Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

В травні 2015 року ПАТ «Укрексімбанк» звернулося до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказавши, що відповідно до договору №0262001704БН/2014-01 від 22.01.2014 року про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку, укладеного між АТ «Укрексімбанк» та [PERSON], останньому була відкрита кредитна лінія з лімітом не більше 9000,00грн. для проведення операцій із застосуванням платіжної картки, яка була видана відповідачу в рамках зарплатного проекту як працівнику ТОВ «АГ СТАЛЬ». Кредитна лінія відкрита до 31.12.2015 року. Відповідач зобов'язався щомісячно сплачувати банку проценти, нараховані за фіксованою процентною ставкою у розмірі 36% річних. В разі звільнення відповідача з роботи, останній зобов'язаний протягом трьох робочих днів з дати звільнення погасити банку існуючу на день такого погашення заборгованість за кредитом та процентами. Листом від 18.12.2014 року ТОВ «АГ СТАЛЬ» повідом банк про те, що відповідач звільнений з роботи 31.10.2014 року. У зв'язку з невиконання відповідачем зобов'язань за договором у разі звільнення з роботи, у банка виникло право вимоги дострокового виконання відповідачем зобов'язань за договором. Достроковому стягненню з відповідача підлягає заборгованість, яка станом на 20.04.2015 року становить 10751,26грн., в тому числі: 8744,23грн.- заборгованість за кредитом; 709,26грн.- заборгованість за відсотками за користування кредитом; 1187,78грн.- пеня за основним боргом за період з 30.12.2014 року по 20.04.2015 року; 109,99грн.- пеня за нарахованими відсотками за період з 30.09.2014 року по 29.10.2014 року., з 06.11.2014 року по 20.04.2015 року. На підставі викладеного позивач був змушений звернутись до суду та просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 10751,26грн. та судовий збір в розмірі 243,60грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, підтримав позовні вимоги повністю, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином у зв'язку з чим, суд ухвалив розглядати справу заочно у порядку ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Встановлено, що відповідно до кредитного договору №0262001704БН/2014-01 від 22.01.2014 року про відкриття карткового рахунку, укладеного між АТ «Укрексімбанк» та [PERSON], останньому була відкрита кредитна лінія з лімітом не більше 9000,00грн. для проведення операцій із застосуванням платіжної картки. Кредит був наданий для будь-яких проведених відповідачем операцій за картковим рахунком у разі недостатності власних коштів на картковому рахунку для оплати відповідних операцій із застосуванням платіжної картки (п.2.4 кредитного договору), яка була видана відповідачу в рамках зарплатного проекту як працівнику ТОВ «АГ СТАЛЬ». Згідно п.2.2 кредитного договору кредитна лінія відкрита до 31.12.2015 року. Пунктом 2.3 договору встановлено, що за користування кредитом відповідач зобов'язався щомісячно сплачувати банку проценти, нараховані за фіксованою процентною ставкою у розмірі 36% річних. Згідно п.7.2.3 договору в разі звільнення відповідача з роботи, останній зобов'язаний протягом трьох робочих днів з дати звільнення погасити банку існуючу на день такого погашення заборгованість за кредитом та процентами. Відповідно до ст.9 договору у разі прострочення сплати заборгованості за кредитом, відповідач сплачує банку за кожний день прострочення, включаючи день спати, пеню. Пеня нараховується на суму прострочених платежів із розрахунку кількості прострочених днів, починаючи з дати виникнення простроченої заборгованості до дати погашення відповідної заборгованості у повному обсязі, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня. Листом від 18.12.2014 року ТОВ «АГ СТАЛЬ» повідом банк про те, що відповідач звільнений з роботи 31.10.2014 року. У зв'язку з невиконання відповідачем зобов'язань за договором щодо повного погашення заборгованості у разі звільнення з роботи, у банка виникло право вимоги дострокового виконання відповідачем зобов'язань за договором. Відповідно до ст.610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Частиною 1 ст.612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У зв'язку із порушенням відповідачем умов та правил користування кредитом, станом на 20.04.2015 року утворилась заборгованість за кредитним договором у розмірі 10751,26грн., в тому числі: 8744,23грн.- заборгованість за кредитом; 709,26грн.- заборгованість за відсотками за користування кредитом; 1187,78грн.- пеня за основним боргом за період з 30.12.2014 року по 20.04.2015 року; 109,99грн.- пеня за нарахованими відсотками за період з 30.09.2014 року по 29.10.2014 року., з 06.11.2014 року по 20.04.2015 року. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов'язання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обов'язку не встановлений, або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитом в розмірі 8744,23грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом в розмірі 709,26грн. та пеня за нарахованими відсотками за період з 30.09.2014 року по 29.10.2014 року., з 06.11.2014 року по 20.04.2015 року в розмірі 109,99грн., оскільки встановлено, що протягом тривалого часу позичальник порушував умови кредитного договору. Щодо позовних вимог про стягнення пені за основним боргом за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором суд зазначає наступне. Згідно ст.2 Закону України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку де проводилась антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року №1053-р місто Маріуполь (Маріупольська міська рада) відноситься до населеного пункту, на території якого здійснювалася антитерористична операція. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року №1079-р було зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року №1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція». Між тим, постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.01.2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2015 року, розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року № 1079-р «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р» визнано нечинним. З матеріалів справи вбачається, що відповідач зареєстрований та мешкає у м.Маріуполі по вул.Радищева, буд.70. З наданого позивачем розрахунку пені за основним боргом по договору про відкриття карткового рахунку №0262001704 від 04.04.2012 року вбачається, що пеня нараховувалась з 30.12.2014 року, тобто у період дії мораторію на нарахування пені та штрафів на основну суму заборгованості за кредитними зобов'язаннями, відповідачу була нарахована пеня в сумі 1187,78грн. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що в задоволенні вимог про стягнення пені за основним боргом в розмірі 1187,78грн. слід відмовити. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частин вимог. У зв'язку з цим з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі мінімальної ставки за подання позовів матеріального характеру у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial