Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

В травні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про поділ майна набутого під час шлюбу. В позовній заяві вказав, що з 22.01.2011 по 16.04.2014 року перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. За період шлюбу, він виїжджав на заробітки до м. Москва звідки перераховував кошти дружині на придбання квартири. Так на депозитний рахунок в ПАТ «Сбербанк Росії» від імені відповідачки було внесено 12 квітня 2013 року грошові кошти в іноземній валюті що еквівалентно 123700 грн. Позивач просив уточнивши позовні вимоги поділити спільно нажите з відповідачем майно та визнати за ним право власності на 1/2 частину грошових коштів які знаходились в банківській установі, та стягнути із відповідача їх гривневий еквівалент у сумі 61850 грн. А також судові витрати. В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі і просив суд їх задовольнити. Представники відповідача позовні вимоги не визнали, пояснивши що позивач бажає розділити кошти, до яких він жодного відношення не має. Дійсно, 12 квітня 2013 року відповідачем у ПАТ «Сбербанк Росії» було відкрито депозитні рахунки, але на час відкриття депозитних рахунків, між подружжям фактично шлюбні відносини були припинені. Факт того, що ще в листопаді місяці 2012 року почався процес розірвання шлюбу підтверджується тим, що за обопільною згодою сторін, 15.11.2012 року вони звернулися до Хортицького відділу РАЦС м. Запоріжжя із заявою про розірвання шлюбу. Крім того позивач, в своїй позовній заяві не надає жодного доказу того, що вона за їх спільною згодою відкривала вище вказані рахунки, не надає доказів, що це їх спільні кошти і звідки вони з'явилися. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши докази у їх сукупності суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. З матеріалів справи вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 22 січня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER]. Заочним рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 02 квітня 2013 року яке набрало законної сили 16.04.2014 року шлюб між подружжям було розірвано. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Під час шлюбу 12 квітня 2013 року [PERSON] було здійснено депозитний вклад до банківської установи в іноземній валюті на загальну суму 123700 грн. Статтею ст.60 СК України, майно придбане подружжям під час шлюбу належить дружині і чоловікові на праві спільної сумісної власності. Згідно ч. 2 ст. 60 Сімейного Кодексу України, вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя Згідно ст. 61 СК України, об'єктами права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обігу. З врахуванням положень ст. 60 СК України та на підставі вивчених та досліджених в судовому засіданні доказів, суд приходить до висновку про те, що набуте подружжям під час шлюбу майно є їх спільною сумісною власністю. Відповідно до ч. 1 ст. 68 СК України та п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», само по собі розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності подружжя на майно, набуте за час шлюбу. У разі поділу майна, яке є об'єктом спільної сумісної власності, згідно ст. 70 Сімейного Кодексу України, частки чоловіка і дружини є рівними, якщо інше не передбачене домовленістю між ними або шлюбним договором. Отже позовні вимоги щодо розподілу майна є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Частиною 2 ст. 59 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Суд, не приймає доводи представників відповідача щодо фактичного припинення шлюбу між сторонами, та свідків про проживання відповідачки в с.Золота Балка оскільки не було надано доказів відносно припинення шлюбних відносин між подружжям на час придбання спірного майна, а звернення до відділу реєстрації актів цивільного стану щодо розірвання шлюбу та заочне рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя не є підставою для звільнення від доказування. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Отже із відповідача [PERSON] підлягають стягненню на користь позивача судові витрати у розмірі 862,10 коп. На підставі викладеного, ст.ст. 60, 69, 70 СК України,

Outcome: approved