Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-21 00:00:00

В червні 2021 року [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, в якій просила стягувати щомісячно з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 2443 грн., але в будь якому разі не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення нею 23 років за умови продовження навчання. У позовній заяві вказано, що позивач перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який між ними розірвано. Від цього шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачкою. Донька сторін досягла повноліття, однак навчається у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ за спеціальністю «081 «Право». Позивач вважає, що відповідно до ст. 199, 200 СК України буде доцільним стягувати з відповідача на користь позивача на утримання повнолітньої доньки аліменти до закінчення нею навчання. Ухвалою судді від 02.07.2021 року у цій справі прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Крім того, цією ж ухвалою суду було визначено строк для подання стороною відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення. У судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задоволити в повному обсязі, пояснила також, що вона на даний момент працевлаштована, але у неї маленька заробітна плата, яку вона отримує в Солонянській селищній раді є недостатньою для її утримання та утримання доньки і забезпечення її потреб пов`язаних із харчуванням, навчанням та забезпеченням його мінімальних потреб. Допитана в судовому засіданні [PERSON] повідомила суду, що її батько - відповідач по справі, на протязі 2020 року надав їй матеріальну допомогу, але починаючи з 2021 року припинив це робити, а також повідомила, що грощові кошти потрібні для оплати навчання та супутніх потреб пов`язаних з цим процесом, а саме придбання канцелярських товарів, оплати проїзду на навчання та назад, харчування та придбання одягу. У судовому засіданні відповідач [PERSON] пред`явлений позов не визнав та пояснив, що на даний момент він офіційно не працює, основним видом його діяльності є торгівля овочами, якою він раніше займався на ринку в смт Солоне Дніпропетровської області, а на даний момент в місті Дніпро. Повідомив, що займатись іншою більш кваліфікованою роботою не може собі дозволити, оскільки йому вже 51 рік і він має захворювання пов`язані з хребтом. Також повідомив, що не має можливості сплачувати аліменти, оскільки витрачає грошові кошти на сплату житлово-комунальних послуг та придбання їжі для себе, своєї малолітньої доньки [PERSON] [INFO] та своєї співмешканки [PERSON] , які обидві знаходяться на його утриманні. У своїх поясненнях вважав, що він не повинен сплачувати аліменти, оскільки донька [PERSON] з ним не спілкується і у них відсутній контакт. На запитання головуючого повідомив, що його мінливий дохід в середньому в місяць становить близько 15000 грн. Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог позовної заяви з таких підстав. Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який між ними розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданим 14.03.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №34, після розірвання шлюбу їй присвоєно прізвище - [PERSON] (а.с. 4). Від даного шлюбу сторони мають повнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , батьком якої записано [PERSON] , матір`ю [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 13 лютого 2002 року (а.с. 6). Згідно свідоцтва про шлюб від 18 грудня 2007 року серія [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 18 грудня 2007 року та їй присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с.5). [PERSON] є студенткою третього курсу денної форми навчання Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ на контрактній основі. Термін навчання з 01.09.2020 року по 30.06.2023 року, вартість навчання за календарний рік становить 16500,00 грн., а в цілому 49500,00 грн., спеціальність «081 «Право», форма навчання - денна, Договором №ЮФ/580д/19 від 24.09.2020 року та Договору №ЮФ/580дн/19 від 24.09.2020 року (а.с. 15-17). Позивачка [PERSON] працює на посаді спеціаліста культурної спадщини у КЗК «Музей історії» Солонянської селищної ради і її заробітня плата становить 6000,00 грн. в місяць, що підтверджується довідкою про доходи від 06.04.2021 року № 63 (а.с. 9). Відповідач має на утриманні малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 29). Між позивачем та відповідачем існує спір з приводу стягнення аліментів у зв`язку з навчанням повнолітньої доньки. Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 20 Постанови від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. По даній справі встановлено, що донька сторін [PERSON] досягла повноліття, однак не досягла 23 років, навчається стаціонарно у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ на контрактній основі (плата за рік навчання 16500 грн.), не працює, потребує утримання не лише від матері, з якою проживає, але й від батька. Отже, суд прийшов до висновку про наявність обов`язку відповідача [PERSON] піклуватися та матеріально забезпечувати свою повнолітню доньку [PERSON] , тобто сплачувати аліменти на її утримання на період навчання. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. За правилами ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності,володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав,у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних правна результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів,у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. При визначенні розміру аліментів на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , яка продовжує навчання і не має змоги працювати, навчається на контрактній основі, суд враховує, що відповідач [PERSON] не надав суду доказів, які б свідчили про те, що за станом здоров`я чи за інших обставин він не може заробляти достатньо коштів, щоб сплачувати аліменти на утримання своєї повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. Відповідач є здоровою особою працездатного віку (доказів іншого відповідачем суду не надано), має можливість працювати та отримувати доходи, є морально зрілою особою, а тому повинен розуміти реалії життя, що стосуються його обов`язку матеріально забезпечувати свою повнолітню доньку, яка продовжує навчання, в зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги не лише від матері, але й від батька. Також суд бере до уваги наявність у відповідача на утриманні неповнолітньої доньки, яка проживає разом із батьком відповідачем по справі. Суд враховує, що позивачка, з якою проживає повнолітня донька, потребує матеріальної допомоги на утримання останньої, для нормального і гармонійного забезпечення дитини, яка продовжує навчання. Доказів щодо отримання позивачкою високих доходів відповідач суду не надав. Разом з тим, позивач не надала суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про потребу повнолітньої доньки і водночас спроможність відповідача сплачувати аліменти у заявленому нею розмірі. Докази, на які посилається позивач, доводять потреби повнолітньої дитини, яка продовжує навчання в допомозі з боку батьків, проте жодним чином не обґрунтовують заявлений розмір аліментів. Визначаючись щодо розміру аліментів суд враховує взаємний обов`язок батьків по утриманню дитини, тому зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , суд дійшов висновку про часткове задоволення позову в частині стягнення з відповідача щомісячно на користь позивача аліментів на утримання повнолітньої доньки на період навчання та вважає за справедливе визначити аліменти на утримання повнолітньої [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду з позовом, тобто з 22.06.2021 року, на період навчання у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ за спеціальністю «081 «Право», однак не більше 23-х років, а саме до 04.02.2025 року. Суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в межах платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 908,00 грн., оскільки позивач була звільнена від його сплати при зверненні до суду з даною позовною заявою. На підставі викладеного та

Outcome: partial