Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

В січні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Козіївської сільської ради про визнання права власності на землю. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що в 2004 році померла її мати [PERSON], яка проживала в с.Городнє Краснокутського району Харківської області та мала на праві приватної власності земельну ділянку. Позивач є спадкоємицею по закону. Окрім неї, спадкоємцем є її брат [PERSON], який від спадщини відмовляється на її користь. Своєчасно спадщина прийнята не була, так як оригінал Державного акту на право приватної власності на землю був втрачений і тільки в 2014 році знайшовся. Іншим шляхом спадщину оформити не можливо. У судовому засіданні позивач підтримала позов, прохала його задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, подав заяву слухати справу у його відсутність, позов визнав. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази по справі, прийшов до наступних висновків. Матеріалами справи встановлено, що спадкодавець - [PERSON], яка проживала в с.Городнє Краснокутського району Харківської області, померла [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим Козіївською сільською радою 09.02.2004 року. Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] [PERSON] належить на праві приватної власності земельна ділянка площею 3,2554 га, що знаходиться на території Козіївської сільської ради, КСП «Козіївське» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Однак, оригінал Державного акту на право приватної власності на землю було втрачено, що унеможливлювало отримання спадкоємцем в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину та успадкування земельної ділянки. Довідка Козіївської сільської ради від 21.04.2015 року свідчить про те, що на день смерті з [PERSON] проживали син [PERSON] та його сім'я. Заповіт по сільській раді не числиться. Згідно відповіді Краснокутської державної нотаріальної контори від 21.04.2015 року, після [PERSON] заведена спадкова справа, з заявами про прийняття спадщини звернулися своєчасно [PERSON] та її син [PERSON]. Свідоцтво про право на спадщину не видавалося. Довідка відділу Держземагентства у Краснокутському районі свідчить, що в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного коритування землею, зареєстровано Державний акт серії [NUMBER] від 27.06.2003 року на ім'я [PERSON] на земельну ділянку та 23.01.2004 року отриманий [PERSON]. Як передбачає ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. У відповідності до вимог ст.ст. 1217, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування одержують особи, зазначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця… Таким чином, спадкування майна [PERSON] здійснюється за законом, і, відповідно до ст. 1261 ЦК України, позивач являється спадкоємцем першої черги. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Крім позивача, спадкоємцем по закону являється її брат [PERSON], який відмовляється від спадщини на її користь, про що свідчить заява, посвідчена секретарем Козіївської сільської ради. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд задовольняє вимоги позивача, так як вона надала суду достатньо доказів, які підтверджують позовні вимоги, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Крім того, позивач пропустила строк звернення до суду. Суд, розглянувши дане клопотання, вважає, що строк позовної давності підлягає поновленню, оскільки він пропущений з поважних причин.

Outcome: approved