Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

В травні 2015 року [PERSON] (надалі також позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (надалі також відповідач), в якому просив визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою №102 в буд. №96 по вул. Бориса Тена в м. Житомирі. Позов обґрунтовувався тим, що позивачу на праві приватної власності належить вказана квартира, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири, укладеного 02.04.2004 року, посвідчений приватним нотаріусом [PERSON], в якій також зареєстрований її колишній власник. Вказав, що останній з 2000 року не проживає у вказаній квартирі, комунальні послуги не сплачує, добровільно з реєстраційного обліку не знімається, що є підставою для звернення до суду з зазначеним позовом. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся згідно ч.9 ст. 74 ЦПК України, а саме в редакції газети «Житомирщина» №60-61 (20426) від 23 червня 2015 року. Представник Управління державної міграційної служби України в Житомирській області в судове засідання не зявився, направив заяву про слухання справи без його участі, при прийнятті процесуального рішення покладався на розсуд суду. Враховуючи вищевикладене, у відповідності до ч. 4 ст.169, ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи за наявними в матеріалах справи документами. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом встановлено, що на позивач є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири, укладеного 02.04.2004 року, посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №2050. (а.с.5). Згідно довідки КП ВЖРЕП №13 №639 від 12.05.2015 року вбачається, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO] (а.с.30). За відомостями адресно-довідково підрозділу ГУДМС України в Житомирській області відповідач зареєстрований за адресою: [INFO] (а.с.12). Відповідно до довідки КП ВЖРЕП №13 №1248 від 31.07.2015 року колишній власник квартири [ADDRESS] [PERSON] на проживає за даною адресою з 1999 року, що підтверджується свідченнями сусідів [PERSON], [PERSON] Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку. Оцінюючи зібрані по справі докази, суд вважає доведеною відсутність відповідача в спірному жилому приміщенні більше шести місяців без поважних причин, що згідно ст. 71 ЖК Української РСР є підставою для визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням а саме: квартирою 102 в буд. 96 по вул. Б.Тена в м. Житомирі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved