Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

В травні 2016 року ТзОВ «ФК «РАНТЬЕ» звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якого вказав, що 30.12.2014р. банк та відповідач уклали договір № Z21/981.74832 про надання кредиту у розмірі 3732.00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, відповідач в свою чергу зобовязалась щомісячно погашати кредит та сплачувати відсотки. Відповідач порушує умови договору, внаслідок чого станом на 31.12.2015р. утворилась заборгованість в розмірі 4971,36 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про день та час судового розгляду повідомлявся належним чином, подав до суду письмову заяву в якій просить справу слухати без участі представника, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про день та час судового розгляду повідомлялась в установленому законом порядку, рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним винести заочне рішення у справі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. 30.12.2014р. ПАТ «Ідея банк» та [PERSON] уклали договір № Z21/981.74832 про надання кредиту у розмірі 3732.00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до п. 2.1. кредитного договору відповідач зобовязалась повертати кредит разом із процентами та платою за обслуговування кредтиної заборгованості в 30 щомісячних внесків включно до 1-го числа кожного місяця згідно графіку щомісячних внесків за кредитним договором. Однак відповідач порушує умови договору, внаслідок чого станом на 30.03.2016р. утворилась заборгованість в розмірі 4971,36 гривень, яка складається з : - за тілом кредиту 3623,49грн.; - за відсотками та комісіями 1347,87грн., що підтверджується випискою по особистому рахунку №29096498174832.980 та розрахунком заборгованості станом на 30.03.2016р. 31.12.2015р. між ТзОВ «ФК «РАНТЬЕ» та ПАТ «Ідея Банк» укладено договір факторингу №31/12-1. Згідно умов Договору факторингу Клієнт (первісний кредитор, Банк) відпустив (передав у власність) Факторові (новому кредитору, Позивачу) з 31.12.2015р., а Позивач, відповідно до Договору факторингу та вимог чинного законодовства, набув право грошової вимоги за кредитном договором Р07.981.74589. Право вимоги Позивач набув з моменту підписання акту прийому-передачі прав вимоги від 31.12.2015 року. Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїм прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Таким чином, ТзОВ «ФК «РАНТЬЕ» перейшли всі права ПАТ «Ідея Банк» щодо прав вимоги до [PERSON] за кредитним договорами № Z21/981.74832 від 30.12.2014р. Згідно до ч. 1 ст. 626, ст. 627 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних відносин) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події /ч. 1 ст. 530 ЦК України/. Відповідно до змісту ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави Глава 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Приймаючи до уваги вищевикладене, суд прийшов до висновку що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки позивачем доведено що відповідач неналежним чином виконує умови договору № № Z21/981.74832 від 30.12.2014р., що є підставою для стягнення заборгованості за договором в розмірі 4971,36грн. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, у звязку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1378грн. судових витрат на сплату судового збору.

Outcome: approved