overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

В травні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що 20.09.2003 року уклав шлюб з [PERSON], який зареєстрований Радовельською сільською радою Олевського району, про що зроблено актовий запис №7. Під час перебування у шлюбі народився син [PERSON], [INFO]. Позов мотивував тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на шлюб та сімю, шлюб між ними фактично розпався, шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. На підставі вищезазначеного позивач просив розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявилася, але від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити за відсутності сторін. Судом встановлено, що 20.09.2003 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Радовельською сільською радою Олевського району, про що зроблено актовий запис №7. Між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Зі змісту позову вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, шлюбні стосунки між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться. Вказані обставини відповідачем у заяві про визнання позову не заперечувались. Враховуючи, що визнання відповідачем позову, не порушує прав та інтересів інших осіб, то відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України, суд приймає таке визнання як підставу для задоволення позову, а тому укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

В травні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що 24.07.1996 року уклав шлюб з [PERSON], який зареєстрований Житомирським міськвідділом реєстрації актів громадянського стану, про що зроблено актовий запис №889. Позов мотивував тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на шлюб та сімю, шлюб між ними фактично розпався, шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Посилаючись на те, що відповідач відмовляється від розірвання шлюбу в органах РАЦС, просить суд розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявилася, але від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає в частині розірвання шлюбу, однак заперечує проти стягнення з неї витрат по сплаті судового збору, оскільки вона не є ініціатором розірвання шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити за відсутності сторін. Судом встановлено, що 26.07.1996 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Житомирським міськвідділом реєстрації актів громадянського стану, про що зроблено актовий запис №889. Між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Зі змісту позову вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, шлюбні стосунки між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться. Вказані обставини відповідачем у заяві про визнання позову не заперечувались. Враховуючи, що визнання відповідачем позову, не порушує прав та інтересів інших осіб, то відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України, суд приймає таке визнання як підставу для задоволення позову, а тому укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

В травні 2016 року [PERSON] звернувся з позовом до Вороньківської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. В заяві вказує, що [INFO] померла [PERSON]. 24 липня 2007 року вона зробила заповітне розпорядження, згідно якого все своє майно, яке їй належало на день смерті, заповіла [PERSON] Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями, який розташований за адресою [ADDRESS]. В зв'язку з тим, що правовстановлюючий документ на житловий будинок відсутній він не має змоги оформити відповідні документи на своє ім'я і змушений звернутися за захистом своїх прав до суду. В позовній заяві просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не з'явився. На адресу суду надав заяву про розгляд справи без його участі, просив суд визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований за адресою [ADDRESS]. Відповідач, представник Вороньківської сільської ради, в судове засідання не з'явився. Суду надав довідку про розгляд справи без його участі. Проти позовних вимог не заперечує. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що у 2007 році [PERSON] зробила заповітне розпорядження, згідно якого усе своє майно, що належало їй на день смерті заповіла [PERSON]. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті залишилася спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями, який розташований за адресою [ADDRESS]. Згідно ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 328 ЦК України «Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом». Таким чином, є всі достатні підстави для визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташованого за адресою [ADDRESS] за [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-05 00:00:00

В травні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з вказаною заявою та обґрунтовує її тим, що в трудовій книжці серії БТ-1 №2439171, виданій 6 вересня 1976 року на її імя, вказана неправильна дата її народження 30 жовтня 1958 року. Ця обставина перешкоджає визначенню трудового стажу заявника та призначенню їй пенсії. Тому [PERSON] про-сить суд встановити факт, що трудова книжка серії БТ-1 №2349171, видана 6 вересня 1976 року на імя [PERSON], належить заявнику, 20 жовтня 1958 року народ-ження. У судовому засіданні [PERSON] підтримує заяву та просить суд задовольнити її. Представник заінтересованої особи не зявився у судове засідання. Він надіслав клопо-тання про розгляд цивільної справи в його відсутності (а.с.28-32). Вислухавши пояснення заявника та дослідивши письмові докази, суд дійшов до виснов-ку, що заяву належить задовольнити з таких підстав. Встановлено, що 6 вересня 1976 року була оформлена трудова книжка серії БТ-І №243 9171 на імя [PERSON], [INFO] (а.с.10-13). В подальшому пріз-вище працівника було змінено з «Лузяніної» на «Кудряшову». Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення належності документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом на-родження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з ч.1 ст.259 ЦПК України, у рішенні суду повинні бути зазначені відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. З копії витягу №00016694791 від 26 травня 2016 року (а.с.15), копії свідоцтва про шлюб серії 1-НО №249573 від 12 липня 2011 року (а.с.17) вбачається, що 30 квітня 1982 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та обрала прізвище «Кудряшова». 12 липня 2011 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та обрала прізвище «Рашевська». Аналіз цих обставин свідчить про те, що трудова книжка серії БТ-І №2439171 від 6 вересня 1976 року належить заявнику. Однак з копії паспорту громадянина України серії ВК №824963 від 11 серпня 2011 року (а.с.6-7) та копії свідоцтва про народження серії ІІІ-ЯР №722641 від 30 жовтня 1958 року (а.с.14) вбачається, що [PERSON] народилась 20 жовтня 1958 року. Це свідчить про те, що у вказаній трудовій книжці допущена помилка в даті народження заявника. Ця обставина перешкоджає визначенню трудового стажу та призначенню пенсії. З огляду на це суд вважає, що належить встановити факт, що трудова книжка серії БТ-І №2439171, оформлена 6 вересня 1976 року на імя [PERSON], [INFO], належить [PERSON], [INFO].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-21 00:00:00

В травні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з заявою, в якій просить визнати її онука [PERSON], [INFO], недієздатним, посилаючись на те, що останній страждає на стійке хронічне психічне захворювання, є інвалідом ІІ групи і перебуває під диспансерним наглядом в Хмельницькому обласному психоневрологічному диспансері з 2006 року, не може розуміти значення своїх дій і керувати ними, в звязку з чим потребує опіки та стороннього догляду. Крім того, заявник просить призначити її опікуном онука. В судовому засіданні заявник вимоги заяви підтримала. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради проти задоволення заяви не заперечує, крім того надав суду подання з клопотанням про встановлення опіки над [PERSON] та призначити [PERSON] опікуном над її онуком. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд знаходить заяву такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільно-процесуальним кодексом України. Судом об'єктивно встановлено, що [PERSON], [INFO], дійсно з 2006 року перебуває під диспансерним наглядом Хмельницького обласного психоневрологічного диспансеру, хворіє хронічним психічним захворюванням та є інвалідом ІІ групи, внаслідок чого не може розуміти значення своїх дій, керувати ними, у звязку з чим, потребує постійного стороннього догляду та допомоги. Крім того, згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 390 від 16 червня 2016 року [PERSON] страждає на помірну розумову відсталість з поведінковими розладами від народження, внаслідок чого не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Таким чином, [PERSON] слід визнати недієздатним та встановити над ним опіку. Разом з тим, умови проживання [PERSON] та її характеристика дають підстави вважати можливим виконувати нею опікунські обов'язки щодо її онука [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

В травні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з заявою, в якій просить встановити факт, що [PERSON] є тіткою [PERSON], яка померла 26 жовтня 2015 року. Заявник та зацікавлена особа в судове засідання не зявились. Згідно поданої заяви, заявник просив розглядати справу без його участі, вимоги заяви підтримав в повному обсязі. Причини неявки в судове засідання представника зацікавленої особи суду не відомі. Дослідивши докази, суд дійшов висновку про те, що заява підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного. Як вбачається з свідоцтва про народження серії ІV-УР № 1769541, [PERSON] народилась 03 лютого 1962 року. Її батьком є [PERSON]. [PERSON] помер 22 грудня 1987 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії ІІ-ФП № 284959. Як вбачається з тексту заяви, [PERSON] є рідною сестрою [PERSON]. [PERSON] померла 26 жовтня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФП № 228943. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, факт родинних відносин між фізичними особами, встановлюється в судовому порядку. Враховуючи те, що прізвище та по батькові померлої співпадають з прізвищем та по батькові батька заявки, суд вважає за можливе встановити факт родинних відносин між заявником та [PERSON], а саме - визнати [PERSON] племінницею [PERSON], яка померла 26 жовтня 2015 року. Таким чином, заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

В травні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з заявою, в якій просить призначити її опікуном над сином [PERSON], [INFO]. На обґрунтування своїх вимог заявниця зазначила, що згідно рішення Хмельницького міськрайонного суду від 02 червня 2006 року, [PERSON] визнано недієздатним та призначено опікуном над ним батька [PERSON], який помер [INFO] року, тому просить задовольнити її заяву та призначити опікуном сина її. В судовому засіданні заявник вимоги заяви підтримала. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради проти задоволення заяви не заперечує, крім того надав суду подання з клопотанням про призначення опікуна над [PERSON] його матір [PERSON] Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд знаходить заяву такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільно-процесуальним кодексом України. Судом об'єктивно встановлено, що згідно рішення Хмельницького міськрайонного суду від 02 червня 2006 року, [PERSON] визнано недієздатним та призначено опікуном над ним батька [PERSON], який помер [INFO] року, у зв'язку з чим заявниця просить призначити її опікуном над сином [PERSON] Враховуючи, що призначений згідно рішення суду опікун над [PERSON] його батько [PERSON] помер, суд вважає, що заява підлягає задоволенню і над [PERSON] слід призначити його матір [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

В травні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про надання права на шлюб, вказавши, що вона бажає зареєструвати шлюб з [PERSON], [INFO], проте на даний час не досягла шлюбного віку. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримала свою заяву. Пояснила, що вона та [PERSON] люблять один одного, бажають зареєструвати шлюб, вона вагітна, просить суд надати їй право на шлюб, що відповідає її інтересам. Мати заявниці [PERSON] не заперечує проти реєстрації шлюбу між її неповнолітньою донькою та [PERSON], вважає, що такий шлюб відповідатиме інтересам [PERSON]. Заінтересована особа [PERSON] пояснив, що два роки він зустрічається з [PERSON] і вони мають намір утворити сімю. Від заінтересованої особи виконавчого комітету Орлівської сільської ради надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника сільської ради, проти задоволення вимог [PERSON] не заперечують. Судом встановлено, що [PERSON], яка народилась 01 вересня 1999 року, та [PERSON], [INFO], вирішили укласти шлюб. Відповідно довідки за №34 від 25 травня 2016 року, виданої Теплицькою лікарнею планового лікування, [PERSON] перебуває на обліку в жіночій консультації з приводу вагітності 15 тижнів. Частиною першою статті 22 СК України встановлено, що шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам Заслухавши заявника, заінтересованих осіб, суд вважає, що шлюб заявника з [PERSON] відповідатиме її інтересам, і підстав, які б перешкоджали суду надати право на шлюб, судом не встановлено. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-18 00:00:00

В травні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказала, що 15 лютого 2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у виконавчому комітеті Побірської сільської ради Теплицького району, актовий запис №01. В шлюбі мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Оскільки, сімейне життя не склалось через те, що вони з відповідачем мають різні погляди на сімейні відносини, подружні відносини між ними було припинено в січні 2016 року, поновлювати їх вона не бажає, тому просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, направила на адресу суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання тричі не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, про що свідчать поштові повідомлення про вручення судових повісток. Заяви про розгляд справи у його відсутність відповідач [PERSON] не подав, причину неявки суду не повідомив. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15 лютого 2011 року, шлюб зареєстровано у виконавчому комітеті Побірської сільської ради Теплицького району Вінницької області, актовий запис №01. В шлюбі мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем, що підтверджується довідкою Овідіопольської селищної ради Овідіопольського району Одеської області за №1448 від 20 квітня 2016 року. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Пункт 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя вказує, що проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що сторони з січня 2016 року подружні відносини не підтримують, позивач вважає неможливим поновлення подружніх стосунків та наполягає на розірванні шлюбу, відповідач заперечень проти позову не подав, тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача та неповнолітньої дитини. Судові витрати, які складаються з судового збору, який було сплачено позивачем в розмірі 551 грн. 20 коп., відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

В травні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 18 вересня 2009 року зареєструвала шлюб з відповідачем у Донецькому міському відділі реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 900. Від даного шлюбу мають малолітню дочку - [PERSON], [INFO]. Під час спільного проживання їх інтереси не співпадали, мали різні погляди на сімейне життя. Між нею та чоловіком зникла любов, щирість відносин. У теперішній час мешкають окремо один від одного, спільне господарство не ведуть. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, примирення між ними неможливе. На підставі наведеного позивачка просить розірвати шлюб з відповідачем в судовому порядку. Позивачка в судове зсідання не з'явилась, надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила справу розглянути за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю, просив справу розглянути за його відсутності. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 18 вересня 2009 року Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 900. Від шлюбу мають малолітню дочку - [PERSON], [INFO] (а.с.5). Шлюбні відносини між подружжям припинені. Причиною припинення шлюбних відносин є наявність непорозуміння, внаслідок чого кожен з подружжя має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Сторони проживають окремо, не пов'язані спільним побутом, взаємними права та обов'язками, мають різні бюджети. Примирення між сторонами неможливе та недоречне. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст.88 ЦПК України підлягають присудженню з відповідача на користь позивачки понесені нею і документально підтверджені судові витрати, що складаються з судового збору в сумі 551,21 грн. Відповідно до ст. ст.24, 104, 105, 110-112, 114 СК України,

Outcome: approved