Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-02 00:00:00

В серпні 2017 року ТОВ «Служба миттєвого кредитування» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 17.04.2015 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» (далі - Товариство) та [PERSON] було укладено кредитний договір № 150417-104341 (далі Договір), відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит у розмірі 500 грн. строком до 16.05.2015 року і зобов'язалася до вказаного строку повернути кредитні кошти та сплатити відсотки у розмірі 300 грн. Відповідно до п. 2.3. укладеного договору строк дії договору було продовжено до 06.08.2015 року Проте, відповідачка порушила свої зобов'язання щодо повернення кредитних коштів і сплати процентів за користування кредитом. Внаслідок цього станом на 02.08.2017 року заборгованість відповідача становить 5917,63 грн, з них: сума основного боргу 284,34 грн., проценти за договором 239,10 грн., пеня - 5394,19 грн., яку позивач просив стягнути з [PERSON] на свою користь. У судове засідання представник позивача надав письмову заяву у якій підтримав у повному обсязі позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявилася, була належним чином повідомлена про час та місце судового засідання шляхом публікації оголошення про виклик в пресі, при цьому суд не має відомостей про причину неявки відповідача, та згідно ст. 224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд оголосивши заяву представника позивача, дослідивши письмові докази встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. 17.04.2015 року між позивачем та відповідачкою був укладений Договір про надання фінансових послуг № 150417-104341, який складається із Заяви-анкети від 17.04.2015 року, а також Умов надання та обслуговування кредитів (а.с.4,10-14). Примірний Договір про надання фінансових послуг, що складається з Заяви-анкети та Умов надання та обслуговування кредитів затверджено наказом директора ТОВ «Служба термінового кредитування» № 41 від 11.10.2014 року (а.с. 9). Умовами укладеного між сторонами договору передбачено наступне: -Товариством надано [PERSON] кредит на особисті потреби у розмірі 500,00 грн.; -Строк дії договору 30 днів до 16.05.2015 року. Дата на яку припадає закінчення строку дії договору є датою повернення кредиту (п. 2.3 Умов надання та обслуговування кредитів ); -Клієнт має право звернутися до Товариства з пропозицією про продовження строку користування кредитом не пізніше дати повернення кредиту. Умовою акцепту Товариством пропозиції про продовження строку користування кредитом є погашення Клієнтом процентів за користування кредитом, нарахованих на дату повернення кредиту (п. 2.3.1 Умов надання та обслуговування кредитів ); -За користування кредитом Клієнт сплачує проценти, процента ставка встановлена в розмір 2 % за кожен день користування кредитом, виходячи з фактичної кількості днів користування кредитом (п. 2.4.1 Умов надання та обслуговування кредитів); -погашення заборгованості здійснюється в дату повернення кредиту єдиним платежем, при цьому такий платіж складається з суми кредиту та процентів, нарахованих за користування кредитом (п. 3.1.1.2 Умов надання та обслуговування кредитів) ; -при за порушення строків повернення кредиту Клієнт зобов'язується сплачувати Товариству неустойку у вигляді пені у відсотках від суми кредиту, у розмірі, що вказана в Заяві-Анкеті за кожен день простроченого або неналежного платежу за кредитним договором у розмірі та порядку, що наведений у п.4.4 Умов. При виникненні заборгованості Клієнт зобов'язується сплачувати Товариству пеню у розмірі 2,64% від суми заборгованості, починаючи з першого дня заборгованості, на п'ятнадцятий день заборгованості Клієнт зобов'язується сплачувати Товариству пеню у розмірі 4,02%, на тридцятий день заборгованості Клієнт зобов'язується сплачувати Товариству пеню у розмірі 6,67% (п.п. 4.3-4.4 Умов надання та обслуговування кредитів) Позивач свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі надавши відповідачці кредитні кошти в сумі 500,00 грн., які вона отримала, що підтверджується видатковим касовим ордером № 29/34 від 17.04.2015 року (а.с. 5). Відповідачка систематично допускала порушення умов повернення грошових коштів, оскільки не здійснювала своєчасно та в повному обсязі платежів, передбачених договором та достатніх для погашення її договірних зобовязань з оплати кредиту та процентів за його користування, а в період з січня 2016 року по дату формування розрахунку взагалі не здійснила жодного платежу. Відповідно до розрахунку позивача, проти якого відповідач не надав заперечень (а.с. 15-29), станом на 02.08.2017 року внаслідок порушення відповідачем своїх грошових зобовязань за договором № 150417-104341 від 17.04.2015 року та несвоєчасною сплатою належних платежів, за відповідачкою утворилася заборгованість, яка складається з наступних сум: за тілом кредиту 284,34 грн.; за процентами за користування кредитом 239,10 грн.; за пенею 5394,19 грн. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного кодексу. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст.548 ЦК виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором. Видами забезпечення виконання зобовязання, в контексті ст.ст.546,549 ЦК України є неустойка у вигляді штрафу або пені. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а ст.624 ЦК України передбачено, що якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Зі змісту ч.2 ст.1054 ЦК України випливає, що до кредитних відносин застосовуються положення законодавства, які регулюють позичкові відносини (параграф 1 глави 71 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Статтею 1050 ЦК України встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно. За таких обставини, оцінивши докази надані позивачем, суд приходить до висновку, що між сторонами 17.04.2015 року укладено договір, умови якого щодо погашення заборгованості за кредитом, процентами, пенею [PERSON] належним чином не виконані, а отже заборгованість у сумі 5917,63 гривень підлягає стягненню із відповідача на користь Товариства. За змістом ч. 3 ст. 551 ЦПК України та ст. ст. 10,11 ЦПК України зменшення неустойки судом можливо лише за заявою сторони у спорі, однак своїх заперечень проти позову, та доказів, які б підтверджували такі заперечення відповідач суду не надав. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при зверненні до суду з цим позовом був сплачений судовий збір в розмірі 1600 грн. (а.с.37), та здійснено оплату публікації оголошення про виклик в пресі відповідача [PERSON] в розмірі 630 грн. та 240 грн. (а.с. 56-57), а всього позивачем понесено судових витрат в розмірі 2470 грн. які підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача. На підставі ст. ст. 1048-1050, 1054-1055 ЦК України,

Outcome: approved