Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-27 00:00:00

В травні 2017р. позивач [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ПАТ «КБ «Надра», третя особа: ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, в якому просив суд: зобов'язати відповідача зняти заборону відчуження по рухомому майну позивача за № 15644195 від 25 грудня 2015р. внесену до Державного реєстру обтяжень рухомого майна в зв'язку з укладенням договору «Автопакет» № 23/05/2007\\840-АП/07/20 від 25 травня 2007р., шляхом подання заяви реєстратору Державного реєстру обтяжень рухомого майна про припинення обтяження і подальше вилучення запису з Державного реєстру обтяжень рухомого майна - автомобіля марки «Suzuki» модель «Jimmу» 1.3, 2007р. випуску, сірого кольору, кузов № [NUMBER], д.н.з. [NUMBER]. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 25 травня 2007р. між сторонами було укладено договір «Автопакет» №23/05/2007/840-АП/07/20 (далі по тексту - кредитний договір), відповідно до якого відповідач надавав позивачу кредит на споживчі потреби (придбання автомобіля) у розмірі 15525,0 дол. США, на термін до 25 травня 2012р., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,5 % річних. Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 26 грудня 2012р. задоволено позов ПАТ КБ «Надра» та стягнуто з [PERSON] заборгованість за договором кредиту від 25 травня 2007р. в розмірі 8020,17 дол. США. На виконання зазначеного рішення суду позивачем була сплачена сума заборгованості, а тому відсутні будь-які правові підстави для обтяження предмету застави - вищезазначеного автомобіля у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна по кредитному договору. Позивач посилається на факт неналежного виконання відповідачем своїх обов'язків, оскільки останній ігнорує всі звернення позивача щодо видачі довідки про погашення суми заборгованості і припинення зобов'язань за кредитним договором та не вчиняє дії, направлені на внесення записів про припинення обтяжень та зняття обтяжень з рухомого майна, чим порушує права позивача. В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові, просив суд позов задовольнити, наголошуючи, що відповідач, як кредитор не звертався до позивача, як боржника, після ухвалення рішення Богунським районним судом м. Житомира з новими вимогами за кредитним договором, а тому сторона позивача вважає, що зобов'язання за договором є припиненими. Відповідач, третя особа, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. своїх представників до суду не направили, відзив на позов, та пояснення на позов не подавались. На запит суду стороною відповідача було подано виписку по рахунку позивача за кредитним договором, згідно якої за позивачем обліковується заборгованість по сплаті кредиту у розмірі 9449,94 дол. США. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що 25 травня 2007р. між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] було укладено кредитний договір, згідно умов якого ВАТ КБ «Надра» надав [PERSON] у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти в розмірі 15525,0 дол. США, з цільовим використанням на придбання автотранспортного засобу, зі сплатою відсотків за користуванням кредитом в розмірі 12,5 % річних та терміном погашення до 25 травня 2012р., що підтверджується копією договору. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, позивач передав у заставу: - автомобіль марки «Suzuki» модель «Jimmу» 1.3, 2007р. випуску, сірого кольору, кузов № [NUMBER], д.н.з. [NUMBER] (розділ 3 кредитного договору). На підставі кредитного договору до Державного реєстру обтяжень рухомого майна, 25 грудня 2015р. був внесений реєстраційний запис №15644195, що підтверджується витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 51754617 від 20 березня 2017р. За змістом ч. 1, 2 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Пунктом 1) ч. 1 ст. 593 ЦК України право застави припиняється у разі: припинення зобов'язання, забезпеченого заставою. Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач наголошував, що зобов'язання сторін за кредитним договором припинились у зв'язку з виконанням позивачем, як боржником рішення Богунського районного суду м. Житомира від 26 грудня 2012р. по цивільній справі № 2-1785/12, а тому відсутні правові підстави існування обтяжень на вищенаведений предмет застави. Однією з засад судочинства, регламентованих п. 3) ч. 1 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. У відповідності до ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 2 ст. 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. За змістом ст. 77 цього Кодексу належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч.3 ст. 3 Закону України «Про заставу» застава має похідний характер від забезпеченого нею зобов'язання. Статтею 28 зазначеного Закону передбачено, що застава припиняється, зокрема, з припиненням забезпеченого заставою зобов'язання. Судом встановлено, що згідно з випискою по рахунку позивача за кредитним договором станом на 06 лютого 2018р. за позивачем обліковується заборгованість по сплаті кредиту у розмірі 9449,94 дол. США, на спростування зазначених відомостей стороною позивача протягом всього часу розгляду справи в суді не було надано жодного належного і допустимого доказу. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відсутні правові підстави для задоволення позову

Outcome: dismissed