Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

В червні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення боргу. Посилався на те, що 01 червня 2012 року позивач надав у позику 50000, 00 гривень [PERSON]. На підтвердження укладення Договору, а також факту отримання суми Позики Відповідачем було видано розписку від 01 червня 2012 року. За умовами Договору, а також виданої відповідачем розписки останній повинен був повернути позивачу позику в повному обсязі у строк до 01 червня 2014 року. Проте, в порушення норм чинного законодавства та умов Договору, відповідач повернення позики не здійснив та на день подання позовної заяви продовжує користуватись наданими в позику коштами. Позивач в судове засідання з'явився, позов підтримав. Відповідач у судове засідання з'явилася, підтвердив, що кошти в позивача брав, не повернув, позовні вимоги визнала. Суд, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно цих вимог закону судом встановлено, що 01 червня 2012 року позивач надав у позику 50000, 00 гривень [PERSON]. На підтвердження укладення Договору, а також факту отримання суми Позики Відповідачем було видано розписку від 01 червня 2012 року. За умовами Договору, а також виданої відповідачем розписки останній повинен був повернути позивачу позику в повному обсязі у строк до 01 червня 2014 року. (а.с. 5) Проте, в порушення норм чинного законодавства та умов Договору, відповідач повернення позики не здійснив та на день подання позовної заяви продовжує користуватись наданими в позику коштами. Відповідно до ст.ст. 525. 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов позики та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння заміна його умов не допускається. Таким чином сума боргу відповідача складає 50 000, 00 гривень. Відповідно до ст.ст. 1046. 1047 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений кредитним договором строк з відповідною сплатою за його користування. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 500,00 гривень. Враховуючи викладене суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved