Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-01 00:00:00

В січні 2020 року перший заступник керівника Городоцької місцевої прокуратури звернувся до суду з вищевказаним позовом в інтересах держави вказуючи, що відповідач [PERSON] отримав у власність земельну ділянку площею 2 га, кадастровий номер 6825282400:02:004:0362, для ведення особистого селянського господарства, що розташована за межами населених пунктів Івахновецької сільської ради Чемеровецького району Хмельницької області. В подальшому на підставі договору купівлі-продажу [PERSON] відчужив вищевказану земельну ділянку приватному підприємству «Аграрна компанія 2004» (далі - ПП «Аграрна компанія 2004»). Оскільки [PERSON] уже використав своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства і не повідомив Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про те, що вже скористався таким правом, позивач просив суд: -визнати недійсним наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 29.12.2018 року №22-10668-СГ, яким затверджено проект землеустрою та надано у власність [PERSON] земельну ділянку загальною площею 2 га (кадастровий номер 6825282400:02:004:0362) для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що розташована за межами населених пунктів Івахновецької сільської ради Чемеровецького району Хмельницької області; - витребувати у ПП «Аграрна компанія 2004» на користь держави вищевказану земельну ділянку; -стягнути з відповідачів понесені судові витрати. В судовому засіданні представник прокуратури позов підтримала. Представник відповідача Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області в судовому засіданні позовні вимоги в частині витребування земельної ділянки на користь держави просить задовольнити, в решті частині позову просить відмовити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, направив на адресу суду заяву, в якій розгляд справи просить без його участі, позовні вимоги визнає. Представник відповідача ПП «Аграрна компанія 2004» в судовому засіданні проти позову заперечив, вважає його безпідставним та в задоволенні просить відмовити. До участі в справі в якості третьої особи на стороні позивача залучено Закупненську селищну раду Чемеровецького району Хмельницької області, представник якої в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, направив на адресу суду відзив, в якому справу просить слухати у його відсутності та витребувати на користь Закупненської селищної ради Чемеровецького району Хмельницької області спірну земельну ділянку. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Частина 2 статті 19 Конституції України вказує, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч.1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Згідно ч. 3 ст. 116 Земельного кодексу України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться один раз по кожному виду використання (ч. 4 ст. 116 Земельного кодексу України). Відповідно до ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2 гектара. Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно зі статтею 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. При цьому правом оспорювати правочин і вимагати проведення реституції ЦК України наділяє не лише сторону (сторони) правочину, але й інших, третіх осіб, що не є сторонами правочину, визначаючи їх статус як «заінтересовані особи» (статті 215, 216 ЦК України). З огляду на зазначені приписи, правила статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист, у тому числі судовий, свого цивільного права та інтересу, що загалом може розумітися як передумова для виникнення або обов`язковий елемент конкретного суб`єктивного права, як можливість задовольнити свої вимоги за допомогою суб`єктивного права та виражатися в тому, що особа має обґрунтовану юридичну заінтересованість щодо наявності/відсутності цивільних прав або майна в інших осіб. Визнання угоди недійсною є одним зі способів захисту прав на землю, передбаченим частиною третьою статті 152 ЗК України. Захист порушених прав особи, яка вважає себе власником майна, але не володіє ним, можливий шляхом пред`явлення віндикаційного позову до особи, яка володіє цим майном, (у разі відсутності між ними зобов`язально-правових відносин), якщо для цього існують підстави, передбачені статтею 388 ЦК України, які, зокрема, дають право витребувати майно в добросовісного набувача. Витребування майна від добросовісного набувача залежить від обставин вибуття майна з володіння власника та оплатності (безоплатності) придбання цього майна набувачем. Так, від добросовісного набувача, який оплатно придбав майно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати це майно лише у разі, якщо майно було загублене власником або особою, якій майно було передане власником у володіння, або викрадене у того чи іншого, або вибуло з їхнього володіння іншим шляхом не з їхньої волі (частина перша статті 388 ЦК України). Статтею 131-1 Конституції України на прокуратуру покладено функцію представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Згідно із ч. 4 ст. 56 ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Відповідно до ч. 4 ст. 22 Земельного кодексу України до повноважень Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області відноситься передача земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. Звернення прокурора до суду спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільнозначимого питання про безоплатну передачу земельної ділянки у приватну та повернення у державну власність землі, яка вибула з її власності незаконно. Законність представництва прокурором інтересів держави обґрунтована в позові та є законною, що підтверджується правовою позицією викладеною в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 року, справа №587/430/16-ц. Судом встановлено, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 29.12.2018 за №22-10688-СГ затверджено проект землеустрою щодо відведення [PERSON] земельної ділянки площею 2 га (кадастровий помер 6825282400:02:004:0362), що знаходиться за межами населених пунктів Івахновецької сільської ради Чемеровецького району Хмельницької області, та передано її у власність для ведення особистого селянського господарства (а. с. 34). На підставі зазначеного наказу 18.01.2019 року зареєстровано право власності [PERSON] на вказану земельну ділянку. 12.02.2019 року [PERSON] , діючи від імені [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу відчужила вищевказану земельну ділянку ПП «Аграрна компанія 2004». Водночас, [PERSON] на підставі рішення № 3-35/2015 тридцять п`ятої сесії VI скликання Віньковецької селищної ради Віньковецького району Хмельницької області від 04.06.2015 року отримав у приватну власність (право зареєстровано 15.09.2017) земельну ділянку площею 1,8 га (кадастровий номер 6820655100:01:001:0617) для ведення особистого селянського господарства, що розташована в смт. Віньківці Віньковецького району Хмельницької області (а. с. 27-28). Зазначене підтверджує, що [PERSON] на час отримання спірної земельної ділянки (наказ від 28.12.2018 за №22-10688-СГ) використав своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок для даного виду використання. Земельна ділянка площею 2 га кадастровий номер 6825282400:02:004:0362, що знаходиться за межами населених пунктів Івахновецької сільської ради Чемеровецького району Хмельницької області, вибула із земель сільськогосподарського призначення державної власності, внаслідок незаконного повторного використання [PERSON] права на безоплатну приватизацію земельних ділянок одного виду використання, тобто поза волею власника цих земельних ділянок - держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області. [PERSON] при зверненні до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області не повідомив, що вже скористався своїм правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. Таким чином, [PERSON] визначив пріоритетність свого приватного інтересу над суспільним, зловживаючи своїм правом, порушив встановлену законом процедуру безплатної приватизації землі. Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» рішення суду про задоволення позову про повернення майна, переданого за недійсним правочином, чи витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації. Відповідно до ст.ст.387, 388 ЦК України власник має право витребувати майно з незаконного володіння набувача, якщо майно придбане в особи, яка не мала права його відчужувати. При цьому позивачем доцільно обрано спосіб захисту порушених прав, шляхом пред`явлення віндикаційного позову, а не позову про визнання договору недійсним. Власник майна, який фактично позбавлений можливості володіти та користуватись вказаним майном в результаті його незаконного вибуття з володіння за наявності певних умов має право витребувати таке майно із чужого володіння. Нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення (ст. 236 ЦК України). Украдений між [PERSON] та ПП «Аграрна компанія 2004» 12.02.2019 року договір купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером 6825284200:02:004:0362 є нікчемним в силу вимог ст. 228 ЦК України. Нікчемний правочин є недійсним з моменту його вчинення (ст. 236 ЦК України) та закон не вимагає визнання його недійсним. Не заслуговують на увагу доводи представника відповідача ПП «Аграрна компанія 2004» адвоката Лозюка С.Ф. про безпідставність позову прокурора. Так, витребування спірної земельної ділянки з володіння ПП «Аграрна компанія 2004» на користь держави відповідає критерію законності: витребування земельної ділянки здійснюється на підставі норм статті 388 ЦК України у зв`язку із недотриманням органом державної влади низки норм ЗК України, які відповідають вимогам доступності, чіткості, передбачуваності, офіційний текст зазначеного нормативно-правового акта в актуальному стані є публічним та загальнодоступним. Так, Конституція України (статті 13, 14) визначає, що земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. За правилами статей 4, 5 ЗК України завданням земельного законодавства, яке включає в себе цей Кодекс та інші нормативно-правові акти у галузі земельних відносин, є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель, а основними принципами земельного законодавства є, зокрема, поєднання особливостей використання землі як територіального базису, природного ресурсу і основного засобу виробництва; забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави; невтручання держави в здійснення громадянами, юридичними особами та територіальними громадами своїх прав щодо володіння, користування і розпорядження землею, крім випадків, передбачених законом. Стаття 80 ЗК України закріплює суб`єктний склад власників землі, визначаючи, що громадяни та юридичні особи є суб`єктами права власності на землі приватної власності, територіальні громади є суб`єктами права власності на землі комунальної власності та реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, держава, реалізуючи право власності через відповідні органи державної влади, є суб`єктом права власності на землі державної власності. З огляду на положення частини першої статті 84 ЗК України у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Статтею 122 ЗК України визначені повноваження органів виконавчої влади та Верховної Ради Автономної Республіки Крим щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування із земель державної власності. Таким чином, земля як основне національне багатство, що перебуває під особливою охороною держави, є об`єктом права власності Українського народу, а органи державної влади здійснюють права власника від імені народу, в тому числі й тоді, коли приймають рішення щодо розпорядження землями державної власності. Прийняття рішення про передачу земель державної власності в приватну власність із земель державної власності позбавляє Український народ загалом (статті 13 Конституції України) правомочностей власника землі в тому обсязі, який дозволяє її статус як землі державної власності. В цьому контексті в сфері земельних правовідносин важливу роль відіграє конституційний принцип законності набуття та реалізації права власності на землю в поєднанні з додержанням засад правового порядку в Україні, відповідно до яких органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (статті 14, 19 Конституції України). Отже правовідносини, пов`язані з вибуттям земель із державної власності, становлять «суспільний», «публічний» інтерес, а незаконність (якщо така буде встановлена) рішення органу виконавчої влади, на підставі якого земельна ділянка вибула з державної власності, такому суспільному інтересу не відповідає. Судом установлено, що відповідач [PERSON] незаконно приватизував земельну ділянку та відчужив її за договором купівлі-продажу. За таких обставин «суспільним», «публічним» інтересом звернення прокурора до суду з вимогою витребування спірної земельної ділянки з володіння ПП «Аграрна компанія 2004» є задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно важливого та соціально значущого питання - безоплатної передачі у власність громадянам земельних ділянок сільськогосподарського призначення із земель державної власності, а також захист суспільних інтересів загалом, права власності на землю Українського народу. «Суспільний», «публічний» інтерес полягає у відновленні правового порядку в частині відновлення становища, яке існувало до порушення права власності Українського народу на землю, захист такого права шляхом повернення в державну власність землі, що незаконно вибула з такої власності. З огляду на вищевикладене наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 29.12.2018 року №22-10688-СГ підлягає визнанню недійсним, а земельна ділянка витребуванню на користь держави. Судові витрати підлягають стягненню з відповідачів в порядку передбаченому ст.141 ЦПК.

Outcome: approved