overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

В травні 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 20 280 грн. 61 коп. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що між сторонами 21 ве-ресня 2012 року укладено без номерний кредитний договір, відповідно до умов якого, відповідач отримав кредит в сумі 300 грн. зі сплатою 20.4 % відсотків на рік за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання по поверненню грошових коштів, внаслідок чого станом на 31 березня 2017 року утворилась заборгованість. В судове засідання представник позивача подав заяву про слухання справи у його відсутності та просить задовольнити позовні вимоги. Відповідач, який повідомлявся про час і місце слухання справи належним чином, в судове засідання не з'явився. У відповідності до ст.169 ч.4 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом об'єктивно встановлено, що 21 вересня 2012 року між ПАТ КБ «При-ватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір відповідно до умов якого, від-повідач отримав кредит в сумі 300 грн. зі сплатою відсотків за користування креди-том на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання по поверненню грошових коштів, внаслідок чого станом на 31 березня 2017 року утворилась заборгованість в сумі 20 280 грн. 61 коп. з яких: 525 грн. 43 коп. - заборгованість за кредитом; 14 764 грн. 21 коп. - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 3 549 грн. 04 коп. - пеня; 500 грн. - штраф фі-ксована частина; 941 грн. 93 коп. - штраф процентна складова. Ці обставини підтверджуються: заявою-анкетою на відкриття рахунку від 21 вересня 2012 року; умовами надання споживчого кредиту фізичним особам; розра-хунком заборгованості по кредиту. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов?язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зо-бов?язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від пози-чальника процентів від суми позики,якщо інше не встановлено договором або за-коном. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ст.526 ЦК України зобов?язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного зако-нодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оцінюючи встановлене суд приходить до висновку, що [PERSON] не виконав в повному обсязі взяті на себе зобов'язання по кредитному договору в результаті чо-го станом на 31 березня 2017 року утворилась заборгованість в сумі 20 280 грн. 61 коп., які підлягають стягненню з відповідача в примусовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

В травні 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 39 161 грн. 88 коп. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що між сторонами 17 жовтня 2011 року укладено без номерний кредитний договір, відповідно до умов якого, відповідач отримав кредит в сумі 2 000 грн. зі сплатою відсотків за користу-вання кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач не вико-нує взяті на себе зобовязання по поверненню грошових коштів, внаслідок чого станом на 28 лютого 2017 року утворилась заборгованість. В судове засідання представник позивача подав заяву про слухання справи у його відсутності та просить задовольнити позовні вимоги. Відповідач, який повідомлявся про час і місце слухання справи належним чином, в судове засідання не зявився. У відповідності до ст.169 ч.4 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що 17 жовтня 2011 року між ПАТ КБ «При-ватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір відповідно до умов якого, відповідач отримав кредит в сумі 2 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач не виконує взяті на себе зобовязання по поверненню грошових коштів, внаслідок чого станом на 28 лютого 2017 року утворилась заборгованість в сумі 39 161 грн. 88 коп. з яких: 2 229 грн. 65 коп. заборгованість за кредитом; 30 872 грн. 09 коп. - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 3 719 грн. 01 коп. заборгованість покомісії за користування кредитом; 500 грн. штраф фіксована частина; 1 841 грн. 04 коп. штраф процентна складова. Ці обставини підтверджуються: заявою-анкетою на відкриття рахунку від 17 жовтня 2011 року; умовами надання споживчого кредиту фізичним особам; розра-хунком заборгованості по кредиту. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов?язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зо-бов?язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від пози-чальника процентів від суми позики,якщо інше не встановлено договором або за-коном. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ст.526 ЦК України зобов?язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного зако-нодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оцінюючи встановлене суд приходить до висновку, що [PERSON] не ви-конав в повному обсязі взяті на себе зобовязання по кредитному договору в ре-зультаті чого станом на 28 лютого 2017 року утворилась заборгованість в сумі 39 161 грн. 88 коп., які підлягають стягненню з відповідача в примусовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-29 00:00:00

В травні 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 61 511 грн. 38 коп. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що між сторонами 06 листопада 2015 року укладено без номерний кредитний договір відповідно до умов якого, відповідач отримала кредит в сумі 25 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3.5 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач не виконує взяті на себе зобовязання по поверненню грошо-вих коштів, внаслідок чого станом на 23 квітня 2017 року утворилась заборгова-ність. В судове засідання представник позивача подав заяву про слухання справи у його відсутності та просить задовольнити позовні вимоги. Відповідач, яка повідомлялась про час і місце слухання справи належним чи-ном, в судове засідання не зявилась. У відповідності до ст.169 ч.4 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що 06 листопада 2015 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір відповідно до умов якого, відповідач отримала кредит в сумі 25 000 грн. зі сплатою відсотків за корис-тування кредитом у розмірі 3.5 % на рік на суму залишку заборгованості за креди-том. Відповідач не виконує взяті на себе зобовязання по поверненню грошових коштів, внаслідок чого станом на 23 квітня 2017 року утворилась заборгованість в сумі 61 511 грн. 38 коп. з яких: 18 954 грн. 67 коп. заборгованість за кредитом; 22 272 грн. 71 коп. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 16 878 грн. 70 коп. заборгованість по нараховані пені; 500 грн. штраф фіксована части-на; 2 908 грн. 30 коп. - штраф процентна складова. Ці обставини підтверджуються: заявою-анкетою на відкриття рахунку від 06 листопада 2015 року; умовами надання споживчого кредиту фізичним особам; роз-рахунком заборгованості по кредиту. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов?язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зо-бов?язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від пози-чальника процентів від суми позики,якщо інше не встановлено договором або за-коном. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ст.526 ЦК України зобов?язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного зако-нодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оцінюючи встановлене суд приходить до висновку, що [PERSON] не виконала в повному обсязі взяті на себе зобовязання по кредитному договору в ре-зультаті чого станом на 23 квітня 2017 року утворилась заборгованість в сумі 61 511 грн. 38 коп., які підлягають стягненню з відповідача в примусовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-09 00:00:00

В травні 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 89 670 грн. 43 коп. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що між сторонами 17 червня 2008 року укладено без номерний кредитний договір відповідно до умов якого, відповідач отримала кредит в сумі 3 300 грн. зі сплатою відсотків за корис-тування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за креди-том. Відповідач не виконує взяті на себе зобовязання по поверненню грошових коштів, внаслідок чого станом на 30 квітня 2017 року утворилась заборгованість. В судове засідання представник позивача подав заяву про слухання справи у його відсутності та просить задовольнити позовні вимоги. Відповідач, яка повідомлялась про час і місце слухання справи належним чи-ном, в судове засідання не зявилась. У відповідності до ст.169 ч.4 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що 17 червня 2008 року між ПАТ КБ «При-ватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір відповідно до умов якого, відповідач отримала кредит в сумі 3 300 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Від-повідач не виконує взяті на себе зобовязання по поверненню грошових коштів, внаслідок чого станом на 30 квітня 2017 року утворилась заборгованість в сумі 89 670 грн. 43 коп. з яких: 9 287 грн. 55 коп. заборгованість за кредитом; 72 591 грн. 84 коп. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 3 282 грн. 92 коп. заборгованість з комісії за користування кредитом; 250 грн. штраф фіксована частина; 4 258 грн. 12 коп. - штраф процентна складова. Ці обставини підтверджуються: заявою-анкетою на відкриття рахунку від 17 червня 2008 року; умовами надання споживчого кредиту фізичним особам; розра-хунком заборгованості по кредиту. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов?язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зо-бов?язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від пози-чальника процентів від суми позики,якщо інше не встановлено договором або за-коном. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ст.526 ЦК України зобов?язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного зако-нодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оцінюючи встановлене суд приходить до висновку, що [PERSON] не ви-конала в повному обсязі взяті на себе зобовязання по кредитному договору в ре-зультаті чого станом на 30 квітня 2017 року утворилась заборгованість в сумі 89 670 грн. 43 коп., які підлягають стягненню з відповідача в примусовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-10 00:00:00

В травні 2017 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач вказав, що 10 листопада 2012 року він з відповідачем уклав шлюб, який було зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Бережанського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 146. Дітей у сторін немає. Причина розірвання шлюбу полягає в тому, що сторони не зійшлися характерами, близько 1 року проживають окремо, сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, в звязку з чим їх сімя фактично розпалась. Позивач [PERSON], в судовому засіданні пояснив, що сторони проживають окремо та сімейних відносин не підтримують більше ніж 1 рік, а тому просить позов задовольнити. Не заперечує проти постановлення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила. Про час і місце слухання справи повідомлялася належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Сторони уклали шлюб 10 листопада 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Бережанського районного управління юстиції Тернопільської області. Причина розірвання шлюбу полягає в тому, що сторони не зійшлися характерами, внаслідок чого сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо близько 1 року, їхня сімя існує лише формально. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-01 00:00:00

В травні 2017 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач вказав, що 19 липня 2003 року він з відповідачем уклав шлюб, який було зареєстровано у міському відділі реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції, актовий запис № 1447. Під час шлюбу у сторін народилося двоє синів: [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO]. Причина розірвання шлюбу полягає в тому, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння та склалася повна психологічна несумісність характерів, в звязку з чим їх сімя фактично розпалась й існує лише формально. Позивач [PERSON] позов підтримує, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнає. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Згідно з ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, тому позов підлягає задоволенню. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Термін, наданий судом для примирення, позитивних результатів не дав, тому суд вважає за необхідне позов задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-12 00:00:00

В травні 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з названою вище позовною заявою, в якій зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 04.06.2005 року Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 182. Від даного шлюбу мають дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що з відповідачем по справі сімейні стосунки припинені по причині відсутності між ними взаємного порозуміння та поваги один до одного, що призвело до серйозних суперечок, припинення сімейних стосунків, до втрати почуття любові один до одного. Позивач вважає, що подальше сумісне життя і збереження сім'ї з відповідачем є неможливим. Майнового спору та спору щодо місця проживання дітей сторони не мають. Посилаючись на наведене, позивач просив позов задовольнити. В судове засідання сторони не з'явилися. Позивач [PERSON] надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] також надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 04.06.2005 року, шлюб зареєстрований Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 182. Від даного шлюбу мають дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу діти залишаться проживати з позивачем. У відповідності до ст.ст. 110-112, 114 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що збереження спільного життя подружжя та шлюбу суперечить інтересам сторін, інтересам їх дітей, це має істотне значення, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

В травні 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з названою вище позовною заявою, в якій зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 05.11.2015 року Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 606. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. Просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що з відповідачем по справі сімейні стосунки припинені по причині відсутності між ними взаємного порозуміння та поваги один до одного, що призвело до суперечок, припинення сімейних стосунків, до втрати почуття любові один до одного. Позивач вважає, що подальше сумісне життя і збереження сімї з відповідачем є неможливим. Майнового спору сторони не мають. Посилаючись на наведене, [PERSON] просив позов задовольнити. В судове засідання сторони не зявилися. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, була належним чином та своєчасно повідомлена про час та місце судового засідання, заяв від неї не надходило, причина її неявки суду не відома. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України Дослідивши докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 05.11.2015 року, шлюб зареєстрований Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 606. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. У відповідності до ст.ст. 110-112, 114 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що збереження спільного життя подружжя та шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

В травні 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з названою вище позовною заявою, в якій зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 14.02.1998 року Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 38. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. Просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що з відповідачем по справі сімейні стосунки припинені по причині відсутності між ними взаємного порозуміння та поваги один до одного, що призвело до суперечок, припинення сімейних стосунків, до втрати почуття любові один до одного. Позивач вважає, що подальше сумісне життя і збереження сімї з відповідачем є неможливим. Майнового спору сторони не мають. Посилаючись на наведене, [PERSON] просив позов задовольнити. В судове засідання сторони не зявилися. Позивач [PERSON] надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, була належним чином та своєчасно повідомлена про час та місце судового засідання, заяв від неї не надходило, причина її неявки суду не відома. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України Дослідивши докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14.02.1998 року, шлюб зареєстрований Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 38. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. У відповідності до ст.ст. 110-112, 114 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що збереження спільного життя подружжя та шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved