Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-03 00:00:00

Директор Вінницької обласної дитячо-юнацької спортивної школи «Колос» [PERSON] 04.11.2015 року звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням у звязку з відсутністю в ньому понад шість місяців без поважних причин. Вимоги позову мотивовано тим, що в оперативному управлінні Вінницької обласної ДЮСШ «Колос» знаходиться гуртожиток за адресою: м. Вінниця, вул. Генерала Арабея, 3а. На підставі ордера від 01.04.1997 року №52 адміністрацією та профспілковим комітетом ФСТ «Колос» кімнату №37 зазначеного гуртожитку надано [PERSON], її чоловіку [PERSON] та доньці [PERSON] на час роботи в даній структурі (Вінницька СДЮСШОР з легкої атлетики). [PERSON] працював в Вінницька СДЮСШОР з легкої атлетики до 25.01.2002 року, [PERSON] в установах ВООВ ФСТ «Колос» не працювала, виступала як спортсменка. За період з 01.01.2006 року по 01.06.2015 року відповідачі не проживали та жодного разу не зявлялися в кімнаті №37 гуртожитку по вул. Генерала Арабея, 3а., відповідно не виконували та не виконують обовязків наймача житлового приміщення, а саме не вносять плату за житлове приміщення та плату за комунальні послуги. Викладене стало підставою для звернення до суду з позовом про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням кімнати №37 в будинку №3а по вул. Генерала Арабея в м. Вінниці. Представник позивача [PERSON], в судове засідання не зявилась, надіслала на адресу суду заяву в якій просила розглядати справу у її відсутність, не заперечувала проти розгляду справи в порядку визначеному ст. 224 ЦПК України. Відповідачі в судове засідання повторно не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені завчасно у встановлений законом спосіб, про причини неявки суд не повідомили. Враховуючи зазначені обставини, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти такого порядку розгляду справи. Взявши до уваги заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.04.1997 року [PERSON], на підставі спільного рішення адміністрації та профспілкового комітету обласної ради КПФСО «Колос», видано ордер №52 на право зайняття сімєю з трьох чоловік ([PERSON], [INFO], -квартиронаймач, [PERSON], [INFO] чоловік, [PERSON], [INFO] донька) окремої кімнати №36-37 в гуртожитку обласної ради Кооперативно-професійної фізкультурно-спортивної спільноти «Колос» по вул. Генерала Арабея, 3а в м. Вінниці (а.с.7). Житлова площа надана на період роботи в обласній раді КПФСО «Колос». Згідно карточок реєстрації відповідачі зареєстровані за адресою: [INFO] (а.с.4-6). З листа Вінницької спеціалізованої дитячо-юнацька спортивної школи олімпійського резерву з легкої атлетики №37 від 13.03.2015 року вбачається, що [PERSON] працював в Вінницькій СДЮСШОР з легкої атлетики на посаді тренера-викладача з 01.09.1997 року по 25.01.2002 року, [PERSON] в Вінницькій СДЮСШОР з легкої атлетики не працювала. (а.с.16). З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №5752292 від 05.07.2013 вбачається, що власником гуртожитку за адресою: м. Вінниця, вул. Генерала Арабея, 3а є Вінницька обласна організація Всеукраїнського фізкультурно-спортивного товариства «Колос» агропромислового комплексу України (а.с.13). Відповідно до договору №01/2012 на передання в оперативне управління майна та споруд, їх утримання та експлуатаційне обслуговування від 03.01.2012 року, укладеного між Вінницькою обласною організацією Всеукраїнського фізкультурно-спортивного товариства «Колос» агропромислового комплексу України та Вінницькою обласною ДЮСШ «Колос», гуртожиток по вул. Генерала Арабея, 3а передано орендарю. Згідно умов цього договору Орендар зобовязався здійснювати обслуговування гуртожитку (п.1.1), нараховувати та контролювати сплату за користування житлом, утримання, плати за комунальні послуги згідно діючих тарифів (п.4.4) (а.с.9-10). Актом комісії в складі директора Вінницької обласної ДЮСШ «Колос» [PERSON], голови профкому ВООВ ФСТ «Колос», коменданта гуртожитку [PERSON], мешканців гуртожитку [PERSON] та [PERSON] від 08.10.2015 року, встановлено, що сімя [PERSON] з 01.01.2006 року не проживає в кімнаті №37 по вул. Генерала Арабея, 3а в м. Вінниці та ніхто з членів сімї [PERSON] не зявляється за вказаною адресою протягом 9 років. (а.с. 8). Таким чином, в судовому засіданні встановлено факт непроживання відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS], понад 6 місяців, однак останні залишаються зареєстрованими за даною адресою. Відповідно до ч. 1 ст. 163 Житлового кодексу Української РСР у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Згідно положень ст. 71 Житлового кодексу Української\~\~РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадках: 1) призову на строкову військову службу або направлення на альтернативну (невійськову) службу, а також призову офіцерів із запасу на військову службу на строк до трьох років - протягом усього періоду проходження зазначеної військової служби; перебування на військовій службі прапорщиків, мічманів і військовослужбовців надстрокової служби - протягом перших п'яти років перебування на дійсній військовій службі; 2) тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у зв'язку з навчанням (учні, студенти, стажисти, аспіранти тощо), у тому числі за кордоном, - протягом усього часу виконання цієї роботи або навчання; 3) влаштування дитини (дітей) на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім'ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім'ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. 4) виїзду у зв'язку з виконанням обов'язків опікуна чи піклувальника, наданням батькам-вихователям житлового будинку або багатокімнатної квартири для створення дитячого будинку сімейного типу - протягом усього часу виконання таких обов'язків; 5) влаштування непрацездатних осіб, у тому числі дітей-інвалідів, у будинку-інтернаті та іншій установі соціальної допомоги протягом усього часу перебування в них; 6) виїзду для лікування в лікувально-профілактичному закладі - протягом усього часу перебування в ньому; 7) взяття під варту або засудження до арешту, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк чи довічне позбавлення волі - протягом усього часу перебування під вартою або відбування покарання, якщо в цьому будинку, квартирі (їх частині) залишилися проживати інші члени сім'ї. У випадках, передбачених пунктами 1-7 цієї статті, право користування жилим приміщенням зберігається за відсутнім протягом шести місяців з дня закінчення строку, зазначеного у відповідному пункті. Відповідно до ст. 72 Житлового кодексу Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Змінами до законів України від 19 червня 1992 року № 2482-ХІІ «Про приватизацію державного житлового фонду», від 4 березня 1992 року № 2163-ХІІ «Про приватизацію державного майна» передбачено, що гуртожитки включено до обєктів державного житлового фонду, що підлягає приватизації (Закон України від 3 березня 2005 року № 2453-ІV «Про внесення змін до деяких законів України з питань забезпечення захисту житлових прав громадян, які проживають у гуртожитках»). Оскільки правовий режим гуртожитків, жилі приміщення яких підлягають приватизації відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», прирівняний до правового режиму жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду, то на мешканців таких гуртожитків у разі їх тимчасової відсутності поширюються норми статей 71, 72 ЖК УРСР. З урахуванням подібності правовідносин щодо користування жилою площею в гуртожитку з правовідносинами, що регулюються загальними правилами частини першої статті 71 ЖК УРСР щодо відсутності осіб, які мають право користування жилим приміщенням державного або громадського житлового фонду, положення цих правил про збереження за відсутнім права на жиле приміщення протягом шести місяців слід застосовувати і в разі тимчасової відсутності особи, якій надавалася жила площа для проживання в таких гуртожитках (за відсутності підстав для виселення). Правову позицію з цього питання висловлено Верховним Судом України в постанові від 04.11.2015 року у справі №6-1166цс15. Враховуючи те, що факт непроживання відповідачів за місцем своєї реєстрації понад 6 місяців встановлений, а визнання їх такими, що втратили право користування жилим приміщенням має для позивача важливе юридичне значення та ніким не оспорюється, суд вважає можливим задовольнити заявлені позивачем вимоги. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути солідарно судові витрати у виді судового збору в повному обсязі, оскільки позов судом задоволено. На підставі викладеного,

Outcome: approved