Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

В січні 2015 року позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в якому з урахуванням заяви про зміну предмету позову просить суд визнати зобов`язання за іпотечним договором №1067-0201001/Zфкіп-08 від 16 травня 2008 року зі змінами, внесеними договором від 26 листопада 2009 року, укладеним між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» (далі - ТОВ «Укрпромбанк») припиненими та зняти заборону і виключити з реєстру іпотек та заборони відчуження запис про іпотеку та заборону відчуження квартири [ADDRESS], яка була внесена на підставі вищезазначеного договору іпотеки, мотивуючи свої вимоги наступним. Так, 16.05.2008 між [PERSON] та ТОВ «Укрпромбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк»), було укладено Кредитний договір №1067-0201001/ФК-08 (далі - Кредитний договір від 16.05.2008) 16.05.2008 між [PERSON] та ТОВ «Укрпромбанк» в забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] за Кредитним договором від 16.05.2008 було укладено Іпотечний договір №1067-0201001/Zфкіп-08 (далі - Іпотечний договір від 16.05.2008) Позивач стверджує, що заборгованість за вищезазначеним Кредитним договором від 16.05.2008 була рефінансована шляхом укладення 28.07.2011 року між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк» нового Кредитного договору №1067-0201001/ФК (далі - Кредитний договір від 28.07.2011) Посилаючись на те, що оскільки зобов`язання за Кредитним договором від 16.05.2008 припинилися, то не може існувати і зобов`язання за забезпеченим зобов`язанням (а.с.2-3, 32-33) Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов з підстав, викладених судом вище, окремо зауважив, що на його запит відповідач повідомив, що заборгованість за Кредитним договором від 16.05.2008, укладеним між [PERSON] та ТОВ «Укрпромбанк» є погашеною, відтак не вбачає законних підстав для подальшого обтяження квартири позивача. Представник відповідача визнав, що, дійсно зобов`язання за вищезазначеним Кредитним договором від 16.05.2008 припинилися, оскільки заборгованість [PERSON] погашена шляхом рефінансування і укладення нового Кредитного договору в 2011 року, який забезпечений новим іпотечним договором. Проте, зважаючи на те, що його довіреність не надає йому прав визнати позов, він просить суд прийняти рішення на свій розсуд. Третя особа направила суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с.50) Заслухавши сторони та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим (ст.213 ЦПК України) Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин, чи слід задовольнити позов або в позові відмовити (ст.214 ЦПК України) Судовим розглядом встановлено, що 16.05.2008 між [PERSON] та ТОВ «Укрпромбанк» було укладено Договір про іпотечний кредит №1067-0201001/ФК-08 (Кредитний договір від 16.05.2008), згідно якого [PERSON] отримав віл банку грошові кошти в сумі 370 000,00 грн. на умовах повернення , строковості та платності (а.с.4-6) 16.05.2008 між [PERSON] та ТОВ «Укрпромбанк» в забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] за вищезазначеним Кредитним договором від 16.05.2008 було укладено Іпотечний договір №1067-0201001/Zфкіп-08, який було посвідчено нотаріально (а.с.7-9) Предметом Іпотечного договору від 16.05.2008 виступила квартира [ADDRESS], яка належить на праві власності позивачу у справі (а.с.7) Згідно п.п.а) п.3.4 Іпотечного договору від 16.05.2008 іпотека припиняється, зокрема, виконанням у повному обсязі зобов`язання. З тексту даного договору також вбачається, що приватним нотаріусом КМНО Парубець С.В. було також накладено заборону відчуження даної квартири позивача до припинення договору іпотеки (а.с.9 на звороті) В свою чергу, відповідач листом від 20.11.2014 вих. №05-2538412/1 повідомив позивача про те, що заборгованість за Кредитним договором від 16.05.2008 рефінансовано шляхом укладення 28.07.2011 нового кредитного договору між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк», предметом якого виступило отримання грошових коштів в сумі 474 931,94 грн. Так, 28.07.2011 між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Кредитний договір №1067-0201001/ФК, п.1.1. якого передбачено надання банком позичальнику грошових коштів в сумі 474 931,94 грн. на певних умовах (а.с.81-82) Додатком до даного Кредитного договору від 28.07.2011 виступив графік платежів (а.с.83-84) Аналіз Кредитного договору від 28.07.2011 дозволяє суду зробити висновок, і це сторонами не заперечується в судовому засіданні, що відповідач таки надав кредитні кошти у вищезазначеній сумі [PERSON], який, в свою чергу, на цьому наполягає представник відповідача, витратив їх на погашення заборгованості за Кредитним договором від 16.05.2008, що дає підстави останньому стверджувати про «рефінансування». В той же час, представлені сторонами докази свідчать про те, що 28 липня 2011 року було також укладеного та нотаріально посвідчено ще один Іпотечний договір №1067-0201001/Zфкіа-08 між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк», предметом якого знову виступила квартира [ADDRESS], яка належить на праві власності позивачу у справі (а.с.85-89) З тексту даного договору також вбачається, що приватним нотаріусом КМНО Коваьчуком С.П. було також накладено заборону відчуження даної квартири позивача до припинення договору іпотеки (а.с.89) Згідно листа відповідача від 02.11.2015 вих. №05-3084010/1 ПАТ «Дельта Банк» повідомило позивача про те, що 01.07.2010 було здійснено заміну кредитора у зобов`язаннях, що діють на підставі Кредитного договору від 16.05.2008, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Укрпромбанк». Одночасно, відповідач стверджує, що заборгованість за даним договором була погашена в повному обсязі шляхом рефінансування за рахунок коштів, отриманих [PERSON] на підставі Кредитного договору від 28.07.2011, укладеного між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк». Доводи представника позивача про те, що сам відповідач заплутався у вищенаведених судом договорах знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, оскільки рішенням Солом`яського районного суду м. Києва від 02.12.2013, яке набрало законної сили 08.05.2014, у справі за позовом [PERSON] до ПАТ «Дельта Банк», третя особа приватний нотаріус КМНО Паракуда І.В., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, позовні вимоги задоволено та встановлено, що ПАТ «Дельта Банк» намагався звернути до виконання вищезазначений Іпотечний договір від 16.05.2008 у зв`язку із невиконанням вищезазначеного Кредитного договору від 28.07.2011 (а.с.65-71) Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України (ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України) Таким чином, суд приходить до висновку, що представлені сторонами докази дають підстави стверджувати, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При винесенні рішення у справі суд керується правовим висновком Верховного Суду України у справі про визнання договору іпотеки припиненим, припинення обтяження нерухомого майна, зобов'язання повернути документи на предмет іпотеки у справі № 6-939цс15 за постановою від 11.09.2015. Зокрема, Верховний Суд України зробив правовий висновок про те, що статтею 526 ЦК України визначено загальні умови виконання зобов'язання, а саме: зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до статті 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Законом України «Про іпотеку» встановлено, що іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди); з інших підстав, передбачених Законом (стаття 17). Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Отже, аналіз зазначених норм показує, що, припинення зобов'язання можливе за умови його належного виконання, що проведено належним чином. На підставі викладеного та

Outcome: approved