Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

В травні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що вона та відповідач [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS], зокрема за позивачем рахується 51/100 частина вказаної квартири, відповідачем - 49/100. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12.11.2013 року зазначений будинок поділено між співвласниками в натурі, яким також покладено у рівних частинах витрати по виконанню в існуючій площині забудови будинку наступних видів для перепланування та переобладнання будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], на окремі ізольовані квартири з дотриманням вимог нормативної документації, чинної в галузі будівництва, що стосується квартир житлового будинку, згідно з варіантом № 1 висновку судової будівельно-технічної експертизи № 7259/12-43/4710/13 від 07 червня 2013 р., а саме - демонтаж дверних блоків (коробки) з подальшим замуровуванням дверного прорізу та штукатуренням з обох сторін у зовнішній стіні будинку прим. 1-9 та між прим. 1-1 та прим. 1-2; демонтаж віконного блоку (коробки) з подальшим замуровуванням прорізу і штукатуренням з обох сторін у прим. 1-10 та влаштування його в іншому місті, як зазначено у додатку № 2 до висновку; влаштування дверного прорізу з подвійними дверима в зовнішній стіні між прим. 1-25, як зазначено у додатку № 3 до висновку; влаштування сходового маршу зі сторони прим. 1-9 та 1-10, як зазначено у додатку № 2 до висновку. Рішенням Апеляційного суду Київської області від 28.01.2014 року (провадження № 22-ц/780/317/14) зазначене вище рішення суду першої інстанції в частині поділу квартири, розподілення витрат на перепланування та переобладнання залишено без змін, у задоволенні позовних вимог про поділ земельної ділянки відмовлено. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України у справі від 06 серпня 2014 року рішення Києво-Святошинського районного суду від 12.11.2013 р. в не скасованій при апеляційному перегляді частині та рішення апеляційного суду Київської області від 28.01.2014 року залишено без змін. Зазначає, що за власний кошт забезпечила виконання судового рішення в частині: демонтажу дверних блоків (коробки) з подальшим замуровуванням дверного прорізу та штукатуренням з обох сторін у зовнішній стіні будинку прим. 1-9 та між прим. 1-1 та прим. 1-2; демонтажу віконного блоку (коробки) з подальшим замуровуванням прорізу і штукатуренням з обох сторін у прим. 1-10 та влаштування його в іншому місті, як зазначено у додатку № 2 до висновку експерта. Позивач здійснила витрат на загальну суму 28220,63 грн Тому Ѕ вартості виконання робіт та необхідних матеріалів становить 14 110,32 грн., які просила стягнути з відповідача у примусовому порядку. Понесені судові витрати позивач також просила стягнути з відповідача. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22.05.2018 року відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі, розпочато підготовче провадження. 16.08.2018 року до суду надійшло клопотання від відповідача [PERSON] про застосування строку позовної давності щодо позовних вимог. На підставі розпорядження №191 від 23.08.2018 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану цивільну справу було передано до провадження судді Дубас Т.В. 25.09.2018 року відповідачем подано доповнення до клопотання поданого 16.08.2018 року, в якому відповідач [PERSON] зазначає, що у разі відмови у клопотанні про застосування строку позовної давності, визнає позовні вимоги в сплаті Ѕ вартості затрат, а саме 7367,49/2=3683,74 грн. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги у повному обсязі. Просила суд задовольнити позов у повному обсязі. У судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав частково, а саме в розмірі - 3683,74 грн. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення грошових коштів підлягають до задоволення частково з наступних підстав. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 3 ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При розгляді справи судом встановлено, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12.11.2013 року задоволено частково позов [PERSON] Визнано за [PERSON] право власності 51/100 частину та за [PERSON] право власності на 49/100 частин квартири [ADDRESS]. Покладено у рівних частках на сторони витрати по виконанню в існуючій площині забудови будинку ремонтних робіт для перепланування та переобладнання спірного будинку. Визнаног за [PERSON] та [PERSON] право власності по Ѕ частині на земельну ділянку, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області від 28.01.2014 року скасовано рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12.11.2013 року в частині поділу земельної ділянки та ухвалено нове, яким у задоволенні позовної вимоги [PERSON] про поділ земельної ділянки відмовлено. З матеріалів справи та пояснень сторін встановлено, що [PERSON] здійснювались ремонтні роботи з переобладнання та перепланування спірної квартири. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. За правилами ст. 152 ЖК України, переобладнання і перепланування жилого будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, провадяться з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів. Правилами ч.2 ст. 383 ЦК України визначено, що власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Поняття реконструкції об'єкта нерухомості міститься в п. 3 Державних будівельних норм В.3.2-2-2009, затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку і будівництва України від 22 липня 2009 року № 295 (далі - ДБН), відповідно до якого реконструкція - це така перебудова будинку, наслідком якої є зміна кількості приміщень, їх площі, геометричних розмірів та функціонального призначення, заміна окремих конструкцій. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобовязання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 510 ЦК України сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор.У зобов'язанніна стороніборжника абокредитора можутьбути однаабо одночаснокілька осіб. Якщо кожна із сторін у зобов'язанні має одночасно і права, і обов'язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов'язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. З наданих суду доказів позивачем [PERSON],судом встановлено,що нею були проведені ремонтні роботи, які змінили істотні ознаки характеристики будинку як об'єкта нерухомості,які були покладені на обидві сторони рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12.11.2013 року про поділ будинку та земельної ділянки, визнання права власності та вселення. Проте позивачем не надано належних та допустимих доказів, які підтверджують вартість здійснених переобладнань та перебудов. Враховуючи, що відповідачем позовні вимоги визнано частково, а саме в розмірі - 3683,74 грн, тому позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково, а саме - 3683,74 грн. Згідно з ч.1 та ч.6 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial