Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

В серпні 2018 року до суду надійшов позов [PERSON], в якому зазначається, що 18 липня 2018 року судовим наказом з нього на користь [PERSON] стягнуто аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку на утримання сина [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO], щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Рішенням суду від 31.03.2005 р. з нього на користь першої дружини [PERSON] стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини, на утримання сина [PERSON], [INFO], щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. 27.11.2012 р. він уклав другий шлюб з [PERSON], зараз [PERSON] Зазначену особу залучено до участі у справі, як третю особу. Від першого шлюбу дружини він виховує також її доньку [PERSON], [INFO] 20.02.2015 р. від другого шлюбу народилась двійня [PERSON] та [PERSON]. Дружина не працює, перебуває у відпустці по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку. Його матеріальний стан також погіршився через те, що йому потрібно доглядати своїх батьків через стан їх здоровя. Його дружина подала до суду заяву про видачу судового наказу про стягнення з нього аліментів на утримання сумісних дітей [PERSON] та [PERSON]. На їх утримання судовим наказом від 18.07.2018 р. його зобовязано сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частини. Вважає, що загальний розмір аліментів, які з нього стягуються, становить 58 % від його заробітку. Інших доходів, крім заробітку від продажу ранньої городини, не має. Також, був змушений витрачати свої кошти для погашення заборгованості з газопостачання у будинку своєї матері частинами, про що було укладено відповідний договір про реструктуризацію заборгованості за спожитий газ. На підставі викладеного, просив суд зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення суду від 31.03.2005 р. на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], з 1/4 частки до 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу). Ухвалою сду від 28.08.2018 р. прийнято позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та відкрито провадження по справі. У зазначений відповідачці [PERSON] строк в ухвалі від 28.08.2018 року про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, остання надала суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що позивач фактично проживає разом зі своєю дружиною [PERSON] та дітьми за однією адресою, що підтверджується довідкою про склад сімї. З метою фіктивно погіршити свій майновий стан [PERSON] звернулась до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з нього аліментів на утримання дітей. Доказів того, що відкрито виконавче провадження і позивач сплачує аліменти своїй дружині суду не надано. Діти позивача 20.02.2018 р. досягли трирічного віку, а його дружина офіційно працює у Камянсько-Дніпровській санаторній школі-інтернаті та отримує зарплатню. Також, жодного доказу, що позивач несе витрати по погашенню заборгованості батьків за опалення (газ) та те, що батьки перебувають на утриманні позивача суду не надано, крім того, вони (батьки) отримують пенсійне забезпечення. Просила відмовити у задоволенні позовних вимог. Дослідивши матеріали справи та перевіривши докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення з огляду на таке. Матеріалами справи встановлено, що позивач є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ЖС № 146936 від 08.06.2004 р. (а.с. 9). З позивача [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21.03.2005 р. і до досягнення дитиною повноліття, що підтверджується копією рішення Камянсьбко-Дніпровського районного суду Запорізької області від 31.03.2005 р. (а.с. 12). [PERSON] є батьком малолітніх [PERSON] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії 1-ЖС № 274883, 1-ЖС № 278484 від 02.03.2015 р. (а.с. 11). Судовим наказом Камянсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 18.07.2018 р. стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] та доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, починаючи з 05.07.2018 р. та до досягнення дітьми повноліття (а.с. 16). Як вбачається з копії довідки виконавчого комітету Камянсько-Дніпровської міської ради Запорізької області від 22.06.2018 р. № 2691 позивач проживає разом зі своєю дружиною [PERSON] та дітьми [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 10). Відповідно до ч. 3 ст.\~80\~СК України розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. Частиною 1 ст.\~192\~СК України встановлено можливість зменшення або збільшення розміру аліментів, визначеного за рішенням суду або за домовленістю між батьками, за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Таким чином, зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати те, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81, ст. 265 ЦПК України). Аналогічне розяснення надане і Пленумом Верховного Суду України в п. 23 Постанови «Про застосування судами окремим норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3. При цього, з аналізу статті 192 й наданих Пленумом Верховного Суду України розяснень вбачається, що зміна розміру аліментів є правом, а не обовязком суду, тобто суд, виходячи з конкретних обставин справи, може задовольнити позов про зміну розміру аліментів (повністю або частково) або відмовити в задоволенні позову. Суд, ухвалюючи рішення, не приймає до уваги доводи позивача про те, що у нього змінився сімейний та матеріальний стан, а саме - народилось ще двоє дітей [PERSON] та [PERSON], [INFO], відсутність постійного місця роботи, наявність батьків пенсіонерів та можливість надання їм стороннього догляду (згідно ч. 1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги), оскільки позивачем при подачі позову долучено не було та в ході судового розгляду не здобуто доказів, що дані обставини призвели до погіршення його майнового стану. Навпаки, він повинен був дбати про всіх своїх дітей, незалежно від наявності чи відсутності шлюбу. Доводи позивача про те, що його дружина не працює та знаходиться у відпустці по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку спростовуються, як копіями свідоцтва про їх народження, де чітко зазначено, що діти народились 20.02.2015 р., а на момент подачі позову до суду 14.08.2018 р. їм вже було по три роки, так і довідкою КЗ «Камянсько-Дніпровська загальноосвітня санаторна школа-інтернат» Запорізької обласної ради від 19.09.2018 р. № 536, в якій зазначено, що [PERSON] працює в даному закладі на посаді вихователя з окладом 4 264 грн. на місяць. Що стосується договору реструктуризації заборгованості за спожитий природний газ від 26.07.2018 р. слід зазначити, що даний договір укладений між ТОВ «Запоріжгаз збут» та [PERSON], а доказів сплати заборгованості саме позивачем суду не надано. Суду позивач не надав достатніх доказів скрутного матеріального становища. Той факт, що позивач не працевлаштований, народження у нього ще двох дітей, має батьків пенсіонерів, на думку суду, не є достатньою підставою для зменшення розміру аліментів, а також не звільняє його від обовязку утримувати всіх своїх дітей до досягнення ними повноліття, батьком котрих він є. За таких обставин, судом не встановлено законних підстав, які дають право на зміну розміру аліментів на дітей. При цьому суд враховує, що здійснюючи свої права та виконуючи свої обовязки, батьки повинні передусім дбати про інтереси дитини (ст. 155 СК України). Тобто вимоги позивача не ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах закону. Рівність прав та обовязків чоловіка і жінки у сімейних відносинах, шлюбі та сім'ї, регулювання сімейних відносин з максимально можливим урахуванням інтересів дитини і справедливість, добросовісність та розумність відповідно до ст.\~7\~СК України є одними із загальних засад сімейного законодавства. Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп\\2003). У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Частиною 3 ст.\~181\~СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно з вимогами ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Таким чином, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог [PERSON] має бути відмовлено за безпідставністю. Згідно ст. 141 ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом справи покладаються у разі відмови в позові на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed