Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-28 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулось Комунальне підприємство Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого теплопостачання. Позовні вимоги мотивовані тим, що, відповідачі проживають в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , який забезпечується послугами централізованого теплопостачання, які надаються КП ВМР «ВМТЕ». Відповідачі які зареєстровані та проживають у вказаній квартирі, від`єднались від системи централізованого теплопостачання та встановили у своїй квартирі індивідуальне теплопостачання, після чого нарахування плати за поставку теплової енергії до квартири не проводились. Проте, згідно п.28 «Правил надання послуг з централізованого опалення постачання холодної та гарячої води і водовідведення», споживачі, які встановили у квартирі багатоквартирного будинку індивідуальні системи опалення, оплачують послуги з централізованого опалення місць загального користування будинку. Тому співвласники квартир повинні брати участь у витратах на утримання будинку пропорційно займаній площі житла. Згідно оборотної відомості по особовому рахунку № [NUMBER] , відкритому на ім`я [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , станом на 31.01.2020 року виникла заборгованість за послуги опалення місць загального користування за період з 30.11.2016 року по 31.10.2019 року в сумі 4238,19 грн., з яких: 3416,10 грн. сума заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення; 220,30 грн. 3% річних від просроченої суми заборгованості; 601,79 грн. суми втрат від інфляції. КП ВМР «ВМТЕ» терпить матеріальні збитки у зв`язку з відмовою відповідачів розрахуватись за спожиту теплову енергію, відповідно до чого позивач звернувся до суду. Ухвалою суду від 27.02.2020 року вищевказану заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Також, даною ухвалою запропоновано учасникам справи надати суду заяви по суті справи та докази у строк, встановлений судом. З матеріалів справи вбачається, що відповідачами 05.03.2020 року та 11.03.2020 року було отримано копію ухвали суду від 27.02.2020 року та копію позовної заяви із доданими до неї документами. У строк, визначений судом ухвалою суду від 27.02.2020 року, від відповідачів отримано відзив на позов. У своєму відзиві відповідачі вказали, що заперечують щодо задоволення позовних вимог, оскільки після відключення від централізованого опалення у 2004 році між сторонами відсутні юридично-правові відносини, а саме договір на постачання послуг, який передбачений постановою КМ України № 1198 від 03.10.2007 року «Про затвердження Правил користування тепловою енергією» не укладався. Також разом із відзивом відповідачами було заявлено клопотання про розгляд справи з викликом сторін. Ухвалою суду від 30.03.2020 року розгляд справи було вирішено провести у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у судове засідання. В судовому засіданні представники позивача [PERSON] та [PERSON] підтримали позовні вимоги в повному обсязі, аргументуючи мотивами викладеними у позові і просили їх задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] , позовні вимоги визнала частково в частині нарахування коштів за користування централізованим опаленням місць загального користування у під`їзді. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилась, про час дату і місце проведення судового засідання повідомлялась належним чином. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Комунальне підприємство Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» є організацією, що надає населенню послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, відповідно до умов визначених «Правилами надання послуг населенню з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених\~Постановою КМ України від 21.07.2005 року №630,\~Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року\~за\~№2189-VІІІ. Відповідно до\~ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~до житлово-комунальних послуг належать: 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Як вбачається з витягу з реєстру особових рахунків житлового фонду КП ОЦ Житлово Комунального господарства м. Вінниця відповідачі [PERSON] та [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] , що не заперечується сторонами. Згідно з актом від 04.10.2004 року вказано, що власник квартири [ADDRESS] виконав від`єднання опалювальних приладів від системи центрального опалення. Стояки центрального опалювання заізольовані і відключені від централізованого гарячого постачання. Згідно із Законом України «Про захист прав споживачів» споживач це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Продукція - будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб. Таким чином, згідно із вищевказаними нормами закону, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони ними фактично користуються. При цьому відповідно до довідки ТОВ «ЖЕО» вих. № 4345 від 21.11.2014 року вказано, що мансардне приміщення на квартирою [ADDRESS] приватизовано та зареєстровано у електронному Реєстрі прав власності на нерухому майно 28.11.2009 року, що фактично унеможливлює той факт, що відповідачі користуються послугами централізованого опалення місць загального користування. Щодо стягнення визначених сум з відповідачів, то суд враховує, що Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типовим договором про надання послуг з централізованого опалення, пост холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими\~постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630, визначено, що централізоване опалення - це послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири та місць загального користування, яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем теплопостачання. Разом з тим, суд враховує, той факт, що згідно з акту про відключення будинку від внутрішньо будинкових мереж ЦО і ГВП від 16.11.2018 року було відключено ЦО 1-3 під`їздів шляхом видимого розриву за адресою: м. Вінниця, вул. Соборна, 46. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно зі ст. 11 ЦК України, цивільні права і обов`язки виникають з дій осіб, передбачених актами цивільного законодавства. Підставами для виникнення цивільних прав і обов`язків, крім договору, можуть бути і інші юридичні факти (наприклад, фактичне надання житлово-комунальних послуг). Також не можуть бути покладені на відповідача обов`язки втрати теплової енергії розподільчими трубопроводами системи опалення будинку, як складової плати за опалення місць загального користування, так як відповідно до п.12, вказаних правил, який суд застосовує як аналогію, у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) за умови здійснення власником, балансоутримувачем будинку та/або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування будинку. У разі нездійснення таких заходів споживач не сплачує за опалення місць загального користування будинку. Пунктами 5,7 частини 2 статті 21\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» встановлено, що виконавець зобов`язаний своєчасно проводити підготовку жилого будинку і його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період, утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством. Відповідно до підпунктів 5,10 пункту 32, зазначених вище правил, виконавець зобов`язаний проводити два рази на рік перевірку стану внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку із складенням відповідного акта, утримувати внутрішньобудинкові мережі у належному технічному стані, здійснювати їх технічне обслуговування та ремонт. Позивачем не надано жодних доказів щодо утримання у належному технічному стані внутрішньобудинкових мереж та не доведено, що відповідачі отримували послуги з централізованого опалення місць загального користування, зокрема не додано жодного акту, що підтверджують вказану обставину. Таким чином,\~належних та\~допустимих доказів\~споживання відповідачами\~послуг суду\~не надано.\~А отже\~і виникнення\~обов`язку\~у відповідачів\~оплачувати такі\~послуги позивачем\~не доведено. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що в даному випадку, відсутні підстави та необхідність для захисту прав позивача шляхом стягнення з відповідачів на його користь заборгованості в сумі 4238, 19 грн. Згідно з ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд вважає, що кожна із сторін по даній справі була належним чином поінформована про право надати суду будь-які докази для встановлення наявності або відсутності обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, а також прокоментувати їх. Крім того, сторони по справі не були позбавлені можливості повідомити суду й інші обставини, що мають значення для справи. Згідно із ч. 2 ст. 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. В даному випадку, суд позбавлений права на збирання доказів по справі з власної ініціативи, що було б порушенням рівності прав учасників судового процесу. Згідно із ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. При вирішенні справи суд також бере до уваги той факт, що відповідач [PERSON] включена до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги в Департаменті соціальної політики, як вдова Ветерана військової служби. Проте в матеріалах справи наявні розрахунки заборгованості, відповідно до яких вбачається, що пільги передбачені законом при розрахунку заборгованості не враховувались позивачем. Відповідно до п.6 ст. 6 ЗУ «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист надається 50-відсоткова знижка плати за користування житлом (квартирної плати) та плати за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги), користування квартирним телефоном ветеранами військової служби, ветеранами органів внутрішніх справ, ветеранами Національної поліції, ветеранами податкової міліції, ветеранами державної пожежної охорони, ветеранами Державної кримінально-виконавчої служби України, ветеранами служби цивільного захисту, ветеранами Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України і членами їх сімей, які проживають разом з ними, в жилих будинках усіх форм власності в межах норм, передбачених законодавством, або 50-відсоткова знижка вартості палива, в тому числі рідкого, в межах норм, встановлених для продажу населенню для осіб, які проживають у будинках, що не мають центрального опалення; Суд,\~дослідивши письмові пояснення, викладені позивачем у позові, відповіді на відзив, заслухавши пояснення учасників справи в судовому засіданні та оцінивши, відповідно до ст. 89 ЦПК України, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, враховуючи вищевикладене, прийшов до переконання в тому, що позов не підлягає задоволенню, оскільки такі вимоги є необґрунтованими і недоведеними належними і допустимими доказами. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд прийшов до наступного. Враховуючи відмову в задоволенні позовних вимог і положення ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір слід залишити за позивачем. Доказів понесення сторонами по справі інших судових витрат суду не надано. Враховуючи наведене,

Outcome: dismissed