Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 в інтересах [PERSON] звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «ДТЕК «Дніпрообленерго», про визнання недійсним договору про реструктуризацію боргу. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що працівниками ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» проведено перевірку додержання споживачем Правил користування електричною енергією для населення за адресою місця мешкання [PERSON] [INFO]. За результатами перевірки представниками постачальної компанії складено акт про порушення №Д 008421 від 18.07.2012 року, в якому зазначено, що [PERSON] порушила п. 42 Правил шляхом викрадання електричної енергії за допомогою самовільного підключення до електромережі мимо приладу обліку скритим способом: сторонній вхід. Споживачем електроенергія використовується, однак приладом не обліковується. В наслідок чого споживачеві нараховані збитки в розмірі 6\~582,42 грн. 20.07.2012 року між позивачем та відповідачем був укладений договір про реструктуризацію суми боргу, нарахованого за актом №Д 008421 від 18.07.2012 року про порушення Правил користування електричною енергією для населення та складено протокол засідання комісії 2-РЕМ по розгляду актів про порушення споживачем правил від 14.11.2012 року. Вказаним договором було визначено суму сплати боргу частинами в розмірі 1051,24 грн. щомісяця. Позивач вважає, що договір про реструктуризацію суми боргу від 20.07.2012 року укладено з порушенням порядку укладення такого договору та всупереч вимогам ЗУ «Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію», оскільки при укладанні договору не було зясовано суму доходу позивача, в той час як визначена сума щомісячної плати заборгованості перевищує розмір її пенсії, а також вказаний договір не відповідає тексту типового договору, затвердженого Постановою КМУ №976 від 27.06.2003 року, вимогам п.п. 27,28 Правил користування електричною енергією для населення, які затверджено постановою КМУ №1357 від 26.07.1999 року, оскільки в ньому не передбачено права [PERSON] щодо дострокового погашення заборгованості, розірвання договору, продовження дії договору, якщо її доходу не вистачає для погашення заборгованості. В судовому засіданні прокурор Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 підтримав позовні вимоги [PERSON] та послався на те, що спірний договір укладений з чисельними порушеннями чинного законодавства, умови якого є несправедливими, що тягне за собою визнання такого договору недійсним. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, зазначила, що підписала спірний договір під тиском на умовах підключення відповідачем її квартири до електропостачання. Просила задовольнити позовні вимоги щодо визнання договору про реструктуризацію недійсним. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, клопотань про перенесення розгляду справи до суду не надавав. З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу відповідно правил ст. 169,224,225 ЦПК України - заочно. Заслухавши осіб, які приймають участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні, працівниками ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» проведено перевірку додержання споживачем Правил користування електричною енергією для населення за адресою місця мешкання [PERSON] [INFO]. За результатами перевірки представниками постачальної компанії складено акт про порушення №Д 008421 від 18.07.2012 року, в якому зазначено, що [PERSON] порушила п. 42 Правил шляхом викрадання електричної енергії за допомогою самовільного підключення до електромережі мимо приладу обліку скритим способом: сторонній вхід. Споживачем електроенергія використовується, однак приладом не обліковується. В наслідок чого споживачеві нараховані збитки в розмірі 6\~582,42 грн. 19.07.2012 року [PERSON] подала до відповідача власноручно написану заяву про укладення з нею графіку погашення суми збитків, скільки вона має маленьку пенсію та інших доходів не має(а.с.48). 20.07.2012 року між позивачем та відповідачем був укладений договір про реструктуризацію суми боргу, нарахованого за актом №Д 008421 від 18.07.2012 року про порушення Правил користування електричною енергією для населення та складено протокол засідання комісії 2-РЕМ по розгляду актів про порушення споживачем правил від 14.11.2012 року. Вказаним договором було визначено суму сплати боргу частинами в розмірі 1051,24 грн. щомісяця(а.с.11). Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ч.1-3 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ч.1,2 ст.18 Закону України «Про захист пав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Відповідно до ч.5 ст.18 Закону України «Про захист пав споживачів» Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Твердження прокурора, що умови договору, укладеного між позивачем та відповідачем, є несправедливими і відповідно до ЗУ «Про захист прав споживачів» він є недійсним, а також його посилання на невідповідність договору Закону України «Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію», є помилковими, оскільки між сторонами було укладено договір про реструктуризацію не заборгованості поточних платежів за спожиті послуги, а реструктуризувались збитки, які були завдані енергопостачальнику споживанням безоблікової електроенергії повз лічильник. Правовідносини, що склались між позивачем та відповідачем є договірними та не стосуються положень Закону України «Про захист прав споживачів», щоб надавало можливість застосувати наслідки несправедливості умов, що тягне за собою недійсність договору. Твердження позивача про те, що даний договір було укладено під тиском, не відповідають дійсності, оскільки волевиявлення [PERSON] при укладенні цього договору було вільним, що підтверджується її власноручною заявою до відповідача про розстрочення суми збитків. З огляду на викладене та враховуючи, що судом не встановлено жодних підстави для визнання спірного договору недійсним, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити. На підставі викладеного вище,

Outcome: dismissed