Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

В червні 2017 року [PERSON] звернулася до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем під час відкриття спадщини, посилаючись на те що, на підставі договору купівлі-продажу від 19 вересня 1979 року [PERSON], який приходився заявниці рідним дідусем, належав житловий будинок № 221 по вул. Барикадній в м. Запоріжжі. 17 липня 1992 року [PERSON] помер. Спадкоємцями першої черги за законом після померлого [PERSON] були його дружина [PERSON] та донька [PERSON], які до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини не зверталися. Заявниця зазначає, що [PERSON] на час смерті дідуся постійно проживала з ним за адресою: м. Запоріжжя, Барикадна, 221, тому фактично прийняла спадщину. 03 жовтня 2009 року [PERSON] померла. Також в заяві зазначено, що заявниця є єдиною спадкоємицею за законом являється, оскільки її мати померла 09 грудня 2004 року. На час смерті бабусі [PERSON] заявниця була неповнолітньою, та крім того, проживала за адресою м. Запоріжжя, Барикадна, буд. 221, тому також прийняла спадщину. Разом з тим, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.02.2017 року, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з тим, що бабуся [PERSON] на час смерті дідуся не була зареєстрована за адресою: [INFO], а отже, у нотаріуса не було відповідних документів, які б підтверджували вступ [PERSON] в управління спадковим майном. Просила суд встановити факт постійного проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] на час його смерті. В судовому засіданні заявниця та її представник підтримали заявлені вимоги та просили їх задовольнити з підстав вказаних в заяві. Зацікавлена особа Шоста Запорізька державна нотаріальна контора до суду не зявилась, про час, дату та місце слухання справи повідомлялась, представник надав заяву про розгляд справи без її участі. Суд, вислухав пояснення заявниці, її представника, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи та дослідивши інші докази, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON], вбачається що він помер 1707.1992 року. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON], вбачається, що остання померла 03.10.2009 року. Відповідно до рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 29.11.2016 року, встановлений факт, що [PERSON] є онукою [PERSON], яка померла 03.10.2009 року та онукою [PERSON], який помер 17.07.1992 р. З довідки квартального комітету б/н від 26.05.2017 року вбачається, що з 1979 року за адресою: м. Запоріжжя, вул. Барикадна, буд. 221 постійно мешкали [PERSON] по день смерті 17.07.1992 року та [PERSON] по день смерті 03.10.2009 року. З 1993 року по теперішній час в будинку проживає [PERSON]. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.02.2017 року, [PERSON] був зареєстрований за адресою: [INFO]. Допитана в судовому засіданні у якості свідка [PERSON] пояснила, що з 1974 року проживає [INFO], була сусідкою [PERSON], які з 1979 року проживали за адресою: Барикадна, буд. 221 по день своєї смерті. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила суду, що з 1959 року проживає [INFO]. Була сусідкою [PERSON], [PERSON], які знаходились у шлюбі, та їхньої доньки [PERSON], які були бабусею, дідусем та матірю заявниці. [PERSON] проживали за адресою: [INFO] з 1979 року та по день їх смерті, відповідно [PERSON] до 1992 року, а [PERSON] до 2009 року. Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що померлі [PERSON] та [PERSON] постійно проживали в належному на праві власності [PERSON] будинку, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Барикадна, буд. 221, хоча й не були зареєстровані за цією адресою. Відсутність документів, які б підтверджували да ний факт є перешкодою для заявниці в реалізації свого права на оформлення спадщини, яка залишились після смерті [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно до ст. 234 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 2 ППВСУ №7 від 30. 05. 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Таким чином, враховуючи докази, досліджені у судовому засіданні, які на думку суду є допустимими, достатніми та належними, судом встановлено, що померла 03.10.2009 року [PERSON], та померлий 17.07.1992 року [PERSON] постійно проживали за адресою: [INFO] на час його смерті 17.07.1992 року. Встановлення даного факту необхідно для прийняття спадщини заявницею.

Outcome: approved