Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулось КП Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» з позовом до [PERSON] та [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за спожиті послуги з централізованого теплопостачання. Позовні вимоги мотивовані тим, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 05.08.2014 року у прийнятті заяви про видачу судового наказу про солідарне стягнення заборгованості з [PERSON] та [PERSON] за спожиті послуги з централізованого теплопостачання КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» відмовлено. Відповідачі проживають за адресою: [ADDRESS] та регулярно отримують послуги з централізованого теплопостачання, вироблені КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго». Станом на 19.11.2014 року відповідачі заборгували за надані послуги 5 504, 09 гривень, що підтверджується оборотною відомістю по особовому рахунку. До стягнення підлягає сума заборгованості за спожиті послуги з централізованого теплопостачання за період з червня 2011 року по жовтень 2014 року (включно) в розмірі 5 504, 09 гривень. Крім того, на підставі ст. 625 ЦК України з відповідачів належить стягнути 3% річних в сумі 289, 83 гривень та інфляційні нарахування в сумі 951, 87 гривень. В добровільному порядку відповідачі відмовляються сплатити заборгованість за надані послуги з центрального теплопостачання, що й стало підставою для звернення до суду. Представник позивача позовні мотиви підтримала в повному обсязі аргументуючи їх мотивами викладеними в позовній заяві. Відповідачі повторно в судове засідання не з'явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Про причини неявки суду не повідомлено. Суд, враховуючи думку представника позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно копії особового рахунку № [NUMBER], за адресою: [ADDRESS] проживають та зареєстровані [PERSON], [INFO], (власник), [PERSON], [INFO], (дочка), та [PERSON], [INFO], (внучка). (а.с. 4) Згідно ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. Згідно п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572 (із змінами) власник та наймач (орендар) квартири, зокрема, зобов'язаний: укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачуватинадані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом; дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил. Чинне законодавство України передбачає різні форми договору (у тому числі усну), а споживач зобов'язаний сплачувати кошти за надані послуги, оскільки відповідно до ст. 11 ЦК України зобов'язання виникають не лише з підстав, передбачених законодавством (зокрема угод), а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Факт надання послуг позивачем відповідачам, в тому числі, підтверджується тим, що квартира [ADDRESS] належить до централізованої системи опалення, що підтверджується переліком житлових будинків, теплопостачання яких здійснюється від мереж ТЕЦ КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» (реєстр теплових навантажень об'єктів). (а.с. 37-39) Також, судом прийнято до уваги, що користування квартирою у багатоповерховому житловому будинку без отримання послуг з централізованого теплопостачання, в даному випадку, є неможливим. Суду не надано доказів того, що квартира [ADDRESS] від'єднана від системи централізованого опалення та гарячого водопостачання. Факт надання послуг позивачем відповідачам підтверджується частковими оплатами, які були здійснені відповідачами, що підтверджується оборотною відомістю. (а.с. 5) Відповідно до підпункту 1 п. 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року за № 630(із змінами) споживач зобов'язаний оплачувати послуги в установлені договором строки. Згідно п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року за № 630 (із змінами), розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до п. 10 та п. 12 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до повноваження органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить здійснення контролю за дотримання законодавства у сфері захисту прав споживачів у сфері житлово-комунальних послуг та вирішення інших питань у цій сфері відповідно до законів. Відповідно до вимог ст. 13 Закону України «Про теплопостачання» до основних повноважень органів місцевого самоврядування відноситься затвердження місцевих програм розвитку у сфері теплопостачання, затвердження проектів містобудівних програм, генеральних планів забудови населених пунктів, схем теплопостачання та іншої містобудівної документації; здійснення контролю за забезпеченням споживачів тепловою енергією відповідно до нормативних вимог; встановлення тарифів на теплову енергію, що надається підприємствами та організаціями комунальної власності. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону, тобто нарахування здійснюється відповідно до тарифів, які затверджені рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради № 274 від 07.02.2013 року «Про затвердження двоставкових тарифів на теплову енергію, опалення та одноставкових тарифів на підігрів води та гаряче водопостачання для населення, що виробляється КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго», рішеннями виконавчого комітету Вінницької міської ради № 3006 від 28.12.2010 року «Про коригування двоставкових тарифів на надання послуг з централізованого опалення та одноставкових тарифів на надання послуг з централізованого постачання гарячої води для населення, що виробляється КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго», № 364 від 10.02.2011 року та № 441 від 10.02.2011 року «Про коригування тарифів на надання послуг з централізованого постачання гарячої води для населення, що виробляється КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» та № 274 від 07.02.2013 року «Про внесення змін та доповнень до рішення виконкому міської ради від 28.12.2010 р. № 3006» (а.с. 40-44) Вказане нарахування застосовується відповідно до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 146, якою передбачено введення двоставкових тарифів на теплову енергію. (а.с. 45-47) Введення у дію двоставкового тарифу на тепло встановлено Кабінетом Міністрів України та Міністерством житлово-комунального господарства. Згідно ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно ч. 1 ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно положень ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), відповідно до ст. 610 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, відповідно до ст. 611 ЦК України. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно розрахунку заборгованості відповідачів перед позивачем, здійсненого останнім, станом на 01.11.2014 року за період з червня місяця 2011 року по жовтень місяць 2014 року (включно) борг становить: 5 504, 09 гривень - борг за спожиті послуги з централізованого теплопостачання, 289, 83 гривень - 3 % річних, 951, 87 гривень - інфляційні. (а.с. 6-7) Заборгованість відповідачів перед позивачем за наданіпослуги з централізованого теплопостачання також підтверджується оборотною відомістю, яка була оглянута та досліджена в судовому засіданні. (а.с. 5) Судом перевірено розрахунок заборгованості із урахуванням встановленого індексу інфляції за час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми, здійснений позивачем за період з червня місяця 2011 року по жовтень місяць 2014 року (включно) і встановлено, що нарахування позивачем встановленого індексу інфляції за час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми є правомірним, правильним і таким, що відповідає вимогам закону. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, згідно ст. 60 ЦПК України. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Суд приймає до уваги також те, що відповідачі систематично не оплачують надані послуги з централізованого теплопостачання, що підтверджується матеріалами цивільної справи. Суду не надано доказів того, що відповідачі відмовились від таких послуг і не споживають їх. Також, не надано доказів звернень відповідачів до позивача із претензіями щодо якості наданих послуг чи будь-якими вимогами. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню, враховуючи вище викладене. Таким чином, з відповідачів солідарно на користь позивача підлягає стягненню загальна сума заборгованості за спожиті послуги з централізованого теплопостачання у розмірі 6 745, 79 гривень, з яких: 5 504, 09 гривень - борг за спожиті послуги з централізованого теплопостачання, 289, 83 гривень - 3 % річних, 951, 87 гривень - інфляційні. Невідшкодована відповідачами на користь позивача сума витрат, пов'язаних з наданням їм послуг з централізованого теплопостачання - це не отримані державою кошти, що у свою чергу, завдає шкоду безпосередньо інтересам держави. Враховуючи положення ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідачів солідарно на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 243, 60 гривень. Враховуючи наведене,

Outcome: approved