Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-24 00:00:00

В травні 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], Щербанівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області про визнання заповіту недійсним. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [INFO] року померла [PERSON]. За життя остання склала заповіт, який був посвідчений 28.03.2002 року секретарем виконавчого комітету Щербанівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області. За змістом даного заповіту [PERSON] заповіла належну їй земельну ділянку, площею 24,33 га, що розташована в межах території Щербанівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, [PERSON] та [PERSON] Першому - 16,22 га, другому - 8, 11 га. Позивач, як спадкоємець за заповітом, звернувшись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, позбавлений можливості оформитися в спадкових правах, оскільки вищевказаний заповіт складено без дотримання вимог закону щодо його форми. В судове засідання позивач, його представник не з'явилися. Останній надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON], представник відповідача - Щербанівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області - в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Про причини неявки суд не повідомили. Представник третьої особи без самостійних вимог у судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, відповідно до ст. 11 ЦПК України, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Зокрема, судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої ввійшла земельна ділянка, загальною площею 24,33 га, що розташована в межах території Щербанівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до державного акта на право приватної власності на землю, виданого 05.12.2001 року Щербанівською сільською радою Вознесенського району Миколаївської області. За життя остання склала заповіт, який 28.03.2002 року був посвідчений секретарем виконавчого комітету Щербанівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області Штамбург А.І. та зарестрований в реєстрі за № 35. За його змістом спадкодавець заповіла належну їй на праві власності вищевказану земельну ділянку сторонам по справі, зокрема, [PERSON] - 16,22 га цього майна, [PERSON] . - 8,11 га. Спадщину після смерті вищевказаної особи прийняли [PERSON] , [PERSON] шляхом звернення з відповідними заявами до нотаріальної контори. Оскільки, спадщина після смерті вищевказаної особи відкрилася та була прийнята одним з спадкоємців ([PERSON]) до 2004 року, тому відповідно до ч.ч.4,5 Прикінцевих та перехідних положень чинного ЦК України правовідносини між сторонами з приводу прийняття спадщини регулюються нормами ЦК України 1963 року. Так, згідно зі ст. 4 ЦК України цивільні права і обов'язки виникають з угод, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 1 ст. 534 ЦК України кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. За правилами ст. 541 ЦК України заповіт повинен бути укладений у письмовій формі з зазначенням місця і часу його укладення, підписаний особисто заповідачем і нотаріально посвідчений. Відповідно до ст. 37 Закону від 2.09.1993 року «Про нотаріат», ст.ст. 38, 42, 59 Закону від 21.05.1997 року «Про місцеве самоврядування в Україні» та п. 2 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів України (затверджена наказом Міністерства юстиції України від 25.09.1994 року № 22/5, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 26.10.1994 року за № 256/466) у населених пунктах, де немає державних нотаріусів, нотаріальні дії вчиняють посадові особи виконавчих комітетів сільських, селищних, міських рад, на яких такий обов'язок покладено рішенням виконавчого комітету відповідної ради. Як зазначалося вище, оспорюваний заповіт посвідчено 28.03.2002 року секретарем виконавчого комітету Щербанівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області Штамбург А.І., яка була обрана секретарем сільської ради з одночасним виконанням повноважень секретаря виконавчого комітету, відповідно до рішення Щербанівської сільської ради за № 2 від 09.04.2002 року. Проте, рішення виконавчого комітету сільської ради про обрання вказаної особи секретарем, а також надання саме цій особі права на вчинення нотаріальних дій станом на 28.03.2002 року відсутнє, що підтверджується даними з архівного відділу Вознесенської районної державної адміністрації. За такого, вищевказаний заповіт не може вважатися укладеним з додержанням встановленої нотаріальної форми. Заповіт, як одностороння угода, підпорядковується загальним правилам ЦК щодо недійсності угод, передбачених у гл. 3 даного кодексу. Так, згідно ст.47 ЦК України нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими ч.2 ст. 48 цього Кодексу. Таким чином, встановлені судом обставини вказують на обґрунтованість позовних вимог [PERSON], які підлягають задоволенню.

Outcome: approved