Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-10 00:00:00

Договором міни\~нерухомого майна\~від 10.08.2020\~р.,\~витягом та\~інформацією з\~Державного реєстру\~речових прав\~на нерухоме\~майно а.с.6-10\~підтверджено,\~що з\~10.08.2020\~р.\~ [PERSON] , зареєструвавши своє право в встановленому законом порядку, набула право власності на 1/3 частину нежитлового приміщення №18 вбудованого в перший поверх будинку [ADDRESS] , загальна площа приміщення складає 204 кв.м. Відповідачам [PERSON] і [PERSON] належить на праві власності по 1/3 частині вказаного нежитлового приміщення кожній, згідно договорів купівлі-продажу від 15.04.2008 р. Згідно ст.ст.356 ч.1, 358 ч.1-3 ЦК України - власність двох\~чи більше\~осіб із\~визначенням часток\~кожного з\~них у\~праві власності\~є спільною\~частковою власністю. Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Поясненнями встановлено, що між сторонами виник спір стосовно порядку володіння та користування нерухомим майном, тому [PERSON] має право на виділ їй в натурі 1/3 частки в спірному нежитловому приміщенні. На підтвердження технічної можливості такого поділу, позивачем надано висновок будівельно-технічної експертизи від 22.10.2020 р. а.с.45-73, згідно якого технічно можливо в межах існуючої забудови, виділити в натурі [PERSON] 1/3 частку нежитлового приміщення площею 68 кв.м., з загальної площі приміщення в 204 кв.м. Приміщення площею 68 кв.м. має окремий вхід. Цільове призначення приміщення не суперечить цільовому призначенню сусідніх приміщень (торгівельні та складські площі). Існує можливість вести господарську діяльність відокремлено від інших приміщень. Частка в натурі яке виділяється складається з торгівельної зали площею 56,2 кв.м., мийки площею 4,9 кв.м., та кімнати персоналу площею 6,9 кв.м. Для відокремлення приміщень необхідно встановити перегородку в торгівельній залі, та улаштувати приміщення санвузлу в приміщенні мийки а.с.68. Приміщення, які залишаються [PERSON] і [PERSON] загальною площею 136 кв.м., також мають окремий вхід, відповідають їх ідеальним частками в праві спільної часткової власності (204 : 2/3 = 136), тобто не порушують прав відповідачів на володіння та користування їх нерухомим майном. Таким чином позов слід задовольнити, виділити [PERSON] в натурі нежитлове приміщення загальною площею 68,0 кв.м., а [PERSON] і [PERSON] виділити в натурі нежитлове приміщення загальною площею 136,0 кв.м. Відповідачами дійсно надано суду технічний паспорт на спірне нежитлове приміщення виконаного ТОВ «Пріма-КР» 15.06.2020 р. а.с.74-83, згідно якого загальна площа спірного приміщення становить 220,9 кв.м., а не 204 кв.м., є різниця в площі торгівельної зали яка становить 177,7 кв.м., та кількості та конфігурації підсобних приміщень. Оцінюючи заперечення представника відповідачів, суд зазначає наступне: 1.\~Порівнюючи експертизу\~надану позивачем,\~з технічним\~паспортом ТОВ «Пріма-КР» а.с.68, 77, а саме схематичні плани, видно, що частина нежитлового приміщення яке можливо виділити позивачу [PERSON] незмінна, зазначені ті самі приміщення мийки площею 4,9 кв.м. і кімнати персоналу площею 6,9 кв.м., існує лише різниця в не несучих перегородках всередині цих приміщень. Приміщення торгівельної зали в межах існуючої забудови, незмінне по довжині і ширині приміщення. 2. Якщо позивач [PERSON] вважає достатнім для її 1/3 частки, виділити їй в натурі площу 68 кв.м. з загальної площі в 204 кв.м. а не 220,9 кв.м., якщо допустити що таку площу має приміщення; то вказане рішення зменшує тільки права позивача, і ніяк не впливає на права відповідачів, щодо володіння та користування їх частками. Крім того, як зазначалося судом, спірне приміщення частка якого була набута позивачем згідно нотаріально посвідченого договору а.с.7-8, має площу саме 204 кв.м., а ніяк не 220,9 кв.м. згідно заперечень відповідачів. 3.\~Згідно ст.12\~ч.1-5\~п.4\~ЦПК України\~- цивільне\~судочинство здійснюється\~на засадах\~змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона\~несе ризик\~настання наслідків,\~пов`язаних із\~вчиненням чи\~невчиненням нею\~процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. Оспорюючи висновок технічної експертизи від 22.10.2020 р., сторона відповідачів надала лише технічний паспорт ТОВ «Пріма-КР», оцінка якого вже надана судом. Але суд, для усунення можливих розбіжностей, задовольнив клопотання сторони відповідачів і ухвалою від 16.12.2020 р. призначив будівельно-технічну експертизу з посиланням на різниці в вимірах в технічних паспортах сторін. На вирішення експерта поставив питання стосовно загальної площі спірного нежитлового приміщення, площу торгівельної зали, кількості та площі підсобних приміщень. Але сторона відповідача, на яку було покладено обов`язок оплати витрат по експертизі, отримавши рахунок а.с.99-100, не провела оплату праці експерта, та судом було отримано повідомлення про неможливість надання висновку а.с.109-121. Оцінюючи висновок експерта [PERSON] від 22.10.2020 р., який надала сторона позивача, то згідно дослідницької частини висновку і додатків до нього, то 06.10.2020 р. о 09.00 год. експертом проводилося візуальне та інженерно-технічне обстеження об`єкта з застосуванням спеціального обладнання та фотографування. Викладене спростовує доводи представника відповідача, що експерт не обстежував приміщення зсередини. Як раз висновок експерта [PERSON] відповідає технічному паспорту ФОП [PERSON] , який надала сторона позивача а.с.11-16, відповідає площі приміщення зазначеному в нотаріально посвідченому договорі Таким чином на засадах змагальності сторона відповідача не надала суду переконливих доказів, які б унеможливлювали захист прав власності позивача [PERSON] шляхом виділу її частки в натурі згідно правил ст.358 ЦК України, з дотриманням гарантій непорушності права власності передбачених ст.41 Конституції України, ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. При задоволенні позову відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідачів слід стягнути 840,80 грн. сплаченого позивачем судового збору а.с.17. Стосовно витрат на правничу допомогу в сумі 10000 грн. згідно позову, то представник позивача, адвокат Ямковий В.І. заявив про надання суду доказів щодо розміру вказаних витрат відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України протягом п`яти днів з моменту ухвалення рішення по справі, тому суд не вирішує розподіл витрат на правову допомогу вказаним рішенням. На підставі ст.ст.356, 358 ЦК України,

Outcome: approved