Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

До Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська у листопаді 2020 року надійшла вищезазначена позовна заява яка була розподілена для розгляду судді Цитульському В.І. та яким 08.12.2020 відкрито провадження у справі і вирішено проводити її розгляд за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 17.03.2021 закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті. Ухвалою суду від 11.05.2021 вирішено розглядати справу заочно на підставі наявних доказів. Стислий виклад позиції позивача зазначеної в позові з урахуванням його уточнень. [INFO] народилася [PERSON] батьками якої записані [PERSON] (відомості про батька внесені на підставі ч.1 ст.135 СК України) та [PERSON] . З огляду на те, що відповідачем відносно своєї дочки [PERSON] не виконуються батьківські обов`язки, вважали за необхідне звернутися до суду з позовом про позбавлення [PERSON] відносно [PERSON] батьківських прав і стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. До судового засідання представник позивача не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Фактичні обставини встановлені судом. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [INFO] народилася [PERSON] батьками якої записані [PERSON] та [PERSON] . Згідно з листом заступника начальника Бабушкінського ВДРАЦС ГТУЮ у Дніпропетровській області від 18.02.2016, відомості про батька [PERSON] в свідоцтво про її народження внесено на підставі ч.1 ст.135 СК України. Відповідно до копії наказу начальника Управління-служби у справах дітей Шевченківської районної у місті Дніпрі ради №36 від 10.12.2018, [PERSON] взято на облік як дитину яка зазнала фізичного насилля. Згідно з листом Голови комісії з припинення діяльності юридичної особи управління служби у справах дітей Гулідової М.В. від 19.10.2020, 16.10.2020 бригадою швидкої медичної допомоги у супроводі ювенальної превенції до Дніпровської міської дитячої клінічної лікарні №6 доставлена [PERSON] вилучена за адресою: м.Дніпро, Запорізьке шосе, 56/2 з приводу зловживання алкоголем батьками; зі слів дівчини над нею чинилось насильство сексуального характеру. Згідно з відповіддю Шевченківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області від листопада 2020 року, СВ Шевченківським ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області було внесено відомості до ЄРДР за №12020040640001912 за попередньою кваліфікацію за ч.2 ст.156 КК України. Відповідно до відповіді начальника Шевченківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 11.11.2020, 15.10.2020 від громадянки [PERSON] надійшло повідомлення про те, що сусідську дівчинку - [PERSON] регулярно ґвалтує батько який зараз знаходиться вдома в алкогольному сп`янінні. Зі слів матері вдалось встановити, що 14.10.2020 донька їй повідомила, що [PERSON] на протязі трьох років неодноразово лягав у ліжко до доньки та чіпав руками її полові органи, доторкався своїми половими органами до статевих органів дитини. Також зазначено, що було отримано медичну довідку з КЗ «Обласного перинатального центру зі стаціонаром» ДОР, в якій зазначено діагноз: Пошкодження зовнішніх статевих органів не виявлено. Незаймана, пліва не ушкоджена. Згідно з відповіддю начальника Шевченківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 11.11.2020, під час перевірки за наявними базами ОВС стало відомо, що [PERSON] притягувалась до адміністративної відповідальності за ст.184 КУпАП 12.04.2017, також мали місце неодноразові повідомлення на гарячу лінію «102» від останньої щодо насилля в сім`ї (психологічного та фізичного характеру) з боку [PERSON] . Відповідно до інформації наданої класним керівником та в.о. директора КЗО «Середньої загальноосвітньої школи №52» Дніпровської міської ради, мати належного контролю за навчанням доньки не здійснює; дівчина зовні буває неохайною, інколи ходить в брудному взутті, несвіжому одязі; одяг не відповідає віку та сезону і погоді; [PERSON] часто ходить голодна, вчителі інколи купують їй їжу в шкільній їдальні; перед початком навчального року, мати [PERSON] на батьківські збори з`явилася в нетверезому стані разом із неповнолітньою донькою. Відповідно до актів обстеження житлово-побутових умов проживання складених 09.03.2016, 19.09.2016, 22.03.2017, 21.09.2017, 30.10.2018, у квартирі є необхідні для проживання меблі та речі, побутова техніка, але в занедбаному стані; у [PERSON] є окрема кімната; в квартирі не придбано, затхле повітря. Згідно з копією висновку психолога КЗСЗ «Центр соціальної підтримки дітей та сімей» Обійми» ДМР від 05.11.2020, [PERSON] повідомила, під час опитування, у судово-медичній експертизі, що її батько примушував до інтимного зв`язку. Мати про це знала, але, зі слів дитини, не захищала доньку. За інформацією отриманою з психодіагностичних тестів, видно, що до матері дівчина емоційно прив`язана, гарно ставиться до бабусі, батька дуже боїться. У знаннях є істотні пробіли, навчальні навички лише формуються. Очевидно, що дома не було створено достатньо комфортних умов для навчання, розвитку, відпочинку. На початку свого перебування у центрі бла дуже голодною, на могла наїстись. Відповідно до висновку Шевченківської районної у місті Дніпрі ради як органу опіки та піклування від 16.11.2020, за доцільним є позбавлення батьківських прав [PERSON] вдносно [PERSON] . Норми права, що застосував суд. Відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.5 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Частиною 1 статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованою Україною 27.02.1991, встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної й однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно зі ст.1 ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Як роз`яснено у п.15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Тобто, з аналізу вказаних норм вбачається, що підставою для позбавлення батьківських прав, перелік яких відповідно до приписів ст.164 СК України є вичерпним, є: ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, що може бути відображено у відсутності піклування про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовки до самостійного життя. Згідно з ч. 2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Частиною 3 статті 166 СК України встановлено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 1 статті 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оцінка суду. З огляду на вищевикладене, враховуючи відсутність зі сторони відповідача будь-якої реакції з приводу заявлених позовних вимог та реагування на виклики до суду здійсненні за допомогою телефонних дзвінків (зазначені в матеріалах справи номери не є дійсними), оголошення, поштового зв`язку, заявлені позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved