Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-22 00:00:00

в суд із цивільним позовом звернувся [PERSON] до [PERSON] , у якому просить стягнути із останньої на його користь суму основного боргу за Договором позики від 19.07.2017 року в розмірі 5\~000 гривень. Вимоги мотивує тим, що 19 липня 2017 року між ним та [PERSON] було укладено договір позики на суму 5\~000 гривень. На виконання умов даного договору він передав у позику [PERSON] вищевказану суму. Згідно п.2.1 Договору остання зобов`язана повернути гроші не пізніше 31 грудня 2017 року. Однак, у порушення вищезазначеної умови договору, [PERSON] позику не повернула. 18 липня 2018 року на адресу Відповідачу було направлено претензію з вимогою повернути грошові кошти протягом 7 календарних днів, але жодних дій , спрямованих на повернення позики [PERSON] здійснено не було. Позивач у судове засідання не з`явився, подавши суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, повторну у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, заяву про розгляд справи у його відсутності не подавав. За таких обставин у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутність сторін в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечував проти такого порядку вирішення спору. У судовому засіданні встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини: 19 липня 2017 року між [PERSON] ( [PERSON] та [PERSON] (Позичальник) було укладено договір позики на суму 5\~000 гривень; відповідно до п.1.1 Договору факт одержання грошей підтверджується розпискою, підписаною [PERSON] в момент передачі йому суми позики; згідно п.2.1 Договору [PERSON] зобов`язана повернути всю суму позики не пізніше 31 грудня 2017 року; 19.07.2017 року [PERSON] була складена письмова розписка, у якій вона підтверджує факт отримання від [PERSON] 5\~000 гривень, які зобов`язується повернути до 31 грудня 2017 року; 13.07.2018 року [PERSON] направив [PERSON] письмову претензію з вимогою повернути суму основного боргу 5\~000 гривень; на даний час [PERSON] суму боргу не повернула, чим порушила умови Договору позики від 19 липня 2017 року. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики є обгрунтований та підлягає задоволенню вихолдячи з наступного: у відповідності до частини першої\~статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ч.1\~ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі\~статтею 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання \~ йому \~ позикодавцем \~ визначеної \~ грошової \~ суми \~ або \~ визначеної кількості речей \~ \~ \~ Стаття 1049 ЦК України, передбачає, що \~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. \~ \~ \~ \~ \~ У відповідності до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч.1). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства ( ч.2). \~ \~ \~ \~ \~ Згідно до ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (ч. 1). Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги ( ч.2). У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] отримала у борг від [PERSON] гроші в сумі 5\~000 гривень. На даний час свій обов`язок по поверненню боргу [PERSON] не виконала, тому позов підлягає задоволенню. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 768 гривень 40 коп., тому відповідно до\~ст.141 ЦПК України, дана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved