Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

Головний лікар комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить вирішити питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку [PERSON], посилаючись на те, що останній є інвалідом ІІ групи по психічному захворюванню безстроково. Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 18.04.2012 року [PERSON] визнаний недієздатним. опікуном призначено мати [PERSON]. Із анамнезу відомо, що [PERSON] з 2006 року перебуває під наглядом лікаря-психіатра, коли став байдужим до оточення, замкнувся в собі, не стежить за зовнішнім виглядом, перестав відвідувати навчання, став підозрілим, заявляв, що їм хтось управляє, сам з собою розмовляв. З 04.07.2009 року по 08.02.2010 року [PERSON] знаходився на примусовому лікуванні в комунальній установі «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради. У періоди загострення захворювання приймає спиртні напої, палить коноплі. Проходив стаціонарне лікування. Остання виписка з стаціонару 02.09.2016 року. Із запису чергового лікаря відомо, що 11.11.2016 року [PERSON] знаходячись один удома, мати пішла та закрила сина, влаштував пожежу на балконі, сусідами викликана пожежна бригада та бригада спеціалізованої медичної допомоги, поводився неадекватно, був безглуздим у висловах і поведінці. 11.11.2016 року [PERSON] був доставлений до приймального відділення комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради бригадою спеціалізованої медичної допомоги у звязку з погіршення психічного стану. Оглянутий черговим лікарем приймального відділення, який кваліфікував психічний стан [PERSON], як загострення хронічного психічного розладу. 12.11.2016 року [PERSON] був оглянутий комісією лікарів-психіатрів. Під час огляду [PERSON] мав формальний контакт, місця утримується насилу, озирається по сторонах, щось пильно розглядає на стінах, метушиться. Мислення розірване, не по суті. Свою поведінку критично не оцінює, раціоналізує свій вчинок, не розуміє серйозності скоєного вчинку. Емоційно невиразний. Інструкції виконує після повторень. Теперішній стан [PERSON] можна кваліфікувати, як важкий психічний розлад у формі шизофренії, простій форми, із змішаним типом дефекту (параноїдний, емоційно-вольовий), з соціально-небезпечними діями по відношенню до себе та оточуючих. У судовому засіданні представник психіатричного закладу заяву підтримав з підстав, викладених в ній, та просив суд задовольнити заяву. Прокурор і законний представник заяву підтримали та просили суд винести рішення про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку. Законний представник [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримала та наполягала на примусовій госпіталізації [PERSON] Особа, відносно якої розглядається заява [PERSON] проти задоволення заяви заперечував. Суд, заслухавши особу, відносно якої розглядається заява, пояснення представника заявника, лікаря-психіатра, законного представника, думку прокурора, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Як вбачається з висновку комісії лікарів-психіатрів від 12.11.2016 року [PERSON], [INFO], яка проживає за адресою: [INFO], страждає на тяжкий психічний розлад у формі шизофренії, простої форми, зі змішаним типом дефекту (параноїдний, емоційно-вольовий),з соціально-небезпечними діями по відношенню до себе та оточуючих. Госпіталізація доцільна. Лікування можливе в умовах психіатричного стаціонару. Надані суду пояснення лікаря-психіатра [PERSON], зокрема, про те, що [PERSON] являє потенційну небезпеку для себе та оточуючих, суд вважає доказами по справі, підтверджуючими необхідність госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved