Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

В травні 2018 року Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» звернулося до суду з даною позовною заявою, в якій просило стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за донарахованими відсотками за період з 24.11.2015 року по 30.01.2018 року по Кредитному договору № 014/3177/150262/82 від 24.06.2008 року в сумі 17312,55 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 30.01.2018 року складає 489019,20 грн., а також стягнути з нього судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав на те, що відповідно до укладеного Кредитного договору № 014/3177/150262/82 від 24.06.2008 року, відповідач отримав кредит у розмірі 50000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14 % річних з кінцевим терміном повернення до 26.06.2018 року. В подальшому між сторонами, з метою зменшення фінансового навантаження на позичальника, було укладено низку додаткових угод до основного кредитного договору, якими, зокрема було збільшено строк кредиту, зменшено розмір щомісячних платежів, надано кредитні канікули тощо. Проте, відповідач не виконав свої зобов'язання, у зв'язку з чим рішенням суду з нього достроково була стягнута заборгованість за кредитним договором, але він таке рішення не виконує, внаслідок чого йому були нараховані відсотки за період з 24.11.2015 року по 30.01.2018 року в сумі 17312,55 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 30.01.2018 року складає 489019,20 грн. Ухвалою суду до участі у справу було залучене Публічне акціонерне товариство «ОКСІ Банк» в якості правонаступника позивача - Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль». В судове засідання представник позивача Романюк А.В. не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, раніше надав суду клопотання, в якому просив розглянути справу без участі представника Публічного акціонерного товариства «ОКСІ Банк». Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, раніше надав суду заяву, в якій визнав позовні вимоги позивача до нього в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Справу просив розглянути за його відсутності без фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі по наступним підставам. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно до закону, договору. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. У судовому засіданні було встановлено, що 24 червня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником всіх прав і обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 014/3177/150262/82, згідно пунктів 1.1.-1.2. якого, позивач зобов'язався надати відповідачу кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом у розмірі 50000,00 доларів США, а останній прийняв на себе зобов'язання сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 14 % річних і здійснювати повернення кредиту щомісячними платежами відповідно до графіку, у строк до 26.06.2018 року (а.с.11-18). Крім того, з метою зменшення фінансового навантаження на відповідача, 26 червня 2009 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником всіх прав і обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», та [PERSON] була укладена Додаткова угода № 1 до Кредитного договору № 014/3177/150262/82 від 24.06.2008 року, згідно з умовами якої було збільшено строк кредиту на 120 місяців і тимчасово зменшено розмір щомісячного платежу відповідача по договору, у зв'язку з чим графік погашення кредиту та сплати інших платежів було викладено в новій редакції (а.с.19-22). А також, з метою зменшення фінансового навантаження на відповідача, 21 липня 2010 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] була укладена Додаткова угода № 2 до Кредитного договору № 014/3177/150262/82 від 24.06.2008 року, згідно з умовами якої відповідачу було встановлено кредитні канікули з 24 липня 2010 року по 23 липня 2011 року для зменшення розміру щомісячного платежу (а.с.23-28). Банк свої зобов'язання за вищевказаним Кредитним договором № 014/3177/150262/82 від 24.06.2008 року виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві кредитні кошти у розмірі 50000,00 доларів США, які останній отримав і використав на власний розсуд. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Проте, у порушення умов договору і чинного законодавства, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, у зв'язку з чим рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 червня 2012 року у цивільній справі № 2-2572/2011 з нього були стягнуті на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Дніпропетровської обласної дирекції: заборгованість за Кредитним договором № 014/3177/150262/82 від 24.06.2008 року в сумі 488651,79 грн. (яка складається з: 450375,85 грн. - непогашена сума кредиту, 26086,84 грн. - несплачені проценти, 12189,10 грн. - нарахована пеня за несвоєчасне погашення), судовий збір у розмірі 1700 грн., а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн. (а.с.33). Вищевказане рішення суду скасоване не було і набрало законної сили 26 червня 2012 року. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. З урахуванням зазначеної норми чинного ЦПК України не підлягають доказуванню встановлені вище факти. В той же час, станом на теперішній час, рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 червня 2012 року у цивільній справі № 2-2572/2011 не виконане і заборгованість за Кредитним договором № 014/3177/150262/82 від 24.06.2008 року не погашена. У зв'язку з вищевказаним, Банк продовжив нарахуванням відповідачеві відсотків за користування кредитними коштами, розмір яких за період з 24.11.2015 року по 30.01.2018 року складає 17312,55 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 30.01.2018 року становить 489019,20 грн. (а.с.7-9). Такі позовні вимоги повністю узгоджуються з висновком Верховного Суду, до якого він прийшов у своїй постанові від 01 лютого 2018 року у справі № 1622/17061/2012, а саме колегія погодилася з висновком апеляційного суду про те, що наявність невиконаного судового рішення про стягнення з позичальника кредитної заборгованості не позбавляє банк права на отримання відсотків. Частинами першою та третьою статті 1049 ЦК України на позичальника покладений обов'язок повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. При цьому, 21 серпня 2018 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» і Публічним акціонерним товариством «ОКСІ Банк» був укладений Договір відступлення права вимоги по Кредитному договору № 014/3177/150262/82 від 24.06.2008 року, укладеному між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» до [PERSON], згідно з умовами якого (Договору відступлення права вимоги) Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» відступило, а Публічне акціонерне товариство «ОКСІ Банк» прийняло право вимоги за зазначеним Кредитним договором № 014/3177/150262/82 від 24.06.2008 року (а.с.60). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що право вимоги по Кредитному договору № 014/3177/150262/82 від 24.06.2008 року перейшло до Публічного акціонерного товариства «ОКСІ Банк». В силу положень ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Згідно з ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Крім того, згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, оскільки відповідачем непогашена у повному обсязі заборгованість за кредитним договором, невиконане рішення суду, яке набрало законної сили, про стягнення з нього заборгованості, сам відповідач визнає позовні вимоги позивача і визнання ним позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а для ухвалення рішення про задоволення позову наявні законні підстави, суд вважає позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «ОКСІ Банк» обґрунтованими і такими, які повністю знайшли своє підтвердження під час судового розгляду. За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «ОКСІ Банк» заборгованість за донарахованими відсотками за період з 24.11.2015 року по 30.01.2018 року по Кредитному договору № 014/3177/150262/82 від 24.06.2008 року в сумі 17312,55 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 30.01.2018 року складає 489019,20 грн. Крім того, в порядку ч. ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слідує стягнути судовий збір в сумі 7335 грн. 29 коп. (1,5% від розміру задоволених вимог в порядку ч. ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції на момент звернення до суду з даним позовом). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved