Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

В травні 2015 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якого вказав, що 05.01.2011р. банк та відповідач уклали договір № б/н про надання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі строком дії карти 2 роки та сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та погашення кредиту шляхом внесення щомісячних платежів в розмірі 7% від суми заборгованості. Однак відповідач порушує умови договору, внаслідок чого станом на 28.02.2015р. утворилась заборгованість 30931,77 гривень. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить справу слухати за відсутності представника, заявлені вимоги підтримав, просить їх задоволити в повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про день та час судового розгляду повідомлена в установленому законом порядку, причини неявки суду невідомі. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним винести заочне рішення у справі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. 05.01.2011р. банк та відповідач уклали договір № б/н про надання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, яку в подальшому 02.04.2013 року переоформили на платіжну карту «Gold» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Строк дії карти становить 2 роки. Відповідач підтвердила свою згоду на те що підписана нею заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та Тарифами банку, складають між нею та банком договір. Відповідно до п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, зазначено, що позичальник дає свою згоду що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. З 30.05.2013 року кредитний ліміт на платіжну карту встановлено в розмірі 16538грн. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором, шляхом внесення щомісячних платежів в розмірі 7% від суми заборгованості до 25 числа кожного місяця, наступного за звітним. Власник картки зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Офердрафту, згідно п.1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500грн. + 5% від суми позову. Відповідач порушує умови договору, внаслідок чого станом на 28.02.2015р. утворилась заборгованість в розмірі 30931,77грн., яка складається з 15507,04грн. - заборгованість за кредитом, 11685,96грн.- проценти за користування кредитом; 789,64грн. заборгованість з пені та комісії за користування кредитом, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та привил надання банківських послуг 500,00грн. штраф (фіксована частина), 1449,13грн. штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості. Згідно до ч. 1 ст. 626, ст. 627 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних відносин) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому /ч. 1 ст. 634 ЦК України/. Умови та правила надання банківських послуг затверджені наказом правління ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 06 березня 2010 року № СП-2010-256, який був чинний на дату укладення договору між сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події /ч. 1 ст. 530 ЦК України/. Відповідно до змісту ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави Глава 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Приймаючи до уваги вищенаведене, суд дійшов до обґрунтованого висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки позивачем доведено, що відповідач [PERSON], порушивши графік погашення заборгованості, неналежним чином виконує умови кредитного договору №б/н від 05.01.2011р., що є підставою для стягнення суми заборгованості за відповідним кредитним договором. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, у зв'язку з чим з відповідача підлягають стягненню судові витарти в розмірі 309,32грн.

Outcome: approved