Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-05 00:00:00

В травні 2018 року [PERSON] (далі також позивач) звернулася до суду з позовом до Дубрівської сільської ради (надалі також відповідач) про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги мотивовані тим, що 29.12.2012 року в с. Дубрівка Баранівського району Житомирської області померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. У звязку із смертю [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно. 07.03.2018 року завідуюча Баранівської державної нотаріальної контори [PERSON] відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на це нерухоме майно. З огляду на викладене позивач вирішила звернутися до суду із вказаним позовом. Позивач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомляла. Дубрівська сільська рада свого представника для участі у розгляді справи не направляла, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч.2ст.247 ЦПК України. У відповідності до п.3, п.4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши надані документи і матеріали, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 29.12.2012 року померла [PERSON] що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть (а.с. 9). [PERSON] являється спадкоємецею першої черги після померлої [PERSON], оскільки являється її донькою (а.с. 6-8). Згідно довідки Дубрівської сільської ради від 27.07.2017 року №2687 з [PERSON] на день смерті проживали і були зареєстровані донька [PERSON] та зять [PERSON] (а.с. 10). За життя [PERSON] мала право на земельну частку (пай), що підтверджується відповідним чертифікатом (11,13). 07.03.2018 року позивач отримала постанову нотаріуса №330/02-14 про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) після померлої [PERSON] у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів (а.с. 14). Таким чином, суд, виходячи з характеру спірних правовідносин, визначає норми матеріального права, які підлягають застосуванню. Відповідно до ч. 1ст.\~1268\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За змістом ч. 3ст.\~1268\~ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленогостаттею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Статтею 1297\~ЦК України встановлюється обов'язок спадкоємця, який прийняв спадщину, в складі якої є нерухоме майно, звернутись до нотаріальної контори за видачею йому свідоцтва про право на спадщину. Відповідно дост. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ізст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. Відповідно до вимог п. 6 ч.1\~ст.1 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»\~право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Згідно з положеннями ч.2\~ст. 2 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок»\~власникам земельних часток (паїв) одним з документів, що посвідчує право на земельну частку (пай) - є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Судом беззаперечно встановлено факт прийняття позивачем по справі спадщини після смерті [PERSON] (а.с. 10). Враховуючи той факт що позивач дійсно є спадкоємцем померлої та прийняла спадщину в порядку і в строки передбачені ст.ст.\~1268,1270 ЦК України, з огляду на неможливість іншим чином оформити право власності на нерухоме майно спадкодавця у зв'язку із відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, суд дійшов висновку, що порушене право позивача підлягає судовому захисту шляхом ухвалення рішення про задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved