Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-25 00:00:00

Головний лікар Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просив вирішити питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку [PERSON], [INFO]. В обґрунтування заяви зазначено наступне. [PERSON], 27.09.1983 р.н, який мешкає за адресою: [ADDRESS], перебуває під спостереженням у лікаря-психіатра КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР з 2009 року з діагнозом: «Шизофренія, кататонічна форма, безперервний тип перебігу». З анамнезу відомо, що страждає хронічним психічним розладом з 2009 року. 24 госпіталізації у психіатричний стаціонар. Останнє стаціонарне лікування з 03.05.2017 по 07.06.2017. У клінічній картині захворювання домінує кататонічна симптоматика з агресивними й аутоагрессивними діями (в 2016 році вистрибнув із квартири на 7 поверсі). Після виписки із стаціонару, через відсутність критики до хвороби, припиняє прийом підтримуючої терапії, у зв'язку із чим погіршується психічний стан. Зі слів матері ([PERSON]П.) психічний стан сина погіршився: порушився сон, став неспокійним, увесь час стоїть біля вхідних дверей, «почуває небезпеку», не випускає рідних із квартири. Матір'ю викликана бригада швидкої медичної допомоги, доставлений у приймальне відділення КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР, де був оглянутий черговим лікарем, який діагностував важкий психічний розлад у формі шизофренії, кататонічної форми, психомоторне збудження з агресією до навколишніх. Госпіталізований у примусовому порядку 25.07.2017 року. 25.07.2017 оглянутий комісією лікарів-психіатрів, за висновком якої [PERSON], страждає на тяжкий психічний розлад у формі шизофренії, кататонічної форми, безперервний тип перебігу, кататонічний синдром, з високою ймовірністю здійснення агресивних і аутоагрессивних дій (агресія стосовно матері, страх, що може повторно вистрибнути із квартири на 7 поверсі). У відповідності зі ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусова госпіталізація обґрунтована, лікування можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару. У судовому засіданні представник психіатричного закладу доводи заяви підтримав з підстав, викладених в ній, і просив суд задовольнити заяву. [PERSON] у судовому засіданні не надав пояснення, оскільки перебуває в тяжкому психічному стані. Прокурор заяву підтримала і просила суд винести рішення про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, лікаря-психіатра, особи, щодо якої вирішується питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку, думку прокурора, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. У своєму рішенні Європейський Суд з прав людини (справа «[PERSON] проти України») від 17.04.2014 року зазначив, що особа не може вважатися «Психічно хворою» та позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов; по-перше, об'єктивна медична експертиза повинна достовірно показати, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання. Як вбачається з висновку комісії лікарів-психіатрів від 25.07.2017 року, [PERSON]., [INFO], страждає на тяжкий психічний розлад у вигляді шизофренії кататонічної форми, безперервний тип перебігу, кататонічний синдром. Госпіталізація обґрунтована. Обстеження та лікування можливі лише в умовах психіатричного стаціонару. Надані суду пояснення лікаря-психіатра, зокрема, про те, що [PERSON] з 2009 р. страждає на вищезазначений психічний розлад, на даний час психічний стан останнього погіршився, внаслідок чого є висока ймовірність здійснення ним агресивних і аутоагрессивних дій (агресія стосовно матері, страх, що може повторно вистрибнути із квартири на 7 поверсі), в звязку з чим потребує примусової госпіталізації до психіатричної лікарні для обстеження та лікування, суд вважає доказами по справі, підтверджуючими необхідність госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку. Таким чином, зібрані у справі докази і їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення даної заяви.

Outcome: approved