Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-26 00:00:00

В січні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з останнього на свою користь 10 312 грн. 48 коп., набуті шляхом обману та без достатньої правової підстави. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав, просив їх задовольнити, пояснивши, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 22.12.2014 року, яке набрало законної сили, було визнано незаконним обрання [PERSON] , головою правління ОСББ «КУТ», 27.03.2014 року. Однак, 16.01.2015 року представник ОСББ «КУТ», на підставі довіреності ОСББ «КУТ» від 12.01.2015 року, підписаної неповноважним головою правління ОСББ «КУТ» [PERSON], подав заяву та виконавчий лист до Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві для відкриття виконавчого провадження, щодо стягнення з позивача боргу за комунальні послуги в розмірі 10312 грн. 48 коп. Таким чином, ОСББ «КУТ» свідомо та навмисно, зловживаючи довірою, шляхом обману, приховавши існування обставин, які мають істотне значення - відсутність повноважень у представника ОСББ «КУТ», спонукав Дарницький РВ ДВС м. Києва, відкрити виконавче провадження ВП № 46234623 від 29.01.2015 року про стягнення з [PERSON] боргу за комунальні послуги, в розмірі 10 312,48 грн. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва, від 17.04.2015 року було скасовано постанову державного виконавця від 29.01.2015 року про відкриття виконавчого провадження ВП № 46234623 та постанову від 13.02.2015 року про арешт автомобіля боржника. Однак, ОСББ «КУТ» замовило, організувало, оплатило автоевакуатор та 11.11.2015 року вилучило автомобіль позивача з двору будинку, в якому він мешкає, вимагаючи сплатити 10 312,48 грн. та погрожуючи продати вилучений автомобіль, який було передано неповноважному голові правління ОСББ «КУТ» [PERSON] . Оскільки автомобіль був вилучений, та позивача шантажували, погрожуючи продати автомобіль, він змушений був влізти в борги та сплатити 17.11.2015 року кошти в розмірі 10 312,48 грн. Таким чином, ОСББ «КУТ» свідомо та навмисно, зловживаючи довірою, шляхом обману, ігноруючи ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 17.04.2015 року про скасування постанови державного виконавця, про відкриття виконавчого провадження ВП № 46234623, про примусове стягнення з позивача боргу за комунальні послуги, тобто, без достатньої правової підстави, заволодів коштами [PERSON] в розмірі 10 312,48 грн. Представник відповідача Коршун Т.О. в судовому засіданні вимоги позову не визнав, просив відмовити у їх задоволенні, застосувавши строки позовної давності, а також вказуючи, що 10 312,48 грн. це заборгованість позивача за комунальні послуги, яку він і сплатив, а не набуті відповідачем шляхом обману кошти. Суд, заслухавши позивача та представника відповідача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, вважає необхідним відмовити у задоволенні позову, у зв`язку з наступним. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Як встановлено судом, [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] . Будинок, в якому проживає позивач, знаходиться на балансі ОСББ «КУТ». Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 22.12.2014 року, яке набрало законної сили, було визнано незаконним обрання [PERSON] , головою правління ОСББ «КУТ», 27.03.2014 року. 16.01.2015 року представник ОСББ «КУТ», на підставі довіреності ОСББ «КУТ» від 12.01.2015 року, підписаної головою правління ОСББ «КУТ» [PERSON], подав заяву та виконавчий лист до Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві для відкриття виконавчого провадження, щодо стягнення з позивача боргу за комунальні послуги в розмірі 10312 грн. 48 коп., на підставі чого виконавчою службою було відкрито виконавче провадження ВП № 46234623 від 29.01.2015 року. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва, від 17.04.2015 року було скасовано постанову державного виконавця від 29.01.2015 року про відкриття виконавчого провадження ВП № 46234623 та постанову від 13.02.2015 року про арешт автомобіля боржника. Як стверджував позивач в судовому засіданні, ОСББ «КУТ» замовило, організувало, оплатило автоевакуатор та 11.11.2015 року вилучило автомобіль позивача з двору будинку, в якому він мешкає, вимагаючи сплатити 10 312,48 грн. та погрожуючи продати вилучений автомобіль, який було передано неповноважному голові правління ОСББ «КУТ» [PERSON] . Оскільки автомобіль був вилучений, та позивача шантажували, погрожуючи продати автомобіль, він змушений був сплатити 17.11.2015 року кошти в розмірі 10 312,48 грн. Статтею 258 ЦК України визначено загальну позовну давність у три роки. Позивач обґрунтовує порушення свого права, на захист якого він подав позов, з посиланням на те, що його 17.11.2015 р. примусили сплатити 10312,48 грн. Враховуючи таку мотивацію позову, [PERSON] на день сплати вказаної суми розумів, що він сплачує кошти безпідставно і відповідно після такої оплати повинен обраховуватись строк позовної давності захисту свого порушеного права. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України, якщо про сплив позовної давності заявлено стороною у справі, то це є підставою для відмови у позові. Таким чином, враховуючи дату оплати [PERSON] заборгованості 17.11.2015 року та дату подання позову, а саме 31.01.2019 pоку, що виходить за межі трирічного строку, суд приходить до висновку, що позивач пропустив строк позовної давності щодо цієї вимоги, а тому необхідно застосувати наслідки такого пропуску, на чому наполягав і представник відповідача в судовому засіданні. Крім того, доводи позивача, щодо недійсності довіреності ОСББ «КУТ» від 27.03.2014 року не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні. Підпунктом «г» п. 4 ч. 1 ст. 414 та ст. 444 ЦПК України визначено підстави повернення коштів сплачених на виконання рішення суду. Дана норма вказує, що рішення про поворот виконання рішення приймає суд апеляційної чи касаційної інстанції і лише у випадку, якщо суд скасовує рішення суду, яке виконано. Тому суд критично ставиться до тверджень [PERSON] , що ОСББ «КУТ» мас повернути йому 10 312,48 грн., які він сплатив на виконання рішення Дарницького районного суду від 25.03.2014 року у справі № 2-6460/12 та рішення Апеляційного суду Києва від 19.11.2014 року, оскільки ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.04.2015 року (а.с.133), відхилено касаційну скаргу [PERSON] на рішення Дарницького районного суду від 25.03.2014 року у справі № 2-6460/12 та рішення Апеляційного суду Києва від 19.11.2014 року (а.с.124, 127), а інших судових рішень по справі № 2-6460/12, а саме про скасування вказаних судових рішень, суду не надано і відповідно не надано судового рішення про поворот виконання рішення суду, зокрема про повернення позивачу 10 312,48 грн. Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] , оскільки позов пред`явлено з пропуском позовної давності, а також позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своєї позиції щодо отримання відповідачем грошових коштів в сумі 10 312,48 грн. без правової на те підстави, а також шляхом обману. Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. З метою захисту своїх порушених прав відповідач звернувся за наданням йому правової допомоги до адвоката Коршуна Т.О. Понесені відповідачем витрати на отримання правничої допомоги підтверджуються доповненнями від 04.10.2019 року до договору про надання правової допомоги адвокатом від 12.03.2012 року, узгодженими між ОСББ «КУТ» та Коршуном Т.О. , актом від 16.10.2020 року про виконання доповнення від 04.10.2019 року, копією платіжного доручення №157 від 16.10.2020, №226 від 01.02.2021 року, звітом від 07.05.2021 року про надання правової допомоги, актом від 07.05.2021 року. Беручи до уваги складність справи, проведену адвокатом роботу при підготовці до судових засідань та безпосередньо в судових засіданнях, суд вважає необхідним стягнути з позивача на користь відповідача 2 000 грн. судових витрат у вигляді витрат на правничу допомогу, в задоволенні решти суми відмовити.

Outcome: approved