overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-17 00:00:00

В серпні 2019 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачкою перебуває в зареєстрованому шлюбі з 16 травня 2009 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та обов`язки з ведення спільного господарства сумісне життя стало неможливим. У відповідачки інша сім`я. З липня 2019 року разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Тому просив шлюб з відповідачкою розірвати. Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, просив розглянути справу без його участі, позов підтримав. Відповідачка в підготовче судове засідання не з`явилась, просила розглянути справу без її участі, позов визнала. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 16 травня 2009 року перебувають в шлюбі, зареєстрованому виконкомом Пісківської селищної ради Бородянського району Київської області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.6). Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.7). Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Оскільки позивач позов підтримав, відповідачка позов визнала, то суд вважає за необхідне позов задовольнити і шлюб між сторонами розірвати. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути 384,20 грн. сплаченого судового збору. Відповідно до ст.142 ЦПК України, у зв`язку з визнанням відповідачкою позову повернути позивачу з державного бюджету 384,20 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-17 00:00:00

В серпні 2019 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачкою перебуває в зареєстрованому шлюбі з 17 червня 1998 року. Від шлюбу мають трьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя не склалось через несумісність характерів та різні погляди на життя. З квітня 2019 року проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбні відносини. Просив шлюб з відповідачкою розірвати. Позивач в судове засідання не з`явився, просив розглянути справу без його участі, позов підтримав. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 17 червня 1998 року перебувають в шлюбі, зареєстрованому виконавчим комітетом Райківської сільської ради Бердичівського району Житомирської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.3). Від шлюбу мають трьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.5-7). Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Оскільки позивач позов підтримав, відповідачка проти позову не заперечувала, то суд вважає за необхідне позов задовольнити і шлюб між сторонами розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-29 00:00:00

В серпні 2019 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, вказавши, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 07.05.2011 року, від спільного життя мають сина [PERSON] , [INFO] . Так як шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, подальше спільне життя є неможливим та суперечить їх інтересам, та інтересам іхньої неповнолітньої дитини, позивач просив розірвати шлюб. Позивач та відповідач надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивач підтримав заявлені вимоги, відповідач визнала позов. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини. Судом встановлено, що позивач і відповідач вступили до шлюбу 07.05.2011 року (актовий запис № 253). Подружнє життя припинено з причини втрати взаєморозуміння, наміру продовжувати сімейні відносини подружжя не має. У відповідності до ст.ст. 110-112, 114 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, так як подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить їх інтересам, інтересам їхньої дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-27 00:00:00

В серпні 2019 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, вказавши, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 10.09.2008 року. Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Так як шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, позивач просив розірвати шлюб. Сторони в судове засідання не з`явилися. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, належним чином та своєчасно була сповіщена судом про розгляд справи. Враховуючи те, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд ухвалює заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 10.09.2008 року між сторонами був укладений шлюб, який зареєстрований Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 432. Шлюбні відносини між сторонами припинені. У відповідності до ст.ст. 110-112, 114 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, так як збереження шлюбу між сторонами суперечить їх інтересам, інтересам їхньої дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-03 00:00:00

В серпні 2019 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, вказавши, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 23.10.2009 року, від спільного життя мають дитину - [PERSON] , [INFO] . Так як шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, подальше спільне життя є неможливим та суперечить їх інтересам, та інтересам іхньої неповнолітньої дитини, позивач просив розірвати шлюб. Позивач та відповідач надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивач підтримав заявлені вимоги, відповідач визнала позов. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини. Судом встановлено, що позивач і відповідач вступили до шлюбу 23.10.2009 року (актовий запис № 553). Подружнє життя припинено з причини втрати взаєморозуміння, наміру продовжувати сімейні відносини подружжя не має. У відповідності до ст.ст. 110-112, 114 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, так як подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить їх інтересам, інтересам їхньої дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-03 00:00:00

В серпні 2019 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, вказавши, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 25.02.2006 року, від спільного життя мають сина [PERSON] , [INFO] . Так як шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, подальше спільне життя є неможливим та суперечить їх інтересам, та інтересам іхньої неповнолітньої дитини, позивач просив розірвати шлюб. Позивач та відповідач надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивач підтримав заявлені вимоги, відповідач визнала позов. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини. Судом встановлено, що позивач і відповідач вступили до шлюбу 25.02.2006 року (актовий запис № 55). Подружнє життя припинено з причини втрати взаєморозуміння, наміру продовжувати сімейні відносини подружжя не має. У відповідності до ст.ст. 110-112, 114 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, так як подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить їх інтересам, інтересам їхньої дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-19 00:00:00

В серпні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 26 жовтня 2013 року. Вважає подальше спільне життя та збереження сім`ї неможливим через відсутність взаєморозуміння, шлюб існує формально. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Ухвалою Бериславського районного суду Херсонської області від 02 вересня 2019 року було відкрито провадження по справі, призначено підготовче судове засідання. Ухвало суду від 20 вересня 2019 року справу призначено до судового розгляду в загальному порядку. В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву згідно якої підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити, на примирення не згоден, просив справу розглянути у його відсутність. Відповідач у засідання не з`явилася, надала заяву згідно якої позовні вимоги визнала, на примирення не згодна, просила справу розглянути у її відсутність. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов є обґрунтованим та законним, у зв`язку з чим підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторони зареєстрували шлюб 26 жовтня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні, актовий запис № 642. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини сторін припинені. Причиною розпаду шлюбу став факт втрати почуття кохання та поваги між подружжям. На примирення сторони не згодні. Враховуючи ці обставини, суд приходить до висновку про те, що сторони дійшли до стійкого переконання про необхідність розірвання шлюбу, оскільки судом встановлено, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, у зв`язку з цим позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-05 00:00:00

В серпні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що через взаємне непорозуміння їхня сім`я розпалася та протягом останніх десяти років сторони перестали підтримувати подружні відносини. Оскільки, подружні стосунки неможливо поновити та шлюб носить формальний характер, просив шлюб між ними розірвати. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив задовольнити заявлені вимоги. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явилася без поважних для суду причин. Суд зі згоди представника позивача ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25 липня 2006 року. Шлюб перший, від шлюбу мають одну малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . На даний час шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, позивач не бажає збереження сім`ї та наполягає на розірвання шлюбу, примиритися не бажає. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч.1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінюючи у сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам позивача, а тому шлюб має бути розірваний. На підставі ст.ст. 112, 114 Сімейного Кодексу України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-22 00:00:00

В серпні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що через взаємне непорозуміння їхня сім`я розпалася та сторони перестали підтримувати подружні відносини. Оскільки, подружні стосунки неможливо поновити та шлюб носить формальний характер, просив шлюб між ними розірвати. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив задовольнити заявлені вимоги. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився без поважних для суду причин. Суд зі згоди представника позивача ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 08 липня 1989 року, від якого неповнолітніх дітей не мають. На даний час шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, позивач не бажає збереження сім`ї та наполягає на розірвання шлюбу, примиритися не бажає. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч.1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінюючи у сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам позивача, а тому шлюб має бути розірваний. На підставі ст.ст. 112, 114 Сімейного Кодексу України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-22 00:00:00

В серпні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. Позивач [PERSON] надав суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі, просив розглядати справу без його участі, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с.33). Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином у встановленому законом порядку, що підтверджується поштовим повідомленням (а.с.32), відзиву на позов не подала, а тому зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223, 280 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони з 23 лютого 2001 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.7). Від шлюбу спільних неповнолітніх дітей подружжя не має. Спільне сімейне життя між сторонами не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини, сімейні обов`язки з ведення спільного господарства припинені, проживають окремо з 2012 року. На підставі наведеного, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що сім`я сторін носить формальний характер і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-14 00:00:00

В серпні 2019 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просила визначити місце проживання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] разом із місцем проживання матері, [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач з 21.08.2015 перебувала у шлюбі з відповідачем, від якого мають доньку - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 08.08.2019 року шлюб між сторонами розірвано. З травня 2018 сторони не проживають разом, кожен з них має окреме власне життя та окреме господарство. Оскільки до сьогодення позивач та відповідач не дійшли згоди щодо місця проживання їхньої дитини - [PERSON] , то позивач вважає за можливе порушити таке питання перед судом. Ухвалою від 06.09.2019, відкрито провадження у справі за вказаним позовом, а розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що дійсно у сторін були спори і непорозуміння щодо місця проживання доньки, [PERSON] , [INFO] , але зазначив, що малолітній дитині краще проживати з матір`ю, тому позов визнає в повному обсязі. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи, відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-29 00:00:00

В серпні 2019 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, мотивуючи його тим, що являється власником будинку [ADDRESS] . В будинку зареєстровані, однак останні п`ять років не проживають відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] .. Оскільки реєстрація відповідачів перешкоджає йому оформити субсидію просив визнати їх такими, які втратили право користування житловим приміщенням будинку [ADDRESS] . Позивач в судове засідання не з`явився, просив розглянути справу без його участі, позов підтримав. Відповідачка [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилась, відповідно до заяви просила розглянути справу без її участі, позов визнала. Третя особа - служба у справах дітей Бородянської районної державної адміністрації в судове засідання представника не направила, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач являється власником житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок (а.с.7). У вказаному будинку зареєстровані відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , але за вказаною адресою не проживають, що підтверджується копією будинкової книги, акту обстеження житлово-побутових умов від 24 липня 2019 року (а.с.9-16, 8). Відповідно до ч.1 ст. 163 ЖК України, у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Частиною 3 зазначеної статті передбачені випадки збереження житлового приміщення за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців. Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи викладене та оскільки відповідачі відсутні, не користуються і не проживають у будинку [ADDRESS] більше шести місяців, то суд вважає за необхідне визнати їх такими, які втратили право користування вказаним будинком.

Outcome: approved