Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-04 00:00:00

Департамент комунальної власності Одеської міської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення. В свою чергу [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом до Виконавчого комітету Одеської міської ради, Департаменту комунальної власності Одеської міської ради про визнання недійсним свідоцтва та скасування запису. Представник Департаменту комунальної власності Одеської міської ради у судовому засіданні первісний позов підтримала та просила його задовольнити. Зустрічний позов [PERSON] не визнала та просила відмовити у його задоволенні. [PERSON] та її представник адвокат Бєлов О.О. первісний позов не визнали та просили відмовити у його задоволенні, зустрічний позов підтримали та просили його задовольнити. Представник ВК ОМР у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що нежитлове приміщення першого поверху, загальною площею 13,1 кв.м, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , є об`єктом комунальної власності територіальної громади м.Одеси в особі Одеської міської ради відповідно до Свідоцтва про право власності від 30.07.2008 року [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради на підставі рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 24.06.2008 р. №657 та технічним паспортом від 01.04.2008 року. Відповідно до п. 1.1. та п. 1.2. Положення «Про департамент комунальної власності Одеської міської ради», що затверджене рішенням Одеської міської ради від 19.02.2013 р. № 2752-VI, департамент комунальної власності Одеської міської ради є виконавчим органом Одеської міської ради та наділяється повноваженнями щодо управління комунальною власністю територіальної громади міста. Згідно п. 2.2.1.2 до Положення, Департамент «здійснює повноваження орендодавця комунального майна територіальної громади, що знаходиться в управлінні Департаменту, а також контроль за повнотою та своєчасного внесення орендарями орендної плати за договорами оренди цілісних майнових комплексів, укладеними Одеською міською радою укладає договори оренди. Здійснює облік договорів оренди, укладених безпосередньо Департаментом, та облік договорів оренди, погоджених з Департаментом у встановленому порядку». Відповідно до п. 2.6. Положення одним із основних завдань Департаменту є організація претензійно-позовної роботи. У встановленому порядку здійснює захист прав; та інтересів територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради в усіх судових органах з питань, що віднесені до компетенції Департаменту. Таким чином, нежитлове приміщення першого поверху, загальною площею 13,1 кв.м., що розташоване за адресою: [ADDRESS] , знаходилось у комунальній власності територіальної громади м.Одеси. Єдиним власником є територіальна громада м.Одеси в особі Одеської міської ради, від імені якої діє департамент комунальної власності Одеської міської ради. 10.10.2017 року за результатами обстеження зазначеного приміщення першого поверху працівниками Департаменту було встановлено, що нежитлове приміщення першого поверху, загальною площею 13,1 кв.м., що розташоване за адресою: [ADDRESS] , незаконно використовується мешканцем будинку під підсобне (номер приміщення співпадає з номерами квартир користувачів (технічний паспорт від 01.04.2008 року). Відповідно до абз. 9 ст. 4 ЖК України до житлового фонду не входять нежилі приміщення в жилих будинках, призначені для торгівельних, побутових та інших потреб непромислового характеру. Відповідно до ст. ст. 316, 317, 319, 321, 386, 391 Цивільного кодексу України визначено поняття, зміст здійснення, непорушність і засади захисту права власності, а також, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді, а управління цим майном здійснює безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування. Відповідно до ч. 2 ст. 327 ЦК України управління майном, що у комунальні власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування. Враховуючи те, що Одеська міська рада є колегіальним органом, органом місцевого самоврядування, вона діє лише через створені нею виконавчі органи місцевого самоврядування, виконавчий комітет, відділ, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Виключний перелік вказаний органів міститься в Законі України «Про місцеве самоврядування». Департамент комунальної власності Одеської міської ради є виконавчим органом Одеської міської ради і здійснює облік, контроль та управління комунальним майном відповідно до Положення про департамент комунальної власності Одеської міської ради, затвердженого рішенням Одеської міської ради від 19.02.2013 року № 2752-VІ. Відповідно до ч. 8 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» об`єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб`єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом. Відповідно до ч. 1, 2ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст.391 ЦК України власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права власності, гарантованого ст. 41 Конституції України, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. За змістом ст. 319 ЦК України тільки власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно з ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 41 Конституції України, п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. При цьому слід зазначити, що відповідно до п. 3 ст. 66 Закону України «Про виконавче провадження» виселення полягає у звільненні приміщення, зазначеного у виконавчому документі, від особи (осіб), яка виселяється, її майна, домашніх тварин та у забороні такій особі користуватися цим приміщенням. Примусовому виселенню підлягають виключно особи, зазначені у виконавчому документі. Таким чином, вимога Департаменту стосовно відновлення порушеного права користування майном, що є власністю територіальної громади м.Одеси, саме шляхом виселення особи, яка незаконно займає нежитлове приміщення підлягає задоволенню. Вирішуючи зустрічний позов [PERSON] про визнання недійсним свідоцтва про право власності, суд виходить з наступного. Постановою Кабінету Міністрів України від 05.11.1991 р. № 311 «Про розмежування державного майна України між загальнодержавною (республіканською) власністю і власністю адміністративно-територіальних одиниць (комунальною власністю)» був затверджений перелік державного майна України, яке передається до власності адміністративно-територіальних одиниць (комунальної власності). Зокрема, до такого майна був віднесений житловий та нежитловий фонд Рад народних депутатів. На виконання наведеної постанови Кабінетом Міністрів України, Одеською обласною радою народних депутатів було прийнято рішення від 25.11.1991 р. № 266-ХІ «Про розмежування державного майна між власністю обласної Ради, міст обласного підпорядкування і районів області», яким затверджено перелік державного майна, передається у власність міст обласного підпорядкування, зокрема у власність м. Одеси, згідно з яким у комунальну власність територіальної громади м. Одеси було передано весь житловий та нежитловий фонд місцевих рад, народних депутатів, розташований у межах міста Одеси. На підставі зазначеного рішення від 25.11.1991 р. № 266-ХІ, виконавчим комітетом Одеської міської ради було прийнято рішення № 657 від 24.06.2008 р. «Про реєстрацію об`єктів комунальної власності м. Одеси» зокрема, щодо реєстрації прав Одеської міської ради на нежитлове приміщення першого поверху, загальною площею 13,1 кв.м., що розташоване за адресою: [ADDRESS] . Статтею 2 Закону України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності» встановлено, що одним із об`єктів передачі з державної до комунальної є нерухоме майно. Частиною 6 ст. 7 зазначеного Закону встановлено, що право власності на об`єкт передачі виникає з дати підписання акта приймання-передачі, а у випадках, передбачених законом, - з дня державної реєстрації такого права. Статтею 327 Цивільного кодексу України встановлено, що у комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування. Відповідно до Положення «Про департамент комунальної власності Одеської міської ради», затвердженого рішенням Одеської міської ради від 19.02.2013 р. № 2752-УІ Департамент є єдиним органом, уповноваженим управляти комунальним майном територіальної громади м. Одеси. Відповідно до частини 8 статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів. Об`єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб`єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом. Відповідно до частини 1 статті 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Нежитлове приміщення першого поверху, загальною площею 13,1 кв.м., що розташоване за адресою: [ADDRESS] , у розумінні Цивільного кодексу та відповідно до ДБН В.2.2-15-2005 (нежитлове приміщення-приміщення в структурі житлового будинку, що не відноситься до житлового фонду) є самостійним об`єктом цивільно-правових відносин. Тобто законом та технічними нормами чітко розмежоване поняття статусу приміщення, що має вагоме значення при вирішенні питання щодо встановлення власника приміщень. Нежитловими приміщеннями, відповідно до вищевказаних норм - є приміщення в структурі житлового будинку, які не відносяться до житлового фонду. Є самостійним об`єктом цивільно-правових відносин. Так, ст. 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» від 29.11.2001 р. № 2866-ІІІ визначає статус нежитлового приміщення, під яким розуміється приміщення, що належить до житлового комплексу, але не відноситься до житлового фонду і є самостійним об`єктом цивільно-правових відносин. Також цією нормою визначається поняття допоміжних приміщень, під яким розуміється приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку і побутового обслуговування мешканців будинку. За таких обставин підстави для визнання недійсним свідоцтва про право власності Серії [NUMBER] від 30.07.2008 р., виданого на підставі рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 24.06.2008 р. № 657 на теперішній час відсутні. Вищевказане нежитлове приміщення не є спільною власністю власників квартир у багатоквартирному будинку, а передача в управління (на баланс) ОСББ будинку, відповідно до рішення Конституційного суду України № 4-рп/2004 (справа 1-2/2004) від 02.03.2004 р. не тягне за собою перехід права власності на нежитлове приміщення, яке обліковується як комунальна власність. Окремо слід зауважити, що обґрунтовуючи позовну заяву, [PERSON] посилається на ч. 2 ст. 382 ЦК України, відповідно до якої усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку та на положення Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Відповідно до частини першої статті 4 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Закон України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначає правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Проте, вказані норми закону застосуванню не підлягають, оскільки [PERSON] не є представником усіх власників об`єктів нерухомого майна у даному будинку та зі змісту її позовної заяви не вбачається відстоювання саме спільних інтересів, а лише власних. Крім того, обраний [PERSON] спосіб захисту своїх прав не може в разі задоволення позову призвести до їх поновлення, оскільки на даний час власником спірного об`єкту нерухомості є територіальна громада м.Одеси в особі Одеської міської ради. [PERSON] не заявлялась вимога про визнання за нею права власності на спірне нерухоме майно, а визнання недійсним свідоцтва про право власності не призведе до зміни власника. Таким чином, зустрічний позов [PERSON] задоволенню не підлягає.

Outcome: approved