Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-03 00:00:00

В червні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій просила визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS] , зі зняттям його з реєстраційного обліку за даною адресою. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала на те, що вона є власником вищевказаної квартири, в якій зареєстрований її онук. З 2009 року онук постійно проживав з нею у вищевказаній квартирі, оскільки вона була призначена одноосібним опікунам над ним на підставі рішення виконавчого комітету Красногвардійської районної у місті Дніпропетровську ради від 17.02.2011 року № 30/3, а тому провела його законну реєстрацію місця проживання. Проте, у зв`язку примиренням та возз`єднанням родини, 29 травня 2017 року її онук [PERSON] разом із супроводжуючим - своїм дідусем [PERSON] - виїхав до держави Ізраїль на постійне місце проживання, де він наразі проживає з батьками та повертатись в Україну не має наміру. В той же час, наявність у квартири реєстрації онука, який фактично не проживає, створює позивачці перешкоди у користуванні та розпорядженні належним їй майном, а також змушує її нести додаткові витрати на комунальні послуги. Тому, у зв`язку з цими обставинами, вона була змушена звернутися до суду. В судовому засіданні представник позивачки підтримав позовні вимоги останньої і просив задовольнити їх в повному обсязі. При цьому, посилався на обставини, які викладені в позовній заяві, і зазначив, що не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини своєї неявки до суду не повідомила. Відзиву на позов не подала. Представник Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки до суду не повідомив. Відзиву або пояснень щодо позову не подав. Представник Органу опіки та піклування виконавчого комітету Чечелівської районної у м. Дніпрі ради Медведєва В.О. в судовому засіданні зазначила, що не підтримує позовні вимоги позивачки. Зі згоди представника позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню в повному обсязі по наступним підставам. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , яка належить їй на підставі договору дарування домоволодіння від 16.09.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Прокоф`євою О.В. і зареєстрованого в реєстрі за № 2256 (а.с.8). Право власності на вищевказане нерухоме майно зареєстроване за позивачкою в Комунальному підприємстві «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради за № 15158118, що підтверджується відповідним Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно за № 20606530 (а.с.9). В належній позивачці квартирі, окрім неї самої, з 26.05.2011 року зареєстрований її онук - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповіддю адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 12.07.2019 року за № 2410/2 (а.с.35). Проте, [PERSON] вже з 29 травня 2017 року по теперішній час, тобто вже більше двох років, не проживає за місцем своєї реєстрації. Більш того, з представлених суду доказів випливає, що на теперішній час [PERSON] , [INFO] , отримав громадянство держави Ізраїль та отримав відповідне посвідчення особи № [NUMBER] . [PERSON] 29 квітня 2018 року змінено прізвище з [PERSON] на [PERSON], згідно з постановою Суду зі справ сім`ї міста Беер Шева у сімейній справі № 11697-06-17 про визнання батьківства. Батьками же [PERSON] повідомлено, що з моменту прибуття [PERSON] в Ізраїль (кінець травня 2017 року) та возз`єднання сім`ї, [PERSON] проживає разом з ними, двома своїми меншими братами [PERSON] та [PERSON], дідусем та бабусею за адресою: держава [ADDRESS] . Також з представлених суду доказів випливає, що [PERSON] взятий на облік відділом суспільних послуг Муніципалітету міста Арад, взятий на медичний облік та направлений на навчання до середньої школи. [PERSON] навчається в загальноосвітній школі та Інженерному училищі ОРТ м. Арад у десятому класі (3) - клас підвищеного рівню на 5780 (2019-20) навчальний рік, починаючи з 01.09.2019 року, що підтверджується довідкою вказаного навчального закладу. Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, суд прийшов до висновку, що відповідач дійсно не проживає за місцем своєї реєстрації. При цьому, відповідно до ч. ч. 1, 2, 7 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. З огляду на вищевказані положення чинного законодавства позивачка, як власник домоволодіння, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні нею права власності і розпоряджання своїм майном. За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, з урахуванням того, що відповідач без поважних причин не проживає за місцем своєї реєстрації вже більше двох років, а його реєстрація чинить власникові перешкоди у користуванні власним майном, суд вважає можливим задовольнити даний позов і визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS] , зі зняттям його з реєстраційного обліку за даною адресою. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved