Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-06 00:00:00

В серпні 2021 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про виділення в натурі частки домоволодіння зі спільної часткової власності та визнання права власності на нерухоме майно. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що їй на праві приватної власності належить 1/2 частка домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Власником іншої частки даного домоволодіння є відповідачка [PERSON] . Вказує, що її частка домоволодіння складається з приміщень житлового будинку загальною площею 103,6 кв.м, житловою площею 66,8 кв.м., в тому числі: коридор з паливною (1-1) площею 11,8 кв.м., кухня (1-2) площею 10,2 кв.м., ванна кімната (1-3) площею 6,2 кв.м., житлова кімната (1-4) площею 19,5 кв.м., житлова кімната (1-5) площею 20,5 кв.м., житлова кімната (1-6) площею 17,0 кв.м., житлова кімната (1-7) площею 9,8 кв.м., житлова кімната (1-8) площею 8,6 кв.м., господарські будівлі та споруди - хлів «Б1», погріб «В», огорожа «№ 1». Земельна ділянка, на якій розташована належна їй частка домоволодіння не приватизована, перебуває у їхньому спільному користуванні. Належні їй та відповідачці частки домоволодіння є фактично окремими об`єктами нерухомого майна, мають самостійні входи та комунікації, відокремлені стіною і кожна із частин може бути виділена та функціонувати як окремий об`єкт нерухомого майна. А тому, просить виділити належну їй частку домоволодіння в окремий об`єкт нерухомого майна, щоб мати можливість вільно володіти та користуватися належною їй часткою житлового будинку, зокрема, зареєструвати місце проживання членів своєї сім`ї, оформити субсидію. Також просить визнати за нею право власності на дану нерухомість та припинити право спільної часткової власності. Сторони подали до суду заяви, якими підтримали позов за обставин на його обґрунтування, просили його задовольнити та розглянути справу без їхньої участі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши надані докази, суд прийшов до висновків про наступне. Між сторонами виникли правовідносини з приводу припинення права спільної часткової власності, які регулюються нормами Цивільного кодексу України. Судом встановлено, що позивачці [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою Хмельницької області 26 липня 2019 року за р. №1-885, на праві приватної власності належить Ѕ частка житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд по [ADDRESS] . Право власності зареєстроване, що підтверджується даними Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №175277725, виданого 26 липня 2019 року Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою Хмельницької області. Відповідачці [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Лавутою Т.О., приватним нотаріусом Старокостянтинівського районного нотаріального округу Хмельницької області 04 жовтня 2012 року за р.№ 752, на праві приватної власності належить Ѕ частка житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд по [ADDRESS] . Право власності зареєстроване, що підтверджується даними рішення про державну реєстрацію прав Старокостянтинівського БТІ Хмельницької області 27 листопада 2012 року з присвоєнням реєстраційного номера 37488898. Згідно даних технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який виготовлений 13 червня 2019 року Старокостянтинівським бюро технічної інвентаризації, оцінки та реєстрації Хмельницької області, домоволодіння складається з житлового будинку, визначеного на плані літерою А-1, прибудови «а», веранди «а-1», прибудови «а-1», ганку з козирком «1», ганку «2», хліва «Б1», погріб «В», хліва «Г1», погріб «Д», огорожа «№1», огорожа «№2», ворота «№3». Відповідно до висновку щодо технічної можливості поділу об`єкту нерухомого майна за №167, виданого 23 червня 2021 року приватним підприємством «Проект БТІ» м. Старокостянтинова Хмельницької області згідно поверхового плану житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, а також наслідків візуального огляду встановлено, що за технічними показниками об`єкти є відокремленими, мають окремі входи, комунікації та можуть бути виділені в натурі в окремі будинки блокованого типу з господарськими будівлями та спорудами. У фактичному володінні та користуванні [PERSON] перебувають житловий будинок «А1», прибудова «а-1», що складаються з приміщень загальною площею 103,6 кв.м., житловою площею 66,8 кв.м., в тому числі: коридор з паливною (1-1) площею 11,8 кв.м., кухня (1-2) площею 10,2 кв.м., ванна кімната (1-3) площею 6,2 кв.м., житлова кімната (1-4) площею 19,5 кв.м., житлова кімната (1-5) площею 20,5 кв.м., житлова кімната (1-6) площею 17,0 кв.м., житлова кімната (1-7) площею 9,8 кв.м., житлова кімната (1-8) площею 8,6 кв.м., господарські будівлі та споруди -хлів «Б1», погріб «В», огорожа «№ 1». Право власності на земельну ділянку відсутнє. Вимоги про визначення порядку користування земельною ділянкою не заявлялися. Сторони погодились із вищевказаним висновком експерта з інвентаризації нерухомого майна приватного підприємства «Проект БТІ», яким встановлено технічну можливість поділу в натурі житлового будинку на дві частини відповідно до часток кожного із співвласників, що належать їм на праві спільної часткової власності, які є ізольованими між собою, мають окремі самостійні виходи, окремо проведено комунікації та відповідають вимогам щодо ізольованих будинків. Клопотань про призначення експертизи для визначення варіантів поділу не заявляли. Згідно ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Статтею 367 ЦК України визначено, що майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Відповідно до ст. ст.15, 16 ЦК України кожній особі гарантується право на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, шляхом звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права або застосування інших способів захисту, встановлених законом, зокремаподілу (виділу) в натурі майна, що є у спільній частковій власності. Виходячи з положень статей 183, 367 ЦК України та роз`яснень, викладених в пунктах 6, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на житловий будинок» зазначено, що виділ частки в натурі (поділ будинку) може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній із сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідає розміру їх часток у приватній власності або наявності технічної можливості переобладнання будинку в ізольовані квартири. В пункті 8 Постанови №7 визначено, що різні господарські будівлі (літні кухні, сараї тощо) є підсобними будівлями і складають з будинком одне ціле. Тому при відчуженні жилого будинку вони переходять до нового власника разом з будинком, якщо при укладенні договору про відчуження не було обумовлено їх знесення або перенос попереднім власником. Отже виділ часток (поділ) майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину майна із самостійним виходом або у разі, коли є технічна можливість переобладнання такого майна в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, виділ часток із спільної часткової власності в окремі об`єкти нерухомого майна є технічно можливим, відповідає їх фактичному користуванню, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved