Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-07 00:00:00

Департамент соціальної політики Луцької міської ради (далі - Департамент) звернувся до суду з даною позовною заявою про стягнення з [PERSON] надміру виплаченої допомоги. На обґрунтування позову вказав, що відповідачка в період з жовтня 2015 року по квітень 2018 року зверталася до Департаменту із заявою про призначення щомісячної адресної грошової допомоги внутрішньо-переміщеним особам для покриття витрат на проживання та на оплату житлово-комунальних послуг (далі - грошова допомога) у встановленому законом порядку. За призначенням грошової допомоги [PERSON] зверталася на себе та доньку, а з квітня 2018 року - також і на чоловіка. На підставі поданих документів, відповідачці призначено грошову допомогу на період 19.10.2015 року по 29.04.2018 року в розмірі 1326 грн., а з 27.04.2018 року по 26.10.2018 року в розмірі 2815 грн. щомісячно. Про наслідки подання інформації в неповному обсязі або недостовірних відомостей відповідачку було повідомлено. Однак, при проведенні соціальним інспектора перевірки правильності та повноти інформації було встановлено, що відповідачка 09.11.2015 року була знята з обліку Луцького міського центру зайнятості як безробітна, про що не повідомила Департамент. За таких обставин, відповідачці за період з 01.12.2015 року по 30.06.2018 року було надміру виплачено 11834,74 грн. грошової допомоги, у зв`язку з чим просить стягнути з [PERSON] вказану суму надміру виплачених коштів за призначеними субсидіями, а також судові витрати по справі в розмірі 1762 грн. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04.12.2018 року було прийнято заяву Департамент соціальної політики Луцької міської ради про уточнення позовних вимог, відповідно до якої позивачем було уточнено правильне зазначення прізвища відповідачки « [PERSON] » замість помилково вказаної « [PERSON] ». 19.06.2019 року від [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву у якому вона зазначила, що у липні 2018 року вона отримала від позивача повідомлення про повернення надміру виплачених коштів, в якому йшлося про перерахунок розміру її допомоги переміщеним особам та визначено обсяг надміру виплачених коштів в розмірі 10509,12 грн. за періоди з 24.04.2016 року по 18.04.2017 року, з 25.04.2017 року по 24.10.2017 року та з 30.10.2017 року по 30.06.2018 року, в зв`язку із наданням недостовірної інформації щодо працевлаштування. Не погоджуючись із такими діями Департаменту, вона звернулася до Волинського окружного адміністративного суду, яким, за наслідками розгляду справи № 0340/1949/18, було визнано протиправним припинення їй виплат щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, а також зобов`язано поновити зазначені виплати з моменту їх припинення. Дане рішення Волинського окружного адміністративного суду в подальшому було залишене без змін Восьмим апеляційний адміністративним судом. Оскільки припинення Департаментом соціальної політики Луцької міської ради їй виплат щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг було протиправним, а тому визначення надміру виплачених коштів, стягнути які просить позивач, є неправомірним, у зв`язку з чим просить суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі (а.с. 88-93). Сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, будь-яких заяв, клопотань від них на адресу суду не надходило. Беручи до уваги ту обставину, що сторонами були викладені обґрунтування своїх позицій щодо предмету спору в позовній заяві та відзиві на позовну заяву відповідно, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за їх відсутності на підставі наявних письмових доказів, які містяться в матеріалах справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до п. 2 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 р. № 505 (далі - Порядок), грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, їх дітям, які народилися після дати початку проведення антитерористичної операції, тимчасової окупації або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців. Як встановлено судом, [PERSON] зверталася до Департаменту соціальної політики Луцької міської ради з заявами від 23.10.2015 року № 33916/15, від 25.04.2016 року № 13706, від 19.10.2016 року № 17453, від 25.04.2017 року № 8955/17, від 30.10.2017 року № 17290 та від 27.04.2018 року № 8462 про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (а.с. 6-10, 17-зворот). З вищевказаних заяв [PERSON] вбачається, що за призначенням грошової допомоги відповідачка зверталася на себе та доньку [PERSON] , [INFO] , а з квітня 2018 року і на чоловіка - [PERSON] , 1967 р.н. У своїх заявах від 23.10.2015 року № 33916/15, від 25.04.2017 року № 8955/17 та від 30.10.2017 року № 17290 відповідачка зазначала, що перебуває на обліку в Луцькому міському центрі зайнятості. Департаментом соціальної політики Луцької міської ради, на підставі поданих [PERSON] документів, було призначено грошову допомогу за період з 19.10.2015 року по 29.04.2018 року в розмірі 1326 грн., а з 27.04.2018 року по 26.10.2018 року в розмірі 2815 грн. щомісячно (зворот а.с. 6-9, а.с. 11, 16, 17). При цьому, відповідачка була попередженою про необхідність повідомити департамент соціальної політики про зміну обставин, які можуть вплинути на грошової допомоги. Відповідно до абз. 1 п. 11 Порядку уповноважений представник сім`ї, якому призначено грошову допомогу, зобов`язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин. Як вбачається з акту № 312 від 11.06.2018 року, відділом державних соціальних інспекторів Департаменту соціальної політики Луцької міської ради за результатами проведеної перевірки правильності та повноти інформації, що надається заявником для призначення державних соціальних допомог, було виявлено надання [PERSON] недостовірної інформації щодо її працевлаштування (а.с. 13). Пунктом 7 Порядку визначено, що якщо у складі сім`ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку (крім громадян, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку; громадян, які доглядають за дітьми, що потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більш як до досягнення ними шестирічного віку; громадян, які мають трьох і більше дітей віком до 16 років і доглядають за ними; громадян, які доглядають за особами з інвалідністю I групи або та дітьми з інвалідністю віком до 18 років, або особами з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, або особами, які досягли 80-річного віку; а також фізичних осіб, які надають соціальні послуги, та студентів денної форми навчання), які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім`ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється. Рішеннями Департаменту соціальної політики Луцької міської ради від 15.06.2018 року та від 11.07.2018 року про визначення обсягу надміру виплачених коштів, було визначено, що [PERSON] за періоди з з 25.04.2016 року по 24.10.2016 року, з 19.10.2016 року по 18.04.2017 року, з 25.04.2017 року по 24.10.2017 року, з 30.10.2017 року по 29.04.2018 року, з 27.04.2018 року по 30.06.2018 року включно було неправомірно виплачено 43225,12 грн. грошової допомоги, в той час як остання мала право лише на 31390,38 грн. Таким чином відповідачці було встановлено строк для повернення надміру виплачених коштів до 10.09.2018 року. Виплата щомісячної адресної допомоги [PERSON] була припиненою (а.с. 15, 23). Не погоджуючись з рішенням Департаменту соціальної політики Луцької міської ради щодо припинення щомісячної адресної допомоги та визначення обсягу допомоги, що підлягає поверненню, [PERSON] звернулася до Волинського окружного адміністративного суду з позовом про визнання протиправними дій Департаменту та зобов`язання вчинити дії. Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 12.11.2018 року, яке було залишеним без змін Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.02.2019 року, дії Департаменту соціальної політики Луцької міської ради щодо припинення виплати [PERSON] щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, призначеної за заявою від 23 жовтня 2015 року №33916/16 були визнані протиправними. Визнано протиправними дії Департаменту соціальної політики Луцької міської ради щодо перерахунку отриманої [PERSON] щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, за періоди з 25.04.2016 року по 24.10.2016 року, з 19.10.2016 року по 18.04.2017 року, з 25.04.2017 року по 24.10.2017 року, з 30.10.2017 року по 29.04.2018 року, з 27.04.2018 року по 30.06.2018 року включно та виставлення переплати за вказані періоди в сумі 10509,12 грн. Зобов`язано Департамент соціальної політики Луцької міської ради поновити виплату [PERSON] щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, призначеної за заявою від 27.04.2018 року, з моменту припинення виплати - 01.07.2018 року. Вказане судове рішення є чинним (а.с. 95-105). Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. З вищевикладеного слідує, що припинення Департаментом соціальної політики Луцької міської ради виплат [PERSON] щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг було протиправним, а тому й визначення надміру виплачених коштів, які позивач просить стягнути з відповідачки, є неправомірним. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову Департаменту соціальної політики Луцької міської ради до [PERSON] про стягнення допомоги слід відмовити. На підставі п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, витрати по оплаті судового збору за звернення до суду з вищевказаним позовом, у зв`язку з відмовою в його задоволенні, необхідно залишити за позивачем.

Outcome: dismissed