Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-15 00:00:00

До Березанського міського суду Київської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовну заяву обґрунтовувало тим, що між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем по справі - [PERSON] було укладено кредитні договори № 014/1001/82/0139820 від 10.12.2014 та № 010/1001/82/0108195 від 19.11.2013. Між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та Публічним акціонерним товариством «Комерційний Індустріальний Банк» було укладено Договір відступлення права вимоги № 114/33, за умовами якого до ПАТ «КІБ» перейшло право грошової вимоги до відповідача за вищевказаними кредитними договорами. В подальшому 25.04.2017 між ПАТ «КІБ» та позивачем по справі - Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», укладено Договір відступлення права вимоги № 20170425, у відповідності до якого ПАТ «КІБ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ПАТ «КІБ» права вимоги до боржників, вказаних в Реєстрі Боржників за Кредитними договорами № 014/1001/82/0139820 та № 010/1001/82/0108195, в тому числі, і до відповідача за позовом - [PERSON] , в розмірі 44 249,57 грн., з яких: 17 762,56 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 7 992,18 грн. - сума заборгованості за відсотками; 18 494,83 грн. - сума заборгованості за пенею (за Кредитним договором № 014/1001/82/0139820 від 10.12.2014) та в сумі 8 311,41 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу (за Кредитним договором № 010/1001/82/0108195). Незважаючи на повідомлення, відповідачка свого зобов`язання не виконала та після відступлення права вимоги позивачу не здійснила жодного платежу для погашення заборгованості. Відтак, позивач просить суд стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість у вказаному розмірі, а також судові витрати, що складаються з судового збору в сумі 1 921 грн., а також витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням та забезпеченням доказів в розмірі 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 960,50 грн. В позовній заяві представник позивача просив здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 24.02.2020 відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. За правилами ч. 1 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Позивач в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, 30.03.2020, 27.03.2020, 29.04.2020, 21.05.2020 через канцелярію суду подав клопотання, в яких просив розглядати справу за відсутності їхнього представника, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та вказував, що не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.68,72-73,75,81-82,85,88). Відповідно до ч. 2 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. За загальним правилом, встановленим ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи вказані обставини, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності належним чином повідомленого позивача, від якого надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, на підставі ч. 2 ст. 211, ч. 1 ст. 223 ЦПК України. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, а саме поштою рекомендованим листом з повідомленням, повістки надсилались за місцем реєстрації відповідача, яке співпадає з адресою, вказаною позивачем у позовній заяв. Причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило (а.с.78-79,86-87). Заяв від відповідача із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також відзиву на позовну заяву до суду не надходило. За таких обставин, суд прийняв рішення про заочний розгляд за наявними матеріалами відповідно до ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, оскільки позивач проти такого порядку не заперечував, а належним чином повідомлений відповідач в судове засідання повторно не з`явився, не повідомив причини своєї неявки та не подав відзив. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши і оцінивши матеріали справи у сукупності, докази по справі, суд встановив наступне. Як вбачається з матеріалів справи, 19.11.2013 між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») як кредитором, Приватним акціонерним товариством «УНІКА Життя», як страховиком, та відповідачем по справі - [PERSON] було укладено Договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 010/1001/82/0108195 від 19.11.2013, за умовами якого відповідачка отримала кредит у вигляді кредитного ліміту, встановленого на дату укладення договору в розмірі 1 000 грн., в подальшому - відповідно до ст. 10 договору, строком на 48 місяців, а саме з 19.11.2013 по 19.11.2017, зі сплатою процентної ставки в розмірі 36 % річних за користування кредитними коштами; валюта кредиту та його розмір, розмір процентної ставки, детальний розпис сукупної вартості кредиту, штрафи, платежі та комісії, пов`язані з використанням платіжної картки, визначені в Умовах видачі кредиту, що є Додатком № 2 до Договору та вручені позичальнику 19.11.2017 під підпис (а.с.19-26,30). Позичальника також ознайомлено з правилами ведення поточних рахунків фізичних осіб, операції за якими можуть здійснюватись з використанням спеціальних платіжних засобів та до яких встановлено ліміт кредитування, та користування платіжними картками АТ «Райффайзен Банк Аваль», про що [PERSON] поставила свій власний підпис (а.с.27-29). Відповідно до п. 3.11 вказаного договору № 010/1001/82/0108195 від 19.11.2013, клієнт зобов`язаний безумовно виконувати вимоги договору, законодавства України, Правил та Тарифів. Пунктом 9.1 договору № 010/1001/82/0108195 від 19.11.2013 встановлено, що з дати початку кредитування клієнт має право отримати, а банк зобов`язаний за умови відсутності (недостатності) грошових коштів на картковому рахунку надати клієнту в межах поточного ліміту грошові кошти у розмірі та на умовах, встановлених у розділі І та ІІІ договору. Згідно з п. 11.1 договору № 010/1001/82/0108195 від 19.11.2013, за користування кредитом клієнт щомісяця зобов`язаний сплачувати банку проценти за ставкою, зазначеною в п. 1.3 договору. Відповідно до п. 11.5 договору № 010/1001/82/0108195 від 19.11.2013, клієнт зобов`язаний до 20 числа включно кожного місяця, наступного за місяцем користування кредитом, сплатити банку платіж в розмірі 5% заборгованості перед банком, але не менше 30 грн. або суми залишку власної заборгованості перед банком, якщо вона менше за зазначену суму. При цьому вищезазначена заборгованість клієнта перед банком, яка складається з заборгованості за кредитом, неустойок, комісійних винагород за обслуговування карткового рахунку, процентів за користування недозволеним овердрафтом, не включає суму заборгованості за недозволеним овердрафтом та суму прострочених грошових зобов`язань клієнта за договором. При цьому, як встановлено п.п. 5.1 договору № 010/1001/82/0108195 від 19.11.2013, заборгованість клієнта перед банком по недозволеному овердрафту повинна бути погашена негайно шляхом забезпечення наявності коштів в необхідній сумі на картковому рахунку. Окрім того, згідно з заявою-анкетою про отримання кредиту «Кредит готівкою» 10.12.2014 між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» як кредитором, Приватним акціонерним товариством «УНІКА Життя», як страховиком, та відповідачем по справі - [PERSON] було укладено Договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/1001/82/0139820 від 10.12.2014, невід`ємною частиною якого є Додаткова угода від 10.12.2014, за умовами якого відповідач 10.12.2014 отримав кредит у розмірі 19 211,49 грн. (на споживчі цілі - 16 860 грн. та на сплату страхового платежу на користь страховика - 2 351,49 грн.) строком на 72 місяці з дня отримання кредиту, а саме до 10.12.2020, зі сплатою процентів в розмірі 19,9 % річних за період з 10.12.2014 по 10.02.2015, та в подальшому 39,93 % річних за користування кредитними коштами (а.с.5-14). Відповідно до п. 1.1 вказаного договору № 014/1001/82/0139820 від 10.12.2014, кредитор зобов`язується надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язується використати кредит за цільовим призначенням, повернути кредитору основну суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом, а також виконати інші обов`язки, встановлені цим договором. При цьому, як визначено п. 10.3 договору № 014/1001/82/0139820 від 10.12.2014, за прострочення виконання будь-яких грошових зобов`язань за договором кредитор має право вимагати, а позичальник зобов`язаний на вимогу кредитора сплатити останньому пеню в розмірі 1 % від суми простроченого платежу за кожен календарний день прострочення. Як встановлено, банк свої зобов`язання за кредитними договорами виконав, надавши відповідачу [PERSON] можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договорами, однак відповідач порушив взяті на себе зобов`язання за кредитними договорами, не надавав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитами, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договорів, в результаті чого станом на 26.04.2017 виникла прострочена заборгованість за кредитним договором № 014/1001/82/0139820 від 10.12.2014 в розмірі 44 280,15 грн., з яких: 17 762,56 грн. - заборгованість за кредитом, в тому числі прострочена заборгованість за кредитом - 1 753,45 грн.; заборгованість за відсотками - 7 992,18 грн., в том числі прострочена заборгованість за відсотками - 7 681,27 грн.; розрахована пеня - 18 525,41 грн. та за кредитним договором № 010/1001/82/0108195 від 19.11.2013 в розмірі 8 311,41 грн., з яких: 5 000 грн. - заборгованість за дозволеним овердрафтом та 3 311,41 грн. - заборгованість за недозволеним овердрафтом, що підтверджується наданими суду розрахунками заборгованості АТ «Райффайзен Банк Аваль» від 26.04.2017 (а.с.18,35). 25.04.2017 між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та Публічним акціонерним товариством «Комерційний Індустріальний Банк» було укладено Договір відступлення права вимоги № 114/33, за умовами якого до ПАТ «КІБ» на умовах, встановлених цим договором, за плату перейшло право грошової вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників (портфелі заборгованості) (а.с.36-37). В подальшому 25.04.2017 між Публічним акціонерним товариством «Комерційний Індустріальний Банк» та позивачем по справі - Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», укладено Договір відступлення права вимоги № 20170425 від 25.04.2017, у відповідності до якого ПАТ «КІБ» на умовах, встановлених цим договором, передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ПАТ «КІБ» права вимоги до боржників, вказаних в Реєстрі Боржників, в тому числі, до відповідача за позовом - [PERSON] за Кредитними договорами № 014/1001/82/0139820 та № 010/1001/82/0108195, в розмірі 44 249,57 грн., з яких: 17 762,56 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 7 992,18 грн. - сума заборгованості за відсотками; 18 494,83 грн. - сума заборгованості за пенею (за Кредитним договором № 014/1001/82/0139820 від 10.12.2014) та в сумі 8 311,41 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу (за Кредитним договором № 010/1001/82/0108195), що підтверджується відповідним витягом з Реєстру боржників (а.с.38-40). У зв`язку з відступленням 25.04.2017 ПАТ «КІБ» права вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» на адресу відповідача - [PERSON] 12.05.2017 ПАТ «КІБ» направлені повідомлення за вих. № 001770232 та № 001770239, в яких позивальнику роз`яснено, що виконання всіх зобов`язань за кредитними договорами № 010/1001/82/0108195 від 19.11.2013 та № 014/1001/82/0139820 від 10.12.2014 необхідно здійснювати на користь нового кредитора - ТОВ «ФК «ЄАПБ» (а.с.16,33). Окрім того, 12.05.2017 на адресу відповідача - [PERSON] ТОВ «ФК «ЄАПБ» також направлені повідомлення за вих. № 001770232-1 та № 001770239-1 про порядок погашення заборгованості по кредитних договорах № 010/1001/82/0108195 від 19.11.2013 та № 014/1001/82/0139820 від 10.12.2014, в яких позичальника повідомлено про наявність спірної заборгованості, її розмір та пред`явлено вимогу у зв`язку з відступленням права вимоги сплатити її на користь нового кредитора (а.с.17,34). Як встановлено, відповідач в добровільному порядку заборгованість не погашає. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Так, відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За приписами ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України). Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. В силу ст. 526 ЦК України, відповідач повинен виконувати зобов`язання належним чином відповідно до умов Договору та вимог ЦК України. Відповідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова відповідача від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускаються. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Водночас, положеннями ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Тлумачення частини першої статті 512 ЦК України дозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Так, в частині 2 ст. 1050 ЦК України зазначено, що у випадку, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокове повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. З урахуванням імперативних вимог ч.1 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, за встановлених судом обставин, уклавши з ПАТ «КІБ» договір відступлення права вимоги № 20170425 від 25.04.2017, позивач по справі - ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув прав грошової вимоги до вказаних в Реєстрі боржників, в тому числі, до відповідача за позовом - [PERSON] , влючаючи право вимагати виконання всіх грошових та інших зобов`язань за Кредитними договорами № 014/1001/82/0139820 та № 010/1001/82/0108195, а саме стягнення простроченої заборгованості, яка виникла у зв`язку з невиконанням [PERSON] умов вказаних договорів в розмірі 44 249,57 грн., з яких: 17 762,56 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 7 992,18 грн. - сума заборгованості за відсотками; 18 494,83 грн. - сума заборгованості за пенею (за Кредитним договором № 014/1001/82/0139820 від 10.12.2014) та в сумі 8 311,41 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу (за Кредитним договором № 010/1001/82/0108195), на загальну суму 52 560,98 грн. Будь-яких спростувань вимог позивача відповідачем суду надано не було . Таким чином, суд вважає, що з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» належить стягнути борг за кредитними договорамм у вказаному вище розмірі - 52 560,98 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, а саме судовий збір в сумі 1 921 грн. Водночас, за змістом ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Враховуючи принцип змагальності цивільного процесу, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. У рішеннях Європейського суду з прав людини від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (п.80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна та інші проти України» (пп.34-36), від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України» (п.268), від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (п.95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір - обґрунтованим. Разом з тим, жодних доказів на підтвердження понесених позивачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням та забезпеченням доказів в розмірі 960,50 грн. суду надано не було, відтак, правові підстави для їх стягнення з відповідача відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: approved