Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-08 00:00:00

В серпні 2020 року [PERSON] (надалі - позивач) звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (надалі - відповідач), про розірвання шлюбу. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 28 вересня 2020 року відкрито провадження, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження. У позовній заяві позивач просить розірвати шлюб, укладений між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва, про що в книзі реєстрації шлюбів 09 квітня 2005 року зроблено актовий запис №419. Позовна заява мотивована тим, що у подружжя спільне життя не склалося, а з 2015 року сімейне життя погіршилось, сторони припинили подружні відносини та проживають окремо, а тому, відновлення шлюбних відносин є неможливим. Відповідач позов визнав, зазначивши про це у заяві по суті спору. Крім цього зазначив, що сімейні відносини збереглись виключно у формі спільного утримання та виховання сина, а тому, спілкування із дружиною відбувається лише щодо питань розвитку дитини. У той же час, сімейні відносини між подружжям не склалися через різні погляди на життя, внаслідок чого відносини суттєво погіршились, а сторони у справі втратили почуття любові та взаємоповаги, тому відновлення шлюбних відносин є неможливим. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала на адресу суду заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляд у справи повідомлялися належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Відповідно до положень ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З свідоцтва про шлюб, виданого 14 квітня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва, вбачається, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09 квітня 2005 року, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис №419. Від даного шлюбу подружжя спільну дитину, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 04 грудня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції м. Києва. Позивач наполягає на розірванні шлюбу і своєму небажанні продовжувати сімейні відносини з відповідачем. Відповідач, позов визнала в повному обсязі. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили спільне проживання, шлюбні відносини не підтримують, що свідчить про тривалість і стійкість конфлікту між ними та остаточний розпад сім`ї. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач, не має наміру зберігати шлюб. Приймаючи до уваги відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає, що причини, що спонукають його наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов, підлягає задоволенню.

Outcome: approved