Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-29 00:00:00

В червні 2015 року позивач [PERSON] звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом, мотивуючи його тим що, 01.05.2013 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, у відповідності до якого позивач зобов'язалась передати [PERSON] грошові кошти в розмірі 182 000 доларів США, а останній зобов'язався повернути позивачу вказану суму протягом двох місяців з моменту пред'явлення вимоги та відповідно зобов'язався сплачувати проценти за користування грошовими коштами. Цього ж дня на виконання умов укладеного договору позивач передала, а [PERSON] грошові кошти в розмірі 180 000 доларів США, на підтвердження чому [PERSON] видав позивачу власноруч написану та підписану розписку. 02.10.2013 року [PERSON] отримав ще 2 000 доларів США у позивача, про факт чого позивач та [PERSON] домовились дописати на тій же розписці. 18.03.2015 року позивачем на ім'я [PERSON] поштою цінним листом з описом вкладеного було відправлено вимогу про повернення грошових коштів разом із копією розписки. Пізніше, позивачу стало відомо, що [PERSON] помер [INFO] року. У зв'язку з цим, 29.04.2015 року позивач звернулась із претензією кредитора до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Захарченко Вікторії Вікторівни для реєстрації вказаної претензії у Книзі обліку та реєстрації спадкових справ та включення кредиторських вимог позивача у склад спадщини після [PERSON] З 09.12.1995 року [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON], а відповідно грошові кошти брались в борг у позивача [PERSON] у шлюбі з відповідачем та в інтересах сімї. Відповідно обов'язок виконання умов договору позики щодо повернення коштів виникає солідарно в обох із подружжя згідно ч. 4 ст. 65 і ч. 2 ст. 73 Сімейного кодексу України, а тому з даним позовом позивач звертається до відповідача, як і до співборжника за договором позики. Тому позивач [PERSON] просила суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму позики у розмірі 182 000 доларів США в гривнях згідно офіційного курсу НБУ станом на дату ухвалення рішення по справі та суму процентів за користування грошовими коштами у розмірі 611 560 грн. 99 коп. Стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати. В подальшому представником [PERSON] подано до суду новий розрахунок суми основного зобов'язання та процентів за користування грошима, згідно якого просилось стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму позики у розмірі 182 000 дол. США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на дату ухвалення рішення по справі становить 4 784 052,00 грн. та суму процентів за користування грошовими коштами у розмірі 787 298,83 грн. В березні 2016 року до суду третьою особою [PERSON] була подана позовна заява до [PERSON] з відповідними вимогами, яка була мотивована тим, що 01.09.2013 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, у відповідності до якого позивач зобов'язалась передати [PERSON] грошові кошти в розмірі 97 310 євро, а останній зобов'язався повернути позивачу вказану суму протягом двох місяців з моменту пред'явлення вимоги та відповідно зобов'язався сплачувати проценти за користування грошовими коштами. Цього ж дня на виконання умов укладеного договору позивач передала, а [PERSON] грошові кошти в розмірі 96 310 євро, на підтвердження чому [PERSON] видав позивачу власноруч підписану розписку. 01.02.2014 року [PERSON] отримав ще 1000 євро у позивача, про факт чого позивач і [PERSON] домовились дописати на тій же розписці. 18.03.2015 року позивачем на ім'я [PERSON] поштою цінним листом з описом вкладеного було відправлено вимог про повернення грошових ькоштів разом із копією розписки. Пізніше, позивачу стало відомо, що [PERSON] помер [INFO] року. У зв'язку з цим, 27.03.2015 року позивач звернулась із претензією кредитора до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Захарченко Вікторії Вікторівни для реєстрації вказаної претензії у Книзі обліку та реєстрації спадкових справ, заведення спадкової справи після [PERSON] та включення кредиторських вимог позивача у склад спадщини після [PERSON] На сьогоднішній день позивачу відомо, що 11.08.2015 року спадщину після померлого [PERSON] прийняла відповідач [PERSON]. Тому, [PERSON] просила стягнути з [PERSON] суму позики у розмірі 97 310 євро в гривнях згідно офіційного курсу НБУ станом на дату ухвалення рішення по справі та суму процентів за користування грошовими коштами у розмірі 396 479 грн. 50 коп. Стягнути з відповідача на користь [PERSON] понесені судові витрати. В подальшому представником [PERSON] подано до суду новий розрахунок суми основного зобов'язання та процентів за користування грошима, згідно якого просилось стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму позики у розмірі 97 310 євро, що згідно офіційного курсу НБУ станом на дату ухвалення рішення по справі становить 2 671 461,16 грн. та суму процентів за користування грошовими коштами у розмірі 375 964,61 грн. В серпні 2016 року третьою особою [PERSON] було подано до суду позовну заяву до [PERSON], яку він мотивував тим що, 03 листопада 2014 року між позикодавцем [PERSON] та позичальником [PERSON] у присутності свідка [PERSON] укладено договір позики грошових коштів на суму 2 247 000,00 євро. За умовами договору позичальник зобов'язаний повернути позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк до 15 липня 2016 року. У зв'язку із настанням строку виконання зобов'язання позивач прибув до Києва для отримання грошових коштів, проте дізнався, що позичальник [PERSON] помер у лютому 2015 року. Після цього позивач для отримання своїх коштів звернувся до дружини померлого - [PERSON], яка повідомила про неможливість виконання зобов'язання через відсутність у неї такої суми коштів. 10 серпня 2016 року,

Outcome: partial