Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-06 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшов позов [PERSON], [PERSON] до Вінницької міської ради, [PERSON] про визнання незаконним та скасування рішення. Позовні вимоги аргументовані тим, що [PERSON] та [PERSON], з позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод при влаштуванні паркану, поданої до суду 4 квітня 2014 року позивачам стало відомо про те, що Рішенням Вінницької міської ради № 715 від 30 березня 2012 року затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку громадянину [PERSON] по вул. Петровського, 15 площею 0, 272 кв.м.( п.1.20 Рішення). Передано земельну ділянку у власність [PERSON] по вул. Петровського, 15 безоплатно у власність земельну ділянку (кадастровий номер 0510137000:03:018:0175) площею 272 кв.м. для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, згідно з технічною документацією та рішенням Староміського районного суду від 04.05.2011 року. Згідно з даним рішенням [PERSON] отримав [PERSON] акт на право власності на земельну ділянку Серія: ВМ 339303. Позивач вказує, що земельні ділянки, якими користуються позивачі та [PERSON], є суміжними. [PERSON], відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку від 27 серпня 2009 року Серія ЯБ № 167840, належить на праві власності земельна ділянка, що розташована за адресою м. Вінниця вул. Петровського, 17. Земельна ділянка [PERSON] розташована за адресою м. Вінниця вул. Петровського, 15 і належить йому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія: ВМ 339303. Окрім того, зазначені земельні ділянки мають спільну межу довжиною 30,91 м., вони також поєднані проїздом загального користування, ширина якого обмежена і складає 3,44 метра. Вказані розміри зафіксовані технічною документацією (кадастровим планом земельної ділянки від 11.09.2006 року, [PERSON] встановлення меж в натурі від 18.04.2007 року), яка затверджена Рішенням Вінницької [PERSON] від 26.06.2009 року № 2439 38 сесії 5 скликання і підтверджується [PERSON] на право власності на земельну ділянку від 27 серпня 2009 року серія: ЯБ № 167840. Позивач вказує, що згідно акту встановлення в натурі меж земельної ділянки по вул. Петровського, 15 від 15.10.2010 року поданого [PERSON] до суду, спільна межа від літери А до літери Б збільшена на 1,26 м. В результаті чого проїзд загального користування звужено на 1,26 метра і становить не 3,44 м., як зазначено в плані меж земельної ділянки Державного акту на право власності на земельну ділянку від 27 серпня 2009 року Серія ЯБ № 167840, а 2,18 метра. Проїзд є обєктом загального користування і необхідний для належного обслуговування земельних ділянок та будинків побудованих на них. Його звуження приведе до неможливості проїзду до будинку транспорту, спеціальної техніки у випадку виникнення необхідності. Позивач вважає, що допущена помилка при виготовленні технічної документації, необхідної для безоплатної передачі земельної ділянки у власність, яка виникла у звязку з тим, що [PERSON] не погоджував зовнішні межі земельних ділянок. В свою чергу, Вінницька міська рада приймаючи рішення про безоплатну передачу у приватну власність земельної ділянки [PERSON], затвердила технічну документацію, яка була виготовлена з технічними помилками. В результаті чого, звужено проїзд загального користування до розмірів, які унеможливлюють його цільове використання. Зазначене рішення обмежує право позивачів на використання та обслуговування належним чином земельної ділянки, яка належить позивачам, на праві власності. Вищезазначене і стало підставою для звернення позивачів до суду, з вимогами визнати протиправним та скасувати Рішення Вінницької міської ради №715 від 30 березня 2012 року в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку гр. [PERSON] та передачі йому земельної ділянки у власність по вул. Петровського,15 площею 272 кв.м. Визнати недійсним виданий на імя [PERSON] [PERSON] акт на право власності на земельну ділянку серія: ВМ 339303 та скасувати його державну реєстрацію. Представник позивачів в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі. Представник відповідача ВМР в судовому засіданні проти визнання позову заперечував. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував. Судом по справі встановлені наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини: Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку від 27 серпня 2009 року Серія ЯБ № 167840, [PERSON] належить на праві власності земельна ділянка, площею 0,100 га., що розташована за адресою м. Вінниця вул. Петровського, 17( а. с. 8) 16.10.1999р. між [PERSON] та [PERSON], укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія І-АМ, №040030 виданим відділом реєстрації актів громадянського стану ВМР Вінницької області.( а. с. 15) Судом встановлено, що у власність [PERSON] по вул. Петровського, 15 передано земельну ділянку (кадастровий номер 0510137000:03:018:0175) площею 272 кв.м. для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, згідно з технічною документацією та рішенням Староміського районного суду від 04.05.2011 року. Згідно з даним рішенням [PERSON] отримав [PERSON] акт на право власності на земельну ділянку Серія ВМ 339303. ( а. с. 5) В судовому засіданні досліджувались матеріали технічної документації із землеустрою, щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку [PERSON], так витягом з рішення ВМР від 30.03.2012р. №715 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку гр. [PERSON] та передано йому земельну ділянку у власність по вул. Петровського,15 площею 272 кв.м. (а. с. 62) Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку - [PERSON] належить 0,272 га земельної ділянки, що знаходиться за адресою м. Вінниця вул. Петровського 15 на підставі рішення ВМР №715 від 30.03.2012р. серія: ВМ, № 339303, від 23.05.2012р. ( а. с. 88) Актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства віл 03.12.2008р. проведеного інспекцією з контролю за використання та охороною земель Вінницької області від 03.12.2008р. факту самовільного зайняття земельної ділянки громадянином [PERSON] не встановлено. ( а. с.114 ) Згідно технічного паспорту на будинок 15 по вул. Петровського у м. Вінниці вбачається, що [PERSON] належить 14/25 вказаного будинку. ( а. с. 166) Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 29.10.2014р. по даній справі призначалась судова будівельно- технічна експертиза. Висновком №156 судової земельно-технічної експертизи Подільського центру судових експертиз від 24.03.2015р. встановлено, що земельна ділянка [PERSON] кад. номер 0510137000:03:018:0175, яка перебуває у приватній власності відповідно до держ. акта на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №339303 від 23 травня 2012р. накладається на земельну ділянку кад. номер 0510137000:03:018:0127 площею 0,1000га., яка відповідно до держ. акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ № 167840 від 27 серпня 2009р. перебуває у приватній власності [PERSON], земельна ділянка, що накладається має форму трикутника з розмірами по периметру від т. 1 за годинниковою стрілкою 0,39м., 0,28м., 0,21м. Також при дослідженні земельних ділянок за інформацією на електронних носіях, встановлено, що між земельною ділянкою [PERSON] кад. номер 0510137000:03:018:0175, яка перебуває у приватній власності відповідно до держ. акта на право власності на земельну ділянку серії ЯМ№339303 від 23 травня 2012р. та земельною ділянкою кад. номер 0510137000:03:018:0127 площею 0,1000га., яка відповідно до держ. акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ № 167840 від 27 серпня 2009р. перебуває у приватній власності [PERSON] знаходиться земельна ділянка, яка не увійшла до складу держ. акта серії ЯМ №339303 від 23 травня 2012р. та держ. акту серія ЯЕ№167840 від 27 серпня 2009р. земельна ділянка, що не увійшла до держ актів має форму трикутника з розмірами по периметру від т. 1 за годинниковою стрілкою 0,91м., 2,25м., 2,24м., 0,47м. У результаті виготовлення технічної документації із землеустрою, щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд гр. [PERSON] ширина проїзду загального користування зменшується на 0,78м. та становить 2,66м, що не дає можливості [PERSON] використовувати ширину (3,44 м.) проїзду загального користування, яка визначена державним актом ЯЕ№167840 від 27 серпня 2009р. Також зменшена ширина проїзду до 2м. 66см. не буде відповідати вимогам ДБН 360-92. (а.с.133-159) Рішенням, яке набуло законної сили Староміського районного суду м. Вінниці від 04.05.2011р. задоволено позов [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору Вінницької міської ради про встановлення порядку користування земельною ділянкою. Встановлено порядок користування земельною ділянкою за адресою м. Вінниця вул. Петровського 15, відповідно до кадастрового плану, виготовленого Вінницькою регіональною філією ДП «Центр ДЗК» згідно якого [PERSON] користується земельною ділянкою 0,272 га, позначену в кадастровому плані зона- №1, [PERSON] та [PERSON] користується земельною ділянкою площею 0,294 га, позначену в кадастровому плані- зона №2. ( а. с. 163) Під час розгляду даної справи судом досліджувались матеріали інвентаризаційної справи на будинковолодіння, що знаходиться за адресою м. Вінниця вул. Петровського 15. Згідно положень пункту 10 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільного права та інтересу може бути визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб. Згідно із ч. 2 статті 19 Конституції України органи державної впади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Ч.1 ст. 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину ( недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, як: встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Пунктом 2 ч. 2 ст. 16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання правочину не дійсним. Ч.1 ст. 316 ЦК України встановлено, що - правом власності є право особи на річ ( майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Ч.1 ст.317 ЦК України встановлено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. ч1 ст. 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до статті 116 Земельного кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Згідно ст. 118 ЗК України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. П. «г» ч. 2 ст. 152 ЗК України встановлено, що захист прав громадян на земельну ділянку здійснюється шляхом визнання недійсним рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Згідно ч.10 ст. 59 Закону України « Про місцеве самоврядування» встановлено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. Ст. 58 ЦПК України, встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Ст. 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень . Суд бере до уваги, що твердження позивачів про те, що [PERSON] не погоджував зовнішні межі земельних ділянок не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи та спростовується наданим позивачами актом від 15.10.2010р. про встановлення ( відновлення в натурі ( на місцевості) меж земельної ділянки( земельних ділянок) та зон здачі межових знаків під охорону та зберігання. ( а.с.6) Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав: Як було зазначено вище, по даній справі призначалась судова будівельно- технічна експертиза на виконання якої експертом Подільського центру судових експертиз надано висновок №156 судової земельно-технічної експертизи від 24.03.2015р., проте, суд критично оцінює зазначений вище висновок та ставить під сумнів достовірність встановлених фактів, оскільки рішенням, яке набуло законної сили Староміського районного суду м. Вінниці від 04.05.2011р. задоволено позов [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору Вінницької міської ради про встановлення порядку користування земельною ділянкою. Встановлено порядок користування земельною ділянкою за адресою м. Вінниця вул. Петровського 15, відповідно до кадастрового плану, виготовленого Вінницькою регіональною філією ДП «Центр ДЗК» згідно якого [PERSON] користується земельною ділянкою 0,272 га, позначену в кадастровому плані зона- №1, [PERSON] та [PERSON] користується земельною ділянкою площею 0,294 га, позначену в кадастровому плані- зона №2. ( а. с. 163), а згідно ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, таким чином дані обставини вказують на необґрунтованість вимог позивачів. Судом встановлено, що позивачами заявлено вимогу визнати протиправним та скасувати рішення ВМР №715 від 30.03.2012р. на підставі ч.1 ст. 215 ЦК України, якою передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення стороною ( сторонами) вимог, які встановлені ч.1-3, 5, 6. ст. 203 цього Кодексу, проте, враховуючи вищевказане, суд не вбачає неправомірних дій з боку Вінницької міської ради, яка діяла на виконання норм чинного законодавства, оскаржуване рішення прийнято в межах наданих повноважень ВМР, зокрема, ч. 2 ст. 19 Конституції України, в якій зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Стосовно вимоги про визнання недійсним виданого на імя [PERSON] [PERSON] акт на право власності на земельну ділянку серія: ВМ 339303 та скасування його державну реєстрацію суд вважає, що позивачем не надано жодних доказів недійсності вказаного акту, а тому суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, а також беручи до уваги, що дана вимога є похідною від вимоги про визнання протиправним та скасування рішення, в задоволенні якої відмовлено, суд приходить до висновку, що дана вимога не знайшла свого підтвердження, твердження позивачів ґрунтується лише на припущеннях, позивачами не надано жодних доказів недійсності вказаного вище акту, а отже задоволенню не підлягає. Суд розяснює позивачам право на звернення до суду з позовом про захист їх порушеного права на користування належною їм земельною ділянкою в інший спосіб передбачений законом. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed