Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-02 00:00:00

Головний лікар КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР Паталах Ф. звернувся до суду із заявою, в якій просить вирішити питання про надання дозволу на психіатричний огляд [PERSON] , [INFO] , без його усвідомленої згоди, мотивуючи тим, що [PERSON] з 2018 року двічі оглядався лікарем психіатром і йому було встановлено діагноз: «Делірій судинний». За довідкою сімейного лікаря від 16.03.2020 року [PERSON] встановлено діагноз: « Прогресуюча енцефалопатія, судинна деменція, гіпертонічна хвороба 3, ст.. 3 риск 4, цукровий діабет тип 2 тяжка течія, ст.. декомпенсація. За станом здоров`я потребує консультації психіатра на дому, в транспорті самостійно не пересувається». Згідно довідки ЛКК КНП «Запорізький центр первинної медико-санітарної допомоги №5» № 157 від 13.03.2020року встановлено діагноз « Прогресуюча ДЕП. Судинна деменція. Цукровий діабет, ампутаційна кукса правої нижньої кінцівки». Внаслідок психічного стану [PERSON] не в змозі надати усвідомлену згоду на проведення психіатричного огляду, у зв`язку з цим вимушені звернутися до суду з цією заявою. Вважає, що ненадання [PERSON] психіатричної допомоги може завдати значної шкоди його здоров`ю. У судовому засіданні представник заявника - лікар-психіатр Кісіль Т.В. заяву підтримала повністю з підстав, викладених в ній, просить її задовольнити. Додатково суду пояснила, що на даний час є усі підстави вважати, що [PERSON] страждає на тяжку психічну хворобу і потребує психіатричної допомоги. З метою підтвердження діагнозу та визначення виду лікування необхідно провести психіатричний огляд особи, але надати усвідомлену згоду на це сама ця особа не може в силу стану свого здоров`я. Заінтересована особа [PERSON] , який є сусідом [PERSON] , у судовому засіданні повністю підтримав вказану заяву та пояснив, що він здійснює догляд [PERSON] , але останнім часом стан його здоров`я погіршився, він постійно збуджується, роздягається, бачить у квартирі сторонніх осіб, не усвідомлює значення своїх дій. Прокурор Гризоглазова Д.С. в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечувала. Відповідно до ч.2 ст.341 ЦПК України справа за заявою про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку розглядається за присутності особи, стосовно якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку. Разом з тим, заінтересована особа [PERSON] , яка є особою, стосовно якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку, в судове засідання не прибула. Зі слів заінтересованої особи [PERSON] , який є сусідом [PERSON] , а також з наданих суду медичних документів вбачається, що останній страждає на тяжку хворобу, у зв`язку з чим його участь в судовому розгляді є неможливою. З урахуванням зазначеного та думки учасників справи суд вважає можливим розглянути справу у відсутність заінтересованої особи [PERSON] . Суд, вислухавши пояснення представника заявника - лікаря-психіатра, заінтересовану особу, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачуваних цим Кодексом випадках. Відповідно до п.9 ч.2 ст.293, 339-342 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку. Згідно з ст.4 Закону України «Про психіатричну допомогу» (далі - Закон), психіатрична допомога надається на основі принципів законності, гуманності, додержання прав людини і громадянина, добровільності, доступності та відповідно до сучасного рівня наукових знань, необхідності й достатності заходів лікування з мінімальними соціально-правовими обмеженнями. За змістом ст.7 Закону забороняється визначати стан психічного здоров`я особи та встановлювати діагноз психічних розладів без психіатричного огляду особи, крім випадків проведення судово-психіатричної експертизи посмертно. Відповідно до ст.11 Закону психіатричний огляд проводиться з метою з`ясування: наявності чи відсутності в особи психічного розладу, потреби в наданні їй психіатричної допомоги, а також для вирішення питання про вид такої допомоги та порядок її надання. Психіатричний огляд проводиться лікарем-психіатром: особи, яка досягла 14 років, на її прохання або за її усвідомленою письмовою згодою; особі віком до 14 років (малолітній особі) - на прохання або за письмовою згодою її батьків чи іншого законного представника; особі, визнаній у встановленому законом порядку недієздатною, якщо така особа за своїм станом здоров`я не здатна висловити прохання або надати усвідомлену письмову згоду, - на прохання або за письмовою згодою її законного представника. У разі незгоди одного з батьків або за відсутності батьків психіатричний огляд особи віком до 14 років (малолітньої особи) проводиться за рішенням (згодою) органу опіки та піклування, яке ухвалюється не пізніше 24 годин з моменту звернення іншого законного представника зазначеної особи до цього органу і може бути оскаржено відповідно до закону, у тому числі до суду. Законний представник особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, сповіщає орган опіки та піклування за місцем проживання підопічного про надання ним згоди на проведення психіатричного огляду підопічного не пізніше дня, наступного за днем надання такої згоди. Психіатричний огляд особи може бути проведено без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника у випадках, коли одержані відомості дають достатні підстави для обгрунтованого припущення про наявність у особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, або завдасть значної шкоди своєму здоров`ю у зв`язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Рішення про проведення психіатричного огляду особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника приймається лікарем-психіатром за заявою, яка містить відомості, що дають достатні підстави для такого огляду. Із заявою можуть звернутися родичі особи, яка підлягає психіатричному огляду, лікар, який має будь-яку медичну спеціальність, інші особи. Заява про психіатричний огляд особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника повинна бути подана у письмовій формі та містити відомості, що обгрунтовують необхідність психіатричного огляду і вказують на відмову особи чи її законного представника від звернення до лікаря-психіатра. Лікар-психіатр має право робити запит щодо надання йому додаткових медичних та інших відомостей, необхідних для прийняття відповідного рішення. У невідкладних випадках, коли за одержаними відомостями, що дають достатні підстави для обгрунтованого припущення про наявність у особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, заява про психіатричний огляд особи може бути усною. У цих випадках рішення про проведення психіатричного огляду особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника приймається лікарем-психіатром самостійно і психіатричний огляд проводиться ним негайно. У випадках, коли відсутні дані, що свідчать про наявність обставин, передбачених абзацами другим та третім частини третьої цієї статті, заява повинна бути подана у письмовій формі та містити відомості, що обгрунтовують необхідність проведення такого огляду. У разі встановлення обгрунтованості заяви про психіатричний огляд особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника лікар-психіатр направляє до суду за місцем проживання цієї особи заяву про проведення психіатричного огляду особи в примусовому порядку. До заяви додається висновок лікаря-психіатра, який містить обгрунтування про необхідність проведення такого огляду, та інші матеріали. Психіатричний огляд особи проводиться лікарем-психіатром у примусовому порядку за рішенням суду. Суд встановив, що [PERSON] , [INFO] , на даний час постійно мешкає за адресою: [ADDRESS] . З 2018 року [PERSON] двічі оглядався лікарем -психіатром і йому було встановлено діагноз: «Делірій судинний». За довідкою сімейного лікаря від 16.03.2020 року [PERSON] встановлено діагноз: « Прогресуюча енцефалопатія, судинна деменція, гіпертонічна хвороба 3, ст.. 3 риск 4, цукровий діабет тип 2 тяжка течія, ст.. декомпенсація. За станом здоров`я потребує консультації психіатра на дому, в транспорті самостійно не пересувається». Згідно довідки ЛКК КНП «Запорізький центр первинної медико-санітарної допомоги №5» № 157 від 13.03.2020 року встановлено діагноз « Прогресуюча ДЕП. Судинна деменція. Цукровий діабет, ампутаційна кукса правої нижньої кінцівки». [PERSON] звернувсь до КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР із заявою про проведення психіатричного огляду [PERSON] , посилаючись на те, що чтан його здоров`я суттєво погіршився, [PERSON] веде агресивно, постійно збуджений, бачить людей у кімнаті, роздягається догола та повзає по квартирі, не розуміє де знаходиться туалет. Ненадання психіатричної допомоги може завдати значної шкоди його здоров`ю. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог. Так, встановлені судом обставини, дають достатні підстави для обгрунтованого припущення про наявність у [PERSON] певного психічного захворювання, у зв`язку з чим він потребує психіатричної допомоги. З метою підтвердження наявності такого захворювання і визначення виду та порядку надання психіатричної допомоги першочергово слід провести психіатричний огляд особи. Однак надати свою усвідомлену згоду на проведення такого огляду [PERSON] не може в силу характеру наявного захворювання, що підтверджено медичними документами, поясненнями лікаря-психіатра та сусіда хворого. В той же час, ненадання йому психіатричної допомоги може призвести до погіршення психічного стану та завдання значної шкоди здоров`ю хворого. Враховуючи вищевикладене, з метою запобігання погіршення психічного стану особи суд вважає необхідним надати дозвіл на проведення психіатричного огляду [PERSON] без його усвідомленої згоди. Таким чином, заяву головного лікаря КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР Паталаха Ф.В. слід задовольнити. На підставі ст.342, п.9 ч.1 ст.430 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення суду.

Outcome: approved