Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-18 00:00:00

В серпні 2020 року позивачка звернулась до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до відповідача - [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на ті обставини, що 18.11.1995 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей подружжя не має. Спільне життя між сторонами не склалось, у зв`язку з відсутністю взаємопорозуміння, наразі позивач та відповідач припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, а тому позивачка вимушена звернутись до суду із позовом про розірвання шлюбу. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 10.08.2020 року у вказаній вище справі відкрито провадження та вирішено питання про доцільність її розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Позивачка 19.01.2021 звернулась до суду із заявою, згідно якої підтримала позовні вимоги та просила здійснювати розгляд справи у її відсутності, не заперечувала, щодо заочного розгляду справи та постановленням по справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення поштової кореспонденції суду, однак поштове відправлення повернулось на адресу суду з відміткою «за закінченням встановленого терміну зберігання». Відповідно до положень ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи те, що у справі достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважав за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи та, враховуючи положення ст.ст. 280-281 ЦПК України постановити заочне рішення у справі. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що між сторонами 18.11.1995 року було укладено шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Ватутінського району м. Києва, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а/з № 1780) Спільних неповнолітніх дітей сторони не мають. Відповідно до вимог ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно обставин викладених в позовній заяві, сторони припинили шлюбні відносини та не ведуть спільного господарства, спільних неповнолітніх дітей не мають. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім`ї призведе до порушення інтересів позивачки, тому є всі наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору у розмірі 840, 80 грн., сплачені позивачем при зверненні до суду з вимогою про розірвання шлюбу, підлягають стягненню на користь позивача з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved