Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-12 00:00:00

В січні 2018 року [PERSON] звернулась до Нетішинського міського суду Хмельницької області з позовом до відповідача ТОВ ? САВ - Дістрибьюшн ? в якому просила суд: визнати недійсним договір купівлі - продажу № 14082017, укладений 14 серпня 2017 року між нею ( [PERSON] ) та ТОВ ? САВ - Дістрибьюшн ?. Свої вимоги обґрунтовує тим, що в період часу з 16 травня 2015 року по 10 серпня 2017 року вона працювала в ТОВ ? Наш Сервіс ? на посадах: фахівця із сервісу та провідного фахівця із сервісної логістики, в послідуючому була звільнена за угодою сторін, відповідно до п.1 ст 36 КЗпП України. Згідно договору, укладеного між ТОВ ? Наш Сервіс ? та ТОВ ? САВ - Дістрибьюшн ? вона виконувала роботу фахівців з сервісу для ТОВ ? САВ - Дістрибьюшн ?, а саме: відвозила на вантажному автомобілі, який належить ТОВ ? САВ - Дістрибьюшн ? у сервісні центри в м. Рівному техніку ( товар ), яка потребувала ремонту, після чого забирала відремонтовану техніку ( товар ) та відвозила за місцем призначення. В кінці липня 2017 року усі комп?ютери мережі магазину ? Фокстрот ? було заблоковано вірусом. Після відновлення роботи комп?ютерної техніки було проведено інвентаризацію, однак, про наявність розбіжностей в залишках товару персонал повідомлено не було. В послідуючому, її було звинувачено у недостачі товару у магазинах у м. Славутич та у м. Нетішин. Вона просила надати їй документальне підтвердження на отриманий та неповернутий нею товар, однак, отримала відмову. 28 липня та 29 липня 2017 року товар, який знаходився у неї вона повернула та надала в підтвердження письмову переписку, решту квитанцій на товар, який було передано до сервісного центру у неї забрала старший сервіс - менеджер у м. Рівне. Вказані обставини призвели до того, що вона була змушена 10 серпня 2017 року написати заяву про звільнення за угодою сторін. 14 серпня 2017 року їй зателефонував директор магазину та повідомив, що у магазині наявна недостача товару на загальну суму 326 697, 20 грн. і погрожував звернутися з заявою до правоохоронних органів про злочин, так як, вона ( [PERSON] ) є відповідальною особою. Для уникнення непорозуміння запропонував укласти договір купівлі - продажу. Оскільки, доказів того, що товар нею було залишено на ремонт в сервісних центрах у неї не було, а тому, вона погодилась на запропоновані їй умови. 14 серпня 2017 року в м. Нетішин між ТОВ ? САВ - Дістрибьюшн ? та нею ( [PERSON] ) було укладено договір купівлі-продажу товару № 14082017/1 ( на умовах відстрочення платежу ), відповідно до п. 1.1 якого, продавець (ТОВ ? САВ - Дістрибьюшн ? ) зобов?язується передати в обумовлений у договорі строк покупцеві ( [PERSON] ) товар, а покупець ( [PERSON] ) зобов?язується прийняти товар і сплатити за нього обумовлену в договорі грошову суму - 326 697, 20 грн. ( п. 3.1. договору ). Згідно п. 2.3 договору, право власності на товар переходить до покупця ( [PERSON] ) з моменту підписання покупцем видаткової накладної на товар. В цей же день, 14 серпня 2017 року, зазначений у договорі купівлі - продажу товару №14082017/1 ( на умовах відстрочення платежу ) товар, їй було передано та підписано видаткову накладну. В послідуючому, вона усвідомила, що до переліку товару, який було зазначено в договорі купівлі - продажу товару №14082017/1 ( на умовах відстрочення платежу ) увійшов товар, який нею вже було повернуто. На думку позивачки, оспорюваний нею договір не був направлений на отримання нею товару, зазначеного у п.2.1. договору купівлі - продажу товару №14082017/1, а тому, відповідно до ст. 234 ЦПК України є фіктивним правочином, який вчинено без наміру створення для неї правових наслідків ( отримання товару ), а тому, повинен бути визнаний судом недійсним. Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 01 лютого 2018 року цивільну справу за позовом [PERSON] до ТОВ ? САВ - Дістрибьюшн ? про визнання договору купівлі - продажу недійсним передано за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва. В судовому засіданні представник позивачки на задоволенні позовних вимог наполягала в повному обсязі з підстав, викладених у позові. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував посилаючись на те, що [PERSON] не було надано суду належних та допустимих доказів про неотримання нею товару, який перелічено в оспорюваному договорі та в послідуючому додатково було передано по накладній від 14 серпня 2017 року. Крім того, зазначив, що Рівненським міським судом Рівненської області, в межах цивільної справи за позовом ТОВ ? САВ - Дістрибьюшн ? до [PERSON] про стягнення заборгованості було призначено, а в послідуючому і проведено почеркознавчу експертизу, згідно висновку експерта № 1.1-124/18 від 25 липня 2018 року, підпис на накладній №РР8878559 від 14 серпня 2017 року в графі отримувач, виконано [PERSON] , що підтверджує отримання [PERSON] товару, а тому вимоги останньої є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. Суд, заслухавши пояснення представника позивачки та представника відповідача, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з?ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об?єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи і це встановлено судом, що 14 серпня 2017 року між ТОВ ? САВ - Дістрибьюшн ? та [PERSON] було укладено договір купівлі - продажу товару №14082017/1 ( на умовах відстрочення платежу ). Відповідно до п.1.1 договору, продавець (ТОВ ?САВ-Дістрибьюшн?) зобов?язується передати в обумовлений у договорі строк покупцеві ( [PERSON] ) товар, а покупець ( [PERSON] ) зобов?язується прийняти товар і сплатити за нього обумовлену в договорі грошову суму. Згідно п.2.3 договору, право власності на товар переходить до покупця з моменту підписання покупцем видаткової накладної на товар ( а.с.14-15 ). 14 серпня 2017 року товар, згідно умов вищезазначеного договору, було передано [PERSON] , про що свідчить копія накладної №РР8878559. Згідно накладної, товару було відвантажено на загальну суму 326 697, 20 грн. ( з ПДВ ) ( а.с.54 ). Підписанням видаткової накладної покупець підтверджує, що товар попередньо перевірений продавцем у присутності покупця на відповідність комплектності. Покупцеві надано всю доступну інформацію про товар, яка вимагається чинним законодавством України; товар передається покупцеві у повній комплектації, разом з експлуатаційними документами, зміст яких відповідає ДСТУ, технічним регламентам та законодавству України про мови; покупець не має претензій щодо якості та зовнішнього вигляду товару (п. 2.5 договору). Загальна ціна товару, що постачається згідно цього договору та підлягає оплаті покупцем становить 326 697, 20 грн., включно з ПДВ 54449, 53 грн. ( п.3.1. договору ). Відповідно до ч.1, 2 ст.234 ЦК України, фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним. Звертаючись до суду з вищезазначеним позовом [PERSON] зазначала, що відповідно до ст.234 ЦК України, оспорюваний нею договір є фіктивним, так як правові наслідки не настали, товар, який зазначено в договорі купівлі - продажу нею отримано не було. Крім того, представником позивачаки зазначалось, що накладна від 14 серпня 2017 року про передачу [PERSON] товару останньою не підписувалась. Однак, доказів, які б свідчили, що товар, згідно договору купівлі - продажу товару від 14 серпня 2017 року їй не було передано з боку позивачки суду надано не було, не було їх встановлено і під час розгляду справи. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом ( ч.4 ст. 82 ЦПК України ). Як вбачається із матеріалів справи, ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 07 травня 2018 року по справі за позовом ТОВ ?САВ-Дістрибьюшн? до [PERSON] про стягнення заборгованості було призначено судову почеркознавчу експертизу. Із наданої копії висновку експерта № 1.1-184/18 від 25 липня 2018 року ( який проведено в межах цивільної справи №569/16252/17 ) вбачається, що підпис, розміщений на лицевій стороні Накладній № РР8878559 від 14 серпня 2017 року в графі ?Отримав(ла)?, виконаний [PERSON] . Короткий рукописний запис ? [PERSON] ?, що розміщений на лицевій стороні Накладної № РР8878559 від 14 серпня 2017 року в графі ?Отримав(ла)?, виконаний [PERSON] ( а.с.141-151). Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 24 січня 2019 року, позов ТОВ ?САВ-Дістрибьюшн? до [PERSON] про стягнення заборгованості - задоволено, ухвалено: стягнути з [PERSON] на користь ТОВ ?САВ-Дістрибьюшн? заборгованість в сумі 356 688, 13 коп.; стягнути з [PERSON] на користь ТОВ ?САВ-Дістрибьюшн? судовий збір в розмірі 5 350, 32 коп. Рішення суду набрало законної сили. Вищезазначеним рішенням суду встановлено, що 14 серпня 2017 року, товар, згідно договору купівлі - продажу товару від 14 серпня 2017 року, було передано [PERSON] загалом було відвантажено товар на суму 326 697, 20 грн. ( з ПДВ ). З урахуванням обставин, встановлених у рішенні Рівненського міського суду Рівненської області від 24 січня 2019 року, а саме: належність підпису на оспорюваній [PERSON] накладній №РР8878559 від 14 серпня 2017 року, а також, яка свідчить про належне отримання ( відвантаження ) [PERSON] товару, зазначеного у накладній, суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги [PERSON] не ґрунтуються на вимогах закону, а тому, не підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed