Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

В січні 2014 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому з урахуванням уточнень, просить стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного Акціонерного Товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Київської регіональної дирекції Публічного акціонерного Товариства «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором № 014/2547/82/60423 від 07.09.2007 р. у сумі 212890,01 грн., із них: заборгованості за кредитом - 15 000,00 грн.; заборгованості за відсотками - 22 546,84 грн.; пеня за прострочення погашення кредиту та відсотків - 175343,17 грн. та судовий збір 2128,90 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився подавши заяву про розгляд справи за його відсутності, проти заочного рішення не заперечує, а також додатково стягнути [PERSON], [PERSON] на користь Публічного Акціонерного Товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Київської регіональної дирекції Публічного Акціонерного Товариства «Райффайзен Банк Аваль» понесені позивачем витрати за розміщення оголошення у пресі про виклик до суду відповідачів у розмірі 420,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 296203 від 05.05.2014 року (а.с. 47,49). Відповідачі, повідомлені належним чином через оголошення в пресі, [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, заперечень не надали. З урахуванням викладеного суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних в ній доказів. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення вимог позову виходячи з наступних підстав. Відповідно до вимог статей 1 та 3 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, за захистом яких кожна особа має право звернутися до суду. Частиною 1 ст. 11 Цивільно-процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає цивільну справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом достовірно встановлено, що 07 вересня 2007 року між Публічним Акціонерним Товариством «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 014/2547/82/60423, відповідно до якого позивачем надано відповідачу кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом в сумі 15 000 (п'ятнадцять тисяч) гривень 00 коп. під 24% (двадцять чотири) відсотків річних (а.с. 8-12). Згідно п. 1.2 Договору кредит надається на 36 місяців з 07.09.2007року по 07.09.2010 року (а.с. 8). Відповідно до п.п. 1.4 Договору проценти за користування кредитом нараховуються Банком заставкою у розмірі 24% (двадцять чотири) відсотків річних (а.с. 8). Позивач виконав взяті на себе зобов'язання в повному обсязі, згідно з п.3.2 вищезазначеного кредитного договору, надання кредиту може здійснюватися: на поточний рахунок; готівкою через касу кредитора; шляхом оплати за письмовою заявою Позивача наданих останнім платіжних документів (а.с. 9). Відповідач отримав грошові через касу кредитора що підтверджує заява на видачу готівки № POZ/989-15 від 07 вересня 2007 року (а.с. 15) Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 12.12.2013року за відповідачем [PERSON]. наявна заборгованість за кредитним договором № 014/2547/82/60423 від 07.09.2007р. в сумі 212890,01 грн., із них: заборгованості за кредитом - 15 000,00 грн.; заборгованості за відсотками - 22 546,84 грн.; пеня за прострочення погашення кредиту та відсотків - 175343,17 грн. (а.с.5-7). 07.09.2007 року між Публічним Акціонерним Товариством «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] бум украдений договір поруки № 014/2547/82/60423 відповідно до якого а саме п. 1.2 поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов'язання перед банком відповідати по борговим зобов'язанням боржника [PERSON] які виникають з умов кредитного договору № 014/2547/82/60423 від 07.09.2007 р., а саме повернути кредит в розмірі 15 000,00 грн. (п'ятнадцять тисяч грн. 00 коп.) сплатити проценти за його користування, комісійну винагороду, неустойки (пеня, штрафи), в розмірі, строки та у випадках передбачених кредитним договором, а також відшкодувати можливі збитки та виконати інші умови кредитного договору в повному обсязі (а.с. 32) Відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно вимог ст.ст. 526, 530, 611, 612 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не пропустив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до положень ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Оскільки відповідачі умови договорів не виконали, чим порушили права позивача, то позов є обґрунтованим, підтверджується матеріалами справи та підлягає задоволенню. Згідно зі ст. 88 ЦПК України, судові витрати покладаються на відповідача. На підставі наведеного та

Outcome: approved