Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

В червні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Позовні вимоги [PERSON] були обґрунтовані тим, що він не перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, проте, від спільних відносин вони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Корюківського районного суду від 27.09.2011 року він сплачує аліменти на користь відповідачки [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 квітня 2011 року до досягнення дитиною повноліття. Проте, відповідно до рішення Корюківського районного суду від 16.05.2017 року він також сплачує аліменти на користь дружини - [PERSON] на утримання двох малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі - 1/3 (однієї третьої) частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно (але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку), починаючи з 18 квітня 2017 року і до повноліття дітей, та аліменти на користь [PERSON] на її утримання у розмірі - 1/6 (однієї шостої) частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 18 квітня 2017 року і до досягнення дитиною, [PERSON], [INFO], трьох років, тобто до 09.07.2019 року включно. Зазначав, що на його утриманні перебуває дружина, яка не працює та знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та дві малолітні дитини, тому він не має змоги сплачувати відповідачці аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку щомісячно. За таких обставин просив зменшити розмір аліментів, які стягуються на користь відповідачки [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], з 1/4 частини до 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу подання до суду позовної заяви про зменшення розміру аліментів і до досягнення дитиною повноліття. Оскаржуваним рішенням Корюківського районного суду Чернігівської області від 14 вересня 2017 року в задоволенні позову відмовлено. В апеляційній скарзі [PERSON] просить скасувати рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 14 вересня 2017 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позов в повному обсязі. Доводи апеляційної скарги [PERSON] зводяться до того, що оскаржуване судове рішення є таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, є незаконним та необґрунтованим. [PERSON] зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для зменшення розміру аліментів. Вказує, що місцевим судом не враховано, що після вступу в силу рішення Корюківського районного суду від 27 вересня 2011 року про стягнення з нього на користь відповідачки [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини, його сімейний та матеріальний стан суттєво змінилися, що, відповідно до ст.192 СК України, є підставою для зменшення розміру аліментів, який був визначений судовим рішенням за позовом відповідачки [PERSON] Так, після 27 вересня 2011 року у нього від спільного подружнього життя з [PERSON] народилося двоє неповнолітніх дітей. Шлюб з [PERSON] не розірвано, і хоча вони і проживають за однією адресою, але фактично припинили шлюбно-сімейні відносини і ведення спільного господарства. [PERSON] не працює, доглядає дитину, за взаємною згодою діти перебувають на її утриманні. Рішенням Корюківського районного суду від 16.05.2017 року з нього стягнуто аліменти на користь дружини - [PERSON] на утримання двох малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі - 1/3 (однієї третьої) частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно (але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку), починаючи з 18 квітня 2017 року і до повноліття дітей, та аліменти на користь [PERSON] на її утримання у розмірі - 1/6 (однієї шостої) частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 18 квітня 2017 року і до досягнення дитиною, [PERSON], [INFO], трьох років, тобто до 09.07.2019 року включно. Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 18 серпня 2017 року це рішення скасовано в частині стягнення аліментів на утримання дружини [PERSON] [PERSON] зазначає, що зараз з його заробітку відраховуються аліменти на утримання трьох малолітніх дітей в загальному розмірі 58,3% від його заробітку по 1/6 частині на двох дочок і 1/4 частину на сина. Судом першої інстанції не враховано, що рішення апеляційного суду від 18 серпня 2017 року було оскаржено [PERSON] до касаційної інстанції, і яке буде прийнято рішення невідомо. Крім того, відповідачка [PERSON] не позбавлена можливості заявити до нього позовні вимоги про відшкодування додаткових витрат на неповнолітню дитину. Також [PERSON] посилається на те, що йому достовірно відомо, що сплачувані ним аліменти йдуть не на потреби дитини-інваліда, а на саму відповідачку та на облаштування садиби, в якій вона проживає. Судом, на думку [PERSON], безпідставно не враховано, що його батьки досягли пенсійного віку, отримують мінімальну пенсію і він має їх підтримувати. В поданих письмових запереченнях на апеляційну скаргу представник [PERSON] адвокат [PERSON] просить апеляційну скаргу відхилити як безпідставну та необґрунтовану, а оскаржуване рішення суду першої інстанції залишити без змін як законне та справедливе. Зазначає, що позивач штучним способом вирішив зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина. Позивачем не надано до суду доказів того, що відкрито виконавче провадження з виконання рішення суду про стягнення з нього аліментів на утримання двох інших дітей; при ухваленні цього рішення не було враховано, що з [PERSON] вже стягуються аліменти на іншу дитину. Також [PERSON] звертає увагу суду на те, що спільна дитина сторін [PERSON], є дитиною-інвалідом (діагноз - ДЦП) і з кожним роком потребує більше коштів на лікування, однак [PERSON], зважаючи на всі життєві обставини [PERSON], не подавала позову про збільшення розміру стягуваних з нього аліментів. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача адвоката [PERSON], відповідача [PERSON], адвоката [PERSON], дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку. По справі встановлено, що [PERSON] не перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], проте вони мають спільну малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Батьківство [PERSON] відносно [PERSON] встановлено рішенням Корюківського районного суду від 27 вересня 2011 року. Цим же рішенням з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 квітня 2011 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.5-6, 10). 07 листопада 2009 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON], від якого вони мають двох доньок - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.11-13). Заочним рішенням Корюківського районного суду від 16.05.2017 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання двох малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі - 1/3 (однієї третьої) частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно (але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку), починаючи з 18 квітня 2017 року і до повноліття дітей, та аліменти на користь [PERSON] на її утримання у розмірі - 1/6 (однієї шостої) частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 18 квітня 2017 року і до досягнення дитиною, [PERSON], [INFO], трьох років, тобто до 09.07.2019 року включно (а.с.8-9). Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 18 серпня 2017 року рішення Корюківського районного суду від 16 травня 2017 року скасовано в частині задоволення позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання та у задоволенні цих позовних вимог відмовлено (а.с.52-53). З довідки виконкому Корюківської міської ради від 12.07.2017 року №5418 вбачається, що [PERSON] проживає [INFO], разом з сином [PERSON], [INFO] (а.с.33). [PERSON], [INFO], є дитиною- інвалідом. Матері дитини-інваліда - [PERSON] з 02.12.2008 року по 30.11.2018 року призначено державну соціальну допомогу дітям-інвалідам та надбавку на догляд на дитину-інваліда [PERSON], [INFO] (а.с.33, 34). З довідки ПАТ Словянські шпалери КФТП від 07.06.2017 року №78 вбачається, що [PERSON] працює в ПАТ Словянські шпалери КФТП з 07.07.2005 року, його нарахований дохід за період з 01.12.2016 року по 31.05.2017 року складає 51771, 58 грн., розмір утриманих з нього аліментів за цей період склав 10419, 03 грн. (а.с.14). З довідки виконкому Корюківської міської ради від 13.06.2017 року №4514 вбачається, що [PERSON] проживає [INFO] та має наступний склад сімї: дружина [PERSON], дочка [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO] (а.с.15). Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що відсутні підстави для зменшення розміру аліментів, оскільки позивач є працездатним та працює, розмір відрахувань з урахуванням рішень суду не перевищує максимально допустимий розмір відрахувань з заробітної плати, передбачений ч.3 ст. 70 ЗУ Про виконавче провадження, а тому позивач у змозі виплачувати аліменти саме в такому розмірі. Крім того, зважаючи на те, що дитина [PERSON] є дитиною з особливими потребами, суд зазначив, що зменшення розміру аліментів не буде відповідати її інтересам. Проте, з таким висновком суду першої інстанції не може погодитися колегія суддів апеляційного суду враховуючи наступне. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршенням або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Під зміною сімейного стану платника аліментів розуміється зявлення у його сімї осіб, яким він за законом зобовязаний надавати утримання і які фактично знаходяться на його утриманні. З матеріалів справи вбачається, що після вступу в силу рішення Корюківського районного суду від 27 вересня 2011 року про стягнення з [PERSON] на користь відповідачки [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини, у [PERSON] від спільного подружнього життя з [PERSON] народилося двоє неповнолітніх дітей, на утримання яких з нього стягнуто аліменти у розмірі - 1/3 (однієї третьої) частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно (але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку), починаючи з 18 квітня 2017 року і до повноліття дітей. Таким чином, у платника аліментів [PERSON] суттєво змінився сімейний та матеріальний стан. Тому висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для зменшення розміру аліментів не можна визнати законним та обґрунтованим. Проте, доводи позивача про те, що на всіх трьох його дітей належить стягувати аліменти в однаковому розмірі по 1/6 частині заробітку (доходу) на кожну дитину, не можна визнати обґрунтованими, враховуючи наявні у справі докази про стан здоровя дитини - [PERSON], [INFO], та те, що він має інвалідність з дитинства, у звязку з чим має особливі потреби та потребує постійного догляду його матері [PERSON] відповідно до ч.1 ст.182 СК України. Тому колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню шляхом зменшення розміру аліментів, які стягуються з нього на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], з 1/4 (однієї четвертої) до 1/5 (однієї пятої) частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Таким чином, рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 14 вересня 2017 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову. Оскільки позов та апеляційна скарга задовольняються частково (на 60%), відповідно до приписів ст. 88 ЦПК України, [PERSON] належить компенсувати за рахунок держави 806 грн. 40 коп. (640 грн. х 60% + 704 грн. х 60%) сплаченого ним при подачі позову та апеляційної скарги судового збору.

Outcome: partial