Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-11 00:00:00

В Христинівський районний суд Черкаської області з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Вінницький районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про визнання права власності на нерухоме майно та зняття з нього арешту1 Вказуючи, що 14 грудня 2011 року між ним та [PERSON] , було укладено нотаріально посвідченні договори купівлі-продажу належних йому незакінченого будівництвом житлового будинку, господарських будівель та споруд, а також земельної ділянки, цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд по [ADDRESS] . Згідно розпорядження Христинівського міського голови «Про найменування, перейменування вулиць, провулків, площ, парків, скверів», назву [ADDRESS], змінено на [ADDRESS] . Наразі, ним закінчено будівництво житлового будинку господарських будівель та споруд по [ADDRESS] та підготовлено декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорту та, відповідно виникла необхідність у реєстрації їх права власності за собою. Однак з`ясувалося, що цього зробити не можливо з підстав винесення державним виконавцем Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області постанови від 22.06.2018 номер: 53591125 про арешт майна боржника [PERSON] . Для зняття арешту з належного мені нерухомого майна по [ADDRESS] , я звернувся із відповідною заявою до Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області, яку зареєстровано 18.12.2018. На дану заяву, ним отримано відповідь Вінницького РВ ДВС ГУЮ у Вінницькій області від 02.01.2019 №290/15.3-25/02, згідно, якої його повідомляється, що у відділі перебуває зведене виконавче провадження про стягнення з [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] коштів на загальну суму 40308,47 грн. (залишок нестягнутих сум з урахуванням залишку нестягнутого виконавчого збору). Окрім, цього повідомляється, що в ході здійснення виконавчих дій в межах зведеного виконавчого провадження 21.06.2018 державним виконавцем сформовано інформаційну довідку №128489160 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, згідно якої за [PERSON] зареєстровано незакінчений будівництвом житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер майна: 28761445. Також, цією відповіддю, його повідомляється, що в ході виконавчого провадження, державний виконавець діяв в межах чинного законодавства та, що я відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», можу звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У підготовче судове засідання в судове засідання не зявився, проте від нього на адресу суду надійшла заява, в якій він казав, що позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати у його відсутність. В підготовче судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, проте від нього на адресу суду надійшла заява, в якій він вказав, що позов він визнає та просить справу розглядати у його відсутність. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Вінницький районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області в підготовче судове засідання не з`явився, подав заяву в якій просить справу розглядати без його участі. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, вивчивши матеріали справи, а саме: Договір купівлі-продажу земельної ділянки від 14.12.2011 посвідчений Осика Л.М. приватним нотаріусом Христинівського районного нотаріального округу в Черкаській області та, який зареєстровано в реєстрі під №4848 (кадастровий номер земельної ділянки:7124610100:01:003:0013; Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 26.09.2018 №139211411; Витяг з Державного реєстру правочинів від 14.12.2011 №10797020; Витяг з Державного реєстру правочинів від 14.12.2011 №10797097; Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 19.09.2018 №НВ-7107530452018; Технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок по [ADDRESS] , складений станом на 29.10.2018. вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу має право приватної власності на садибний (індивідуальний) житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . Посвідчений Осика Л.М. приватним нотаріусом Христинівського районного нотаріального округу в Черкаській області та, який зареєстровано в реєстрі під №4845; У відповідності до змісту статей 7, 9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємства», майно КСП належить його членам на праві спільної часткової власності і пайовий фонд їх майна складається з балансової вартості основних виробничих та оборотних фондів, створених за рахунок діяльності підприємства, цінних паперів, акцій та грошей. Згідно ч. 2 ст. 9 вказаного закону, пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатись своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві. Відповідно до п. 13 Порядку визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального посвідчення», затвердженого постановою КМУ № 177 від 28.02.2001, майновий пай члена підприємства документально підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена підприємства за зразком згідно з додатком. У разі набуття у власність майнового паю (його частини) на підставі угоди міни, дарування та інших цивільно-правових угод, а також спадкування видається нове свідоцтво. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» для забезпечення виконання рішення суду постановою державним виконавцем Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області 21.06.2018 накладено арешт на домоволодіння за адресою: [ADDRESS] ,. Таким чином, вищезазначене домоволодіння знаходиться під арештом. Згідно п.2 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Згідно ч.1 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Частиною 2 цього Закону передбачено, що арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Відповідно до ст. 317 ЦК України та ст. 41 Конституції України зміст права власності розуміється як право володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном на власний розсуд, однак даний арешт є цьому перешкодою. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17.07.1997, визнано, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений права власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Згідно ч.4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. Відповідно до ч. 5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Таким чином, існування арешту, накладеного на вищевказаний автомобіль унеможливлює реалізацію позивачем свого права шляхом набуття права власності. В свою чергу положеннями ст.15 ЦК України передбачено право особи звернутися до суду на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання шляхом своїх прав. Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення. Відповідно до ч. 1 ст. 38 Закон України «Про виконавче провадження» (редакція 2010 року) у разі закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 цього Закону припиняється чинність арсину майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку з завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Згідно доч.1ст.40 Закон України «Про виконавче провадження» (редакція 2016 року) у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Згідно ч. 1 ст. 32 Закон України «Про виконавче провадження» одним із засобом примусового виконання рішення є: звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб. Згідно п. 2 постанови № 5 від 03.06.2016 Пленуму ВССУ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідно до ч.5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт з майна може бути знятий за рішенням суду. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з позовною заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно (автомобіль) порушується право приватної власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги у повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, тому враховуючи вищезазначене, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved