Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-01 00:00:00

В січні 2021 року [PERSON] звернулася до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, в обґрунтування якого вказала, що 17.02.2018 уклала із відповідачем договір позики у формі розписки, згідно з умовами якого відповідач отримав в борг грошові кошти в сумі 16500грн., що еквівалентно 500,00євро та зобов`язався повернути до 31.12.2018, проте вказаного обов`язку не виконав, грошові кошти не повернув, у зв`язку з чим позивач звернулась до суду та просить стягнути з відповідача борг за договором позики в сумі 16500грн., індекс інфляції в сумі 1400,85 грн. та 3% річних у сумі 976,48грн., а також понесені судові витрати. Представник позивача подала клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та представника позивача, позовні вимоги підтримали, проти заочного розгляду не заперечує. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, рекомендованим листом з повідомленням про вручення, причини неявки суду не повідомив, відзив не подав. \~ \~ \~ \~За таких обставин, суд із письмової згоди представника позивача ухвалив заочний розгляд справи відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини. Судом встановлено, що 17 лютого 2018 року [PERSON] позичив у [PERSON] кошти в сумі 16500 гривень строком до 31.12.2018 року, що підтверджується відповідною розпискою. Відповідно до ст.1046 ч.1 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. В силу ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору може бути представлена розписка позичальника, що посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Частиною першою ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 ЦК України). Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Строк виконання зобов`язань [PERSON] перед [PERSON] сплинув 01 січня 2019, тому відповідно до ст.625 ЦК України на суму боргу підлягають нарахуванню три відсотки річних та індекс інфляції. Згідно розрахунку позивача, вбачається, що : -за період з 01.01.2019 року по 21.12.2020 року три відсотка річних становить 976,48грн. = 16500 грн. *3%*721/365/100%. -інфляційні втрати за період з січня 2019 року по листопад 2020 року 1400,85грн. Разом з тим, індекс інфляції за вказаний період становив (101 : 100) х (100,5 : 100) х (100,9 : 100) х (101 : 100) х (100,7 : 100) х (99,5 : 100) х (99,4 : 100) х (99,7 : 100) х (100,7 : 100) х (100,7 : 100) х (99,8 : 100) х (100,2 100) х (99,7 : 100) х (100,8 : 100) х (100,8 : 100) х (100,3 : 100) х (100,2 : 100) х (99,4 : 100) х (99,8 : 100) х (100,5 : 100) х (101 : 100) х (101,3 : 100) = 1,10440121199 інфляційне збільшення, а тому сума інфляційного збільшення боргу становить 16500 х 1,10440121199 - 16500 = 1722,62 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Враховуючи вищевикладене, позов [PERSON] підлягає задоволенню, а з [PERSON] підлягає стягненню борг в сумі 16500грн., індекс інфляції в сумі 1400,85 грн., 976,48 грн. три відсотка річних. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 908,00грн.

Outcome: approved