Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

В травні 2016 року ПАТ «ОТП Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та просило суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором у сумі 2 190 546 грн. 94 коп. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що 26.12.2007 року між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк» (правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» був укладений кредитний договір №МL-005/199/2007. Кредитний договір складається з двох частин, які нероздільно пов'язані між собою, згідно з п.1. частини №1 rредитного договору. 26.02.2014 року між АТ «ОТП Банк», [PERSON] та [PERSON] було укладено додатковий договір №5 до кредитного договору №МL-005/199/2007 від 26.12.2007 року, за умовами якого (п. 2.1.1.) [PERSON] приймає всі зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі, внаслідок чого на підставі ст.543 ЦК України стає солідарним боржником, а банк та [PERSON] шляхом підписання цього додаткового договору надають свою згоду на це. За умовами кредитного договору банк надав позичальнику кредит в розмірі 110 000,00 Доларів США зі сплатою фіксованої процентної ставки в розмірі 13,99%. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №ML-005/199/2007 від 26.12.2007 року було укладено договір поруки №SR-005/199/2007 від 26.12.2007 року між банком та [PERSON] За умовами договору поруки, а саме п. 1.1. поручитель зобов'язався відповідати в повному обсязі по борговим зобов'язанням [PERSON], що виникають з умов кредитного договору. Також, з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №ML-005/1 99/2007 від 26.12.2007 року було укладено договір поруки №SR-005/199/2007/l від 26.02.2014 року між банком та [PERSON] За умовами договору поруки, а саме п. 1.1. поручитель зобов'язався відповідати в повному обсязі по борговим зобов'язанням [PERSON], що виникають з умов Кредитного договору. Позивач виконав умови кредитного договору та надав відповідачу [PERSON] зазначені грошові кошти у повному обсязі. Вказана в позовній заяві заборгованість відповідачів перед позивачем виникла у зв'язку з неналежним виконанням відповідачами [PERSON] та [PERSON], поручителями яких є [PERSON], [PERSON], умов кредитного договору від 26.12.2007 року, а саме: порушенням строків сплати платежів в рахунок погашення кредиту та нарахованих відсотків. Представник позивача у судове засідання з'явилась, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, заяви про розгляд справи у їх відсутність до суду не надходило. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що між 26.12.2007 року між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк» (правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» був укладений кредитний договір №МL-005/199/2007. Кредитний договір складається з двох частин, які нероздільно пов'язані між собою, згідно з п.1. частини №1 rредитного договору. 26.02.2014 року між АТ «ОТП Банк», [PERSON] та [PERSON] було укладено додатковий договір №5 до кредитного договору №МL-005/199/2007 від 26.12.2007 року, за умовами якого (п. 2.1.1.) [PERSON] приймає всі зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі, внаслідок чого на підставі ст.543 ЦК України стає солідарним боржником, а банк та [PERSON] шляхом підписання цього додаткового договору надають свою згоду на це. За умовами кредитного договору банк надав позичальнику кредит в розмірі 110 000,00 Доларів США зі сплатою фіксованої процентної ставки в розмірі 13,99%. Частиною 1 ст.1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредити) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Банк виконав умови згаданого кредитного договору та надав відповідачам у кредит грошові кошти у сумі 110 000,00 Доларів США. Також судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] умови кредитного договору належним чином не виконують, у зв'язку з чим заборгували позивачу станом на 23.02.2016 року кошти у сумі 81 087,80 Доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ 2190546 грн. 94 коп., що складається із заборгованості по кредиту у сумі 65 040,34 Доларів США, суми несплачених відсотків за користування кредитом у сумі 16 047,46 Доларів США. Наявність вказаної заборгованості підтверджується наданим позивачем розрахунком, який перевірено судом. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №ML-005/199/2007 від 26.12.2007 року було укладено договір поруки №SR-005/199/2007 від 26.12.2007 року між банком та [PERSON] За умовами договору поруки, а саме п. 1.1. поручитель зобов'язався відповідати в повному обсязі по борговим зобов'язанням [PERSON], що виникають з умов кредитного договору. Також, з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №ML-005/1 99/2007 від 26.12.2007 року було укладено договір поруки №SR-005/199/2007/l від 26.02.2014 року між банком та [PERSON] За умовами договору поруки, а саме п. 1.1. поручитель зобов'язався відповідати в повному обсязі по борговим зобов'язанням [PERSON], що виникають з умов Кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ст.ст.525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, при цьому зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Частиною 2 ст.615 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Приписами статті 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом, що встановлено ст.625 ЦК України. Відповідно до ст.610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позика частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. та сплати процентів, належних йому відповідно до кредитного договору. На вимоги позивача від 30.03.2016 року про погашення суми заборгованості за вказаним договором у досудовому порядку відповідачі не вчинили жодних дій, які б свідчили про намір у добровільному порядку сплатити прострочену заборгованість. У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, відповідачами суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань. Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно задовольнити. Відповідно до ст. 88 ч. 1 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Зважаючи на викладене,

Outcome: approved