Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

В травні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, яким просила стягувати з відповідача, [PERSON], аліменти на її користь на утримання його малолітньої дитини: [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн. щомісяця починаючи стягнення з дати звернення до суду та до повноліття дитини. В обґрунтування позову позивачка вказала на те, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 04 жовтня 1996 року. Від шлюбу у них з відповідачем народилася дитина: [PERSON], [INFO]. Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 10.12.2010 року шлюб між сторонами був розірваний, сторони припинили шлюбно-сімейні відносини та проживають окремо. Дитина проживає разом з позивачкою і знаходиться на утриманні та вихованні позивачки. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Відповідач являється фізично здоровою людиною, аліменти нікому іншому не платить і на його утриманні ніхто не знаходиться. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. При цьому, посилалася на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги позивачки визнав частково та не заперечував проти стягнення з нього аліментів в сумі 500,00 грн. При цьому, надав суду довідку з місця роботи, згідно якої його місячний заробіток складає 1433,00 грн. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СК України - батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В судовому засіданні було встановлено, що відповідач доводиться батьком малолітньої дитини: [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні позивачки, добровільно допомоги на її утримання відповідач не надає, тому з нього слід стягнути аліменти в судовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При цьому, позивачка просила стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій одиниці в сумі 1000,00 грн. Разом з тим, відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Так, позивачкою не було надано суду, у встановленому законом порядку, доказів того, що відповідач має можливість сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн. щомісячно. Згідно довідки Товариства з обмеженою відповідальністю «КПД» від 18.06.2014 року за № КД000000155, де працюю відповідач, розмір заробітної плати останнього складає всього 1433,00 грн., з яких до виплати 1265,55 грн. Тому, з урахуванням вищевказаного, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] аліменти на утримання його малолітньої дитини: [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 600,00 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 06 травня 2014 року і до повноліття дитини, в особі матері дитини - [PERSON], допустивши по справі негайне виконання у межах суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі в сумі 243 грн. 60 коп., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі викладеного та

Outcome: partial