Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-17 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулось ПАТ «КБ «Надра» з позовом до Староміського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції та ПП «Спеціалізоване підприємство «Юстиція», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - [PERSON] та [PERSON], про визнання недійсними результатів прилюдних торгів, протоколу з реалізації арештованого майна та акту про проведення аукціону з реалізації арештованого майна. Позов мотивований тим, що 31.05.2012 року на підставі рішення Староміського районного суду м. Вінниці по справі № 2-1709/11 видано виконавчий лист про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Надра» боргу в сумі 11 601, 62 дол. США, що станом на день ухвалення рішення еквівалентно 92 694, 70 гривень. 22.06.2012 року державним виконавцем Староміського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції Смиричинським С. Л. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження. 12.07.2012 року ДВС виявлено та описано майно боржника, а саме: автомобіль ВАЗ 21124, 2007 року випуску, зеленого кольору, кузов [NUMBER], д.н.з. [NUMBER], про що складено акт опису й арешту майна. 11.09.2012 року складено звіт про вартість автомобіля, яка склала 16 426, 00 гривень. 30.05.2013 року при ознайомлені з виконавчим провадженням представнику стягувача стало відомо про реалізацію рухомого майна - автомобіля. Державним виконавцем допущені порушення при складанні уцінки автомобіля. Звіт про вартість автомобіля від 11.09.2012 року чинний до 11.03.2013 року. Державний виконавець в порушення ч. 5 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» не залучив суб'єкта оціночної діяльності для проведення повторної оцінки майна та провів другу уцінку в розмірі 50 % на основі звіту про вартість автомобіля від 11.09.2012 року та склав акт про переоцінку майна, де вартість після переоцінки становила 8 213, 00 гривень. 21.05.2013 року ПП «СП Юстиція» провело прилюдні торги та реалізувала автомобіль. Однак, ПП «СП Юстиція» не взяло до уваги строк чинності звіту вартості майна, що реалізується на торгах, а провело торги та реалізувало рухоме майно на підставі акту уцінки, який був складений з порушенням Закону України «Про виконавче провадження». Стартова ціна лоту на торгах визначена виходячи з акту уцінки рухомого майна від 30.04.2013 року, що складений на підставі вже недіючого звіту. В результаті неправомірних дій державного виконавця Староміського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції та ПП «СП Юстиція» прилюдні торги проведені з порушенням Закону України «Про виконавче провадження» та не дотриманням Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 15 липня 1999 року № 42/5. Вище викладене й стало підставою для звернення до суду із вимогами про визнання недійсними результатів проведення аукціону з реалізації арештованого рухомого майна автомобіля ВАЗ 21124, 2007 року випуску, зеленого кольору, кузов [NUMBER], д.н.з. [NUMBER], що належить [PERSON]; визнання недійсними протоколу № 28/041/13/А-1 про проведення аукціону з реалізації арештованого рухомого майна від 21.05.2013 року та акту про проведення аукціону з реалізації арештованого рухомого майна автомобіля ВАЗ 21124, 2007 року випуску, зеленого кольору, кузов [NUMBER], д.н.з. [NUMBER] від 21.05.2013 року. В якості співвідповідача 26.08.2013 року судом було залучено до участі в справі [PERSON]. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі і просили задовольнити, аргументуючи мотивами, викладеними в позовній заяві. Представник відповідача - Староміського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції Смиричинський С. Л. позовні вимоги не визнав і просив суд відмовити в їх задоволенні в повному обсязі. Представник співвідповідача - ПП «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» та треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, хоча належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи. Заява про розгляд справи у їх відсутність суду не надана, причини неявки суду не повідомлено. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні було оглянуто і досліджено матеріали виконавчого провадження № 33184728, відкритого державним виконавцем Староміського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції Смиричинським С. Л. 22.06.2012 року на виконання виконавчого листа № 2-1709, виданого Староміським районним судом м. Вінниці 31.05.2012 року, про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості в сумі 11 601, 63 доларів США, що станом на день ухвалення рішення суду еквівалентно 92 694, 70 гривень, про що винесено постанову. Постановою про відкриття виконавчого провадження від 22.06.2012 року боржнику - [PERSON] було надано термін для добровільного виконання рішення суду в строк до 29.06.2012 року. В наданий державним виконавцем термін рішення суду боржником добровільно не виконано, хоча вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов'язкові, згідно ч. 3 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження». (а.с. 7) 12.07.2012 року державним виконавцем описано й арештоване майно, належне [PERSON], а саме: автомобіль ВАЗ 21124, 2007 року випуску, зеленого кольору, кузов [NUMBER], д.н.з. [NUMBER], про що складено відповідний акт. (а.с. 47-48) З матеріалів виконавчого провадження № 33184728 вбачається, що 10.09.2012 року з метою визначення ринкової вартості арештованого майна боржника державним виконавцем винесено постанову про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні. 11.09.2012 року ТОВ «Експертно - консалтинговий центр» складено звіт, яким визначено ринкову вартість вище вказаного арештованого рухомого майна. (а.с. 11-14) Також, з матеріалів виконавчого провадження вбачається, що [PERSON] та ПАТ КБ «Надра» були повідомлені державним виконавцем про результати визначення вартості арештованого майна, яка склала 16 426, 00 гривень, що вбачається із поштового повідомлення про відправлення на ім'я боржника та підписом представника стягувача на звіті. (а.с. 46, 107) Зокрема, представник позивача в судовому засіданні не заперечувала, про те, що ПАТ КБ «Надра» було ознайомлено із результатом визначення вартості арештованого майна. Судом встановлено, що заперечень щодо експертної оцінки державному виконавцю не надходило. 06.02.2013 року Староміський відділ державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції звернувся із заявкою на реалізацію арештованого майна. Згідно п. 4.5.3. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 року та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України за № 489/20802 від 02.04.2012 року, реалізація арештованого державними виконавцями майна здійснюється відповідно до Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 15.07.99 № 42/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.07.99 за № 480/3773 (із змінами), Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27.10.99 № 68/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.11.99 за № 745/4038 (із змінами), Правил комісійної торгівлі непродовольчими товарами, затверджених наказом Міністерства зовнішніх економічних зв'язків України від 13.03.95 № 37, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 22.03.95 за № 79/615 (із змінами). Судом встановлено, що в порушення п. 3.1. Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 15 липня 1999 року № 42/5, та п. 4.5.6. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 року та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України за № 489/20802 від 02.04.2012 року (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) державним виконавцем до заявки не було додано копій документів, що характеризують майно, та копій правовстановлювальних документів, що підтверджують право власності або право користування майном, що вбачається із супровідного листа № 1948/10-33 від 06.02.2013 року про направлення матеріалів для реалізації майна боржника. За вище вказаною ціною майно боржника передано спеціалізованій торгуючій організації ПП «СП Юстиція», про що укладено договір № 28/041/13/А від 27.02.2013 року про надання послуг по організації і проведенню аукціону з реалізації арештованого рухомого майна. (а.с. 50-51) Згідно ч. 5 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом шести місяців з дня його підписання суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно. Судом встановлено, що звіт про оцінку цього майна від 11.09.2012 року втратив чинність 11.03.2013 року. З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що перший аукціон з реалізації арештованого майна за стартовою ціною 16 426, 00 гривень було призначено на 18.03.2013 року на 15 год. 00 хв. Однак, організатором аукціона 18.03.2013 року було визнано аукціон таким, що не відбувся, в зв'язку з відсутністю зареєстрованих покупців, що вбачається з повідомлення ПП «СП Юстиція» № 181 від 18.03.2013 року. (а.с. 61) Згідно п. 5.1. та п. 5.2. Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 15 липня 1999 року № 42/5 (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) майно (лот), яке виставлене але не продане на аукціоні, підлягає переоцінці згідно з ч. 3 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження». Уцінка проводиться державним виконавцем. За результатами уцінки складається акт, який додається до актів опису, оцінки та передачі майна. В порушення п. 4.5.10. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 року та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України за № 489/20802 від 02.04.2012 року (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) та ч. 5 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем проведено уцінку не в десятиденний строк з дня визнання аукціону таким, що не відбувся, а лише 04.04.2013 року. Так, 04.04.2013 року державним виконавцем було проведено переоцінку арештованого майна боржника (20 %), про що складено відповідний акт. Після переоцінки вартість арештованого майна - 13 140, 80 гривень. В зв'язку з тим, що перший аукціон з реалізації арештованого майна не відбувся через відсутність зареєстрованих покупців, організатором аукціона було призначено другий аукціон на 26.04.2013 року на 12 год. 00 хв. за стартовою ціною арештованого майна (після переоцінки) 13 140, 80 гривень. (а.с. 62) 26.04.2014 року організатором аукціона було визнано аукціон таким, що не відбувся, в зв'язку з відсутністю зареєстрованих покупців, що вбачається з повідомлення ПП «СП Юстиція» № 297 від 26.04.2013 року. (а.с. 63) Згідно п. 4.5.11. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 року та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України за № 489/20802 від 02.04.2012 року (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) якщо майно не було реалізовано в установленому порядку після його уцінки, державний виконавець проводить повторну уцінку в порядку, визначеному підпунктом 4.5.10 цього пункту. Так, 30.04.2013 року державним виконавцем було проведено повторну уцінку арештованого майна боржника (50 %), про що складено відповідний акт. Після переоцінки вартість арештованого майна - 8 213, 00 гривень. Однак, як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, в порушення п. 5.2. Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 15 липня 1999 року № 42/5 (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) акти про переоцінку були передані організатору аукціону без актів опису, оцінки та передачі майна. Треті торги були призначені на 21.05.2013 року на 11 год. 00 хв. за стартовою ціною арештованого майна (після повторної переоцінки) 8 213, 00 гривень. (а.с. 64) Судом встановлено, що ПП «СП Юстиція» було дотримано строків опублікування інформації про проведення аукціонів щодо продажу арештованого рухомого майна, належного [PERSON], що підтверджується інформацією, розміщеною на веб -сайті. Однак, в порушення п. 3.6. Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 15 липня 1999 року № 42/5 (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) організатор аукціону в інформаційних повідомленнях, які були розміщені на відповідному веб-сайті, не зазначив строки сплати гарантійного внеску учасника аукціону, найменування, адресу банку, номер рахунка спеціалізованої організації для його сплати; дату, час та місце ознайомлення з майном, що підтверджується інформацією, яка міститься на веб-сайті. Відповідно до протоколу № 28/041/13/А-1 проведення аукціону від 21.05.2013 року з реалізації арештованого рухомого майна та акту державного виконавця Смиричинського С.Л. від 21.05.2013 року, затвердженого начальником Староміського ВДВС ВМУЮ, [PERSON] визнана переможцем аукціону. (а.с. 16-17) Загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів (закріплених законом матеріально-правових заходів примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника) визначений у ст. 16 ЦК України. Закон України «Про виконавче провадження» визначає загальні правові основи організації та діяльності державної виконавчої служби, її завдання та компетенцію, а також учасників виконавчого провадження, закріплює їхні права та обов'язки, у тому числі право стягувачів і боржників та інших учасників виконавчого провадження на оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця та порядок цього оскарження (ст. ст. 1, 2, 6, 12 Закону). Питання щодо здійснення підготовки державним виконавцем та проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, а також реалізації арештованого майна визначені у пп. 5.11, 5.12 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року № 74/5 і зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 15 грудня 1999 року за № 865/4158 (далі - Інструкція), яка розроблена на виконання Закону України «Про виконавче провадження» і визначає умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону, інших нормативно-правових актів підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку. Правовий аналіз положень указаного Закону та Інструкції свідчить про те, що вони не встановлюють порядку та правил проведення прилюдних торгів, а лише закріплюють, як і ст. 650 ЦК України, такий спосіб реалізації майна, як його продаж на прилюдних торгах, і відсилають до інших нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України та Міністерства юстиції України, якими визначається порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна (ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» та пп. 5.11, 5.12 Інструкції). Згідно із ч. 2 ст. 16, ч. 1 ст. 215 ЦК України одним із способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням вимог, установлених ч. 1- ч. 3, ч. 5, ч. 6 ст. 203 цього Кодексу, зокрема, у зв'язку з невідповідністю змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства. Підставою для визнання аукціону недійсним позивачем було зазначено недодержання державним виконавцем та організатором аукціону Закону України «Про виконавче провадження» та Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 15 липня 1999 року № 42/5. Умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України «Про виконавче провадження», Інструкцією про проведення виконавчих дій, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року № 74/5, а також Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 15 липня 1999 року № 42/5. Цим Законом визначено загальні правові основи організації та діяльності державної виконавчої служби, її завдання та компетенцію, а також визначено учасників виконавчого провадження, закріплено їхнє права та обов'язки, у тому числі право стягувачів і боржників та інших учасників виконавчого провадження на оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця та порядок цього оскарження (статті 1, 2, 5, 7, 10, 11, 111, 85 Закону). Разом із тим аналіз положень цього Закону та Інструкції № 74/5 від 15 грудня 1999 року свідчить про те, що вони не встановлюють порядку та правил проведення аукціонів, а лише закріплюють такий спосіб реалізації майна, як його продаж на аукціоні, і відсилають до інших нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України та Міністерства юстиції України, якими повинен визначатися порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна (стаття 62 Закону та пункти 5.11, 5.12 Інструкції № 74/5). Відповідно до положень указаних правових норм державний виконавець здійснює лише підготовчі дії з метою проведення прилюдних торгів, а самі прилюдні торги з реалізації майна організовують і проводять спеціалізовані організації, з якими державною виконавчою службою укладається відповідний договір (пункт 5.11 Інструкції № 74/5 від 15 грудня 1999 року). Правила ж проведення аукціонів визначаються Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 15 липня 1999 року № 42/5. Цей Порядок регулює реалізацію арештованого майна, за винятком нерухомого майна, майна вилученого законом з обігу, та майна, зазначеного в ч. 5 ст. 55 Закону України «Про виконавче провадження». Порядком визначаються дії організаторів до проведення аукціону, порядок його проведення, порядок переоцінки майна, розрахунків за придбане на аукціоні майно та оформлення кінцевих результатів торгів. Таким чином, виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на аукціоні, яка полягає в продажу майна боржника, на яке звернено стягнення, та переході права власності до покупця - переможця аукціону, слід зазначити, що має місце правочин, який може визнаватись недійсним в судовому порядку з підстав порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених саме Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 15 липня 1999 року № 42/5. Що стосується порушень, допущених державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», до призначення аукціону, у тому числі щодо визначення вартості чи оцінки майна тощо, то такі дії (бездіяльність) державного виконавця підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом. Отже, дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення аукціону, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання аукціону недійсними. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, згідно ст. 60 ЦПК України. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню, оскільки є обґрунтованим і доведеним належними доказами. Суд прийшов до висновку про наявність порушень реалізації арештованого рухомого майна - автомобіля ВАЗ 21124, 2007 року випуску, зеленого кольору, кузов [NUMBER], д.н.з. [NUMBER]. Тому, враховуючи вище викладене, а також ст. 16 ЦК України, згідно якої суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, суд приходить до висновку, що в даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача, шляхом визнання недійсними результатів проведеного 21.05.2013 року аукціону з реалізації арештованого рухомого майна - автомобіля ВАЗ 21124, 2007 року випуску, зеленого кольору, кузов [NUMBER], д.н.з. [NUMBER], що належить [PERSON]; визнання недійсним протоколу № 28/041/13/А-1 про проведення аукціону з реалізації арештованого рухомого майна від 21.05.2013 року та визнання недійсним акту про проведення аукціону з реалізації арештованого рухомого майна - автомобіля ВАЗ 21124, 2007 року випуску, зеленого кольору, кузов [NUMBER], д.н.з. [NUMBER] від 21.05.2013 року. Враховуючи положення ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 114, 70 гривень в рівних частках по 38, 23 гривень з кожного. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved