Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-10 00:00:00

В серпні 2021 року [PERSON] звернувся до Комінтернівського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: Доброславський відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту з майна, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що на підставі виконавчого листа №2-2063 від 20.05.2008 року виданого Комінтернівським районним судом Одеської області державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Комінтернівського районного управління юстиції 16.07.2008 року винесено постанову АВ №953541 (АВ №953800) про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження. Станом на момент подання позову жодних виконавчих проваджень щодо стягнення з позивача згідно даних АСВП, ЄДРВП та електронного архіву не перебуває. Тому, стверджує позивач, він змушений звернутися до суду за захистом свого права власності. Позивач надав суду заяву, якою підтримав позовні вимоги, просив суд розглянути справу за його відсутністю, задовольнивши позов в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та дату засідання повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить задовольнити. Представник третьої особи Доброславського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, про час та дату засідання повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомив, надав заперечення на позовну заяву, відповідно до яких просять відмовити в задоволенні позовної заяви щодо зняття арешту з майна. За даних обставин суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін та без здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписуючого засобу, відповідно до ч.2\~ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1, 4\~\~ст. 206 ЦПК України\~позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз`яснено у п. 24\~Постанови Пленуму Верхового Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»\~у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. У відповідності до ч.3, 4\~ст. 200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями\~206,\~207\~цього\~Кодексу. У відповідності до положень ч.3 ст.12\~та ч.1 ст.81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України\~\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може гуртуватися на припущеннях. Відповідно до ч.3\~\~ст. 82 ЦПК України\~обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 18.07.2017 року Суворовським районним у місті Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, актовий запис №753. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] виданого 13.09.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції Одеської області шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, актовий запис № 77 від 15.04.2010 року. Відповідно до листа Доброславського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) від 02.08.2021 року №43-16018, позивачу було повідомлено, що 26.07.2008 року Лиманською районною нотаріальною конторою було накладено арешт на майно [PERSON] , а саме невизначене майно, квартиру (1/5 частина) [ADDRESS] на підставі постанови №953541 від 16.07.2008 року виданою ДВС Комінтернівського районного управління юстиції в Одеській області. Згідно бази даних АСВП, ЄДРВП та електронного архіву жодних виконавчих проваджень відкритих у відношенні боржника [PERSON] у Доброславському ВДВС в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) на даний час не перебуває. Надання більш детальної інформації не можливо, оскільки термін зберігання звершених виконавчих проваджень згідно інструкції з діловодства в органах Міністерства юстиції складає 3 року, та рекомендовано звернутись заявнику з метою вирішення вказаного питання до суду. Згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 16.07.2008 року серії АВ №953800, державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Комінтернівського районного управління юстиції Кривицькою О.В. при примусовому виконанні виконавчого листа №2-2063 виданого 20.05.2008 року комінтернівським районним судом Одеської області про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] . А саме на 1/5 частину квартири [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про право власності на житло виданого органом приватизації при Олександрівській сільській раді 28.03.2007 року на підставі розпорядження від 02.11.2006 року №140, квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної, спільної, часткової власності в рівних частинах: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майнол Комінтернівського районного бюро технічної інвентаризації за №14519801 від 11.05.2007 року, квартира за реєстраційним номером 18812955, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належить: [PERSON] , форма власності приватна, спільна часткова, 1/5 частка; [PERSON] , форма власності приватна, спільна часткова, 1/5 частка; [PERSON] , форма власності приватна, спільна часткова, 1/5 частка; [PERSON] , форма власності приватна, спільна часткова, 1/5 частка; [PERSON] форма власності приватна, спільна часткова, 1/5 частка. Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 05.08.2021 року, індексний номер 269143921, 26.07.2008 року за № 7635243 зареєстрований арешт об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно, підстава обтяження постанова АВ №953541 від 16.07.2008, Комінтернівське УЮ ВДВС Одеської області, невизначене майно, квартира, [ADDRESS] , 1/5 частина, власник [PERSON] . Відповідно до ч.2ст.30 ЦПК України, позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцем знаходження цього майна або основної його частини. Стаття 16\~ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст.ст.316,317,319\~ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідност.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні. Статтею 391\~ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до вимог ч.ч.1,2ст.56 Закону України «При виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Відповідно до ч.ч.1,2ст.59\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. В разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника, арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. В разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Статтею 60\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. В разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Позивач має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, однак не може цього робити через наявність обтяження на належне йому майно. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення із заявою до суду за наявності арешту (обтяження,) накладеного на майно позивача, порушується його право власності, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна, оскільки суду не надано відомостей щодо правомірності накладення арешту на майно позивача, або ж наявності стосовно нього виконавчого провадження, в якому він є боржником. Оцінюючи усі докази, досліджені в ході судового засідання в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі у зв`язку з відсутністю підстав вважати правомірним арешт, що накладений на його майно. На підставі викладеного,

Outcome: approved