Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

В червні 2017р. позивач ПАТ «Київнерго» звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідачки [PERSON], в якому просив суд: стягнути з відповідачки на свою користь суму боргу у розмірі 1401,86 грн. за спожиту не обліковану електроенергію, а також понесені судові витрати. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 09 серпня 2004р. між сторонами було укладено договір про користування електричною енергією № 062616-019-07 (далі по тексту - договір). 16 червня 2014р. за адресою проживання відповідачки працівниками позивача було виявлено порушення, а саме пошкодження лічильника електричної енергії - лічильний механізм лічильника не враховує електроенергію при включенні навантаження. На підставі виявлених порушень було складено відповідний Акт № 38771, який підписали три представника електропостачальника, та було ознайомлено сторону відповідача. Комісією з розгляду актів порушень правил користування електричною енергією для населення було встановлено, що Акт від 16 червня 2014р. складено правомірно. Крім того, на засіданні даної комісії було вирішено провести розрахунок електроенергії, спожитої з порушенням ПКЕЕН. За результатами проведених розрахунків, нарахована сума склала 1401,86 грн. Однак, по теперішній час відповідач зазначену суму не сплатив. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15 січня 2018р. відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2018р. за клопотанням сторони позивача судом було залучено, в порядку ст. 55 ЦПК України, правонаступника ПАТ «Київнерго» - ПрАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ». До судового засідання сторона позивача подала на адресу суду клопотання, в якому заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи і просить розглядати справу у відсутність свого представника. Відповідачка, про час та місце розгляду справи була повідомлена за місцем своєї реєстрації, в судове засідання не з'явилася, поважності причин неявки суду не повідомила, свого представника до суду не направила. У встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження строк, відповідачка відзив на позов не подавала. Оскільки сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 223, 280 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, 09 серпня 2004р. між сторонами було укладено договір про користування електричною енергією. За умовами даного договору позивач (енергопостачальник) зобов'язався постачати відповідачці (споживачу) електричну енергію за адресою: [ADDRESS], а відповідачка в свою чергу зобов'язалася оплачувати отриману електроенергію за встановленими тарифами у терміни, передбачені цим договором. Даний договір було укладено строком на три роки з можливістю продовження його дії на рік у разі, якщо за місяць до закінчення строку дії даного договору жодна зі сторін не висловлювала свого наміру про внесення змін чи доповнень до цього договору (п. 28 договору). 16 червня 2014р. за вищезазначеною адресою, представником ПАТ «Київенерго» було виявлено порушення, про що було складено Акт № 38771. Згідно Акту про порушення № 38771 від 16 червня 2014р. під час перевірки електролічильника за адресою: [ADDRESS], було встановлено пошкодження лічильника електричної енергії - лічильний механізм лічильника не враховує електроенергію при включенні навантаження. Даний Акт підписали три представника електропостачальника, та ознайомлено сторону відповідача. У відповідності до п. 53 Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою КМ України № 1357 від 26 липня 1999р. (далі по тексту - Правила), у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. Акт про порушення цих Правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника. Споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів. 21 липня 2014р. відбулося засідання Комісії з розгляду Акту про порушення Правил користування електричною енергією для населення та умов договору про користування електричною енергією нарахувань за ним. На засідання викликалася відповідачка, як споживач відповідних послуг, проте на засідання Комісії вона не з'явилася, поважності причин неявки не повідомила. На засіданні Комісією було розглянуто Акт про порушення № 38771 від 16 червня 2014р. з метою встановлення правомірності його складання. Комісією встановлено, що відповідачка, як споживач за адресою [ADDRESS] порушила Правила користування електричною енергією. Також Комісією було прийнято рішення про проведення нарахування за формулою № 3.1, згідно з пунктом № 3.4 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕ (ПКЕЕН), за період з 16 грудня 2013р. по 16 червня 2014р., відповідно до протоколу № 3737 від 21 липня 2014р. (а.с. 27). Судом встановлено, що позивачем на адресу відповідачки надсилалася копія Акту № 38771 від 16 червня 2014р., а також попередження за Актом порушення, в якому повідомив про необхідність сплатити протягом 30 календарних днів заборгованість в розмірі 1401,86 грн., однак відповідачкою зазначена заборгованість погашена не була. Згідно п. 42 Правил, споживач зобов'язаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Відповідно до ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надати другій стороні (споживачеві) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Судом встановлено, що відповідачка, у відповідності до п. 53 Правил, не скористалася своїм правом щодо оскарження в судовому порядку рішення Комісії з розгляду актів про порушення правил користування електричною енергією. Таким чином, рішення Комісії з розгляду Акту № 38771 від 16 червня 2014р. про порушення правил користування електричною енергією, від 27 липня 2014р. є законним, розрахунок вартості не облікованої електроенергії в сумі 1401,86 грн., який проведений на підставі рішення Комісії, відповідає Методиці визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04 травня 2006р. № 562. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1600,0 грн.

Outcome: approved