Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

В січні 2014 року позивач ТОВ «АС Консалт» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування заподіяних збитків. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 05.06.2013 року між ним там [PERSON] було укладено договір оренди автомобіля 04/ОР-13, відповідно до умов якого [PERSON] передано у тимчасове користування транспортний засіб «Renaul Clio» д/н [NUMBER] про що сторони підписали акти прийому-передачі. 05.10.2013 року під час керування транспортним засобом [PERSON] потрапив у ДТП, внаслідок чого автомобіль було пошкоджено та перевезено на штраф майданчик. 11.11.2013 року постановою Шевченківського районного суду м. Києва було встановлено вину [PERSON] у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Про факт вчинення ДТП та перебування автомобіля на штраф майданчику [PERSON] позивача не повідомив та протягом одного місяця ухилявся від зустрічі та сплати плати за оренду автомобіля. У зв'язку з пошкодженням автомобіля та невиконанням договору оренди автомобіля відповідачем було завдано майнову шкоду позивачу, а саме: плата за користування автомобілем - 5600 грн., витрати у зв'язку з транспортуванням та перебуванням автомобіля на штраф майданчику - 3 522 грн., витрати пов'язані у зв'язку з відновленням автомобіля - 35 730 грн., пеня - 12 000 грн., 3% річних - 13,80 грн., інфляційні витрати - 11,20 грн., а всього 56 875 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача на його користь та стягнути з відповідача судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позовну заяву підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи у його відсутності до суду не направив. Суд за згоди позивача, вважає за можливе слухати справу у відсутність відповідача, провівши заочний розгляд справи на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що 05.06.2013 року між ним там [PERSON] було укладено договір оренди автомобіля 04/ОР-13, відповідно до умов якого [PERSON] передано у тимчасове користування транспортний засіб «Renaul Clio» д/н [NUMBER] про, що сторони підписали акти прийому-передачі (а.с.4-8). Відповідно до умов п. 3.1 договору оренди, [PERSON] взяв на себе зобов'язання проводити оплату за договором оренди згідно тарифів орендодавця. Розмір плати за користування автомобілем за даним договором складає 200 грн./добу. Згідно акту звірки взаєморозрахунків від 19.11.2013 року по договору оренди автомобіля № 04/ОР-13 від 05.06.2013 року, вбачається, що ТОВ «АС Консалт» та [PERSON] підтвердили, що станом на 19.11.2013 року непогашена заборгованість орендаря складає 5 600 грн. без врахування пені за 28 днів оренди. Орендар підтверджує свої зобов'язання. Орендар підтверджує свої зобов'язання по договору та зобов'язується сплатити боргу до 14.12.2013 року (а.с.12). Судом встановлено, що 05.10.2013 року [PERSON] керуючи автомобілем «Рено» д/н [NUMBER] на 130 км а/д Київ -Чоп, здійснюючи маневр розвороту, завчасно не зайняв відповідне крайнє положення для розвороту на проїзній частині, внаслідок чого сталось зіткнення з автомобілем «Фольцваген» д/н [NUMBER], що призвело до матеріальних збитків. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 11.11.2013 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 10-11). Згідно з ч.4 ст.61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до п. 5.3 договору оренди автомобіля, орендар несе повну матеріальну відповідальність за будь-який збиток заподіяний автомобілю орендавця з приводу чого відшкодовує орендавцю страхову франшизу, витрати на транспортування до СТО у м. Києві, компенсацію за зниження вартості автомобіля, а також суми не отриманого доходу впродовж всього часу доки автомобіль не стане придатним до використання. Судом встановлено, що після ДТП автомобіль «Renaul Clio» д/н [NUMBER] був перевезений на штраф майданчик та позивачем було сплачено кошти за послуги транспортування та зберігання автомобіля на штраф майданчику в загальному розмірі 3 520 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи квитанціями (а.с.13). Крім того, як вбачається з рахунку № 53 від 20.11.2013 року позивачем було сплачення за послуги по ремонту автомобіля «Renaul Clio» д/н [NUMBER] в розмірі 35 730 грн. (а.с.14). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом (ст. 551 ЦК України). Згідно п. 2.4.9 договору оренди, [PERSON] зобов'язався своєчасно здійснювати оплату орендних платежів, у випадку затримки строків більше ніж 24 години нараховується пеня у розмірі подвійного орендного платежу за добу. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, відповідач порушивши умови договору, заподіяв позивачу шкоду, яка складається: плата за користування автомобілем - 5600 грн., витрати у зв'язку з транспортуванням та перебуванням автомобіля на штраф майданчику - 3 522 грн., витрати у зв'язку з відновленням автомобіля - 35 730 грн., пеня - 12 000 грн., 3% річних - 13,80 грн., інфляційні витрати - 11,20 грн., а всього 56 875 грн., які підлягають до стягнення з відповідача. Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши докази, які є у матеріалах справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та доведені і підлягають до задоволення. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 568,75 грн.

Outcome: approved