Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-05 00:00:00

В січні 2019 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа - виконком Покровської районної у місті Кривому Розі ради про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та визнання [PERSON] та [PERSON] , такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування своїх вимог зазначила, що їй на праві приватної власності, на підставі договору купівлі-продажу від 29 грудня 1991 року посвідченого державним нотаріусом другої Криворізької нотаріальної контори Дніпропетровської області Герасимовою Л.С., належить двокімнатна квартира загальною площею 55,4 кв.м., житловою 33,6 кв.м за адресою: [ADDRESS] . У належній їй квартирі зареєстрована відповідачка [PERSON] , яка є її рідною донькою та відповідач [PERSON] який є її онуком та які з грудня 2015 року не проживають у спірній квартирі, зв`язку не підтримують, у добровільному порядку знятися з реєстрації відповідачі не бажають. Ухвалою суду від 29 січня 2019 року відкрито провадження у справі, призначено судовий розгляд в спрощеному провадженні з викликом сторін. Позивачка та її представник [PERSON] у судове засідання не з`явились, надали заяву про проведення судового засідання у їх відсутність, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, проти проведення заочного розгляду справи не заперечували. Відповідачі у судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлені своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомили, відзиву не надали. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надав письмове клопотання про розгляд справи без участі представника, проти позову не заперечує. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з чим, суд дійшов висновку про можливість заочного розгляду справи та постановлення рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд розглянувши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст.ст. 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивачу на підставі договору купівлі-продажу, на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу від 29.12.1991 року, посвідченого державним нотаріусом другої Криворізької нотаріальної контори Дніпропетровської області Герасимовою Л.С, який зареєстрований КП «КБТІ», запис №3056 27 січня 1992 року (а.с.9), Відповідно до довідки №13 Криворізької об`єднаної міської довідково-інформаційної служби від 03.10 2019 року за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 12). Згідно акту від мешканців будинку [ADDRESS] та посвідчених начальником дільниці та директором ТОВ «Керуюча Компанія «Дом Ком», [PERSON] та [PERSON] не проживають за адресою: [ADDRESS] з грудня 2015 року (а.с.11). Допитаний судом свідок [PERSON] підтвердила обставини, викладені в акті та пояснила, що проживає за адресою: [ADDRESS] , є сусідкою позивачки, давно з нею знайома. Відповідачка [PERSON] є рідною донькою позивачки, а відповідач [PERSON] онуком позивачки, не проживають з нею вже декілька років, за комунальні послуги не сплачують, в квартирі не з`являються, їх речі відсутні, місце їх знаходження не відомо. Позивачка перешкод у проживанні відповідачам ніколи не чинила, на теперішній час не має змоги самостійно сплачувати за квартиру, а субсидію оформити не може, позивачкою, яка є похилого віку, опікується лише рідний син. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Стаття 391 ЦК України, передбачає, що власник може вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Відповідно до ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. Права власника житлового будинку, квартири, визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК Української РСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Згідно зст.328ЦК України право власності набувається на підставах,що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Так, позивач [PERSON] є єдиним власником спірної квартири та правомірно набула право власності на неї. Згідно ч. 2 статті 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач, будучи власником житлової квартири, не може в повній мірі володіти, розпоряджатись та користуватись належним йому на праві власності майном, оскільки в приміщенні зареєстровані відповідачі [PERSON] , [PERSON] які не проживають за адресою: [ADDRESS] більше трьох років, в зв`язку з чим позовні вимоги в частині визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням підлягають задоволенню. Відповідно ст.141ЦПК України стягненню з відповідачів на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 768,40 грн. в рівних частинах по 384,20 грн. з кожного.

Outcome: approved