Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

В січні 2017 року позивачі звернулися до суду із зазначеним позовом. Вказували, що 14.05.2003 року між ними та відповідачем укладено договір № 06П-03 на передачу права на одержання патенту України на промисловий зразок «Універсальний дисковий агрегат» УДА 3,1-20 по заявці № [NUMBER] від 20.05.2003 року, згідно умов якого відповідач став патентовласником патенту України на промисловий зразок № 8874. Згідно п. 5.2 акту естетично-правової експертизи патент України на промисловий зразок № 8874 вважається впровадженим на ТОВ НВП «Білоцерківмаз» з 16.06.2003 року. У відповідності до п. 3 договору № 06П-03 винагорода авторам повинна виплачуватись один раз на рік. Розмір винагороди за використання промислового зразка згідно п. 3.1 дорівнює десятикратному розміру мінімальної заробітної плати, встановленої чинним законодавством за повний чи неповний рік. При припиненні використання патенту України на промисловий зразок № 8874 патентовласник ТОВ НВП «Білоцерківмаз» прийняв зобовязання передати патент авторам художньо-конструкторського рішення згідно п. 2.5 Договору № 06П-03. Як співавторам їм, за 2013,2014,2015 рік відповідач мав виплатити 36 422 грн., однак остання виплата винагороди авторам була проведена за 2007 рік. Патент України на промисловий зразок № 8874 діє до 15.06.2019 року. Відповідач продовжує рекламувати і пропонувати до продажу «Універсальний дисковий агрегат» УДА 3,1-20 у журналі «Техніка і технології», який підписано до друку 20.08.2015 року. Також оголошення про продаж відповідачем універсального дискового агрегату УДА-3,1-20, виготовленого із використанням промислового зразка «Універсальний дисковий агрегат» УДА 3,1-20 розміщеного на офіційному сайті відповідача в мережі Інтернет і до часу подачі позову. Крім того, зазначеними діями відповідач завдав їм моральну шкоду, які вони оцінюють в сумі по 5 000 грн. кожному співавтору. Відповідач своїми діями по невиплаті належних їм коштів фактично змусив їх звільнитися з підприємства, неодноразово писати листи та приїжджати, принижуватись перед ним і буквально просити виплатити їхні гроші. [PERSON] працював головним інженером на підприємстві «Білоцерківмаз», винахідник, Лауреат золотої медалі ВДНГ СРСР, Заслужений раціоналізатор України і саме тому моральна шкода також полягає, зокрема, у приниженні честі, гідності, престижу та ділової репутації. Посилаючись на відповідні правові норми, позивачі просили суд: 1) стягнути з відповідача на користь [PERSON] суму боргу в розмірі 10 926,60 грн. за договором № 06П-03; 2) стягнути з відповідача на користь [PERSON] суму боргу в розмірі 10 926,60 грн. за договором № 06П-03; 3) стягнути з відповідача на користь [PERSON] суму боргу в розмірі 14 568,80 грн. за договором № 06П-03; 4) стягнути з відповідача на користь позивачів моральну шкоду в сумі 15 000 грн. солідарно; 5) стягнути судові витрати по справі. 23.01.2017 року позивачами через канцелярію суду була подана заява про відмову від позовних вимог про стягнення моральної шкоди. Позивачі в судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні, надавши письмові заперечення, в задоволенні позову просив відмовити, пояснивши, що патент відповідачем не використовується, тому відсутні підстави сплачувати позивачам грошові кошти, при цьому передача прав за петентом позивачам не здійснювалась, оскільки в подальшому можливо він буде використовуватись, тому мито за нього сплачується. В подальшому позивачі в судове засідання не з'явились, звернулись до суду із заявами, в яких позов підтримали та просили проводити розгляд справи без їхньої участі. Відповідач в подальшому свого представника в судове засідання не направив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, на здійснений судом від 02.03.2017 року запит відповіді не надав. Заслухавши пояснення позивачів та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є співавторами винаходу Універсальний дисковий агрегат (УДА-3,1-20) по заявці № [NUMBER] від 20.05.2003 року (патент на промисловий зразок № 8874). 14.05.2003 року між [PERSON], [PERSON] та [PERSON], як співавторами, та ТОВ НВП Білоцерківмаз було укладено договір про передачу права на одержання патенту України на промисловий зразок Універсальний дисковий агрегат (УДА-3,1-20). Згідно п. 5.2. акту естетично-правової експертизи патент України на промисловий зразок №8874 вважається впровадженим на ТОВ НВП «Білоцерківмаз» з 16.06.2003 року. Відповідно до п. 3 укладеного між сторонами договору, винагорода авторам повинна виплачуватись один раз на рік. Розмір винагороди за використання промислового зразка згідно п. 3.1. дорівнює десятикратному розміру мінімальної заробітної плати, встановленої чинним законодавством за повний чи неповний рік використання. Протягом 2003-2007 років ТОВ НВП «Білоцерківмаз» сплачувало позивачам передбачену умовами договору винагороду, однак у 2013, 2014, 2015 роках таку виплату не здійснювало. Відповідно до умов укладеної угоди про розподіл винагороди за використання промислового зразка «Універсальний дисковий агрегат» від 18.08.2003 року між позивачами визначено розмір винагороди в процентах від загальної суми: [PERSON] - 30%; [PERSON] - 30%; [PERSON] - 40 %. Відповідно до ст. 418 ЦК України право інтелектуальної власності це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або на інший обєкт права інтелектуальної власності, визначений цим Кодексом та іншим законом. Право інтелектуальної власності становлять особисті немайнові права інтелектуальної власності та (або) майнові права інтелектуальної власності, зміст яких щодо певних обєктів права інтелектуальної власності визначається цим Кодексом та іншим законом. Право інтелектуальної власності є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений права інтелектуальної власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, передбачених законом. Згідно ст. 421 ЦК України субєктами права інтелектуальної власності є: творець (творці) обєкта права інтелектуальної власності (автор, виконавець, винахідник тощо) та інші особи, яким належать особисті немайнові та (або) майнові права інтелектуальної власності відповідно до цього Кодексу, іншого закону чи договору. Відповідно до ст.ст. 461-464 ЦК України промисловий зразок вважається придатним для набуття права інтелектуальної власності на нього, якщо він, відповідно до закону, є новим. Обєктом промислового зразка можуть бути форма, малюнок чи розфарбування або їх поєднання, що визначають зовнішній вигляд промислового виробу. Набуття права інтелектуальної власності на винахід, корисну модель, промисловий зразок засвідчується патентом. Обсяг правової охорони визначається формулою винаходу, корисної моделі, сукупністю суттєвих ознак промислового зразка. Умови та порядок видачі патенту встановлюються законом. Субєктами права інтелектуальної власності на винахід, корисну модель та промисловий зразок є: 1) винахідник, автор промислового зразка; 2) інші особи, які набули прав на винахід, корисну модель та промисловий зразок за договором чи законом. Майновими правами інтелектуальної власності на винахід, корисну модель, промисловий зразок є: 1) право на використання винаходу, корисної моделі, промислового зразка; 2) виключне право дозволяти використання винаходу, корисної моделі, промислового зразка (видавати ліцензії); 3) виключне право перешкоджати неправомірному використанню винаходу, корисної моделі, промислового зразка, в тому числі забороняти таке використання; 4) інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом. Майнові права інтелектуальної власності на винахід, корисну модель, промисловий зразок належать володільцю відповідного патенту, якщо інше не встановлено договором чи законом. Відповідно до ч. 1 ст. 465 ЦК України майнові права інтелектуальної власності на винахід, корисну модель, промисловий зразок є чинними з дати, наступної за датою їх державної реєстрації, за умови підтримання чинності цих прав відповідно до закону. Частиною 2 ст. 427 ЦК України встановлено, що умови передання майнових прав інтелектуальної власності можуть бути визначені договором, який укладається відповідно до цього Кодексу та іншого закону. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону прав на промислові зразки» право на одержання патенту має роботодавець, якщо промисловий зразок створено у звязку з виконанням службових обовязків чи доручення роботодавця, за умови, що трудовим договором (контрактом) не передбачено інше. Роботодавець повинен укласти письмовий договір з автором і за його умовами видати винагороду автору відповідно до економічної цінності промислового зразка та іншої вигоди, одержаної роботодавцем від промислового зразка. Спори щодо умов одержання винагороди та її розміру розвязуються у судовому порядку. Відповідно до п. 2.3. договору ТОВ НВП «Білоцерківмаз» зобовязалося повідомляти авторів у письмовій формі при достроковому припиненні дії патенту за три місяці до закінчення строку дії сплаченого збору. Згідно до п. 2.5. укладеного між сторонами договору, при припиненні використання патенту України на промисловий зразок № 8874 згідно заявки № [NUMBER] від 20.05.2003 року на ТОВ НВП «Білоцерківмаз» завод оформляє матеріали на передачу прав власника патенту на імя авторів. В матеріалах справи відсутні докази, що завод на виконання вимог п. 2.5. договору оформив матеріали на передачу прав власника патенту на імя авторів, що може свідчити про використання відповідачем промислового зразка. Крім того, позивачами на підтвердження факту використання відповідачем промислового зразка, захищеного патентом України №8874 «Універсальний дисковий агрегат», суду в якості доказів надано: прейскурант роздрібних цін для продажу в Україні сільськогосподарської техніки з 01.01.2015 року (а.с. 26), витяг з офіційного сайту ТОВ НВП «Білоцерківмаз» де міститься оголошення про продаж відповідачем універсального дискового агрегату УДА-3,1-20, виготовленого із використанням промислового зразка «Універсальний дисковий агрегат» УДА 3,1-20 (а.с. 25), оголошення в журналі «Техніка і технології», який підписано до друку 20.08.2015 року. Вищевказані докази відповідачем спростовані не були, хоча саме на нього покладено обовязок доведення факту припинення використання патенту, при цьому будь-якої відповіді на запит суду від 02.03.2017 року останнім не надано. Крім того, представник відповідача в судовому засіданні зазначив, що ТОВ НВП «Білоцерківмаз» сплачувало і сплачує річний збір за підтримання чинності патенту на промисловий зразок № 8874, що на думку суду, в сукупності з іншими доказами, підтверджує факт використання відповідачем промислового зразка Універсальний дисковий агрегат (УДА-3,1-20), захищеного патентом України № 8874. Посилання представника відповідача на те, що у виробництві використовується удосконалений агрегат, який відрізняється від запатентованого, не підтверджуються належними доказами, при цьому надана останнім порівняльна таблиця не містить дати впровадження змін. Таким чином, оскільки відповідачем не спростовано факт використання ним промислового зразка Універсальний дисковий агрегат (УДА-3,1-20), захищеного патентом України №8874, протягом 2013-2015 років, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини щодо невиконання відповідачем умов договору від 14.05.2003 року в частині виплати позивачам щорічної винагороди, суд вважає, що позов в частині стягнення заборгованості за договором № 06П-03 слід задовольнити. Щодо вимоги позивачів про стягнення з відповідача на їхню користь моральної шкоди провадження у справі в цій частині підлягає закриттю на підставі п. 3 ч. 1 ст. 205 ЦПК України. Згідно вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, суд вважає за можливе стягнути із відповідача на користь кожного із позивачів по 183,73 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: partial