Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

До Вінницького\~міського суду\~Вінницької області\~звернулась [PERSON] з позовом\~до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивований тим, що позивач з відповідачем 30.11.2008 зареєстрували шлюб. Від шлюбу подружжя має сина [PERSON] , [INFO] . Спільне проживання з відповідачем не склалось через відсутність взаємопорозуміння між ними, різні погляди на життя. Спільне господарство не ведеться. Також позивач зазначила, що вони з відповідачем проживають окремо з липня 2013 року. Подальше спільне життя і збереження сім`ї неможливе. Вищевикладене й стало підставою для звернення до суду позивача із вимогою про розірвання шлюбу. Судом 30.10.2019 постановлено ухвалу про розгляд справи у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Також даним судовим рішенням відповідачу було запропоновано, зокрема, надати суду відзив на позовну заяву і докази по справі. Також, роз`яснено наслідки ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин. Від відповідача на адресу суду вказані вище документи не надходили. В підготовчому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Після розірвання шлюбу просила поновити їй дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідач у підготовчому засіданні позов визнав. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Судом, у відповідності до ч. 1 та ч. 4 ст. 206 ЦПК України, встановлено, що визнання позовних вимог відповідачем є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому приймається судом. Верховним Судом України в Постанові Пленуму № 2 від 12.06.2009 року в п. 24 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» звернуто увагу, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно з свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно 24.10.2019 Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управляння юстиції у Вінницькій області, шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровано 30.11.2008, актовий запис № 3183. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини [PERSON] . (а.с. 4) Судом встановлено,\~що позивач\~з відповідачем\~від шлюбу\~мають малолітнього\~сина \~ [PERSON] ,\~ [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про його народження. (а.с. 5) Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, заслухавши пояснення сторін по справі, враховуючи вищевикладене та безумовне визнання відповідачем позовних вимог, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає за можливе розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Згідно з ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи положення ч. 1 ст. 142 ЦПК України, судовий збір підлягає поверненню позивачу з державного бюджету в розмірі 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову - 384, 20 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved