Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-28 00:00:00

Голопристанський міськрайонний центр зайнятості звернувся до суду з вищевказаним позовом, у якому представник позивача зазначив, що [PERSON] 16.12.2013 року звернувся до центру зайнятості за сприянням у працевлаштуванні, та якому надано статус безробітного та наказом № НТ131223, від 23.12.2013 року, призначено виплату допомоги по безробіттю з 23.12.2013 по 21.08.2014 року. У заяві [PERSON] про надання йому статусу безробітного, він проінформував, що не має заробітку та інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно, пенсію на пільгових умовах та за вислугу років не отримує, не є субєктом підприємницької діяльності, ознайомлений з правами та обовязками зареєстрованого безробітного. які передбачені ЗУ «Про зайнятість населення», ЗУ «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Наказом НТ140724 від 24.07.2014 року вирішено припинити облік [PERSON]А, як безробітного, у звязку з невідвідуванням центру зайнятості протягом 30 днів без поважних причин. Пізніше, шляхом співставлення первинних документів особи з інформацією Державної податкової адміністрації за ІІ квартал 2014 року, встановлено, що в період перебування на обліку у центрі зайнятості, як безробітний, [PERSON] працював за строковим трудовим договором у Державному підприємстві «Адміністрація річкових портів.» в період з 04.04.2014 року. Таким чином [PERSON] приховав факт свого працевлаштування в період перебування на обліку зі статусом безробітного, внаслідок чого ним було незаконно одержано допомогу по безробіттю в період з 04.04.2014 по 23.07.2014 року в сумі 1935 грн. 72 коп. З даного приводу відповідачу було листом-претензією запропоновано добровільно повернути вказану суму коштів, однак до тепер кошти добровільно не сплачувались, та будь-якої відповіді від порушника не надходило. У звязку з наведеним, позивач просить стягнути з відповідача суму незконно отриманих коштів у якості допомоги по безробіттю. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав наведених у позові, наполягала на задоволенні позову. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що його оформили на роботу без його відома, в той час, як він обліковувався безробітним у центрі зайнятості, вважає дане оформлення на роботу незаконним. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 16.12.2013 року [PERSON] звернувся до Голопристанського міськрайонного центру зайнятості за допомогою у працевлаштуванні та отриманням допомоги по безробіттю, що підтверджується персональною карткою № 210813121600002 від 16.12.2013 року та особистою заявою відповідача. Згідно даних наказу № НТ131220, від 20.12.2013 року, [PERSON] надано статус безробітного та наказом № НТ131223, від 23.12.2013 призначено виплату допомоги по безробіттю з 23.12.2013 по 21.08.2014 року. У листі Державного підприємства « Адміністрація річкових портів» № 01/08*599 від 15.06.2015 року, зазначено, що [PERSON], ІПН [NUMBER], прийнятий на роботу на дане підприємство з 04.04.2014 року на посаду моториста ремонтно-відстійного пункту і отримав дохід. Пізніше, 16.05.2014 року, звільнений з роботи за власним бажанням. У відповідності до наказу центру зайнятості № НТ140724 від 24.07.2014 року вирішено припинити облік [PERSON]А, як безробітного. Згідно довідки Голопристанського міськрайонного центру зайнятості № 415 від 03.07.2015 року, [PERSON] за період з 04.04.2014 по 24.07.2014 рік отримав допомогу по безробіттю у загальному розмірі 1935,72 грн. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення», безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи. Відповідно до ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» встановлено обовязок для застрахованих осіб, зареєстрованих в установленому порядку як безробітних, своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 31 вказаного закону, виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі працевлаштування безробітного. За ч. 3 ст. 36 даного Закону сума виплаченого забезпечення вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обовязків та зловживання ними стягується з цієї особи. Суд, не приймає до уваги заперечення відповідача, оскільки позовні вимоги є законними та знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи. Відповідач безпідставно отримував допомогу по безробіттю у розмірі 1935,72 грн., тому ця сума підлягає стягненню, оскільки набута внаслідок недобросовісної поведінки з боку відповідача.

Outcome: approved