Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулось публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивовані тим, що між позивачем та відповідачем 11.01.2008 року було укладено договір б/н, відповідно до якого відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30, 00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між ним та банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Позивач свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі. Відповідач взяті на себе зобов'язання не виконує і станом на 30.11.2014 року має заборгованість перед позивачем в сумі 25 131, 68 гривень, з яких: заборгованість за кредитом - 5 719, 30 гривень, заборгованість по процентах - 16 087, 05 гривень, заборгованість по комісії - 50, 00 гривень. Проте, від цієї суми необхідно відняти суму заборгованості в розмірі 17 301, 35 гривень, яка була задоволена рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 29.11.2011 року. Таким чином, заборгованість, яка підлягає стягненню становить 7 830, 33 гривні. Відповідно до п. 8.6. Умов та правила надання банківських послуг нарахованоштраф - 500,00 гривень (фіксована частина), штраф - 277, 33 гривень (процентна складова). Вище викладене й стало підставою для звернення до суду позивача із вимогою про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором б/н від 11.01.2008 року в розмірі 8 721, 85 гривень. В ході розгляду справи представником позивача було збільшено позовні вимоги. Так представник позивача просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № б/н від 11.01.2008 року в розмірі 10 086, 91 гривень, з яких: заборгованість по процентах - 7 130, 06 гривень, заборгованість по комісії - 2 000, 33 гривень, штраф - 500, 00 гривень (фіксована частина), штраф - 456, 52 гривень (процентна складова). Представник позивача в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи. Однак, суду надана заява про розгляд справи у відсутність представника позивача із зазначенням про можливість заочного розгляду справи. Відповідач повторно в судове засідання не з'явилась, хоча належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи. Від відповідача не надійшло заяви про розгляд справи у її відсутність, не повідомлено причини неявки. Судом відповідачу по справі повістки про розгляд справи направлялись за останнім відомим місцем проживання. Також, відповідач викликалася в судові засідання через оголошення у пресі у відповідності до ч. 9 ст. 74 ЦПК України. Тому, [PERSON] вважається повідомленою належним чином про час і місце розгляду справи. Суд, враховуючи думку представника позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 11.01.2008 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картку в розмірі 10 000, 00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30, 00 % річних на суму залишку заборгованості. (а.с. 10-16) В заяві від 11.01.2008 року зазначено, що відповідач погоджується з тим, що разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку становить між собою та банком кредитний договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов кредитного договору № б/н від 11.01.2008 року, погашення заборгованості здійснюється в порядку сплати щомісячних платежів в розмірі 7 % від суми заборгованості шляхом внесення клієнтом грошових коштів на кредитну картку, або шляхом списання грошових коштів з дебетної картки клієнта. Згідно до п. 6.5. Умов та правил надання банківських послуг, позивальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Відповідно до п. 6.6 та п. 6.7. вказаних Умов та правил, у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати Винагороди банку. Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту. На підставі п 5.3. Умов та правил надання банківських послуг, банк має право на зміну тарифів, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, а також інших умов обслуговування рахунків. Відповідно до п. 5.2. Умов та правил надання банківських послуг, у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного Договору та/або у разі виникнення овердрафту банк має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обов'язків в цілому або у встановленою Банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх у встановленою Банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обов'язків та інших обов'язків за цим договором. Відповідно до п. 8.6. вказаних умов та правил, при порушені позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 гривень + 5 % від суми позову. Згідно п. 5.2. Умов та правил надання банківських послуг, договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Відповідно до нової редакції статуту Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» останнє є правонаступником за всіма правами і обов'язками Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк». (а.с. 22) Судом встановлено, що заочним рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 29.11.2011 року, з [PERSON] було стягнуто на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 11.01.2008 року станом на 31.08.2011 року в розмірі 17 301, 35 гривень, з яких: заборгованість за кредитом - 5 719, 30 гривень, заборгованість по процентах - 16 087, 05 гривень, заборгованість по комісії - 50, 00 гривень. (а.с. 6) Згідно розрахунку, наданого позивачем, заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором № б/н від 11.01.2008 року станом на 30.11.2014 року за період з 06.02.2008 року становить 25 131, 68 гривень, з яких: заборгованість за кредитом - 5 719, 30 гривень, заборгованість по процентах - 16 087, 05 гривень, заборгованість по комісії - 3 325, 33 гривень. Однак, враховуючи заочне рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 29.11.2011 року, заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором № б/н від 11.01.2008 року станом на 30.11.2014 року за період з 01.09.2011 року становить 10 086, 91 гривень, з яких: заборгованість по процентах - 7 130, 06 гривень, заборгованість по комісії - 2 000, 33 гривень, штраф - 500, 00 гривень (фіксована частина), штраф - 456, 52 гривень (процентна складова). (а.с. 50-51) Судом перевірено розрахунок заборгованості відповідача перед позивачем і встановлено його відповідність умовам договору б/н від 11.01.2008 року. Судом встановлено, що протягом тривалого часу належних розрахунків відповідач не веде, відповідно, ухиляється від виконання зобов'язань, взятих на себе згідно кредитного договору. Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п. 3. ч. 1 ст. 3 ЦК України. Статтею 627 ЦК України закріплений принцип свободи договору, згідно якого сторони вільні в укладені договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості. Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), відповідно до ст. 610 ЦК України. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, відповідно до ст. 611 ЦК України. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст.ст. 546, 549, 550 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню, враховуючи вище викладене. В ході розгляду справи судом встановлено, що 11.01.2008 року між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк», та [PERSON]було укладено кредитний договір № б/н від 11.01.2008 року. Відповідач отримала кошти в кредит, зобов'язувалась повернути їх, сплатити проценти, на умовах визначених договором, але взяті на себе зобов'язання не виконала, що підтверджується доказами, наданими позивачем. Предметом виконання як невід'ємним елементом виконання договору є ті конкретні суб'єктивні права і конкретні юридичні обов'язки для набуття, здійснення і виконання яких конкретні суб'єкти права вступають в конкретні правовідносини і, відповідно, до вимог норми права, що реалізується, вчиняються належні правомірні дії. Суд вважає, що відповідачем порушено вимоги ст. 526 ЦК України, згідно якої зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а також вимоги ст. 1049 ЦК України, яка вказує, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику в строк та в порядку, встановленому договором, оскільки, відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Добровільно провести розрахунок по заборгованості за кредитним договором № б/н від 11.01.2008 року відповідач не бажає, тому сума боргу підлягає стягненню в примусовому порядку. Враховуючи вище викладене, а також ст. 16 ЦК України, згідно якої суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, суд приходить до висновку, що в даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача, згідно кредитного договору № б/н від 11.01.2008 року загальної суми заборгованості в розмірі 10 086, 91 гривень, з яких: заборгованість по процентах - 7 130, 06 гривень, заборгованість по комісії - 2 000, 33 гривень, штраф - 500, 00 гривень (фіксована частина), штраф - 456, 52 гривень (процентна складова). Враховуючи положення ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 243, 60 гривень. Враховуючи наведене,

Outcome: approved