Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

В січні 2016 року Приватне підприємство «Столичні будинки» звернулось до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом, в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, поданої до суду 15.09.2016 року, просить: стягнути з [PERSON] на користь Приватного підприємства «Столичні будинки» заборгованість по квартирній платі та за надані комунальні послуги за період з 01.03.2013 року по 31.08.2016 року у сумі 28 179,34 грн., з якої: 20 732,83 грн. - основний борг, 6 488,74 грн. - інфляційні витрати, 957,77 грн. - 3% річних; стягнути з [PERSON] на користь Приватного підприємства «Столичні будинки» судовий збір у сумі 1 378,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що Приватне підприємство «Столичні будинки» є виконавцем житлово-комунальних послуг у будинку [ADDRESS] який було передано підприємству в експлуатацію згідно Акту приймання-передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс у відповідності до наказу Акціонерного товариства холдингової компанії «Київміськбуд» «Про передачу в експлуатацію житлового будинку». Разом з тим, відповідач, який після смерті свого батька - [PERSON] набув право власності на квартиру [ADDRESS], не виконує своїх обов'язків по оплаті фактично спожитих житлово-комунальних послуг, у зв'язку з чим, станом за період з 01.03.2013 року по 31.08.2016 року має заборгованість перед позивачем, яка, враховуючи інфляційні витрати та 3% річних, складає 28 179,34 грн. На підставі викладеного та посилаючись на положення Житлового кодексу УРСР, ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», а також вимоги ст.ст. 1216, 1218, 1281 ЦК України, якими, в свою чергу, передбачено обов'язок спадкоємця погасити заборгованість спадкодавця по оплаті житлово-комунальних послуг, що виникла на час відкриття спадщини, позивач просив позов задовольнити. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Разом з тим, в матеріалах справи містяться заперечення відповідача щодо позову (а.с.46-49) згідно яких він просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на відсутність будь-яких належних доказів, які б підтверджували як призначення позивача виконавцем житлово-комунальних послуг в будинку [ADDRESS] так і обґрунтованість нарахування вказаних послуг саме у тому об'ємі, про який зазначає позивач у своєму позові. При цьому, факт споживання наданих позивачем житлово-комунальних послуг відповідач у своїх запереченнях на позов не спростовує. Враховуючи наявність в матеріалах справи письмових заперечень відповідача, суд вважає за можливе провести розгляд справи в загальному порядку у відсутність сторін про справі. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що Приватне підприємство «Столичні будинки» є виконавцем житлово-комунальних послуг у будинку [ADDRESS] який було передано підприємству в експлуатацію згідно Акту приймання-передачі житлового комплексу з балансу на баланс у відповідності до наказу Акціонерного товариства холдингової компанії «Київміськбуд» «Про передачу в експлуатацію житлового будинку». При цьому, обслуговування та утримання вказаного будинку у відповідні періоди здійснювалось позивачем на підставі тарифів, погоджених з громадою, Управлінням ЖКГ Подільської районної у місті Києві державної адміністрації та переданих на затвердження органу місцевого самоврядування, Розпорядження Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) №101 від 26.02.2016 року, відповідних договорів із виконавцями житлово-комунальних послуг та згідно ліцензій АЕ №№288331, 271490 на постачання та виробництво теплової енергії, нарахування якої у відповідні періоди проводилось на підставі тарифів, затверджених Розпорядженням №857 від 31.05.2011 року, Постанови НКРЕКП №146 від 17.10.2014 року, постанови НКРЕКП №613 від 03.03.2015 року, постанови НКРЕКП №31.03.2015 року, Розпорядження Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) №1152 від 26.11.2015 року. Разом з тим, звертаючись до суду з позовом, позивач, як на підставу для його задоволення, посилається на те, що відповідач, який після смерті свого батька - [PERSON] набув право власності на квартиру [ADDRESS], не виконує своїх обов'язків по оплаті фактично спожитих житлово-комунальних послуг, у зв'язку з чим, станом за період з 01.03.2013 року по 31.08.2016 року має заборгованість перед позивачем, яка, враховуючи інфляційні витрати та 3% річних, складає 28 179,34 грн. Так, положеннями ст.ст. 151, 162 Житлового кодексу Української РСР встановлено, що громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Оплата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Згідно п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 р. № 572, з наступними змінами, власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Також, у відповідності до положень п. 5. ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], яку він успадкував після смерті свого батька - [PERSON], який помер [INFO] При цьому, як до відкриття спадщини, а саме в період з 01.03.2013 по [INFO] року, так і з часу відкриття спадщини, а саме в період з 01.06.2013 року по 31.08.2016 року по квартирі [ADDRESS] рахується заборгованість за спожиті-комунальні послуги у сумі 28 179,34 грн., з якої: 20 732,83 грн. - основний борг, 6 488,74 грн. - інфляційні витрати, 957,77 грн. - 3% річних, що підтверджується наданими позивачем розрахунками, перевіреними у судовому засіданні. Таким чином, враховуючи вищенаведені положення законодавства та встановлені обставини справи, суд прийшов до висновку, що сума заборгованості відповідача перед позивачем, за період з 01.06.2013 року по 31.08.2016 року становить 27 459 грн. 12 коп. та складається з: основного боргу - 20 016 грн. 02 коп.; інфляційних втрат - 6 488 грн. 02 коп.; 3% річних - 955 грн. 08 коп., є обґрунтованою і тому підлягає стягненню. Разом з тим, щодо позовних вимог позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за житлово-комунальні послуги, яка виникла на момент відкриття спадщини після померлого батька позивача, а саме в період з 01.03.2013 року по [INFO] року, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Як вже зазначалось вище, спадкоємцем майна померлого [PERSON], а саме - квартири [ADDRESS], є його син - [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Стичинською Г.М. 24.12.2015 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1198. В свою чергу, положеннями статті 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. При цьому, відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з час відкриття спадщини. Отже, виходячи зі змісту вказаних статей, можна дійти висновку, що приймаючи спадщину, до складу якої входить квартира, спадкоємець приймає на себе і всі борги, пов'язані з такою квартирою, які були у спадкодавця на момент відкриття спадщини. Разом з тим, чинним законодавством України передбачено певний порядок як сплати боргів спадкоємцями, так і звернення кредиторів спадкодавця до спадкоємців з вимогою погасити борг. Так, у відповідності до положень ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредиторів спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про борги померлого. Кредиторові належить протягом 6 місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явивши свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Таким чином, аналіз вказаної норми закону, на думку суду, дає підстави для висновку, що строки пред'явлення кредиторами вимог до спадкоємців є обмежувальними (преклюзивними), тобто їх пропущення припиняє права кредиторів, у зв'язку з чим ці строки не призупиняються, не перериваються й не поновлюються. Як встановлено в судовому засіданні, 01.07.2014 року відповідач звернувся до відповідача з листом, в якому повідомив про смерть власника квартири [ADDRESS] [PERSON] Разом з тим, як претензія про сплату боргу за житлово-комунальні послуги від 29.05.2015 року, так і позов, датований 13.01.2015 року, було пред'явлено позивачем до відповідача з пропуском строків для пред'явлення вказаних вимог, передбачених вимогами ст. 1281 ЦК України. В той же час, положеннями ч. 4 ст. 1281 ЦК України передбачено, що кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляються права вимоги. Отже, оскільки позивачем пропущено строк пред'явлення вимоги до [PERSON], а наслідком такого пропущення є припинення прав позивача як кредитора, суд приходить до висновку, що вимоги позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за житлово-комунальні послуги, яка виникла на момент відкриття спадщини після померлого батька позивача, а саме в період з 01.03.2013 року по [INFO] року, задоволенню не підлягають. Водночас, відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з [PERSON] на користь ПП «Столичні будинки» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 378 грн. 00 коп., які сплачено позивачем за подання позову до суду, виходячи із суми позовних вимог, які задоволено судом. Отже всього разом з [PERSON] на користь ПП «Столичні будинки» підлягає до стягнення 28 837,12 грн., з яких: 20 016 грн. 02 коп. - сума основного боргу за житлово-комунальні послуги, 6 488 грн. 02 коп. - сума інфляційних втрат, 955 грн. 08 коп. - сума 3% річних та 1 378 грн. 00 коп. - судові витрати по сплаті судового збору. Враховуючи викладене, на підставі ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 151, 162 Житлового Кодексу Української РСР, ст.ст. 526, 625, 1218, 1268, 1281 ЦК України та

Outcome: partial