Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

В травні 2014 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив поділити їх спільні з відповідачкою борги, стягнувши з неї на свою користь половину боргів в загальній сумі 13864 грн. 33 коп. Зазначав, що під час шлюбу він оформив декілька кредитів, які були витрачені на сімейні цілі та поліпшення побутових умов. Однак в даний час вони проживають окремо, хоча шлюб ще не розірвано, тому посилаючись на положення статей 60, 61, 69, 70 СК України, які передбачають право на рівний поділ майна, набутого під час шлюбу, вважав, що борг по кредитним договорам, який склав на даний час загальну суму 27728 грн. 66 коп. має бути поділений між ними порівну. Також зазначав, що згідно з положеннями ст. 65 СК України кредитні договори були укладені ним в інтересах сім'ї, тому дружина також користувалася благами, отриманими на кредитні кошти. Під час розгляду справи уточнив позов та просив стягнути з відповідачки на свою користь щомісячно до 7-го числа кожного місяця борги по кредитним договорам: - в сумі 122 грн. 50 коп. (50% від суми обов'язкового платежу - 245 грн.) за договором кредиту № 014/0054/82/0103012, укладеного з публічним акціонерним товариством (далі - ПАТ) «Райффайзен Банк Аваль»; - в сумі 185 грн. (50% від суми обов'язкового платежу в розмірі 370 грн.) за договором кредиту № 010/0054/82/0177160, укладеного з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»; - одноразово 7325 грн. 98 коп. (50% від всієї суми боргу) за договором № 006-14169-260713, укладеним з ПАТ «Дельта Банк». В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив задовольнити. Відповідачка позов не визнала та повністю заперечувала проти його задоволення, зазначивши, що кредитні кошти витрачалися позивачем на власний розсуд, в тому числі останній кредит в ПАТ «Дельта Банк» був отриманий ним вже під час їх окремого проживання, коли шлюбні відносини фактично припинилися. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази в справі, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. З 6 жовтня 2007 року сторони перебувають в шлюбі, який до цього часу не розірваний, хоча останнім часом їх шлюбні відносини фактично припинилися і вони мешкають окремо, маючи намір шлюб розірвати. В період шлюбу позивач уклав декілька кредитних договорів, а саме: - договір № 014/0054/82/0103012 від 23 червня 2011 року з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на суму кредиту 7000 грн. строком до 23 червня 2017 року зі сплатою 35,9 % річних за користування ним; - договір № 010/0054/82/0177160 від 12 квітня 2012 року та додатковий договір до нього від 8 січня 2014 року з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на суму кредиту 7500 грн. строком до 8 січня 2018 року зі сплатою 36 % річних за користування ним; - договір № 006-14169 від 26 липня 2013 року з ПАТ «Дельта Банк» на суму кредиту 17200 грн. До цього часу кредитні кошти не повернуті кредиторам і борг складається з наступного: - перед ПАТ «Дельта Банк» - 14651 грн. 96 коп.; - перед ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» за договором від 23 червня 2011 року - 5503 грн. 18 коп.; - перед ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» за договором від 12 квітня 2012 року - 7499 грн. 46 коп. Відповідно до ст. 60 та ч .1 ст. 70 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить їм на праві спільної сумісної власності і у разі його поділу частки дружини та чоловіка є рівними. Згідно з ч. 4 ст. 65 СК України договір, укладений одним з подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. Тобто дружина та чоловік, навіть і після припинення шлюбу, мають рівні права та обов'язки щодо спільного нажитого у шлюбі майна. Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного суду України, викладених в пунктах 23, 24 Постанови № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» при поділі майна подружжя враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, які виникли в інтересах сім'ї. Однак в судовому засіданні сторони підтвердили, що спору про поділ майна у них не має. Відповідно до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, передбачених ст. 61 цього ж Кодексу (підстави для звільнення від доказування). Відповідачка заперечувала отримання коштів позивачем у кредит за її згодою та їх витрачання на користь сім'ї, а позивач не представив суду належних та допустимих доказів, що кредитні кошти були витрачені для інтересів сім'ї. За такого, з врахуванням відсутності доказів про витрачання кредитних коштів в інтересах сім'ї та відсутності правовідносин між сторонами щодо поділу спільного майна подружжя, підстав для задоволення позову не має. Виходячи з положень ст. 88 ЦПК України у разі відмови в задоволенні позову судові витрати, понесені позивачем, з відповідача не стягуються На підставі викладеного,

Outcome: dismissed