Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

До Василівського районного суду звернулася [PERSON] із позовом до [PERSON] сільської ради Василівського району Запорізької області. В позовній заяві позивачка вказує, що 14 жовтня 2014 року помер чоловік позивачки [PERSON], який проживав в [INFO]. Після його смерті залишилось спадкове майно - жилий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в с. Верхня Криниця Василівського району Запорізької області по вул. Східна б.37, та земельна ділянка розміром 7,71 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Василівського району Запорізької області. [PERSON] являється єдиним спадкоємцем першої черги за законом, який прийняв спадщину в встановлений законом шестимісячний строк. При звертанні до [PERSON] державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, позивачці було відмовлено в зв'язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. [PERSON] були надані державному нотаріусу копія договору купівлі-продажу будинку від 24 лютого 1976 року, посвідченого Лугівською сільрадою за №21, даний договір згідно діючого законодавства на той час не потребував реєстрації в бюро технічної інвентаризації. Крім того, копією рішення виконавчого комітету [PERSON] районної Ради народних депутатів Запорізької області від 20 грудня 1990 року за №250 та архівним витягом з додатком до нього, де вбачається, що саме за [PERSON] обліковувався вищевказаний житловий будинок, та саме за ним визнається право власності на підставі вищевказаного рішення про реєстрацію житлового фонду. Також було надане свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку розміром 7,71 га, розташованої на території [PERSON] сільської ради, виданого державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори від 04 лютого 2005 року за реєстром №97. Незважаючи на надані документи, державним нотаріусом була видана постанова про відмову в вчиненні нотаріальної дії. Враховуючи вищевикладене позивачка просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку (пай) розміром 7,71 га, розташованої на території [PERSON] сільської ради Василівського району Запорізької області, та право власності на жилий будинок А, прибудову а, літню кухню Б, сарай В, погріб Г, літній душ Д, убиральню Є, огорожу №1, водогін №2, басейн для збору води №3, розташованих в с. Верхня Криниця Василівського району Запорізької області по вул. Східна б.37 в порядку спадкування за законом після смерті 14 жовтня 2014 року [PERSON] Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала та просить задовольнити позовні вимоги на підставах, що викладені у письмовій формі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Василівського району Запорізької області в судове засідання не зявилась, надала суду заяву із клопотанням розглянути справу за її відсутності, позов вирішити на розсуд суду. Представник третьої особи [PERSON] державної нотаріальної контори Запорізької області у судове засідання не з`явився, надав заяви про розгляд справи за його відсутності. Представник третьої особи Відділу Держземагенства у Василівському районі Запорізької області у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав: 14 жовтня 2014 року помер чоловік позивачки [PERSON], який проживав в [INFO]. Після його смерті залишилось спадкове майно - жилий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в с. Верхня Криниця Василівського району Запорізької області по вул. Східна б.37, та земельна ділянка розміром 7,71 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Василівського району Запорізької області. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.ст.1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, та на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має протягом шести місяців з дати відкриття спадщини подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно ст.1218 Цивільного кодексу Україна до складу спадщини входять усі права і обовязки, що належали спадкодавцеві на момент смерті. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття. За вимогами ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обовязковим, коли обєктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обовязковій державній реєстрації. Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа. В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України). Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім`я особи, яка померла, у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обовязків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. [PERSON] є єдиним спадкоємцем першої черги за законом, який прийняв спадщину в встановлений законом шестимісячний строк. При звертанні до [PERSON] державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, позивачці було відмовлено в зв'язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. [PERSON] були надані державному нотаріусу копія договору купівлі-продажу будинку від 24 лютого 1976 року, посвідченого Лугівською сільрадою за №21, даний договір згідно діючого законодавства на той час не потребував реєстрації в бюро технічної інвентаризації. Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Мінюстом України №7/5 від 07 лютого 2002 року визначено, що одним із документів, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на нерухоме майно, є рішення суду про визнання права власності. Враховуючи, що позивачка не має можливості оформити спадкове майно відповідно до вимог законодавства, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів, питання визначення належності цього майна має вирішуватись у судовому порядку, оскільки рішення суду буде правовстановлюючим документом для оформлення права на це майно. Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права. При цьому, одним із способів захисту цивільного права є визнання права власності. Згідно зі ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до рішення виконавчого комітету [PERSON] районної Ради народних депутатів Запорізької області від 20 грудня 1990 року за №250 та архівного витягу з додатком до нього, вбачається, що саме за [PERSON] обліковувався вищевказаний житловий будинок, та саме за ним визнається право власності на підставі вищевказаного рішення про реєстрацію житлового фонду. Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 04 лютого 2005 року державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори Запорізької області, [PERSON] видано це свідоцтво на спадкове майно, що складається із земельної ділянки площею 7.71 га., яка знаходиться на території [PERSON] сільської ради Василівського району Запорізької області призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Однак [PERSON] не отримав Державний акт на право власності на вказану земельну ділянку. Таким чином, враховуючи, що житловий будинок №37 по вул. Східна в с. Верхня Криниця Василівського району Запорізької області та земельна ділянка розміром 7.71 га належали на праві власності спадкодавцю [PERSON], фактично спадщину за законом прийняла дружина [PERSON], суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки про визнання за нею права власності на житловий будинок №37, який розташований по вул. Східній в с. Верхня Криниця Василівського району Запорізької області та земельну ділянку розміром 7,71 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Василівського району Запорізької області, в порядку спадкування після смерті [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved