Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

В червні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказала, що згідно розпорядження Краснокутської районної державної адміністрації Харківської області (далі Краснокутська РДА) № 209 від 27 травня 2015 року в її сімю передані на виховання та спільне проживання [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. З часу знаходження дітей в сімї позивача, відповідач будь-якої матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Прохала стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей. У судове засідання позивач не з'явилася, подала заяву слухати справу у її відсутність, позов підтримала, прохала задовольнити. Відповідач у відкрите судове засідання не зявилася, подала заяву, в якій позов визнає. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України, згідно якої у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як було встановлено в судовому засіданні, розпорядженням Краснокутської РДА № 209 від 27 травня 2015 року «Про влаштування на виховання та спільне проживання малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], до прийомної сімї [PERSON] та [PERSON]» в сімю позивача передані на виховання та спільне проживання [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Матірю малолітніх [PERSON], [PERSON] та [PERSON] являється відповідач, [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей серії 1-ВЛ № 130442 від 01 серпня 2008 року, І-ВЛ № 255446 від 16 грудня 2011 року, 1-ВЛ № 073439 від 02 лютого 2007 року, відповідно. З часу перебування дітей у сімї позивача, відповідач будь-якої матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Як передбачає ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В силу ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, або у твердій грошовій сумі. В силу ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів, суд, враховуючи вищезазначені норми закону, приймає до уваги також стан здоров'я та матеріальне становище дітей, той факт, що відповідач не працює, перебуває в місцях позбавлення волі, стягнень за іншими виконавчими листами вона не має, та вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частини всіх видів її доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На думку суду аліменти у вказаному розмірі будуть достатні для забезпечення потреб малолітніх дітей в продуктах харчування, одязі, засобах гігієни, навчанні, відпочинку тощо, а також не будуть ставити у скрутне становище платника аліментів. Крім того, позивач, на підставі п.3 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року, звільнена від сплати судового збору при поданні позову про стягнення аліментів, а тому з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.. Поряд з тим, згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.367 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved