Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

В серпні 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про усунення перешкод у користуванні грошовими коштами. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 20.12.2019 року на її картку № [NUMBER] було перераховано її сином [PERSON] з його картки № [NUMBER] грошові кошти в розмірі 400 000 грн. 00 коп., у зв`язку з чим банком було заблоковано відповідну картку та замінено і видано нову картку № [NUMBER] , яку також було заблоковано. Усні та письмові звернення до відповідача з питань розблокування картки та можливості вільного користування грошовими коштами результатів не дали. Тому позивач звернулась до суду з вимогою про зобов`язання Банку усунути перешкоди щодо користування та розпорядження грошовими коштами на гривневому картковому рахунку № [NUMBER] , відкритому на ім`я [PERSON] , шляхом його розблокування. Ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 03.09.2020 року, задоволено клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору (а.с. 25). Ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 03.09.2020 року, відкрито провадження у справі, та призначено розгляд справи за правилами спрощеного провадження, з повідомленням сторін ( а.с. 26). 24.12.2020 року на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній позовні вимоги не визнав. Пояснив, що Банк має право заблокувати рахунок у разі, порушення власником або довіреною особою вимог чинного законодавства України та або умов Договору та /або у разі виникнення овердрафта. Відповідно до п. 1.1.3.2.14 Умов та правил банківських послуг АТ КБ «ПРИВАТБАНК» Банк маж право відмовитися від здійснення видаткових операцій за рахунком клієнта у випадку виникнення вмотивованих підозр щодо використання Банку для проведення незаконних операцій. Банком було призупинено здійснення видаткових операцій з використання платіжної картки № [NUMBER] , держателем якої є позивач, на підставі звернення іншого клієнта Банку - [PERSON] , який повідомив, що помилково перерахував зі свого рахунку кошти сину позивача та вимагав їх повернення, на що не погодився - ані позивач, ані її син, який безпосередньо був належним отримувачем таких коштів. На пропозицію Банку позивач не надала жодних підтверджуючих документів, а тому до цього часу рахунок залишається заблокованим. На підставі викладеного відповідач просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю ( а.с.35-47). 31.03.2021 року позивач подала до суду відповідь на відзив, в якому позов підтримала, просила задовольнити та зазначила, що дії відповідача щодо обмеження права позивача користуватися поточним картковим рахунком шляхом його блокування є такими, що не відповідають діючому законодавству, відповідач не надав суду жодних підтверджень того, що позивач вчинила незаконні операції зі своєю карткою(56-63). Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили, проте подали до суду заяву, в якій просили справу розглядати у їх відсутність, позов підтримали, просили його задовольнити в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечували (а.с. 74). Представник Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, ч. 4 вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. У відповідності до п.2 ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено і не заперечувалось учасниками у справі, що [PERSON] є клієнткою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк». Підписавши анкету-заяву на приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, позивач тим самим уклала з відповідачем договір, який відповідно до ст.. 634 ЦК України є договором приєднання ( а.с. 41). На підставі укладеного договору між Банком та позивачем, остання отримала в Акціонерному товаристві Комерційний банк «Приватбанк» наступні картки: [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] . 20.12.2019 року на картку позивача № [NUMBER] було перераховано її сином [PERSON] з його банківської картки для виплат № [NUMBER] грошові кошти в розмірі 400 000 (чотириста тисяч ) грн. 00 коп., ( а.с. 42,43, 44), у зв`язку з чим, картка позивача була заблокована. Після звернення до банку, відповідну карту було замінено та видано нову картку № [NUMBER] , яку також було заблоковано. Відповідач в односторонньому порядку припинив видачу грошових коштів через банкомати або каси своїх відділень, картковий рахунок позивала було заблоковано банком. При цьому відповідач не повідомив позивача про дату блокування карткового рахунку та не надав виписку. Після звернень позивача до відповідача, із листа №20.1.0.0.0/7-200302/7268 від 02.032020 року позивачу стало відомо про те, що відповідач припинив обслуговування її картки,

Outcome: approved