Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

В серпні позивач звернулась до суду із зазначеним позором в якому просила надати дозвіл на виїзд [PERSON], [INFO] за кордон без згоди батька, [PERSON], до досягнення дитиною 16-річного віку, а також без згоди батька, [PERSON], оформити документ [PERSON], [INFO], що дають право на виїзд за межі України та посвідчують особу громадянина України під час перебування за її межами. Свої вимоги позивач обґрунтувала тим, що 25.08.2000 року між нею [PERSON] було укладено шлюб, який був зареєстрований у Відділі реєстрації актів громадського стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №795. Від цього шлюбу [INFO] народився син, [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданий Відділом реєстрації актів громадського стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві. (серія [NUMBER] від 11.01.2001 року). 01.04.2010 року [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, видане Відділом реєстрації актів громадського стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві (серія [NUMBER] від 01.04.2010 року). Вказує, що з моменту припинення фактичних шлюбних відносин, дитина перебуває на особистому утриманні та вихованні позивача, створенням всебічних сприятливих умов для зростання та розвитку дитини займається самостійно, а відповідач не проявляє будь-якого інтересу до дитини, не займається його вихованням. Не бере участі в його утриманні та не відвідує дитину. Позивач зазначила, що вона планує здійснити поїздку із сином до Угорщини, та для майбутньої поїздки авіабілети уже оплачені. Дана поїздка потрібна для відпочинку та розвитку [PERSON], але всі її прохання дати згоду для виготовлення проїзного документа дитини для виїзду за кордон та надати дозвіл на виїзд дитини за кордон відповідач ігнорує. Свою відмову відповідач мотивує браком часу та не бажанням звертатися до нотаріуса для отримання такого дозволу, хоча знає, що сину потрібні поїздки за кордон для створення всебічних сприятливих умов для зростання та розвитку дитини. В подальшому позивачкою поданоа заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої просила суд надати їй дозвіл на виїзд за межі території України її сина [PERSON], [INFO], без згоди батька [PERSON] з 10 квітня 2015 року по 15 квітня 2015 року до Республіки Угорщина та Австрійської Республіки; надати [PERSON] дозвіл на виїзд за межі території України її сина [PERSON], [INFO] без згоди батька [PERSON] з 28 травня 2015 року по 28 червня 2015 року до Королівства Іспанії та Італійської Республіки; надати, дозвіл [PERSON] на виготовлення проїзного документу для сина, [PERSON], [INFO], паспорту громадянина України для виїзду за кордон без згоди батька [PERSON]. На підставі вищевикладеного просила позов задовольнити. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, але через канцелярію суду надала заяву в якиій позовні вимоги, з урахуваннм уточненої позовної заяви, підтримала у повному обсязі та просила справу розглядати без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, проте направив до суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання свого представника не направила, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, але через канцелярію суду подали заяву в якій при ухваленні рішення покладалась на розсуд суду, просила врахувати інтереси малолітнього [PERSON], та справу розглядати без участі її представника. Суд, врахувавши заяви представника позивача, відповідача, третьої особи, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 25.08.2000 року. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданий Відділом реєстрації актів громадського стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві 11.01.2001 року. 01.04.2010 року [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, видане Відділом реєстрації актів громадського стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві (серія [NUMBER] від 01.04.2010 року). З матеріалів справи вбачається, що після розірвання шлюбу позивач самостійно матеріально утримує та піклується про здоров'я неповнолітньої дитини, про його духовний та моральний розвиток. Відповідач в свою чергу жодної участі у вихованнінеповнолітнього сина не приймає та не спілкується з ним. З матеріалів справи вбачається, що позивач має намір вивезти неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], за кордон, з метою відпочинку та розвитку дитину, однак відповідач згоду для виготовлення проїзного документа дитини для виїзду за кордон не надає. Підтвердженням країн спрямування до яких позивач бажає вивезти дитину та термінів перебування підтверджується відомостями про бронювання готелів, а саме: готелю у Відні з 10.04.2015 року по 12.04.2015 рік; готелю в Іспанії з 30.05.2015 року по 10.06.2015 рік; готелю в Італії з 10.06.2015 року по 13.06.2015 рік. У зв'язку з тим, що відповідач [PERSON], не надає згоди на виготовлення проїзних документів дитині для виїзду за кордон за межі України, позивач просила надати дозвіл на виїзд за межі території України неповнолітнього сина, разом з нею, без згоди батька, а також дозвіл на виготовлення проїзного документу, закордонного паспорту, для виїзду за кордон та перетину кордону України для [PERSON], без згоди та супроводу батька, [PERSON], на що слід зазначити наступне. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 3 Конвенції Об'єднаних націй «Про права дитини» (Конвенцію ратифіковано Постановою ВР №789-ХІІ від 27.02.1991 року) В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Так при розгляді судами такої категорії справ, суд має визначати відповідний часовий проміжок перебування дитини у цій державі, надання одноразового дозволу на виїд неповнолітнього за кордон без згоди та супроводу одного з батьків, а не на неодноразові виїзди без визначення країни та проміжку часу, дослідити докази необхідності виїзду дитини за кордон, неодноразовості дозволу на такий виїзд та терміну дозволу. (Ухвала колегії суддів судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 21.07.2010 року). Відповідно до ч. 2 ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків та у їхньому супроводі, або у супроводі осіб, які ними уповноважені. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», документами, що дають право на виїзд з України та посвідчують особу громадянина України під час перебування за її межами, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон, проїзний документ дитини. У відповідності до вимог ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Пунктом 18 Правил оформлення та видачі паспортів громадянину України для виїзду за кордон та проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №231 від 31.03.1995 року передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Згідно абз. 2 п. 4 цих же Правил, за наявності вимог з боку держави, до якої здійснюється виїзд, чи вимог міжнародної організації, для участі в заходах якої здійснюється виїзд, паспорт може бути оформлено до досягнення громадянином 18-річного віку. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно вимог ст. ст. 27, 28, 29, 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивач довела ті обставини на які посилалась як на підставу своїх позовних вимог, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до п. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, які складаються з суми судового збору 243,60 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved