Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-15 00:00:00

До Володарського районного суду Київської області 16.09.2019 р. надійшла зазначена заява [PERSON] про встановлення факту смерті в порядку статті 317 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), в якій Заявниця просить суд встановити факт смерті її чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] у м. Донецьк. На обґрунтування заявленої вимоги Заявниця зазначила, що вона є дружиною [PERSON] , який помер [INFO] в м. Донецьк. Отримати свідоцтво про його смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану їй не вдалося, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті. Ухвалою Володарського районного суду Київської області від 16.09.2019 р. відкрито провадження у справі, призначено судовий розгляд на 16.09.2019 р. о 15:30 год. У судове засідання 16.09.2019 р. учасники справи не з`явилися. Заявниця подала заяву з проханням розгляд справи проводити без її участі, заяву підтримує повністю. Додатково зазначила, що вони з чоловіком після окупації проживали у с. Гайворон Володарського району Київської області, у 2016 році її чоловік поїхав до свого лікаря на лікування с м. Донецьк, де і помер. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (частина друга статті 247 ЦПК України). Суд, ознайомившись з матеріалами справи й оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні (стаття 89 ЦПК України), вирішуючи справу, виходить з такого. Судом встановлено, що Заявниця - [PERSON] , [INFO] , уродженка села Гайворон Володарського району Київської області, паспорт громадянина України серії [NUMBER] , виданий Петровським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області 12.01.2001 р. (а.с. 3-4), є дружиною [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , повторно виданого 13.09.2019 р. Володарським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 146 від 28.03.1987 р. (а.с. 8). Заявниця додала до своєї заяви копію свідоцтва про смерть [PERSON] , який помер [INFO] в м. Донецьк серії [NUMBER] , яке було видане 01.03.2017 р., як зазначено, Петровським відділом запису актів цивільного стану м. Донецька Державної реєстраційної палати Міністерства юстиції Донецької народної республіки, актовий запис № 211 (а.с. 10), копію довідки про причину смерті від 01.03.2017 р. - хронічна серцева недостатність (а.с. 11), а також копію довідки від 06.01.2015 р. № 1438-011070 про взяття її чоловіка ( [PERSON] ) на облік як особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції з продовженням терміну дії до 05.07.2016 р. (а.с. 12). Крім того, до заяви [PERSON] додано копію відмову їй у проведення державної реєстрації смерті її чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] через пред`явлення нею документу, що виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с. 9). На підтвердження факту смерті її чоловіка Заявниця також додала завірену секретарем виконавчого комітету Гайворонської сільської ради заяву від 16.09.2019 р. (зареєстровано в реєстрі за № 7) [PERSON] про те, що він є братом [PERSON] (Заявниці) та стверджує, що чоловік його сестри - [PERSON] помер [INFO] (а.с. 13). За визначенням частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. При цьому у порядку окремого провадження спір про право не вирішується (частина шоста статті 294 ЦПК України). Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з пунктом 8 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Статтею 317 ЦПК України встановлено особливості провадження у справах, зокрема, про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України. За нормами частини першої цієї статті заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до частин першої-третьої статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом; будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. З огляду на це Володарським районним відділом держаної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління у Київській області 13.09.2019 р. (лист № 16.10-68/500) було, як зазначено вище, відмовлено Заявниці у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] через те, що нею пред`явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с. 9). Крім того, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ надав судам роз`яснення з огляду на практику Європейського суду з прав людини, що є джерелом права згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia») про те, що документи, видані органами та установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України (інформаційні листи від 15.04.2016 р. № 9-1130/0/4-16, від 11.04.2017 р. № 9-697/0/4-17). В Інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15.04.2016 р. № 9-1130/0/4-16 з посиланням на норми Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», а також постанову Верховної Ради України від 17.03.2015 р. № 252-VIII «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» вказується на те, що під час провадження даної категорії мають розглядатися заяви про встановлення факту народження або смерті як на території Автономної Республіки Крим, так і на території населених пунктів Донецької та Луганської областей, визначених у розпорядженні Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 р. № 1085 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення». Згідно з додатком 1 до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 р. № 1085 (в редакції розпорядження від 07.02.2018 р. № 79-р з подальшими змінами) місто Донецьк віднесено до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Так само місто Донецьк включено до Переліку районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях, затвердженого Указом Президента України від 07.02.2019 р. № 32/2019 «Про межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях» відповідно до частини другої статті 1 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях». Як роз`яснював Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у названих вище інформаційних листах, під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Так, під час розгляду даної категорії справ необхідно враховувати висновки ЄСПЛ, зокрема, у справах проти Туреччини, де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Тому враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду у такій категорії справ має ґрунтуватись на дотриманні вимог цивільного процесуального законодавства України щодо повного і всебічного з`ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території. Також Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ вказав на необхідність зазначення у резолютивній частині відповідних рішень коректної назви населених пунктів, в яких мав місце встановлений факт (село, селище, місто; район; область) з урахуванням вимог Конституції у цій частині, наприклад, «місто Амвросіївка Амвросіївського району Донецької області, Україна» тощо (інформаційний лист від 11.04.2017 р. № 9-697/0/4-17). Таким чином, зважаючи на усе наведене та встановлені судом обставини, суд вважає за можливе встановити факт смерті [PERSON] , який помер [INFO] в м. Донецьк на підставі поданих Заявницею доказів. Відповідно до частини четвертої статті 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню; рішення у таких справах може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом; оскарження рішення не зупиняє його виконання. На підставі наведеного та

Outcome: approved