Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

В червні 2013 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом, в якому просили відповідно до часток у праві спільної власності провести реальний поділ житлового будинку з надвірними будівлями за адресою : [ADDRESS] та встановити порядок користування земельною ділянкою за вказаною адресою. Позовні вимоги мотивовані тим, що кожному з них на праві власності належить по 1/6 частині житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS]; відповідачам належить на праві власності 1/2 частина цього домоволодіння. Розмір присадибної земельної ділянки складає 0.6 га, земельна ділянка площею 0.533 га визначена як самозахват, тобто загальна площа земельної ділянки становить 1.133 га. У них з відповідачами виникають суперечки як з приводу користування житловим будинком, так і з приводу користувння земельної ділянкою. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 04 вересня 2014 року позовні вимоги задоволені та проведений реальний поділ житлового будинку з надвірними спорудами, встановлений порядок користування земельною ділянкою відповідно до варіанту 2 висновку судової будівельно-технічної експертизи № 2374/2375/13-24 від 04 серпня 2014 року: виділено позивачам частину веранди 1-1 площею 5,4кв.м. вартістю 6116 грн., частину коридору 1-2 площею 7,2кв.м. вартістю 13136 грн., кімнату 1-7 площею 21кв.м. вартістю 42165 грн., кімнату 1-8 площею 10,6кв.м. вартістю 21283 грн., ганок вартістю 754 грн., частину погреба (під будівлею) вартістю 3737 грн., а всього на загальну суму 87191 грн., що становить 46/100 частки; виділено відповідачам частину веранди 1-1 площею 5,3кв.м. вартістю 5996 грн., частину коридору 1-2 площею 2,0кв.м. вартістю 3650 грн., санвузол 1-3 площею 3,5кв.м. вартістю 7028 грн., кухню 1-4 площею 8,4кв.м. вартістю 18553 грн., кімнату 1-5 площею 12,2кв.м., вартістю 24496 грн., кімнату 1-6 площею 14кв.м., вартістю 28110 грн., сарай (времянка) вартістю 8815 грн., частину погребу (під будівлею) вартістю 3737 грн., а всього на загальну суму 100385 грн., що становить 54/100 частки; стягнуто з кожного з відповідачів на користь позивачів по 3298.5 грн. за переотриману частку у майні; виділено позивачам у користування земельну ділянку площею 566.50кв.м., в тому числі під будівлею 78,0кв.м. та 488,5кв.м. під двором та городом; виділено відповідачам у користування земельну ділянку площею 566, 50кв.м., в тому числі під будівлею 94,2кв.м. та 472,3кв.м. під двором та городом. В апеляційній скарзі [PERSON] та [PERSON] просять оскаржуване рішення скасувати та постановити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що рішення суду є незаконним. Апелянт посилається на те, що при реальному поділі житлового будинку з надвірними будівлями змінені частки сторін у праві спільної часткової власності на 46/100 частки та 54/100 , що не узгоджується з приписами цивільного законодавства. Апелянт вказує на те, що обом сторонам були виділені коридор і і веранда в незрозумілих частках, при цьому суд не встановив сервітут. Апелянт зазначає, що ганок був виділений позивачам, а тому незрозуміло як відповідачка [PERSON] у віці 90 років буде потрапляти до свого будинку. Апелянт посилається на те, що в судовому рішенні не встановлено облаштування окремого входу до будинку для відповідачів. Апелянт вказує на те, що невірно проведений розподіл судових витрат, оскільки експертиза проводилась в інтересах двох сторін. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що кожному з позивачів на праві власності належить по 1/6 частині житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS]; відповідачам належить на праві власності 1/2 частина цього домоволодіння. Позивачі по справі та відповідачка [PERSON] є спадкоємцями першої черги померлого [INFO] року [PERSON] Розмір присадибної земельної ділянки за адресою : [ADDRESS] складає 0.06 га; земельна ділянка площею 0.533 га визначена як самозахват. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що співвласник має право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Проте, з такими висновками частково не погоджується апеляційний суд, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справ, рішенням виконкому Чернігівської районної Ради народних депутатів трудящих № 399 від 13 вересня 1973 року [PERSON] ( прийняли спадщину [PERSON] та [PERSON]) дозволена забудова спірної земельної ділянки площею 0.06 га, яка виділена рішенням зборів уповноважених колгоспу від 13 липня 1973 року. Вказана присадибна ділянка не приватизована, що не оспорювалось в ході розгляду справи та підтверджується письмовими доказами по справі. Згідно з технічним паспортом на житловий будинок за адресою : [ADDRESS] загальний розмір земельної ділянки становить 1133 кв.м., в тому числі самозахват 533 кв.м. В ході розгляду справи сторонами не надано доказів того, що земельна ділянка площею 0.533 га була надана їм у користування на підставі рішення компетентного органу, прийнятого у встановленому законодавством порядку. Згідно з висновком повторної судової земельно-технічної експертизи № С-15 від 24 лютого 2015 року, проведеної Чернігівською регіональною торгово-промисловою палатою, фактичне землекористування земельної ділянки [ADDRESS] становить 1147 кв.м. та запропоновано два варіанти встановлення порядку користування земельною ділянкою площею 600 кв.м. Апеляційний суд вважає, що встановити порядок користування присадибною земельною ділянкою слід відповідно до другого варіанту висновку судової земельно-технічної експертизи № С-15 від 24 лютого 2015 року, який передбачає виділення у користування кожній із сторін земельних ділянок єдиним масивом. При цьому позивачам слід виділити у користування земельну ділянку площею 300 кв.м., в тому числі під будівлею 63 кв.м. та 237 кв.м. під вільними від забудов землями, а відповідачам слід виділити у користування земельну ділянку площею 300 кв.м., в тому числі під будівлею 59 кв.м., під господарськими спорудами 28 кв.м. та 213 кв.м. під вільними від забудов землями. Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції в частині реального поділу житлового будинку з надвірними будівлями, оскільки висновок суду в цій частині узгоджується з матеріалами справи та приписами законодавства. Доводи апелянта про те, що при реальному поділі житлового будинку з надвірними будівлями змінені частки сторін у праві спільної часткової власності на 46/100 частки та 54/100 , що не узгоджується з приписами цивільного законодавства, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки співвласник майна має право на виділ в натурі частки із майна, що є об»єктом права спільної часткової власності, цивільне законодавство не містить заборони щодо відступлення від визначених часток у праві власності при реальному поділі майна, рішенням суду передбачена компенсація за переотиману частку у майні. Доводи апелянта про те, що обом сторонам були виділені коридор і веранда в незрозумілих частках, при цьому суд не встановив сервітут, не спростовують правильність висновків суду в цій частині, оскільки згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи від 04 серпня 2014 року передбачений поділ веранди і коридору між співвласниками із зазначенням конкретних площ і передбачено, що для ізольованого користування цими приміщеннями можливо облаштувати перегородку в коридорі і веранді. Доводи апелянта про те, що ганок був виділений позивачам, а тому незрозуміло як відповідачка [PERSON] у віці 90 років буде потрапляти до свого будинку не спростовують правильність висновків суду в цій частині, оскільки згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи від 04 серпня 2014 року передбачено, що відповідачам можливо облаштувати ганок до частини веранди, що виділена їм, та облаштувати дверний проріз. Доводи апелянта про те, що в судовому рішенні не встановлено облаштування окремого входу до будинку для відповідачів, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи від 04 серпня 2014 року передбачено, що відповідачам можливо облаштувати дверний проріз до своєї частини будинку. В ході розгляду справи позивачка [PERSON] понесла витрати по оплаті судового збору в сумі 516.94 грн. ( а.с.1, 2), витрати по оплаті експертизи щодо реального поділу житлового будинку з надвірними спорудами 787.2 ( а.с. 128, 148,234). Вказані судові витрати підлягають відшкодуванню за рахунок відповідачів, оскільки останні заперечували проти задоволення позову в повному обсязі. Доводи апелянта про те, що невірно проведений розподіл судових витрат, оскільки експертиза проводилась в інтересах двох сторін, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки відповідачі заперечували проти задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: partial