Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-17 00:00:00

До Високопільського районного суду Херсонської області звернулася [PERSON] із позовом до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», третіх осіб: Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Наталії Станіславівни, Приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Клітченко Оксани Анатоліївни, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, мотивуючи свої вимоги тим, що в кінці червня 2020 року на адресу Архівного відділу Високопільської районної державної адміністрації Херсонської області надійшла постанова приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Клітченко О.А. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника [PERSON] , де вона на той час була працевлаштована. В зв`язку з чим вона дізналася, що приватним виконавцем Клітченко О.А. здійснюється виконавче провадження на підставі виконавчого напису №14113 вчиненого 19.06.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною, про стягнення з неї на користь АТ «ПУМБ» заборгованість в розмірі 40988,75 грн. Разом з тим, позивач стверджує, що не отримувала від АТ «ПУМБ», приватного нотаріуса та приватного виконавця, жодних документів з приводу наявності у неї заборгованості. Щодо виникнення у неї заборгованості перед АТ «ПУМБ», то від даної установи вона будь яких претензій не отримувала та не сплачувала на їх користь коштів. Будь яких претензій чи заяв, а також вимог про наявність заборгованості та погашення боргу від приватного нотаріуса не отримувала. Не була проінформована про існування заборгованості та її розміру. А тому вважає, що при вчиненні виконавчого напису не було дотримано однієї з умов, а саме безспірності заборгованості. У зв`язку з чим, вважає, що заборгованість по кредиту має спірний характер, а виконавчий напис №14113 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., вчинений 19.06.2019 року про стягнення заборгованості по кредитному договору з неї на користь АТ «ПУМБ» є таким, що не підлягає виконанню. Просить суд, визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис від 19 червня 2019 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною та зареєстрований в реєстрі за №14113, за яким звернуто стягнення на грошові кошти в сумі 40988,75 грн. з громадянки [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк». Стягнути з АТ «ПУМБ» на її користь витрати пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 908,00 грн. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надавши заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить суд задовольнити їх в судовому порядку та провести розгляд справи у її відсутності (а.с. 60). Представник відповідача Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», за довіреністю Киричук Г.М. (а.с.41), в судове засідання не з`явилася, надавши раніше заяву про долучення доказів до матеріалів справи та з проханням проводити розгляд справи у відсутності представника. Відзиву на позовну заяву до суду не надано та відомості про направлення відзиву позивачу також до суду не надано (а.с.36). Третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. в судове засідання не з`явилася, надавши до суду клопотання (а.с.15) в якому просить суд розглядати справу у її відсутності. Приватний виконавець виконавчого округу міста Київ Клітченко О.А. в судове засідання не з`явилася, заяви чи клопотань про розгляд справи у її відсутність до суду не надано, як не надано відповідних пояснень щодо позовних вимог, а тому суд розглядає справу на підставі наявних у справі доказів. \~ \~Відповідно до\~ст.211 ЦПК України, ч.3. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до вимог ст.247 ЦПК України, ч.2… У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали позовної заяви, судом встановлено наступне: - Із копії паспорту громадянина України (а.с.5-6) вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] в селищі Велика Олександрівка Херсонської області, зареєстрована в [ADDRESS] . Та має ІПН [NUMBER] (а.с.6). - Із копії постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ВП №59591768 від 12.06.2020 року (а.с.7) вбачається, що приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксаною Анатоліївною, розпочато виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. №14113 від 19.06.2019 року про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості в розмірі 40 988, 75 грн. - Із копії виконавчого напису №14113 від 19.06.2019 року (а.с.18) вбачається, що на підставі заяви АТ «ПУМБ» №вих.436 від 05.06.2019 року «Про вчинення виконавчого напису» (а.с.38), приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною 19.06.2019 року задоволено вимоги АТ «Перший Український Міжнародний Банк»» та запропоновано стягнути з [PERSON] на користь АТ «ПУМБ» заборгованість за кредитним договором №GP-6429778 від 03.06.2014 року за період з 05.06.2018 року по 05.06.2019 року в розмірі 40 488, 75 грн. та витрати пов`язані із вчиненням виконавчого напису в розмірі 500,00 грн. - Із копії виписки з рахунка (а.с.23, 37) вбачається, що станом на 05.06.2019 року заборгованість за кредитним договором №GP-6429778 від 03.06.2014 року, становить 40488,75 грн., а також зазначено, що станом на 05.06.2019 року заборгованість в розмірі 40488,75 не погашено. - Із копії пропозиції укласти договір (оферта) від 03.06.2014 року (а.с.24, 39) вбачається, що [PERSON] уклала з АТ «ПУМБ» кредитний договір №GP-6429778 від 03.06.2014 року, згідно якого отримала кредит в розмірі 21965,44 грн. строком на 48 місяців. - Із копії письмової вимоги (Повідомлення) №вих.1954 від 26.04.2019 року (а.с.25) вбачається, що АТ «ПУМБ» направило на адресу [PERSON] вимогу про сплату кредитної заборгованості в розмірі 40488,34 грн. та попереджено про те, що у разі невиконання зазначеної вимоги, Банк застосує заходи з примусового повернення заборгованості, зокрема, шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса. Разом з тим, докази про те, що [PERSON] отримала дану вимогу, відсутні та відповідачем до суду не направлено. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши наявні письмові докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають до\~задоволення з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 03.06.2014 року між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] ,\~було укладено кредитний договір №GP-6429778,\~відповідно до\~умов якого\~позичальнику було\~надано кредит\~у розмірі\~21965,44\~грн.\~(а.с.24,\~39). У подальшому, в кінці червня місяця 2020 року позивач, перебуваючи у трудових відносинах з Архівним відділом Високопільської районної державної адміністрації Херсонської області, отримала від приватного виконавця виконавчого округу міста Київ, постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендія та інші доходи боржника ВП №59591768 від 12.06.2020 року (а.с.7). З даної постанови приватного виконавця, позивач довідалася про те, що відносно неї відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису №14113 виданого 19.06.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу про стягнення з [PERSON] боргу в сумі 40988,75 грн. з урахуванням витрат пов`язаних із вчиненням виконавчого напису на користь АТ «ПУМБ» (а.с.18). Постанову про відкриття виконавчого провадження позивач не отримувала, як не отримувала від відповідача будь яких листів з приводу наявності у неї заборгованості за кредитним договором. Позивач із вказаним виконавчим написом не погоджується, у зв`язку з чим звернулась до суду за захистом свого порушеного права. Таким чином, між сторонами виникли правовідносини, які регулюються положеннями Цивільного кодексу України, Законом України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року. Зокрема, за змістом ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст.87 Закону України «Про нотаріат», та глави 6 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат», визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Разом з тим, нотаріус при вчинені спірного виконавчого напису не пересвідчилася, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Оскільки кредитний договір було укладено 03.06.2014 року, а відповідач (АТ «ПУМБ») звернувся до нотаріуса із заявою лише 05.06.2019 року (а.с.38), тобто через п`ять років, що в свою чергу ставить під сумнів вчасного звернення з правом вимоги до позичальника. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, письмова вимога про усунення порушень за кредитним договором №вих.1954 від 26.04.2019 року, направлена на адресу [PERSON] (а.с.25), але відповідач жодних належних та допустимих доказів з приводу вручення такої вимоги позивачу до суду не надав як не надано і відзиву на позовну заяву. Тобто, нотаріус при вчинені виконавчого напису не витребувала у заявника (АТ «ПУМБ») відомості про вручення зазначеної вимоги позичальнику ( [PERSON] ). Положеннями глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172(п.3.1,п.3.2 Порядку). Так, постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року затверджено перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Зокрема, відповідно до пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172, Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса»(далі Перелік), для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості у кредитних правовідносинах додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Отже, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. З дослідженого судом копії спірного виконавчого напису (а.с.18), встановлено, що нотаріус при вчинені даного напису взагалі не зазначено на підставі яких документів (доказів) було вчинено такий виконавчий напис, зазначено лише Кредитний договір №GP-6429778 від 03.06.2014 року (а.с.24. 39). Порядок вчинення нотаріальних дій визначено пунктами 1 - 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Так, згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. За результатами аналізу вище наведених норм права можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»), однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. У даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат». Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»,\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція Великої Палати Верховного Суду відповідає висновкам, викладеним у раніше ухваленій нею постанові від 27 березня 2019 року у справі №137/1666/16-ц з подібних правовідносин, відступати від яких немає підстав. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Зазначене вище узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року, справа № 6-887цс 17 та у постанові Верховного Суду від 23 січня 2018, справа № 61-154св18, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17. Верховним Судом у постанові від 29 січня 2019 року, у справі №910/13233/17 зазначено, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору зі сторони боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не лише кредитора, а й самого боржника, або ж безумовно підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі. Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, відповідно до\~Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. В інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні», прийнятого на підставі Постанови ВССУ №2 від 07 лютого 2014 року, вказано, що вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не розглядає спір про право. Виконавчий напис вчиняється виключно за документально оформленими вимогами, які викладені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів тільки за наявності всіх умов, передбачених Законом №3424-ХІІ. Безспірність вимог визначається не нотаріусом або стягувачем, а відповідно до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Суд зауважує, що оскільки виконавчий напис може бути вчинено лише за наявності безспірності заборгованості, то на підтвердження такої безспірності нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнанні їх. Зокрема, документом, що може (з врахуванням заяв чи листів боржника) підтверджувати такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання. Відповідачем не було надано суду належних доказів щодо отримання боржником вимоги стягувача. З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, що у розпорядженні нотаріуса були відсутні документи, необхідні для стягнення заборгованості у безспірному порядку: вимога про усунення порушення зобов`язання, опис вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, документи, розрахунок суми заборгованості. Отже, у разі вчинення виконавчого напису за відсутності доказів, які б підтверджували факт безспірної заборгованості, такий виконавчий напис має визнаватися таким, що не підлягає виконанню. У зв`язку з чим позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, згідно ст.141 ЦПК України, із відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються із 908,00 гривень сплаченого судового збору, що підтверджується платіжним дорученням (а.с.3, 4). На підставі викладеного ст.18 ЦК України, п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 31.01.1992 року «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» (із змінами та доповненнями), ст.87, ст.88 Закону України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, та

Outcome: approved