Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-23 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області в квітні 2019 року надійшов позов [PERSON] до ТОВ «АВМ - Трейдінг Компані» про стягнення заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Позов мотивовано тим, що 14.02.2018 року позивача було прийнято на роботу на посаду комерційного директора в ТОВ «АВМ - Трейдінг Компані» з окладом 9000,00 грн. на місяць. 29.05.2018 року [PERSON] було звільнено з вказаної роботи на підставі п. 1 ст. 36 Кодексу законів про працю, а саме за згодою сторін. На день звільнення [PERSON] їй була нарахована, але не виплачена заробітна плата в розмірі 18474,75 грн. Враховуючи своє порушене право, позивач звернулась до Територіальної державної інспекції з питань праці у Вінницькій області, якою було встановлено порушення відповідачем права позивача на заробітну плату. Однак, відповідачем свої зобов`язання щодо виплати позивачу заробітної плати виконані не були. Вищевикладене й стало підставою звернення позивача до суду з вимогами про стягнення з відповідача на користь позивача 18474,75 грн. нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та 101700,00 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Представник позивача Горобець Д.Г. в ході судового розгляду підтримав позов в повному обсязі, в подальшому надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача ТОВ «АВМ -\~Трейдінг Компані» в судове засідання повторно не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся повісткою, надісланою рекомендованим листом. Відзиву на позов, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутності представник відповідача не надавав. Про причини неявки суд не повідомив. Ухвалою суду від 14.06.2019 року було викликано представника ТОВ\~«АВМ -\~Трейдінг Компані» в судове засідання, яке відбудеться 24.07.2019 року об 15.30 год. для дачі особистих пояснень. Також, було витребувано з ТОВ\~«АВМ -\~Трейдінг Компані» наказ про прийняття [PERSON] на роботу на посаду комерційного директора в ТОВ\~«АВМ -Трейдінг Компані»\~та звільнення\~з посади, довідку про невиплачену заробітну плату та середній заробіток [PERSON] . Однак, дана ухвала залишилась без належного реагування. На підставі\~ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вирішив провести заочний розгляд справи. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач [PERSON] працювала з 14.02.2018 року (наказ № 2-К-02/2008 від 13.02.2018 року) по 29.05.2018 року (наказ від 29.05.2018 року) комерційним директором в ТОВ «АВМ - Трейдінг Компані», що підтверджується записами в трудовій книжці серії [NUMBER] від 04.06.1987 року. Факт перебування позивача в трудових відносинах з відповідачем ТОВ «АВМ - Трейдінг Компані» також підтверджується індивідуальними відомостями про застраховану особу на ім`я [PERSON] . На день звільнення [PERSON] їй була нарахована, але не виплачена заробітна плата в розмірі 18474,75 грн. Дана сума заборгованості не виплачена ні в день звільнення позивача, ні на день ухвалення рішення. Протилежного судом не встановлено. Суд звертає увагу, що відповідач в спростування вказаного доказів не надав. Згідно ч. 4 ст. 43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Відповідно до ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. З огляду на вказану норму позивач має право на середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, так як відповідач має заборгованість перед позивачем з виплати заробітної плати і вона не виплачена в день звільнення. Щодо визначення середнього заробітку, то суд зважає, що відповідно до ст. 27 Закону України «Про оплату праці», порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати. Відповідно до п.2 цього Порядку у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Відповідно до п. 3 цього Порядку, при обчисленні середньої заробітної плати в усіх випадках її збереження включаються: основна заробітна плата; доплати і надбавки (за надурочну роботу та роботу в нічний час; суміщення професій і посад тощо). Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо. Згідно п.п. 5, 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, проводяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством на число календарних днів за цей період. Як вбачається з розрахунку середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, наданого позивачем, сума виплати становить 101700,00 грн. (оклад 9000,00 грн., 40 днів кількість робочих днів за березень, квітень 2018 року; 18000,00 грн.:40=450 грн.; 226 робочих днів кількість днів за період з 30.05.2018 року по 19.04.2019 року; 450*226 робочих днів=101700,00 грн.) Судом перевірено розрахунок, наданий позивачем, і встановлено його відповідність нормам чинного законодавства, а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача. Враховуючи вищевикладене, з відповідача на користь [PERSON] підлягає стягненню заборгованість із заробітної плати в розмірі 18474,75 грн. та 101700,00 грн. середнього заробітку за весь час затримки станом на 19.04.2019 року. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України та враховуючи розмір задоволених вимог, вважає за необхідне стягнути з відповідача на держави 1201,75 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved