Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-28 00:00:00

До Володарського районного суду Київської області 22.10.2020\~р. надійшов зазначений позов ГУ по м.\~Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» до [PERSON] про стягнення суми кредитної заборгованості, в якому Позивач просить суд: стягнути з Відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором (заява від 05.10.2017\~р. №\~371238511) у загальному розмірі 2\~688,91\~грн. На обґрунтування заявлених позовних вимог Позивач у позовній заяві зазначив, що сторонами 05.10.2017\~р. укладено договір у вигляді заяви про приєднання №\~371238511 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Згідно із цією Заявою Відповідач шляхом підписання цієї Заяви зобов`язався беззастережно приєднатися до названого Договору та уклав з Позивачем (Банком) договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку. За названою Заявою Відповідачеві відкрито поточний рахунок №\~ [NUMBER] на умовах тарифного пакету «Мій рахунок» та видано платіжну карту типу Mastercard Debit Standart. Згідно з заявою про встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) Відповідачеві встановлено Кредит у розмірі 1\~500\~грн., процентна ставка визначена фіксована у розмірі 27\~%. Як зазначено в позовній заяві, Позивач (Банк) свої зобов`язання перед Відповідачем (Позичальником) виконав повністю, надавши останній обумовлені кредитні кошти, проте останній порушив умови Договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені Договором порядку і строки, у зв`язку з цим виникла заборгованість, яка за станом на 28.07.2020\~р. становить 2\~688,91\~грн, що складається з такого: \~1\~494,79\~грн. заборгованості за основним боргом (кредитом); \~792,82\~грн. процентів за користування кредитом; \~9,00\~грн. комісії за рко; \~236,95\~грн. пені; \~28,40\~грн. інфляційних втрат від простроченого кредиту; \~56,78\~грн. інфляційних втрат від простроченого кредиту; \~32,43\~грн. три проценти річних на суму простроченого кредиту; \~37,74\~грн. три проценти річних на суму нарахованих та несплачених проценнтів. Ухвалою суду від 03.11.2020\~р. відкрито провадження в справі, задоволено клопотання Позивача й вирішено питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та їх виклику у судове засідання за наявними у справі матеріалами (письмове провадження), встановлено Відповідачеві 15-денний строк з дня отримання ухвали суду для подання відзиву з викладенням заперечення проти позову, роз`яснено право сторін подати клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, а також роз`яснено визначені статтею\~275 Цивільного процесуального\~кодексу України (далі ЦПК України) строки розгляду справи не пізніше 31.12.2020\~р. (а.с.\~31-33). За названою статтею\~275 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Відповідач згадану ухвалу суду від 03.11.2020\~р. разом з копією позовної заяви та копіями доданих до неї документів отримав 07.11.2020\~р., що підтверджено відповідним поштовим повідомленням (а.с.\~37). Позивач та його представник також отримали зазначену ухвалу, що також підтверджено поштовими повідомленнями (а.с.\~35, 36). Згідно з частиною восьмою статті\~178 ЦПК України, враховуючи ненадання Відповідачем відзиву у встановлений судом строк, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті\~12 ЦПК України). Відповідно до частини другої статті\~247 ЦПК України у разі якщо за положеннями цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутністю учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд,\~розглянувши матеріали\~справи і\~оцінивши наявні\~в справі\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні (стаття\~89 ЦПК України), вирішуючи справу, виходить з такого. З наявних письмових матеріалів справи судом встановлено, що Відповідачем 05.10.2017\~р. було підписано заяву про приєднання за №\~371238511 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), копія якої додана до позовної заяви (а.с.\~14-15). Згідно з пунктами\~3.4.1, 3.4.2 Відповідачеві відкрито на умовах тарифного пакету «Мій рахунок» поточний рахунок №\~ [NUMBER] та видано платіжну карту типу Mastercard Debit Standart. За заявою про встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту), копія якої також додана до позовної заяви (а.с.\~15) Відповідачеві встановлено Кредит у розмірі 1\~500\~грн., процентна ставка визначена у розмірі 27\~% за користування кредитними коштами; умови кредитування викладені у паспорті споживчого кредиту, з яким ознайомлений Відповідач, що підтверджено його підписом (а.с.\~16). Згідно з наданими суду Позивачем Розрахунком заборгованості Відповідача за станом на 28.07.2020\~р. (а.с.\~18-19) та Звітом щодо розрахунку сум інфляцінйих втрат та 3\~% річних від прострочених сум заборгованості за кредитом (а.с.\~20-21), що додані до позовної заяви, Відповідач користувався кредитним коштами, проте на погашення заборгованості своєчасно та в повному обсязі кошти на надав, у зв`язку з цим за станом на 28.07.2020\~р. у нього перед Позивачем склалася заборгованість у загальному розмірі 2\~688,91\~грн., що включає в себе заборгованість з наведених вище сум заборгованості за простроченим основним боргом (кредитом), процентами за користування кредитом, неустойкою (пенею) за несвоєчасне погашення основного боргу та процентів, а також трьох відсотків річний й інфляційних витрат. Відповідно до частини першої статті\~509, частини першої статті\~525 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За визначеннями частини першої статті\~626, частини першої статті\~634 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; при цьому договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, при цьому друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до статей\~1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа\~1 цієї глави Кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Частинами першою, другою статті\~10561 ЦК України встановлено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною; тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття\~629 ЦК України). Згідно з вимогами статті\~526, частини першої статті\~527, частини першої статті\~530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства (стаття\~536 ЦК України). Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання (частина друга статті\~615 ЦК України). Статтею\~610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом статті\~611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (пункт\~3 частини першої статті\~611 ЦК України). За визначеннями статті\~549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Крім того, відповідно до приписів частини другої статті\~625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Зважаючи на усе викладене та встановлені судом обставини, суд вважає, що Відповідач порушив умови кредитного договору від 05.10.2017\~р., укладеного ним з Позивачем, не виконав взяті на себе зобов`язання, а заявлений Позивачем до стягнення розмір заборгованості відповідає встановленому Відповідачеві розміру кредитного ліміту, умов його кредитування, зокрема, розмір процентів та розмір й умови нарахування неустойки (пені) підтверджено, на думку суду, належними і допустимими доказами, тому суд вбачає наявними передбачені законом підстави для задоволення позову. Крім того, на підставі імперативних приписів частини першої, пункту\~1 частини другої статті\~141 ЦПК України з Відповідача слід стягнути на користь Позивача судові витрати за сплачений судовий збір. Відповідно до статей\~15, 16, 509, 525-527, 530, 534, 615, 626, 629, 1050, 1054, 1056-1 ЦК України та

Outcome: approved