Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

\~ \~ \~ \~ В червні 2019 року представник позивача звернулася в суд з позовом до Вовковинецької селищної ради Деражнянського району Хмельницької області, з участю відділу Держгеокадастру в Деражнянському районі ГУ Держгеокадастру в Хмельницькій області, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, про визнання дійсним державного акту на право користування землею серії Б № 041545, виданого Вовковинецькій середній школі інтернату Деражнянського району Хмельницької області в 1977 році, посилаючись на те, що отримавши у вказаному році на підставі рішення Деражнянської районної ради депутатів трудящих від 21.04.1977 р. № 108 державний акт на право користування землею серія Б № 041545, та користуючись з того часу безстроково та безоплатно 85 га. землі для навчально-дослідних на жилих об`єктів, позивач не в змозі внести відомості до Державного земельного кадастру з підстав того, що в інформаційному блоці електронного документу про державний акт не зазначено дату та номер реєстрації. Дослідивши письмові\~заяви представників\~сторін та матеріали справи відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом об`єктивно встановлено, що 11 серпня 1958 року, за рішенням № 592 виконавчого комітету Хмельницької обласної ради депутатів трудящих було відкрито Вовковинецьку спецшколу для розумово відсталих дітей, яка функціонувала 1 рік. 10.07.1959 року на базі реорганізованої спецшколи за рішенням облвиконкому Хмельницької області було відкрито Вовковинецьку школу інтернат, яка діяла до 1972 року. Відповідно до рішення виконкому Хмельницької обласної ради № 395 від 30.11.1972 р. на базі Вовковинецької школи інтернат було організовано середню школу інтернат для дітей-сиріт, яка діяла на підставі положення про середній загальноосвітній навчально-виховний заклад до 2014 р., а в 2014 році навчальний заклад реорганізувався у Вовковинецьку загальноосвітню школу інтернат І-ІІІ ступенів Хмельницької обласної ради та на сьогоднішній день діє, як Вовковинецька гімназія Хмельницької обласної ради, яка є правонаступником Вовковинецької загальноосвітньої школи інтернату І-ІІІ ступенів Хмельницької обласної ради. В 1977 році на підставі рішення Деражнянської районної ради депутатів трудящих від 21.04.1977 р. № 108 було затверджено матеріали по видачі державного акту на право користування землею, та доручено Хмельницькому філіалу інституту «Укрземпроект» виготовити державний акт на право користування землею Вовковинецькій середній школі інтернат. В тому ж 1977 було виготовлено державний акт на право користування землею серія Б № 041545, чим за Вовковинецькою середньою школою інтернатом було закріплено у безстрокове та безоплатне користування 85 га. землі для навчально-дослідних на жилих об`єктів, на якій знаходяться об`єкти нерухомого майна, що перебувають в оперативному управлінні Вовковинецької гімназії. З метою присвоєння кадастрового номера та реєстрації права користування даною землею в 2017р. на підставі вказаного державного акту ДП «Хмельницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» було розроблено та виготовлено технічну із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки площею 85 га. в натурі. Після цього, з метою внесення відомостей про земельну ділянку позивач звернувся до відділу Держгеокадастру в Деражнянському районі, але рішенням № РВ-6800183632017 від 05.04.2017р. йому було відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру з підстав того, що в інформаційному блоці електронного документу про державний акт не зазначено дату та номер реєстрації. Так, відповідо до ст. 16 Земельного Кодексу Української РСР (в редакції чинній на час видачі державного акту) Надання земельних ділянок у користування здійснюється в порядку відведення. Відведення земельних ділянок провадиться на підставі постанови Ради Міністрів УРСР або рішення виконавчих комітетів обласної, районної, міської, селищної і сільської Рад народних депутатів в порядку, встановлюваному законодавством Союзу РСР і Української РСР, де вказується мета, для якої вони надаються, і основні умови користування землею. \~ Стаття\~20\~Кодексу визначала,\~що відповідно до Основ земельного законодавства Союзу РСР і союзних республік право землекористування колгоспів, радгоспів та інших землекористувачів засвідчується державними актами на право користування землею. Форми актів встановлюються Радою Міністрів СРСР. Право короткострокового тимчасового користування землею засвідчується рішенням органу, який наддав земельну ділянку в користування. Право довгострокового тимчасового користування землею засвідчується актами, форма яких встановлюється Радою МіністрівУкраїнської РСР. Видача державних актів на право користування землею, а також актів на право довгострокового тимчасового користування землею провадиться виконавчими комітетами районних (міських) Рад народних депутатів. З набранням чинності Закону України Про Державний земельний кадастр від 7 липня 2011 року №3613-VІ та постанови Кабінету Міністрів України Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру від 17 жовтня 2012 року №1051 право власності на земельну ділянку оформляється відповідно до Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Згідно із Розділом VII Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про державний земельний кадастр земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважають сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою що встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (далі: технічна документація) - далі за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності). Пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 2 квітня 2002 року №449 Про затвердження форм державного акта на право власності на земельну ділянку та державного акта на право постійного користування земельною ділянкою встановлено, що раніше видані державні акти на право приватної власності на землю, державні акти на право власності на землю, державні акти на право власності на земельну ділянку та державні акти на право постійного користування землею залишаються чинними і підлягають заміні у разі добровільного звернення громадян або юридичних осіб. Відповідно до частини десятої статті 79-1 Земельного кодексу України державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Таким чином, враховуючи, що з набранням чинності Закону України Про державний земельний кадастр та постанови Кабінету Міністрів України Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру від 17 жовтня 2012 року №1051 посвідчення права власності на земельну ділянку здійснюється без оформлення державних актів, особа, яка згідно із державним актом на право власності на земельну ділянку, є власником земельної ділянки, у разі його втрати, після державної реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі на підставі розробленої технічної документації для підтвердження реєстрації земельної ділянки на праві власності на зазначену земельну ділянку, може, згідно із Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року №1051 замовити та отримати витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку з послідуючим оформленням права власності на земельну ділянку відповідно до Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Статею 19 Конституції України визначено, що правовий порядок в Україні грунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, щопередбачені Конституцією та законами України. За таких обставин, територіальні органи Держземагентства України здійснюють свої повноваження у сфері регулювання земельних лише у межах повноважень та у спосіб, що встановлені відповідними нормами чинного законодавства. Статтею 125 Земельного кодексу України встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. З набранням чинності 01.01.2013 р. постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру» від 17.10.2012 р. №1051, постановою Кабінету Міністрів України від 09.09.2009 №1021 втратила чинність. Починаючи з 01.01.2013 року вище вказані Порядки, на підставі яких здійснювалась державна реєстрація земельних ділянок, державна реєстрація та видача державних актів на право власності на земельні ділянки, втратили свою чинність відповідно до положень частини 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року № 1051 «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру». Зокрема, з набранням чинності з 01.01.2013 року Закону України «Про Державний земельний кадастр» від 07.07.2011 року №3613-УІ та Порядку ведення Державного земельного кадастру затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року №1051 посвідчення права власності на земельну ділянку здійснюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» без оформлення державних актів. Відповідно до положень пункту 9 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Державний земельний кадастр», видача державних актів на право власності на земельні ділянки здійснювалась територіальними органами Держкомзему України при проведенні державної реєстрації земельної ділянки лише до 01 січня 2013 року. Відповідно до статті 25 Закону «Поземельна книга є документом Державного земельного кадастру, який містить такі відомості про земельну ділянку: а) кадастровий номер; б) площа; в) місцезнаходження (адміністративно-територіальна одиниця); г) склад угідь; ґ) цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); д) нормативна грошова оцінка; е) відомості про обмеження у використанні земельної ділянки; є) відомості про межі частини земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки; ж) кадастровий план земельної ділянки; з) дата державної реєстрації земельної ділянки; и) інформація про документацію із землеустрою, на підставі якої здійснена державна реєстрація земельної ділянки, а також внесені зміни до цих відомостей; і) інформація про власників (користувачів) земельної ділянки відповідно до даних про зареєстровані речові права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно; Повідомлення про зареєстровані (припинені) речові права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно в тому числі і за рішенням суду надходить з органів реєстру прав і після чого відомості вносяться у Поземельну книгу. Пунктом 130 Порядку ведення Державного земельного кадастру (далі Порядку) затвердженого Постанови Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 №1051 передбачено, що відомості (зміни до них) про нового власника, користувача земельної ділянки відповідно до даних про зареєстровані речові права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вносяться до Поземельної книги Державним кадастровим реєстратором відповідно до пункту 113 цього Порядку. В пункті 113 Порядку зазначено, що після отримання від органу державної реєстрації прав інформації в порядку інформаційного обміну Державний кадастровий реєстратор протягом двох робочих днів з моменту її отримання вносить інформацію про власників, користувачів земельної ділянки відповідно до даних про зареєстровані речові права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно до Поземельної книги в електронній (цифровій) та паперовій формі. Отже, після скасування права на землю органами реєстру прав, державний кадастровий реєстратор отримає в порядку інформаційного обміну інформацію про скасування права, відповідно до чого і внесе зміни до Поземельної книги. Іншого порядку державної реєстрації, видачі державних актів чи скасування їх державної реєстрації законами України або прийняти ми на їх підставі підзаконними нормативно правовими актами, не встановлювалось. На даний час, Держземагентство України та його територіальні органи здійснюють державну реєстрацію земельних ділянок, а не прав на них, адже державна реєстрація земельної ділянки\~ - це внесення до Державного земельного кадастру передбачених Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера (ст. 1 ЗУ «Про державний земельний кадастр»). Таким чином, оскільки на підставі державного акту на право користування землею неможливо встановити точну дату видачі державного акту, а з листа ГУ Деражгеокадастру в Хмельницькій області від 20.04.2016 року вбачається, що за Вовковинецькою школою інтернатом рахується земельна ділянка площею 85 га. суд приходить до висновку, що є всі підстави для задоволення даного позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved