Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулось ПАТ «КБ «Надра» і з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивовані тим, що між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра», та [PERSON] було укладено 26.07.2007 року кредитний договір № 305/ЕК/2007/ЦВ-980. Відповідно до умов кредитного договору банком було надано [PERSON] грошові кошти в сумі 25 500, 00 гривень строком до 20.07.2009 року зі сплатою 32% річних. Отримання коштів підтверджується заявою на видачу готівки № 80 від 26.07.2007 року, згідно якої [PERSON] отримала грошову суму у розмірі 25 500, 00 гривень. [PERSON] не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання згідно кредитного договору, що призвело до виникнення заборгованості відповідача перед відповідачем. Станом на 17.09.2013 року заборгованість [PERSON] перед банком за кредитним договором № 305/ЕК/2007/ЦВ-980 від 26.07.2007 року становить 67 367, 60 гривень, з яких: основний борг - 20 112, 17 гривень, відсотки - 28 495, 89 гривень , штраф - 12 152, 02 гривні, пеня - 6 607, 52 гривень. Вище зазначене й стало підставою для звернення позивача до суду з вимогою про стягнення заборгованості з відповідача на користь ПАТ КБ «Надра» в сумі 67 367, 60 гривень, з яких: основний борг - 20 112, 17 гривень, відсотки - 28 495, 89 гривень , штраф - 12 152, 02 гривні, пеня - 6 607, 52 гривень. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, аргументуючи їх мотивами, викладеними в позові, просила вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилась, хоча належним чином у відповідності до ст. 74 ЦПК України була повідомлена про час і місце розгляду справи. Заяви про розгляд справи у її відсутність не надала, причини неявки суду не повідомлено. Тому, у відповідності до ч. 2 ст. 77 ЦПК України, суд прийшов до висновку, що відповідач в судове засідання не з'явилась без поважних причин. Суд, враховуючи думку представника позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи. По справі встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 26.07.2007 року між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 305/ЕК/2007/ЦВ-980, відповідно до якого банк надав позичальнику грошові кошти в сумі 25 500, 00 гривень на споживчі потреби зі строком повернення до 20.07.2009 року та сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 32% річних, що обчислюються виходячи з фактичної кількості днів у розрахунковому місяці, в році 360 днів. (а.с.7) Відповідно до п. 3.1.1. кредитного договору № 305/ЕК/2007/ЦВ-980 від 26.07.2007 року повернення кредиту здійснюється на позичковий рахунок [NUMBER], в Центральне відділення філії ВАТ КБ «Надра» Вінницьке РУ, МФО 302355 згідно з графіком повернення кредиту та сплати відсотків. Між сторонами було визначено графік повернення кредиту та сплати відсотків (а.с. 8) Згідно заяви на видачу готівки № 80 від 26.07.2007 року [PERSON] було отримано кредит в сумі 25 500, 00 гривень (а.с. 5). Найменування банку з ВАТ «КБ «Надра» було змінено на ПАТ «КБ «Надра», що підтверджується Статутом ПАТ КБ «Надра». Згідно Статуту ПАТ КБ «Надра», останнє є правонаступником всіх прав і обов'язків ВАТ КБ «Надра». (а.с. 12-13). Відповідно до п. 8.1. кредитного договору № 305/ЕК/2007/ЦВ-980 від 26.07.2007 року за порушення строків повернення кредиту позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення. Згідно п. 8.2. вище зазначеного договору за порушення строків сплати відсотків за користування кредитом позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення. Відповідно до п. 8.3. кредитного договору № 305/ЕК/2007/ЦВ-980 від 26.07.2007 року за порушення строків сплати кредиту та/чи сплати відсотків за користування кредитом позичальник сплачує банку штраф у розмірі 25% від суми заборгованості по поверненню кредиту та/чи сплат відсотків, вказаних у графіку і визначених на дату прострочення. Згідно наданого банком письмового розрахунку заборгованості станом на 17.09.2013 року, заборгованість [PERSON] по кредитному договору № 305/ЕК/2007/ЦВ-980 від 26.07.2007 року становить 67 367, 60 гривень, з яких: основний борг - 20 112, 17 гривень, відсотки - 28 495, 89 гривень , штраф - 12 152, 02 гривні, пеня - 6 607, 52 гривень. (а.с. 9-10) Судом перевірено розрахунок заборгованості [PERSON] перед позивачем і встановленого його відповідність умовам кредитного договору № 305/ЕК/2007/ЦВ-980 від 26.07.2007 року. Судом встановлено, що заборгованість відповідача перед позивачем не погашена. Протягом тривалого часу належних розрахунків відповідач не веде, відповідно, ухиляється від виконання зобов'язань, взятих на себе згідно кредитного договору. Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п. 3. ч. 1 ст. 3 ЦК України. У відповідності до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 цієї глави («Позика»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 627 ЦК України закріплений принцип свободи договору, згідно якого сторони вільні в укладені договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості. Згідно ст. 530 ЦК України, зобов'язання підлягає виконанню у строк встановлений договором. Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна умов договору не допускається. Згідно положень ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, відповідно до ст. 611 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню в повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст.ст. 546, 549, 550 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. В ході розгляду справи судом встановлено, що [PERSON] уклала із ВАТ «КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра», кредитний договір № 305/ЕК/2007/ЦВ-980 від 26.07.2007 року, отримала кошти в кредит, зобов'язалась повернути їх, сплатити проценти, на умовах визначених договором, але взяті на себе зобов'язання належним чином не виконує, що підтверджується матеріалами справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню. Предметом виконання як невід'ємним елементом виконання договору є ті конкретні суб'єктивні права і конкретні юридичні обов'язки для набуття, здійснення і виконання яких конкретні суб'єкти права вступають в конкретні правовідносини і, відповідно, до вимог норми права, що реалізується, вчиняються належні правомірні дії. Суд вважає, що відповідачем порушено вимоги ст. 526 ЦК України, згідно якої зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а також вимоги ст. 1049 ЦК України, яка вказує, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику в строк та в порядку, встановленому договором. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Добровільно провести розрахунок по заборгованості за кредитним договором відповідач не бажає, тому сума боргу підлягає стягненню в примусовому порядку. Враховуючи вище викладене, а також ст. 16 ЦК України, згідно якої суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, суд приходить до висновку, що в даному випадку існують підстави для захисту прав позивача, шляхом стягнення з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» кредитної заборгованості за кредитним договором № 305/ЕК/2007/ЦВ-980 від 26.07.2007 року в сумі 67 367, 60 гривень, з яких: основний борг - 20 112, 17 гривень, відсотки - 28 495, 89 гривень, штраф - 12 152, 02 гривні, пеня - 6 607, 52 гривень. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи положення ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 673, 68 гривень. Враховуючи наведене,

Outcome: approved