Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-20 00:00:00

Державна екологічна інспекція у Чернігівській області звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , у якій просять стягнути з відповідача шкоду у розмірі 962,50 грн, заподіяну державі порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок незаконної вирубки дерев та 2102,00 грн судового збору. Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що 17.05.2017 на їх адресу від Чернігівського РВП ГУНП у Чернігівській області надійшли матеріали щодо незаконного знесення дерев вільхи громадянкою [PERSON] в с. Повідов Дніпровської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області. За результатами розгляду матеріалів справи [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.153 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн. Оскільки, внаслідок порушення природоохоронного законодавства, а саме незаконного знесення дерев, [PERSON] завдано шкоди навколишньому природному середовищу, що становить 962,50 грн, але добровільно відповідач завдані збитки не відшкодувала, тому позивач вимушений звернутися до суду з вищевказаним позовом. У судове засідання представник позивача не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, надали заяву про розгляд справи у відсутність їх представника. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку, відповідно до ст.ст. 128, 131 ЦПК України. З клопотанням про відкладення слухання справи до суду не зверталась, відзив на позовну заяву до суду не надходив. Ухвалою суду від 21.08.2020, в порядку ч. 1 ст. 281 ЦПК України, ухвалено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 17.05.2017 на адресу Державної екологічної інспекції у Чернігівській області надійшли матеріали ЄО № 2965 від 12.05.2017 про те, що 12.05.2017 о 14 год 34 хв на службу 102 звернулась [PERSON] про те, що за адресою: [ADDRESS] , гр. [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] спиляли дерева вільхи в кількості 5 шт. (а.с. 4-7). 07.06.2017 відносно [PERSON] складений протокол про адміністративне правопорушення за ст. 153 КУпАП, відповідно до якого 12.05.2017 остання допустила знесення трьох сухостійних дерев вільхи по вул. Урожайна, біля трансформатора в с.Повідов Дніпровської сільської ради Чернігівського району, Чернігівської області, що є порушенням ст. 10 Закону України «Про рослинний світ», п. 4.2 Правил утримання зелених насаджень в населених пунктах України (а.с. 10). 07.06.2017 постановою Державної екологічної інспекції у Чернігівській області про накладення адміністративного стягнення № 86/06, гр. [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 153 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 грн. (а.с. 12). Відомості щодо оскарження вказаної постанови та її скасування у матеріалах справи відсутні, а адміністративне стягнення, накладене відповідно до неї на відповідача виконане (а.с. 13). Відповідно до наказу Держекоінспекції у Чернігівській області № 382 від 03.07.2017 з 05 липня 2017 було проведено рейдову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства на території Чернігівського району. З акту рейдової перевірки по контролю за дотриманням вимог природоохоронного законодавства № 81/06 від 05.07.2017 вбачається, що за місцем вчинення адміністративного правопорушення працівниками Інспекції комісійно проведено заміри діаметрів пнів знесених дерев та складено польову перелікову відомість (а.с. 8, 9) У відповідності до ч.1 ст.10 Закону України «Про рослинний світ» спеціальне використання природних рослинних ресурсів здійснюється за дозволом юридичними або фізичними особами для задоволення їх виробничих та наукових потреб, а також з метою отримання прибутку від реалізації цих ресурсів або продуктів їх переробки. Видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах проводиться за правилами Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 2006 року № 1045. Саме цей Порядок визначає процедуру видалення дерев, кущів, газонів і квітників (далі - зелені насадження) на території населеного пункту. Згідно з пунктом 3 Порядку № 1045 видалення зелених насаджень на території населеного пункту здійснюється за рішенням виконавчого органу сільської, селищної, міської ради (далі - компетентний орган) на підставі ордера (крім випадків, передбачених пунктами 7-10 цього Порядку). Відповідно до п. 4 Порядку № 1045, підставою для прийняття рішення компетентним органом є заява про видалення зелених насаджень, подана юридичною чи фізичною особою. Статтею 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі (стаття 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»). Відповідно до статей 6, 25, 36, Закону України «Про рослинний світ» Державна екологічна інспекція України здійснює державне управління у сфері охорони та контролю використання та відтворення рослинного світу. Постановою Кабінету Міністрів України від 08 квітня 1999 року №559 (із змінами і доповненнями) «Про такси для обчислення розміру шкоди, заподіяної зеленим насадженням у межах міст та інших населених пунктів» затверджено такси для обчислення розміру шкоди, заподіяної підприємствами, установами, організаціями та громадянами зеленим насадженням у межах міст та інших населених пунктів внаслідок знищення або пошкодження дерев і чагарників (додаток 1) Згідно розрахунку розміру шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу внаслідок незаконного (без ордеру) знесення дерев вільхи, виконаного по таксах для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок знищення або пошкодження дерев і чагарників до ступеня припинення росту, сума шкоди становить 962,50 грн. (а.с. 15) 07.07.2017 позивачем на адресу [PERSON] направлено лист щодо відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу внаслідок незаконного знесення дерев у розмірі 962,50 грн у добровільному порядку, який було отримано останньою особисто 31.07.2017, однак на час розгляду справи відповідачем зазначена шкода не відшкодована (а.с. 14, 16). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як зазначено в ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Враховуючи зазначені положення чинного законодавства, які регулюють даний вид правовідносин, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача завданих збитків є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати (а.с.3), які відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved