Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась з позовом [PERSON] до ТзДВ «Страхове товариство «Домінанта» про стягнення суми страхового відшкодування з вимогами стягнути з СТ «Домінанта» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 119 ЄДРПОУ 086 ) на користь позивача страхового відшкодування у розмірі 12 495 грн.; пені за весь період прострочення виплати страхового відшкодування 994 грн.; нарахованого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простироченої суми 130,50 грн., що загалом складає 13 619, 50 грн. Судові витрати у розмірі 551 грн. 21 коп., покласти на відповідача, відповідно до ст. 88 ЦПК. Позов мотивовано тим, що у зв?язку з ДТП, що сталося 29 вересня 2015р. в м. Вінниця за участю транспортного засобу AUDI 80 з номерним знаком АА 3996 НН під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу ВАЗ з номерним знаком АВ 2917 AT під керуванням позивача, позивач зазнав матеріальної шкоди. По факту скоєного ДТП, в порядку п. 33.2 ст. 33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» було складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У вказаному повідомленні, водій [PERSON], зазначив, що вказане ДТП сталося з його вини. Позивач повідомляє, що внаслідок даної дорожньої пригоди його автомобіль отримав наступні механічні пошкодження: праве крило, капот, бампер, права фара, ланжерон. Вказані пошкодження також були відображені в повідомленні про ДТП відповідальність була застрахована в АТ «СГ «ТАС» відповідно до Полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності № ДІ/4557988, терміном дії з 18.01.2015 до 17.01.2016р. тобто чинним на момент ДТП. При настанні страхового випадку страховик, тобто в даному випадку СТ «Домінанта», відповідно до лімітів до відповідальності відшкодовує оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров?ю, майну третьої особи. 30.09.2015 року позивачем було надано повідомлення про ДТП до СТ «Домінанта» разом із усіма необхідними документами, із зазначенням адреси за якою знаходиться т/з для проведення огляду пошкоджень. Позивач зазначає, що протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик зобовязаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення (ч.6 п.36.2 ст.36 Закону). Відлік 90 денного терміну на прийняття зазначеного рішення та проведення виплати страхового відшкодування почався, з 07.10.2015 року та закінчився 05.01.2016 року. Таким чином виплата страхового відшкодування, враховуючи термін у 90 днів передбачений п.36.2 ст 36 Закону, мала бути здійснена не пізніше 05.01.2016 р. Проте, СТ «Домінанта» ігноруються вимоги ч. 1 п. 36.2 ст. 36 Закону, хоч до кінця строку - 90 днів на прийняття рішення і виплату, він мав би узгодити розмір страхового відшкодування ( Законом передбачено кінцевий термін для виплати страхового відшкодування, а не лише прийняття рішення і невизначений термін для здійснення -виплати). З даного приводу, за для врегулювання спору в досудовому порядку, 20.01.2016 року позивачем було направлено до СТ «Домінанта» заяву з вимогою вказати розмір оціненої шкоди та пояснити причини затримки виплати страхового відшкодування. Згідно повідомлення про вручення, СТ «Домінанта» отримала заяву 25.01.2016 року, проте в порушення вимог законодавства, не надала жодної відповіді. Позивач повідомляє, що ним самостійно було здійснено ремонт транспортного засобу, не дочікуючись виплати страхового відшкодування, вартість ремонту складає 12425,00 грн. Позивачем також надано розрахунок боргу по пені в розмірі 994 грн., індекс інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми в розмірі-130,50 грн. В добровільному порядку позивачем виплату страхового відшкодування не виплачено, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. В заяві від 28.09.2016р. позивач зменшив позовні вимоги у звязку з частковим погашенням відповідачем боргу та просив суд стягнути з ТзДВ «Страхове товариство «ДОМІНАНТА» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 119, ЄДРПОУ 35265086 ) на користь позивача страхового відшкодування у розмірі 1 567.00 грн.; пені за весь період прострочення виплати страхового відшкодування 454,74 грн.; нарахованого індексу інфляції за весь час прострочення 520 грн. 63 коп., а також три проценти річних від простроченої суми 222.00 грн., що загалом складає 2 764.37 грн. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі. Представник відповідача надав до суду заперечення, вважає, що відповідачем виконано зобовязання щодо страхового відшкодовання позивачу, проти визнання позову заперечує. Судом по справі встановлені наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини: Судом встановлено, що 14.02.2015р. між [PERSON] та відповідачем було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, власників наземних транспортних засобів, яким забезпечено, транспортного засобу AUDI 80 з номерним знаком АА 3996 НН. ( а. с. 46) Судом встановлено, що позивач користується автомобілем ВАЗ номерний знак: АВ2917AT, належить позивачу на праві керування на підставі довіреності від 23.04.2013р. ( а.