завжди пов`язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами. У більшості випадків вони підтверджуються різними свідоцтвами, довідками та іншими документами, що видаються громадянам в адміністративному порядку. Проте не завжди заінтересована особа має можливість довести документально, що той чи інший факт мав місце (неможливість поновлення втраченого документа або виправлення наявних у ньому помилок тощо). Тому в певних випадках допускається судовий порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення. На відміну від позовного провадження, окремому провадженню притаманні такі ознаки, які характеризують його структурну самостійність та прикладну значущість і які визначаються такою суттєвою ознакою, як безспірність розгляду справ, що віднесені до окремого провадження. Важливою також є не тільки конкретна мета встановлення факту, а його зв`язок із певним суб`єктивним матеріальним правом. Так, Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснив підстави, за наявності яких у порядку окремого провадження розглядаються такі справи: 1) згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; 2) чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; 3) заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; 4) встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до положень ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Оцінюючи всі дослідженні в судовому засіданні докази в сукупності, суд вважає за можливе встановити той факт, що [PERSON] , [INFO] , уродженець м.Біла Церква, Київська область, є прадідом, а [PERSON] , [INFO] , уродженка с.Безпечна, Сквирський район, Київська область є прабабою [PERSON] , [INFO] . Частиною 7 статті 294 ЦПК України встановлено, що при ухваленні судом рішення в справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved