Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-10 00:00:00

В червні місяці 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення допомоги по безробіттю. В обґрунтування позову посилається на те, що 03 листопада 2014 року до Бериславського районного центру зайнятості звернувся [PERSON], якому наказом від 04.11.2014 р. №НТ 141104. на підставі його особистої заяви, прийнято рішення про надання статусу безробітного. Наказом від 10.11.2014 р. №НТ141110 прийнято рішення призначити Відповідачу виплату допомоги по безробіттю починаючи з 10.11.2014 р. по 04.11.2015 р. Однак, згідно отриманих даних з Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування виявлені розбіжності з даними зазначеними у документах Відповідача. Прихованою інформацією, що не була своєчасно повідомлена Позивачу, є факт знаходження Відповідача у трудових відносинах з ТОВ «ГЕЛІОС -1» на умовах трудового договору з 20.07.2015 року по 17.08.2015 рік. Таким чином, Відповідач під час перебування на облік у службі зайнятості, приховав вище вказану інформацію та у період з 20.07.2015 р. по 22.09.2015 р. незаконно отримав допомогу по безробіттю в розмірі 333,42 грн. Просить суд стягнути з [PERSON] на користь Бериславського районного центра зайнятості заборгованість у розмірі 333,42 грн. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала просила задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Відповідно до ст.169 ЦПК України суд вважає за можливо розглянути справу за відсутності сторін, належних чином повідомлених про день, місце та час розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03 листопада 2014 року до Бериславського районного центру зайнятості звернувся [PERSON], якому наказом від 04.11.2014 р. №НТ 141104. на підставі його особистої заяви, прийнято рішення про надання статусу безробітного. У заяві про надання статусу безробітного від 03.11.2014 року Відповідач повідомив, що не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно, не є суб'єктом підприємницької діяльності та зазначив, що з правами та обов'язками безробітного ознайомлений. Вказана заява засвідчена особистим підписом Відповідача. Наказом від 10.11.2014 р. №НТ141110 прийнято рішення призначити [PERSON] виплату допомоги по безробіттю починаючи з 10.11.2014 р. по 04.11.2015 р. Наказом від 10.11.2014 р. №НТ141110 прийнято рішення розпочати виплату допомоги по безробіттю з 10.11.2014 р. Відповідно до п. 18 ч. 2 статті 22 Закону № 5067 та Порядку обміну інформацією між Міністерством доходів і зборів України, Пенсійним фондом України та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування, затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України 19.09.2013 № 494 та Постановою правління Пенсійного фонду України 19.09.2013 № 16-1, Бериславським районним центром зайнятості постійно здійснюється контроль щодо відомостей, які впливають чи впливали на виплату матеріального забезпечення. Згідно отриманих даних з Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування виявлені розбіжності з даними зазначеними у документах Відповідача. Відповідно до висновку з акту розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення № 89 від 10.11.2015 р. встановлено, що Відповідач під час реєстрації в Бериславському районному центрі зайнятості приховав інформацію про працевлаштування під час перебування на обліку в центрі зайнятості, що вплинуло на умови виплати матеріального забезпечення на випадок безробіття. Прихованою інформацією, що не була своєчасно повідомлена Позивачу, є факт знаходження Відповідача у трудових відносинах з ТОВ «ГЕЛІОС -1» на умовах трудового договору з 20.07.2015 року по 17.08.2015 рік. Таким чином, Відповідач під час перебування на облік у службі зайнятості, приховав вище вказану інформацію та у період з 20.07.2015 р. по 22.09.2015 р. незаконно отримав допомогу по безробіттю в розмірі 333,42 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 36 Закону 1533 застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Згідно з абз.1 ч. 3 ст. 36 Закону 1533 сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Наказом від 11.11.2015 року № 64 прийнято рішення повернути кошти в сумі 333 грн. 42 коп. 16.11.2015 року Відповідачу вручено під особистий підпис повідомлення про повернення коштів від 16.11.2015 року № 01-18/1596 та надано строк для добровільного повернення коштів. Листом №01-18/772 від 29.06.2016 р., направленим рекомендованою кореспонденцією, повторно запропоновано Відповідачу добровільно повернути кошти Бериславському районному центру зайнятості, але повідомлено, що за даною адресою, не проживає. Листом №01-18/703 від 12.05.2017 р., направленим рекомендованою кореспонденцією, повторно запропоновано Відповідачу добровільно повернути кошти Бериславському районному центру зайнятості. На день подання позову зазначена сума коштів не повернута. Верховний Суд України в постанові від 17 лютого 2015 року по справі № 21-20а-15 прийшов до висновку про те, що норми припинення виплати допомоги по безробіттю та зняття безробітних з обліку пов'язують із укладенням ними цивільно-правового договору, предметом якого є надання послуг за винагороду. Отже, укладення застрахованою особою, яка має статус безробітної, такого договору є обставиною, що впливає на умови виплати їй допомоги по безробіттю, тому неповідомлення цією особою центру зайнятості про виникнення такої обставини свідчить про невиконання нею своїх обов'язків та відповідно до частини третьої статті 36 Закону N 1533-III є підставою для стягнення суми виплаченого забезпечення. Оскільки відповідач не повідомила центру зайнятості про наявність укладеного цивільно-правового договору, це свідчить про невиконання нею своїх обов'язків та відповідно до частини третьої статті 36 Закону № 1533-III є підставою для стягнення суми виплаченого забезпечення. Тому суд приходить до висновку про стягнення з відповідача [PERSON] на користь Бериславському районному центру зайнятості суми виплаченої допомоги в розмірі 333,42 грн. Також з відповідача відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 1600,00 грн..

Outcome: approved