Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

В січні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до ПАТ «Універсал Банк», третя особа: [PERSON] про визнання договору поруки припиненим. В обгрунтування позовних вимог вказує, що 05.10.2007 року між ним та ВАТ «Банк Універсальний», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» укладено договір поруки № 006- 2914/756-0266-Р/1, відповідно до умов якого поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати за невиконання [PERSON] зобов'язань перед кредитором,що виникли з кредитного договору № 006-2914/756-0266 від 05.10.2007 року, укладеного між кредитором та боржником в повному обсязі як існуючих в теперішній час так і тих, що мають виникнути в майбутньому. Відповідно до п. 1.2. договору поручитель засвідчує, що йому добре відомі всі умови основного договору і він погоджується з ними, зокрема: - сума основного кредиту 476 000 швейцарських франків, що дорівнює еквіваленту 2 042 461 грн. 67 коп. за курсом НБУ на день укладання договору; - 8, 95 % річних - розмір процентної ставки за користування кредитом без порушення термінів сплати процентів; - 26, 85 % - розмір підвищеної процентної ставки за користування кредитомпонад встановлені строки сплати платежів; - термін повного виконання зобов'язань боржника - 01.10.2027 року. 17.06.2013 року позивач рекомендованим листом отримав від відповідача вимогу, в якій повідомлялось про те, що [PERSON] станом на 03.06.2013 року має заборгованість перед ПАТ «Універсал Банк» у розмірі 13 215, 26 швейцарських франків. 21.06.2013 року позивач власноруч передав відповідачеві відповідь на вимогу, що підтверджується відміткою банку на документі, в якій просив надати певний час для того, щоб зв'язатися з [PERSON] та дізнатися чи дійсно існує заборгованість. 12.07.2013 року позивач отримав від відповідача ще одного листа № 15441 від 02.07.2013 року, в якому вказано, що станом на 02.07.2013 року [PERSON] має борг по кредиту у розмірі 15 505, 95 швейцарських франків. Після отримання від відповідача листів, позивач намагався зв'язатися з [PERSON], так як зв'язок з нею давно втрачений та лише наприкінці вересня 2013 року позивач зміг у телефонному режимі поговорити із [PERSON] Під час телефонної розмови [PERSON] повідомила позивача про те, що між нею та відповідачем 15.07.2008 року було укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору № 006-2914/756-0266 від 05.10.2007 року та 18.09.2013 додаткову угоду б/н до кредитного договору № 006-2914/756-0266 від 05.10.2007 року. Після отримання копії вище зазначених додаткових угод та ознайомлення з їх змістом позивач дізнався, що додатковою угодою № 1 від 15.07.2008 року було збільшено розмір процентної ставки за користування кредитомз 8, 95 % річних до 10, 95 % річних. Так, в п. 1 додаткової угоди № 1 зазначено, що сторони домовились встановити новий графік повернення суми кредиту та сплати процентів за користування кредитом за договором та викласти додаток № 2 до кредитного договору в новій редакції, з якої вбачається, що розмір процентівза користування кредитом збільшено. Також підтвердженням збільшення відсоткової ставки є надані позивачеві вимога від 04.06.2013 року та лист від 02.07.2013 року № 15441 із розрахунком заборгованості по збільшеній відсотковій ставці. Що ж стосується додаткової угоди б/н від 18.09.2013 року, то відповідач доповнив основний договір п. 6.3 та п. 6.4., яким збільшив розмір відповідальності сторін за невиконання умов договору. Даних пунктів не було в кредитному договорі № 006-2914/756-0266 від 05.10.2007 року. Про укладення додаткових угод позивач дізнався лише наприкінці вересня 2013 року від [PERSON] Таким чином, відповідачем в даному випадку було істотно порушено умови договору поруки та норми чинного законодавства. 04.10.2013 року позивач звернувся до відповідача з претензією, в якій запропонував відповідачу укласти з ним угоду про визнання договору поруки припиненим, на що отримав відповідь 11.12.2013 року, в якій зазначено, що не вбачається можливим задовольнити клопотання про укладенння угоди про визнання договору поруки припиненим, оскільки додатковою угодою б/н від 18.09.2013 року до кредитного договору № 006-2914/756-0266 від 05.10.2007 року не передбачено збільшення розміру відповідальності сторін. Проте, як уже було зазначено позивачем, збільшення розміру процентної ставки було передбачено додатковою угодою № 1 від 15.07.2008 року, а згідно додаткової угоди б/н від 18.09.2013 року, нею збільшено розмір відповідальності сторін за невиконання умов договору п.п. 6.3, 6.4. Дані угоди було укладено між відповідачем та позичальником без повідомлення позивача, що є істотним порушенням умов договору та норм чинного законодавства України. Враховуючи вище викладене позивач просить суд визнати договір поруки № 006-2914/756-0266-Р/1 від 05.10.2007 року, укладений між ним та відповідачем припиненим з 15.07.2008 року. Стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з обставин викладених в позові та просив суд позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував посилаючись на те, що договір поруки не припиняє свою дію в тому випадку, якщо збільшено обсяг відповідальності основного боржника в частині сплати процентів. Вважають, що права та обов'язки поручителя п.п. 6.3., 6.4. Додаткової угоди до кредитного договору не було порушені, оскільки кредитор передбачив спосіб захисту своїх цивільних прав в межах чинного законодавства. Застосування засобів передбачених умовами кредитного договору є правом, а не обов'язком , так кредитор може застосувати заходи відповідальності за умови невиконання позичальником своїх зобов'язань, разом з тим в позивача відсутні підстави вважати, що обсяг відповідальності поручителя було збільшено на підставі зазначних умов договору. Третя особа в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлялась судом належним чином, причини своєї неявки суду не повідомила. Суд вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача та дослідивши письмові докази по справі судом встановлено наступне. 05.10.2007 року між відповідачем та [PERSON] укладено кредитний договір № 006-2914/756/0266. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та поручителем укладено договір поруки № 006-2914/756/0266-Р/1 від 05.10.2007 року 18.09.2013 року між [PERSON] та ПАТ «Універсал Банк» укладено додаткову угоду б/н до кредитного договору № 006-2914/756/0266 від 05.10.2007 року, даною угодою було проведено реструктуризацію боргу позичальника, в зв'язку з неможливістю останнього виконувати належним чином та в повному обсязі взяті на себе зобов'язання згідно умов кредитного договору № 006-2914/756-0266 від 05.10.2007 року. П. 1.1.1. додаткової угоди передбачалося встановлення з 01.10.2013 року по 31.01.2014 року включно, що позичальник зобов'язується сплачувати кредитору за користуванння кредитом проценти в наступному розмірі: - процентна ставка - 3, 82 % річних (базова процентна ставка); - за користування коштами понад встановлений строк нараховується процентна ставка в розмірі 11, 82 % річних. П. 1.1.2. кредитного договору передбачено, що починаючи з 01.02.2014 року позичальник зобов'язується сплачувати кредитору за користування кредитом в наступному розмірі: - процентна ставка - 8, 95 % (базова процентна ставка); - за користування коштами понад встановлений строк нараховується процентна ставка в розмірі 16. 95 %. 17.06.2013 року позивач рекомендованим листом отримав від відповідача вимогу, в якій повідомлялось про те, що [PERSON] станом на 03.06.2013 року має заборгованість перед ПАТ «Універсал Банк» у розмірі 13 215, 26 швейцарських франків. 21.06.2013 року позивач власноруч передав відповідачеві відповідь на вимогу, що підтверджується відміткою банку на документі, в якій просив надати певний час для того, щоб зв'язатися з [PERSON] та дізнатися чи дійсно існує заборгованість. 12.07.2013 року позивач отримав від відповідача ще одного листа № 15441 від 02.07.2013 року, в якому вказано, що станом на 02.07.2013 року [PERSON] має борг по кредиту у розмірі 15 505, 95 швейцарських франків. Після отримання від відповідача листів, позивач намагався зв'язатися з [PERSON], так як зв'язок з нею давно втрачений та лише наприкінці вересня 2013 року позивач зміг у телефонному режимі поговорити із [PERSON] Під час телефонної розмови [PERSON] повідомила позивача про те, що між нею та відповідачем 15.07.2008 року було укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору № 006-2914/756-0266 від 05.10.2007 року та 18.09.2013 додаткову угоду б/н до кредитного договору № 006-2914/756-0266 від 05.10.2007 року. Після отримання копії вище зазначених додаткових угод та ознайомлення з їх змістом позивач дізнався, що додатковою угодою № 1 від 15.07.2008 року було збільшено розмір процентної ставки за користування кредитом з 8, 95 % річних до 10, 95 % річних. Так, в п. 1 додаткової угоди № 1 зазначено, що сторони домовились встановити новий графік повернення суми кредиту та сплати процентів за користування кредитом за договором та викласти додаток № 2 до кредитного договору в новій редакції, з якої вбачається, що розмір процентів за користування кредитом збільшено. Також підтвердженням збільшення відсоткової ставки є надана позивачеві вимога від 04.06.2013 року та лист від 02.07.2013 року № 15441 із розрахунком заборгованості по збільшеній відсотковій ставці. 04.10.2013 року позивач звернувся до відповідача з претензією, в якій запропонував відповідачу укласти з ним угоду про визнання договору поруки припиненим, на що отримав відповідь 11.12.2013 року, в якій зазначено, що не вбачається можливим задовольнити клопотання про укладенння угоди про визнання договору поруки припиненим, оскільки додатковою угодою б/н від 18.09.2013 року до кредитного договору № 006-2914/756-0266 від 05.10.2007 року не передбачене збільшення розміру відповідальності сторін. Відповідно до ст.559 ч.1 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов*язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Як вбачається з договору поруки № 006-2914/756/0266-Р/1 від 05.10.2007 року п.2.1 кредитор не вправі без згоди поручителя змінювати умови Основного договору з Боржником, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя. Під «згодою Поручителя» сторони розуміють візування поручителем змін до Основного договору (шляхом проставлення підпису уповноваженої особи та печатки поручителя, якщо останній є юридичною особою) та/або укладення поручителем додаткової угоди до цього договору щодо внесення змін. Враховуючи те, що в порушення п. 2.1 договору поруки відповідачем без згоди поручителя збільшено розмір відсоткової ставки за кредитним договором суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Слід визнати договір поруки № 006-2914/756-0266-Р/1 від 05 жовтня 2007 року, укладений між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Універсал Банк» припиненим з 15.07.2008 року. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved