Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-02 00:00:00

В червні 2018р. [PERSON] в інтересах недієздатної [PERSON] звернувся до суду з позовом про про відшкодування матеріальних і моральних збитків. В обґрунтування позову посилався на те 21.11.2016 він, як опікун в інтересах недієздатної [PERSON] звернувся до ПАТ «Державний ощадний банк України» зі скаргою про видачу йому, як опікуну недієздатної [PERSON] картки «Картка киянина», оформлену на ім`я утримувача недієздатну [PERSON] , яка надає право користування пільгами. Однак, листом відповідача від 14.12.2016 позивачу було відмовлено у наданні вказаної картки. Як на правові підстави для відмови позивачу у видачі вказаної картки, відповідач послався на постанови Національного банку України №3 від 30.04.2010, та №189 від 15.05.2003, які станом на час надання відповіді втратили чинність. Рішенням Печерського районного суду м.Києва від 19.09.2017р. зобов`язано Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» видати законному представнику опікуну недієздатної [PERSON] - [PERSON] картку «Картка киянина», оформлену на ім`я утримувача недієздатну [PERSON] , [INFO] . 11.04.2018р. було видано картку. Своїми довготривалими , свідомими незаконними діями відповідач наніс матеріальні та моральні збитки. Моральну шкоду оцінює в розмірі 600 000грн. З 18.11.2016р. по 11.04.2018р. не мала змоги безкоштовно користуватись послугами міського транспорту , чим завдані збитки в розмірі 21600 грн. на придбання проїздних квитків.В судвому засіданні позов підтримав. Просив задовольнити , стягнути матеріальну та моральну шкоду , зобов`язати відповідача принести офіційні вибачення за свої довготривалі, незаконні, протиправні дії. Представник відповідача надав відзив від 10.08.2018р. В судовому засіданні просив відмовити в позові , оскільки між стронами виникли договірні відносини , шкоду не спричинили. Ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 5.06.2018р. прийнято позов до розгляду та призначено розгляд за правилами загального провадження. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи , приходить до слідуючого. Встановлено , що [PERSON] є пенсіонером за віком , їй ВАТ «Банк» «Хрещатик» було видано картку «Картка киянина». У зв`язку з переоформленням картки «Картки киянина», 21.11.2016 [PERSON] , як опікун в інтересах недієздатної [PERSON] звернувся до ПАТ «Державний ощадний банк України» зі скаргою про видачу йому, як опікуну недієздатної [PERSON] картки «Картка киянина», оформлену на ім`я утримувача недієздатну [PERSON] , яка надає право користування пільгами. Однак, листом відповідача від 14.12.2016 позивачу було відмовлено у наданні вказаної картки. Рішенням Печерського районного суду м.Києва від 19.09.2017р. зобов`язано Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» видати законному представнику опікуну недієздатної [PERSON] - [PERSON] картку «Картка киянина», оформлену на ім`я утримувача недієздатну [PERSON] , [INFO] . 11.04.2018р. було видано картку «Картка киянина» Представником відповідача не надано доказів, що між стронами існували договірні відносини. Відповідно до ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1,2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Судом встановлено, що спірні правовідносини між сторонами виникли з підстав протиправної бездіяльності працівників банку . Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема, може полягати у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Отже, моральну шкоду розуміють як втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне -за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Оскільки судовим рішенням, яке набрало законної сили, встановлено що відповідач порушив права позивачки при видачі «Картки киянина» суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для відшкодування заданої позивачу такими діями моральної шкоди. Проте враховуючи характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, вважає позовні вимоги позивача щодо стягнення моральної шкоди у розмірі завищеними, їх розмір не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні. Так, позивачеві були спричинені моральні страждання, що безумовно змінило його нормальний життєвий ритм, проте інших доказів на підтвердження немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, істотності змін в житті, тощо) до суду не надано, а тому

Outcome: partial