Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

В травні 2016 року позивач звернувся із позовом до відповідача про усунення перешкод в здійсненні права власності та зняття арешту з нерухомого майна. В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що йому на праві приватної власності належало 1/3 частина квартири №86 в будинку №1 в кварталі Азовє Приморського району м. Маріуполя. Також власниками квартири за життя були його батьки, [PERSON], яка померла 15.07.2007 року та [PERSON], який помер 18.10.2015 року. Після смерті батьків він звернувся до нотаріальної контори для прийняття спадщини, однак йому стало відомо, що на спадкове майно існують два записи про накладення обтяження: згідно постанови №6/753 ДВС Приморського району м. Маріуполя ММУЮ від 11.12.2006 року на виконання виконавчого листа 2-3428 віл 10.11.2004 року про стягнення з [PERSON] на користь МКП «Маріупольтепломережа» заборгованості в сумі 1605,43 грн. та згідно постанови 6/751 ДВС Приморського району м. Маріуполя ММУЮ від 11.12.2006 року на виконання виконавчого листа 2-3428 від 10.11.2004 року про стягнення з [PERSON] на користь МКП «Маріупольтепломережа» заборгованості в сумі 1605,43 грн. Рішення суду виконано в повному обсязі, заборгованість на користь відповідача сплачена, тому просить суд скасувати арешти, накладені на нерухоме майно. Позивач та представник позивача в судове засідання не зявились, надіславши на адресу суду лист, в якому просили справу розглянути за їх відсутності, позовні вимоги підтримують та прохають суд їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надіславши на адресу суду лист, в якому позовні вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує, просить справу розглянути за його відсутності. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного: За змістом ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд , власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, держава не втручається у здійснення власником права власності. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належало по 1/3 частині квартири №86 в будинку №1 в кварталі Азовє Приморського району м. Маріуполя. (а. с. 6-8) 11.12.2006 року на належні [PERSON] та [PERSON] частини квартири було накладено арешт згідно постанов державного виконавця Приморського ВДВС ММУЮ м. Маріуполя №6/751 (реєстраційний номер обтяження 4250366) та 6/753 (реєстраційний номер обтяження 4250304) на виконання виконавчого листа №2-3428, виданого Приморським районним судом м. Маріуполя про стягнення з [PERSON] та [PERSON] на користь МКП «Маріупольтепломережа» заборгованості в сумі 1605 грн. 43 коп. (а. с. 11-13, 19,20). Боржник [PERSON] померла 15.07.207 року, боржник [PERSON] помер 18.10.2015 року (а. с. 9,10), єдиним спадкоємцем після їх смерті є [PERSON] Згідно із ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до листа МКП «Маріупольтепломережа» від 30.04.2015 року №41 заборгованість за виконавчим листом 2-3428 про стягнення з [PERSON] та [PERSON] відсутня (а. с. 14). Згідно з ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення суду. Враховуючи вище викладені обставини, визнання відповідачем уточнених позовних вимог, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved