Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-03 00:00:00

В червні 2018 року Товариств з обмеженою відповідальністю «Добропільське сортонасінницьке підприємство» (далі ТОВ «Добропільське сортонасінницьке підприємство» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків внаслідок невиконання умов договору оренди земельної ділянки (паю) сільськогосподарського призначення, збільшивши розмір позовних вимог, просили стягнути в їхню користь 3888,11 грн. В обґрунтування позову посилається на те, що між позивачем та [PERSON], [PERSON], [PERSON] 27 грудня 2010 року були укладені, з кожним окремо, договори оренди земельної ділянки (паю) сільськогосподарського призначення строком на 10 років. Після смерті [PERSON], [PERSON], [PERSON] відповідач [PERSON], в порядку спадкування за заповітом, став власником земельних ділянок, які були предметом договорів оренди. Восени 2017 року позивачем на цих земельних ділянках була посіяна пшениця. Проте, в супереч умовам договорів оренди земельних ділянок, відповідач зробив оборювання (обпашку) по загальному периметру вищевказаних земельних ділянок, тим самим знищив посіви озимої пшениці на 0,21 га, завдавши позивачу збитків на загальну суму 3888,11 грн. Представник відповідача звернувся в суд з відзивом на позовну заяву з якого вбачається, що відповідач не погоджується з розрахунком збитків, наведеним позивачем, оскільки на його думку, позивач самостійно вирахував суму збитків, не підтвердив жодними доказами та розмір збитків не визначався комісією, яка створюється районною державною адміністрацією, а тому просить відмовити в задоволенні позову повністю. Представник позивача надав суду відповідь на відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що наданий позивачем договір поставки №CBVP14717 та платіжні доручення підтверджують, що вартість пшениці вказана в розрахунку є ринковою, тобто вказує на реальну вартість майна, тобто наданий ними розрахунок зроблений у відповідності до чинного законодавства. А тому вважають, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими. Представники позивача в судовому засіданні позов підтримали з мотивів викладених в позовній заяві та суду пояснили, що розмір збитків внаслідок невиконання умов договору оренди земельної ділянки (паю) сільськогосподарського призначення у сумі 3888,11 грн. включають 901,56 грн. збитки по знищенню посівів пшениці на 0,21 га, розмір яких визначався комісією з визначення розміру збитків власникам та землекористувачам Добропільської районної державної адміністрацій, а решта упущена вигода, розмір якої вираховували самі, без створення комісії. На даний момент ТОВ «Добропільське сортонасінницьке підприємство» продовжує користуватись вищевказаними земельними ділянками. Відповідач в судовому засідання позов заперечив повністю та суду пояснив, що дійсно він є власником земельних ділянок в порядку спадкування за заповітом і ним було зроблено оборювання (обпашку) по загальному периметру вищевказаних земельних ділянок. Про те, що вони вже були засіяні йому було відомо. На даний момент він виробив один кадастровий номер на об'єднану земельну ділянку. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги заперечила повністю, з мотивів викладених у відзиві на позовну заяву. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об'єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. 27 грудня 2010 року між [PERSON] та ТОВ «Добропільське сорт насінницьке підприємство» укладено договір оренди земельної ділянки (паю) площею 5,3800 га сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Криворізької сільської ради Добропільського району Донецької області, на 10 років, що підтверджується договором оренди земельної ділянки (паю), актом приймання - передачі, актом визначення меж земельної ділянки в натурі. (а.с.5-9) 27 грудня 2010 року між [PERSON] та ТОВ «Добропільське сорт насінницьке підприємство» укладено договір оренди земельної ділянки (паю) площею 5,3800 га сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Криворізької сільської ради Добропільського району Донецької області, на 10 років, що підтверджується договором оренди земельної ділянки (паю), актом приймання - передачі, актом визначення меж земельної ділянки в натурі. (а.с.12-16) 27 грудня 2010 року між [PERSON] та ТОВ «Добропільське сорт насінницьке підприємство» укладено договір оренди земельної ділянки (паю) площею 5,3800 га сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Криворізької сільської ради Добропільського району Донецької області, на 10 років, що підтверджується договором оренди земельної ділянки (паю), актом приймання - передачі, актом визначення меж земельної ділянки в натурі. (а.с.19-23) З акта встановлення (відновлення) меж земельної ділянки після об'єднання (пай) рілля від 29 листопада 2017 року вбачається, що об'єднано земельні ділянки, які належать [PERSON] на підставі свідоцтв про право на спадщину за заповітом, зокрема, земельну ділянку площею 5,3837 га з кадастровим [NUMBER], земельну ділянку площею 5,3837 га з кадастровим [NUMBER] та земельну ділянку площею 5,3836 га з кадастровим [NUMBER], в одну об'єднану земельну ділянку площею 16,1510 з кадастровим [NUMBER], та межі об'єднаної земельної ділянки визначені в натуру, що підтверджується актом перенесення в натуру меж земельної ділянки. (а.с.78, 80) Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності підтверджується, що на підставі свідоцтва про право на спадщину серії №764, на підставі свідоцтва про право на спадщину №857, свідоцтва про право на спадщину №760, [PERSON] на праві приватної власності є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться за адресою: Донецька область Добропільський район с/рада Криворізька, кадастровий номер [NUMBER], площею 16,151 га. (а.с.77) Згідно акту обстеження посівів від 11 травня 2018 року складений комісією ТОВ «Добропільське сорт насінницьке підприємство» розмір понесених збитків ТОВ «ДСП», внаслідок знищення посівів озимої пшениці на площі 0,21 га складає 901,56 грн. (а.с.26-27) З акту визначення розміру збитків від 05 липня 2018 року складений комісією з визначення розміру збитків власникам землі та землекористувачам Добропільської райдержадміністрації, створеної на підставі розпорядження голови Добропільської райдержадміністрації, що розглянувши заяву директора ТОВ «ДСП» від 13 червня 2018 року про знищення землевласником [PERSON] посівів озимої пшениці, які належали ТОВ «ДСП», на площі 0,21 га. Встановила, що розмір збитків, завданих ТОВ ДСП» внаслідок оборювання земельної ділянки, складає 901,56 га, в тому числі паливно-мастильні матеріали - 35,46 грн., насіння -165,14 грн., добрива - 350,86 грн., засоби захисту рослин - 84,42 грн., заробітна плата з податками - 22,05 грн., податки - 67,98 грн., орендна плата - 175,65 грн. (а.с.42) Сторони визнають обставину, що відповідач [PERSON] 19 квітня 2018 року зробив оборювання (обпашку) земельних ділянок, які позивач засіяв озимою пшеницею, також сторони визнають, що по даний час земельною ділянкою користується позивач, а тому згідно вимог ч.1 ст. 82 ЦПК України ці обставини не підлягають доказуванню. Статтею 22 ЦК України) передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Загальні підстави для відповідальності за заподіяння майнової шкоди встановлені статтею 1166 ЦК України, згідно з якою шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Необхідною умовою доведення наявності упущеної вигоди є встановлення, насамперед, самих збитків та причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника й збитками потерпілої сторони. При цьому потрібно довести, що протиправна дія або бездіяльність особи, яка порушила право, є причиною, а збитки, що виникли у потерпілої особи, є слідством такої протиправної поведінки. Збитки у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються лише тоді, коли особа могла реально отримати вигоду, якби не протиправна поведінка відповідача. Отже, пред'явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на позивача обов'язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними. Позивач повинен довести також, що він міг і повинен був отримати визначені доходи, і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток. Земельний кодекс України та інші нормативно-правові акти у галузі земельних відносин є спеціальними до правовідносин щодо відшкодування збитків землевласникам та землекористувачам, у тому числі у вигляді неодержаних ними доходів. Згідно із частиною другою статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до приписів ст. 157 ЗК України відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що відшкодування збитків (упущеної вигоди) є видом цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, дії чи бездіяльності, негативного результату такої поведінки (збитків), причинного зв'язку між протиправною поведінкою та збитками, вини правопорушника. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. Отже, відшкодування збитків може бути покладено на відповідача лише за наявності передбачених законом умов, сукупність яких створює склад правопорушення, яке є підставою для цивільно-правової відповідальності. При цьому пред'явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на позивача обов'язок довести, що вони не є абстрактними, а дійсно були б отримані в разі, якщо б відповідач не здійснював протиправних дій. Відповідно до пункту 1 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам (далі - Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 284 від 19 квітня 1993 року, (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), збитки відшкодовуються власникам землі та землекористувачам. Відповідно до пункту 3 Порядку відшкодуванню підлягають збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані. При цьому неодержаний доход - це дохід, який міг би одержати власник землі, землекористувач, у тому числі орендар, із земельної ділянки і який він не одержав внаслідок її вилучення (викупу) або тимчасового зайняття, обмеження прав, погіршення якості землі або приведення її у непридатність для використання за цільовим призначенням у результаті негативного впливу, спричиненого діяльністю підприємств, установ, організацій та громадян. Розміри збитків, у тому числі неодержані доходи, згідно пунктом 2 Порядку, визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад. До складу комісій включаються представники Київської, Севастопольської міських, районних державних адміністрацій, виконавчих комітетів міських (міст обласного значення) рад (голови комісій), власники землі або землекористувачі (орендарі), яким заподіяні збитки, представники підприємств, установ, організацій та громадяни, які будуть їх відшкодовувати, представники державних органів земельних ресурсів і фінансових органів, органів у справах містобудування і архітектури та виконавчих комітетів сільських, селищних, міських (міст районного значення) рад, на території яких знаходяться земельні ділянки. Результати роботи комісій оформляються відповідними актами, що затверджуються органами, які створили ці комісії. Відповідно до ст. 156 ЗК України , ст. 1166 ЦК України така шкода відшкодовується у повному обсязі. При пошкодженні посівів, самовільному зайнятті ріллі або сінокосінні на користь землекористувача (власника) стягується вартість неодержаних сільськогосподарської продукції чи сіна, обчислена за ринковими цінами, з урахуванням середньої врожайності певної культури в господарстві, за винятком витрат виробництва, пов'язаних зі збиранням урожаю, а також витрат на відновлення якості земель відповідно до їхнього призначення. Якщо замість пошкоджених посівів землекористувач провів у тому ж сезоні повторний посів культур, відшкодуванню підлягають витрати на пересівання (вартість насіння, обробітку землі тощо. Актом визначення розміру збитків від 05 липня 2018 року, який складений комісією з визначення розміру збитків власникам землі та землекористувачам Добропільської райдержадміністрації, створеної на підставі розпорядження голови Добропільської райдержадміністрації, що розглянувши заяву директора ТОВ «ДСП» від 13 червня 2018 року про знищення землевласником [PERSON] посівів озимої пшениці, які належали ТОВ «ДСП», на площі 0,21 га, встановлено, що розмір збитків, завданих ТОВ ДСП» внаслідок оборювання земельної ділянки, складає 901,56 га, в тому числі паливно-мастильні матеріали - 35,46 грн., насіння -165,14 грн., добрива - 350,86 грн., засоби захисту рослин - 84,42 грн., заробітна плата з податками - 22,05 грн., податки - 67,98 грн., орендна плата - 175,65 грн. (а.с.42) Разом з тим, позивач, збільшені позовні вимоги обґрунтував тим, що в липні 2018 року, а саме з 18 по 22 липня на земельних ділянках з кадастровими номерами: [NUMBER], [NUMBER] та [NUMBER] було зібрано врожай озимої пшениці, розмір збитків склав 3888,11 грн, який розрахували наступним чином: загальна площа оборювання - 0,21 га х середню врожайність - 33,3 ц/га х середня вартість пшениці 6 класу - 5560 грн./т. (а.с.40) Як пояснив в судовому засіданні представник позивача, що для розрахунку розміру збитків вони звернулись з заявою до комісії для визначення розміру збитків власникам та землекористувачам Добропільської районної державної адміністрацій, яка визначила збитки по знищенню посівів пшениці на 0,21 га в 901,56 грн., а для визначення упущеної вигоди, з заявою про підрахунок упущеної вигоди до вищевказаної комісії не звертались, оскільки вважали, що це не потрібно. Крім того ствердив, що в суму 3888,11 грн. також входить сума 901,56 грн. Суд враховуючи, що відповідачем визнана обставина, що він без погодження орендаря ТОВ «Добропілсььке сорт насінницьке підприємство» здійснив оборювання об'єднаної земельної ділянки, яка перебуває у користування позивача, актом визначення розміру збитків від 05 липня 2018 року, який складений комісією з визначення розміру збитків власникам землі та землекористувачам Добропільської райдержадміністрації, встановлено розмір збитків, завданих ТОВ ДСП» внаслідок оборювання земельної ділянки у розмірі 901,56 грн, а тому збитки, завдані [PERSON] позивачу внаслідок оборювання земельної ділянки у розмірі 901,56 грн. слід стягнути з відповідача в користь позивача. Щодо розрахунку упущеної вигоди, то суд не погоджується з наданим суду розрахунком з огляду на те, що позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження розміру упущеної вигоди, визначеної Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 284 від 19 квітня 1993 року, а тому у задоволенні інших позовних вимог слід відмовити. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат,

Outcome: partial