с.12) Цивільно- правова відповідальність позивача застрахована в АТ «СГ «ТАС» відповідно до Полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності №А1/4557988 терміном дії з 18.01.2015р. до 17.01.2016р. ( а. с. 9-10) 30.09.2015р. позивач повідомляв відповідача рол порожньо-транспортну пригоду, що сталась 29 вересня 2015р. в м. Вінниця за участю транспортного засобу AUDI 80 з номерним знаком АА 3996 НН під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу ВАЗ з номерним знаком АВ 2917 AT під керуванням позивача. ( а. с. 11) Судом встановлено, що позивач 29.09.2015р. звертався до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування, що підтверджено матеріалами справи. ( а. с. 13-15) Як вбачається з рахунку здійсненого ФОП [PERSON] вартість ремонтних робіт автомобіля ВАЗ номерний знак: АВ 2917 AT, належного позивачу складає 12425 грн. ( а.с. 16-18,) Даний розмір вартості ремонту сплачено позивачем в повному обсязі, що підтверджено відповідними квитанціями. ( а. с. 18) Проте, як вбачається із звіту від 24.05.2016р. про вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу «ВАЗ 321154» д/н [NUMBER] вартість ремонтих робіт вказаного автомобіля становить 13 113,70 грн. ( а. с. 47-53) Ст. 58 ЦПК України, встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. ст. 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Страховик, згідно із ч. 3 ст. 988 ЦК України, у разі настання страхового випадку зобов'язаний здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Ст. 525 ЦК України, визначено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Ст. 526 ЦК України, встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ст. 527 ЦК України, встановлено, що боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Ч.1 ст.530 ЦК України встановлено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобовязання, строк, якого не визначений вказівкою на подію, яка має неминуче настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно із ст. 610 ЦК України порушення зобовязання є його невиконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Згідно із ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Згідно із ст. 992 ЦК України визначено, що в разі несплати страховиком страхувальнику або іншій особі страхової виплати, страховик зобовязаний сплатити неустойку в розмірі встановленому договором або законом. Згідно ст. 9 ЗУ «Про страхування» страхова виплата- грошова сума, яка виплачується відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Відповідно ч.3 ст. 20 ЗУ «Про страхування» визначено, що страховик зобовязаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату, або виплату страхового відшкодування в передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхування відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки ( штрафу, пені) розмір якої визначається умовами договору страхування або законом. Ст.22 ЗУ «Про обовязкове страхування відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Ст. 33 ЗУ «Про обовязкове страхування відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: дотримуватися передбачених правилами дорожнього руху обов'язків водія, причетного до дорожньо-транспортної пригоди. П.34.2. ст. 34 ЗУ «Про обовязкове страхування відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. П. 35.1. ст. 35 ЗУ «Про обовязкове страхування відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. П. 36.2. ст. 36 ЗУ «Про обовязкове страхування відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: Визначаючись, щодо задоволення позовних вимог суд бере до уваги, що відповідно до листа Верховного суду України від 19.07.2011р. та п. 19 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013р. зазначено: «виходячи зі змісту цих норм, можна зробити висновок, що коли виникає страховий випадок, страховик зобовязаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору є підставою для відмови лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатися, що ця подія є страховим випадком, і має оцінюватись окремо у кожному випадку. Зокрема, несвоєчасне повідомлення страховика про настання страхового випадку саме по собі не може бути підставою для відмови від страхового відшкодування, а лише в тому випадку, коли воно позбавляє страховика можливості дізнатися, чи є ця подія страховим випадком, тобто якщо буде доведено, що відсутність у страховика відомостей про це могло вплинути на його обовязок виплатити страхове відшкодування.» Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved