Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-05 00:00:00

Голова органу опіки та піклування виконавчого комітету Тернівської міської ради Дніпропетровської області звернувся до суду з позовною заявою в інтересах малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] до [PERSON], третя особа: служба у справах дітей виконавчого комітету Тернівської міської ради Дніпропетровської області, про позбавлення батьківських прав. Свою позовну вимогу мотивує тим, що з 03 квітня 2013 року малолітні діти [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], перебувають на обліку дітей, які залишилися без батьківського піклування, дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, в службі у справах дітей виконавчого комітету Тернівської міської ради як такі, що мають статус дітей, позбавлених батьківського піклування. Рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 06 березня 2013 року вище зазначені діти були відібрані від матері [PERSON], без позбавлення її батьківських прав. Батька у дітей не має, відомості про нього в свідоцтвах про їх народження записані зі слів матері на підставі ч. 1 ст. 135 СК України. На підставі рішення виконавчого комітету Марганецької міської ради від 17 квітня 2013 року № 228 діти були влаштовані в прийомну сім`ю [PERSON] та [PERSON], які мешкають в м. Марганець Дніпропетровської області, де і перебувають до теперішнього часу. Вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 24 вересня 2013 року матері дітей [PERSON] було призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки. 14 квітня 2017 року [PERSON] звільнилася з місць позбавлення волі та в той же день прибула до соціальної установи «Центр соціальної адаптації «Дім на півдороги» для проходження триступеневої програми реінтеграції в суспільство осіб, які звільнилися з місць позбавлення волі, який знаходиться смт. Краснопавлівка Лозівського району Харківської області. Зазначена програма для [PERSON] була розрахована на період з 14 квітня 2017 року по 13 серпня 2017 року з можливістю її продовження до 13 жовтня 2017 року. У вересні 2017 року працівники служби у справах дітей в телефонному режимі повідомили [PERSON] про те, що службою розпочато збір документів для розгляду питання про доцільність повернення їй дітей. [PERSON] повідомила, що також приступила до збору необхідних документів, але оскільки вона працює, то попросила надіслати їй письмове повідомлення про засідання комісії, аби підтвердити роботодавцеві, що буде відсутньою на робочому місці з поважної причини. Своїм місцем роботи [PERSON] зазначила ТОВ «Вера», що розташоване в с. Вовківка Кечигінського району Харківської області. Проте, 27 жовтня 2017 року службою у справах дітей було отримано лист з ТОВ «Вера» про те, що [PERSON] більше не працює на зазначеному підприємстві. Окрім того, [PERSON] в телефонному режимі попросила розглянути питання про повернення їй дітей в листопаді, оскільки не встигає зібрати всі необхідні документи. 06 листопада 2017 року на електронну адресу служби у справах дітей надійшла довідка про те, що [PERSON] з 26 жовтня 2017 року працює швачкою в ТОВ «Катеринославські меблеві майстерні», що розташоване в м. Олександрія Кіровоградської області. Під час телефонної розмови з [PERSON] було встановлено, що вона дійсно змінила місце роботи та проживання, про те не має постійного житла, ще не отримала довідку від лікаря-нарколога, та просила знову надати їй термін в один місяць для вирішення цих питань. Зазначає, що [PERSON] в соціальній установі «Центр соціальної адаптації «Дім на півдороги» перебувала з 14 квітня 2017 року по 17 липня 2017 року, та передчасно за власним бажанням покинула установу і на момент виходу з програми їй вдалося лише відновити документи, та за час її перебування в установі у неї було діагностовано наркозалежність, але фактів вживання нею психотропних речовин під час перебування в Центрі виявлено не було. Згідно інформації служби у справах дітей Марганецької міської ради [PERSON] після звільнення з місць позбавлення волі в телефонному режимі цікавилася життям своїх синів, їй було роз'яснено про їх місце знаходження, запропонована допомога в організації їй зустрічей з дітьми на території м. Марганця, але вона цим не скористалася, матеріальну чи будь-яку іншу допомогу дітям не надавала. Малолітні діти [PERSON] хворіють та перебувають на диспансерному облікую. Так, [PERSON], [INFO], перебуває на Д-обліку з діагнозом хронічний середній отит зліва, аденоїдні вегетації, дисфункція жовчовивідних шляхів, потребує постійного лікування та дієтичного харчування. [PERSON], [INFO], перебуває на Д-обліку з діагнозом вегетативна дисфункція, брадіаритмія, хронічний гастрит, потребує постійного лікування та дієтичного харчування. Оскільки [PERSON] не має ні постійного місця роботи, ні місця проживання, то існує велика ймовірність того, що вона не зможе в повному обсязі виконувати лікарські рекомендації, що зможе призвести до погіршення стану здоров'я дітей та навіть до загрози їхньому життю. Вважає, що важливим є те, що діти були відібрані від матері майже від народження, вважають своїми батьками [PERSON] та [PERSON], в сім`ї яких виховуються, з моменту звільнення з місць позбавлення волі і до теперішнього часу мати не встановила з дітьми контакт і жодного разу особисто не бачилася з дітьми. Все це дає підстави вважати, що повернення дітей матері може негативно вплинути на їх психоемоційний стан та нанести психічну травму. Крім того, [PERSON] неодноразово притягалася до адміністративної та кримінальної відповідальності, рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 17 вересня 2009 року позбавлена батьківських прав відносно малолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Представник позивача у судове засідання не з'явилася, але надала суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглядати справу за її відсутності та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. Представник третьої особи служби у справах дітей виконавчого комітету Тернівської міської ради Дніпропетровської області в судове засідання не з'явилася, але надала до суду письмову заяву, згідно якої не заперечує проти задоволення позовних вимог та просить розглядати справу за її відсутності. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідач - [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.5,6). Рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 06 березня 2013 року у [PERSON] відібрано малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], без позбавлення її батьківських прав щодо зазначених дітей (а.с.7-8). Відповідно до Витягу № 00011977851 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, державна реєстрація [PERSON], [INFO], проведена відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с.9). Згідно Витягу № 00011977939 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, державна реєстрація [PERSON], [INFO], проведена відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с.10). Рішенням виконавчого комітету Тернівської міської ради від 10 квітня 2013 року №123 малолітньому [PERSON], [INFO], надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с.11). Рішенням виконавчого комітету Тернівської міської ради від 10 квітня 2013 року №124 малолітньому [PERSON], [INFO], надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с.13). Рішенням виконавчого комітету Марганецької міської ради від 17 квітня 2013 року №228 малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], влаштовано до прийомної сім`ї [PERSON] (а.с.15). Відповідно довідки про звільнення серія [NUMBER] від 14 квітня 2017 року [PERSON] відбувала покарання з 17 липня 2013 року по 14 квітня 2017 року, звільнена з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання (а.с.16). 14 квітня 2017 року між директором Комунальної установи Харківської обласної ради «Кризовий соціальний центр для жінок» та [PERSON] укладено угоду про надання послуг за програмою соціальної адаптації особам, звільненим з місць позбавлення волі, терміном з 14 квітня 2017 року до 13 серпня 2017 року (а.с.18). Відповідно до характеристики директора Соціальної установи «Центр соціальної адаптації «Дім на півдороги» від 09 жовтня 2017 року [PERSON] з 14 квітня 2017 року по 17 липня 2017 року проходила програму реінтеграції в суспільство жінок, звільнених з місць позбавлення волі. На момент прибуття до програми реінтеграції [PERSON] ставила для себе цілі: адаптуватися після звільнення, відновити паспорт, офіційно працевлаштуватися та орендувати житло, у якому мала би можливість проживати разом з двома малолітніми дітьми, які на час її перебування в місцях позбавлення волі були влаштовані до сімейних форм виховання в сім`ю громадян України. [PERSON] покинула Центр передчасно за власним бажанням, із вищезазначених цілей вдалося лише відновити документи. За час перебування в Центрі у [PERSON] діагностовано наркозалежність, але фактів вживання нею психоактивних речовин не було виявлено за період проходження нею програми реінтеграції (а.с.19). Згідно повідомлення ТОВ «Вера» від 13 жовтня 2017 року за вих. № 107 [PERSON] на даний час не працює на підприємстві (а.с.21). Відповідно до довідки ТОВ «Катеринославські меблеві майстерні» від 06 листопада 2017 року за вих. № 061117/4-к [PERSON] працює в ТОВ «Катеринославські меблеві майстерні» швачкою з 26 жовтня 2017 року (а.с.22). Згідно довідки ТОВ «Катеринославські меблеві майстерні» від 05 березня 2018 року за вих. № А-4, [PERSON] звільнена з підприємства наказом №Є017 від 15 лютого 2018 року. Відповідно до інформації служби у справах дітей виконавчого комітету Марганецької міської ради від 29 вересня 2017 року за вих. № 453 після звільнення з місць позбавлення волі [PERSON] в телефонному режимі цікавилася життям малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Їй було роз'яснено про місце знаходження хлопчиків, вони перебували в санаторії, потім на лікуванні, так як мають діагнози, які потребують постійного догляду за ними та медичного втручання. Після цього їй було надано інформацію стосовно скайпу батьків-вихователів [PERSON]. Також їй була запропонована допомога щодо встановлення її зустрічей з синами на території м. Марганця, але цим вона не скористалася. Матеріальну чи будь-яку іншу допомогу синам чи родині, яка їх виховує, не надавала. Постійне спостереження за перебуванням [PERSON] і [PERSON] в родині [PERSON] дає право зробити висновок, що повернення дітей до матері зробить дітей нещасними (а.с.23). Згідно довідок Комунального закладу «Марганецький центр первинної медико-санітарної допомоги» від 11 жовтня 2017 року [PERSON], [INFO], перебуває на Д-обліку з діагнозом хронічний середній отит зліва, аденоїдні вегетації, дисфункція жовчовивідних шляхів, потребує постійного лікування та дієтичного харчування. [PERSON], [INFO], перебуває на Д-обліку з діагнозом вегетативна дисфункція, брадіаритмія, хронічний гастрит, потребує постійного лікування та дієтичного харчування (а.с.24, 25). Відповідно до інформації начальника Тернівського ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 15 листопада 217 року за вих. № 51.3/6697 в 2010, 2012 роках [PERSON] притягувалася до адміністративної відповідальності за ст. 178 КУпАП. До кримінальної відповідальності [PERSON] неодноразово притягувалася у 2013 році за ст. 185 КК України (а.с.26). Вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 24 вересня 2013 року [PERSON] засуджена за ст. 166, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі. (а.с.27-28). Слід зазначити, що [PERSON] засуджена за ст. 166 КК України за злісне невиконання батьківських обов'язків, що спричинило тяжкі наслідки, щодо своєї дитини [PERSON], [INFO]. Рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 17 вересня 2009 року [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO] (а.с.29-30). Відповідно до висновку виконавчого комітету Тернівської міської ради № 3656/01-23 від 23 листопада 2017 року, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], так як вона мала достатньо часу для налагодження свого життя, але її поведінка суперечить інтересам дітей, її спосіб життя не є прикладом для них, а повернення хлопчиків матері може становити загрозу для їх здоров'я та життя в майбутньому (а.с.31-32). У відповідності до ст.2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно п.п. 16 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30.03.2007 року, особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Таким чином, дослідженими в судовому засіданні доказами встановлено, що відповідач повністю усунулася від виконання батьківських обов'язків щодо виховання та утримання дітей, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя. З урахуванням того, що відповідач взагалі на займається вихованням та розвитком своїх дітей, ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, суд вважає за необхідне позов задовольнити, позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що буде відповідати інтересам дітей. Згідно ст. 5 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, що діяла на день подання позову до суду) позивач був звільнений від сплати судового збору, а ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачає, що у разі задоволення позову, судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved