Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

В якості позивача 7 травня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовною вимогою про визнання за ним права власності на спадкове майно, що складалося, зокрема, з квартири під № 237, розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 39, в порядку спадкування за законом після смерті його рідної сестри, посилаючись на такі обставини. 31 березня 2015 року померла [PERSON], яка є рідною сестрою [PERSON]; позивач був єдиним спадкоємцем на спадкове майно, що складалося з вказаної квартири. [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу [PERSON], якою відкрито спадкову справу. Втім, названий нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва на право спадкування за законом, пояснюючи це тим, що ним не представлено оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно. Після відкриття провадження у справі відповідно до свідоцтва про смерть, виданого 30 липня 2015 року, позивач по справі [PERSON] помер 29 липня 2015 року. В порядку правонаступництва 08 лютого 2016 року звернулася до суду [PERSON], дружина позивача, з клопотанням допустити її до участі у справі в статусі належного позивача у цій справі в порядку, передбаченому положенням ст. 1276 ЦК України, раніше заявлений позов підтримала. Представник відповідача у судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, надав суду клопотання, в якому просив розглядати справу за його відсутності. Окрім наведеного представник позивача скористався своїм правом та надав суду письмові пояснення до цього позову й висловив свою правову позицію у вказаних правовідносинах. Позивач надала суду заяву, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд її задовольнити та розглянути справу за її відсутності. Представник відповідача у судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, поважних причин неявки в судове засідання суду не представив. Подав представник відповідача письмові заперечення проти поданого позову (а.с. 34), просив розглянути справу за своєї відсутності (а.с. 41). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом установлені такі фактичні обставини на підставі представлених стороною та витребуваних судом письмових доказів. Згідно зі свідоцтвом про смерть 31 березня 2015 року померла [PERSON] (а.с. 16). Із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] 22 квітня 2015 року звернувся [PERSON] до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу [PERSON], якою заведено спадкову справу під № 8/2015. За адресою проживання померлої інші особи не проживали та не були зареєстровані. З наданих свідоцтв про народження слідує, що померла є рідною сестрою [PERSON] (а.с.47). З наданої копії спадкової справи після смерті [PERSON] слідує, що інші особи із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] не зверталися. Отже, позивач [PERSON] був єдиним спадкоємцем на спадкове майно, що складалося з квартири № 237, розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 39. Як вбачається із наданої копії спадкової справи 8/2015, відкритої після смерті [PERSON], приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва на право спадкування за законом у звязку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно: квартиру 237, що розташована за адресою: м.Одеса, вул. Фонтанська дорога, 39, а також у звязку з тим, що право власності на квартиру за померлою не було зареєстроване. Згідно з наведеною спадковою справою, розпочатою 22 квітня 2015 року, інші спадкоємці за законом із заявами про прийняття або відмови від прийняття спадщини не звертались. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно із ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до свідоцтва про право власності на спірну квартиру, виданого 28 вересня 2012 року Департаментом міського господарства Одеської міської ради, право на це помешкання належало померлій [PERSON], що також підтверджено стороною позивача у наданих суду запереченнях до позову. При цьому, судом визнається доведеною належність прав на спірну квартиру померлій особі на момент смерті. Невчинення [PERSON] дій за життя щодо реєстрації права власності на вказану квартиру, мали б бути лише додатковим доказом належності квартири спадкодавцю, проте невчинення вказаних дій саме по собі не призводить до припинення права. Померла особа набула за свого життя право на отримання спірної квартири у власність відповідно до розпорядження органу приватизації у м. Одесі від 28 вересня 2012 року, з моменту ухвалення якого мала право вимагати реєстрації за собою права власності на неї, втім, з невідомих причин не скористалася цим правом. Право вимоги реєстрації права на спірну квартиру увійшло до складу спадщини, оскільки з реалізацією цього права повязується можливість виникнення у заінтересованих сторін права власності на неї. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» при вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. Після відкриття провадження у справі відповідно до копії свідоцтва про смерть від 30 липня 2015 року [PERSON], позивач у цій справі, помер 29 липня 2015 року. З копії спадкової справи 16/2015, відкритої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] після смерті [PERSON], діти спадкодавця, зокрема син [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO], повідомили нотаріуса про відмову від прийняття спадщини. Єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON], яка вступила у справу в якості спадкоємця та процесуального правонаступника. Суд має врахувати, що первинний позивач [PERSON] за життя прийняв спадщину, звернувся до нотаріуса, яким відкрито спадкову справу, подано позов, втім, не встиг оформити права на неї, що не впливає на чинність цих прав та їх існування. До складу спадщини включаються права та обов'язки спадкодавця, які не припинилися з настанням його смерті. Одним з майнових прав, що виникло у спадкоємця, проте не оформлене ним, є право на оформлення права на спадщину. Таким чином, право спадкоємця оформити спадщину після смерті [PERSON] перейшло до спадкоємця [PERSON] та, як наслідок, відбувся перехід права спадкування до [PERSON] Позивачка вправі на свій розсуд скористатися одним із передбачених законом способів захисту свого порушеного (тут невизнаного) права, оскільки позбавлена правової можливості оформити спадщину в загальному порядку. Враховуючи, що позивач не має можливості надати до нотаріальної контори оригінал правовстановлюючого документу, [PERSON] відповідно до законодавства подано заяву про прийняття спадщини, інших спадкоємців судом та нотаріусом не встановлено, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити, визнавши за нею право власності на спірну квартиру в порядку спадкування за законом. Під час обрання належного способу захисту прав та інтересів позивача суд, серед передбачених законом, вважає за необхідне застосувати дієвий спосіб захисту, що здатен вирішити спір по суті, не спричинятиме до необхідності наступних звернень позивача до інших інституцій задля отримання юрисдикційного захисту. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про визнання права.

Outcome: approved