Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-08 00:00:00

В січні 2020 року позивач [PERSON] через свого представника - адвоката Швачко О.В. звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за договором позики у розмірі 26 350,00 доларів США та понесені судові витрати в сумі 6 315,49 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що 19.01.2018 між сторонами було укладено договір позики, за умовами якого відповідач отримав в борг від позивача грошові кошти у розмірі 26 350,00 доларів США., які зобов`язався повернути останньому до 31.12.2019. Сторони оформили боргову розписку на підтвердження договірних зобов`язань. Позивач стверджує, що своїх зобов`язань за договором позики позичальник не виконав - позику не повернув. У зв`язку з цим, просить суд про задоволення позовних вимог про стягнення боргу з відповідача. 22.01.2020 ухвалою суду у справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та його адвоката. Позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити. Відповідач у судові засіданні не з`являвся, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином у порядку, визначеному ст. ст. 128- 130 ЦПК України ( а.с. 25-26). Про причину неявки суд до відома не поставив. Згідно із ст.178 ЦПК України відповідачу був наданий строк для надання відзиву на позовну заяву. Станом на день ухвалення рішення у справі відповідач своїм правом не скористався, відзив на позову заяву не подав. Згідно із ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, враховуючи думку представника позивача, яка подала до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та наполягала на ухваленні заочного рішення, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За правилами статтей 1046, 1049 ЦК України: за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками; позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підтвердження укладення договору позики та його умов, відповідно ч.2 ст. 1046 ЦК України, може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Судом встановлено, що 08 травня 2019 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики в розмірі 26 350,00 доларів США. На виконання умов вказаного договору відповідач [PERSON] надав позивачу [PERSON] розписку із зазначенням умов про дату та місце виконання зобов`язань відповідача перед позивачем. (а.с.10) З даної розписки вбачається, що [PERSON] , паспорт [NUMBER] , виданий РУ ГУ МВС України Солом`янського району, зобов`язується повернути [PERSON] , ID паспорт № [NUMBER] , грошові кошти у розмірі 26 350,00 доларів США до 31.12.2019. Станом на час звернення до суду з позовною заявою, сума позики в розмірі 26 350,00 доларів США позичальником позикодавцю не повернута. За таких обставин та встановлених фактів, суд приходить до висновку, що між сторонами існують зобов`язання, що випливають з договору позики. Статтею 1049 ЦК України встановлено обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Наявність розписки позивача вказує на те, що борг відповідачем не погашено, а тому суд визнає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню. За правилами статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. З огляду на висновки суду про задоволення заявлених позивачем позовних вимог, витрати щодо стягнення судового збору покладаються на відповідача в порядку, передбаченому ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved