Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-08 00:00:00

В серпні 2021 року [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що вона є власником будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності на спадщину та договору дарування. У вказаному будинку зареєстрований її син [PERSON] , який там не проживає з 2010 року. Позивачка просить суд позбавити [PERSON] права користування житловим будинком, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Бериславського районного суду Херсонської області від 10.08.2021 року було відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання, з повідомленням учасників справи та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Позивачка в судове засідання надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. Враховуючи письмову згоду позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Дослідивши докази, що містяться у матеріалах справи, суд дійшов до наступного. На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21.10.2003 року, [PERSON] є власником 1/2 частини житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 4), що також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 30.10.2003 року (а.с. 5). На підставі договору дарування від 25.09.2003 року [PERSON] є власником іншої 1/2 частину будинку житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6), що також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 29.09.2003 року (а.с. 7). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї №411 від 06.08.2021 року, складеного виконавчим комітетом Бериславської міської ради, у ході обстеження встановлено, що за адресою: [ADDRESS] [PERSON] зареєстрований, але не проживає зі слів заявниці та сусідів з серпня 2010 року (а.с. 12). Відповідач є сином позивачки. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідач не проживає у належному позивачці будинку з 2010 року, тому відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, він втратив право на користування цим житлом. Відповідно до положень ст.ст. 3 та 11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (в редакції закону від 10.12.2015 року, що набрав чинності з 29.12.2015 року) реєстрацію та зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб у межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці здійснює орган реєстрації (виконавчий орган сільської, селищної або міської ради, сільський голова (у разі якщо відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено), що здійснює реєстрацію, зняття з реєстрації місця проживання особи на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради). Згідно ч.1 ст.7 вказаного Закону зняття з реєстрації місця проживання здійснюється в день звернення особи на підставі, зокрема, заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, свідоцтва про смерть тощо. Отже, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про позбавлення власника права власності на житлове приміщення або права користування такої особи житловим приміщенням. Таким чином, враховуючи викладені обставини справи та вимоги закону, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими у зв`язку з чим вони підлягають задоволенню. Підстави для відмови в задоволенні позову відсутні.

Outcome: approved