Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

До Василівського районного суду звернувся [PERSON] із позовом до [PERSON] сільської ради Василівського району Запорізької області. В позовній заяві зазначено, що 24 серпня 2015 року померла мати позивача - [PERSON]. Після її смерті за місцем проживання померлої, а саме: вул. Чапаева б.6 в с. Широке Василівського району Запорізької області відкрилася спадщина, що складається з житлового будинку з підсобними приміщеннями, що знаходяться за вищевказаною адресою. У встановлений законом строк, 16 грудня 2015 року позивач звернувся у Василівську державну нотаріальну контору Запорізької області із заявою про прийняття спадщини за законом після померлої [PERSON] На підставі його заяви була заведена спадкова справа №326 за 2015 рік. 18 березня 2016 року [PERSON] звернувся у Василівську нотконтору із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначене вище спадкове майно. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18 березня 2016 року №356/02-31, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON]П, у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документу на будинок та відповідно витяту з ДРРП на житловий будинок, що знаходиться по вул. Чапаева б.6 в с. Широке Василівського району Запорізької області. Однак оформити житловий будинок належним чином не представляється можливим тому що, на приналежний спадкодавцеві об'єкт нерухомості які-небудь правовстановлюючі документи відсутні, їх розробка вимагає визнання за певною особою права власності. Відповідно до довідок [PERSON] сільської ради Василівського району Запорізької області зазначено, що [PERSON] була зареєстрована за адресою знаходження спадкового майна, разом з померлою на протязі 6- ти місяців ніхто не був зареєстрований, за час життя матері позивач проживав разом з нею та вони вели спільне господарство. Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по вул. Чапаева б.6 в с. Широке Василівського району Запорізької області та складається з: житловий будинок «літ.А», Літня кухня «літ.Б», Сарай «літ.В», Погріб «літ.Г», Колодязь № 3, Огорожа № 1,2 в порядку спадкування за законом, після смерті матері - [PERSON], яка померла 24 серпня 2015 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позову наполягає. Представник позивача [PERSON] надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Василівського району Запорізької обалсті в судове засідання не зявився, надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності. Проти задоволення позовних вимог не заперечує. Представник третьої особи [PERSON] служби Василівського районного управління юстиції Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи Василівської державної нотаріальної контори Запорізької області в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав: В судовому засіданні встановлено, що 24 серпня 2015 року померла мати позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС №337181, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Василівського районного управління юстиції у Запорізькій області (а.с.4). Після її смерті за місцем проживання померлої, а саме: вул. Чапаева б.6 в с. Широке Василівського району Запорізької області відкрилася спадщина, що складається з житлового будинку з підсобними приміщеннями, що знаходяться за вищевказаною адресою. У встановлений законом строк, 16 грудня 2015 року позивач звернувся у Василівську державну нотаріальну контору Запорізької області із заявою про прийняття спадщини за законом після померлої [PERSON] На підставі його заяви була заведена спадкова справа №326 за 2015 рік. 18 березня 2016 року [PERSON] звернувся у Василівську нотконтору із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначене вище спадкове майно. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18 березня 2016 року №356/02-31, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON]П, у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документу на будинок та відповідно витяту з ДРРП на житловий будинок, що знаходиться по вул. Чапаева б.6 в с. Широке Василівського району Запорізької області (а.с.8). Однак оформити житловий будинок належним чином не є можливим тому що, на приналежний спадкодавцеві об'єкт нерухомості які-небудь правовстановлюючі документи відсутні, їх розробка вимагає визнання за певною особою права власності. Відповідно до довідок [PERSON] сільської ради Василівського району Запорізької області зазначено, що [PERSON] була зареєстрована за адресою знаходження спадкового майна, за час життя матері позивач проживав разом з нею та вони вели спільне господарство (а.с.6,7). Згідно ст.1218 чинного Цивільного кодексу Україна до складу спадщини входять усі права і обовязки, що належали спадкодавцеві на момент смерті. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття. За вимогами ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обовязковим, коли обєктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обовязковій державній реєстрації. Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа. В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України). Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім`я особи, яка померла, у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обовязків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Мінюстом України №7/5 від 07 лютого 2002 року визначено, що одним із документів, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на нерухоме майно, є рішення суду про визнання права власності. Враховуючи, що позивач не має можливості оформити спадкове майно відповідно до вимог законодавства, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів, питання визначення належності цього майна має вирішуватись у судовому порядку, оскільки рішення суду буде правовстановлюючим документом для оформлення права на це майно. Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права. При цьому, одним із способів захисту цивільного права є визнання права власності. Згідно зі ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, враховуючи, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті матері [PERSON], суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по вул. Чапаева б.6 в с. Широке Василівського району Запорізької області та складається з: Житловий будинок «літ.А», Літня кухня «літ.Б», Сарай «літ.В», Погріб «літ.Г», Колодязь № 3, Огорожа № 1,2 в порядку спадкування за законом обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved