Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

До Василівського районного суду звернувся [PERSON], із позовом, який в подальшому був уточнений,до [PERSON].В позовній заяві зазначено, що 14 лютого 2015 року помер батько позивача та відповідача, [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно будинок, що знаходиться за адресою: вул. Степна, б.18, с. Першотравневе, Василівський район, Запорізька область. На вказане майно спадкодавець [PERSON] склав заповіт, яким заповідав все своє майно на імя позивача. Крім позивача по справі, спадкоємцем з законом є відповідач [PERSON]. 12 травня 2015 року, за заявою позивача до [PERSON] державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, була заведена спадкова справа № 122 за 2015 рік. При зверненні за отриманням свідоцтва про право на спадщину за заповітом, було встановлено, що на час укладення договору купівлі-продажу вищевказаного будинку, батько позивача та відповідача знаходився у шлюбних відносинах з їх матірю [PERSON], яка давала згоду на купівлю даного будинку. Відповідно їй належить ? частка у праві спільної сумісної власності на майно набуте подружжям на час шлюбу, а саме на житловий будинок, що знаходиться за адресою: вул. Степна, б.18, с. Першотравневе, Василівський район, Запорізька область. 05 червня 2009 року померла мати позивача та відповідача, [PERSON], яка проживала за адресою: [INFO]. Оскільки постановою державного нотаріуса [PERSON] державної нотаріальної контори позивачу було відмовлено у вчинення нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на весь будинок та було рекомендовано звернутись до суду з позовом про виділ частки подружжя в спільній сумісній власності та визнання права власності цієї частки на імя позивача, він змушений звернутись з даним позовом до суду, в якому просить визнати за позивачем право власності на ? частину вищевказаного житлового будинку за адресою: вул. Степна 18, с. Першотравневе, Василівський район, Запорізька область, що належала матері позивача [PERSON], в порядку спадкування. В судовому засідання позивач [PERSON] підтримав позовну заяву, уточнив позовні вимоги та просить суд визнати частки [PERSON], який помер 14 лютого 2015 року та [PERSON], яка померла 05 червня 2009 року, на житловий будинок №18, що знаходиться за адресою: вул. Степна, с. Першотравневе, Василівський район, Запорізька область, рівними по ? частині, а також визнати за ним право власності на ? частину вищевказаного житлового будинку, що належала його матері [PERSON]С, в порядку спадкування за заповітом. В судовому засіданні відповідач [PERSON] визнав уточнені позовні вимоги у повному обсязі, не заперечує проти задоволення позову. Представник третьої особи [PERSON] державної нотаріальної контори Запорізької області в судове засідання не зявився, але надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав: В судовому засіданні встановлено, що 14 лютого 2015 року помер батько позивача та відповідача - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖС № 316892, виданого 17 лютого 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Василівського районного управління юстиції у Запорізькій області (а.с.4). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно будинок, що знаходиться за адресою: вул. Степна, б.18, с. Першотравневе, Василівський район, Запорізька область (а.с.11) Відповідно до оцінювального акту від 21 вересня 2015 року на вказаний житловий будинок, його вартість становить 18238,00 грн. (а.с.12) Згідно складеного [PERSON] заповіту, який 11 лютого 2015 року був зареєстрований в реєстрі за №73 та посвідчений державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори Запорізької області, все належне йому майно, де б воно не було, і з чого б не складалося, і взагалі все те, що буде належати йому на день його смерті і на що він за законом матиме право, [PERSON] заповів [PERSON] (а.с.9, 10). 12 травня 2015 року позивач [PERSON]М звернувся до [PERSON] державної нотаріальної контори Запорізької області з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті батька [PERSON] (а.с.44) Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 975/02-31 від 24 вересня 2015 року державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори Запорізької області, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON] у звязку з тим, що після надання [PERSON] правовстановлюючих документів на спадкове майно - будинок № 18, який знаходиться в с. Першотравневому, вул. Степна Василівського району Запорізької області, а саме: договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Василівського районного нотаріального округу [PERSON] від 04 грудня 2007 року за реєстраційним номером 1917, згідно якого покупцем вказаного будинку є [PERSON], було встановлено, що вказаний договір було укладено за згодою дружини покупця [PERSON], яка померла 05 червня 2009 року. Житловий будинок був придбаний подружжям у період перебування у зареєстрованому шлюбі, а тому [PERSON] належить ? частка у праві спільної сумісної власності на майно, а саме на житловий будинок № 18, який знаходиться в с. Першотравневому, вул. Степна Василівського району Запорізької області. У звязку зі смертю 05 червня 2009 року [PERSON] виділити частку у праві спільної сумісної власності подружжя неможливо (а.с.16). Факт смерті матері позивача та відповідача [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖС № 139913, виданого 06 червня 2009 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Василівського районного управління юстиції у Запорізькій області (а.с.5) Відповідно до копії свідоцтва про одруження серії VI-УР № 201547, виданого 07 липня 1963 року [PERSON] міським бюро реєстрації актів цивільного стану, було зареєстровано одруження [PERSON] та [PERSON] 07 липня 1963 року та присвоєно прізвище [PERSON] «Бережна» (а.с.6) Факт родинних відносин позивача [PERSON] з померлим [PERSON], як сина з батьком та позивача з померлою [PERSON], як сина з матір'ю, підтверджується копією свідоцтва про народження 13 червня 1972 року [PERSON], серія І-ЖС № 296574, виданого 05 липня 1972 року [PERSON] районним відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізької області (а.с.7) Факт родинних відносин відповідача [PERSON] з померлим [PERSON], як сина з батьком та відповідача [PERSON] з померлою [PERSON], як сина з матір'ю, підтверджується копією свідоцтва про народження 01 вересня 1966 року [PERSON], серія І-ЖС № 293643, повторно виданого 06 жовтня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Василівського районного управління юстиції у Запорізькій області (а.с.8) Згідно складеного [PERSON] заповіту, який 03 листопада 2008 року був зареєстрований в реєстрі за №45744471 та посвідчений приватним нотаріусом Василівського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON], все належне їй майно, де б воно не було, і з чого б не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день її смерті і на що вона за законом матиме право, [PERSON] заповіла [PERSON]. Відповідач [PERSON]на свою частину спадкового майна після смерті матері не претендує та не заперечує проти прийняття спадщини позивачем. Жодних заяв про прийняття спадщини після смерті [PERSON], крім заяви позивача, подано не було. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.ст.1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, та на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має протягом шести місяців з дати відкриття спадщини подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно ст.1218 Цивільного кодексу Україна до складу спадщини входять усі права і обовязки, що належали спадкодавцеві на момент смерті. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття. За вимогами ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обовязковим, коли обєктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обовязковій державній реєстрації. Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа. В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України). Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім`я особи, яка померла, у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обовязків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч.1 ст.1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Згідно ст.1245 ЦК України, частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом. Позивач [PERSON] належним чином прийняв спадщину та звернувся до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але йому було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, у звязку з тим, що власником будинку за договором купівлі-продажу є [PERSON], вказаний договір було укладено за згодою дружини покупця [PERSON], яка померла 05 червня 2009 року. Житловий будинок був придбаний подружжям у період перебування у зареєстрованому шлюбі, а тому [PERSON] належить ? частка у праві спільної сумісної власності на майно, а саме на житловий будинок № 18, який знаходиться в с. Першотравневому, вул. Степна Василівського району Запорізької області. У звязку зі смертю 05 червня 2009 року [PERSON] виділити частку у праві спільної сумісної власності подружжя неможливо, таким чином позивач не має можливості оформити, відповідно до вимог законодавства, вказане майно, питання визначення належності цього майна має вирішуватись у судовому порядку, оскільки рішення суду буде правовстановлюючим документом для оформлення права власності на спадкове майно. Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права. При цьому, одним із способів захисту цивільного права є визнання права власності. Згідно зі ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, враховуючи, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про виділ частки у спільній сумісній власності на житловий будинок та визнання права власності на ? частину житлового будинку в порядку спадкування за заповітом,обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved