overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

В січні 2014 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначаючи причинами розлучення те, що протягом останніх двох років їх сімейне життя з відповідачем погіршувалося, між ними часто виникали сварки, свідком яких була їх малолітня дочка. Все це привело до припинення ведення спільного господарства та сумісного проживання. Вважає, що примирення між ними неможливе. В судове засідання позивач не з'явилася, до суду спрямувала заяву в якій просить справу слухати за її відсутності, позовні вимоги підтримала, не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи ( а.с. 11), в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, від нього до суду не надходило клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за його відсутності, позов не оспорив. Зі згоди позивачки, судом ухвалено, - проводити заочний розгляд справи. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24 вересня 2011 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4). Сторони є батьками малолітньої [PERSON], [INFO] ( а.с. 5). З позовної заяви вбачається, що малолітня дитина проживає з матір'ю, спору щодо визначення місця проживання дитини між сторонами немає. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з сторін. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи, що позивач не бажає зберігати з відповідачем шлюбні відносини, а відповідач будь-яких заперечень з приводу цього до суду не направив, хоча не був позбавлений такої можливості, за час перебування справи в провадженні суду сторони не вчинили жодних дій, які б свідчили про їх бажання примиритися, тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу неможливе, оскільки буде суперечити інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

В січні 2014 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування вимог вказує, що зареєструвала шлюб з відповідачем 10.11.2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управлінні юстиції м. Києва. Шлюб між подружжям розірвано рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 05.06.2012 року. Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. На неодноразові прохання та вимоги позивача про сплату аліментів на утримання дитини відповідач не звертає ніякої уваги. В зв'язку з чим позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся судом належним чином. Відповідно до положень ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає за можливе провести заочний розгляд без участі відповідача. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі суд встановив наступне. Сторони зареєстрували шлюб 10.11.2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управлінні юстиції м. Києва. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 05.06.2012 року шлюб між подружжям розірвано. В період шлюбу народився син - [PERSON], [INFO], який зареєстрований та проживає разом з матір'ю. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 ч. 3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідач доводи позивача належними та допустимими доказами не спростував, а тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, як законний та обґрунтований. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

В січні 2014 року позивач звернулася до суду з позовом до КС «Коштовна» про стягнення коштів за депозитним рахунком, вказавши, що 31.03.2010 року з відповідачем був укладений депозитний договір «Річний № 4» на суму 66850,00 грн. зі сплатою 22 % річних на суму вкладу. Кінцевим терміном дії вищевказаного договору є 30.06.2013 року, однак відповідач відмовляється виконувати умови договору, внаслідок чого виникла загальна заборгованість в сумі 65 641,00 грн., яку просить стягнути з відповідача. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просить їх задовільнити в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з*явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи у відсутності їхнього представника, проти задоволення позову не заперечує. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 31.03.2010 року між [PERSON] та КС «Коштовна» був укладений депозитний договір «Річний № 4» на суму 66850,00 зі сплатою 22 % річних на суму вкладу строком до 30.06.2013 року. Вказані обставини підтверджуються копією депозитний договір «Річний № 4» від 31.03.2010 року, копією квитанції від 31.03.2010 року, копією графіку розрахунків, наявними в матеріалах справи. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов*язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Кінцевим терміном дії вищевказаного договору є 30.06.2013 року, однак КС «Коштовна» не виконала умови договору, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 65 641,00 грн., яку слід стягнути на користь позивача. Крім того, з відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 656,41 грн., в рахунок держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

В січні 2014 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем в зв'язку з психологічною несумісністю. Спільне життя у них не склалося, оскільки постійно в сім'ї виникали сварки, непорозуміння. Позивач в судовому засіданні просила задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі. Суд дослідив докази, які були надані суду. Суд приходить до наступного: Сторони в 2006 році уклали шлюб, в період шлюбу народилися спільні діти: донька [PERSON] [INFO] та син [PERSON] [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини припинені з грудня 2012 року, в зв'язку з психологічною несумісністю. Спільне життя у них не склалося, оскільки постійно в сім'ї виникали сварки, непорозуміння. Спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача, тому на підставі ст.112 Сімейного кодексу України позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з Відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

