Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

В червні 2017 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем по справі перебувала в зареєстрованому шлюбі з 08 листопада 2003 року. Від шлюбу мають троє дітей: сина [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO]. Під час шлюбу вони, 20 квітня 2007 року придбали домоволодіння [ADDRESS]. Рішенням Бородянського районного суду від 03 березня 2014 року шлюб з відповідачем розірваний. Після розірвання шлюбу відповідач почав чинити їй перешкоди в користуванні та проживанні в домоволодінні [ADDRESS], а потім взагалі вигнав її з дітьми з дому. В зв'язку з цим вони вимушені проживати у її матері по [ADDRESS], де крім них прописані та проживають ще 5 осіб. Оскільки відповідач на контакт не йде, не хоче порозумітися і не надає їй доступу до спірного будинку, просила усунути перешкоди у здійсненні права власності шляхом зобов'язання відповідача [PERSON] не чинити їй перешкод разом з малолітніми дітьми: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у користуванні житловим будинком по [ADDRESS] та вселити її разом з дітьми у вказаний житловий будинок. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали, викладене підтвердили. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав. Вислухавши пояснення позивачки та її представника, відповідача, свідка [PERSON], яка підтвердила, що відповідач чинить позивачці та малолітнім дітям перешкоди в користуванні спірним домоволодінням, в зв'язку з чим вони вимушені проживати за її місцем проживання, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 08 листопада 2003 року по 03 березня 2014 року, від якого мають трьох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтва про одруження (а.с.13), про народження (а.с.1-12), рішення Бородянського районного суду (а.с.14). Під час шлюбу, 20 квітня 2007 року [PERSON] придбала житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS], що підтверджується копіями договору купівлі-продажу житлового будинку (а.с.23-24), витягів з Державного реєстру правочинів, та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.25- 26) З копії будинкової книги (а.с.27-33) вбачається, що позивачка, відповідач та їх малолітні діти зареєстровані в житловому будинку [ADDRESS]. З копій актів обстеження місця проживання (а.с.18,19) вбачається, що позивачка [PERSON] зареєстрована, але не проживає за адресою: [ADDRESS], фактично вона разом з дітьми проживає по [ADDRESS]. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку) квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати , заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити.

Outcome: approved