Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

В січні 2015 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до Київської міської ради, Сувидської сільської ради, третя особа [PERSON] про визнання права власності. Свої вимоги мотивував тим, що [INFO] померла його дружина [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS], садовий будинок [ADDRESS], земельну ділянку площею 0,050 га на території Сувидської сільської ради , масив «Дружба», садове товариство «Імпульс» Вишгородського району Київської області. 11 травня 2006 року [PERSON] нотаріально посвідчила заповіт і заповіла на випадок своєї смерті все рухоме і нерухоме майно, що їй належатиме на день смерті, Позивачу. 01 липня 2014 року Позивач подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті дружини. 18 грудня 2014 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу своєю постановою відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки у спадкоємця та представника відсутні правовстановлюючі документи, які б підтверджували право власності спадкодавця на спадкове майно. Представник позивача у судове засідання не з'явився, проте надав суду заяву у які просив слухати справу у його відсутність, позов підтримав в повному обсязі. Представник Київської міської ради у судове засідання не з'явився, проте надав суду пояснення по справі в яких просив прийняти рішення на підставі поданих стороною доказів та просив слухати справу у його відсутність (а.с. 100-101). Представник Сувидської сільської ради Вишгородського району Київської області у судове засідання не з'явився, проте надав суду заяву у які просив слухати справу у його відсутність. Третя особа у судове засідання не з'явилась про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить розписка у справі. (а.с. 131). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], яка була дружиною [PERSON] (а.с. 11, 14). 11 травня 2006 року [PERSON] нотаріально посвідчила заповіт і заповіла на випадок своєї смерті все рухоме і нерухоме майно, що їй належатиме на день смерті -Позивачу. 01 липня 2014 року Позивач подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті дружини. Представник позивача 18 грудня 2014 року звернулась до приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на квартиру [ADDRESS], садовий будинок [ADDRESS] земельну ділянку, розташовану за тією ж адресою, що і садовий будинок. З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Єременко Л.О. від 18 грудня 2014 року вбачається, що видати позивачу свідоцтво на право на спадщину немає можливості, оскільки у спадкоємця та представника відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно (а.с. 93). У силу ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З відповіді Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна від 14 серпня 2014 року № 68656 (КВ-2014) квартира [ADDRESS] на праві власності зареєстрована за [PERSON]: - ? частина на підставі свідоцтва про право власності на житло , виданого Органом приватизації Жовтневої районної державної адміністрації м. Києва 03.03.1993 року. - ? частина на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 5-ю Київською державною нотаріальною конторою 02.02.2006 року, №5-432 (а.с. 15). З копії Державного акту на право приватної власності на землю площею 0,050 гектарів, яка розташована на території Сувидської сільської ради, масив «Дружба», садове товариство «Імпульс» Вишгородського району Київської області, виданий Сувидською сільською Радою на підставі рішення №74 від 29 січня 1998 року вбачається, що вона належить [PERSON] Відповідно до копії довідки на нерухоме майно виданого Комунальним підприємством «Вишгородське бюро технічної інвентаризації» від 18 вересня 2014 року №717 садовий будинок [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності від 03.02.2000 року видане згідно рішення Сувидської сільської ради від 02.02.2000 року №95 належить [PERSON] (а.с. 20). З позовної заяви вбачається, що подати відповідні правовстановлюючі документи до нотаріальної контори позивач не взмозі, оскільки у нього вони втрачені, про що свідчить копія заяви до Солом'янського РУ ГУ МВС України в м. Києві (а.с. 10). Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Зі змісту цієї статті вбачається, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Враховуючи те, що у позивача існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку в зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів, тому суд вважає за можливе визнати за [PERSON] право власності на спадщину - квартиру [ADDRESS], садовий будинок [ADDRESS], земельну ділянку площею 0,050 га на території Сувидської сільської ради , масив «Дружба», садове товариство «Імпульс» Вишгородського району Київської області після смерті [PERSON], у порядку спадкування за законом. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved