Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

В червні 2017р. позивачка [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаним позовом до відповідачів: [PERSON] (далі по тексту - відповідач 1), [PERSON] (далі по тексту - відповідач 2), треті особи: Головне управління юстиції в м. Києві (далі по тексту - третя особа 1), [PERSON] (далі по тексту - третя особа 2), в якому просила суд: визнати за нею право власності на 1/9 частину квартири [ADDRESS], в порядку спадкування за законом. Свої позовні вимоги позивачка обгрунтовувала тим, що [INFO]. помер її син - [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на 1/3 частину вищезазначеної квартири. До кола спадкоємців також відносяться відповідачі 1, 2, решта 2/3 частини квартири належить третій особі 2. Оскільки в позасудовому порядку, нотаріус постановою відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на тій підставі, що відсутній оригінал правовстановлюючого документу, а тому для захисту порушеного права позивачка вимушена була звернутись до суду з вказаним позовом. В судовому засідання представник позивачки заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав, зазначених позові, просив суд позов задовольнити. Представники відповідачів 1, 2 заявлені позовні вимоги визнали, зазначаючи, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 20 червня 2017р. по цивільній справі № 761/14633/17 за відповідачами, як спадкоємцями за законом вже було визнано право власності, по 1/9 частин на кожного. Треті особи 1, 2, про час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку, представником третьої особи 1 на адресу суду були надіслані письмові пояснення з клопотанням про розгляд справи у відсутність повноважного представника. Третя особа 2, поважності причини неявки суду не повідомила. Суд, заслухавши пояснення сторін, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, квартира [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 05 жовтня 1995р. належала в рівних частках [PERSON], [PERSON] та [PERSON] В подальшому право власності на 1/3 частину зазначеної квартири перейшло до [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO]. [PERSON] Крім того, 09 жовтня 2014р. був укладений договір довічного утримання на 2/3 частки квартири належних [PERSON] Право власності перейшло до [PERSON] Судом встановлено, що [INFO]. помер [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на належну йому 1/3 частину квартири [ADDRESS]. До кола спадкоємців першої черги за законом належать сторони. 10 червня 2017р. постановою державного нотаріуса Першої київської державної нотаріальної контори позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/9 частку квартири [ADDRESS] після померлого [INFO]. [PERSON] у зв'язку з ненаданням правовстановлюючого документа на частку квартири на ім'я померлого. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності із положеннями ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1266 ЦК України). Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ст. 66 Закону України «Про нотаріат» на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави, державним нотаріусом за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину. Видача свідоцтва провадиться у строки, встановлені цивільним законодавством України. Згідно зі ст. 69 цього Закону нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом перевіряє факт смерті спадкодавця, наявність заповіту, час і місце відкриття спадщини, склад спадкового майна. У відповідності з п.п. 4.15, п.п. 4.18 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом МЮ України від 22 лютого 2012р. № 296/5, яка є чинною на час розгляду справи, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, про те, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах Закону, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів 1, 2 на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі по 512,5 грн. з кожного. Керуючи ст. ст. 3, 10, 11, 57-60, 88, 169, 174, 179, 208, 209, 212 - 215, 218, 223, 294, 360-7 ЦПК України; ст. ст. 15, 392, 1216, 1217, 1218, 1223, 1261, 1268, 1273, 1296, 1297, 1299 ЦК України, суд, -

Outcome: approved