Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-24 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Державна екологічна інспекція у Кіровоградській області звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування збитків. В обґрунтування позову зазначено, що відповідач [PERSON] 07.10.2018 року біля с. Михайлівка Олександрівського району Кіровоградської області здійснив порубку двох дерев породи акація діаметром 30 см (у корі) біля шийки кореня без спеціального дозволу. За даним фактом, постановою про накладення адміністративного стягнення від 05.11.2018 року відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 65-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 грн. З урахування такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу, відповідач завдав збитків у розмірі 3891,20 грн. За таких обставин, просить стягнути з відповідача на користь держави в особі Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області збитки, завдані незаконним знищенням дерев у розмірі 3891,20 грн. Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 20.05.2019 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Представник позивача 25.10.2019 року подав у судове засідання заяву, зі змісту якої вбачається, що він позовні вимоги підтримує в повному обсязі, виходячи з підстав викладених у позовній заяві, просить їх задовольнити та розглянути справу без його участі. Відповідач у судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не надав, відзиву на позовну заяву від відповідача до суду не надходило. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За таких обставин, суд вирішує справу на підставі наявних матеріалів та доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що постановою державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Кіровоградської області Коротченко В.В. від 05.11.2018 року № 181927 [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 65-1 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 грн. за те, що він 07.10.2018 року о 06:30 год. біля с. Михайлівка Олександрівського району Кіровоградської області (поблизу ст. Цибулеве) здійснив порубку двох сухостійних дерев породи акація діаметром по 30 см (у корі) біля шийки кореня в полезахисній лісополосі на території Михайлівської сільської ради Олександрівського району за межами населеного пункту без спеціального дозволу, чим порушив ст. 69 Лісового кодексу України (а.с. 10). Відомості щодо оскарження вказаної постанови та її скасування у матеріалах справи відсутні. Внаслідок незаконної порубки дерев, діями відповідача державі було завдано шкоду на загальну суму 3891,20 грн., яка була розрахована на підставі Такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2008 року за № 665, що підтверджується відповідними розрахунками (а.с. 14, 53). Державною екологічною інспекцією у Кіровоградській області на адресу [PERSON] було направлено претензію про відшкодування шкоди, заподіяної лісу незаконним вирубуванням сухостійних дерев на суму 3891,20 грн. за вих. № 09-10/2563 від 06.11.2018 року (а.с. 13), однак доказів про відшкодування зазначеної шкоди відповідачем матеріали справи не містять. Статтею 293 ЦК України\~передбачено, що діяльність фізичної та юридичної особи, що призводить до нищення, псування, забруднення довкілля, є незаконною. Кожен має право вимагати припинення такої діяльності. Згідно ст.\~40\~Закону України\~«Про охорону\~навколишнього природного\~середовища» використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов`язкових екологічних вимог: здійснення заходів щодо запобігання псуванню, забрудненню, виснаженню природних ресурсів, негативному впливу на стан навколишнього природного середовища. Відповідно до ст.\~69\~Лісового кодексу\~України спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом - лісорубний квиток або лісовий квиток, що видається безоплатно. Відповідно до п. 1 Положення про Державну екологічну інспекцію України, яке\~\~затверджене\~постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 19.04.2017\~року №\~275 (далі - Положення), в редакції, чинній на момент спірних правовідносин, Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Пунктом 7 цього Положення передбачено, що Держекоінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи. Відповідно до п. 4 цього Положення Держекоінспекція відповідно до покладених на неї завдань серед іншого здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства про охорону, захист, використання та відтворення лісів, пред`являє претензії про відшкодування шкоди, збитків і втрат, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства з питань, що належать до її компетенції, та розраховує їх розмір, звертається до суду з відповідними позовами, вживає в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступає позивачем та відповідачем у судах. Статтею 105\~Лісового Кодексу\~України передбачено, що порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність. Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні, зокрема, у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідач не надав суду будь-яких доказів відсутності його вини у спричиненні шкоди, яка була ним завдана навколишньому природному середовищу. Таким чином, враховуючи, що відповідачем завдана шкода навколишньому природному середовищу, його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого\~ст. 65-1 КУпАП\~та накладено адміністративне стягнення, даним правопорушенням державі завдано шкоду у розмірі 3891,20 грн., а відповідачем не надано доказів добровільного відшкодування шкоди, завданої правопорушенням, суд приходить висновку про задоволення позову у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 1921 грн. судового збору. \~ \~ \~ \~На підставі ст. 105 Лісового кодексу України, ст. 1166 ЦК України,

Outcome: approved