Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-28 00:00:00

Галицька районна адміністрація Львівської міської ради звернулась до суду з позовом до [PERSON] за участю третіх осіб Львівського міського комунального підприємства «Айсберг», Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради, Львівська міська рада про приведення віконних заповнень до автентичного вигляду. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідач є власником квартири №7 у будинку 24 на пр. Свободи у м. Львові, який перебуває у власності Львівської міської ради, на обслуговуванні ЛМКП «Айсберг». Відповідачем самовільно проведено заміну шести деревяних віконних заповнень на металопластикові без будь яких дозвільних документів, про що складено акт попередження ЛМКП «Айсберг» від 21.12.2015 року. 31.12.2015 року Управлінням охорони історичного середовища Львівської міської ради складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЛВ №000464, яким встановлено, що у будинку №24 на [ADDRESS] згідно акту попередження 19.12.2015 року проведено ремонтні роботи по зміні деревяних віконних заповнень на пластикові (6 шт.) на памятці культурної спадщини без дозволу відповідного органу культурної спадщини. 28.01.2016 року адміністративною комісією Галицької районної адміністрації Львівської міської ради винесено постанову №12, якою встановлено, що [PERSON] порушила вимоги законодавства про охорону культурної спадщини (ст. 92 КУпАП), а саме 19.12.2015 року проведено ремонтні роботи по заміні шести деревяних віконних заповнень на пластикові у квартирі №7 будинку №24 на пр. Свободи у м. Львові, без письмового дозволу відповідного органу охорони культурної спадщини (вказаний будинок є памяткою культурної спадщини; охоронний №986, згідно з рішенням Львівського облвиконкому №393 від 22.11.1988 року). Вказаною постановою накладено штраф на [PERSON] в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, в сумі 850 гривень. 18.03.2016 року комісією ЛМКП «Айсберг» складено акт, яким встановлено, що [PERSON] не виконала постанову №12 ГРА ЛМР про зміну шести деревяних віконних заповнень на пластикові. ЛМКП «Айсберг» скерувало [PERSON] попередження №227 від 18.03.2016 року, яким зобовязало терміново замінити металопластикові вікна на деревяні. У випадку не виконання вищезазначених вимог, документи будуть скеровані до суду. 18.04.2016 року комісією ЛМКП «Айсберг» складено акт, яким встановлено, що [PERSON] не виконала постанову №12 ГРА ЛМР про заміну шести деревяних віконних заповнень на пластикові. Позивач просить суд привести до автентичного вигляду самовільно встановленні шість віконних заповнень у квартирі №7 будинку 24 на пр. Свободи у м. Львові та вирішити питання про стягнення суми сплаченого судового збору. Представник позивача [PERSON] подала письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, хоча про час та місце судового засідання була належним чином повідомлена. Відповідачу надіслана судова повістка відповідно до п.3 ч.5 ст.74 ЦПК України за місцем реєстрації, рекомендованим поштовим відправленням про час та місце розгляду справи. Повідомлення повернуто за закінченням терміну зберігання. Згідно з п.4 ч.5 ст.74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Заперечень проти позову, заяв про поважні причини неявки чи розгляд справи без участі відповідача до суду не надходило. Тому згідно з ст.169 ЦПК України суд вважає, що справу можливо слухати у її відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін. Треті особи в судове засідання не зявилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Відповідно до ст.169 ЦПК України суд вважає, що справу можливо слухати у відсутності відповідача та третіх осіб, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] що стверджується до довідкою з місця проживання про склад сімї і прописки №1442 від 17.03.2016 року, виданою ЛМКП «Айсберг» (а.с.4). Згідно протоколу Серії ЛВ №000464 про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 92 від 31.12.2015 року, складеним представником Управління охорони історичного середовища ЛМР, 19.12.2015 року проведено ремонтні роботи по заміні шести деревяних віконних заповнень на пластикові у квартирі №7 будинку №24 на пр. Свободи у м. Львові, без письмового дозволу відповідного органу охорони культурної спадщини (вказаний будинок є памяткою культурної спадщини; охоронний №986, згідно з рішенням Львівського облвиконкому №393 від 22.11.1988 року). (а.с.6) Постановою адміністративної комісії ГРА ЛМР №12 від 28.01.2016 року (а.с.7) визнано в діях [PERSON] вину та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 92 КУпАП, якою накладено штраф на [PERSON] в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, в сумі 850 гривень. Таким чином, відповідач самовільно провела ремонтні роботи по заміні шести деревяних віконних заповнень на пластикові, без будь яких дозвільних документів. Відповідно до ч.2 ст.319 ЦК України власник має право вчинити щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Власність зобовязує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію природні якості землі. Будинок 24 на пр. Свободи у м. Львові є памяткою культурної спадщини; охоронний №986, згідно з рішенням Львівського облвиконкому №393 від 22.11.1988 року. Згідно ч.2 ст.24 Закону України «Про охорону культурної спадщини» (далі - Закону), використання пам'ятки повинно здійснюватися відповідно до режимів використання, встановлених органами охорони культурної спадщини, у спосіб, що потребує якнайменших змін і доповнень пам'ятки та забезпечує збереження її матеріальної автентичності, просторової композиції, а також елементів обладнання, упорядження, оздоби тощо. Частиною 1 статті 22 Закону передбачено, що пам'ятки, їхні частини, пов'язане з ними рухоме та нерухоме майно забороняється зносити, змінювати, замінювати, переміщувати (переносити) на інші місця. Юридичні і фізичні особи, які завдали шкоди пам'яткам, їхнім територіям (у тому числі незаконним будівництвом), зобов'язані відновити пам'ятки та їхні території, а якщо відновлення неможливе - відшкодувати шкоду відповідно до закону (ч.3 ст.47 Закону). Як передбачено п.5.9 Положення про управління охорони історичного середовища Львівської міської ради та його структури, затвердженого рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради №1223 від 27.10.2006 року, до повноважень Управління охорони історичного середовища\~Львівської міської ради\~належить надання висновків щодо відповідних програм та проектів містобудівних, архітектурних і ландшафтних перетворень, будівельних, меліоративних, шляхових, земляних робіт на памятках та в зонах охорони, на охоронюваних археологічних територіях, в історичних ареалах міста, а також програм та проектів, реалізація яких може позначитись на стані обєктів культурної спадщини. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, зобовязавши відповідача за власні кошти привести до автентичного вигляду самовільно встановленні шість віконних заповнень у квартирі №7 будинку 24 на пр. Свободи у м. Львові.

Outcome: approved