Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-22 00:00:00

В червні 2020 року позивач, звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 42 від 24.02.2020 вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Грек А.В. про стягнення заборгованості за договором доручення. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 26.01.2018 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір доручення. Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва № 826/6870/18 позов [PERSON] до Міністерства оборони України Київського міського військового комісаріату про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії задоволено частково. 10.01.2019 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесена постанова про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №\~826/6870/18 від 21.11.2018 виданого Окружним адміністративним судом м. Києва. 25.02.2019 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесена постанова про закінчення виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 826/6870/18 від 21.11.2018 виданого Окружним адміністративним судом м. Києва у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно виконавчого документа. Відповідно до п. 4.3. договору у випадку, якщо внаслідок судових рішень не настає право отримання допомоги, у розмірі зазначеному у п.п. 1.1. даного договору, повірений не має права вимагати сплати собі будь-якої винагороди, а довіритель компенсації або відшкодування витрат від повіреного. Проте, 24.02.2020 приватним нотаріусом Грек Анжелікою Василівною був вчинений виконавчий напис № 42, яким стягнуто заборгованість за договором доручення з [PERSON] на користь [PERSON] 193653,12 грн. Постановою про арешт майна боржника від 05.03.2020 старшим державним виконавцем Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Проц Віктором Степановичем з метою забезпечення виконання виконавчого напису нотаріуса, накладено арешт на все майно боржника. Враховуючи зазначене, позивач вважає, що виконавчий напис вчинено з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, і як наслідок, неправомірне провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису про звернення стягнення на все майно, позивача [PERSON] , а тому є підстави для визнання його таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 14.07.2020 відкрито провадження по справі та постановлено проводити розгляд справи в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 14.07.2020 заяву представника позивача [PERSON] [PERSON] про забезпечення позову за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: державний виконавець Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Проц Віктор Степанович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Грек Анжеліка Василівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, - повернуто заявнику. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 07.09.2020 заяву представника позивача [PERSON] [PERSON] про забезпечення позову за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: державний виконавець Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Проц Віктор Степанович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Грек Анжеліка Василівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задоволено. Забезпечено позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріусу № 42 від 24.02.2020, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Грек Анжелікою Василівною. Згідно ч. 13\~ст. 7 ЦПК України,\~розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до\~ст. 274 ЦПК України,\~в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом\~ст. 279 ЦПК України,\~розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи, відповідач скористався своїм процесуальним правом та подав відзив, в якому просив позов залишити без задоволення. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. У відповідності до\~ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно із\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч.ч. 1, 7\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи. Згідно із ч. 1\~ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч. 1\~ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що 26.01.2018 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір доручення. Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва № 826/6870/18 від 28.05.2018 позов [PERSON] до Міністерства оборони України Київського міського військового комісаріату про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії задоволено частково. Визнано протиправними дії Міністерства оборони України, [INFO] щодо не розгляду заяви [PERSON] про призначення одноразової грошової допомоги. Зобов`язано [INFO] направити документи із заявою [PERSON] до Міністерства оборони України для розгляду питання щодо призначення одноразової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності від поранення, контузії, захворювання, пов`язаних із участю в бойових діях на території інших держав. Зобов`язано Міністерство оборони України розглянути питання призначення та виплати [PERSON] одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності 1 групи, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, відповідно до ст. 9, 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у розмірі, встановленому Законом, з урахуванням висновку суду. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу [INFO] на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.05.2018 у справі за позовом [PERSON] до Міністерства оборони України Київського міського військового комісаріату про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії задоволено частково. Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 28.05.2018скасовано в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправними дії Міністерства оборони України, [INFO] щодо не розгляду заяви [PERSON] про призначення одноразової грошової допомоги та зобов`язання Міністерство оборони України розглянути питання призначення та виплати [PERSON] одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності 1 групи, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, відповідно до ст. 9, 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у розмірі, встановленому Законом та прийнято нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог в цій частині відмовлено. В іншій частині рішення Окружного адміністративного суду м.\~Києва від 29.05.2018 залишено без змін. Положеннями ч. 4 ст. 82 ЦПК України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до Витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 14.12.2018 № 127 на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва розглянувши подані документи комісія дійшла висновку про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги. 10.01.2019 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесена постанова про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №\~826/6870/18 від 21.11.2018 виданого Окружним адміністративним судом м. Києва. 25.02.2019 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесена постанова про закінчення виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №\~826/6870/18 від 21.11.2018 виданого Окружним адміністративним судом м. Києва у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно виконавчого документа. Відповідно до п. 4.3. договору у випадку, якщо внаслідок судових рішень не настає право отримання допомоги, у розмірі зазначеному у п.п. 1.1. даного договору, повірений не має права вимагати сплати собі будь-якої винагороди, а довіритель компенсації або відшкодування витрат від повіреного. 24.02.2020 приватним нотаріусом Грек Анжелікою Василівною був вчинений виконавчий напис № 42, яким стягнуто заборгованість за договором доручення з [PERSON] на користь [PERSON] 193653,12 грн. Постановою про арешт майна боржника від 05.03.2020 старшим державним виконавцем Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Проц Віктором Степановичем з метою забезпечення виконання виконавчого напису нотаріуса, накладено арешт на все майно боржника. Згідно з п. 4\~ст. 129 Конституції України,\~однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1\~ст. 2 ЦПК України). Відповідно до частини першої\~статті 4 ЦПК України,\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною першою\~статті 15 ЦК України,\~визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до\~ст. 16 ЦК України, кожна сторона має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст. 626 ЦК України). Згідно зі статтею 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом (стаття 18 ЦК України). Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється\~Законом України «Про нотаріат»\~та іншими актами законодавства України (частина перша\~статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений\~наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5\~та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19\~статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена\~Глава 14 Закону України «Про нотаріат»\~та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат», визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї\~статті Закону\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Стаття 50 Закону України «Про нотаріат»\~передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Так, згідно зі\~статтею 87 Закону України «Про нотаріат»,\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Згідно пункту 1 цього Переліку, виконавчі написи на договорах, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, вчиняються лише тоді, коли такі договори посвідчені нотаріально. Пункт 2 Переліку, на підставі якого вчинено спірний виконавчий напис на договорі кредиту, що не є нотаріально посвідченим, втратив свою силу згідно Постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, якою визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Отже, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком. Нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Такого правового висновку дійшов Верховний Суд України у справі №6-158цс15 від 20.05.2015. Разом з тим,\~ст. 88 Закону України «Про нотаріат»\~містить імперативну норму про те, що виконавчий напис нотаріуса видається лише якщо з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, у відносинах під юридичними особами - не більше року, або ж законом встановлений більший строк давності для певної конкретної вимоги. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частина 6 цієї статті передбачає, що Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд зазначає, що заперечень чи доказів на спростування викладених позивачем обставин, відповідачем не надано. При цьому, в матеріалах справи відсутня належним чином завірена копія оспорюваного виконавчого напису. Як вбачається з матеріалів справи, до позовної заяви [PERSON] не було додано копії оскаржуваного виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Грек А.В., разом з цим, представник позивача, подав клопотання про витребування вищезазначеного документу, однак не зазначив з яких причин позивач позбавлений можливості самостійно надати вищевказаний документ. Як вбачається з п.п. 4.3. договору доручення від 26.01.2018, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , у випадку, якщо внаслідок судових рішень не настає право отримання допомоги якщо внаслідок судових рішень не настає право отримання допомоги, у розмірі зазначеному у п.п. 1.1. даного договору, повірений не має права вимагати сплати собі будь-якої винагороди, а довіритель компенсації або відшкодування витрат від повіреного. П.п. 9.1. зазначеног7о договору передбачено, що договір є укладеним з моменту його підписання сторонами і нотаріального посвідчення і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Відповідач [PERSON] виконав свої зобов`язання підготувати позовні матеріали до суду в інтересах позивача [PERSON] , що не оспорюється позивачем, але внаслідок прийнятого рішення та його виконання в призначенні та отриманні одноразової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності від поранення, контузії, захворювання, пов`язаних із участю в бойових діях на території інших держав позивачу [PERSON] було відмовлено. Тобто право отримання допомоги внаслідок прийнятого судового рішення не настало, тому відповідач [PERSON] не має законного права вимагати сплати будь-якої винагороди. Зобов`язання сторонами були виконані договір доручення втратив свою силу, а 25.02.2019 після закінчення виконавчого провадження був вчинений оскаржуваний виконавчий напис. Водночас надані позивачем докази і фактичні обставини справи дають обґрунтовані підстави вважати, що при вчинені виконавчого напису, приватним нотаріусом не були дотримані вимоги діючого законодавства щодо його вчинення, позивач довів та надав належні та допустимі докази порушення норм законодавства щодо вчинення нотаріального напису, обґрунтованості зазначеного порушення. Тобто наявні правові підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, що є підставою для задоволення позовних вимог. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: державний виконавець Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Проц Віктор Степанович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Грек Анжеліка Василівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ст.ст.\~133,\~141 ЦПК України,\~судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved