Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

До Володарського районного суду Київської області 14.12.2017 р. надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, викладене в новій редакцій, поданій до суду 19.01.2018 р., в яких Позивач просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті [INFO]. її матері [PERSON], а саме: на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований по вул. [ADDRESS]., та на земельну ділянку площею 0,0591 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер [NUMBER], що розташована за зазначеною адресою. На обґрунтування таких вимог Позивач зазначила, що [INFO]. померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщини, до складу якої входять вказані вище житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами та відповідна земельна ділянка площею 0,0591 га. Спадкоємцями за законом є Позивач та її сестра [PERSON] (Відповідач), інші спадкоємці відсутні. Вони із сестрою 16.01.2015 р. подали до нотаріуса заяви про прийняття спадщини. У той же час Відповідач повідомила їй, що на спадкове майно не претендує і переоформляти його не буде, проти переоформлення спадщини на Позивача не заперечує. Проте при зверненні до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину державний нотаріус відмовила у видачі такого свідоцтва через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок та земельну ділянку. Ухвалою Володарського районного суду Київської області від 21.12.2017 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 23.01.2018 р. У підготовчому судовому засіданні 23.01.2018 р. Позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позовну заяву задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в її позові. Відповідач у підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнала, просила позов задовольнити та запевнила суд, що на спадкове майно не претендує, переоформляти спадкове майно не буде, про визнання позову подала письмову заяву (а.с. 53), наслідки визнання нею позову Відповідачеві зрозумілі. Суд, заслухавши пояснення сторін, ознайомившись з матеріалами справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, виходить з такого. Відповідно до частини четвертої статті 200 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі, зокрема, визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 ЦПК України. Згідно з частинами першою, четвертою статті 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві; у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову; якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За роз'ясненнями Верховного Суду України, викладеними у пункті 24 Постанови Пленуму від 12.06.2009 р. № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», пункті 11 Постанови Пленуму від 18.12.2009 р. № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», у разі визнання відповідачем позову, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом; визнання відповідачем позову має бути безумовним, не суперечити закону й не порушувати права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), у такому разі суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Вирішуючи питання щодо наявності підстав для прийняття визнання Відповідачем позову, суд виходить з такого. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (пункт 1 частини другої статті 16, частина перша статті 328 Цивільного кодексу України, далі - ЦК України). На земельні ділянки громадяни набувають право власності, зокрема, на підставі прийняття спадщини (пункт «г» частини першої статті 81 Земельного кодексу України); право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення (частина перша статті 1225 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (статті 1217, 1220 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться на [ADDRESS], належав [PERSON], що підтверджено копією свідоцтва про право власності на житловий будинок від 29.11.1993 р., записаний до реєстраційної книги за № 10 за реєстром № 1773 (а.с. 14), та копією технічного паспорта на цей житловий будинок від 27.11.2017 р. серії [NUMBER] (а.с. 15-17). Крім того [PERSON] належала земельна ділянка площею 0,0591 га, розташована за адресою: [ADDRESS]., із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що підтверджено копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 31.12.2009 р. відділом Держкомзему у Володарському районі Київської області на підставі рішення Володарської селищної ради Київської області від 18.12.2007 р. № 799 (а.с. 18). Власник зазначеного спадкового майна - [PERSON] померла [INFO]., що підтверджено копією свідоцтва про її смерть серії [NUMBER] виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Володарського районного управління юстиції у Київській області 02.12.2014 р., актовий запис № 109 (а.с. 5). За життя спадкодавець [PERSON] заповіт не склала, спадкоємцями за законом, які подали до нотаріуса заяви про прийняття спадщини, є дочки спадкодавиці - [PERSON] (Позивач) та [PERSON] (Відповідач), інші спадкоємці відсутні, що підтверджується копією спадкової справи, надісланої на відповідний запит суду 27.12.2017 р. (а.с. 31-45), і доданою до неї інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 27.12.2017 р. (а.с. 46). За статтею 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово; кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України). Судом встановлено, що [PERSON] (Позивач) є дочкою померлої [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Відділом ЗАГС Володарського райвиконкому Київської області 01.09.1984 р., актовий запис № 59 (а.с. 6). [PERSON] (Відповідач) також є дочкою померлої [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Відділом ЗАГС Володарського райвиконкому Київської області 14.05.1992 р., актовий запис № 48 (а.с. 7), та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданого 10.08.2013 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Володарського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 45 (а.с. 8). Відповідно до норм частини другої статті 1274, частини другої статті 1275 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги; якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну. З огляду на цета зважаючи на подану Відповідачем заяву про визнання позову з проханням задовольнити позов і визнати за Позивачем право власності на спадкове майно, суд дійшов висновку, що спадкоємець за законом першої черги [PERSON] (Позивач) має право на спадкування майна після померлої матері [PERSON] через відмову Відповідача від прийняття спадщини на житловий будинок і земельну ділянку, що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. Згідно з частинами першою, третьою статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину; відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно з пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК України є правом, а не обов'язком спадкоємця. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п'ята статті 1268 ЦК України). Як вбачається з наявних матеріалів справи, зокрема відповідей державного нотаріуса Позивачеві (а.с. 12, 13) та спадкової справи, надісланої на відповідний запит суду (а.с. 31-45), оформити спадщину шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину для Позивача виявилось неможливим через втрату правовстановлюючого документа на спадкове майно -згаданого державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], видача дублікату якого з його подальшої реєстрацією в органах державної реєстраційної служби на підставі заяв спадкоємців законом не передбачено, а також через відсутність печатки виконкому Володарської селищної ради Київської області на свідоцтві про право власності на житловий будинок. Тому державним нотаріусом листами від 06.12.2017 р. № 313/02-14 та від 10.11.2017 р. № 181/01-16 (а.с. 12, 13) відмовлено Позивачеві у вчиненні відповідної нотаріальної дії та видачі свідоцтва про право на спадщину із роз'ясненням про можливість вирішення питання в судовому порядку. Копію оголошення в газеті про недійсність втраченого державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого на ім'я [PERSON], додано до позовної заяви (а.с. 19). За таких встановлених обставин суд вважає, що Позивач правомірно звернулася до суду за захистом своїх прав та має право на зазначене спадкове майно, а саме: нажитловий будинок, що знаходиться по [ADDRESS]., та на земельну ділянку за цією адресою площею 0,0591 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що належали померлій [INFO]. [PERSON] на праві приватної власності. Таким чином, визнання Відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, вимоги Позивача є обґрунтованими і відповідають закону, а тому суд має законні підстави для прийняття визнання Відповідачем позову та ухвалення рішення про задоволення позову. На підставі наведеного та

Outcome: approved