Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

Галицька районна адміністрація Львівської міської ради звернулась до суду із позовною заявою, в якій просить зобов'язати [PERSON] звільнити самовільно зайняті підвальні приміщення в будинку [ADDRESS] під літерою -І площею 3,30 кв.м., під літерою ІІ площею 7,5 кв.м., під літерою VI площею 13,20 кв.м. та горище вказаного будинку та стягнути судові витрати. В судовому засіданні 06 травня 2014 року представник позивача подала уточнення позовної заяви, в яких просить зобов'язати [PERSON] та [PERSON] звільнити самовільно зайняті підвальні приміщення в будинку [ADDRESS] під літерою -І площею 3,30 кв.м., під літерою ІІ площею 7,5 кв.м., під літерою VI площею 13,20 кв.м. та горище вказаного будинку. В обґрунтування позовних вимог Галицька районна адміністрація ЛМР покликається на те, що будинок [ADDRESS] перебуває у власності Львівської міської ради та знаходиться на обслуговуванні ЛКП «Цитадель-Центр». 04 березня 2013 року відповідачам вручено попередження №153 та №154, згідно з якими відповідачі повинні звільнити зайняті підвальні приміщення та горище вказаного будинку відповідно. Крім того, в позовній заяві зазначено, що 14 травня 2013 року комісією ЛКП «Цитадель-Центр» складено акт про те, що [PERSON] самовільно зайняті вказані підвальні приміщення та горище у зазначеному вище будинку не звільнила, ключі від приміщень не надала. Представники позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] та її представник в судових засіданнях проти позову заперечили повністю. В своїх запереченнях [PERSON] та її представник пояснили суду, що [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS]. Між власниками квартир у вказаному будинку існує ряд усних та письмових домовленостей щодо користування підвальним приміщенням та горищем вказаного будинку. Крім того, представник [PERSON] вказав, що позивач не має права звертатись до суду із даним позовом, оскільки позивач не є власником будинку чи його приміщень, а тому його право не порушене. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з'явилась, проте забезпечила явку уповноваженого представника, яка заперечила про позовних вимог повністю. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] пояснила, що позивач не має права звертатись до суду, оскільки він є не власником будинку чи власником квартири чи іншого приміщення у вказаному будинку. Представник третьої особи - ЛКП «Цитадель-Центр» в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, надала пояснення про те, що приміщення зайняті самовільно. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши інші матеріали справи, права та обов'язки сторін, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS]. Вказаний будинок є багатоквартирним, в якому знаходиться 5 квартир (№1, 1А, 2, 3 та 4). Зазначений будинок перебуває на обслуговуванні ЛКП «Цитадель-Центр». Всі вказані квартири є приватизовані згідно із Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ч.2 ст.3 ЦПК України). Згідно з частиною 2 ст.10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», власники квартир багатоквартирних будинків та житлових приміщень у гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитках. Допоміжні приміщення (кладовки, сараї і т. ін.) передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають. Відповідно до висновку Конституційного суду України викладеного у рішенні №4-рп/2004 від 02.03.2004 р., допоміжні приміщення (підвали, сараї, кладовки, горища, колясочні і т. ін.) передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир (кімнат у квартирах) багатоквартирних будинків. Підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення додаткових дій, зокрема створення об'єднання співвласників багатоквартирного будинку, вступу до нього. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що у зазначеному будинку неодноразово проводилась інвентаризація приміщень підвалу та горища за участю ЛКП «Цитадель-Центр» згідно з результатами яких власниками квартир у вказаному будинку самостійно визначався порядок користування вказаними допоміжними приміщеннями, що стверджується також актом інвентаризації (а.с.97). Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Суд критично оцінює пояснення представника позивач про те, що вказаний будинок є у комунальній власності Львівської міської ради, оскільки вказана обставина не підтверджуються жодним доказом, а тому суд ставить під сумнів правомірність звернення Галицької районної адміністрації ЛМР до суду з даним позовом. Виходячи з положень норм цивільного законодавства суд приходить до висновку про те, що розпорядження майном, яке перебуває у спільній власності громадян здійснюється за їх спільною згодою та домовленістю, що випливає з положень статті 358 та статті 369 Цивільного кодексу України. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed