Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-26 00:00:00

В червні 2017р. позивач [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом (а.с. 1-8 т.1) до відповідача Національного авіаційного університету, в якому просив суд: визнати наказ відповідача № 2\\к-с від 09 березня 2017р. «Про оголошення догани» неправомірним та скасувати його. В жовтні 2017р. позивач [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суд м. Києва з другим позовом (а.с. 143-153 т.1) до відповідача Національного авіаційного університету, в якому просив суд: - визнати наказ відповідача № 1012\\п від 21 вересня 2017р. неправомірним та скасувати його; - зобов'язати відповідача поновити позивача на посаді завідувача кафедри інженерії програмного забезпечення Навчально-наукового інституту Комп'ютерних інформаційних технологій університету. - стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 29 вересня 2017р. до дня поновлення на роботі, а також понесені судові витрати за вимогу немайнового характеру. Ухвалами Шевченківського районного суду м. Києва від 13, 14 листопада 2017р. провадження за зазначеними позовами було відкрито. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 07 лютого 2018р. провадження за вказаними позовами були об'єднанні в одне провадження під номером цивільної справи № 761/40465/17, провадження № 2/761/3182/2018. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що він працював у відповідача, остання посада, яку він обіймав з 21 березня 2013р. - завідувач кафедри інженерії програмного забезпечення Навчально-наукового інституту Комп'ютерних інформаційних технологій Національного авіаційного університету. 09 березня 2017р. наказом з особового наказу в.о. ректора [PERSON] № 2/к-с було оголошено догану позивачу за неналежне виконання наказу в.о. ректора від 03 лютого 2017р. № 056/од на підставі ст. 147 КЗпП України та п.4.3. Правил внутрішнього розпорядку відповідача. В подальшому, позивача було звільнено з займаної посади за п. 3 ст. 40 КЗпП України за систематичне невиконання трудових обов'язків. Позивач вважає, що накази відповідача про оголошення йому догани та про звільнення є незаконними, а його звільнення з займаної посади відбулося з порушенням трудового законодавства, оскільки порушень трудової дисципліни позивач не допускав, посадові обов'язки виконував сумлінно, він вважає, що не було законодавчих підстав для його звільнення. В судовому засіданні позивач та його представник заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, з підстав, зазначених в об'єднаному позові, з урахуванням поданої 19 лютого 2018р. відповіді на відзив відповідача від 08 лютого 2018р., а також додаткових пояснень від 09 березня 2018р. на заперечення відповідача на відповідь на відзив відповідача від 08 лютого 2018р., просили суд позов задовольнити, наголошуючи, що підстав оголошення йому догани не було, оскільки п. 4.3 Правил внутрішнього трудового розпорядку відповідача позивач не порушував, не було доведено його вини у невиконанні наказу в.о. ректора від 03 лютого 2017р. № 056/од «Про створення комісії з повторного оцінювання результатів семестрового контролю», а саме - відсутності позивача на засіданнях комісії, так як порядок роботи комісії, порядок повідомлення про дату та час її засідань не було врегульовано, посадових обов'язків, передбачених посадовою інструкцією завідувача кафедри, не порушував, а розпорядження № 126/роз від 21 вересня 2017р. «Про надання пояснень», невиконання якого також було підставою звільнення позивача, було належним чином виконане позивачем, а відтак наказ про оголошення догани не міг бути підставою звільнення позивача по п. 3 ст. 40 КЗпП України. Представник відповідача проти позову заперечував, зазначаючи, що оголошення догани позивачу і звільнення його з займаної посади було здійснено у відповідності з трудовим законодавством, просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі, зазначаючи, що у позивача не було підстав поважності відсутності на засіданнях комісії з повторного оцінювання результатів семестрового контролю 08, 14 лютого 2017р. Категоричні заперечення позивача щодо його необізнаності з датою проведення відповідних засідань було прийнято адміністрацією відповідача критично, що стало підставою для оголошення йому догани, а в подальшому і звільнення за систематичне порушення трудової дисципліни. В судове засідання 27 червня 2018р. учасники процесу не з'явились, сторона позивача клопотала про розгляд справи у її відсутність, представник відповідача повідомив, що приймає участь в іншому судовому засіданні. Враховуючи предмет позову, та скороченні строки розгляду вказаної категорії справ, суд приходить до висновку, що представник відповідача не з'явився до суду без поважної причини, надавши перевагу участі в іншому судовому засіданні, а тому суд вважає за можливе продовжити розгляд справи у відсутність учасників справи. Суд, заслухавши пояснення сторін, розглянувши подані сторонами документи (заяви по суті), а також додаткові пояснення позивача, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, позивач працював у відповідача, з 21 січня 2013р. Наказом № 28/к позивача було призначено завідувачем кафедри інженерії програмного забезпечення Навчально-наукового інституту Комп'ютерних інформаційних технологій Національного авіаційного університету. В січні 2017р. адміністрацією відповідача була отримана інформація про те, що за результатом семестрового контролю на кафедрі інженерії програмного забезпечення (група ПІ-501з заочна форма навчання), за напрямом підготовки 6.050103 «Програмна інженерія» з дисципліни «Економіка програмного забезпечення» з 22 студентів 18 осіб з навчальної групи не були допущені до захисту дипломних робіт і подано проекти наказів щодо їх відрахування. Як встановлено із пояснень сторін та матеріалів справи до адміністрації відповідача, і позивачу поступали заяви студентів про корупційні діяння доцента кафедра інженерії програмного забезпечення по відношенню до студентів (а.с. 187,188, 192 т. 1). Для попереднього обговорення заяв на рівні кафедри інженерії програмного забезпечення, та на рівні Інституту було створено відповідні комісії з метою проведення обговорення та розгляду поданих заяв. Позивачем, як завідувачем кафедри та безпосереднім керівником доцента [PERSON], було винесено заяви студентів на обговорення колективом кафедри на засіданні від 20 січня 2017р. (протокол № 2) та колективом було прийнято рішення інформацію про корупційні діяння за відсутністю доказів вважати наклепом та доведено до в.о. ректора відповідача у формі доповідної записки від 20 січня 2017р. Згідно пояснень представника відповідача інформацію про корупційні діяння, викладену в заявах студентів було розглянуто адміністрацією відповідача, однак ніяких заяв до правоохоронних органів з цього приводу відповідачем не подавалось, внутрішнє службове розслідування не проводилось. Згідно наказу в.о. ректора від 03 лютого 2017р. № 056\\од «Про створення комісії з повторного оцінювання результатів семестрового контролю» з метою перевірки необ'єктивного оцінювання результатів семестрового контролю студентів Навчально-наукового інституту заочного та дистанційного навчання (НН ІЗДН) з окремих навчальних дисциплін науково-педагогічними працівниками кафедри інженерії програмного забезпечення ННІ ІКІТ було затверджено склад комісії з повторного оцінювання результатів семестрового контролю з навчальних дисциплін студентів V-го курсу НН ІЗДН, оцінки їх рівня знань та умінь і вирішення питання щодо можливості у подальшому виконання та захисту дипломних робіт (а.с. 182 т. 1). Комісію було створено з метою проведення у термін з 06 по 10 лютого 2017р. повторного оцінювання результатів семестрового контролю, оцінити їх рівень знань та умінь і вирішити питання щодо можливості у подальшому виконання та захисту дипломних робіт. Сторонами було підтверджено, що позивач 06 лютого 2017р. був ознайомлений на засіданні адміністративної ради НН ІКІТ з наказом № 056\\од від 03 лютого 2017р. та повідомлений усно про засідання - 06 лютого 2017р. о 14:20 год. В подальшому роботу комісії було продовжено до 17 лютого 2017р. наказом № 079/од від 13 лютого 2017р. Розпорядженням № 042\\роз від 27 лютого 2017р. позивача зобов'язано надати письмові пояснення стосовно відсутності на засіданнях комісії від 06, 08, 09, 13, 14 лютого 2017р. Пояснювальною запискою від 28 лютого 2017р. № 122-09.01.02 позивачем були надані пояснення на виконання даного розпорядження. Наказом з особового складу в.о. ректора [PERSON] № 2\\к-с від 09 березня 2017р. позивачу було оголошено догану. Підставою для видачі вказаного наказу було те, що позивач 08, 13, 14 лютого 2017р. був відсутній на засіданнях комісії. 06 лютого 2017р. - прибув на засідання через годину після початку її роботи, участі в роботі не приймав, а 09 лютого 2017р. - засідання відбулось у його кабінеті, сам [PERSON] відмовився обговорювати питання порядку денного комісії. Зважаючи на те, що позивач неналежно виконував свої посадові обов'язки та на підставі документів, що перераховані як додатки до наказу, йому було оголошено догану відповідачем. Разом з тим, судом встановлено, що позивачем в доповідній записці від 14 лютого 2017р. на ім'я проректора з навчальної та виховної роботи відповідача, зазначено про присутність на засіданні 06 лютого 2017р., на якому було роз'яснено порядок роботи комісії, про що наявний витяг з протоколу засідання № 5 від 06 лютого 2017р., на засіданні 07 лютого 2017р., на якому було розглянуто наявність звітів з лабораторних занять, контрольних\\курсових робіт студентів 5-го курсу, а також на засіданні 09 лютого 2017р. На інші засідання комісії позивач зазначав, що його не було запрошено. В судовому засіданні представник відповідача не міг пояснити суду, чому позивача не було оповіщено про наступні засідання комісії, як і не надав суду належних і допустимих доказів на спростування доводів позивача. Згідно Положення про організацію освітнього процесу у відповідача, а саме згідно п. 4.4 цього Положення, контроль успішності навчальної діяльності студента поєднує контрольні заходи й аналітичну роботу. Академічні успіхи студента визначаються шляхом проведення контрольних заходів, передбачених навчальним планом, з обов'язковим переведенням підсумкових оцінок відповідно до національної шкали та шкали ЄКТС. Контрольні заходи включають у себе вхідний, поточний (модульний, тематичний), підсумковий та семестровий контроль, а також контроль залишкових знань. Семестровий контроль з певної дисципліни здійснюється у формах семестрового екзамену або диференційованого заліку з конкретної навчальної дисципліни в обсязі навчального матеріалу, визначеного робочою навчальною програмою дисципліни, і в терміни, встановлені робочим навчальним планом та індивідуальним навчальним планом студента. Підсумковий контроль включає семестровий контроль та атестацію студента. У відповідача використовуються різні форми контролю після закінчення логічне завершеної частини лекційних та практичних занять з певної навчальної дисципліни (усна, письмова, комбінована, тестування тощо). Зміст і структура екзаменаційних білетів (контрольних завдань) та критерії оцінювання знань визначаються рішенням відповідної кафедри. Студент не допускається до семестрового контролю з певної дисципліни, якщо він не виконав усіх видів робіт, завдань (лабораторні роботи та певні індивідуальні завдання), передбачених робочим навчальним планом на семестр з цієї навчальної дисципліни. Студенти, які отримали під час сесії більше двох незадовільних оцінок, можуть бути відраховані з університету. Студентам, які одержали під час сесії незадовільні оцінки, дозволяється ліквідувати академічну заборгованість. Повторне складання екзаменів допускається не більше ніж два рази з кожної дисципліни: перший - викладачеві , другий - комісії, яка створюється директором інституту (деканом). До складу комісії входять: представник інституту ( факультету), завідувач кафедри, провідний викладач та викладач кафедри . Оцінка комісії є остаточною . Якщо студент під час складання екзамену комісії отримав незадовільну оцінку, то він відраховується з університету. Студенти, які повинні складати екзамен та не з'явилися на нього без поважних причин, вважаються такими, що отримали незадовільну оцінку. Студенти, які отримали оцінку «F» за шкалою ЄКТС, проходять обов'язкове повторне вивчення дисципліни. Для цього студентові необхідно подати заяву на отримання дозволу. Порядок організації повторного вивчення дисципліни визначається університетом і чинними нормативними документами. Згідно Положення про внутрішній контроль якості організації освітнього процесу в університеті здійснюється на рівнях ректорату, інститутів (факультетів), кафедр. Контроль на рівні ректорату передбачає: - науково-методичного та інформаційного забезпечення навчального процесу; - готовності кафедр до навчального року; - дотримання графіку освітнього процесу, розкладу занять і контрольних заходів; - проведення атестації випускників; - дотримання вимог щодо ведення та збереження документації у структур-них підрозділах університету; - за якістю роботи педагогічних, науково-педагогічних, наукових та інших працівників; - наявності затверджених у встановленому порядку навчальних та робочих навчальних програм з дисциплін; - наявності затверджених у встановленому порядку навчальних та робочих навчальних планів. На рівні інститутів (факультетів) здійснюється через контроль: - виконання навчальних планів, робочих навчальних планів, навчальних програм та робочих навчальних програм; - дотримання розкладу занять і контрольних заходів; - ліквідації студентами заборгованостей; - формування та реалізації індивідуальних планів студентів; - організації науково-дослідної роботи студентів. На рівні кафедр передбачає: - контроль виконання навчальних планів; - контроль відповідності змісту навчальних занять робочим навчальним програмам модулів (навчальних дисциплін); - контроль наявності та якості навчальних та робочих навчальних програм та навчально-методичного забезпечення навчальних дисциплін; - контроль виконання розкладу навчальних занять; - контроль проведення контрольних заходів перевірки знань студентів і вибору форм поточного контролю; - контроль за якістю викладання навчальних дисциплін; - контроль виконання кваліфікаційних робіт; - контроль за навчально-методичною та науковою діяльністю викладачів. Здобувачі вищої освіти, які мають академічну заборгованість, окрім тих, хто не проходив семестровий контроль у встановлений термін з поважних причин, підтверджених документально повинні бути відраховані з вищого навчального закладу. (п.2.6 Тимчасового положення про порядок відрахування, переривання навчання, поновлення і переведення здобувачів вищої освіти Національного авіаційного університету, затвердженого наказом в.о. ректора від 13 грудня 2016р. за № 502\\од). Судом встановлено, що в оспорюваному наказі про оголошення догани позивачу комісія була створена з метою повторного оцінювання результатів семестрового контролю, однак першого оцінювання не було, оскільки вищезазначені студенти 5-го курсу не були допущені до нього взагалі, що підтверджувалось і матеріалами справи, і поясненнями сторін. Натомість студентами були написані заяви про корупційні дії викладача та необ'єктивне оцінювання рівня їх знань, що і стало підставою для видання наказу про створення комісії. Представником відповідача у відзиву на позов, запереченнях та поясненнях було зазначено, що відсутність позивача на засіданнях комісії підтверджувалась актами комісії з повторного оцінювання та уточненнями до актів, які додані до матеріалів справи. Крім того, представником відповідача підтверджено, що порядок роботи комісії, повідомлення її членів про засідання та порядок винесення рішень не було врегульовано внутрішнім нормативним документом. Згідно інформації, викладеної в актах та уточненнях до актів, вбачається різниця в зазначенні дат відсутності позивача та їх невідповідності. Так, в акті комісії з повторного оцінювання від 08 лютого 2017р. наведено, що 06 лютого 2017р., на засіданні адміністративної ради НН ІКІТ (час 13:00 год.) [PERSON] заздалегідь був попереджений про те, що засідання комісії 06 лютого 2017р. відбудеться в 14:30 год., а в наступні дні - на 13:30 год. Але в інших документах: службова записка [PERSON] наведено, що 06 лютого 2017р. [PERSON] був заздалегідь (в 13:00 год.) попереджений тільки про засідання 06 лютого 2017р. в 14:30 год., про інші засідання [PERSON] попереджували окремо, про що йдеться в відповідних актах. Виходячи з актів - про час засідання 08 лютого 2017р. в 13:30 год. [PERSON] намагалися попередити 08 лютого 2017р. в 13:20 год. в телефонному режимі. Відносно попередження про засідання 13 лютого 2017р. о 10:00 год., немає інформації про дату попередження взагалі. Про дату і час засідання комісії 14 лютого 2017р. [PERSON] попередили 13 лютого 2017р. на засіданні адміністративної ради НН ІКІТ. Складені комісією акти свідчать про те, що не було графіку роботи комісії, а попередження в день засідань або за день не є попередженням заздалегідь. Крім того, суд критично оцінює твердження представника відповідача про те, що позивач був попереджений про термін засідання 09 лютого 2017р. шляхом телефонного дзвінка, оскільки це не може бути підтвердженням факту ознайомлення належним чином. Судом встановлена відсутність протоколів засідання комісій від 06, 13 лютого 2017р., на які вказував у своєму відзиві на позов представник відповідача. В судовому засіданні представник відповідача не міг пояснити чи враховувалась поточна педагогічна завантаженість позивача, як викладача при призначенні дат засідання комісії, при цьому зазначав, що в силу своїх посадових обов'язків позивач зобов'язаний здійснювати викладацьку діяльність. Судом встановлено, що при створенні відповідної комісії, відповідачем не було враховано, що студенти, які звернулись з заявами про корупційні діяння, були не атестовані, внаслідок систематичної неявки на заняття та на поточний, семестровий контроль, при цьому до захисту такі студенти не були допущені, внаслідок наявності у них академічних заборгованостей - від одної до чотирьох з різних дисциплін, протягом декількох років. Інформація стосовно корупційних діянь викладачів кафедри, викладена у заявах студентів, яка стала підставою для створення комісії, не знайшла свого підтвердження, що зазначалось представником відповідача, а скарги з боку студентів припинились, тому що студенти були відраховані. Згідно зі ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один захід стягнення - догана або звільнення. Відповідно до ст. 149 КЗпП України, якою передбачений порядок застосування дисциплінарних стягнень, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. Так, наказом від 03 лютого 2017р. № 056\\од «Про створення комісії…» комісію було створено з метою проведення у термін з 06 по 10 лютого 2017р. повторного оцінювання результатів семестрового контролю, оцінити їх рівень знань та умінь і вирішити питання щодо можливості у подальшому виконання та захисту дипломних робіт, а наказом № 2\\к-с від 09 березня 2017р. позивачу було оголошено догану за відсутність на засіданнях комісії 08, 13, 14 лютого 2017р., тобто тоді, коли термін роботи комісії за наказом від 03 лютого 2017р. № 056\\од «Про створення комісії…» вже закінчився. Роботу комісії було продовжено до 17 лютого 2017р. наказом № 079\\од від 13 лютого 2017р., однак догану було оголошено саме за невиконання наказу № від 03 лютого 2017р. № 056\\од «Про створення комісії…». Тобто, відповідач неправомірно в наказі про оголошення догани вказав підставами неналежного виконання своїх посадових обов'язків відсутність на засіданнях комісії 13.02.2017р. та 14.02.2017р., оскільки згідно наказу від 03 лютого 2017р. № 056\\од «Про створення комісії…» комісія вже не працювала. Враховуючи вищевикладене, а також посадові інструкції завідувача кафедри, затвердженої наказом ректора від 16 червня 2011р. № 168\\од, суд приходить до висновку, що наказ відповідача за № 2\\к-с від 09 березня 2017р. є незаконним. Наказом відповідача № 1012\\п від 28 вересня 2017 року позивач був звільнений з роботи 28 вересня 2017р. за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором та правилами внутрішнього розпорядку, п. 3 ст. 40 КЗпП України. Підставою звільнення стали наказ про винесення догани № 2\\к-с від 09 березня 2017р., службова записка начальника юридичного відділу [PERSON] від 21 вересня 2017р. № 06.03\\218, резолюція в.о. ректора [PERSON] Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 22 Постанови від 6 листопада 1992 р. № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, необхідно з'ясувати, в чому конкретно виявилося порушення, яке стало приводом до звільнення; чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за п. 3 ст. 40 КЗпП; чи додержано власником або уповноваженим ним органом передбачених статтями 1471, 148, 149 КЗпП правил і порядку застосування дисциплінарних стягнень. Оскільки тільки правомірне накладені стягнення можуть враховуватись і бути підставою для звільнення працівника за п. 3 ст. 40 КЗпП, суд, вирішуючи спір, повинен з'ясувати, систематичне невиконання яких саме трудових обов'язків позивачем передувало його звільненню. Звільнення за п. 3 ст. 40 КЗпП допускається тільки за наявності вини працівника. Принцип вини прямо закріплений у п. 24 Типових правил внутрішнього трудового розпорядку, який поширюється і на звільнення як один з видів дисциплінарного стягнення (ст. 247 КЗпП). У п. 3 ст. 40 КЗпП принцип вини закріплений непрямо (звільнення допускається за систематичне невиконання трудових обов'язків «без поважних причин»). Судом, встановлена незаконність наказу № 2\\к-с від 09 березня 2017р. Як вбачається з копії наказу від 28 вересня 2017 р., позивача звільнено з роботи за систематичне невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку. У цьому випадку відповідач при застосуванні такого крайнього заходу, як звільнення, обмежився лише загальним посиланням на систематичне невиконання без поважних причин позивачем посадових обов'язків та не врахував положення ч. 3 ст. 149 КЗпП, згідно з яким при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Протягом всього часу розгляду справи в суді, відповідачем в обґрунтування правомірності звільнення позивача з займаної посади на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України, в порушення ст. ст. 76-81 ЦПК України не було надано суду належних і допустимих доказів на підтвердження застосування відповідачем під час звільнення норм ст. 149 КЗпП України щодо ступені тяжкості вчиненого позивачем проступку і заподіяну ним шкоду. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, враховуючи те, що суд не наділений повноваження, щодо скасування наказів роботодавця, з метою захисту порушеного права позивача, суд вважає вірним визнати незаконними накази відповідача: № 2\\к-с від 09 березня 2017р. «Про оголошення догани», № 1012\\п від 28 вересня 2017р. та відповідно до ч. 1 ст. 235 КЗпП України слід поновити позивача на роботі на посаді завідувача кафедри інженерії програмного забезпечення Навчально-наукового інституту Комп'ютерних інформаційних технологій університету з 28 вересня 2017р. Згідно з ч. 2 ст. 235 КЗпП України, час вимушеного прогулу позивача становить з 28 вересня 2017р. по 27 червня 2018р., і виходячи з розміру середньоденної заробітної плати позивача - 447,81 грн., відповідно до довідки від 16 травня 2018р. № 661/364, сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу складає 83292,66 грн. без врахування відповідних податків й інших обов'язкових платежів. Згідно із п. 2), 4) ч. 1 ст. 430 ЦПК України, ч. 5 ст. 235 КЗпП України суд допускає негайне виконання рішення в частині поновлення на роботі позивача та виплати йому середнього заробітку за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1280,00 грн., а також на користь держави - 1472,93 грн.

Outcome: partial