Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-24 00:00:00

В травні 2018 року перший заступник керівника Старокостянтинівської місцевої прокуратури [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, та [PERSON] та просить визнати недійсним наказ [PERSON] управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 08.12.2017 року №22- 23060-СГ. яким затверджено проект землеустрою та надано у власність [PERSON] земельну ділянку загальною площею 2 га (кадастровий номер 6824286400:04:001:0005), що знаходиться за межами населених пунктів Пашковецької сільської ради Старокостянтинівського району; зобов'язати [PERSON] повернути державі земельну ділянку загальною площею 2 га (кадастровий номер 6824286400:04:001:0005), що знаходиться за межами населених пунктів Пашковецької сільської ради Старокостянтинівського району. В обгрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що наказом [PERSON] управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 08.12.2017 року №22-23060-СГ затверджено проект землеустрою щодо відведення [PERSON] земельної ділянки площею 2 га (кадастровий номер 6824286400:04:001:0005) та передано її у власність для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться за межами населених пунктів Пашковецької сільської ради Старокостянтинівського району. На підставі зазначеного наказу державним реєстратором 12.01.2018 року зареєстровано право власності [PERSON] на вказану земельну ділянку. 25.01.2018 року між [PERSON] та приватною агрофірмою «Новий світ» укладено договір оренди вищевказаної земельної ділянки. 06.02.2018 року відомості про право оренди земельної ділянки внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Однак, місцевою прокуратурою встановлено, що вищевказаний наказ [PERSON] управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 08.12.2017 року №22- 23050-СГ підлягає визнанню недійсним, а земельна ділянка поверненню у державну власність. Так, згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Держаного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, відповідач на підставі наказу [PERSON] управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 08.07.2016 року №11-6561/14-16-СГ отримав у приватну власність (право зареєстровано 15.07.2016 року) земельну ділянку площею 2 га (кадастровий номер 3523880400:02:000:5253) для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Шпаківської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області. Зазначену земельну ділянку [PERSON] 09.08.2016 року відчужено для [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу. Оскільки, [PERSON] при отриманні у власність земельної ділянки не врахував, що раніше використав право на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства вказаний наказ слід визнати недійсним , а земельну ділянку повернути державі. Прокурор звернулась до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Представник відповідача - головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області проти позову заперечив в частині стягнення судового збору з них, так як головне управління діяло відповідно до вимог закону, оскільки при зверненні [PERSON] вказав, що правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки не скористався. Крім того, головне управління не має доступ до автоматизованої системи діловодства ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області, а тому не мало можливості прослідкувати чи особа скористалась своїм правом на безоплатну приватизацію чи ні. Враховуючи, що [PERSON] ввів в оману Головне управління, а саме, що останній скористався своїм правом, підстав для стягнення судового збору з них немає. Відповідач [PERSON] звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, позов визнав у повному обсязі. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування. їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч. 3 ст. 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться один раз по кожному виду використання ч. 4 ст. 116 ЗК України). Відповідно до ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2 гектара. Відповідно до ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України до повноважень [PERSON] управління Держгеокадастру у Хмельницькій області відноситься передача земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. Судом встановлено, що наказом [PERSON] управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 08.12.2017 року №22-23060-СТ затверджено проект землеустрою щодо відведення [PERSON] земельної ділянки площею 2 га (кадастровий номер 6824286400:04:001:0005) та передано її у власність для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться за межами населених пунктів Пашковецької сільської ради Старокостянтинівського району. На підставі зазначеного наказу державним реєстратором 12.01.2018 року зареєстровано право власності [PERSON] на вказану земельну ділянку. Встановлено, що 25.01.2018 року між [PERSON] та приватною агрофірмою «Новий світ» укладено договір оренди вищевказаної земельної ділянки. 06.02.2018 року відомості про право оренди земельної ділянки внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Крім того, встановлено, що згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Держаного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, [PERSON] на підставі наказу [PERSON] управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 08.07.2016 року №11- 6561/14-16-СГ отримав у приватну власність (право зареєстровано 15.07.2016 року) земельну ділянку площею 2 га (кадастровий номер 3523880400:02:000:5253) для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Шпаківської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області. Зазначену земельну ділянку [PERSON] 09.08.2016 року відчужено для [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу. Зазначені обставини підтверджуються: інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек. Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо суб'єкта; копією відповіді ТУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 28.03.2018 №10-22-0.3-2050/2-18; копією заяви [PERSON] від 16.01.2017 року; копією заяви [PERSON] від 28.11.2017: копією наказу ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від №22-3837-СГ; копією наказу ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від №22-23050-СГ; копія відповіді ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області від 26.04.2018 року №10-11-0.61-3414 2-18: копією заяви [PERSON] від 01.04.2016 року: копією заяви [PERSON] від 19.05.2016 року; копією наказу ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області від 25.04.2016 №11-4828/14-16-СГ; заявою [PERSON] від 01.03.2016 року; копією заяви [PERSON] від 29.06.2016 року; копією наказу ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області від 08.07.2016 року №11-6561/14-16-СГ; копією листа відділу Держгеокадастру у Старокостянтинівському районі; копією ухвали про накладення арешту на земельну ділянку 6824286400:04:001:0005; копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження. Згідно з постановою Верховного Суду України від 18.09.2013 року у справі за № 6-92цс13, особу може бути позбавлено її власності лише в інтересах суспільства, на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права, а при вирішенні питання про можливість позбавлення особи власності мусить бути дотримано справедливої рівноваги між інтересами суспільства та правами власника. Вирішуючи питання про справедливу рівновагу між інтересами суспільства і конкретної особи Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Трегубенко проти України» від 2 листопада 2004 року категорично ствердив, що «правильне застосування законодавства незаперечно становить «суспільний інтерес» (п. 54 рішення). Стаття 1 Першого протоколу гарантує захист права на мирне володіння майном особи, яка законним шляхом, добросовісно набула майно у власність, і для оцінки додержання «справедливого балансу» в питаннях позбавлення майна мають значення обставини, за якими майно було набуте у власність, поведінка особи, з власності якої майно витребовується. Згідно з практикою ЄСПЛ ( рішення від 8 липня 1986 року в справі «Літгоу та інші проти Сполученого Королівства») одним із елементів дотримання принципу «пропорційності» при втручанні в право особи на мирне володіння майном є надання їй справедливої та обгрунтованої компенсації, тому покупець, у якого вилучається майно, не позбавлений можливості порушувати питання про відшкодування завданих збитків на підставі статті 661 ЦК України, яка встановлює, що у разі вилучення за рішенням суду товару у покупця на користь третьої особи на підставах, що виникли до продажу товару, продавець має відшкодувати покупцеві завдані йому збитки, якщо покупець не знав або не міг знати про наявність цих підстав. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 29.06.2016 року у справі № 6-1376ц 16. Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 №9 «Про судову \~ \~ \~ \~практику \~ \~ \~ \~розгляду цивільних справ про визнання \~ \~ \~ \~правочинів недійсними» рішення суду про задоволення позову про повернення майна, переданого за недійсним правочином. чи витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації. Відповідно до ст.ст.387, 388 ЦК України власник має право витребувати майно з незаконного володіння набувача, якщо майно придбане в особи, яка не мала права його відчужувати. Враховуючи, що всупереч вимогам ст.ст. 116, 118, 121 Земельного кодексу України [PERSON] на час отримання спірної земельної ділянки (наказ від 08.12.2017 року №22-23060- СГ) використав своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок для даного виду використання (наказ від 08.07.2016 року №11-6561/14-16-СГ), позов першого заступника керівника Старокостянтинівської місцевої прокуратури [PERSON] слід задоволити та визнати недійсним наказ [PERSON] управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 08.12.2017 року №22-23060-СГ, яким затверджено проект землеустрою та надано у власність [PERSON] земельну ділянку загальною площею 2 га (кадастровий номер 6824286400:04:001:0005), що знаходиться за межами населених пунктів Пашковецької сільської ради Старокостянтинівського району та зобов'язати [PERSON] повернути державі земельну ділянку загальною площею 2 га (кадастровий номер 6824286400:04:001:0005). що знаходиться за межами населених пунктів Пашковецької сільської ради Старокостянтинівського району. Вирішуючи питання про судові витрати, суд відповідно до вимог ст. ст. 133, 141 ЦПК України вважає за необхідне стягнути судовий збір порівну із обох відповідачів, а саме із [PERSON] управління Держгеокадастру у Хмельницькій області та [PERSON] по 1762 гривні.

Outcome: approved