Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

В червні 2016 р.[PERSON]звернувся до суду з позовом, в якому зазначає,що його бабусі [PERSON] на праві власності належав в цілому житловий будинок 64 по вул.Верещагіна в м.Запоріжжі,а саме 3/4 частки на підставі свідоцтва про право власності ,виданого 26.01.1993 р.П*ятою Запорізькою державною нотконтрою за № 4-166,зареєстрованого в ОП ЗМБТІ 10.02.1993 р.,та 1/4 частка на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом,виданого 28.01.2003 р.П*ятою Запорізькою державною нотконтрою за № 4-184,реєстрація якого ОП ЗМБТІ не проведена. 18.09.2015 р.[PERSON]померла,відкрилася спадщина за законом,яку мала право прийняти спадкоємиця за заповітом дочка спадкодавця [PERSON],проте від прийняття спадщини відмовилась на користь позивача [PERSON],який є онуком спадкодавця та спадкоємцем п*ятої черги за законом,спадкоємці другої-четвертої черг відсутні. Позивач прийняв спадщину після смерті [PERSON],звернувшись до приватного нотаріуса у встановлений законом строк із відповідною заявою,26.04.2016 р.йому було видано свідоцтво про право власності на 3/4 частини житлового будинку 64 по вул.Верещагіна в м.Запоріжжіпісля смерті [PERSON] Водночас,постановою від 26.04.2016 р. нотаріусом було відмовлено у видачі [PERSON]свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON]на 1/4 частину спірного будинку з тих підстав,що правовстановлюючий документ спадкодавця на зазначене спадкове майно не пройшов державну реєстрацію в ОП ЗМБТІ. Посилаючись на те,що в інший ,позасудовий спосіб,він не може оформити свої права спадкоємця, позивач просить суд визнати за ним на підставі ст.ст.16,1218,1261,1268 ЦК України право власності на 1/4 частину житлового будинку 64 по вул.Верещагіна в м.Запоріжжі в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] В судове засідання представник позивача адвокат [PERSON]подала письмову заяву про розгляд справи без її участі та просила позов [PERSON]задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з*явився з невідомих причин,викликався шляхом направлення судової повістки,про свою позицію у справі суд не повідимов. Відповідно до ст.74,76,77 ЦПК України відповідач вважається таким,що повідомлений належним чином та не з*явився в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ст.224,225 ЦПК України суд за згодою позивача ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Всебічно вивчивши обставини справи,дослідивши надані письмові докази у сукупності,суд дійшов висновку,що позов заявлений обґрунтовано,підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Судом встановлено та перевірено доказами, що на підставі свідоцтва про право власності № 4-166,виданого 26.01.1993 р. державним нотаріусом П*ятої Запорізької державної нотаріальної контори [PERSON],свідоцтва про право власності на спадщину за законом № 4-165 виданого 26.01.1993 р. державним нотаріусом П*ятої Запорізької державної нотаріальної контори,[PERSON]на праві власності належало 3/4 частини житлового будинку по вул.Верещагіна 64 в м.Запоріжжі,право власності було зареєстровано в ОП ЗМБТІ 10.02.1993 р.за реєстровим № 36544 у реєстровій книзі № 240. 28.01.2003 р.державним нотаріусом П*ятої Запорізької державної нотаріальної контори [PERSON]було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON],до складу якої входить 1/4 частина житлового будинку по вул.Верещагіна 64 в м.Запоріжжі,вказане свідоцтво в ОП ЗМБТІ не реєструвалося. 18.09.2015 р.[PERSON]померла,відкрилася спадщина за законом. Як передбачено ст.11 ЦК України,підставою виникнення цивільних прав та обов*язків є,зокрема,акти цивільного законодавства,а згідно ст.1220 ЦК України встановлено,що смерть спадкодавця породжує спадкові правовідносини. Відповідно до ст.1223,1258 ЦК України,у разі відсутності заповіту,відмови від прийняття спадщини спадкоємцем за заповітом, право на спадщину одержують спадкоємці за законом,почергово. Спадкоємцець [PERSON]за заповітом від 28.01.2003 р.[PERSON],відмовилась від прийняття спадщини за повітом після смерті [PERSON]на користь спадкоємця за законом п*ятої черги [PERSON],про що 26.11.2015 р.подала письмову заяву до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] Позивач [PERSON]після смерті [PERSON]О.є спадкоємцем за законом п*ятої черги,який відповідно до ст.1269 ЦК України прийняв спадщину шляхом подання відповідної письмової заяви до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу [PERSON],де 26.11.2015 р. була заведена спадкова справа № 40/2015 р. до майна померлої [PERSON] Інші спадкоємці майна померлої [PERSON],які прийняли спадщину,відсутні. Постановою нотаріуса від 26.04.2016 р.було відмовлено у вчинені нотаріальної дії видачі [PERSON]свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/4 частину спірного будинку після смерті [PERSON]О.з підстав відсутності державної реєстрації правовстановлюючих документів на цю частину нерухомого майна на ім*я спадкодавця. Як передбачено ст.1216,1218 ЦК України,спадкуванням є перехід прав та обов*язків(спадщини)від померлої фізичної особи (спадкодавця)до інших осіб(спадкоємців);до складу спадщини входять всі права та обов*язки ,які належали спадкоємцю на момент відкриття спадщини та не припинилися внаслідок його смерті. Як передбачено ст.328 ЦК України,право власності набувається з підстав,що не заборонені законом. Як передбачено ч.5 ст.1268 ЦК України ,незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Аналізуючи наведене,суд дійшов до висновку,що спадкодавцю [PERSON]О.з підстав,не заборонених законом,на праві власності належала 1/4 частина житлового будинку по вул.Верещагіна 64 в м.Запоріжжі,успадкована нею після смерті [PERSON],право на яку входить до складу спадщини після смерті [PERSON],що на час розгляду справи ніким не оспорювалось та нічим не спростовано. Таким чином,позивач після смерті [PERSON] за законом успадкував 1/4 частину житлового будинку по вул.Верещагіна 64 в м.Запоріжжі,прийнята спадщина вважається власністю спадкоємця з часу її відкриття,якою позивач може володіти та користуватись,однак до отримання правовстановлюючого документа на це майно позивач не має права на розпорядження ним,тобто не може у повному обсязі реалізувати права власника. Як роз*яснив Верховний Суд України в п.23 постанови Пленуму № 7 від 30.05.2008 р.»Про судову практику у справах про спадкування»,свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, вимоги спадкоємця про визнання права власності на спадкове майно можуть бути предметом розгляду судом після завершення процедури нотаріального розгляду письмової заяви спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством,яка завершується винесенням нотаріусом відповідної постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину. За матеріалами справи встановлено,що нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану спадщину,відповідно до ст.16 ЦК України позивач має право на захист свого цивільного права шляхом визнання за ним права власності на успадковане майно за рішенням суду. На підставі ст.ст.16,328,1223,1258,1268 ЦК України,ст.3,10,11,57,60,212 -215,218,224-225,294 ЦПК України,суд-

Outcome: approved