Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-18 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивований тим, що позивач з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10.04.1998. Від шлюбу подружжя має п`ятеро дітей, із них неповнолітні: син - [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] , та донька - [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що протягом останніх декількох років стосунки з відповідачем розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, через вживання відповідачем спиртних напоїв стали частими сварки. Також позивач зазначила, що кожен із подружжя живе окремим життям та своїми інтересами, в них відсутній спільний бюджет, домашнє господарство ведеться окремо. Це призвело до того, що вони втратили почуття любові та поваги один до одного, сім`я фактично розпалась, шлюб існує лише формально. Подальше спільне проживання, збереження сім`ї та примирення є неможливим і суперечить їхнім інтересам та інтересам дітей. Вищевикладене й стало підставою для звернення до суду позивача із вимогою про розірвання шлюбу. Судом 12.08.2019 постановлено ухвалу про розгляд справи у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Також даним судовим рішенням відповідачу було запропоновано, зокрема, надати суду відзив на позовну заяву і докази по справі. Також, роз`яснено наслідки ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин. Від відповідача на адресу суду вказані вище документи не надходили. Ухвалою суду від 15.10.2019 подружжю надано строк для примирення - шість місяців та зупинено провадження у справі. Увалою суду від 16.04.2020 поновлено провадження у справі та призначено її до розгляду. Позивач в підготовче засідання не з`явивилась, хоча відповідно до ст. 128 ЦПК України, була повідомлена належним чином про дату, час і місце розгляду справи. 12.05.2020 позивачем до суду подано заяву про розгляд справи у її відсутність із проханням про задоволення позовних вимог. Враховуючи вищевикладене, заяву позивача, думку відповідача та положення ст. 198, ч. 3 ст. 211, ч. 1 та п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, суд ухвалив провести підготовче засідання у відсутність позивача. Відповідач у підготовчому засіданні позовні вимоги визнав. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Судом, у відповідності до ч. 1 та ч. 4 ст. 206 ЦПК України, встановлено, що визнання позовних вимог відповідачем є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому приймається судом. Верховним Судом України в Постанові Пленуму № 2 від 12.06.2009 року в п. 24 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» звернуто увагу, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно з свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 10.04.1998 виконавчим комітетом Стрижавської селищної Ради Вінницького району Вінницької області, шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 10.04.1998, актовий запис № 11. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини - [PERSON] . (а.с. 15) Судом встановлено, що позивач з відповідачем від шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , сина - [PERSON] , [INFO] та доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про їх народження. (а.с. 7-9) Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, враховуючи вищевикладене та безумовне визнання відповідачем позовних вимог, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає за можливе розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Згідно з ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, судом встановлено наступне. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в сумі 768, 40 гривень за подання позову, що підтверджується квитанцією від 22.07.2019. (а.с. 1) Враховуючи положення ч. 1 ст. 142 ЦПК України, судовий збір підлягає поверненню позивачу з державного бюджету в розмірі 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову - 384, 20 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved