Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

В травні 2016 року ПрАТ «СК «АХА Страхування» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу в розмірі 10102,13 грн. В обгрутнуванням своїх позовних вимог позивач вказує, що між ним та [PERSON] був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту № 22026а50 від 21.05.2015 р., за умовами якого забезпеченим транспортним засобом є автомобіль марки «Lexus», державний реєстраційний номерний знак [NUMBER], а 24.06.2015 р. цей транспортний засіб отримав механічні пошкодження результаті дорожньо-транспортної пригоди з види відповідача [PERSON], який керував автомобілем «ВАЗ», державний реєстраційний номерний знак [NUMBER], в звязку з чим, на підставі відповідного звернення [PERSON]П та відповідно до умов договору добровільно страхування наземного транспорту № 22026а50 від 21.05.2015 р., позивач запровадив виплату [PERSON] страхового відшкодування у розмірі 10102,13 грн. З огляду на наведене, позивач вважає, що відповідач має відшкодувати йому 10102,13 грн. відповідно до ст. ст. 993, 1166, 1188, 1191 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування». Представник позивача [PERSON] просив розглянути справу без участі представника позивача і задовольнити позов, про що подав адресоване суду своє письмове клопотання, яке приєднано судом до матеріалів справи. Направлена судом судова повістка відповідачу [PERSON], за останньою відомою судові адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, була повернута судові з поміткою пошти про те, що відповідач не зявляється на пошту для отримання судової повістки за залишеним для нього повідомлення пошти. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 21 травня 2015 року між страховиком ПрАТ»СК «АХА Страхування» та страхувальником [PERSON] був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту № 22026а50 терміном дії з 03.06.2015 р. по 02.06.2016 р., за умовами якого забезпеченим транспортним засобом є автомобіль марки «Lexus, державний реєстраційний номерний знак [NUMBER]. 24 червня 2015 року на Італійському бульварі в м. Одесі відбулась дорожньо-транспортна пригода з вини відповідача [PERSON], який керуючи автомобілем [NUMBER], не оцінив дорожню обстановку, швидкість руху та дотримання безпечної дистанції та безпечний інтервал, в результаті чого допустив зіткнення з застрахованим автомобілем марки «Lexus», державний реєстраційний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], що підтверджується постановою Приморського районного суду м. Одеси від 16.07.2015 року у справі про адміністративне правопорушення № 522/13417/15-ц (провадження № 3/522/3665/15), яка набрала законної сили 27.07.2015 р., та відповідно до якої винним у скоєнні вищевказаного ДТП визнано [PERSON] Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Умови та порядок здійснення страхового відшкодування визначається Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». З урахуванням умов згаданого договору страхування № 22026а50 від 21.05.2015 р., вищевказане ДТП було визнане страховим випадком, у звязку з чим відповідно до умов цього договору та на підставі повідомлення страхувальника [PERSON] про настання страхового випадку і заяви останнього про виплату страхового відшкодування, акту огляду забезпеченого транспортного засобу від 01.06.2015 р., калькуляції АУДАТЕКС № 1.003.15.09246 (що рекомендована до використання згідно п. 59 «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів» як програма для складання кошторису відновлювального ремонту колісних транспортних засобів іноземного виробництва) та інших зібраних документів, позивачем було складено страховий акт № 1.003.15.09246/VESKO16686 від 30.07.2015 р., відповідно до якого розмір страхового відшкодування становить 10102,13 грн., а 31.07.2015 року позивач запровадив виплату страхувальнику [PERSON] страхового відшкодування у розмірі 10102,13 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 188157 від 31.07.2015 р. Відповідно до ст. 28 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних затрат, переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Стаття 993 ЦК України передбачає, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, після виплати страхового відшкодування страхувальнику [PERSON], до позивача, у межах фактичних витрат перейшло право вимоги, яке страхувальник [PERSON] мав до відповідача [PERSON], як до особи, відповідальної за завдані збитки. Також судом установлено, що позивач направив на адресу відповідача письмову претензію за вих. № ЛВ0020663 від 22.02.2016 р., яка містить вимогу про компенсацію в порядку регресу витрат позивача у розмірі 10102,13 грн. у 30-денний термін з дати отримання цієї претензії, але відповідач залишив цю претензію позивача без задоволення. Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд стягує відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати у розмірі 1378,00 грн., повязані зі сплатою судового збору. На підставі викладеного і

Outcome: approved