Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-22 00:00:00

Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради 16.06.2017 р. (далі за текстом Департамент) звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] суми виплаченої щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, у розмірі 5324,92 грн. Позов обґрунтований тим, що з 23.12.2014р. [PERSON] перебувала на обліку в управлінні соціального захисту населення в Суворовському районі (надалі-Управління) Департаменту, їй була призначена та виплачена грошова допомога. Приховання [PERSON] інформації про наявність на її імя у період з 21.05.2015р. по 29.02.2016р.та на імя її доньки [PERSON] у період з 01.10.2014р. по 05.07.2015р. депозитного рахунку призвело до безпідставного нарахування та виплати допомоги за період з 23.12.2014р. по 22.06.2015р. в розмірі 5324,92 грн., яка на думку позивача підлягає стягненню в примусовому порядку. Дані обставини стали підставою для звернення до суду. Представник позивача в судове засідання не зявилася, направивши на адресу суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, судом здійснено всі можливі заходи відповідно до вимог ч.11 ст.128 ЦПК України щодо повідомлення про дату, місце та час судового засідання-розміщено оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, заяв про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Відповідно до положень ст.ст.280,281 ЦПК України суд з письмової згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі заяви від 23.12.2014р. та згідно з Порядком надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасового окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, затверджених Постановою КМУ від 01.10.2014р. №505, [PERSON] як особі, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, Департаментом було призначено адресну допомогу для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, яка була виплачена у розмірі 5324,92 грн. за період з 23.12.2014р. по 22.06.2015р. (а.с.7). У зазначеній заяві [PERSON] зазначила у складі родини лише себе, а також про відсутність у неї коштів на депозитному банківському рахунку, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (а.с.13-15). Проте, під час проведення перевірки було встановлено, що згідно Акту Державної фінансової інспекції в Одеській області від 19.10.2016р. №041-11/105, та особової справи №614799, на обліку в Управлінні відповідач перебувала з 23.12.2014р. та отримувала допомогу ВПО лише на себе як пенсіонер. Відповідно до таблиці «11807у_33267в Депозит_ВПО», протягом періоду 01.10.2014р.-05.07.2015р. депозитний рахунок мала донька заявниці [PERSON]. Відповідно до інформації з таблиці «2016-09-01 Запит на ДФІ_Депозити(додавання періодів)» [PERSON] протягом періоду 21.05.2015р. -29.02.2016р. мала депозитний рахунок в «Альфа-Банку» на суму 183305,50 грн., а отже у період з 23.12.2014р. по 22.06.2015р. [PERSON] було зайво нараховано та виплачено допомоги на загальну суму 5324,92 грн.(а.с.5-6,7). Незважаючи на вимогу позивача повернути безпідставно отриману допомогу, яку рекомендованими листами Управління від 07.11.2016р №12-02/7948/1 та від 09.12.2016р. №12-02-03/9286/6, направлено на ім'я [PERSON], відповідач грошові кошти в добровільному порядку не повернула, та з цього приводу не надала відповідні пояснення. Відповідно до абз.4 п. 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою КМУ № 01.10.2014р. №505 (далі за текстом Порядок), (абз.4) грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сімї має на депозитному банківському рахунку (рахунках) кошти у сумі, що перевищує 25-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Згідно п. 11 Порядку, суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сімї на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Отже, у зв'язку з непредставленням [PERSON] повної інформації, необхідної для законного призначення адресної допомоги, нею було порушено п.6 Порядку, внаслідок чого Департаментом безпідставно було призначено та виплачено щомісячну допомогу в загальному розмірі 5324,92 грн., яка підлягає стягненню з відповідача в примусовому порядку. З урахуванням наведеного, суд вважає, що предявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України\~ та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача також підлягає стягненню на користь держави несплачений судовий збір у розмірі 1600 грн..

Outcome: approved