Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-17 00:00:00

До Богунського районного суду м. Житомира звернулася [PERSON] з позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк», третіх осіб Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON], Богунського відділу державної виконавчої служби м. Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що згідно її, [PERSON] заяви від 12.04.2010 р. вона отримала від ПАТ КБ\~«Приватбанк» кредит у розмірі 1 000 (одна тисяч грн.) у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Вона користувалася даною карткою відповідно до умов на яких їй було видано знімала кошти, поповнювала карту до того моменту, коли у грудні 2014 р. нею не було встановлено, що з травня 2014 р. банк стягує з неї нічим не передбачені платежі. За період з травня 2014 р. по червень 2016 р. банк незаконно стягнув з неї коштів на суму близько восьми тисяч грн. З січня 2015 р. вона стала вимагати від банку надати їй нарахування у відповідності до умов наданих самим же банком але банк ніяких розрахунків не надавав. Станом на 01.01.2016 р. банк вимагав стягнути з неї заборгованість в сумі 36 683,22 грн. У лютому 2016 р. банк звернувся до неї з позовом (справа № 295/2320/16). Під час судових засідань вона вимагала від банка надати їй відповідні розрахунки її утримань але протягом року жодного обґрунтованого доказу банком не було надано і ухвалою суду від 23.01.2017 р. позов було залишено без розгляду. До судового засідання представники Публічного акціонерного\~товариства \~комерційного банку\~«Приватбанк»,\~Богунського відділу\~державної виконавчої\~служби м.\~Житомира Головного\~територіального управління\~юстиції у\~Житомирській області не зявилися, направили до суду заяву про розгляд справи за їх відсутністю. (а. с. 33-41) Приватний нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] до судового засідання не зявився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали позову та наданий відповідачем відзив вважає, що позовні вимоги [PERSON] до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», третіх осіб Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON], Богунського відділу державної виконавчої служби м. Житомира Головного теріторіального управління юстиції у Житомирській області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено. Згідно заяви [PERSON] від 12.04.2010 р. вона отримала від ПАТ КБ\~«Приватбанк» кредит у розмірі 1 000 (одна тисяч грн.) у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Вона користувалася даною карткою відповідно до умов на яких їй було видано знімала кошти, поповнювала карту до того моменту, коли у грудні 2014 р. нею не було встановлено, що з травня 2014 р. банк стягує з неї нічим не передбачені платежі. За період з травня 2014 р. по червень 2016 р. банк незаконно стягнув з неї коштів на суму близько восьми тисяч грн. З січня 2015 р. вона стала вимагати від банку надати їй нарахування у відповідності до умов наданих самим же банком але банк ніяких розрахунків не надавав. Станом на 01.01.2016 р. банк вимагав стягнути з неї заборгованість в сумі 36 683,22 грн. У лютому 2016 р. банк звернувся до неї з позовом (справа № 295/2320/16). Під час судових засідань вона вимагала від банка надати їй відповідні розрахунки її утримань але протягом року жодного обґрунтованого доказу банком не було надано і ухвалою суду від 23.01.2017 р. позов було залишено без розгляду. Згідно чинного законодавства кредитна карта є формою споживчого кредиту. Питання споживчого кредитування регулюются в тому числі Законом України «Про захист прав споживачів». Чинним законодавством України передбачено лише судовій розгляд спорів щодо споживчого кредиту, причому тільки судами загальної юрисдикції. Щодо права вимоги за споживчим кредитом - передбачено 2-річний термін позовної давності за основним зобов»язанням і один рік - для штрафів і пені. Причому заборонено вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Суд звертає увагу на те, що при вчиненні виконавчого напису у нотаріуса були відсутніми підстави вважати, що розмір заборгованості позивача перед відповідачем, а також суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у виконавчому написі, є безспірними. Виконавчий напис було вчинено на підставі розрахунку заборгованості, підготовленого працівниками банку, який є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків Відповідача і не може бути доказом безспірності грошових вимог Відповідача до Позивача. Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вказану норму закону. Основними умовами вчинення нотаріусом виконавчого напису є подання документів, які встановлюють заборгованість боржника перед кредитором, підтверджують бсзспірність вимоги та подачі вимоги в межах строку позовної давності. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником предявлених до нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувана з підписом боржника про його отримання. Суд бере\~до уваги\~доводи позивачки,\~що будь-які\~платежі по\~кредитній карті\~вона припинила\~здійснювати в\~січні 2015\~р. Вимогу банка\~вона отримала\~в жовтні\~2015\~р.\~на суму\~5\~000,00\~гри.\~Будь-яких\~інших вимог\~від ПАТ\~КБ «Приватбанк»\~вона не\~отримувала. Тобто не через місяць з моменту пропуску виконання зобов'язаня - як це передбачено законом, а через 9 місяців. Станом на 26 травня 2017 р. (на дату вчинення напису) - чотирі місяця як минув строк давності за основним зобовязанням. Причому за вимогою не 5 000,00 грн. а не 18 852,63грн. Строк давності на стягнення штрафів та пені минув взагалі як півтора року. Постановою Пленуму ВСУ від 31.01.1992 р. № 2 «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову у їх вчинені» п. 13 роз'яснено, що відповідно до сг. ст. 34. 36. 87. 88 ЗУ «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безсгіірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими спеціальним нормативним актами з цього приводу, і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності, не минув цей строк. Відповідно до п. 2 Перелику стягнення заборгованності провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобовязаннями. Для одержання\~виконавчого напису\~додаються:оригінал кредитного\~договору;засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості. Суд вважає, що при вчиненні оспорюваного виконавчого напису порушені вимоги чинного законодавства України. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Положенням ч.1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те сааме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. На підставі викладеного,

Outcome: approved