Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

В судовому засіданні позивач зменшила розмір своїх позовних вимог, відмовившись від позову в частині стягнення зі співвідповідачів суми франшизи в розмірі 1000 грн., у звязку з добровільною сплатою їй відповідачем [PERSON] вказаної суми коштів, натомість підтримала вимогу про стягнення з [PERSON], як винуватиці ДТП, моральної шкоди в розмірі 1500 грн., заподіяної пошкодженням транспортного засобу, а також просить стягнути з відповідачки документально підтверджені судові витрати у виді сплаченого при предявленні позову судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася повторно, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, повідомлення про причини неявки до суду чи заяви про розгляд справи за її відсутності від відповідачки не надійшло. Співвідповідач [PERSON] в судове засідання не зявився повторно, подавши суду письмову заяву від 20.07.2015 р. про розгляд справи за його відсутності і про невизнання позову. Зясувавши обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. На підставі поданих позивачем та досліджених в судовому засіданні письмових доказів - копій документів судом встановлено, що 16 травня 2014 року о 14 год. 20 хв. поблизу будинку №35 на вул.Гетьмана Полуботка в м.Рівне сталася дорожньо-транспортна пригода, причиною якої було порушення відповідачкою - водієм [PERSON] Правил дорожнього руху, що спричинило зіткнення автомобіля марки MERCEDES-BENZ 220, державний реєстраційний номер [NUMBER], під її керуванням, з автомобілем марки FORD FIESTA, державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням позивачки - водія [PERSON], внаслідок чого позивачу була заподіяна майнова шкода в розмірі 2500 грн. у вигляді витрат, необхідних для ремонту пошкодженого транспортного засобу (а.с.5, 6). За договором (полісом) №АС/3194476 від 20.06.2013 р. обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеним між страховиком - товариством з додатковою відповідальністю СТДВ Глобус і страхувальником [PERSON], а також на підставі розрахунку страхового відшкодування потерпілій [PERSON] було сплачено страховою компанією 1500 грн. на відновлювальний ремонт транспортного засобу (а.с.7, 13). Суму франшизи в розмірі 1000 грн. ні страхувальником, ні винуватцем ДТП у подальшому сплачено не було, що змусило [PERSON] звернутися в листопаді 2014 року до суду за захистом своїх порушених майнових прав та інтересів. Як повідомила позивач в судовому засіданні, станом на 21.07.2015 р. відповідач [PERSON] повернула їй суму франшизи в розмірі 1000 грн., у звязку з чим відмовляється в цій частині від позову до обох співвідповідачів, однак наполягає на стягненні з відповідачки 1500 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної їй тривалими душевними стражданнями, яких зазнала у звязку з пошкодженням свого автомобіля. Відповідно до ч.1, п.3 ч.2, ч.3 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Виходячи з наведених норм цивільного законодавства, встановлених судом обставин і визначених відповідно до них правовідносин, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, адже у зв'язку з пошкодженням свого майна [PERSON] зазнала душевних страждань, які тривають від моменту ДТП й до дня ухвалення судового рішення, оскільки жоден з відповідачів збитки позивачці добровільно не відшкодував, за винятком сплаченої уже в 2015 році відповідачкою [PERSON] суми франшизи. Тому, з урахуванням вимог розумності і справедливості, в тому числі - у зв'язку зі зростанням індексу інфляції та ростом споживчих цін на товари, роботи чи послуги, розмір відшкодування моральної шкоди є обґрунтованим і доведеним. Позивач документально підтвердила понесені нею судові витрати у виді сплаченого при предявленні позову судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. (а.с.1), тому вказані витрати підлягають до стягнення на її користь з відповідача [PERSON]

Outcome: approved