Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

Головний лікар Лисичанської обласної психіатричної лікарні Буденний П.В.звернувся доЛисичанського міського суду з заявою про продовження амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку громадянці [PERSON]. В обґрунтування заявлених вимог заявник посилається на те, що гр. [PERSON], 1960р.н.,перебуває на диспансерному обліку з 1989 року з приводу шизофренії.Захворювання протікає безперервно - прогредієнтно. У клініці хвороби переважає параноідна симптоматика з маячними ідеями відносини, переслідування, отруєння, переоцінки, вербальними галюцинаціями коментуючого, імперативного характеру. Сформувався дефект особистості на рівні вираженою аутизации особистості з емоційним збідненням. У період погіршення стану стає злісною, агресивною, вживає алкоголь, соціально неспокійною - конфліктує з сусідами, загрожує їм розправою, бродяжить. Багаторазово і тривало лікувалася в стаціонарі Лисичанської ОПЛ. Ремісії короткі, неповні, медикаментозні. Потребує регулярного прийому підтримуючого лікування, яке приймає вкрай нерегулярно або не приймає взагалі. Ухиляється від спостереження, на прийом звертається вкрай нерегулярно, потребує щомісячного огляду психіатра. Хвора соціально дезадаптована - тривало не працює, нічим не цікавитеся, веде асоціальний спосіб життя, вживає алкоголь, в домашній праці участі не приймає, не здатна самостійно вирішити свої соціальні та побутові питання, не має реальних планів на майбутнє. Не цікавитеся своїм зовнішнім виглядом, неохайна, не дотримується елементарних правил гігієни. Хвора оглянуталікувально-консультаційною комісією у складі: зав. диспансерним відділом Гулаковим В.О., дільничними психіатрами Баутіною Ю.О., Прокопенко Г.П, які, враховуючі хронічний характер перебігу хвороби, агресивні дії по відношенню до оточуючих, схильність до ухилення від лікування, зловживання алкоголем, асоціальну поведінку, прийшли до висновку, що [PERSON] потребує продовження амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку. У заяві просив суд продовжити амбулаторну психіатричну допомогу у примусовому порядку [PERSON], 1960 року народження, уродженки м. Лисичанська Луганської області, проживаючої за адресою: [ADDRESS] строком на 6 (шість) місяців. Представник психіатричного закладу, лікар-психіатр Баутіна Ю.О. в судовому засіданні просила суд заяву задовольнити та продовжити амбулаторну психіатричну допомогу у примусовому порядку громадянці [PERSON], 1960 року народження, проживаючій за адресою: [ADDRESS], строком на 6 (шість) місяців. Законний представник хворого [PERSON].в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, до суду надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, з рішенням суду заздалегідь згодна. Вислухавшидумку прокурора, який вважав за необхідне заяву задовольнити, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 5 ст.12 Закону України «Про психіатричну допомогу», у разі необхідності продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку понад 6 місяців лікар-психіатр повинен надіслати до суду за місцем проживання особи заяву про продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави надання особі амбулаторної психіатричної допомоги без її усвідомленої згоди та без згоди її законного представника, передбачені частиною другою цієї статті, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обгрунтування про необхідність продовження надання особі такої допомоги. В подальшому продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON], 1960 року народження, мешкає за адресою: [ADDRESS] Згідно з рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 22 серпня 2014 року, Лисичанській обласній психіатричній лікарні було дозволено продовжити надання [PERSON] амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку. З висновку лікарів-психіатрів від 02.03.2015 року стосовно особи з тяжким психічним розладом вбачається, що [PERSON], 1960 року народження, з 1989 року перебуває на обліку з діагнозом: шизофренія, параноідна, параноідний синдром. Анамнез життя та захворювання аналогічні доводам, викладеними у заяві. Знаходився на лікуванні у психоневрологічних стаціонарах чотирнадцять разів, остання госпіталізація в ЛОПЛ з 04.03.2012 року по 26.04.2012 року. Комісія лікарів прийшла до висновку, що на даний час за своїм психічним станом [PERSON] потребує надання амбулаторної психіатричної допомоги без її усвідомленої згоди, так як виявляє важкий розлад у формі шизофренія, в силу якого вона може заподіяти значної шкодисвоєму здоров'ю, у зв'язку з погіршенням психічного стану, у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Таким чином, суд вважає, що висновок лікарів-психіатрів містить в собі чітке обґрунтування необхідності продовження амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, а зібрані по справі докази вказують на необхідність продовження амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, тому суд вважає за необхідне заяву головного лікаря Лисичанської обласної психіатричної лікарні Буденного П.В. про продовження амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку громадянці [PERSON], задовольнити.

Outcome: approved