В січні 2014 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини, що зареєструвавши шлюб не змогли створити міцну сім'ю, оскільки різні погляди на життя створювали непорозуміння та сварки. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному об'ємі. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, не заперечув проти задоволення позову. Допитавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд рахує, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 28 квітня 2006 року у Жовтневому відділі РАЦСуКриворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що здійснено відповідний актовий запис № 223. Шлюб у сторін перший. Від шлюбних відносин сторони мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Як встановлено судом сімейні відносини сторони не підтримують з 2012 року, спільне господарство не ведуть. Відповідно до частини 3 ст. 105 СК України Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України. Окрім того, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд може постановити рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сім'я сторін розпалась, зберегти її не можливо. Сторонам надавався строк для примирення, однак примирення сторонами не досягнуто. Судом прийнято до уваги, що відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

В січні 2014 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, просила суд розірвати шлюб, укладений 15 вересня 2012 році в Жовтневому відділі державної реєстрації актів громадянського стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, посилаючись на наступні обставини, що зареєструвавши шлюб не змогли створити міцну сім'ю, оскільки різні погляди на життя створювали непорозуміння та сварки. В судове засідання позивач не з'явилася, попередньо надавши заяву про розгляд справи за її вдсутністю, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні вимоги позову визна, не заперечував проти їх задоволення. Допитавши відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 15 вересня 2012 році в Жовтневому відділі державної реєстрації актів громадянського стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що здійснено відповідний актовий запис № 690. Від шлюбних відносин сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Як встановлено судом сімейні відносини сторони не підтримують з жовтня 2013 року, спільне господарство не ведуть. Відповідно до частини 3 ст. 105 СК України Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України. Окрім того, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд може постановити рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сім'я сторін розпалась, зберегти її не можливо. Судом прийнято до уваги, що відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

В січні 2014 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини. Позовні вимоги обґрунтувавши тим, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 10.06.2011 року, від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO], яка проживає та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доход) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву в якій просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги визнав. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що позивач зареєструвала шлюб з відповідачем 10.06.2011 року у Центрально-Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиціі у Дніпропетровській області, про що зроблено актовий запис №251, від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO], яка проживає та перебуває на її утриманні. Сімейні відносини з відповідачем припинені в грудні 2013 року. В теперішній час відповідач добровільно не надає систематичної матеріальної допомоги позивачці на утримання дитини. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на утримання дитини на користь позивачки аліменти. Враховуючи, що відповідач має постійний заробіток, суд вважає, що аліменти слід стягнути в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

В січні 2014 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів, тому що їхній син продовжує навчання і потребує допомоги, в розмірі 1/4 частини. В судовому засіданні позивач просила задовольнити позов в повному обсязі. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав частково та згоден платити аліменти в розмірі 1/6 частини заробітку. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні просив задовольнити позов в повному обсязі. Судом досліджені докази: довідка, свідоцтва. Суд приходить до наступного: Відповідач є батьком [PERSON], [INFO], який навчається на 3-курсі денного відділення у Марганецькому коледжі ДВНЗ «Національний гірничий університет». За ст. 199 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть надавати таку допомогу. Кошти на утримання дітей можуть бути стягнуті судом в частці від заробітку(доходу) або твердій грошовйій сумі.. Відповідно до ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд врахуває стан здоров'я та матеріальне сьановище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; внші обставини, що мають істотне значення. Відповідач з 2007 року проживає однією сім'єю, як чоловік та дружина, без реєстрації шлюбу, з [PERSON] та її малолітнім сином [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріально забезпечує свою нову сім'ю. На утриманні відповідача знаходиться мати-пенсіонер, [PERSON], [INFO], яка хворіє та потребує постійної медикаментозної терапії. Відповідач перебуває на диспансерному обліку у лікаря терапевта з діагнозом: виразкова хвороба ЛДПК, потребує підтримуючого лікування та збалансованого харчування.. Як вбачається з довідки, доданої до позовної заяви, син [PERSON] закінчує навчання 30 червня 2015 рок, тобто позовна вимога про стягнення коштів на повнолітнього сина до досягнення 23 років є необгрунтованою, оскільки право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Тому суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу). На підставі викладеного і

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-15 00:00:00

В січні 2014 року позивач звернулася до суду із позовною заявою та вказала, що перебуває у шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 10.09.2003 року відділом РАГСу Хмельницького МУЮ, актовий запис за № 1478. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Між ними постійно виникають конфлікти, внаслідок чого позивач просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала, просить їх задовольнити, оскільки не бажає зберегти шлюб з відповідачем через систематичні прояви агресії з його сторони. Відповідач суду пояснив, що не хотів би розривати шлюб, однак за даний судом строк примирення з дружиною не досяг. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, за наданий судом строк сторони примирення не дійшли, підстав для збереження шлюбу не вбачається, тому його необхідно розірвати. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

В січні 2014 року позивач звернулася до суду із позовною заявою та вказала, що перебуває у шлюбі з відповідачем, зареєстрованому відділом РАЦСу по м. Хмельницькому Хмельницького МРУЮ 31.03.2010 року, актовий запис за № 304. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне проживання подружжям припинено з 2010 року, внаслідок чого позивач просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала, просить їх задовольнити. Відповідач суду пояснив, що проти задоволення заявленого позову не заперечує, оскільки наміру поновити шлюбні стосунки не має. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, вжиті судом заходи до примирення подружжя позитивного результату не дали, підстав для збереження сім'ї не вбачається, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

В січні 2014 року позивач звернулася до суду із позовною заявою та вказала, що перебуває у шлюбі з відповідачем, зареєстрованому відділом РАЦСу Хмельницького МУЮ 24.07.2004 року, актовий запис за № 904. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне проживання подружжям припинено, між ними виникають конфлікти, внаслідок чого позивач просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала, просить їх задовольнити, додатково пояснивши, що вони з чоловіком припинили спільне проживання з 25.08.2011 року. Відповідач суду пояснив, що проти задоволення заявленого позову не заперечує, оскільки дійсно з 25.08.2011 року припинив спільне проживання з дружиною, наміру поновити шлюбні стосунки не має, теж бажає розірвання шлюбу. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, з 25.08.2011 року сторони припинили спільне проживання та шлюбні стосунки, підстав для збереження шлюбу не вбачається, тому його необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

В січні 2014 року позивач звернулася із заявою до суду, в якій вказала, що з відповідачем з 2004 року перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON]. Подружні стосунки не склалися і спільного господарства не ведуть, просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач позов підтримує в повному обсязі, просить розірвати шлюб, спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя, втрату почуття любові, поваги та відсутність спільних інтересів. Відповідач в судовому засіданні позов визнав просить шлюб розірвати, примирення та збереження сім'ї не можливі. Провадження у справі зупинялося у зв'язку із наданням подружжю терміну для примирення. Суд, заслухавши доводи позивача та відповідача, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 14 листопада 2004 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Хмельницького міського управління юстиції, актовий запис № 1921. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. Під час спільного проживання сторони не досягли взаєморозуміння, фактично припинили шлюбні відносини та не підтримують їх з березня 2013 року. Позивач та відповідач вказали що є спір щодо поділу спільного майна. Неповнолітній син залишається проживати разом з матір'ю, сторони не досягли згоди щодо утримання неповнолітньої дитини. Враховуючи, що сторони не бажають зберегти сім'ю і для цього не приймають ніяких заходів, за час примирення сімейних стосунків не відновили, позивач наполягає на розірванні шлюбу, вважаючи, що сім'я розпалась, відповідач позов визнає, а тому суд вважає, що подальше збереження подружжям шлюбу є недоцільним, оскільки стосунки між ними істотно суперечать їх інтересам та інтересам їх дитини, виходячи з чого є всі підстави розірвати шлюб. На підставі наведеного та

Outcome: approved