Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

В травні 2017 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач вказав, що з відповідачкою зареєстрували шлюб 06 лютого 1982 року в Вікнянській сільській раді Заставнівського району Чернівецької області, актовий запис №2. В шлюбі неповнолітніх дітей немає. Сімейні стосунки з відповідачем зіпсувалися. З відповідачкою вони припинили сімейні відносини тринадцять років тому, разом не проживають. Він проживає в [INFO], а відповідачка в с. Біла Чортківського району Тернопільської області. Сімя фактично розпалась, тому просить розірвати шлюб з [PERSON] Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява, в якій просить справу слухати за його відсутності. Позов підтримує, просить задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 224 ЦПК України та того, що відповідачка про причини неявки суд не повідомила, а позивач подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд вважає, що можливо провести заочний розгляд справи. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Свердоляк) [PERSON] уклали шлюб 06 лютого 1982 року, який зареєстрували в Вікнянській сільській раді Заставнівського району Чернівецької області, актовий запис №02, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу. За час спільного проживання належної сім'ї не склалося. Сторони проживають окремо тринадцять років, спільного господарства не ведуть, подружніх відносин не підтримують. Сім`я фактично розпалася та існує лише формально. Згідно вимог ч. 1 ст. 24, ч. ч. 3 та 4 ст. 56 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між ними носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім'ї є неможливим і це буде суперечити інтересам позивача, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити.

Outcome: approved