Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

В січні 2017 року ПАТ «БФ «Миколаївбуд» звернулось\~ з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про\~ виселення\~ та стягнення боргу. Вказували на те, що \~відповідачка [PERSON] разом з її дітьми [PERSON] та [PERSON] проживають в гуртожитку, який належить позивачу, займають 2 ліжко-місця в кімнаті № 313 та не оплачує комунальні послуги та орендну плату, через що виникла заборгованість \~в розмірі 7 717 грн.\~ 24 коп. Посилаючись на вищевикладене, позивач просить суд виселити [PERSON], яка втратила право проживання, разом з дітьми [PERSON] та [PERSON] з кімнати № 313 приватного гуртожитку ПАТ «БФ «Миколаївбуд» по вул. Миколаївська, 15 у м. Миколаєві, без надання йому іншого житла; стягнути з відповідачки на його користь заборгованість за фактичне проживання в кім. № 313 гуртожитку по вул. Миколаївська, буд.15 у м. Миколаєві станом на 16.01.2017 р. у сумі 7 717 грн.\~ 24 коп., а також стягнути з відповідачки судовий збір у сумі 3 200 грн. 00 коп. Відповідно до заяви, позивач заявлені вимоги підтримав, просив про розгляд справи без його участі. Відповідачі в судове засідання не зявились. Про розгляд справи повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили. Згідно Ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. Будинок №15 по вулиці Миколаївській в м. Миколаєві гуртожитком та належить на праві приватної власності ПАТ «БФ «Миколаївбуд» на підставі Рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради №1249 від 16.12.2011 р. 03.12.2013 р. між Публічним акціонерним товариством «Будівельна фірма «Миколаївбуд» та [PERSON] був укладений Договір №44/14 про оплатне користування кімнатою в гуртожитку, відповідно до якого їй було передано в оплатне короткострокове користування\~ два ліжко-місця в кімнаті №313, в приватному гуртожитку наймодавця по вул. Миколаївська, 15 у м. Миколаєві. Строк дії договору до 03.11.2014 р. На підставі п.1.1 Договору відповідачка разом зі своїми дітьми [PERSON] та [PERSON] вселились до кімнати №313 зазначеного гуртожитку. Положень щодо автоматичної пролонгації строку дії вказаний договір найму не містить.\~\~ [PERSON] у трудових стосунках з позивачем, якому належить гуртожиток, не перебувала і не перебуває. Відповідно до п. 1.4 за користування ліжко-місцями в гуртожитку наймач сплачує наймодавцю плату згідно калькуляції, затвердженої головою правління Товариства, та доведеної до мешканців. Згідно п. 2.3.2 договору відповідачка зобов'язалась своєчасно, не пізніше 10\~\~числа поточного місця, вносити плату за житлове приміщення та комунальні платежі. Відповідно до п. 2.2.4 договору наймодавець має право дострокового розірвання договору, вимоги до наймача про звільнення приміщення в разі неодноразового порушення умов договору найму, виселення з гуртожитку в судовому порядку. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] із зазначеними умовами договору ознайомлена та була згодна, про що є його особистий підпис. Отже, заселення відповідачки мало місце на підставі цивільно-правової угоди, яка не передбачена житловим законодавством, але в той же час не суперечить діючому цивільному законодавству. Наведені обставини свідчать, що між сторонами виник спір з приводу користування жилим приміщенням за договором найму, оскільки власник не бажає укладати його з відповідачкою, між тим як строк дії попереднього закінчився. Згідно наданого позивачем розрахунку, станом на 16.01.2017 р., заборгованість відповідачки за проживання у гуртожитку за період з вересня 2014 року по грудень 2016 року становить 7 717 грн. 24 коп. Проте згідно Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 15.01.2015 р. за позовом ПАТ «БФ «Миколаївбуд» до [PERSON], [PERSON], яка діяла в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх, [PERSON], [PERSON] про виселення та стягнення заборгованості, з відповідачки [PERSON] на користь позивача стягнено заборгованість за проживання у гуртожитку в розмірі 1\~467 грн. 99 коп. Таким чином судом встановлено, що з відповідачки [PERSON] за рішенням суду вже стягнуто частину заборгованості в розмірі 1\~467 грн. 99 коп., а відтак заборгованість відповідачки перед позивачем складає 6\~249 грн. 25 коп. 06.08.2015 року, 03.02.2016 року,\~ 15.04.2016 року відповідачка була попереджена про наявну на стан попередження заборгованість та ймовірне виселення після закінчення терміну дії договору найму із\~ власником житла, однак до теперішнього часу користується цим приміщенням та не звільняє його. Згідно ст.317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження майном. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 99 ЖК України\~ тимчасові жильці самостійного права на займане жиле приміщення не набувають незалежно від тривалості проживання. У разі відмови звільнення приміщення, вони підлягають виселенню в судовому порядку. Виселення провадиться без надання іншого жилого приміщення. За умовами ст. 810 ЦК України найм (оренда) житла здійснюється на підставі відповідного договору, певний строк, за плату. До договору\~ найму житла крім найму житла, що є обєктом права державної або комунальної власності застосовується положення ЦК України. Відповідно до частини першої ст. 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору (частина перша ст. 631 ЦК України\~). Згідно із ч. 1 ст. 810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (наймачеві) житло для поживання у ньому на певний строк за плату. За змістом статті 812 ЦК України предметом договору найму житла можуть бути помешкання, зокрема квартира або її частина, житловий будинок або його частина. Помешкання має бути придатним для постійного проживання у ньому.\~ Згідно із положеннями статей 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства, з дотриманням строку (терміну) його виконання, якщо такий встановлено зобовязанням. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. За загальними правилами ст. 611 ЦК України при простроченні виконання зобовязання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Також у відповідності до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу\~ кредитора зобовязаний сплатити\~ суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції\~ за весь час прострочення,\~ а також три відсотки річних від простроченої суми. Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що відповідачка [PERSON] та її діти втратили право користування кімнатою в гуртожитку позивача в звязку з припиненням договору найму житла, та не мають підстав для проживання в гуртожитку, суд приходить до висновку, що вимоги позивача\~ обґрунтовані, однак\~ підлягають задоволенню частково.

Outcome: partial