Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

В судовому засіданні під час розгляду вищенаведеної цивільної справи, представник відповідача [PERSON] звернувся до суду із заявою про відвід головуючому судді О.В. Дибі посилаючись на те, що суд під час розгляду справи відмовив в задоволенні його заяви про направлення справи за підсудністю за останнім місцем реєстрації відповідача до м. Кременчук, Полтавської обл. тому діє упереджено, без дотримання норм чинного процесуального законодавства України. На підставі викладеного у нього є сумнів щодо неупередженого та об'єктивного розгляду справи в цьому складі суду, тому головуючий суддя О.В. Диба підлягає відводу. Представник позивача заперечував проти задоволення заяви про відвід головуючого посилаючись на те, що в діях суду не вбачається жодних порушень норм чинного законодавства, провадження у справі було відкрито на підставі наявної в нього інформації про останнє відоме зареєстроване місце проживання відповідача. Той факт, що відповідач в порушення умов взятих на себе кредитним договором зобов'язань та Правил споживчого кредитування позичальників АКІБ «УкрСиббанк» не повідомив про зміну свого місця реєстрації не може свідчити про упереджені дії суду під час розгляду справи. Крім цього вказував на те, що на момент відкриття провадження та розгляду справи відповідач ніде не зареєстрований, тому останнім відомим для позивача місцем реєстрації відповідача є саме [ADDRESS], що територіально відноситься до підсудності Оболонського районного суду м. Києва. За таких обставин, враховуючи законні дії суду, вони не можуть бути підставою для відводу головуючого, тому відсутні обставини, що передбачені ст. 20 ЦПК України. Розглянувши подану заяву, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до п.4 ч.1 ст. 20 ЦПК України суддя не може брати участь в розгляді справи і підлягає відводу якщо є інші обставини які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді. В своїй заяві представник відповідача [PERSON] вказує на те, що суд під час розгляду справи відмовив у задоволенні його клопотання про направлення справи за підсудністю за останнім місцем реєстрації відповідача в Полтавську обл., м. Кременчук, так як до 22.06.2011 року відповідач був зареєстрований в [ADDRESS], що на думку представника відповідача є неправомірним та свідчить про необ'єктивність та упередженість судді Диби О.В. під час розгляду цивільної справи. З такими висновками представника відповідача суд погодитися не може. З матеріалів справи вбачається, що останнім відомим місцем реєстрації відповідача для позивача є [ADDRESS], оскільки така адреса зазначена у кредитному договорі. На виконання приписів ЦПК України, судом було здійснено запит до адресно - довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в м. Києві для встановлення зареєстрованого місця проживання відповідача. Згідно відповіді адресно - довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в м. Києві вбачається, що останнім відомим місцем реєстрації відповідача є: [ADDRESS], що територіально відноситься до підсудності Оболонського районного суду м. Києва, а зареєстрованим в м. Києві відповідач не значиться. Відповідно до ч.3 ст. 122 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві, поданій і оформленій у порядку, встановленому цим Кодексом, вказана фізична особа, що не є суб'єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. Інформація про місце проживання (перебування) фізичної особи має бути надана протягом трьох днів з моменту отримання відповідним органом реєстрації місця проживання та перебування особи відповідного звернення суду. Якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд повертає позовну заяву на підставі пункту 4 частини третьої статті 121 цього Кодексу. У разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення у пресі. Відповідно до ч. 9 ст. 110 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред'являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи). Суд звертає увагу на те, що положення ст. 110 ЦПК України визначають право позивача обирати підсудність справ за наявної в нього інформації, в даному випадку - за останнім відомим місцем реєстрації відповідача саме для позивача. Таким чином, при відкритті провадження у справі позивачу було відомо та це підтверджено належними та допустимими доказами, що останнім відомим для позивача місцем реєстрації відповідача була територія Оболонського району м. Києва, що відноситься до підсудності Оболонського районного суду м. Києва. Судом встановлено, що з 20.08.2013 року відповідач не має місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку. Також суд звертає увагу на те, що матеріали справи не містять доказів того, що до моменту звернення позивача до суду із позовом, позивач був повідомлений відповідачем про зміну свого місця реєстрації відмінного ніж зазначено у кредитному договорі, що свідчить про правомірність звернення його до суду із позовом. Крім цього слід відмітити, що відповідач вже ставив під сумнів правомірність визначення підсудності справи саме Оболонському районному суду м. Києва у зв'язку із чим, звертався із апеляційною скаргою на ухвалу про відкриття провадження у справі від 27.10.2014 року. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 15.01.2015 року апеляційна скарга представника відповідача була відхилена, а ухвала Оболонського районного суду м. Києва про відкриття провадження у справі залишена без змін, що свідчить про правомірність дій суду при розгляді клопотання про направлення справи за підсудністю. Отже, суд вважає заяву представника відповідача [PERSON] про відвід головуючого судді Диби О.В. такою, що направлена на свідоме зловживання своїми процесуальними правами, розцінює це як спосіб затягування розгляду справи та тиск на суд, що не допускається, а відомості, на які він посилається, не знайшли свого підтвердження. За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для відводу судді О.В. Диби передбачених ст. 20 ЦПК України оскільки виконання судом процесуальних дій, не можуть бути підставою для його відводу, а суд діє об'єктивно та неупереджено. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed