Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

В січні 2016 року [PERSON] звернулась до суду в своїх інтересах та в інтересах своїх малолітніх дітей з позовом до Миколаївської міської ради, в якому просить визнати за [PERSON] право власності на 1/4 частку квартири № 24, що знаходиться за адресою: м. Миколаїв, вул. Адмірала Макарова, 42; визнати за [PERSON], [INFO], право власності на 1/4 частку квартири № 24, що знаходиться за адресою: м. Миколаїв, вул. Адмірала Макарова, 42; визнати за [PERSON], 06 жовтня 2005 року, право власності на 1/4 частку квартири № 24, що знаходиться за адресою: м. Миколаїв, вул. Адмірала Макарова, 42; визнати за [PERSON], [INFO], право власності на 1/4 частку квартири № 24, що знаходиться за адресою: м. Миколаїв, вул. Адмірала Макарова, 42. Сторони у судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином. Представник позивач, згідно наданої заяви, просив справу слухати без його участі, вимоги позову підтримує, просить його задовольнити. Представник відповідача надав суду заяву про розгляд справи без його участі, рішення просив постановити на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 30 жовтня 2010 року. Вони мають трьох малолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO]. 07 жовтня 2014 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФП № 215345. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири № 24, що знаходиться за адресою: м. Миколаїв, вул. Адмірала Макарова, 42, яка належала померлому на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 02 жовтня 2006 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 2000. Після його смерті приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON], було заведено спадкову справу № 4/2015. З заявами про прийняти спадщини після смерті чоловіка звернулась [PERSON] в своїх інтересах та в інтересах своїх малолітніх дітей. Згідно заповіту від 24 вересня 2012 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2275, [PERSON] заповів все своє майно [PERSON], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в рівних частках кожному, по 1/4 частці. 07 грудня 2015 року приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] своїми постановами відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] на її ім'я та ім'я їх малолітніх дітей, оскільки право власності померлого на спірну квартиру не було зареєстровано в КП ММБТІ, як того вимагало діюче на той час законодавство. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом. Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] склав заповіт на ім'я своєї дружини та дітей та заповів все належне йому майно, в тому числі квартиру № 24, що знаходиться за адресою: м. Миколаїв, вул. Адмірала Макарова, 42. Таким чином, суд вважає позов обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. В силу ст. 88 ЦПК України судовий збір сплачено позивачем при зверненні з позовом до суду.

Outcome: approved