Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

Департамент соціальної політики Черкаської міської ради у червні 2017 року звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про зобов'язання повернути технічний засіб реабілітації. При цьому посилався на те, що 02.06.2015 року [PERSON], [INFO], яка була зареєстрована та проживала за адресою - [ADDRESS], звернулася до позивача із заявою про забезпечення її засобами для пересування, а саме кріслом колісним та 01.12.2015 року [PERSON] була безкоштовно забезпечена за рахунок коштів державного бюджету кріслом колісним ОККСЛ 12.21.06 до 01.12.2019 року. У квітні 2016 року з відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси надійшло повідомлення про громадян, які померли, де зазначено, що [PERSON] померла [INFO] року. Департамент соціальної політики ЧМР неодноразово звертався до відповідачів, як членів сім'ї [PERSON] з проханням повернути транспортний засіб реабілітації, натомість 21.06.2016 року дочка [PERSON] повідомила департамент, що крісло колісне, видане департаментом було замінено ними на інше. При цьому позивач посилався на Порядок забезпечення технічними та іншими засобами реабілітації інвалідів, дітей-інвалідів та інших окремих категорій населення, затверджений постановою КМУ № 321 від 05.04.2012 року (зі змінами). Зазначив, що в разі смерті інваліда, дитини-інваліда, іншої особи, виданий безоплатно технічний, або інший засіб реабілітації, строк експлуатації якого не закінчився, повертається органу соціального захисту населення або сервісному центру із забезпечення інвалідів технічними та іншими засобами реабілітації та технічного обслуговування таких засобів членами сім'ї померлого інваліда чи іншої особи. З врахуванням того, що при заповнені заяви від 02.06.2015 року про взяття на облік і забезпечення кріслом колісним заявниця [PERSON] та відповідач [PERSON] (дочка померлої), яка одержувала крісло, були повідомлені про неможливість продажу, дарування і передачі одержаного технічного засобу реабілітації протягом строку на який його видано. А тому, просили зобов'язати відповідачів повернути Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради крісло колісне ОККСЛ 12.21.6, яким [PERSON] була безкоштовно забезпечена за рахунок коштів державного бюджету. Ухвалою суду від 09.06.2017 року провадження по справі відкрито. В судове засідання представник позивача Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради Тараненко К.О. надала заяву, у якій просила справу розглянути без участі представника позивача, позовні вимоги підтримала повністю та просила позов задовольнити. Повідомила, що станом на 05.10.2017 року крісло колісне до департаменту не повернуто. Проти розгляду справи в заочному порядку не заперечувала. Справу розглянуто за відсутності відповідачів, повідомлених про час та місце розгляду справи, що підтверджується розпискою відповідача [PERSON] та поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення відповідачу [PERSON], стосовно яких суд не має відомостей про причини неявки, та відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд оголосивши заяву представника позивача, дослідивши письмові докази встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до індивідуальної програми реабілітації інваліда № 1082 від 22.05.2015 року [PERSON], [INFO], як інвалід І (першої) групи загального захворювання по зору потребує засоби пересування (коляски різних типів) - крісла колісні з подвійним ручним керуванням, 122106 (а.с. 11-14). 02.06.2015 року [PERSON] звернулася до Управління соціального захисту населення Придніпровського району Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради з заявою про взяття на облік, в якій просила забезпечити її столом приліжковим, коляскою, сидінням для ванни, кріслом-стільцем згідно з висновком МСЕК (ЛКК) та на підставі індивідуальної програми реабілітації (а.с. 8). З тексту вказаної заяви вбачається, що заявниці [PERSON] роз'яснено, що відповідно до Порядку забезпечення технічними та іншими засобами реабілітації інвалідів, дітей-інвалідів та інших окремих категорій населення, затверджений постановою КМУ № 321 від 05.04.2012 року (зі змінами), через органи соціального захисту населення забезпечення технічними та іншими засобами реабілітації здійснюється без права їх продажу, дарування і передачі іншим особам протягом строку, на який видаються такі засоби, технічні та інші засоби реабілітації, строк експлуатації яких закінчився, поверненню не підлягають та її було попереджено, що у разі відсутності потреби у засобі реабілітації вона та члени її родини, зобов'язані повернути виданий їй безоплатно засіб реабілітації, строк експлуатації якого не закінчився та підлягає поверненню органу соціального захисту населення або сервісному центру, в повному комплекті (а.с. 8). На підставі заявки на забезпечення засобами для пересування від 02.06.2015 року 02.06.2017 року [PERSON] було видано направлення № 180/1 на забезпечення кріслом колісним (коляски) - 1 шт., тулуб КК 2-5-2-8-2-6-5-6-1-1.2.3.4.7-1.10.17-7-5-5 (модель ОККСЛ (41)) крісла колісні (коляски з подвійним ручним керуванням від задніх коліс (модель ОККСЛ (41)) (а.с. 10, 15). Згідно акту прийому-передачі № 1421-15 від 01.12.2015 року ТОВ «ОРТОТЕХНО» 01.12.2015 року було видано [PERSON] крісло колісне з подвійним ручним керуванням модель ОККСЛ (41). Строк експлуатації 48 місяців, до 01.12.2019 року. Вартість технічного засобу реабілітації - 8001 грн. (а.с. 17) Згідно повідомлення Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси від 01.04.2016 року за вих. № 741/07-02-05-06 про громадян, які померли за березень 2016 року [PERSON], [INFO] померла [INFO] року про, що зроблено актовий запис № 814 (а.с. 4). 06.04.2016 року (вих. № 254/28-2/03) позивач направив за місцем реєстрації [PERSON] лист адресований її близьким та рідним з проханням повернути крісло колісне (коляску) (а.с. 7), а 10.06.2017 року позивач звертався з таким проханням безпосередньо до чоловіка [PERSON] - відповідача [PERSON], однак до даного часу крісло колісне так і не повернуте (а.с. 5). 08.09.2016 року відповідач [PERSON] повідомив позивача, що не заперечує повернути Департаменту коляску моделі М-901, на яку було поміняно крісло колісне - модель ОККСЛ, оскільки крісло колісне модель ОККСЛ знаходиться в іншій області, а повернути вартість виданої позивачем коляски він не може (а.с. 52) Відповідно до п. 26 Порядку забезпечення технічними та іншими засобами реабілітації інвалідів, дітей-інвалідів та інших окремих категорій населення, затвердженого постановою КМУ № 321 від 05.04.2012 року, - у разі смерті особи з інвалідністю, дитини з інвалідністю, іншої особи виданий безоплатно технічний або інший засіб реабілітації, строк експлуатації якого не закінчився, повертається органу соціального захисту населення або сервісному центру із забезпечення осіб з інвалідністю технічними та іншими засобами реабілітації та технічного обслуговування таких засобів (далі - сервісний центр) членами сім'ї померлої особи з інвалідністю чи іншої особи. У разі відмови членів сім'ї померлих осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю, інших осіб повернути технічні та інші засоби реабілітації проводиться їх вилучення за рішенням суду. Таким чином обов'язок повернути засіб реабілітації після смерті інваліда, відповідно до п. 26 Порядку забезпечення технічними та іншими засобами реабілітації інвалідів, дітей-інвалідів та інших окремих категорій населення, затвердженого постановою КМУ № 321 від 05.04.2012 року покладено саме на членів сім'ї померлого інваліда. За змістом ч.2 ст. 3 Сімейного кодексу України членами сім'ї є особи, які перебувають у шлюбі, а також їхні діти, у тому числі повнолітні, батьки, особи, які перебувають під опікою і піклуванням, інші особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки (крім осіб, взаємні права та обов'язки яких не мають характеру сімейних), у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі. Як вбачається із матеріалів справи, відповідач [PERSON] зареєстрований та проживав за адресою - [ADDRESS] спільно зs своєю дружиною [PERSON], яка померла [INFO] року, а отже [PERSON] є членом сім'ї [PERSON] (а.с. 16). В той же час позивачем на надано належних та допустимих доказів того, що [PERSON] проживала спільно з померлою [PERSON], вела з нею спільне господарство та була пов'язана спільним побутом, а отже позивачем не доведено, що відповідач [PERSON] на момент смерті [PERSON] була членом її сім'ї. При цьому суд враховує, що [PERSON] [INFO] є повнолітньою, зареєстрована та проживає окремо від батьків, має власну сім'ю. Сам по собі факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] не свідчить про те, що вони в розумінні ст. 3 СК України були членами однієї сім'ї на момент смерті [PERSON]. Поінформованість [PERSON] про те, що коляска ОККСЛ видана її матері була замінена на іншу, також не є підставою для задоволенні позову в частині вимог до [PERSON]. Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що [PERSON], яка 01.12.2015 року була безкоштовно за рахунок державного бюджету забезпечена засобом реабілітації - кріслом колісним модель ОККСЛ (41), строк експлуатації якого на даний час не закінчився, померла [INFO] року, члени її сім'ї зобов'язані повернути крісло колісне - модель ОККСЛ (41) органу соціального захисту населення або сервісному центру із забезпечення інвалідів технічними та іншими засобами реабілітації та технічного обслуговування таких засобів. Членом сім'ї померлого інваліда [PERSON] є її чоловік [PERSON], а тому саме він повинен повернути крісло колісне модель ОККСЛ (41) Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради. За таких обставин суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та зобов'язання відповідача [PERSON] повернути Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради крісло колісне модель ОККСЛ (41), яким за рахунок коштів державного бюджету була забезпечена його дружина [PERSON]. Судом не встановлено правових підстав для задоволення позовних вимог Департаменту до [PERSON], яка на момент смерті [PERSON] не була членом її сім'ї. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому судовий збір на користь держави в розмірі 640 грн. підлягає стягненню з відповідача [PERSON]. На підставі викладеного та

Outcome: partial