Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-24 00:00:00

До Веселівського районного суду Запорізької області звернулося Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», в особі філії Запорізьке обласне управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» пред`явило позов до [PERSON] , відповідно до якого просив стягнути на свою користь 51804,21 грн. кредитної заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між позивачем та відповідачем 02 жовтня 2018 року було укладено договір у вигляді Заяви про приєднання №540741609 (надалі - Заява про приєднання) до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) (надалі - Договір ДКБО). Позивачем зі свого боку виконано умови договору, однак відповідач належним чином не виконує умови кредитного договору, заборгованість не погашає у зв`язку з чим позивач звернувся до суду із вказаним позовом. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Разом з тим, в матеріалах справи міститься заява представника позивача, згідно якої він просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, а справу розглядати у його відсутність. Крім того, у вказаній заяві представник позивача зазначив, що не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не сповістив. Разом з тим, відповідно до положень ч.1, 2\~ст. 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів для розгляду справи по суті, а також те, що представник позивача щодо заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1, 2 ст. 280 та відповідно до\~ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Так, як вбачається з матеріалів справи, 02 жовтня 2018 року було укладено договір у вигляді Заяви про приєднання № 540741609 (надалі - Заява про приєднання) до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) (надалі - Договір ДКБО). Відповідно до п. 1.7 розділу XXII ДКБО датою укладення Кредитного договору є дата підписання Заяви на встановлення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) уповноваженим представником (працівником) Банку: датою надання Кредиту (частин Кредиту) є дата використання Клієнтом Кредиту (кредитних коштів). Кредитний договір діє до певного виконання Клієнтом всіх грошових зобов`язань за Кредитним договором. Перебіг строку кредитування починається з дати надання Банком Клієнту Кредиту/встановлення ліміт\ кредитування. Згідно до п. 1.20 розділу XXII ДКБО. сплата нарахованих процентів за користування Кредитом (в т.ч. процентів за користування Кредитом протягом Грейс періоду)/ обов`язкового щомісячного платежу/ процентів за Несанкціонованим овердрафтом та сплата комісійних винагород, що передбачені Заявою на встановлення відновлюваної кредитної лінії здійснюється не пізніше 25 числа кожного місяця шляхом договірного списання Карткового рахунку Клієнта. У разі несплати вищезазначених платежів у визначений розрахунковий період, сума заборгованості, яка підлягала погашенню, наступного робочого дня переноситься на відповідні рахунки для обліку простроченої заборгованості. Відповідно до п. 1.27, п.1 .29 розділу XXII ДКБО будь-яке невиконання Клієнтом умов Договору породжує у Банка право достроково відкликати Кредит, а у Клієнта створює обов`язок достроково погасити заборгованість за Кредитом в повному обсязі та сплатити всі інші платежі передбачені Договором. Якщо Банк на підставі Договору вимагає здійснення внесків (платежів), строк сплати яких не настав, або повернення Кредиту, такі внески (платежі) або повернення Кредиту мають бути здійснені Клієнтом протягом 30 (тридцяти) календарних днів, з дня одержання повідомлення про таку вимогу від Банку. Якщо протягом цього періоду Клієнт усуне порушення умов вимога Банку втрачає чинність. При цьому\~якщо пошта\~(поштова\~служба)\~не може\~вручити Повідомлення\~позичальника через відсутність за місцем проживання вказаної особи, його відмову прийняти поштове відправлення, незнаходження фактичного місця проживання позичальника або з інших причин, Повідомлення вважається врученим Позичальником у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення. Банк направив на адресу Відповідача вимогу від 07.06.2019р. №107.20/2-976/48240 про дострокове погашення заборгованості по кредиту. Згідно ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа І якщо інше не встановлено цим параграфом 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець мас право на одержання від по процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 525\~ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Абзацом 1 ч.1 ст.530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк встановлений Договором або Законом (ст.612 ЦК України) Статтею 629 ЦК України визначено, то договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання припинається виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). У відповідності до ст. 625. ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму борі у з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з п.9.1 ДКБО розділу IX за невиконання або несвоєчасне, не в повному обсязі виконання Клієнтом будь-якого грошового зобов`язання перед Банком у розмірі та в строки, передбачені Договором. Банк має право нараховувати на суми прострочених платежів та стягувати пеню за кожен день прострочення, починаючи з дня. коли відповідна сума мала бути сплачена, до дати фактичної її сплати, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ. що діє у період, за який нараховується пеня, якщо інше не передбачено Договором. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. У відповідності до ст.ст. 549-551ЦК України передбачена відповідальність боржника перед кредитором у вигляді неустойки, розмір якої встановлюється договором. Станом на 09.10.2019 року розмір заборгованості [PERSON] становить 51804,21 грн., яка складається: -37978,53 грн. заборгованість за кредитом; -10923,47 грн. заборгованість за відсотками; -2629,05 грн. заборгованість по пені; -44,85 грн. комісія; -93,85 грн. розмір 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів; -134,47 грн. розмір 3 % річних на суму несплаченого кредиту; При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, згідно з ч.1 ст. 76, ч. 1 ст. 77 та ст. 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач порушив умови договору, що призвело до виникнення заборгованості. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, то відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати потрібно покласти на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved