Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

В червні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, яким з урахуванням заяви про заміну неналежного відповідача, просить стягнути солідарно з [PERSON] та ТДВ Страхова компанія «Альфа-Гарант» суму завданих матеріальних збитків у розмірі 23640 гривень 88 копійок та моральну шкоду у розмірі 5000 гривень. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 19 лютого 2016 року приблизно о 9 годині 35 хвилин в м. Києві на перехресті вул. Кіото та просп. Броварському [PERSON], керуючи автомобілем марки «Хонда», номерний знак [NUMBER], рухаючись по другорядній дорозі не надала дорогу автомобілю марки «Шевроле», номерний знак [NUMBER], під керуванням позивача [PERSON], який наближався до вищезазначеного перехрестя по головній дорозі, що призвело до зіткнення, внаслідок чого відбулося пошкодження транспортних засобів. Вина [PERSON] підтверджується постановою Деснянського районного суду м. Києва від 17 березня 2016 року. Цивільно-правова відповідальність, пов'язана з експлуатацією автомобіля марки «Хонда», номерний знак [NUMBER], застрахована в ТДВ СК «Альфа-Гарант». В той же день, а саме 19 лютого 2016 року, позивач звернувся до ТДВ СК «Альфа-Гарант» із повідомленням ЦВ про дорожньо-транспортну пригоду, а 29 березня 2016 року подав заяву ЦВ про страхове відшкодування. Ремонт автомобіля позивач здійснив за власні кошти, сукупна вартість якого становить 38484 гривень. 31 травня 2016 року позивач отримав від ТДВ СК «Альфа-Гарант» страхове відшкодування у розмірі 13843 гривень 12 копійок, а до цього 19 лютого 2016 року [PERSON] відшкодував йому 1000 гривень. Сума доплати страхового відшкодування має становити 23640 гривень 88 копійок. Позивач звернувся 01 червня 2016 року до [PERSON] із листом-вимогою виплати йому різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою. Проте, на дату складання позовної заяви відповіді від [PERSON] позивач не отримав. ТДВ СК «Альфа-Гарант» повідомила [PERSON], що виплачена сума в розмірі 13843 гривень 12 копійок є всією страховою сумою, яка належить до виплати, і більше доплати не буде. Не погоджуючись з цим, позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому крім стягнення матеріальних збитків у розмірі 23640 гривень 88 копійок просив стягнути і моральну шкоду в розмірі 5000 гривень, що враховує всі страждання, які довелося йому перенести, зокрема: порушення звичайного способу життя, негативного впливу на настрій, а також моральних страждань, пов'язаних з дорожньо-транспортною пригодою. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд задовольнити їх. Представники третьої особи [PERSON], [PERSON] та відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти позову заперечували та просили суд у задоволенні позову відмовити. Представник відповідача ТДВ СК «Альфа-Гарант» [PERSON] у судове засідання не з'явився. Проте направив на адресу суду письмові заперечення проти позову, в обґрунтування яких вказав на те, що ТДВ СК «Альфа-Гарант» належним чином та в повному обсязі виконало свої зобов'язання за полісом № АЕ/6672996. Так, ТДВ СК «Альфа-Гарант» було сплачено страхове відшкодування у розмірі 13843 гривень 12 копійок на користь [PERSON] Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що 19 лютого 2016 року приблизно о 9 годині 35 хвилин в м. Києві на перехресті вул. Кіото та просп. Броварському водій [PERSON], керуючи автомобілем марки «Хонда», номерний знак [NUMBER], рухаючись по другорядній дорозі не надала дорогу автомобілю марки «Шевроле», номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], який наближався до вищезазначеного перехрестя по головній дорозі, що призвело до зіткнення, внаслідок чого відбулося пошкодження транспортних засобів, чим порушила п.16.11 ПДР України, тим самим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. Вказана обставина підтверджується копією постанови Деснянського районного суду м. Києві від 17 березня 2016 року (а.с.4). На підставі ч.3 ст.61 ЦПК України вказана обставина не підлягає додатковому доказуванню. Згідно з ст.3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Цивільно-правова відповідальність [PERSON], як власника транспортного засобу, на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ТДВ СК «Альфа-Гарант» за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності №АЕ/6672996 від 05 грудня 2015 року. Відповідно до ст.6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Згідно п.35.1 ст.35 «Про обов'язкове страхування власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. 19 лютого 2016 року позивач звернувся до ТДВ СК «Альфа-Гарант» із повідомленням ЦВ (потерпілий-майно) про дорожньо-транспортну пригоду від потерпілого (а.с.5). 29 березня 2016 року [PERSON] подав заяву ЦВ (потерпілий) про страхове відшкодування (а.с.6). Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Судом встановлено, що 20 лютого 2016 року був проведений огляд пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіля марки «Шевроле», номерний знак [NUMBER], та складений акт огляду з переліком пошкоджень, на підставі якого 12 травня 2016 року був складений звіт №71-D/18/2/0516, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту становить 26173 гривень 60 копійок (а.с.67-83). Відповідно до ст.29 Закону України «Про обов'язкове страхування власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно Звіту №71-D/18/05162 коефіцієнт фізичного зносу визначений на підставі п.7.38 методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів становить 56,10%, а вартість відновлювального ремонту з врахуванням фізичного зносу становить 17811 гривень 74 копійок (з ПДВ), без врахування ПДВ сума становить 14843 гривень 11 копійок. Крім того, у зв'язку з тим, що поліс страхування цивільно-правової відповідальності №АЕ/6672996 від 05 грудня 2015 року передбачає франшизу в розмірі 1000 гривень, сума страхового відшкодування, яка має бути виплачена на користь власника автомобіля марки «Шевроле», номерний знак [NUMBER], складає - 13843 гривень 12 копійок (а.с.73). З виписки по рахунку №586331-2016/0601 від 01 червня 2016 року вбачається, що ТДВ СК «Альфа-Гарант» було перераховано на рахунок [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 13843 гривень 12 копійок (а.с.13). При цьому суд враховує, що спірні правовідносини повністю врегульовані Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» і виплата страхового відшкодуванням здійснена у відповідності до вимог ст.ст.35, 36 цього Закону. Ремонт автомобіля позивач здійснив за власні кошти, сукупна вартість якого становить 38484 гривень, що підтверджується рахунком на оплату №65 від 30 березня 2016 року (а.с.7), актом надання послуг №24 від 30 березня 2016 року (а.с.8) та прибутковим касовим ордером №44 від 30 березня 2016 року, наданих ФОП [PERSON] (а.с.9). Проте, рахунок на оплату №65 від 30 березня 2016 року та акт надання послуг №24 від 30 березня 2016 року, наданих ФОП [PERSON], не містять відомостей щодо застосування коефіцієнту фізичного зносу, актуальних ринкових показників щодо вартості робіт та запчастин, а також детальної калькуляції відновлювальних робіт і містять істотно завищену вартість відновлювальних робіт, оскільки це може бути здійснено лише суб'єктом оціночної діяльності. Згідно з ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Встановлено, що позивачем не надано до суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження того, що він зазнав душевні переживання. Крім того, станом на час розгляду цивільної справи страховиком вже була відшкодована завдана позивачу матеріальна шкода. Зважаючи на це, суд вважає, що підстави для відшкодування позивачу моральної шкоди у розмірі 5000 гривень відсутні. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що у задоволенні пред'явленого позову слід відмовити у повному обсязі. Крім того, у відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. З квитанцій №47 від 08 липня 2016 року (а.с.1) та від №4101457 від 08 червня 2016 року (а.с.20) вбачається, що при пред'явленні позову [PERSON] сплатив судовий збір в розмірі 1378 гривень та 551 гривень 20 копійок. Проте, у задоволенні пред'явленого ним позову відмовлено в повному обсязі, а тому суд вважає, що підстави для відшкодування позивачу витрат на оплату судового збору відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed