Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

До Василівського районного суду звернувся [PERSON], в особі представника [PERSON], із позовом до ПАТ КБ «Приватбанк», [PERSON], приватного нотаріуса Василівського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] У позовній заяві зазначено, що 08 червня 2007 року між [PERSON] та ЗАТ КБ «Приватбанк» укладено договір іпотеки. Згідно із договором іпотеки [PERSON] надав в іпотеку нерухоме майно, а саме, будинок [ADDRESS] загальною площею 98.2 кв.м., житловою площею 60.90 кв.м. та земельна ділянка площею 0.1 га., що знаходиться за цією ж адресою. Предмет іпотеки зареєстрований в Державному реєстрі іпотек 08 червня 2007 року за №50. Даний договір укладено в забезпечення виконання кредитного договору укладеного між [PERSON] та ЗАТ КБ «Приватбанк». Позивач вважає, що договір іпотеки укладено з порушенням чинного законодавства, є недійсним та порушує законні права та інтереси [PERSON] У будинку [ADDRESS], що є предметом іпотеки, на момент його укладання, 08 червня 2007 року, мешкали неповнолітні діти, [PERSON], [INFO] та [PERSON] - [INFO] та продовжують мешкати по теперішній час. Враховуючи діюче законодавство та беручи до уваги той факт, що у [PERSON] на момент укладення договору іпотеки були наявні неповнолітні діти, які проживали разом з ним, для укладення договору іпотеки необхідно було отримати дозвіл органу опіки та піклування. Відсутність такого дозволу є підставою для визнання договору іпотеки недійсним. Тому позивач [PERSON], в особі представника [PERSON], просить суд визнати недійсним договір іпотеки б/н від 08 червня 2007 року, укладений між [PERSON] та ЗАТ КБ «Приватбанк» та виключити з державного реєстру іпотек запис за №838 від 08 червня 2007 року про державну реєстрацію договору іпотеки. Виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис про державну реєстрацію заборони відчуження нерухомого майна за договором іпотеки за №50 від 08 червня 2007 року. Позивач [PERSON], який належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, у судові засідання не з`явився. Надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав та просить суд задовольнити позовні вимоги виходячи з підстав, що викладені ним у позовній заяві. Представник відповідача ПАТ КБ «Приватбанк» [PERSON] проти позову заперечує та суду пояснила, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Відповідач, приватний нотаріус Василівського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON], у судове засідання не з`явилася. Надала суду клопотання про розгляд справи за її відсутності та письмові заперечення, з яких вбачається, що при посвідченні спірного договору іпотеки жодних порушень нотаріусом не було допущено, тому у задоволенні позову має бути відмовлено. Відповідач [PERSON], який належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, у судові засідання не з`явився. Третя особа [PERSON] та представник третьої особи Служби у справах дітей Василівської районної державної адміністрації Запорізької області Перелигін М.В., у судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Вислухавши представників сторін, вивчивши письмові докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав: Судом встановлено, що 08 червня 2007 року між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк», було укладено кредитний договір №ZPVAGK00002520. Відповідно до вказаного договору [PERSON] отримала кредит у розмірі 222500 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,17 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 07 червня 2017 року. Для забезпечення повного і своєчасного виконання [PERSON] боргових зобов'язань за кредитним договором, між ЗАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено іпотечний договір, за умовами якого іпотекодавець [PERSON] надав іпотекодержателю ЗАТ КБ «Приватбанк» в іпотеку нерухоме майно, яке належить йому на праві власності, а саме, житловий будинок [ADDRESS], загальною площею 98.2 кв.м., у тому числі жилою 60.9 кв.м., та земельну ділянку [ADDRESS], загальною площею 0.1000 га., кадастровий номер якої 2320910100:06:026:0107. На предмет іпотеки приватним нотаріусом [PERSON] накладена заборона відчуження. Предмет іпотеки зареєстрований в Державному реєстрі іпотек 08 червня 2007 року за №50. Іпотекодавачем [PERSON] перед підписанням договору іпотеки була надана довідка, видана виконавчим комітетом Василівської міської ради Запорізької області №5000 від 08 червня 2007 року, за якою в зазначеному будинку зареєстровані лише [PERSON], який є власником житла та його дружина [PERSON], [INFO]. Іпотекодавець [PERSON] окремою заявою підтвердив, що за адресою місцезнаходження предмета іпотеки дітей, що зареєстровані в житловому приміщенні та мають право користуватися предметом іпотеки немає. Відповідно до ч.3 ст.17 Закону України «Про охорону дитинства» (в редакції від 31 березня 2005 року) батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки та піклування укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобов'язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов`язання. Відповідно до ч.3 ст.18 зазначеного Закону, органи опіки та піклування зобов'язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла, а діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Виходячи із зазначених правових норм, дозвіл органу опіки та піклування повинен бути наданий щодо будь-яких правочинів, право власності на яке, або право користування яким мають діти. Відповідно до роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з приводу визнання недійсними договорів іпотеки з підстав їх невідповідності вимогам законодавства про охорону дитинства та порушення прав дитини, викладених в п.44 Постанови «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року, суди повинні виходити із того, чи мала дитина право власності на предмет іпотеки чи право користування предметом іпотеки на момент укладення договору іпотеки. Будь-які дії, вчинені без згоди іпотекодержателя після укладення договору іпотеки (наприклад, реєстрація неповнолітньої дитини в житловому будинку, народження дитини після укладення договору іпотеки) не є підставою для визнання такого договору недійсним із підстави невиконання вимог закону про отримання згоди органу опіки та піклування. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 серпня 2013 року у справі за позовом [PERSON] до ПАТ КБ «Приватбанк», треті особи [PERSON], Служба у справах дітей Василівської районної державної адміністрації Запорізької області, приватний нотаріус Василівського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON], про визнання недійсним договору іпотеки, встановлено, що права неповнолітніх дітей [PERSON] - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], іпотечним договором не порушувалися, і отримання дозволу на укладення такого договору від органу опіки та піклування необхідності не викликало. При підписанні іпотечного договору [PERSON] надав довідку виконавчого комітету Василівської міської ради Запорізької області №5000 від 08 червня 2007 року, за якою у зазначеному будинку зареєстровані лише [PERSON], який є власником житла та його дружина [PERSON] Крім того, позивач своєю заявою від 08 червня 2007 року підтвердив, що право користування жилим будинком за адресою: [ADDRESS], у малолітніх, неповнолітніх дітей відсутнє. Враховуючи вищевикладене, суд відмовляє у задоволенні позову [PERSON], в особі представника [PERSON], та не стягує з відповідача понесені позивачем судові витрати.

Outcome: dismissed