Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-15 00:00:00

Головний лікар Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради [PERSON]В звернувся до суду із заявою, в якій просив вирішити питання про продовження госпіталізації до психіатричного закладу у примусовому порядку [PERSON] посилаючись на те, що він тривалий час страждає на параноїдну шизофренію, захворювання має безперервний перебіг, сформований грубий дефект особистості, є людиною з інвалідністю 2 групи. За рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 31.05.1994 року визнаний недієздатним, рішенням Комунарської районної ради депутатів м. Запоріжжя від 16.12.1994 року № 318/3 опікуном призначений батько хворого [PERSON]. Згідно рішень Комунарського районного суду від 24.06.2016 року, 04.10.2016 року застосовувалась примусова госпіталізація. Остання госпіталізація з 03.10.2016 року по 18.01.2017 року з діагнозом: «шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, кататоно-параноїдний синдром». На теперішній час знаходиться на стаціонарному лікуванні з 16.09.2017 року. Госпіталізація повязана з погіршенням психічного стану: не спить. Агресивний, ліки не приймає, погрожує ножем, лається, нападає з кулаками. Доставлений спеціалізованою бригадою швидкої допомоги, госпіталізований у примусовому порядку, як страждаючий на тяжкий психічний розлад, небезпечний для себе і оточуючих, неспроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечує життєдіяльність, за заявою опікуна. Дав згоду на госпіталізацію. 16.09.2017 року [PERSON] був оглянутий комісією лікарів-психіатрів, за висновком якої страждає на тяжкий психічний розлад у формі параноїчної шизофренії з безперервним типом перебігу, кататоно-параноїдний синдром. За психічним станом є небезпечним для себе та оточуючих, а також неспроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечує життєдіяльність. Госпіталізація обґрунтована. Обстеження та лікування можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару. Згідно рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19.09.2017 року застосована примусова госпіталізація. На проведеному лікуванні психічний стан хворого стабілізувався в рамках грубого процесуального дефекту. Психотичної продукції не виявляє, замкнутий, аутичний, більшість часу проводить у ліжку, обслуговується за допомогою медичного персоналу. Згідно заяви опікуна від 08.12.2017 року оформлюється в будинок інтернат психоневрологічного профілю. На цей час документи подані в Управління соціального захисту населення Запорізької області, очікується отримання путівки. Згідно заяви від 13.03.2018 року опікун хворого [PERSON] просить продовжити лікування в стаціонарі до отримання путівки в психоневрологічний інтернат. 14.03.2018 року [PERSON] був оглянутий комісією лікарів-психіатрів, за висновком якої страждає на тяжкий психічний розлад у вигляді параноїчної шизофренії з безперервним типом перебігу, дефект змішаного типу. За психічним станом неспроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечує життєдіяльність. Госпіталізація обґрунтована. Потребує продовження лікування в умовах психіатричного стаціонару до вирішення соціальних потреб. У судовому засіданні представник психіатричного закладу доводи заяви підтримала з підстав, викладених в ній, і просила суд задовольнити заяву. Лікар-психіатр [PERSON] зазначила, що 14.03.2018 року [PERSON] оглянутий комісією лікарів-психіатрів, за висновком якої, хворий страждає на тяжкий психічний розлад у вигляді параноїчної шизофренії з безперервним типом перебігу, дефект змішаного типу. За психічним станом неспроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечує життєдіяльність. Зацікавлена особа [PERSON] зазначив, що він є батьком [PERSON] і його опікуном, останнім часом його стан погіршився, на теперішній час вирішується питання про отримання путівки та направлення його в будинок інтернат психоневрологічного профілю [PERSON] у судовому засіданні не надав пояснень. Прокурор заяву підтримала і просила суд винести рішення про продовження госпіталізації до психіатричного закладу у примусовому порядку. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, лікаря-психіатра, законного представника особи, щодо якої вирішується питання про продовження госпіталізації до психіатричного закладу у примусовому порядку, думку прокурора, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. У своєму рішенні Європейський Суд з прав людини (справа «[PERSON] проти України») від 17.04.2014 року зазначив, що особа не може вважатися «Психічно хворою» та позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов; по-перше, об'єктивна медична експертиза повинна достовірно показати, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання. Як вбачається з висновку комісії лікарів-психіатрів від 14.03.2018 року [PERSON], [INFO], мешкає за адресою: [ADDRESS] є людиною інвалідом 2 групи, тривалий час страждає на параноїдну шизофренію, багаторазово лікувався в психіатричних стаціонарах, страждає на тяжкий психічний розлад у вигляді параноїчної шизофренії з безперервним типом перебігу, дефект змішаного типу. За психічним станом неспроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечує життєдіяльність. Надані суду пояснення лікаря-психіатра, зокрема, [PERSON] про те, що [PERSON] неодноразово проходив курс лікування у психіатричній лікарні, внаслідок захворювання являє потенційну соціальну небезпеку для себе та оточуючих, суд вважає доказами по справі, підтверджуючими необхідність продовження госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку. Таким чином, зібрані у справі докази і їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви.

Outcome: approved