Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-06 00:00:00

В червні 2020, представник позивача ПрАТ «Просто-Страхування» звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача суму страхового відшкодування в розмірі 63401,39 грн. та судовий збір в сумі 2102,00 грн. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 09.06.2020, матеріали цивільної справи № 759/8920/20 передано за підсудністю до Голосіївського районного суду м. Києва. У вересні 2020 року до Голосіївського районного суду м. Києва надійшла дана цивільна справа. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 01.08.2019 у м. Києві на просп. Голосіївському відбулась дорожньо-транспортна пригода, учасниками якої були: автомобіль «Daimler Chrysler», реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] ; автомобіль «Toyota RAV4», реєстраційний номер [NUMBER] , яким керувала [PERSON] ; автомобіль «BMW», реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] ; автомобіль «Volkswagen Golf», реєстраційний номер [NUMBER] , яким керувала [PERSON] . 07.03.2019 між позивачем та [PERSON] укладено договір страхування майнових інтересів власника автомобіля «Volkswagen Golf», реєстраційний номер [NUMBER] . Відповідно до постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 15.08.2019 винним у вчиненні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди визнано [PERSON] . Вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Volkswagen Golf», реєстраційний номер [NUMBER] відповідно до рахунку № 123040639 від 09.08.2019 становить 162401,39 грн. Позивачем сплачено страхове відшкодування за ремонт транспортного засобу «Volkswagen Golf», реєстраційний номер [NUMBER] в розмірі 162401,39 грн. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» відповідно до Полісу № АО/1755435. За результатами розгляду заяви позивача ТзДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» прийняло рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 99000,00 грн, які і були виплачені позивачу. Однак, грошових коштів в розмірі 99000,00 грн недостатньо для покриття всіх збитків, яких зазнало АТ «Просто-Страхування» у зв`язку із зазначеним страховим випадком. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача затрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі 63401,39 грн, судовий збір у розмірі 2102,00 грн, судові витрати, пов`язані із оплатою професійної правової допомоги у розмірі 5000,00 грн. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 09.09.2020 відкрито провадження у справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Представник позивача, зокрема, після отримання ухвали про відкриття провадження у справі, з будь-якими клопотаннями до суду не звертався. Відповідач відзив на позов до суду не надіслав та з будь-якими клопотаннями до суду не звертався, в зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст. 174 ЦПК України, закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до довідки про причини повернення поштового відправлення, копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви разом з копіями доданих до неї документів, які направлялись за місцезнаходженням відповідача, повернулись до суду у зв`язку з тим. що адресати відсутній за вказаною адресою. Відповідно до ст.ст. 174, 178 ЦПК України, відповідач не скористався своїм правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї. За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178, ст. 181 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 01.08.2019 приблизно о 13 год. 25 хв. водій [PERSON] , керуючи автомобілем «Daimler Chrysler», реєстраційний номер [NUMBER] на просп. Голосіївський, 100/2 в м. Києві, не був уважним, не дотримався безпечної швидкості руху та безпечної дистанції руху, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем «Volkswagen Golf», реєстраційний номер [NUMBER] , який в свою чергу, здійснив зіткнення з автомобілем «BMW», реєстраційний номер [NUMBER] , який в свою чергу, здійснив зіткнення з автомобілем «Toyota RAV4», реєстраційний номер [NUMBER] , що призвело в свою чергу до пошкодження транспортних засобів, чим водій [PERSON] порушив вимоги п. 13.1 та 12.1 Правил дорожнього руху України. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 15.08.2019 [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП і застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вказана постанова судді для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою, є обов`язковою. На підставі Страхового акту № 138804 від 29.08.2019 та умов договору страхування, розмір страхового відшкодування склав 162401,39 грн. Відповідно до платіжного доручення № 15203 від 29.08.2019 АТ «ПРОСТО-страхування» страхове відшкодування за ремонт транспортного засобу «Volkswagen Golf», реєстраційний номер [NUMBER] , в розмірі 162401,39 грн. Таким чином, фактичні витрати АТ «ПРОСТО-страхування», пов`язані з цим страховим випадком складають 162401,39 грн. Після проведення виплати потерпілій особі у Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» виникло право зворотної вимоги до відповідача. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, обов`язок відшкодувати заподіяну шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки покладено на особу, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Правовідносини щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України, регулюються, зокрема, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон). Відповідно до статті 22 Закону, у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, страховик у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Частиною 2 статті 16 ЦК України, визначено, що одним із способів відшкодування шкоди є відшкодування збитків. Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є, зокрема, витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування», страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Згідно ч. 2 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник, що одержав страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів, цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» відповідно до Полісу № АО/1755435. Відповідно до ч. 22.1 ст. 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Як вбачається з матеріалів справи, АТ «ПРОСТО-страхування» звернулося до ТзДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» із заявою про страхове відшкодування. За результатами розгляду даної заяви ТзДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» прийняло рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 99000,00 грн, які 28.01.2020 були виплачені АТ «ПРОСТО-страхування». Однак, грошових коштів в розмірі 99000,00 грн не достатньо для покриття всіх збитків, яких зазнало АТ «ПРОСТО-страхування» у зв`язку із зазначеним вище страховим випадком. Порядок відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність встановлено статтею 1194 Цивільного кодексу України, за змістом якої особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] зобов`язаний відшкодувати АТ «ПРОСТО-страхування» грошові кошти в розмірі: 162401,39 грн - 99000,00 грн = 63401,39 грн. Приймаючи до уваги те, що страхове відшкодування, яке було виплачено позивачем потерпілому за умовами договору страхування, доказів, які б спростовували доводи позову з боку відповідача суду надано не було, а тому позивач має право відшкодувати шкоду за правилами зазначених вище норм саме із винної в аварії особи. Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно із ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», визначає, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. З матеріалів справи вбачається, що правова допомога надавалася позивачу Адвокатським об`єднанням «Синюк та партнери» на підставі Договору про надання правової допомоги від 01.01.2020, укладений між Адвокатським об`єднанням «Синюк та партнери» та АТ «ПРОСТО-страхування». Згідно Акту виконаних робіт до Договору від 02.03.2020 та детального опису робіт від 31.03.2020 сторони підтвердили роботи (послуги), що виконані виконавцем згідно Договору та підлягають оплаті на суму 5000,00 грн. В матеріалах справи наявне платіжне доручення № 4194 від 04.03.2020 про сплату АТ «ПРОСТО-страхування» - одержувач Адвокатським об`єднанням «Синюк та партнери» за надання правової допомоги по договору № 1 від 02.01.2020 без ПДВ. Таким чином, дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що слід постановити додаткове рішення по справі щодо стягнення судових витрат по сплаті судового збору сплаченого заявником за подання позовної заяви і заяви про забезпечення позову, та витрат на професійну правничу допомогу адвоката. Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, а також приймаючи до уваги те, що в даному випадку саме відповідач повинен нести відповідальність за заподіяну шкоду, та доказів добровільної сплати страхових сум позивачу матеріали справи не містять, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та законними, в зв`язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 2102,00 грн.

Outcome: approved