Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

В суд звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS], Володимирецького району Рівненської області. Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що [INFO] помер дід позивача [PERSON]. За життя останнім було складено заповіт, згідно якого він усе своє майно заповів [PERSON] Позивач вважає, що набув право власності на дане майно та прийняв спадщину оскільки проживав з померлим однією сім'єю. Просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, в [ADDRESS], Володимирецького району Рівненської області в порядку спадкування за заповітом. Позивач [PERSON] у судове засідання з'явився, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі. Просив визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташовані в [ADDRESS], Володимирецького району Рівненської області в порядку спадкування за заповітом. Відповідачка [PERSON] у судове засідання з'явилася, заявлені вимоги визнала в повному обсязі. Згідно чч.1-3 ст.10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] [PERSON] помер, що стверджується свідоцтвом про смерть останнього, серії [NUMBER], яке видане відділом РАЦС Володимирецького РУЮ Рівненської області від 26.07.2005 року. За життя [PERSON] належав житловий будинок з господарськими будівлями, в [ADDRESS], Володимирецького району Рівненської області, що підтверджується копією технічного паспорту. Згідно заповіту, посвідченого державним нотаріусом Оксенюк А.А., [PERSON] усе своє майно заповів [PERSON] Ч. 1 ст. 328 ЦК України передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст.ст. 1297, 1299 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно . Звертаючись з даним позовом до суду, позивач як в самій позовній заяві так і в судовому засіданні не представив доказів, яким чином відповідачем порушуються його права на спадщину, та що йому заважає оформити право власності в порядку спадкування в установленому законом порядку. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації (у тому числі земельна ділянка), провадиться нотаріусом після подання правовстановлювальних документів, які підтверджують право власності спадкодавця на таке майно. Позивач не надав суду ніяких доказів того, що він звертався та йому було відмовлено в оформлені права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями, у нотаріальній конторі. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача не ґрунтуються на Законі, а тому є безпідставними і не підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 1297, 1299 ЦК України та

Outcome: dismissed