Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

Головний лікар Берегівської центральної лікарні звернувся в Берегівський районний суд із позовом до [PERSON] про стягнення безпідставно отриманих коштів, зазначивши, що 07.04.2016 року контрольно-ревізійним відділом виконавчої дирекції Закарпатського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, проведено планову перевірку правильності використання коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності Закарпатського обласного відділенні у Берегівській центральній районній лікарні за 2015 рік. За наслідками проведеної перевірки було складено Акт від 07.04.2016 року та прийнято рішення №111 від 19.04.2016 року про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообов'язкове державне страхування, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності. Згідно вищезазначеного Акту, було встановлено, що [PERSON] здійснено переплату коштів допомоги з тимчасової втрати працездатності, а саме: -за листом непрацездатності №395687 від 02.12.2014 року, за період з 02.12.2014 року по 31.12.2014 року, проведено переплату в розмірі 912,44 грн., -за листом непрацездатності №319987 від 26.01.2015 року за період з 26.01.2015 року по 31.05.2015 року, проведено переплату в розмірі 11289,60 грн., за листом непрацездатності №294207 від 01.06.2015 року за період з 01.06.2015 року по 14.06.2015 року, проведено переплату в розмірі 12544 грн.. Таким чином, із бюджету Берегівської центральної районної лікарні [PERSON] було виплачено зайвих 13456,44 грн. Незважаючи на повідомлення відповідача про повернення незаконно отриманих коштів, остання по сьогоднішній день вищезазначену суму не повернула. У зв'язку з цим, просять стягнути з відповідача в користь Берегівської центральної лікарні в розмірі 13456,44 грн. та судові витрати. У судове засідання представник позивача не з'явився, про день, час та місце слухання справи був належним чином повідомлений, однак подав до суду заяву в якій просить розглянути справу без його участі, позов підтримує та просить задовольнити у повному обсязі. У судове засідання відповідач не з'явилася, про день, час та місце слухання справи була належним чином повідомлена, однак подала до суду заяву в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги не визнає у повному обсязі та просить відмовити в задоволенні позову. Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 07.04.2016 року контрольно-ревізійним відділом виконавчої дирекції Закарпатського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, проведено планову перевірку правильності використання коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності Закарпатського обласного відділенні у Берегівській центральній районній лікарні за 2015 рік. За наслідками проведеної перевірки було складено Акт від 07.04.2016 року та прийнято рішення №111 від 19.04.2016 року про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообов'язкове державне страхування, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності. Згідно вищезазначеного Акту, встановлено, що [PERSON] було здійснено переплату коштів допомоги з тимчасової втрати працездатності, а саме: -за листом непрацездатності №395687 від 02.12.2014 року, за період з 02.12.2014 року по 31.12.2014 року, проведено переплату в розмірі 912,44 грн., -за листом непрацездатності №319987 від 26.01.2015 року за період з 26.01.2015 року по 31.05.2015 року, проведено переплату в розмірі 11289,60 грн., -за листом непрацездатності №294207 від 01.06.2015 року за період з 01.06.2015 року по 14.06.2015 року, проведено переплату в розмірі 12544 грн.. Таким чином, із бюджету Берегівської центральної районної лікарні [PERSON] було виплачено зайвих 13456,44 грн. (а.с. 5-11). Відповідно до вимог статті 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Підставою звернення до суду з позовом, позивач зазначив загальні положення, передбачені статтею 1212 ЦК України, про зобов'язання у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави, відповідно до якої, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Зазначена стаття передбачає виключення із загального правила щодо повного повернення всього безпідставно набутого або збереженого майна та встановлює перелік видів майна, яке хоча і набуте або збережене безпідставно, але не підлягає поверненню. Перераховані виплати не підлягають поверненню за умови, що особа, яка зробила такі виплати, здійснила їх, по-перше, добровільно, по-друге, за відсутності рахункової помилки з її боку і, по-третє, за відсутності недобросовісності з боку набувача. Тобто, якщо, виплата стала наслідком якоїсь іншої помилки платника (помилки у документах тощо), вищеперераховані виплати поверненню не підлягають. Суд вважає, що позивач не надав суду жодних фактів недобросовісності з боку відповідача [PERSON], не підтвердив відсутність рахункової помилки та не підтвердив добровільність в нарахуванні виплат відповідачу. З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову Берегівської центральної лікарні до [PERSON] про стягнення безпідставно отриманих коштів. Вирішуючи відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, питання щодо розподілу судових витрат, суд приходить до висновку про те, що судові витрати розподілу не підлягають, оскільки суд дійшов до висновку про необхідність відмови у задоволенні позову.

Outcome: dismissed