Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-21 00:00:00

До Володарського районного суду Київської області 24.04.2018 р. надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу в якій Позивач просить суд: розірвати шлюб між нею та Відповідачем, зареєстрований Володарським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 43. На обґрунтування заявлених позовних вимог [PERSON] у позовній заяві зазначила, що вона 06.08.2016 р. зареєструвала шлюб з Відповідачем, від подружнього життя сторони дітей не мають, спільного майна теж не мають. Стосунки з Відповідачем у них не склалися, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, спільного життя не ведуть через розходження поглядів на сімейні відносини і сімейні обов'язки. На примирення Позивач не згодна, перебування у шлюбі суперечить їх інтересам, після розірвання шлюбу бажає змінити прізвище на дошлюбне - «[PERSON]». Ухвалою суду від 14.05.2018 р. відкрито провадження в справі, встановлено Відповідачеві строк для подання відзиву та призначено підготовче судове засідання на 18.06.2018 р. Ухвалою суду від 18.06.2018 р. розгляд справи призначено на 06.08.2018 р., відкладено на 22.08.2018 р., у зв'язку із неявкою Відповідача. У судове засідання 22.08.2018 р. Позивач не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена, до суду 24.04.2018 р. подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просила позов задовольнити, термін на примирення не надавати (а.с. 8). Відповідач у судове засідання також не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином повідомлений, що підтверджено наявними в матеріалах справи поштовими повідомленнями (а.с. 28, 34). За загальним правилом частини першої статті 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому відповідно до імперативних вимог частини четвертої названої статті Кодексу у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутністю учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, виходить з такого. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість (частини третя, четверта статті 56 Сімейного кодексу України). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, зокрема, за позовом одного з подружжя на підставі відповідного рішення суду (частина друга статті 104, частина третя статті 105, стаття 110 Сімейного кодексу України). За статтею 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (стаття 113 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що 06.08.2016 р. сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб [NUMBER], виданого 06.08.2016 р. Володарським районним відділом державної реєстрації акті цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 43 (а.с. 5). Від шлюбу дітей у них немає. Як зазначено Позивачем у позовній заяві стосунки з Відповідачем у них не склалися, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, загалом спільного життя не ведуть через розходження поглядів на сімейні відносини і сімейні обов'язки, примирення категорично виключають. Доказів протилежного сторонами, зокрема Відповідачем, суду не надано. Зогляду на викладене та зважаючи на фактичну відсутність сімейних відносин між сторонами тривалий час, суд дійшов до висновку, що рішення Позивача про розлучення є виваженим і свідомим, причини, з яких вона наполягає на розірванні шлюбу, - обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, поновлювати сімейно-шлюбні відносини Позивач наміру не має. Суд не може примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків і можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України. Крім того, на підставі імперативних приписів частини першої, пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України з Відповідача слід стягнути на користь Позивача судові витрати за сплачений судовий збір. Зважаючи на усе наведене та відповідно до статей 24, 55, 104, 105, 110, 112, 113, 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved