Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

В січні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави посилаючись на те, що 08.07.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачем був укладений договір про надання споживчого кредиту та заставу майна № 11368934000 (далі кредитний договір), згідно якого відповідачу було надано кредит у сумі 27159 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14% на рік з кінцевим терміном повернення 08.07.2015 року. 20.04.2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кредекс Фінанс» був укладений договір Факторингу №05/12, за яким ПАТ «УкрСиббанк» відступив ТОВ «Кредекс Фінанс» своє право вимоги заборгованості за кредитним договором укладеним з [PERSON]. 20.04.2012 року між ТОВ «Кредекс Фінанс» та ТОВ «Вердикт Фінанс» був укладений договір Факторингу №05/12-КВ., за яким ТОВ «Вердикт Фінанс» набув право вимоги заборгованості за кредитним договором укладеним з [PERSON]. Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконав належним чином, в зв'язку з чим станом на 10.12.2013 утворилась заборгованість в сумі 402857 грн. 71 коп. Тому позивач просить суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет застави: автомобіль марки Honda Civik, 2008 року випуску, який який належить відповідачу, шляхом продажу вказаного автомобіля та укладення від імені відповідача ТОВ «Вердикт Фінанс» договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем; надати (визнати) право ТОВ «Вердикт Фінанс» підписувати від імені відповідача договір купівлі-продажу вказаного автомобіля під час його укладення з іншою особою покупцем; витребувати у відповідача спірний автомобіль, комплект ключів, свідоцтво про реєстрацію спірного автомобіля, номерні знаки та передати у володіння позивача; надати позивачу право (повноваження) вчиняти від імені відповідача усі необхідні дії для зняття спірного автомобіля з обліку за місцем звернення в одному з Центрів надання послуг; стягнути з відповідача судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з'явився, до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, зазначив, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до положень ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст.224 та відповідно до ч.1 ст.225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк») та [PERSON] 08 липня 2008 року був укладений договір про надання споживчого кредиту та заставу майна № 11368934000 (а.с.16-24). За даним договором відповідачу було надано кредит в розмірі 27159 доларів США. Кредит відповідачу надавався на строк до 08.07.2015 та зі сплатою 14% річних (п.1.2.2, п.1.3.1 кредитного договору). В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором відповідачем було передано в заставу автомобіль марки Honda Civik, 2008 року випуску, сірого кольору, номер кузову:[NUMBER], д.н.з. [NUMBER] (розділ 2 кредитного договору). Між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кредекс Фінанс» 20 квітня 2012 року був укладений договір факторингу №05/12 (а.с.64-67), за яким кредитор ПАТ «УкрСиббанк» змінився на ТОВ «Кредекс Фінанс». ТОВ «Кредекс Фінанс» було передано зобов'язання за договором укладеним з [PERSON] (а.с.64). 20 квітня 2012 року між ТОВ «Кредекс Фінанс» та ТОВ «Вердикт Фінанс» був укладений договір факторингу № 05/12-КВ, за яким кредитор ТОВ «Кредекс Фінанс» змінився на ТОВ «Вердикт Фінанс» (а.с.68-70). ТОВ «Вердикт Фінанс» було передано зобов'язання за договором укладеним з [PERSON] (а.с.63). Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за право чином (відступлення права вимоги). Частиною 1 ст. 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК та інших актів цивільного законодавства. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що відповідачу було надано кредитні кошти, згідно укладеного кредитного договору від 08.07.2008 року. А у відповідача внаслідок неналежного виконання зобов'язань виникла заборгованість по кредиту в сумі 402857,71 грн. (а.с.41-47). Позивачем на адресу відповідача направлялось повідомлення від 20.11.2013 року (а.с.57-61) про виконання договірних зобов'язань в добровільному порядку та про звернення стягнення на предмет застави, але відповідачем так і не були виконані зобов'язання за кредитним договором. Пунктом 8.1 кредитного договору передбачено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється банком у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником зобов'язань за цим договором та/або «Кредитними договорами». Статтею 572 ЦК України визначено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Частиною 1 ст. 590 ЦК України передбачено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 591 ЦК України, реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Порядок реалізації предмета застави з публічних торгів встановлюється законом. Відповідно до ст.24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Статтею 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» встановлено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються: 1) загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті обтяжувачу з вартості предмета забезпечувального обтяження; 2) опис рухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги обтяжувача; 3) заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; 4) спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону; 5) пріоритет та розмір вимог інших обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, які підлягають задоволенню з вартості предмета забезпечувального обтяження; 6) початкова ціна предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження. Згідно з п. 2 ч.1 ст.26 вищевказаного Закону обтяжувач має право на власний розсуд обрати позасудовий спосіб звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, одним з яких є продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах. Згідно з п.8.6. кредитного договору звернення стягнення за рішенням суду здійснюється відповідно до чинного законодавства України. Відповідно до п. 2.2. кредитного договору за домовленістю сторін вартість предмету застави складає 145055 грн (а.с.18). Оскільки, відповідач не виконав свої зобов'язання належним чином, тому, суд вважає за необхідне в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет застави: автомобіль марки Honda Civik, 2008 року випуску, сірого кольору, номер кузову: [NUMBER], д.н.з. [NUMBER]. Щодо вимог позивача про зобов'язання відповідача передати позивачу спірний автомобіль, оригінал свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та ключі; у випадку відсутності свідоцтва про реєстрацію ТЗ надати повноваження позивачу на отримання дублікату; надати повноваження позивачу зняти спірний автомобіль з обліку для подальшої реалізації, а також надання позивачу всі повноважень, необхідні для здійснення продажу предмету застави, то вони теж підлягаю задоволенню, оскільки вищевказані дії необхідні позивачу для здійснення його права наданого законом і договором щодо продажу предмета застави будь-якій третій особі - покупцю. Частиною 1 ст. 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Тому, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений в дохід держави судовий збір в сумі 3654 грн. 00 коп. З врахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved