Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-17 00:00:00

В червні 2020 року позивач публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, мотивуючи тим, що 14.05.2019 року між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений договір № 95348869000 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку. Відповідно до умов кредитного договору, позивач надав відповідачу кредит (грошові кошти) в національній валюті в сумі 49 960 гривень, з яких: 49 700,00 гривень на споживчі цілі шляхом зарахування коштів на картковий рахунок відповідача; 260 гривень на оплату страхового платежу відповідно до договору добровільного страхування. Всупереч умов кредитного договору відповідач тривалий час не здійснює своєчасних платежіву повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту, процентам, комісії, чим суттєво порушує взяті на себе зобов`язання. Станом на 01.06.2020 року заборгованість відповідача по поверненню кредитних коштів, по сплаті процентів за користування кредитом, та пені, становить 69 702,60 гривень, з яких: 46 551,44 гривень - заборгованість за кредитом; 19 747,54 гривень - заборгованість по простроченим процентам за користуваннякредитом; 1 198,89 гривень - заборгованість по процентам за користування грошовими коштами понад встановлений договором термін; 1000 гривень - заборгованість по комісії; 257,48 гривень - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; 899,48 гривень - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам; 47,77 гривень - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по комісії. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо договором позики встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Позивач направив відповідачу вимогу про погашення простроченої заборгованості, що підтверджується списком згрупованих рекомендованих відправлень однак, станом на день подання позову до суду, відповідач свої зобов`язання щодо погашення заборгованості по наданому кредиту та сплаті процентів за користування ним, не виконав. Отже, позивач має право звернутись до суду з позовом до відповідача про стягнення всієї суми заборгованості по кредиту, процентів за його користування, комісії та пені за прострочення виконання зобов`язань. Просили суд стягнути з відповідача [PERSON] суму заборгованості в розмірі 69 702,60 гривеньта судового збору в розмірі 2 102,00 грн. (а.с. 1-2). Ухвалою судді від 03 липня 2020 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження. Розгляд справи у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України вирішено провести в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 38-39). Ухвалою суду від 21.12.2020 року замінено сторону у судовому провадженні з акціонерного товариства «УкрСиббанк» на його правонаступника товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» ( а. с. 78-79 ). 19 січня 2021 року за вх. № 1781 судом отримано від ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» уточнена позовна заява, в якій просили суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 74 068,55 гривень та судові витрати в розмірі 2 102 гривень. Сума заборгованості за кредитним договором у зв`язку із невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань станом на 18.01.2021 року, де вказана сума складається з: 46 551,44 - заборгованість за тілом кредиту; 26 517,11 гривень - заборгованість за відсотками; 1000 гривень - заборгованість за комісією ( а. с. 84-86 ). Розгляд справи неодноразово відкладався з різних підстав, останнього разу розгляд справи було відкладено на 18.02.2021 року (а. с. 104). В судове засідання позивач ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» свого представника не направив, 27.01.2021 року за вх. № 3479 судом отримано клопотання, в якому просили розгляд справи здійснювати за відсутності представника позивача, просили задовольнити вимоги та проти заочного розгляду справи не заперечували. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлялася у законному порядку. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] обізнана про наявність на розгляді в суді цивільна справи до неї про стягнення заборгованості, що підтверджується наявним в матеріалах справи поштовим повідомленням про вручення ( а. с. 57 ). Заяв та клопотань з боку відповідача на адресу суду не надходило, як і не надходив відзив на позовну заяву позивача. Ухвалою суду від 18.02.2021 року постановлено провести заочний розгляд справи у вищезазначеній цивільній справі. Стаття 280 ЦПК України визначає, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки, належним чином повідомлений відповідач [PERSON] не з`явилася в судове засідання, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового розгляду, не повідомивши суду про поважність причини неявки та не надала відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи, а саме заочного, суд вважає за необхідним по даній справі провести заочний розгляд. Відповідно до ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явились в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин,крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Судом встановлені фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. В судовому засіданні встановлено, що 14 травня 2019 року було укладено договір № 95348869000 між публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» ( з листопада 2019 року АТ «УкрСиббанк» та [PERSON] про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку( а. с. 20-21 ). До зазначеного Договору, сторонами було укладено Додаток № 1 - графік платежів, визначення сукупної вартості кредиту ( а. с. 22 ). Відповідно до умов кредитного договору, позивач надав відповідачу кредит в сумі 49 960,00 грн., з яких: 49 700,00 гривень на споживчі цілі шляхом зарахування коштів на картковий рахунок відповідача; 260 гривень на оплату страхового платежу відповідно до договору добровільного страхування, а позичальник зобов`язався повертати кредит, плату за кредит, інші платежі шляхом внесення ануїтетних платежів відповідно до Графіка платежів, що викладений в додатку № 1 до Договору, але в будь-якому випаду Кредит повинен бути повернений не пізніше 14.11.2021 року ( п. 3.3., 3.5. Договору ). Пунктом 3.6. цього Договору визначено, що розмір ануїтетного платежу становить 3 793 грн. Розмір останнього ануїтетного платежу може відрізнятись від розміру попередніх платежів. Процентна ставка за Договором встановлюється в розмірі 77% річних ( п. 3.8. Договору ). Згідно п. 3.9. кредитного Договору за користування кредитними коштами за кредитом понад встановлений кредитним договором термін, процентна ставка встановлюється у розмірі 84% річних, що діє для строкової суми основного боргу на дату виникнення такого прострочення. Такий розмір процентної ставки застосовується до всієї простроченої суми основного боргу Позичальника за Кредитним договором, та починає нараховуватись на прострочену суму основного боргу з дати виникнення прострочення, а саме з наступного дня несплати або не повної сплата платежу встановленого у Кредитному договорі і нараховується до моменту погашення такої заборгованості. Пунктом 4.1 Правил (договірні умови) споживчого кредитування позичальників AT «УкрСиббанк» запорушення відповідачем термінів погашення будь-яких своїх грошових. зобов`язань, передбачених «Кредитним договором», зокрема, термінів повернення кредиту (всієї сумиабо його частини) та/або термінів сплати процентів та/або комісій, банк має право вимагати від позичальникадодатково сплатити позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, якщо сума такої заборгованості виражена у гривні. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином і встрок, встановлений договором, відповідно до умов договору. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. В силу ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згіднозі ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. При цьому, згідно ст. 627 ЦК України та відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. На підставі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Договір в силу приписів ст. 638 ЦК України, є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Отже, підписання договору № 95348869000від14.05.2019 року свідчить про те, що [PERSON] всі умови данного договору цілком зрозумілі і вона вважає їх справедливими по відношенню до неї. Вказаний договір був прочитаний та підписаний сторонами. Таким чином, своїми підписами сторони письмово підтвердили та закріпили те, що вони діяли свідомо, були вільні в укладенні договору, вільні у виборі контрагента та умов договору. Стаття 1048 частина 1 ЦК України передбачає право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір та порядок одержання яких встановлюється договором. Позичальник зобов`язаний, відповідно до ст. 1049 ЦК України, повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За кредитним договором, відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Встановлено, що 25 березня 2020 року за вих. №24-1-01/288 16 відповідачу було направлено вимогу про погашення простроченої заборгованості ( а. с. 24 ), направлення такої вимоги підтверджується наявним в матеріалах справи списком № 3399 згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів ( а.с.25 ) та фіскальним чеком ( а. с. 25 на зворотному листі ). Встановлено, що відповідач [PERSON] свої зобов`язання не виконала, а вимога позивача залишилася поза увагою. Оскільки відповідач порушила умови кредитного договору, то враховуючи уточнення позивача станом на 18.01.2021 року остання має заборгованість в розмірі 74 068,55 гривень, з яких:46 551,44 - заборгованість за тілом кредиту; 26 517,11 гривень - заборгованість за відсотками; 1000 гривень - заборгованість за комісією, що підтверджується наявною в матеріалах справи наданою позивачем довідкою - розрахунком. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів є примусове виконання зобов`язання в натурі. Примусове виконання зобов`язання в натурі, - це спосіб захисту, який випливає з загального принципу повного і належного виконання зобов`язання та полягає в зобов`язанні здійснити дію, або утриматися від її здійснення, незалежно від застосування до боржника інших заходів впливу. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин вчиняється у формі, встановленій законом, має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 статті 77ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 5 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. В порушення вищезазначених вимог закону та умов договору, відповідач зобов`язання за договором не виконує, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. Згідно ч.ч.1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З боку відповідача не надано до суду жодних пояснень, заперечень та відзиву щодо позовних вимог позивача, а також у відповідності до вимог ст. 81 ЦПК України жодного належного та допустимого доказу в спростування доводів позивача щодо нарахованих сум. Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов ґрунтується на законі, а з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у сумі 74 068,55 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно із п. 1 ч.ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на - відповідача. Отже, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 2102,00 гривень, понесення яких документально підтверджено (а.с. 3 ). На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved