Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-25 00:00:00

В січні 2021 року ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» (далі ПрАТ «УПСК») звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з [PERSON] на користь ПрАТ «УПСК» страхове відшкодування за завдані збитки в порядку регресу в розмірі 63 700 грн., понесені судові витрати, а саме, судовий збір в розмірі 2102 грн. та витрати на правову допомогу адвоката в розмірі 7000 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 25.02.2020 року в м.Ізмаїлі Одеської області по вул.Комерційній сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів «Mitsubishi», державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] , та «Ford», державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «Ford», державний реєстраційний номер [NUMBER] було завдано матеріальний збиток, згідно з ремонтною калькуляцією №1982/20_А від 25.03.2020 року складає 405570,26 грн. Позивачем як страховиком було визначено різницю вартості автомобіля до ДТП та після ДТП, що складає 194\~172,60 грн. згідно з аварійним сертифікатом ФОП [PERSON] №88-D/67/9 від 06.03.2020 року. Постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 03.04.2020 року у справі №946/1991/20 відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Оскільки цивільно-правова відповідальність власника «Mitsubishi», державний реєстраційний номер [NUMBER] була застрахована у позивача на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного у формі полісу №АО/2187431 від 16.10.2019 року, 22.05.2020 року позивач на підставі заяви про страхове відшкодування, поданої власником пошкодженого автомобіля [PERSON] , здійснило виплату страхового відшкодування на користь останнього в розмірі 127400 грн. з урахуванням безумовної франшизи (2600,00 грн.), в межах страхової суми (ліміту відповідальності) за шкоду, завдану майну третіх осіб, передбаченої п.4 Полісу. Згідно з п.38-1.1 ст.38-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правої відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особо, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування. Положеннями ст.13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правої відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачені особливості страхування цивільно-правової відповідальності окремих категорій громадян України, зокрема, п.13.2 вищезазначеної статті встановлено, що розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування зменшується на 50 відсотків за умови, якщо страхувальником виступає пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий об`єм двигуна до 2500 сантиметрів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності. Зазначена пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян України без мети надання платних послуг з перевезення пасажирів або вантажу. З огляду на те, що ДТП сталася внаслідок неособистого керування автомобілем «Mitsubishi», державний реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] , договір страхування у формі полісу №АО/2187431 від 16.10.2019 року з яким укладено на пільгових умовах, а саме, у зв`язку із наявністю в останнього правового статусу пенсіонера, позивач має правові підстави звернутися безпосередньо до відповідача як до особи, відповідальної за шкоду, заподіяну внаслідок ДТП, з вимогою про стягнення 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування, тобто 63\~700 грн. З огляду на вищезазначене у відповідача виникло зобов`язання відшкодувати позивачу завдані збитки в порядку регресу з розмірі 50% сплаченого останнім страхового відшкодування за полісом №АО/2187431 від 16.10.2019 року, а саме, 63700 грн. З огляду на зазначене, позивача просить суд стягнути з відповідача на свою користь страхове відшкодування за завдані збитки в порядку регресу в розмірі 63 700 грн., понесені судові витрати, а саме, судовий збір в розмірі 2102 грн. та витрати на правову допомогу адвоката в розмірі 7000 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечував щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, тому суд відповідно до ч.1 ст.280, ч.4 ст.223 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у зв`язку з відсутністю заперечень проти такого вирішення справи представника позивача. Згідно ч.2 ст.281 розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно діючого станом на 25.02.2020 полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/2187431 зі строком дії з 17.10.2019 року по 16.10.2020 включно, забезпечено транспортний засіб - автомобіль марки «Mitsubishi Lancer», державний номерний знак [NUMBER] . Поліс укладено між страховиком ПрАТ «УПСК» та страхувальником [PERSON] (а.с.15). Сторони визначилися, що умовами цього договору є страховий випадок, тобто подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка станеться за участю забезпеченого транспортного засобу - автомобіля марки «Mitsubishi Lancer», державний номерний знак [NUMBER] і внаслідок якої буде наставати цивільна-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором (полісом). З страховою сумою на одного потерпілого: за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю у розмірі 260 000 грн.; за шкоду, заподіяну майну у розмірі 130 000 грн., та з франшизою у розмірі 2 600 грн. При цьому сторони також вказали, що ці умови визначені виключно для страхувальника, яким є пенсіонер зі сплатою останнім страхового платежу зі знижкою 50 відсотків у розмірі 216 грн. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , автомобіль «Mitsubishi Lancer», державний номерний знак [NUMBER] , 1995 року випуску, сірого кольору, об`єм двигуна 1300 куб.см., належить [PERSON] (а.с.23). 25.02.2020 року, о 10:30 год. [PERSON] в м. Ізмаїлі по вул. Комерційна, керуючи транспортним засобом - автомобілем марки «MITSUBISHI LANCER», державний номер [NUMBER] , на перехресті з вул. Семінарська, не виконав вимоги дорожнього знаку «Надати дорогу» та виїхав на перехрестя, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «FORD» номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , який рухався по головній дорозі. В наслідок ДТП водій [PERSON] та його пасажир [PERSON] отримали легкі тілесні ушкодження та транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п. 16.11 Правил дорожнього руху України, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 03.04.2020 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с.26-28). Із заявою на виплату страхового відшкодування до ПрАТ «УПСК» 28.02.2020 року звернувся [PERSON] (а.с.10). Згідно акту технічного огляду колісного транспортного засобу «Ford Mondeo», реєстраційний номер [NUMBER] , додатку до акту, фото-таблиці, страхового акту №ОЦ/029/010/20/0014 від 22.05.2020 року, розрахунку суми страхового відшкодування та калькуляції до нього, сума страхового відшкодування становить 405570,26 грн. (а.с.8,32-53). Відповідно до платіжного доручення №10942 від 22.05.2020 року ПрАТ «УПСК» було виплачено страхове відшкодування в розмірі 127400,00 грн. Призначення платежу - виплата страхового відшкодування згідно страхового акту № №ОЦ/029/010/20/0014 від 22.05.2020 року (а.с.9). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування», страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Отже, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. Вказаний правовий висновок викладений у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року, провадження № 14-176цс18. Частиною 1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Статтею 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до п. 13.2 ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування зменшується на 50 відсотків, за умови, що страхувальником є громадянин України - учасник війни, особа з інвалідністю II групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до I або II категорії, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий об`єм двигуна до 2500 сантиметрів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності. Зазначена пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян України, без мети надання платних послуг з перевезення пасажирів або вантажу. Згідно з п. 1.1 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхувальники - це юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу. Згідно з п. 20-1.1, п. 20-1.2 ст. 20-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі зміни власника забезпеченого транспортного засобу договір страхування зберігає чинність до закінчення строку його дії. У разі відчуження забезпеченого транспортного засобу права та обов`язки страхувальника переходять до особи, яка прийняла такий транспортний засіб у свою власність. Пунктом 38-1.1. ст. 38-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону, при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту, то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування. Відповідно до п. 1.7 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована. З матеріалів справи вбачається, що договір обов`язково страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів укладено ПрАТ «УПСК» з [PERSON] 16.10.2019 року (а.с.15). Винною особою у здійсненні ДТП є водій транспортного засобу «Mitsubishi Lancer», державний номерний знак [NUMBER] , [PERSON] та на нього не поширюється пільга у вигляді знижки щодо сплати страхового платежу, а тому на нього необхідно покласти обов`язки компенсувати 50 % виплаченого страхового відшкодування у розмірі 63\~700 грн., оскільки страхувальнику автомобіля «Ford Mondeo», державний номерний знак [NUMBER] , [PERSON] при укладенні полісу №АО/2187431, який на момент здійснення ДТП був діючим (а.с.15) як пенсіонеру надана пільга на оплату страхового платежу в розмірі 50%. На момент вчинення ДТП саме відповідач [PERSON] керував автомобілем «Mitsubishi Lancer», державний номерний знак [NUMBER] , який був застрахований [PERSON] із застосуванням пільги яка передбачена ст. 13.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Таким чином, суд вважає, що оскільки на момент вчинення ДТП саме відповідач, як водій, керував забезпеченим транспортним засобом, який було застраховано [PERSON] на пільгових умовах, тому наявні правові підстави для стягнення саме з відповідача [PERSON] на користь страховика відшкодування 50 % завданої шкоди у розмірі 63 700 грн. Відповідно до частин 1, 2 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно із ч. 3 статті 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат позивачем було подано копії Договору № 1/05 від 21.05.2019 про надання правової допомоги, додаткової угоди №1 до Договору №1/05 від 21.05.2019 року, акту про надання правової допомоги №77 до Договору про надання правової допомоги №1/05 від 21.05.2019 року на суму 7000,00 грн та платіжного доручення №25 від 24.12.2020 на суму 7 000,00 грн. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (ч. 8 ст. 129 ГПК України). Оскільки витрати на надану професійну правничу допомогу підлягають стягненню за результатами розгляду справи у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, суд дійшов висновку про наявність підстав для відшкодування витрат позивача на професійну правничу допомогу.

Outcome: approved