Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-31 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернувся комунальний заклад «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка» із заявою пропродовження [PERSON] амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку без її згоди. Заява мотивована тим, що [PERSON], [INFO], мешканець [ADDRESS], перебуває на обліку з 2001 року, коли вперше в жовтні 2000 року після сварки в сім'ї вистрибнув з 2-го поверху. Після цього неодноразово знаходився на стаціонарному лікуванні в ВОПНЛ ім. акад. О.І. Ющенка (25.05.01 р. по 02.07.01 року, з 07.04.03 року по 23 04.03 року, з 03.01.12 року по 17.02.12 року) з діагнозом : «Психічні розлади органічного походження внаслідок черепно-мозкової травми з психотичними (галюцинаторно-параноїдними) розладами. Судомний синдром анамнестично». В грудні 2011 року була вчинена повторна суїцидальна спроба, коли пацієнт наніс собі різані рани в ділянці шиї зліва та справа. З 27.12.2011 року по 03.01.2012 року знаходився на стаціонарному лікуванні у реанімаційному відділенні лікарні швидкої допомоги. З 04.01.2012 року був переведений на стаціонарне лікування у 1-е відділення ВОПНЛ ім. акад. ім. О.І. Ющенка, де пробув по 17.02.2012 року. З 22.05.2013 року по 08.07.2013 року знаходився на стаціонарному лікуванні в першому відділенні лікарні ім. акад. О.І. Ющенка. Остання госпіталізація з 21.02.2014 року по 14.03.2014 Висновок лікарів-психіатрів від 09.02.2012 року [PERSON] за психічним станом потребує надання психіатричної амбулаторної допомоги в примусовому порядку. Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 17.02.2012 року призначено [PERSON] амбулаторну психіатричну допомогу в примусовому порядку без його згоди . Висновком комісії лікарів-психіатрів від 30.08.2012 року: за психічним станом [PERSON] рекомендовано продовжити амбулаторне примусове психіатричне лікування без його згоди. Рішенням Староміського районного суду м. Вінниці від 14.09.2012 року: продовжити [PERSON] надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку без його згоди. Висновком комісії лікарів-психіатрів від 25.02.2013 року: за психічним станом [PERSON] потребує продовження амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 05.03.2013 року : продовжити надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, без його згоди. Висновком комісії лікарів-психіатрів від 15.08.2013 року: за станом психічного здоров'я [PERSON] потребує продовження амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області 21.08.2013 року: продовжити надання примусової амбулаторної психіатричної допомоги [PERSON] Висновком комісії лікарів-психіатрів від 03.02.2014 року за станом психічного здоров'я [PERSON] рекомендовано продовжити примусову амбулаторну психіатричну допомогу. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 06.02.2014 року: продовжити [PERSON] застосування амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку без його згоди. Представник заявника та прокурор підтримали заяву в повному обсязі та просили суд її задовольнити. Вислухавши пояснення представника заявника, думку прокурора, та дослідивши матеріали справи, на підставі яких було встановлено, що що[PERSON], [INFO], мешканець [ADDRESS], перебуває на обліку з 2001 року, коли вперше в жовтні 2000 року після сварки в сім'ї вистрибнув з 2-го поверху. Після цього неодноразово знаходився на стаціонарному лікуванні в ВОПНЛ ім. акад. О.І. Ющенка (25.05.01 р. по 02.07.01 року, з 07.04.03 року по 23 04.03 року, з 03.01.12 року по 17.02.12 року) з діагнозом : «Психічні розлади органічного походження внаслідок черепно-мозкової травми з психотичними (галюцинаторно-параноїдними) розладами. Судомний синдром анамнестично». В грудні 2011 року була вчинена повторна суїцидальна спроба, коли пацієнт наніс собі різані рани в ділянці шиї зліва та справа. З 27.12.2011 року по 03.01.2012 року знаходився на стаціонарному лікуванні у реанімаційному відділенні лікарні швидкої допомоги. З 04.01.2012 року був переведений на стаціонарне лікування у 1-е відділення ВОПНЛ ім. акад. ім. О.І. Ющенка, де пробув по 17.02.2012 року. З 22.05.2013 року по 08.07.2013 року знаходився на стаціонарному лікуванні в першому відділенні лікарні ім. акад. О.І. Ющенка. Остання госпіталізація з 21.02.2014 року по 14.03.2014 Висновок лікарів-психіатрів від 09.02.2012 року : [PERSON] за психічним станом потребує надання психіатричної амбулаторної допомоги в примусовому порядку. Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 17.02.2012 року : призначити [PERSON] амбулаторну психіатричну допомогу в примусовому порядку без його згоди . Висновком комісії лікарів-психіатрів від 30.08.2012 року: за психічним станом [PERSON] рекомендовано продовжити амбулаторне примусове психіатричне лікування без його згоди. Рішенням Староміського районного суду м. Вінниці від 14.09.2012 року: продовжити [PERSON] надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку без його згоди. Висновком комісії лікарів-психіатрів від 25.02.2013 року: за психічним станом [PERSON] потребує продовження амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 05.03.2013 року : продовжити надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, без його згоди. Висновком комісії лікарів-психіатрів від 15.08.2013 року: за станом психічного здоров'я [PERSON] потребує продовження амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області 21.08.2013 року: продовжити надання примусової амбулаторної психіатричної допомоги [PERSON] Висновком комісії лікарів-психіатрів від 03.02.2014 року : за станом психічного здоров'я [PERSON] рекомендовано продовжити примусову амбулаторну психіатричну допомогу. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 06.02.2014 року: продовжити [PERSON] застосування амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку без його згоди. Впродовж останніх 6-ти місяців пацієнт щомісячно оглядався дільничним лікарем-психіатром, але стан пацієнта не змінився ( пацієнт тривожний, погано спить, не усвідомлює значення безперервності лікування). Був оглянутий комісією лікарів-психіатрів диспансерного відділення в зв'язку з закінченням АППД. Висновком комісії лікарів-психіатрів від 24.07.2014 року № 57 за станом психічного здоров'я [PERSON] потребує продовження амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про психіатричну допомогу» у разі необхідності продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку понад 6 місяців лікар-психіатрів повинен надіслати до суду за місцем проживання особи заяву про продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави надання особі амбулаторної психіатричної допомоги без її усвідомленої згоди та без згоди її законного представника, передбачені частиною другою цієї статті, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження надання особі такої допомоги. В подальшому продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців. В зв'язку з викладеним суд вважає, що заяву слід задовольнити, так як [PERSON] потрібна психіатрична допомога, а не можливість усвідомлювати необхідності лікування є підставою для примусового порядку надання допомоги. На підставі викладеного,

Outcome: approved