Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-05 00:00:00

Гашинський Михайло Артурович в інтересах Приватного підприємства Агрофірма «Гончарівська» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про відшкодування шкоди, спричиненої дорожньо-транспортною пригодою. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що 18.03.2018 року в м. Сєвєродонецьку на автодорозі Р66 143 км + 876 м [PERSON] , керуючи автомобілем марки OPEL Vectra, номерний знак [NUMBER] , власником якого є [PERSON] , скоїв зіткнення з автомобілем марки Toyota Land Cruiser, номерний знак [NUMBER] , власником якого є Приватне підприємство Агрофірма «Гончарівська». Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачу було спричинено матеріальну шкоду в розмірі 237293,55 грн., розмір страхового відшкодування становив 99500 грн., різниця між страховою виплатою та фактичним розміром шкоди становить 137793,55 грн. [PERSON] , як власник автомобіля марки OPEL Vectra, номерний знак [NUMBER] , та [PERSON] , як особа, яка неправомірними діями завдала шкоду, повинні солідарно її відшкодувати. Просив суд стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача матеріальну шкоду, спричинену дорожньо-транспортною пригодою, в сумі 137793,55 грн., та судові витрати по оплаті судового збору за подачу позовної заяви в сумі 2066,90 грн. та витрати по оплаті судового збору за подачу заяви про забезпечення позову в сумі 1762 грн. Представник позивача Гашинський М.А. в судовому засіданні підтримав заявлений позов. Суду пояснив, що на момент дорожньо-транспортної пригоди сторони мали поліси обов`язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів. [PERSON] був визнаний винним в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди та його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Позивач отримав страхове відшкодування в розмірі 99500 грн., решта шкоди залишилась невідшкодованою. Розмір збитків підтверджується звітом експерта та документами, що підтверджують ремонт автомобіля. Просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися. Представник відповідачів адвокат Бездоля О.В. в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог. Суду пояснив, що позовні вимоги нічим не обґрунтовані. Звіт експерта є неналежним доказом розміру спричиненої шкоди позивачу, оскільки експерт не попереджався про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, відповідачі не повідомлялись про проведення огляду. Відповідач [PERSON] не може відповідати за цим позовом, оскільки він не керував автомобілем в момент дорожньо-транспортної пригоди. Він визнає факт спричинення шкоди позивачу, але розмір цієї шкоди не визнає. Право позивача вимагати відшкодування шкоди нічим не підтверджено. 06.12.2019 року судом постановлено ухвалу про закриття провадження у справі в частині позовних вимог до [PERSON] . Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. 18.03.2018 року в м. Сєвєродонецьку на автодорозі Р66 143 км + 876 м [PERSON] , керуючи автомобілем марки OPEL Vectra, номерний знак [NUMBER] , скоїв зіткнення з автомобілем марки Toyota Land Cruiser, номерний знак [NUMBER] , внаслідок чого автомобілі отримали механічні ушкодження. Власником автомобіля OPEL Vectra, номерний знак [NUMBER] , є [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . Власником автомобіля Toyota Land Cruiser, номерний знак [NUMBER] , є Приватне підприємство Агрофірма «Гончарівська», що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . Згідно з копією постанови Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 19.04.2018 року [PERSON] було визнано винним в скоєнні вищезазначеного адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Абзац 2 пункту 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 року №4 містить роз`яснення, згідно з якими, якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). Суд відзначає, що відповідач [PERSON] на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди керував автомобілем OPEL Vectra, номерний знак [NUMBER] , на відповідній правовій підставі. Обставин, які б свідчили про протилежне, судом встановлено не було. Таким чином, оскільки з вини відповідача [PERSON] 18.03.2018 року сталась дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої був пошкоджений автомобіль, належний на праві власності Приватному підприємству Агрофірма «Гончарівська», то саме відповідач [PERSON] , який є винним в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди та який керував автомобілем OPEL Vectra, номерний знак [NUMBER] , на правовій підставі, зобов`язаний відшкодувати позивачу спричинену ним матеріальну шкоду. При цьому Приватне підприємство Агрофірма «Гончарівська», як власник майна, має право вимагати відшкодування спричиненої їй шкоди, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Щодо розміру шкоди, яка підлягає відшкодуванню на користь позивача за рахунок відповідача [PERSON] , суд відзначає наступне. Приватне підприємство Агрофірма «Гончарівська» отримало від Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АСКО Донбас-Північний» страхове відшкодування в сумі 99500 грн., що підтверджується копією страхового акту від 11.04.2018 року №202/18 ГО та копією виписки з банківського рахунку позивача від 13.04.2018 року. Згідно зі звітом №21/03/2018А дослідження спеціаліста-автотоварознавця від 21.03.2018 року, зробленого оцінювачем [PERSON] , розмір матеріальної шкоди, спричиненої пошкодженням автомобіля марки Toyota Land Cruiser, номерний знак [NUMBER] , визначений як сума, яка дорівнює вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових колісного транспортного засобу та величини втрати товарної вартості за умови доцільності відновлювального ремонту, що становить 225499 грн. Згідно з актом виконаних робіт від 30.04.2018 року №СІ-002545 вартість ремонтних робіт склала 237293,55 грн., які були сплачені позивачем в повному обсязі, що підтверджується копіями платіжних доручень від 22.03.2018 року №3817_3М009 на суму 100000 грн. та від 20.04.2018 року №3932_4К010/16 на суму 137293,55 грн. Таким чином, відшкодуванню підлягають збитки, визначені, виходячи з реальної вартості ремонтних робіт автомобіля марки Toyota Land Cruiser, номерний знак [NUMBER] , які підтверджуються актом виконаних робіт від 30.04.2018 року №СІ-002545 та копіями платіжних доручень від 22.03.2018 року №3817_3М009 та від 20.04.2018 року №3932_4К010/16. Зазначені докази суд вважає належними та допустимими. В судовому засіданні не було встановлено того, що докази, на які посилається представник позивача, є неналежними, оскільки вони містять інформацію про розмір спричиненої позивачу матеріальної шкоди, що входить до предмету доказування. Абзац 1 пункту 14 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 року №4 містить роз`яснення, згідно з якими, при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодуванні реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної вигоди. Таким чином, розмір матеріальної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача Приватного підприємства Агрофірма «Гончарівська», розраховується, виходячи з вартості фактичних витрат позивача на проведення відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля за відрахуванням страхового відшкодування, що становить 137793,55 грн. (237293,55 грн. - 99500 грн. = 137793,55 грн.). Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача Приватного підприємства Агрофірма «Гончарівська» підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору за подачу позовної заяви в сумі 2066,90 грн. Витрати по оплаті судового збору за подачу заяви про забезпечення позову в сумі 881 грн. позивачу за рахунок відповідача не відшкодовуються, оскільки суд відмовив в застосуванні заходів забезпечення позову. Надміру сплачений судовий збір за подачу заяви про забезпечення позову в сумі 881 грн. підлягає поверненню позивачу з державного бюджету.

Outcome: approved