Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

Глобинський районний центр зайнятості 31 січня 2017 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення допомоги по безробіттю. Мотивував наступним. З 19.10.2015 року по 07.10.2016 року відповідач перебував на обліку в Глобинському районному центрі зайнятості, як безробітний. В період з 14.04.2016 року по 24.08.2016 року йому було виплачено допомогу по безробіттю в розмірі 4674,04 грн. При проведенні розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним було виявлено, що під час перебування на обліку у центрі зайнятості [PERSON] не повідомив про своє працевлаштування в ТОВ «Глобинський м»ясокомбінат» з 14.04.2016 року на посаду тракториста, чим приховав відомості про обставини, що впливають на умови реєстрації в службі зайнятості, призначення й виплати допомоги по безробіттю, про що 14.12.2016 року працівником РЦЗ було складено відповідний Акт № 597. Згідно чинного законодавства не можуть бути визнані безробітними громадяни, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством. Про факт зайнятості вони зобов»язані інформувати РЦЗ протягом трьох робочих днів. Відповідач за зазначених обставин не мав право на отримання допомоги по безробіттю, але в добровільному порядку, на вимогу центру зайнятості, виплачені кошти не повернув. Посилаючись на викладене, позивач прохав суд стягнути з [PERSON] на користь Глобинського районного центру зайнятості 4674,04 грн. - суму виплаченої допомоги по безробіттю. У судове засідання представник позивача не з'явився. Належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. В заяві на адресу суду прохав розглянути справу без його участі, вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, згоден на ухвалення заочного рішення в разі неявки відповідача. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився. Належним чином, повідомлений про час і місце розгляду справи. Про поважність неявки у судове засідання не повідомив, заперечення на позов не направив. За письмовою згодою позивача справа розглянута на підставі наданих доказів (заочний розгляд). Суд, дослідивши надані письмові докази, встановив наступне. Відповідач 19.10.2015 року звернувся до Глобинського районного центру зайнятості з письмовими заявами про надання йому статусу безробітного та призначення виплати допомоги по безробіттю. Своїм підписом підтвердив викладену в тексті заяви інформацію про те, що через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно; ознайомлений з правами та обов»язками зареєстрованого безробітного та відповідальністю за подання недостовірних даних, на підставі яких приймається рішення про надання статусу безробітного та призначення матеріального забезпечення. Відповідно до витягу із наказів про прийняті рішення по особі - [PERSON], наказом Глобинського РЦЗ від 20.10.2015 року № НТ151020 йому було надано статус безробітного з 19.10.2015 року. Згідно наказу районного центру зайнятості № НТ 151026 від 26.10.2015 року було призначено допомогу по безробіттю. Наказом № НТ 151026 від 26.10.2015 року скорочено виплату допомоги по безробіттю з 26.10.2015 року по 23.01.2016 року, у зв»язку зі звільненням безробітного з останнього місця роботи за власним бажанням без поважних причин. Відповідно до наказу № НТ 160201 від 01.02.2016 року розпочато виплату допомоги по безробіттю з 24.01.2016 року. Наказом № НТ 160613 від 13.06.2016 року скорочено виплату допомоги по безробіттю з 10.06.2016 року по 24.06.2016 року, у зв»язку з недотриманням безробітним рекомендацій щодо сприяння працевлаштуванню. Наказом № НТ 160630 від 30.06.2016 року розпочато виплату допомоги по безробіттю з 25.06.2016 року. Наказом № НТ 160829 від 29.08.2016 року скорочено виплату допомоги по безробіттю з 25.08.2016 року по 23.09.2016 року. Наказом № НТ 160831 від 31.08.2016 року скорочено виплату допомоги по безробіттю з 24.09.2016 року по 19.10.2016 року, у зв»язку з недотриманням безробітним рекомендацій щодо сприяння працевлаштуванню. Відповідно до наказу НТ 161011 від 11.10.2016 року припинено виплату допомоги по безробіттю та припинено реєстрацію [PERSON] як безробітного, у зв'язку з невідвідуванням без поважних причин територіального органу протягом 30 робочих днів з дати прийняття рішення про таке відвідування. В Акті № 597 від 14.12.2016 року розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» зафіксовано, що [PERSON] перебував на обліку в Глобинському РЦЗ як безробітний з 19.10.2015 року по 07.10.2016 року. Допомогу по безробіттю йому було призначено з 26.10.2015 по 19.10.2016 року. З 14.04.2016 року [PERSON] працевлаштувався, але фахівця центру зайнятості про це не повідомив. Внаслідок цього виникла переплата допомоги по безробіттю у сумі 4674 грн. 04 коп. Згідно довідки № 386 від 12.12.2016 року, виданої ТОВ «Глобинський м»ясокомбінат», [PERSON], відповідно до наказу № 668 від 13.04.2016 року, було прийнято на посаду тракториста ЮМЗ-6 в транспортний цех з 14.04.2016 року, де він і працює по теперішній час. В період з 19.10.2015 року по 14.04.2015 року трудові та/або цивільно-правові угоди між ТОВ «Глобинський м»ясокомбінат» та [PERSON] не укладалися. 15.12.2016 року [PERSON] позивачем направлено копію наказу від 14.12.2016 року про відшкодування ним коштів, виплачених як допомогу по безробіттю, в розмірі 4674,04 грн. із зазначенням строку та порядку їх перерахування. Тобто, позивачем вжиті заходи щодо досудового врегулювання питання про добровільне повернення суми виплаченої допомоги по безробіттю. На час ухвалення рішення сума допомоги відповідачем не відшкодована. Правові, економічні та організаційні засади реалізації державної політики у сфері зайнятості населення, гарантії держави щодо захисту прав громадян на працю та реалізації їх прав на соціальний захист від безробіття, основні засади загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття регулюються Законом України «Про зайнятість населення» та Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Згідно ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення» особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, належать до зайнятого населення, а тому не можуть бути визнані безробітними. Відповідно до ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Частиною 3 ст. 36 зазначеного Закону встановлено, що сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. За приписом ст. 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» фонд має право, зокрема, стягувати відповідно до закону кошти Фонду, виплачені особам, зареєстрованим як безробітні, у вигляді матеріального забезпечення на випадок безробіття та витрачені на надання соціальних послуг безробітним у разі встановлення факту їх отримання на підставі недостовірних відомостей, поданих особою. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] під час перебування на обліку в РЦЗ та виплати йому допомоги по безробіттю почав працювати у ТОВ «Глобинський м»ясокомбінат» по трудовому договору, в зв'язку з чим не мав права на отримання відповідних виплат. Про факт працевлаштування РЦЗ не повідомив, тобто умисно не виконав свій обов»язок, встановлений ст. 36 Закону України «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача виплати по безробіттю в сумі 4674,04 грн. є законними, обґрунтованими, підтверджуються наявними в справі доказами та підлягають задоволенню у повному обсязі. Позивач є юридичною особою, яку звільнено від сплати судового збору при подачі позову, тому згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави стягується судовий збір в сумі 1600 грн.

Outcome: approved