Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

Голова правління Кредитної спілки Станіславська [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення в солідарному порядку заборгованості в розмірі 10 766,07 грн. за кредитним договором №315 від 13.10.2014 року, стягнення судових витрат в розмірі 1 600,00 грн., посилаючись на те, що згідно вказаного кредитного договору [PERSON] отримала в позивача кредитні кошти в сумі 7 800,00 грн. терміном на 18 місяців до 13.04.2016 року зі сплатою 48,00 % річних та зобовязалася проводити погашення кредиту щомісячно і сплачувати відсотки за користування кредитом в строки, визначені договором. Внаслідок порушення графіку сплати коштів, визначених умовами кредитного договору, станом на 31.07.2017 року за позичальником [PERSON] наявна заборгованість за кредитними зобов'язаннями в сумі 10 766,07 грн. З метою забезпечення умов кредитного договору між КС Станіславська та [PERSON] було укладено договір поруки від 13.10.2014 року, відповідно до якого поручитель зобовязалася перед позивачем відповідати усім своїм майном по зобовязаннях [PERSON] За вказаних обставин позивач просить стягнути з відповідачів вказану заборгованість в солідарному порядку. Представник позивача в судовому засіданні 04.12.2017 року позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав наведених у позовній заяві, просив позов задоволити. В судове засідання призначене на 08.12.2017 року представник позивача не зявився, попередньо подав до суду заяву, відповідно до якої просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.39). Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, попередньо подала до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнала в повному обсязі, просила розгляд справи проводити без її участі (а.с.20). Представник відповідачки [PERSON], яка на підставі рішення Івано-Франкіськеого міського суду від 07.02.2013 року змінила прізвище на дошлюбне Візньович, в судовому засіданні 04.12.2017 року проти задоволення позовних вимог в частині солідарного стягнення заборгованості, заперечила, просила застосувати наслідки пропуску строку позовної давності щодо позовних вимог до поручителя, оскільки, порука є припиненою з 14.10.2016 року зі спливом шестимісячного терміну з дати прострочення зобовязання [PERSON], так як позивач звернувся до суду з позовом лише 01.08.2017 року. На підставі наведено просила відмовити в задоволенні позовних вимог до відповідачки [PERSON] Беручи до уваги пояснення учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору забезпеченого порукою, внаслідок чого кредитна спілка позивається про його відновлення шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором в солідарному порядку. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. 13.10.2017 року між Кредитною спілкою «Станіславська» та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір №315, за яким кредитна спілка надала, а позичальник (відповідачка) отримала кредитні кошти в розмірі 7 800 грн. та зобовязалася повернути кредит до 13.04.2016 року. Умовами п. 2.1. Кредитного договору встановлено розмір процентів за користування кредитними коштами, який становить 48% річних (а.с.3-5). Незважаючи на взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, відповідачка систематично їх порушувала, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором №315 від 13.10.2014 року (а.с. 10). За змістом ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. Статтею 611 ЦК України встановлено правові наслідки порушення зобов'язання, за змістом якої у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до п.2.2.1. Кредитного договору, у разі виникнення прострочення сплати кредиту та процентів за користування кредитом, якщо час прострочення становить більше 30 (тридцяти) днів, Позичальник сплачує Кредитодавцеві підвищений процент у розмірі 60 (шістдесят) % річних від суми несплаченого кредиту, починаючи з дати виникнення прострочення платежу і до дати сплати простроченого платежу. У випадку нарахування підвищеного проценту Кредитодавцем, процент (відсоток), розмір якого встановлений в п.2.1. цього Договору, на прострочений платіж не нараховується. Позивачем станом на 31.07.2017 року проведено розрахунок заборгованості за кредитним договором №315 від 13.10.2014 року, відповідно до якого нараховано всю суму заборгованості відповідачки [PERSON] за кредитними зобов'язаннями в розмірі 10 766 грн. 07 коп., а саме: 6 260 грн. 39 коп. заборгованість по кредиту і 4 504 грн. 68 коп. - відсотки за користування кредитом ( а.с.10). Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості відповідачки [PERSON] за вказаним кредитним договором відповідачами не представлено суду. В забезпечення належного виконання зобов'язання по кредитному договору №315 від 13.10.2014 року, між Кредитною спілкою та відповідачкою [PERSON] 13.10.2014 року було укладено договір поруки, відповідно до якого п. 1.1. передбачено, що поручитель зобов'язалася перед кредитором відповідати усім своїм майном по зобовязаннях [PERSON], які виникають з кредитного договору №315 від 13.10.2014 року (а.с.7). Рішенням Івано-Франківського міського суду від 07.02.2013 року прізвище позивачки [PERSON] змінено на дошлюбне Візньович (а.с.22, 23). У зв'язку з вищезазначеними умовами договору, поручитель за вимогою кредитної спілки повинна нести солідарну з позичальником відповідальність. Представник відповідачки [PERSON] посилалася на те, що порука припинена у звязку з тим, що, оскільки, у договорі поруки відсутня умова щодо терміну дії поруки, то порука є припиненою з 14.10.2016 року зі спливом шестимісячного терміну з дати прострочення зобовязання [PERSON], так як позивач звернувся до суду з позовом лише 01.08.2017 року, то суд виходить з наступного. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Пунктом 2.2 договору поруки встановлена солідарна відповідальність боржника та поручителя перед кредитором за належне виконання умов кредитного договору. Пунктом 3.1. встановлено строк дії Договору 18 місяців. Днем початку строку дії Договору є 13.10.2014 року. Днем закінчення строку дії Договору є 13.04.2016 року. За змістом п.3.2.1. договору поруки, договір поруки припиняється якщо Кредитор протягом трьох років від дня закінчення строку дії Договору, вказаного в п.3.1. Договору не предявить вимогу до поручителя (а.с.7). Згідно п. 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК України, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Пунктом 1.2 кредитного договору встановлений кінцевий строк виконання зобовязань за цим договором 13 жовтня 2014 року. Отже, позивач звернувся до суду з вимогою в межах строку визначеного кредитним договором та договором поруки. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідачів заборгованості в солідарному порядку за кредитним договором є обгрунтованою та підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, з відповідачів також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 526, 527, 530, 546, 548, 611, 612, 1050, 1054, 16, 20 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88 ЦПК України,

Outcome: approved