Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

В червні 2014 р. позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. За позовом, посилаючись на ст..ст.11, 526, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ТОВ «Кредит колекшн груп» просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 11050,70 грн. та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач, яка належним чином повідомлялась про час та місце проведення судового засідання і від якої не надійшло повідомлення про причини неявки, в судове засідання не з'явилась. У відповідності до ст..224 ЦПК України, суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Вивчивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Судом встановлено, що 11.07.2011 р. ПАТ «Платинум Банк» та відповідач уклали кредитний договір № 57200/2796BCL, відповідно до умов якого банк надав [PERSON] кредит в сумі 10456 грн. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 26.04.2012 року ЗАТ «Міжнародний іпотечний банк» (11.03.2009 р. у відповідності з вимогами нової редакції Закону України «Про банки та банківську діяльність» відбулася реєстрація ЗАТ «Міжнародний іпотечний банк» в ПАТ «Платинум банк» в єдиному реєстрі підприємств та установ України) та ТОВ «Кредит Колекшн Груп» уклали договір факторингу № 20120426-К. На підставі п.1 вказаного договору факторингу, первісний кредитор передає (відчужує за плату), а новий кредитор приймає права вимоги, що належить первісному кредитору, сплачує первісному кредитору ціну права вимоги, стає кредитором за кредитними договорами. За умовами вищезазначеного договору відступлення права вимоги ПАТ «Платинум Банк» відступив ТОВ «Кредит Колекшн Груп» право грошової вимоги до ряду боржників, яке виникло у банка внаслідок укладення з боржниками кредитних договорів та надання їм банком кредитних коштів. В свою чергу позивач за договором відступлення права вимоги одержав право вимагати від боржників належного виконання всіх зобов»язань за кредитними договорами. Згідно договору відступлення права вимоги та акту приймання-передачі реєстру боржників від 26.04.2012 р., банк передав позивачу право вимоги до [PERSON], яке виникло у банка на підставі кредитного договору. За змістом ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Статтею 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога), майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. Як вбачається зі змісту ст. ст. 509, 526, 610, 611, 624, 625, 651, 1050 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином у строки та в порядку відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання Як встановлено судом та перевірено доказами, відповідач [PERSON] в період дії договору свої зобов'язання за договором виконувала невчасно та не в повному обсязі, у зв'язку з чим станом на 05.03.2014 року має заборгованість в сумі 11003 грн. 53 коп., з них: заборгованість за кредитом - 7910,34 грн.; заборгованість по відсоткам - 1383,87 грн.; пеня - 1812,15 грн.; штраф - 47,17 грн. (з відрахуванням сплачених 150 грн.). Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач свої зобов'язання за договором, укладеним з позивачем, не виконала належним чином, у зв'язку з чим позовні вимоги про стягнення суми заборгованості підлягають задоволенню. Разом з тим, при визначенні суми, що підлягає стягненню, судом був врахований наданий позивачем розрахунок заборгованості, згідно складових якого загальна сума заборгованості складає 11003,53 грн., що підлягає стягненню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір, підтверджений документально. На підставі ст.ст. 3, 10, 11, 57, 60, 88, 169, 208-209, 212, 213-215, 218, 224 ЦПК України, суд

Outcome: partial