Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

В травні 2014 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON], третя особа служба у справах дітей Хмельницької міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, в обґрунтування якого вказала, що відповідач ухиляється від утримання та виховання малолітнього сина. Дитина перебуває на утриманні матері. Просить позбавити батьківських прав відповідача відносно неповнолітнього сина та стягнути аліменти на його утримання. Ухвалою суду від 06.06.2014р. до участі у справі залученого якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача Службу у справах дітей Черкаської міської ради. Позивач та прокурор в судовому засіданні позов підтримали та просять його задоволити. Позивач пояснив, що відповідач вихованням сина не займається, матеріально його не утримує. Відповідач в судове засідання не з'явився про день та час слухання справи повідомлені належним чином, подав до суду заяву, в якій позов визнає в повному обсязі, справу просить слухати за його відсутності. Представник третьої особи служби у справах дітей Хмельницької міської ради в судовому засідання позов підтримав та просить задоволити в повному обсязі, як такий що відповідає інтересам дитини. Щодо надання висновку органу опіки та піклування міської ради щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав, представник вказав, що висновок надається у разі наявності спору між батьками, а в даному випадку відповідач позов визнає в повному обсязі. Представник третьої особи служби у справах дітей Черкаської міської ради в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений в установленому законом порядку. Суд, вислухавши доводи позивача та прокурора в обґрунтування заявлених вимог та третьої особи, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02.06.2005р. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували в відділі РАЦС м. Кам'янець-Подільський шлюб, про що складено актовий запис № 245. Відповідач [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER]. Рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 31.01.2012р. шлюб між сторонами було розірвано. Відповідно довідок виданих Дошкільним закладом № 5 «Олімпійський» управління освіти і науки Кам'янець-подільської міської ради, Кам'янець-Подільським НВК № 3 від 17.04.2013р. № 122, за період навчання усі питання пов'язані з вихованням, здійснює виключно мати Батько дитини [PERSON] жодного разу не з'являвся на батьківські збори, не цікавився навчанням сина. В даний час дитина навчається в спеціалізованій загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 15 міста Хмельницького, що підтверджується довідкою № 38 від 04.04.2014р. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року, ратифікованої Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року за № 789 , дитина, з огляду на його фізичну і розумову незрілість вимагає спеціального захисту і турботи, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження. Статтею 150 Сімейного кодексу України закріплені обов'язки батьків по вихованню та розвитку дітей, у числі яких передбачені турбота про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовки її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності встановленої законом. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла 18 років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав від 30 березня 2007 року № 3 зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини від інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. Позбавлення батьківських прав є крайньою мірою сімейно правового характеру, вона застосовується до батьків, що не забезпечують належне виховання своїх дітей. По змісту Закону ухилення повинно бути навмисним, коли особа повністю розуміє наслідки своєї винної поведінки. Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду у з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Проаналізувавши надані сторонами в силу ст. 60 ЦПК України докази, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що [PERSON], маючи реальну можливість виконувати передбачені сімейним законодавством батьківські обов'язки, завідомо, навмисно ухилився від їх виконання у відношенні своєї неповнолітньої дитини. Тому суд визнає обґрунтованими позовні вимоги позивача про позбавлення відповідача батьківських прав стосовно його неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. За таких обставин, позов, заявлений з метою належного правового захисту прав та інтересів неповнолітньої дитини, судом визнається таким, що підлягає задоволенню. Обов'язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплено в ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України. Згідно ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Позовні вимоги в частині стягнення аліментів також підлягають задоволенню, оскільки позбавлення батьківських прав не звільняє від обов'язку по сплаті аліментів. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я дитини, її вік та матеріальне становище, матеріальне становище платника аліментів, яка є працездатною, має задовільний стан здоров'я та можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини і приходить до висновку, що розмір аліментів необхідно встановити у розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Outcome: approved