Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-26 00:00:00

В червні 2021 року позивач звернувся до Новобузького районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу вказуючи на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 07.08.2017 року. Сімейне життя подружжя не склалося через різні погляди на життя, непорозуміння один одного, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. З жовтня 2020 року сторони припинили шлюбні стосунки. Шлюб між ними існує лише формально. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають, проте відповідачка відмовляється подати спільну заяву про розірвання шлюбу до органів ДРАЦС відповідно до ст.106 СК України. Посилаючись на викладені обставини та неможливість подальшого збереження шлюбу, позивач просив шлюб розірвати. 22.06.2021 року провадження по даній справі було відкрито та призначено її до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Крім того в тексті позовної заяви просив справу слухати без його участі, заявлені вимоги підтримував. Відповідачка у судове засідання повторно не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася завчасно та належним чином. Причини своєї неявки відповідачка суду не повідомила, клопотання про перенесення слухання справи, чи про розгляд справи у її відсутність до суду також не надходили. Відзив на адресу суду не надходив. Зважаючи на те, що в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідача, судом, 27.08.2021 року постановлено ухвалу про розгляд справи в заочному порядку, на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280, 281 ЦПК України. При цьому, оскільки в судове засідання сторони не з`явились, суд відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України,\~проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] та [PERSON] , 01.08.2017 року зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за №55 від 01.08.2017 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] від 01.08.2017 року (а.с.6). Від шлюбу подружжя неповнолітніх дітей не має. Також судом встановлено, що сторони не підтримують подружні стосунки з жовтня 2020 року. Шлюб фактично розпався. Відповідно до ч.2\~ст.112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, та що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сім`ї є неможливим, тому, в силу ч. 1\~ст. 110 Сімейного кодексу України, вимоги позивача\~про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно з ч. 2\~ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до\~ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,00 гривень.

Outcome: approved