Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-19 00:00:00

В червні 2019 року представник позивача АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 10.03.2011 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 6000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором. Відповідач свої зобов`язання не виконував належним чином, у зв`язку з чим, станом на 31.05.2019 року заборгованість відповідача перед банком за кредитним договором становить суму в розмірі 198475,38 грн., яка складається з наступного: 5777,64 грн. - заборгованість за кредитом; 190997,74 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1700,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією. Однак, позивач, зважаючи на те, що він може на власний розсуд вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом, звернувся до суду за захистом своїх прав та просить суд стягнути в примусовому порядку з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 120478,87 грн., яка складається із: 5777,64 грн. - заборгованість за кредитом; 114701,23 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом з 10.03.2011 року по 30.10.2018 р., а також судові витрати. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 27.06.2019 року, у справі відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. В матеріалах справи міститься заява представника позивача про розгляд справи без його участі. Просив позов задовольнити та проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач з будь-якими клопотаннями, зокрема, про розгляд справи в порядку загального позовного провадження або в порядку спрощеного позовного провадження, однак, із повідомленням викликом сторін, - до суду не звертався. Відзив на позов та будь-які інші клопотання до суду зі сторони відповідача не надходили, в зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, а також суд ухвалив про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Згідно із ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 526, 527,530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно із ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки та відшкодування збитків. З матеріалів справи вбачається, що 10.03.2011 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 6000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. З умовами і правилами надання банківських послуг відповідач ознайомлений. В матеріалах справи є розрахунок заборгованості за кредитним договором, відповідно до якого станом на 31.05.2019 року заборгованість відповідача перед банком за кредитним договором становить суму в розмірі 198475,38 грн., яка складається з наступного: 5777,64 грн. - заборгованість за кредитом; 190997,74 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1700,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, що підтверджується відповідним розрахунком. Однак, позивач, зважаючи на те, що він може на власний розсуд вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом, звернувся до суду за захистом своїх прав та просив суд стягнути в примусовому порядку з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 120478,87 грн., яка складається із: 5777,64 грн. - заборгованість за кредитом; 114701,23 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом з 10.03.2011 року по 30.10.2018 р. Згідно із ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частинами 1, 2, 3 та 4 ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема, достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Жодних доказів, які б спростовували висновки суду про чинність договору, відповідач не надав, в тому числі не спростовано розміру нарахованої суми заборгованості, як і не доведено виконання грошових зобов`язань перед банком належним чином. Згідно із ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що судом встановлено порушення відповідачем умов кредитного договору, розмір заборгованості підтверджений документально, та відповідачем не спростований, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та законними, в зв`язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст. 141 ЦПК України, суд присуджує стягнення з відповідача на користь позивача документально підтверджені платіжним дорученням судові витрати в розмірі 1921,00 грн.

Outcome: approved