Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-20 00:00:00

В травні 2017 року представник позивача звернувся до суду із вказаною вище позовною заявою. В обґрунтування вимог зазначив, що на підставі Договору купівлі продажу автомобіля № 54 від 13 лютого 2013 року позивачем по справі [PERSON] придбано автомобіль марки Volkswagen CC Coupe, кузов WVWZZZ3CZDE545484, який постановлено на облік у МРЕВ м. Донецька 06 березня 2013 року та видано державний номерний знак [NUMBER]. 11 серпня 2014 року група озброєних осіб, з погрозою застосування насильства, незаконно заволоділа належним позивачу автомобілем, який на той час зберігався у батьків її чоловіка за адресою: м. Донецьк, вул. Більшовиків, 74/1. Відомості про дане кримінальне правопорушення були внесені до ЄРДР 09.06.2016 року № 12016050770002113, оскільки раніше звернутись із заявою про кримінальне правопорушення у [PERSON] не було можливості у звязку із проведенням на території Донецької області антитерористичної операції. Як зясувалося пізніше, 17 січня 2015 року [PERSON], за підробленою довіреністю ВРХ 679909 посвідченою начебто 03.12.2013 року від імені позивача приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу [PERSON], автомобіль Volkswagen CC Coupe, державний номер [NUMBER], кузов WVWZZZ3CZDE545484, поза волею позивача зняв з реєстраційного обліку у Дніпропетровському ВРЕР 2 (на сьогоднішній день - Територіальний сервісний центр №1242 Регіонального сервісного центру в Дніпропетровській області) та того ж дня продав його [PERSON] на підставі Довідки-рахунку №931756. Після придбання автомобілю [PERSON] поставив його на реєстраційний облік в Дніпропетровському ВРЕР 2, отримав державний номер [NUMBER] та Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу СХХ 727496. Представник позивача зазначає, що [PERSON] на імя [PERSON] довіреність не видавала та не уповноважувала його на зняття її автомобіля з реєстрації та відчуження, у м. Рівно у нотаріуса [PERSON] ніколи не була та з ним не знайома. Також у неї не було наміру відчужити автомобіль Volkswagen CC Coupe, державний номер [NUMBER], [PERSON] Крім того зазначив, що під час досудового розслідування встановлено, що Довіреність «серія та номер бланка ВРХ 679909» 28.08.2012 року посвідчена приватним нотаріусом [PERSON] на автомобіль SKODA, довіритель [PERSON], повірені особи [PERSON] та [PERSON] В позові ставиться питання про визнання Договору купівлі-продажу вказаного вище автомобіля від 17 січня 2015 року недійним, та про витребування його з незаконного володіння відповідача [PERSON] В судовому засіданні уповноважений представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в заяві, наполягав на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув з невідомої суду причини, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутністю суду не надав, про причини неявки суд не інформував. Справа розглядається на підставі ст. 224 ЦПК України заочно. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги представника позивача знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, у звязку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1, п. п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 16 Цивільного Кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право. Суд може захистити право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі продажу автомобіля № 54 від 13 лютого 2013 року (а.с.7-9) позивач придбала автомобіль марки Volkswagen CC Coupe, кузов WVWZZZ3CZDE545484, білого кольору 2012 року випуску. З копій матеріалів досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12016050770002113 від 09.06.2016 року за ч. 3\~ст. 289 КК України\~(а.с. 12, 13, 14-15, 16-23), вбачається, що свекор позивача [PERSON] є потерпілим у даному кримінальному провадженні,\~\~звернувся до органів ВП МВП ГУНП України в Донецькій області із заявою про незаконне заволодіння невстановленими особами автомобілем марки Volkswagen CC Coupe, номерний знак [NUMBER]. Згідно довідки-рахунку серія ВІА № 931756 від 17 січня 2015 року (а.с. 18), автомобіль Volkswagen CC Coupe, кузов WVWZZZ3CZDE545484, свідоцтво про реєстрацію САО 729605, вартістю 390000,00 грн., продано [PERSON] Відповідно до повідомлення територіального сервісного центру в Донецькій області (а.с.19) вбачається, що 17.01.2015 року автомобіль Volkswagen CC Coupe, кузов WVWZZZ3CZDE545484, 2012 року випуску, був знятий з обліку гр. [PERSON] [INFO], на підставі доручення ВРХ № 679909 від 03.12.2013 року виданого приватним нотаріусом [PERSON] в ТСЦ 1203 м. Дніпропетровська, та 17.01.2015 року зареєстрований за гр. [PERSON] в ТСЦ 1203 м. Дніпропетровська на підставі довідки-рахунку. Таким чином, кінцевим власником автомобілю Volkswagen CC Coupe, кузов WVWZZZ3CZDE545484, 2012 року випуску, став відповідач [PERSON], який придбав його на підставі Довідки-рахунку № 931756 у [PERSON], що діяв за довіреністю ВРХ 679909 посвідченою 03.12.2013 року від імені позивача [PERSON] приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу [PERSON]П . Як вбачається з повного витягу з Єдиного реєстру довіреностей (перевірка дійсності довіреності), довіреність, на підставі якої діяв [PERSON] від імені [PERSON] при знятті транспортного засобу Volkswagen CC Coupe з обліку, (серія та номер бланка ВРХ 679909 від 28.08.2012 року) посвідчена приватним нотаріусом [PERSON] на автомобіль SKODA, довіритель [PERSON], повірені особи [PERSON] та [PERSON] (а.с. 55-56). Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ч. 1ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Частинами 1, 3 ст. 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Статтею 41 Конституції України\~передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно дост. 317 ЦК України власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Таким чином, стороною позивача доведено в ході судового розгляду факт того, що автомобіль Volkswagen CC Coupe вибув з володіння [PERSON] без її згоди, поза її волею, що зокрема підтверджується зверненням до правоохоронних органів з відповідною заявою, а також витягом з Єдиного реєстру довіреностей, який дає суду підстави зробити висновок про її недійсність. Крім того,\~статтею 387 ЦК України передбачено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Стаття 330 ЦК України передбачає, що якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. Відповідно до п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Відповідно до п. 19 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 р. № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», застосовуючи положення \~статті 387 ЦК, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним. За змістом статті 388 ЦК України випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можливі, зокрема, за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею. Постановою ВСУ від 17.12.2014 року по справі № 6-140цс14 визначено, що за положеннями зазначених норм права власник майна може витребувати належне йому майно від будь якої особи, яка є останнім набувачем майна та яка набула майно з незаконних підстав, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене попередніми набувачами, та без визнання попередніх угод щодо спірного майна недійсними. Розглядаючи спори щодо витребування такого майна, суди повинні мати на увазі, що в позові про витребування майна може бути відмовлено лише з підстав, зазначених у статті 388 ЦК України, а також під час розгляду спорів про витребування майна мають встановити всі юридичні факти, які визначені статтями 387 та 388 ЦК України, зокрема: чи набуто майно з відповідних правових підстав, чи є підстави набуття майна законними, чи є набувач майна добросовісним набувачем тощо. Оскільки майно вибуло з володіння власника не з його волі, тому є підстави для відновлення та захисту порушеного права позивача, шляхом витребування майна з незаконного володіння відповідача по справі. На підставі викладеного та

Outcome: approved