Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

Головний лікар Лисичанської обласної психіатричної лікарні Буденний П.В. звернувся до Лисичанського міського суду з заявою про примусову госпіталізацію громадянина [PERSON] у психіатричний заклад. В обґрунтування заявлених вимог заявник посилається на те, що гр. [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: [ADDRESS] був госпіталізований 14.02.2014 року до відділення № 3 Лисичанського ОПЛ по направленню лікаря-психіатра Музики Л.В., з діагнозом: «Судинна деменція середнього ступеня вираженості, афективно-галюцинаторний синдром». Усвідомленої згоди на госпіталізацію отримати не вдається. [PERSON] був оглянутий лікарем - ординатором відділення № 3 Лисичанського ОПЛ Ференс І.А., який підтвердив необхідність госпіталізації хворого. У зв'язку з неможливістю отримати усвідомленої згоди на лікування хворого, у відповідності зі ст. 14 п. 2, ст. 16 УЗ «Про психіатричну допомогу», гр. [PERSON] був оглянутий комісією лікарів-психіатрів у складі зав. відділом №2 Дранговською І.Ю., зав. відділом № 3 Ференс І.І. та лікарем - ординатором Ференс І.А., які підтвердили висновок про необхідність її госпіталізації та обґрунтованість рішення про госпіталізацію згідно з Законом України «Про психіатричну допомогу». Враховуючи, що хворий не може на достатньому рівні задовольняти свої життєві потреби, не має житла, відсутня критика до захворювання, усвідомленої згоди на госпіталізацію отримати не вдається, комісія лікарів-психіатрів дійшла висновку про необхідність госпіталізації та лікування у відділенні № 3 Лисичанського ОПЛ в примусовому порядку громадянина [PERSON]. На підставі викладеного та згідно ст. 14, п. 2 ст. 19Закону України «Про психіатричну допомогу», просять винести ухвалу про примусову госпіталізацію гр. [PERSON] у психіатричний заклад. В судовому засіданні представник психіатричного закладу Ференс І.О. факти, викладені у заяві підтвердив, заяву підтримав та просив суд заяву задовольнити. Законний представник [PERSON], в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності та просила суд заяву задовольнити. Вислухавши думку прокурора, який вважав за необхідне заяву задовольнити, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 16 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу за рішенням лікаря-психіатра на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, підлягає обов'язковому протягом 24 годин з часу госпіталізації огляду комісією лікарів-психіатрів психіатричного закладу для прийняття рішення про доцільність госпіталізації. У випадку, коли госпіталізація визнається недоцільною і особа не висловлює бажання залишитися в психіатричному закладі, ця особа підлягає негайній виписці. У випадках, коли госпіталізація особи до психіатричного закладу в примусовому порядку визнається доцільною, представник психіатричного закладу, в якому перебуває особа, протягом 24 годин направляє до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону. В судовому засіданні було встановлено, що згідно з паспортом громадянина УЦкраїни серії [NUMBER], виданого 28 квітня 2000 року Лисичанським МВ УМВС України в Луганській області, [PERSON], [INFO], мешкає за адресою: [ADDRESS] та перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 11.01.1963 року. З висновку комісії лікарів-психіатрів від 14.02.2014 року про необхідність госпіталізації у примусовому порядку громадянина [PERSON] вбачається, що [PERSON], [INFO], був встановлений діагноз: «Судинна деменція середнього ступеня вираженості, афективно-галюцинаторний синдром», що також знайшло своє підтвердження у висновку ВКК б/н Лисичанської обласної психіатричної лікарні та епікризах історії хвороби № 1099 та № 700. Анамнестичні відомості: Спадковість псих. захворюваннями не обтяжена. Перебуває на пенсії за віком, до 2012 року працював на шахті ім. Мельникова електрослюсарем. Проживає з дружиною (паралізована), дві дочки померли. Опікується сусідкою. З перенесених захворювань: простудні, дитячі інфекції. У 2010 році переніс операцію з приводу раку шлунка. Страждає ГБ, діф.кардіосклерозом. Алергологічний анамнез, зі слів, не обтяжений. Епідемічний стан по малярії, дифтерії, ГКІ, туберкульозу, вир.гіпатітам, зі слів, благополучне. Психічні розлади у вигляді зниження мнестичних функцій, дратівливості з 2012 року, після смерті дочки. В останні місяці приєдналася галлюцінаторна симптоматика - розмовляє сам з собою, жестикулює, ночами не спить. Не в змозі себе обслуговувати, потребує постійного догляду, опікується сусідкою. На «Д» обліку у психіатра перебуває з січня 2013 року. Вперше звернувся до психіатра в січні 2013 року, амбулаторно приймав мелперон, риссет, без істотного ефекту. Лікувався стаціонарно у відділенні № 3. Після виписки вдома не втримався, повторна госпіталізація з 09.08.2013 року 07.02.2014 року був виписаний під опіку дружини. Будинки не втримався, не спав ночами, сам з собою розмовляє, конфліктує з дружиною, виражені мнестичні розлади. З родичами звернувся до психіатра, спрямований на стац. лікування в ЛОПЛ. На обліку у лікаря-онколога, терапевта, невропатолога. Психічний стан: Контакт малопродуктивний. На запитання відповідає найчастіше не по суті. Дезорієнтований в місці та часі. Правильно називає свої ПІБ, повторює їх кілька разів. Поведінкою виявляє наявність обманів сприйняття - розмовляє сам з собою, жестикулює. Інтелектуально-мнестичні функції знижені в помірному ступені. Фон настрою нестійкий. Афективно лабілен, запальний, категоричний. Мова емоційно не виразна, обсяг слів обмежений. Мислення уповільнене, формальні логічні зв'язки збережені. Заявляє про те, що «багато разів сходив на Везувій». Психомоторна розгальмований, постійно йде з будинку, бродяжить. Навички самообслуговування обмежені, соціально і в побуті дезадаптований, потребує постійного догляду і контролю, апетит підвищений. Сон з утрудненим засинанням. Критика до свого стану повністю відсутня. У зв'язку з тим, що гр. [PERSON] становить небезпеку для себе і оточуючих внаслідок неадекватної поведінки, не може обслужити себе, вважають, що пацієнт потребує госпіталізації в психіатричний заклад в примусовому порядку. Таким чином, суд вважає, що висновок комісії лікарів-психіатрів містить в собі чітке обґрунтування необхідності примусової госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу без його усвідомленої згоди, а зібрані по справі докази вказують на необхідність його примусової госпіталізації, тому суд вважає за необхідне заяву головного лікаря Лисичанської обласної психіатричної лікарні Буденного П.В. про примусову госпіталізацію громадянина [PERSON] у психіатричний заклад задовольнити.

Outcome: approved