Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

В серпні 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 21.11.2009 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис №3061. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає разом із позивачем. Сімейне життя у сторін не склалось, оскільки в останні роки стосунки погіршились, що вплинуло на відносини у сім'ї, негативно відобразилось на стані здоров'я позивачки та психологічному здоров'ї дитини. Сім'я фактично розпалась, шлюб носить лише формальний характер, тому позивач прийшла до висновку про розірвання шлюбу. Відповідач є працездатним, на утриманні інших осіб не має, тому зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тому позивач звернулася з даним позовом до суду та просила розірвати шлюб та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1000,00 грн. щомісячно. В судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву, відповідно до якої позовну заяву підтримує в повному обсязі. Також справу просила розглянути без її участі. Відповідач до судового засідання не з'явився, хоча про день, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причину неявки суд не повідомив. Тому, суд на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Матеріалами справи встановлено, 21.11.2009 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис №3061 (а.с. 3). Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 4). Неповнолітній син [PERSON] проживає разом з матір'ю [PERSON], що стверджується довідкою квартального комітету мікрорайону «Корея» №1041 від 27.07.2017 року (а.с.5). Зі змісту позовної заяви суд встановив, що в останні роки в останні роки сімейне життя у сторін не склалось, оскільки стосунки погіршились, що вплинуло на відносини у сім'ї, негативно відобразилось на стані здоров'я позивачки та психологічному здоров'ї дитини. Примирення між сторонами неможливо, оскільки сторони цього не бажають. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням обставин справи суд прийшов до висновку, що сім'я сторін розпалася і зберегти її неможливо, тому шлюб необхідно розірвати. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштівта інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки дитина сторін проживає із позивачкою і відповідач не утримує дитину, тому суд дійшов до висновку про задоволення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України всі судові витрати понесені позивачем по справі, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору за позовні вимоги щодо стягнення аліментів, згідно зі ст. 88 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача в сумі 640 грн. на користь держави, а 640 грн. судового збору за позовні вимоги про розірвання шлюбу слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved