Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-28 00:00:00

Генічеська районна державна адміністрація звернулась до суду з позовом в інтересах [PERSON] до [PERSON] , третя особа - Служба у справах дітей Генічеської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги мотивує тим, [PERSON] , [INFO] є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Неповнолітній з 25 травня 2018 року взятий на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах. Зазначає, що [PERSON] під час неодноразових перевірок за місцем мешкання перебувала у стані алкогольного сп`яніння, до порад щодо припинення вживання алкогольних напоїв та виконання батьківських обов`язків відносно дитини, не прислуховується. Вказує, що у ході бесіди зі спеціалістами служби у справах дітей, проведеної 04 липня 2019 року [PERSON] , пояснила, що її син на даний час проживає в іншій сім`ї, де саме їй не відомо, вона з ним спілкується по телефону, джерел доходу та постійного місця проживання вона не має, утримувати сина не може, тому він вимушений працювати. У зв`язку з викладеним просить позбавити батьківських прав [PERSON] , по відношенню до її сина [PERSON] та стягнути з неї аліменти на його утримання. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги про позбавлення батьківських прав [PERSON] , по відношенню до її сина [PERSON] посилаючись на обставини викладені у позові та відмовився від позовних вимог про стягнення аліментів. Представник третьої особи Коваленко І .І. просив позовні вимоги задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позові. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала, пояснила що наразі вона втупила до релігійної організації, не вживає алкогольні напої, однак роботу ще не знайшла, проживає на території релігійної організації. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, свідків, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Згідно з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, [PERSON] народився [INFO] , батьками дитини вказані [PERSON] (згідно витягу № 00024652668 від 21 листопада 2019 року помер [INFO] ) та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до висновку оцінки потреб сім`ї від 03 червня 2019 року, мати зовсім не приділяє уваги вихованню сина, не має місця проживання, не бажає працювати, постійно знаходиться в стані алкогольного сп`яніння. Дитина в літній період заробляє гроші торгуючи на узбережжі Арабатської Стрілки креветкою. З листа Генічеського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 04 червня 2019 року № 06/111, вбачається, що під час перевірки фахівцями Генічеського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді було встановлено, що [PERSON] знаходиться у нетверезому стані. На питання, де знаходиться її дитина вона повідомила, що десь на Арабатській Стрілці торгує креветкою. Працівники ГМЦСССДМ звернулися до правоохоронних органів щодо розшуку дитини, її було доставлено до поліцейського відділу, а потім тимчасово влаштовано у сім`ю. Також, комісії стало відомо, що [PERSON] не має постійного місця проживання, не бажає працювати, вона часто зловживає спиртними напоями у зв`язку з чим зовсім не приділяє уваги вихованню дитини. Наказом Служби у справах дітей Генічеської районної державної адміністрації від 05 липня 2019 року № 45 «Про тимчасове влаштування до родини гр. [PERSON] , неповнолітньої дитини [PERSON] .» тимчасово влаштовано неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , до родини кандидатів у опікуни, піклувальники - [PERSON] , [INFO] . Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] , яка є «сестрою» у релігійній установі, де перебуває відповідач пояснила, що відповідач [PERSON] стала на шлях виправлення та припинила вживати алкогольні напої, однак її стан ще є нестабільним, тому вона знаходиться під постійним контролем організації у якій перебуває та лікується. Свідок [PERSON] , який є працівником Генічеського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, у судовому засіданні пояснив, що він неодноразово відвідував місце проживання [PERSON] та [PERSON] . Зазначив, що у житлі було не прибрано, брудно, [PERSON] перебувала у нетверезому стані. Відповідно до висновку Генічеської районної державної адміністрації про можливість позбавлення батьківських прав, [PERSON] під час неодноразових перевірок за місцем мешкання перебувала у стані алкогольного сп`яніння, до порад припинити вживати алкогольні напої та виконувати батьківські обов`язки відносно дитини, не прислуховується. У ході бесіди зі спеціалістами служби у справах дітей, проведеної 04 липня 2019 року, [PERSON] пояснила, що її син на даний час проживає в іншій сім`ї, де саме їй не відомо, вона з ним спілкувалась по телефону. Джерел доходу та постійного місця проживання жінка не має, утримувати сина не може, тому він вимушений працювати. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України (далі - СК України). Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона чи він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» встановлено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до статі 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У § 54 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. У рішенні ЄСПЛ від 11 липня 2017 року, заява № 2091/13 у справі «М.С. проти України», йдеться про визначення «інтересів дитини», її місця у взаємовідносинах між батьками. У згаданому рішенні ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним. Таким чином, все вищевикладене, підтверджує, що відповідач злісно ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, оскільки не виховує сина, не забезпечує його матеріально, у зв`язку з чим останній вимушений сам працювати, не створює належних умов для його фізичного та духовного розвитку і навчання, зловживає алкогольними напоями. Доводи відповідача про те, що вона стала на шлях виправлення та наразі не вживає алкогольні напої не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, оскільки самі по собі вони не спростовують фактів невиконання нею батьківських обов`язків. Доказів, які б свідчили про те, що відповідач виконує свої обов`язки щодо сина, створила належні умови для його проживання та навчання, знайшла роботу та житло, суду не надано. Зазначені обставини свідчать про те, що залишення дитини у даній сім`ї не відповідатиме найкращим інтересам дитини та не забезпечить її розвиток у безпечному, спокійному та стійкому середовищі. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню та відповідача [PERSON] необхідно позбавити батьківських прав відносно її сина - [PERSON] . Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, оскільки позивача було звільнено від сплати судового збору з відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. на користь держави.

Outcome: approved