Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

В січні 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зазначивши, що 29 жовтня 2012 року о 07 год.50 хв. водій [PERSON], керуючи автомобілем ЗАЗ - 968М, державний реєстраційний номер [NUMBER] та рухаючись по автодорозі Знам`янка - Луганск - Ізварне на 146 км. не впорався з керуванням автомобіля та скоїв зіткнення з автомобілем Деу Ланос ТF69Y, державний номерний знак [NUMBER], 2006 року випуску, під керуванням [PERSON]- позивача по справі. В постанові судді Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 28.11.2012 року зазначено, що ДТП сталося внаслідок порушення водієм [PERSON] правил дорожнього руху України. Цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] застрахована згідно полісу АВ7368776 від 17.09.2012 року в ПрАТ «Страхова Група «ТАС». Внаслідок ДТП належний позивачеві автомобіль зазнав значних механічних пошкоджень. Вартість відновлювального ремонту склала 36759,19 грн. Відповідач [PERSON] письмово повідомив відповідача ПрАТ «Страхова Група «ТАС» про настання страхового випадку, надавши заяву на виплату страхового відшкодування, однак відповідач ПрАТ «Страхова Група «ТАС» так і не здійснив виплату страхового відшкодування. Відповідач [PERSON] також ухиляється від відшкодування спричиненої ним шкоди, що змусило позивача звернутися до суду. В результаті ДТП позивачу також було спричинено моральну шкоду, яку він оцінює в розмірі 5000 грн. З урахуванням зазначеного, просить постановити рішення, яким стягнути на свою користь з ПрАТ «Страхова Група «ТАС» - 36759,19 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та з [PERSON] - 5000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, а також судові витрати по справі. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав і просить його задовольнити у повному обсязі на підставах викладених у позові та на підставі наявних в матеріалах справи доказах. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON], заявили, що позов визнається частково на суму 2000 грн. Відповідач ПрАТ «Страхова Група «ТАС», належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, в судове засідання свого представника не направив, надіславши очередну телеграму у якій просить відкласти розгляд справи на інший день. В судовому засіданні 26.11.2013 року повноважний представник відповідача ПрАТ «Страхова Група «ТАС» просив у задоволені позову відмовити, та у своїх письмових запереченнях посилався на те, що ні позивач, як потерпіла особа, ні відповідач, як винна особа про ДТП ПрАТ «СГ «ТАС» не повідомили, тому позивач не виконав вимоги ч.3 ст.33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» абз. 3 ч.1 ст.37 цього Закону, а тому у ПрАТ «СГ «ТАС» не має правових підстав для відшкодування позивачу суми збитку. Суд, вислухавши сторони та їх представників, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.ст.10,11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог та на підставі доказів, наданих особами, які беруть участь у справі. Кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Особа, яка бере участь у справі розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.1, 3 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником автомобіля Деу Ланос ТF69Y, державний номерний знак [NUMBER], 2006 року випуску /а.с.15/. 29 жовтня 2012 року о 07 год.50 хв. водій [PERSON], керуючи автомобілем ЗАЗ - 968М, державний реєстраційний номер [NUMBER] та рухаючись по автодорозі Знам`янка - Луганск - Ізварне на 146 км. не впорався з керуванням автомобіля та скоїв зіткнення з автомобілем Деу Ланос ТF69Y, державний номерний знак [NUMBER], 2006 року випуску, під керуванням [PERSON], в результаті чого транспортні засоби отримали механічні ушкодження. Постановою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 28.11.2012 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП /а.с.6/. Із пояснень відповідача [PERSON], які жодним чином не спростував відповідач ПрАТ «Страхова Група «ТАС», судом встановлено, що на підставі вищезазначених обставин відповідач [PERSON] звернувся до ПрАТ «Страхова Група «ТАС» з заявою про виплату [PERSON] страхового відшкодування, завданого пошкодженням його автомобіля. Позивач також, у свою чергу, в день ДТП, тричі в телефонному режимі повідомив ПрАТ «Страхова Група «ТАС» про страховий випадок, що підтверджується довідкою Укртелеком про вихідні дзвінки з телефону [PERSON] на номери телефонів ПрАТ «Страхова Група «ТАС» яку надав представник позивача. Разом з тим, по даний час страхове відшкодування позивачеві не призначене та не виплачене. Після отриманих механічних пошкоджень позивач здав належний йому автомобіль для проведення відновлювального ремонту на станцію технічного обслуговування автомобілів фізичної особи-підприємця [PERSON] у м. Кривий Ріг, де був проведений повний відновлювальний ремонт належного відповідачу автомобіля, відповідно до якого матеріальний збиток, завданий власнику Деу Ланос ТF69Y, державний номерний знак [NUMBER], внаслідок його пошкодження при ДТП, складає 36759,19 грн.. Таким чином загальний розмір шкоди завданої позивачу в результаті дорожньо-транспортної пригоди становить 36759,19 грн. Згідно ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності» при настанні страхового випадку страховик відповідно до ліміту відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] застрахована згідно полісу АВ7368776 від 17.09.2012 року в ПрАТ «Страхова Група «ТАС» і ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну складає 50 000 грн. Згідно висновку автоварознавчого дослідження №235 від 19.11.2012 року розмір матеріального збитку (з урахуванням зносу) завданого автомобілю позивача складає 25290,81 грн. Разом з тим, вартість відновлювального ремонту автомобіля Деу Ланос ТF69Y, державний номерний знак [NUMBER], значно перевищує вищезазначену суму та складає 36759,19 грн., що підтверджується калькуляцією-висновком №212 від 06.11.2012 року, копією акту приймання виконаних робіт від 23.11.2012 року, квитанцією №013351 від 23.11.2012 року про сплату ФОП [PERSON] 36759,19 грн. вартості відновлювального ремонту автомобіля. Але і ця сума не виходить за межі ліміту відповідальності страхування. Відповідно до ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Суд не погоджується з відмовою ПрАТ «Страхова Група «ТАС» у виплаті страхового відшкодування позивачу з підстав неповідомлення їх про страховий випадок, та не виконання позивачем вимог ч.3 ст.33 Закону, а тому у ПрАТ «Страхова Група «ТАС» не має правових підстав для відмови у відшкодуванні позивачу шкоди. На думку суду, таке обґрунтування відмови у виплаті страхового відшкодування є умисно хибним та перекрученим, оскільки підставою для виникнення в потерпілого права на відшкодування шкоди є сам факт спричинення йому такої шкоди застрахованою особою. Факт спричинення майнової шкоди саме відповідачем [PERSON] внаслідок ДТП підтверджено належним чином та не підлягає оспорюванню чи зайвому доказуванню. З урахуванням зазначених вище обставин та положень закону, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача ПрАТ «Страхова Група «ТАС» в рахунок відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 36759,19 грн. підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог про стягнення моральної шкоди, то суд виходить із наступного. Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права і така шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не пов'язана з розміром цього відшкодування. За п.3 ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно вимог ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, крім випадків, встановлених законом. Суд вважає, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди позивачу була заподіяно моральну шкоду, яка виразилась в негативних емоціях та стресі, моральних та психічних переживаннях, пов'язаних з пошкодженням майна, оскільки перший тривалий час не мав можливості користуватися належним йому автомобілем, що завдавало йому незручності у по всякденному житті, необхідність вишукування додаткового часу і додаткових зусиль для організації своєї життєдіяльності. Враховуючи вказані обставини, ступінь та тривалість моральних страждань, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, а саме, у розмірі 2000 грн. які і необхідно стягнути з відповідача [PERSON] Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони, понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволені яких позивачеві відмовлено. На підставі викладеного,

Outcome: partial