Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

В судовому засіданні представник позивача пояснив, що відповідно до укладеного договору № б/н від 14.02.2008 року [PERSON] 14.02.2008 року отримав кредит у розмірі 2300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та Банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконував. Станом на 22.11.2013 року [PERSON] має заборгованість - 16378,16 грн., яка складається з наступного: - 1856,88 грн. - заборгованість за кредитом; - 8032,68 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 5232,50 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина). - 756,10 - штраф (процентна складова). Позивач просить суд стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 16378,16 грн. за кредитним договором № б/н від 14.02.2008 року та судові витрати у розмірі 229,40 грн. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та суду пояснив, що банк не повідомляв його про виникнення заборгованості та нарахування процентів та комісії за користування кредитом. Адвокат відповідача - [PERSON] В судовому засіданні пояснив, що 14.02.2013 року відповідач по страві не укладав кредитного договору з ПАТ КБ «Приватбанк», а лише підписав заявку про надання кредиту. Сам договір було укладено шляхом обману. Позивач навмисно ввів відповідача в оману, оскільки оплата додаткових витрат правочином у вигляді заяви не було передбачено. П. 4 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів» передбачає, що договір про надання споживчого кредиту укладається у письмовій формі, один з оригіналів якого передається споживачеві. Обов'язок доведення того що один з оригіналів передається споживачеві, покладається на кредитодавця. Споживач не зобов'язаний сплачувати кредитодавцеві будь - які збори, відсотки, комісії або інші вартісні елементи кредиту, що не були зазначені у договорі. Крім того, [PERSON] зазначив, що позивачем пропущені строки позовної давності, встановлені с. 257 ЦК України, оскільки відповідно до роздруківки коштів по картрахунку [NUMBER], за яким було індефіковано відповідача по справі, остатній платіж щодо погашення заборгованості було зроблено у червні 2008 року. Позивач знав про порушення свого права, але до суду у трирічний строк не звернувся. Наслідками порушення строку позовної давності є відмова у задоволені позову. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов є підставним і підлягає до задоволення зі слідуючих міркувань. 14.02.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н від 14.02.2008 року, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 2 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Заявою на видачу швидкої готівки відповідач підтвердив свою згоду на те, що дана заява разом з пам'яткою клієнта, умовами і правилами надання банківських послуг, а також тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконував. Станом на 22.11.2013 року [PERSON] має заборгованість - 16 378,16 гривень. Таким чином, в судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] неналежно виконувались зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого виникла заборгованість зі сплати основного боргу штрафів, процентів та комісії за користування кредитом. У позивача виникло право вимагати від відповідача виконання боргових зобов'язань та відсотків користування позикою, як це передбачено умовами кредитного договору. Щодо посилання відповідача на норми ЗУ «Про захист прав споживачів» то згідно ст.ст. 22, 23 ЗУ «Про захист прав споживачів» споживачем вважається фізична особа, яка придбаває, замовляє, виконує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконання обов'язків найманого працівника. Споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції. [PERSON] отримав кредит у розмірі 2 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. А тому до спірних правовідносин норми Закону України «Про захист прав споживачів» не застосовуються. П . 9.2 Умов і правил надання банківських послуг, випливає, що договір діє 12 місяців з моменту підписання та лонгується на такий же термін щоразу, допоки одна із сторін не поінформує іншу сторону про припинення дії договору. А тому позивачем строки давності не пропущені.

Outcome: approved