Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

В серпні 2021 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», в якому просила суд стягнути із відповідача на користь позивача на відшкодування матеріальної шкоди суму в розмірі 224590,30 грн., а також витрати за проведення експертного дослідження в сумі 3800,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 20.05.2021 року близько 14-48 год. в м. Києві по проспекту Голосіївському, 3 поблизу бібліотеки імені Вернадського під час проведення гідравлічних випробувань тепломереж в зоні обслуговування ТЕЦ-5 утворився струмінь води і відбувся провал асфальту, в результаті чого було пошкоджено автомобіль «Нісан» д.н.з. [NUMBER] , який належить позивачу на праві приватної власності. Відповідно до повідомлення Голосіївського УП ГУ НП в м. Києві 21.05.2021 року були внесені відомості про кримінальне правопорушення № 12021100010001226, де позивача було визнано потерпілою. Остання вказує, що відповідач є підприємством, за яким закріплено на праві господарського відання майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, що повернуто з володіння та користування ПАТ «Київенерго». Відповідачу видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії. Позивач зазначає, що відповідач є правонаступником ПАТ «Київенерго», а тому, прийнявши в управління та користування майно м. Києва, що забезпечує функціонування теплового блоку паливно-енергетичного комплексу міста Києва, відповідач взяв на себе зобов`язання щодо ефективної експлуатації, відновлення та збереження майна, а також несе відповідальність за збереження, експлуатацію, реконструкцію та ремонт цього майна. Аналіз нормативних актів свідчить про те, що до обов`язків відповідача входить не тільки здійснення гідравлічних випробувань тепломереж, а і контроль за їх станом, враховуючи строки зносу. Позивач вважає, що особою, відповідальною за заподіяну в даному випадку шкоду є КП «Київтеплоенерго», яке не забезпечило вчинення ефективних та своєчасних дій з належного збереження, реконструкції, ремонту та експлуатації майна, а саме: теплових мереж за адресою: м. Київ, проспект Голосіївський, 3, переданих йому в управління Київрадою, а тому прорив води на тепловій мережі, в результаті якого було пошкоджено належний позивачу автомобіль стався саме з вини відповідача. На адвокатський запит, відповідач надав відповідь, що трубопровід, пошкодження якого сталось 20.05.2021 року дійсно належить відповідачу, у наданні інших документів було відмовлено. Для встановлення точної суми завданих збитків, на замовлення позивача було виготовлено звіт ТОВ «Український експертний центр «Експерт Сервіс» № 45-А від 27.05.2021 року, відповідно до якого сума завданого матеріального збитку власнику автомобіля «Нісан» д.н.з. [NUMBER] становить суму в розмірі 224590,30 грн. Позивачем були понесені витрати, в зв`язку із замовленням зазначеного звіту в сумі 3800,00 грн. Посилаючись на викладене, а також в зв`язку з тим, що особою, відповідальною за заподіяння шкоди є відповідач, який не забезпечив вчинення ефективних та своєчасних дій з належного збереження, реконструкції, ремонту та експлуатації майна - теплових мереж за адресою: м Київ, проспект Голосіївський, 3, в зв`язку з чим відбувся прорив води на тепловій мережі, що призвело до пошкодження належного позивачу автомобіля, а тому остання вимушена звернутись до суду за захистом своїх прав та просить стягнути із відповідача на користь позивача завдану матеріальну шкоду в примусовому порядку. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 20.08.2021 року, у справі було відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. 23.09.2021 року до суду від представника відповідача надійшов відзив на позов, відповідно до якого сторона відповідача просила в задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на те, що надане позивачем повідомлення Голосіївського УПГУНП в м. Києві про початок досудового розслідування не свідчить про отримання пошкоджень автомобілем позивача, оскільки не містить жодних документів та доказів цьому. Крім того, згідно витягу з ЄРДР за номером кримінального провадження 12021100010001226 встановлено інформацію про проведення працівниками «АТ «АК «Київводоканал» гідравлічних випробувань мереж. Позивачем не надано доказу на підтвердження факту пошкодження її автомобіля внаслідок протиправних дій відповідача, як і не доведено жодної із умов, які б давали підстави для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків. Крім того, відповідач вказує, що 05.04.2021 року перед початком проведення гідравлічних випробувань представнику Національної бібліотеки України ім. В.І. Вернадського, приміщення якого розташоване за адресою: м. Київ, проспект Голосіївський, 3, де зі слів позивача було пошкоджено її автомобіль, представником відповідача надано під підпис припис-попередження про проведення гідравлічних випробувань теплових мереж на щільність у період із 08-00 год. 18.05.2021 р. по 24.00 год. 07.07.2021 року, в якому було повідомлено про можливі наслідки виникнення пошкоджень під час випробування теплової мережі та прийняття відповідних заходів для недопущення псування майна на прилеглій території та підвідомчих об`єктах. Відповідач вказує, що підприємством було вжито всіх можливих і залежних від нього заходів для недопущення псування матеріальних цінностей на підвідомчих Національній бібліотеці України ім. В.І. Вернадського об`єктах, у зв`язку з чим в діях відповідача немає вини та відсутній причино-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою та завданими збитками, а відтак і підстав для відшкодування шкоди відповідачем немає. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 30.09.2021 року, у справі було закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з викладених в позові підстав. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, та просив в їх задоволення відмовити, посилаючись на підстави, які викладені у письмовому відзиві на позов. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має права на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно частин 1 та 2 статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання правочину недійсним. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється у порядку іншого судочинства. Згідно із ч. 3 ст. 386 ЦК України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві власності належить автомобіль «Нісан» д.н.з. [NUMBER] , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Позивач вказує, що належний їй автомобіль «Нісан» д.н.з. [NUMBER] було пошкоджено 20.05.2021 року близько 14:48 год. за адресою: м. Київ, проспект Голосіївський, 3, поблизу бібліотеки імені Вернадського під час проведення гідравлічних випробувань тепломереж у зоні обслуговування ТЕЦ-5. На підтвердження вказаних обставин, стороною позивача було надано суду повідомлення слідчого СВ Голосіївського УП ГУНП в м. Києві Колодяжного Я. без дати та номеру, відповідно до якого було встановлено, що [PERSON] було повідомлено, що 20.05.2021 року близько 14-48 год. за адресою: м. Київ, проспект Голосіївський, 3, поблизу бібліотеки імені Вернадського під час проведення гідравлічних випробувань тепломереж у зоні обслуговування ТЕЦ-5, за вказаною адресою, утворився струмінь води і відбувся провал асфальту, в результаті чого було пошкоджено 26 автомобілів, які були припарковані на прилеглій до бібліотеки імені Вернадського території, чим було завдано матеріальну шкоду фізичним особам. Відомості про кримінальне провадження, передбачене ч. 5 ст. 214 КПК України були внесені 21.05.2021 року за № 12021100010001226, та в даному кримінальному провадженні позивача було визнано потерпілою. Однак, слід вказати, що зазначене повідомлення не містить ідентифікуючих даних, які б підтверджували, що саме належний позивачу автомобіль «Нісан» д.н.з. [NUMBER] було пошкоджено в результаті подій, які відбулись 20.05.2021 року, а інших доказів цьому стороною позивача суду надано не було. З метою встановлення вартості матеріального збитку, позивач звернулась до ТОВ «Український центр після аварійного захисту «Експерт-Сервіс», яким було виготовлено звіт № 45А від 27.05.2021 року, відповідно до якого було встановлено, що вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Нісан» д.н.з. [NUMBER] складає 224590,30 грн. Крім того, позивач сплатила кошти за проведення зазначеного дослідження в розмірі 3800,00 грн. Судом встановлено та не заперечувалось стороною відповідача те, що дійсно 20.05.2021 року близько 14-48 год. за адресою: м. Київ, проспект Голосіївський, 3, поблизу бібліотеки імені Вернадського під час проведення планових гідравлічних випробувань тепломереж у зоні обслуговування ТЕЦ-5, утворився струмінь води і відбувся провал асфальту. Із наданих стороною відповідача документів було встановлено, що 05.04.2021 року перед початком проведення планових гідравлічних випробувань представнику Національної бібліотеки України ім. В.І. Вернадського, приміщення якого розташоване за адресою: м. Київ, проспект Голосіївський, 3, представником відповідача було надано під підпис припис-попередження про проведення гідравлічних випробувань теплових мереж на щільність у період із 08-00 год. 18.05.2021 р. по 24.00 год. 07.07.2021 року, в якому було повідомлено про можливі наслідки виникнення пошкодження під час випробування теплової мережі та прийняття відповідних заходів для недопущення псування майна на прилеглій території та підвідомчих об`єктах. З копії витягу з ЄРДР було встановлено, що 21.05.2021 року були внесені відомості до ЄРДР за № 12021100010001226 за ч. 1 ст. 367 КК України, в зв`язку із виявленням із засобів масової інформації про те, що 20.05.2021 року близько 14-48 год. за адресою: м. Київ, проспект Голосіївський, 3, поблизу бібліотеки імені Вернадського, під час проведення працівниками ПрАТ «АК «Київводоканал» випробувань тепломережі у зоні обслуговування ТЕЦ-5, за вищевказаною адресою, утворився струмінь і відбувся прорив води, в результаті чого було пошкоджено 26 автомобілів, які були припарковані на прилеглій до бібліотеки території, чим завдано матеріальну шкоду фізичним особам. Таким чином, внаслідок неналежного виконання особами ПрАТ АК «Київводоканал» своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, завдано шкоди інтересам окремих громадян. Достатніх та переконливих доказів на підтвердження того, що подія, яка відбулась 20.05.2021 року близько 14-48 год. за адресою: м. Київ, проспект Голосіївський, 3, поблизу бібліотеки імені Вернадського, внаслідок якої було пошкоджено майно громадян, відбулась в зв`язку із протиправними діями та/або бездіяльністю відповідача, матеріали справи не містять. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що особою, відповідальною за заподіяння шкоди є відповідач, як балансоутримувач мережі, який не забезпечив вчинення ефективних та своєчасних дій з належного збереження, реконструкції, ремонту та експлуатації майна - теплових мереж за адресою: м Київ, проспект Голосіївський, 3, в зв`язку з чим відбувся прорив води на тепловій мережі, що призвело до пошкодження належного позивачу автомобіля, а тому наявні підстави для стягнення із відповідача на користь позивача завданої матеріальної шкоди. Заперечуючи проти позовних вимог, сторона відповідача вказувала на те, що підприємством перед проведенням планових гідравлічних випробувань було вжито всіх можливих і залежних від нього заходів для недопущення псування матеріальних цінностей на підвідомчих Національній бібліотеці України ім. В.І. Вернадського об`єктах, позивачем не доведено достатніми доказами факт заподіяння шкоди її майну, наявність в діях відповідача вини та наявність причино-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою відповідача та завданими збитками, а відтак і підстав для відшкодування шкоди відповідачем немає. Перевіряючи обґрунтованість та доведеність позовних вимог, та заперечень на позов, суд приймає до уваги те, що відповідно до частини другої статті 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, а отже й підставою цивільно-правової відповідальності, є завдання майнової та моральної шкоди іншій особі. Зобов`язання із заподіяння шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі. Відповідно до частини першої та пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). За змістом частин першої та другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Отже цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Аналіз наведених норм, з урахуванням визначених цивільно-процесуальним законодавством принципів змагальності і диспозитивності цивільно-процесуального судочинства, дає підстави для висновку про те, що законодавством не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди. Як зазначив Верховний Суд в постанові від 11.12.2019 року, справа №161/17010/16-ц, установлена презумпція вини заподіювача шкоди, саме він повинен довести, що шкоду завдано не з його вини. Правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-ІV (далі - Закон № 1875-ІV). Відповідно до п. п. 3, 4 ч. 2 ст. 6 Закону Країни «Про житлово-комунальні послуги», виконавцями комунальних послуг з постачання теплової енергії - є теплопостачальна організація; послуг з постачання гарячої води - суб`єкт господарювання, який є власником (або володіє і користується на інших законних підставах) теплової, тепловикористальної або теплогенеруючої установки, за допомогою якої виробляє гарячу воду, якщо споживачами не визначено іншого постачальника гарячої води. Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 27.12.2017 № 1693 «Про деякі питання припинення Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27 вересня 2001 року, укладеної між Київською міською державною адміністрацією та Акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго», КП «Київтеплоенерго» визначено підприємством, за яким закріплено на праві господарського відання майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, що повернуто з володіння та користування ПАТ «Київенерго». За розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.04.2018 №591 КП «Київтеплоенерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам. Відповідно п. п. 2.2.1 та 2.2.5 Статуту Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», метою та предметом діяльності підприємства є надання комунальних послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, постачання та розподіл енергетичної енергії. Виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Так, відповідачем не заперечувався той факт, що теплова мережа, на якій стався прорив, перебуває на балансі КП «Київтеплоенерго». Разом з тим, відповідачем заперечувався факт пошкодження майна позивача - автомобіля «Нісан» д.н.з. [NUMBER] саме 20.05.2021 року близько 14-48 год. за адресою: м. Київ, проспект Голосіївський, 3, поблизу бібліотеки імені Вернадського. В свою чергу, позивач як учасник процесу, згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. В ході розгляду справи судом не встановлено, а стороною позивача не надано суду належних та достатніх доказів, які б підтверджували, що належний позивачу автомобіль «Нісан» д.н.з. [NUMBER] пошкоджено саме внаслідок подій, які відбулись 20.05.2021 року близько 14-48 год. за адресою: м. Київ, проспект Голосіївський, 3, поблизу бібліотеки імені Вернадського, тобто з наданих позивачем доказів не вбачається встановлення компетентними органами поліції обставин пошкодження автомобіля позивача, причинно-наслідкового зв`язку між пошкодженням автомобіля та проривом тепломережі. Будь-яких клопотань в частині витребування відповідних доказів з огляду на наявність складнощів в їх отримання зі сторони позивача до суду не надходило. Також, матеріали справи не містять доказів, які б беззаперечно та достовірно підтверджували причинно-наслідковий зв`язок між діями та/або бездіяльністю відповідача та завданням матеріальної шкоди позивачу. Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільно-процесуальним законодавством принципів змагальності та диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у заподіянні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір (постанова Верховного Суду від 25.02.2019 року, справа №466/4051/15-ц). Суд погоджується, що правовідносини, які виникли між сторонами, є деліктними. Зазначене породжує обов`язок відповідача щодо доказування відсутності своєї вини у завданні шкоди. Разом з тим, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку щодо передчасності заявлених позовних вимог, оскільки з наданих стороною позивача матеріалів не вбачається встановлення обставин пошкодження автомобіля позивача, причинно-наслідкового зв`язку між пошкодженням автомобіля та проривом тепломережі, який відбувся 20.05.2021 року близько 14-48 год. за адресою: м. Київ, проспект Голосіївський, 3, поблизу бібліотеки імені Вернадського, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про відсутність доказів, які б підтверджували факт протиправних дій та/або бездіяльності відповідача, його вини в настанні шкідливих наслідків для автомобіля позивача, причинно-наслідкового зв`язку між такими діями/бездіяльністю та наслідками, що настали. Варто відзначити те, що сам факт перебування тепломережі на балансі відповідача не свідчить про його беззаперечну винуватість, як балансоутримувача мережі, та без встановлення та доведеності всіх необхідних умов (протиправної поведінки, завданих збитків, причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою та завданими збитками, вини особи, яка завдала збитків) застосування цивільної відповідальності у виді відшкодування збитків є неможливим, та суперечитиме принципам цивільного судочинства. Окремо варто вказати на те, що позивач з метою захисту своїх прав та відшкодування завданої шкоди не позбавлена можливості пред`явити цивільний позов в рамках кримінального провадження № 12021100010001226 від 21.05.2021 року, відомості про яке були внесені, в зв`язку із подіями, які мали місце за викладених в даному позові обставин. Суд відмічає, що інші наведені позивачем доводи в обґрунтування своїх позовних вимог не спростовують наведених висновків суду. Як зазначає Європейський суд з прав людини в своїй усталеній практиці, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що позивачем в ході розгляду справи не надано суду достатніх та переконливих доказів, які б свідчили про пошкодження її майна за викладених в позові обставин, а також, які б вказували на протиправність дій та/або бездіяльність відповідача, що призвело до пошкодження автомобіля позивача, відсутні докази, які б вказували на наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями (бездіяльністю) та завданими збитками, а відтак суд, розглядаючи даний спір в межах заявлених позовних вимог, та дотримуючись принципу змагальності та диспозитивності, вважає, що законні підстави для стягнення із відповідача на користь позивача матеріальної шкоди відсутні, а відтак позов є недоведеним, в зв`язку з чим в його задоволенні слід відмовити. В порядку ст. 141 ЦПК України, судові витрати у справі слід залишити за позивачем по фактично понесеним.

Outcome: dismissed