Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась з позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів та відшкодування витрат на утримання та збереження майна. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] у 1991 року, зі згоди [PERSON], поселилась в належній останній, на підставі договору дарування від 16.01.1990 р., частині будинку [ADDRESS]. Відповідач зі своєю сім'єю постійно проживає в м. Смоленськ, Російської Федерації. Коли відповідач приїхала до міста Вінниці з метою встановлення пам'ятника матері, сторони домовились про те, що між ними буде укладено договір купівлі-продажу, належної відповідачці частини будинку, про що 16.09.1992 року було складено та підписано відповідну розписку, якою було встановлено, що [PERSON] отримала 5000,00 доларів США від [PERSON] за хату. Між сторонами було досягнуто істотних умов договору купівлі-продажу, передбачених статтею 224 ЦК УРСР (1963 року), однак, так як, [PERSON] поспішала повернутись до м. Смоленськ Російської Федерації, нотаріально оформити договір сторони не встигли, проте домовились оформити його в наступному році, коли відповідач приїде до м. Вінниці. [PERSON] в наступному році до м. Вінниці не приїхала, відомостей про місце проживання не повідомила, що стало підставою звернення позивачки до суду з вимогою про визнання договору купівлі-продажу дійсним. Оскільки, рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 09 листопада 2012 року, яке ухвалою апеляційного суду Вінницької області залишено без змін, [PERSON] виселено з частини будинку, належної [PERSON] без надання іншого житла, позивачка в порядку ст. 31 ЦПК України, звернулась до суду з вимогою щодо стягнення з відповідачки на її користь, переданих за розпискою коштів, а також витрат по утриманню, збереженню та ремонту частини будинку [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON], уточнила позовні вимоги з урахуванням висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи, а також з урахуванням збільшеного курсу гривні по відношенню до долара США, та просила суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] передані за розпискою кошти в сумі 78350,00 гривень, та витрати, понесені позивачкою, з поліпшення умов проживання у частині житлового будинку з прибудовою, господарськими будівлями, належних відповідачці, в сумі 156298,01 гривень Представник [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні змінені та уточнені позовні вимоги [PERSON] не визнав та просив суд відмовити в їх задоволенні. Свою позицію мотивував тим, що позивачкою та її представником не надано суду доказів, підтверджуючих, викладені в уточненій позовній заяві обставини щодо отримання [PERSON] 5000,00 (п'яти тисяч) доларів США від [PERSON]. А також, йому не зрозуміло методики проведення розрахунку витрат позивачки з поліпшення умов проживання у частині житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями, належних відповідачці. Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] у 1991 року, зі згоди [PERSON], поселилась в належній останній, на підставі договору дарування від 16.01.1990 р., частині будинку [ADDRESS]. Відповідач зі своєю сім'єю постійно проживає в м. Смоленськ, Російської Федерації. Коли відповідач приїхала до міста Вінниці з метою встановлення пам'ятника матері, сторони домовились про те, що між ними буде укладено договір купівлі-продажу, належної відповідачці частини будинку, про що 16.09.1992 року було складено та підписано відповідну розписку, якою було встановлено, що [PERSON] отримала 5000,00 доларів США від [PERSON] за хату. Між сторонами було досягнуто істотних умов договору купівлі-продажу, передбачених статтею 224 ЦК УРСР (1963 року), однак, так як, [PERSON] поспішала повернутись до м. Смоленськ Російської Федерації, нотаріально оформити договір сторони не встигли, проте домовились оформити його в наступному році, коли відповідач приїде до м. Вінниці. [PERSON] в наступному році до м. Вінниці не приїхала, відомостей про місце проживання не повідомила, що стало підставою звернення позивачки до суду з вимогою про визнання договору купівлі-продажу дійсним. Оскільки, рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 09 листопада 2012 року, яке ухвалою апеляційного суду Вінницької області залишено без змін, [PERSON] виселено з частини будинку, належної [PERSON] без надання іншого житла, позивачка в порядку ст. 31 ЦПК України, звернулась до суду з вимогою щодо стягнення з відповідачки на її користь, переданих за розпискою коштів, а також витрат по утриманню, збереженню та ремонту частини будинку [ADDRESS]. Враховуючи те, що правочин, а саме укладення договору купівлі-продажу між сторонами не відбулось, з причин які не залежала від [PERSON], а через те, що [PERSON] не вжила, передбачених законом заходів щодо укладення даного договору та не повернула позивачу, отримані за розпискою, кошти. Оскільки дії відповідачки свідчать про небажання виконувати взяті на себе зобов'язання та порушують майнові права позивачки, які підлягають захисту у встановленому законом порядку, суд вважає за доцільне задоволити вимогу [PERSON] та стягнути з [PERSON] кошти передані позивачкою за розпискою в сумі 5000,00 доларів, що станом на 11.12.2014 р. еквівалентно 78350,00 гривень. Висновком експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 1086/1087/14-21 від 18.11.2014 р. встановлено, що вартість ремонтно-будівельних робіт та затрат, понесених [PERSON] за період з 1993 року по 01.06.2014 року по поліпшенню умов проживання у 13/20 частин житлового будинку з прибудовою, господарськими будівлями та земельної ділянки, розташованими по [ADDRESS], згідно наданих на дослідження документів, може складати 156298,01 гривень. Згідно ч. 3 ст. 390 ЦК України, добросовісний або недобросовісний набувач (володілець) має право вимагати від власника майна відшкодування необхідних витрат на утримання, збереження майна, здійснених ним з часу, з якого власникові належить право на повернення майна або передання доходів. Враховуючи те, що висновком експерта, на підставі наданих на дослідження документів, встановлено можливу вартість витрат, понесених [PERSON] на утримання та збереження майна, належного [PERSON], та те, що представником останньої не надано доказів, які б спростовували належність наданих на дослідження документів, суд вважає що вимога [PERSON] про стягнення понесених витрат по поліпшенню умов проживання у 13/20 частин житлового будинку з прибудовою, господарськими будівлями підлягає задоволенню. Заяву представника [PERSON] - [PERSON] про відмову в задоволенні вимог позовної заяви в зв'язку із застосуванням строків позовної давності, суд вважає за доцільне залишити без задоволення, оскільки вимоги, в задоволенні яких представник відповідача просить суд відмовити, були уточнені позивачем, відповідно до заяви про уточнення та зміну позовних вимог. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК УКраїни, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати, які підтверджені документально. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved