Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-27 00:00:00

В травні 2018 року позивач звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій просила позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав у відношенні його малолітньої дитини: [PERSON], [INFO]. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала на те, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 травня 2014 року. В шлюбі у них народилася дитина: [PERSON], [INFO]. З 2012 року вони з відповідачем проживають окремо, дитина проживає з позивачем та її чоловіком. Спорів стосовно міста проживання дитини не було. Весь цей час відповідач життям сина не цікавився, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь у його вихованні, також не сплачує на утримання дитини присуджені аліменти. На сьогоднішній день дитині вже дев'ять років. В спілкуванні з матір'ю дитина ніколи про батька не згадує та не цікавиться. Дитині забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. Між позивачем та дитиною склалися усталені доброзичливі стосунки, які сприяють належному вихованню дитини, її повноцінному світосприйманню життя та оточуючих людей. Нагляд за станом здоров'я дитини з моменту її народження і по сьогоднішній день здійснює позивач, за підтримки її теперішнього чоловіка та її рідних, батько участі в цій сфері життя дитини не приймає. Вона неодноразово зверталася до відповідача з проханням змінити свій образ життя, приймати участь у вихованні та матеріальному забезпеченні свого сина, але всі її спроби виявилися марними, відповідач не бажає виконувати свої батьківські обов'язки щодо виховання та утримання свого малолітнього сина. На даний час у неї немає жодного зв'язку з відповідачем. Вказане свідчить, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, не цікавиться життям своєї дитини та особистими його досягненнями, не відвідував та не відвідує його дома та у школі. Позбавлення відповідача батьківських прав захистить інтереси дитини. Дитина буде позбавлена обов'язків по відношенню до відповідача, який свої обов'язки по відношенню до дитини не виконує та проявить як для дитини, так для відповідача адекватну реакцію суспільства на фактичну відмову відповідача від дитини та ухилення від виконання своїх обов'язків. В судовому засіданні позивач та її представник [PERSON] підтримали позовні вимоги та просили задовольнити їх в повному обсязі, вказавши, що відповідач не бере ніякої участі у вихованні дитини, матеріально її не забезпечує та не цікавиться станом її здоров`я. Також, зазначили, що не заперечують проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи тричі був повідомлений належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, які були розміщені 14.06.2018 року (https://kg.dp.court.gov.ua/sud0419/pres-centr/ogoloshennya/503736/), 06.07.2018 року (https://kg.dp.court.gov.ua/sud0419/pres-centr/ogoloshennya/517246/), та 30.08.2018 року (https://kg.dp.court.gov.ua/sud0419/pres-centr/ogoloshennya/545550/), в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України (оскільки невідоме його зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи), про причини своєї неявки суду не повідомив. Відзиву на позов не подав. Представник третьої особи Волошенюк Г.С. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги позивача та не заперечувала проти їх задоволення. Зі згоди позивача та її представника, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вислухавши позивача, її представника, представника третьої особи, саму дитину, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, а також допитавши свідків, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі по наступним підставам. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У судовому засіданні встановлено, що відповідач - [PERSON], [INFO], є батьком малолітньої дитини: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження Серії [NUMBER], виданим 10.12.2008 року Бабушкінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис про народження № 1596 від 10.12.2008 року (а.с.7). Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Проте, відповідач вихованням дитини не займається, не спілкується з нею, матеріально не забезпечує, не цікавиться успіхами та життям дитини, тобто, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Малолітній [PERSON], [INFO], проживає разом із своєю матір'ю (позивачем) за адресою: [ADDRESS], яка й займається вихованням дитини, а також її (дитини) матеріальним та духовним забезпеченням. Зокрема, згідно акту обстеження умов проживання малолітньої дитини: [PERSON], [INFO], комісія прийшла до висновку, що за місцем проживання матері створені належні умови для проживання дитини. При цьому, оскільки відповідач добровільно не надавав матеріальну допомогу своїй дитині, рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 квітня 2014 року у цивільній справі № 200/2739/14-ц з [PERSON] були стягнуті аліменти на користь [PERSON] (нині [PERSON]) [PERSON] на утримання малолітньої дитини: [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмір 600 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 18 лютого 2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Також, судом встановлено, що малолітній [PERSON], [INFO], з 1 класу навчається в Комунальному закладі освіти «Середня загальноосвітня школа № 68» Дніпровської міської ради. Згідно характеристики, складеної на дитину директором та класним керівником вищевказаного закладу освіти, вихованням та навчанням хлопця займається мама, [PERSON], та вітчим, [PERSON]. Батьки завжди відвідують батьківські збори, активно залучаються до класного та шкільного життя. Відносини між батьками та сином доброзичливі, сприятливі для розвитку дитини. Рідний батько, [PERSON], за період навчання сина до школи жодного разу не з'являвся, шкільним життям хлопчика не цікавився. Вищевказані обставини, зокрема, щодо невиконання батьком дитини своїх батьківських обов'язків, підтвердили допитані в судовому засіданні свідки: [PERSON], який є батьком позивача та дідусем дитини; [PERSON], який є знайомим позивача та її чоловіка [PERSON]; та [PERSON], яка є подругою сім'ї позивача. Вказані свідки вказали, що вихованням та утриманням дитини займається виключно матір дитини та вітчим, батько дитиною не цікавиться та з нею не спілкується. Крім того, відповідно до ч. ч. 4-6 ст. 19 Сімейного кодексу України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Висновок в даному випадку не є рішенням суб'єкта владних повноважень у сфері управлінської діяльності, а носить рекомендаційний характер для прийняття судового рішення у спорі, який виник між сторонами та є одними із доказів у цивільній справі, оцінка якому має бути надана під час розгляду цивільної справи про позбавлення батьківських прав. Так, згідно висновку органа опіки та піклування виконавчого комітету Чечелівської районної у м. Дніпрі ради від 23.07.2018 року за 780, виходячи з інтересів дитини, враховуючи те, що поведінка батька є винною, він злісно ухиляється від виховання дитини, матеріально її не забезпечує, орган опіки та піклування виконавчого комітету Чечелівської районної у м. Дніпрі ради вважає за доцільне позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав у відношенні його малолітньої дитини: [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 4 Конвенції про контакт з дітьми (від 15 травня 2003 року, ратифікованої Україною 20 вересня 2006 року), дитина та її батьки мають право встановлювати й підтримувати регулярний контакт один з одним. Такий контакт може бути обмежений або заборонений лише тоді, коли це необхідно в найвищих інтересах дитини. А згідно ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства», дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Тобто, саме на батьків покладено обов'язок встановити та підтримувати контакт з дітьми та участь у вихованні та спілкуванні з дитиною. А судом було встановлено, що батько не спілкується з дитиною, вихованням не займається, матеріально не забезпечує, не цікавиться успіхами та життям дитини. Статтею 23 Конвенції про права дитини (20 листопада 1989 року), ратифікованою Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має вести повноцінне і достойне життя в умовах, які забезпечують її гідність, сприяють почуттю впевненості в собі і полегшують її активну участь у житті суспільства. Однак, в даній сім'ї батько не створив своїй дитині повноцінні і достойні умови життя. Батько не забезпечив сина належними житлово-побутовими умовами та не намагається дбати про потреби дитини. Таким чином, з урахуванням всього вищевказаного, суд вважає, що обставини, зазначені позивачем в її позовній заяві, знайшли своє повне підтвердження під час судового розгляду справи, у зв'язку з чим, суд вважає обґрунтованими її позовні вимоги. Інтереси дітей захищаються передусім не лише національним законодавством, але й нормами міжнародного права. Так, згідно з положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року, дата набуття чинності для України 27.09.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, а також на положення ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Тому, в судовому засіданні був допитаний малолітній [PERSON], [INFO], який вказав, що живе разом з мамою та татом [PERSON]. Іншого батька він не має. За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, з урахуванням всього вищевказаного, суд дійшов висновку про необхідність позбавлення [PERSON], [INFO], батьківських прав у відношенні його малолітньої дитини: [PERSON], [INFO]. Крім того, відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слідує стягнути судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп. (в порядку ч. ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції на момент звернення до суду з даним позовом). На підставі викладеного і

Outcome: approved