Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

В травні 2014 року [PERSON] звернулась із позовом до [PERSON] про стягнення коштів, в обґрунтування якого казала, що 09 грудня 2013 року у вечірній час [PERSON] маючи умисел на заволодіння чужим майном, близько 22год.00хв. з корисливих мотивів шляхом розбиття віконного скла проник у дачний будинок [PERSON] по вул. Трублаїні, 24 в с. Черепівка Хмельницького району, звідки таємно викрав 5 пір'яних подушок розміром 70х70, вартістю 250 гр. кожна, заподіявши позивачу матеріальну шкоду на суму 1250грн. Вироком Хмельницького міськрайонного суду віл 13.02.2014р. [PERSON] визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. Відповідачем завдана шкода не відшкодована, у зв'язку з чим позивач звернулась до суду і просить стягнути з відповідача 1250грн. Майнової шкоди, завданої злочином. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила задовольнити в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засіданні не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений в установленому законом порядку, причини неявки суду невідомі. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає необхідним винести заочне рішення у справі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Вироком Хмельницького міськрайонного суду від 13 лютого 2014 року [PERSON] засуджено за кримінальне правопорушення за ст. 185 ч. 3 КК України, яке полягало в тому, що 09 грудня 2013 року у вечірній час [PERSON] маючи умисел на заволодіння чужим майном, близько 22год.00хв. з корисливих мотивів шляхом розбиття віконного скла проник у дачний будинок [PERSON] по вул. Трублаїні, 24 в с. Черепівка Хмельницького району, звідки таємно викрав 5 пір'яних подушок розміром 70х70, вартістю 250 гр. кожна, заподіявши [PERSON] матеріальну шкоду на суму 1250грн. У відповідності до положень ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). За змістом ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала. Шкода, заподіяна особі або майну підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Для застосування такої міри відповідальності як відшкодування збитків необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. В судовому засіданні при розгляді кримінального провадження [PERSON] свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю. Отже, вину відповідача було встановлено та доведено в судовому порядку, що підтверджується вироком Хмельницького міськрайонного суду від 13 лютого 2014р. Статтею 61 ЦПК визначено підстави звільнення від доказування. Такими обставинами, зокрема, є обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини; вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки в повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов доведений, так як матеріалами справи підтверджено причинно-наслідковий зв»язок між діями відповідача та матеріальною шкодою, яка визначена позивачем та доведена. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. На підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК України з [PERSON] слід стягнути на користь держави 243,60грн. судового збору.

Outcome: approved