Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-18 00:00:00

В серпні 2019 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, в якій вона просить визначити додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилась після смерті її сина [PERSON] , померлого [INFO] , терміном в три місяці, з моменту набрання рішення суду законної сили. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є матір`ю [PERSON] . За життя [PERSON] склав заповіт від 30.10.2002 року, посвідчений державним нотаріусом 16-ої Київської державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за №4-1984, яким на випадок його смерті належну йому на праві приватної власності частину квартири [ADDRESS] заповів [PERSON] . Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається з Ѕ частки квартири [ADDRESS] . При зверненні до нотаріальної контори щодо прийняття спадщини за заповітом, [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з пропуском нею шестимісячного терміну після смерті сина для подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, а тому згідно з вимогами ст.1272 ЦК України вона вважається такою, що не прийняла спадщину. Крім того позивач зазначає, що у зв`язку з юридичною необізнаністю, та тривалою хворобою, яка загострилася після смерті її сина, а також тривалим лікуванням вона пропустила строк на звернення з заявою про прийняття спадщини, також помилково вважала, що вона може отримати спадкові документи в любий час так як фактично тривалий час утримувала та утримує спадкове майно. Ухвалою суду від 2 вересня 2019 року було відкрито провадження в порядку позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с.26). Ухвалою суду від 11 листопада 2019 року було витребувано з Сьомої Київської державної нотаріальної контори копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] та закрито підготовче судове засідання (а.с.34). У судовому засіданні позивач та її представники підтримую позов та наполягають на його задоволенні. Представник відповідача [PERSON] заперечує проти задоволення позову, посилаючись на те, що у позивача не було перешкод прийняти спадщину шляхом подачі заяви нотаріусу про прийняття спадщини, а посилання представника позивача на те, що поважною причиною є тільки те, що після смерті сина у [PERSON] почалися проблеми зі здоров`ям не відповідає дійсності. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 25 липня 2017 року (а.с.5). Спадкоємцем померлого за заповітом є позивач [PERSON] , що підтверджується заповітом від 30 жовтня 2002 року, який посвідчений державним нотаріусом 16-ої Київської державної нотаріальної контори Дорофєєвою Т.М. та зареєстрований в реєстрі за № 4-1984 (а.с.6), а також свідоцтвом про народження, де матір`ю [PERSON] зазначений спадкоємець [PERSON] (а.с.17). Відповідач [PERSON] є дочкою померлого спадкодавця [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16 лютого 1993 року де в графі батько зазначений спадкодавець (а.с.50). 29 червня 2013 року [PERSON] уклала шлюбу з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] . Вказана обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 2 липня 2013 року. (а.с.50 зворот) З довідки №133 від 10.01.2018 року виданої Ново-Білицьким психоневрологічним інтернатом для чоловіків вбачається, що [PERSON] проживав та був зареєстрований в Ново-Білицькому психоневрологічному інтернаті для чоловіків за адресою: [ADDRESS] з 9.04.2013 року по день смерті [INFO] (а.с.47). Згідно із ч. 1, 2 ст. 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. 5 грудня 2018 року [PERSON] звернулась до Сьомої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, у якій вона просила видати їй свідоцтво про право на спадщину (а.с.53 зворот). Згідно постанови Сьомої Київської державної нотаріальної контори від 05.12.2018 року за №3500/02-31 позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку тим, що вона пропустила строк для прийняття спадщини, оскільки заяву подано з пропущеним встановленого для цього строку та відсутністю доказів постійного проживання разом з померлим на час його смерті (а.с.56 зворот). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Згідно із ч. 1, 3, 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно із ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив термін для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий термін, достатній для подачі ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, при розгляді справ про визначення додаткового строку для прийняття спадщини судам слід перевіряти наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Допитані у судовому засідання свідки [PERSON] та [PERSON] повідомили, що дійсно у [PERSON] були проблемі зі здоров`ям та іноді їй потрібна була допомога, позич неодноразово забувала де знаходились її речі, втрачала свідомість та інколи нікого не впізнавала. Дійсно, представниками позивача приєднані до матеріалів справи медичні довідки, які були видані і констатують лікування позивача в медичних закладах, але вони датуються після сплину строку для прийняття спадщини. Суд критично оцінює посилання представників позивача, що вони підтверджують поважність причин пропуску [PERSON] строку на прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її сина [PERSON] . Позивач не була позбавлена можливості звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Об`єктивних причин, пов`язаних з непереборними, істотними труднощами для подачі такої заяви у позивача не було. Інших причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, пов`язаних з об`єктивними, непереборними та істотними труднощами для позивача у позові зазначено не було, а також не надано таких доказів у судовому засіданні. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, в зв`язку з відмовою у задоволенні позову судові витрати слід покласти на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed