Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-10 00:00:00

В травні 2018 року\~позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 30.01.2018 року о 17 год. 00 хв. по вул. Матросова в м. Вознесенську Миколаївської області, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ-21099», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], та велосипеда «Україна», яким керував [PERSON] Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль отримав механічні пошкодження, в звязку з чим позивачу, як його власнику, було завдано матеріальну шкоду в вигляді очікуваних витрат на ремонт пошкодженого транспортного засобу в розмірі 13\~866 грн. 00 коп. та витрат на проведення дослідження з визначення вартості матеріальної шкоди в розмірі 2\~000 грн. 00 коп. Винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, згідно постанови Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 24.04.2018 року, було визнано [PERSON] Враховуючи вказані обставини, позивач просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду, а також понесені ним судові витрати. Позивач у судове засідання не з'явився. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином за місцем його реєстрації. Про причини неявки суд не повідомив. Суд вважав можливим провести заочний розгляд справи, відповідно до ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів,\~кримінальне провадження № 120181150190000203, відкрите за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, адміністративну справу відносно [PERSON] за ст. 124 КпАП України, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Зокрема судом встановлено, що 30.01.2018 року о 17 год. 00 хв. по вул. Матросова в м. Вознесенську Миколаївської області, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ-21099», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], та велосипеда «Україна», яким керував [PERSON] За даним фактом 30.01.2018 року були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12018150190000203 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України. В подальшому обумовлене кримінальне провадження, згідно постанови слідчого СВ Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області від 21.02.2018 року, було закрито в звязку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, та наявністю ознак адміністративного правопорушення. Згідно постанови Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 24.04.2018 року в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, було визнано винним відповідача [PERSON] Дана постанова, відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України, є обовязковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої прийнята постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Так, згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Зазначена стаття\~містить загальне правило щодо застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків. Відповідно до нього необхідна наявність таких елементів складу цивільного правопорушення, як протиправна поведінка, збитки, причинний звязок між протиправною поведінкою боржника та збитками, вина. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. При цьому, обовязок по доведенню відсутності таких умов як протиправність діяння та вина покладається на правопорушника, тоді як необхідність доведення причинного звязку між поведінкою правопорушника та шкодою є безпосереднім обовязком потерпілого. Водночас ст.1187 ЦК України регулює відносини щодо відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки. Відповідно до вказаної статті, під джерелом підвищеної небезпеки слід розуміти діяльність, повязану з викорис\-танням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо-і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак, собак бійцівських порід, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Ознаками підвищеної небезпеки є такі властивості обєктів, з якими здійснюється діяльність, що зумовлюють неможливість повного контролю за такою діяльністю з боку людини, а також високий ступінь вірогідності завдання непередбаченої (випадкової) шкоди. Отже, враховуючи, що велосипед рухається внаслідок дії мускульної сили людини, яка знаходиться на ньому, та його експлуатація є повністю контрольованою ним, посилання позивача щодо завдання йому шкоди джерелом підвищеної небезпеки, не заслуговує на увагу. В даному випадку шкода відшкодовується на загальних підставах, передбачених ст. 1166 ЦК України. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як вбачається з матеріалів справи, внаслідок вищевказаної дорожньо транспортної пригоди, автомобіль «ВАЗ-21099», реєстраційний номер [NUMBER], отримав механічні пошкодження. Згідно висновку автотоварознавчого дослідження, проведеного ТОВ «[PERSON]З.О.» 02.02.2018 року, вартість ремонтних робіт по відновленню вищевказаного транспортного засобу, виходячи з характеру та обсягу пошкоджень, становить 13\~866 грн. 00 коп. Доказів, що б спростували вищевказаний висновок або вказували на інший розмір шкоди відповідачем не надано. Разом з тим, відповідно до ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, підтвердивши їх доказами (фактичними даними) з дотриманням вимог ст.ст.76-80 ЦПК України. За такого, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню шкода, повязана з пошкодженням транспортного засобу, згідно вищевказаного висновку. Крім того, з відповідача на користь позивача належать до стягнення витрати на проведення дослідження з визначення вартості матеріальної шкоди в розмірі 2000 грн. 00 коп. Відповідно до ч.1 ст. 133, ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача [PERSON]\~на користь позивача [PERSON] підлягають стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати в розмірі 704 грн. 80 коп. (сплачений судовий збір).

Outcome: approved