Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-29 00:00:00

До Березанського міського суду Київської області звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] , третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини. В обґрунтування позовних вимог вказувала, що між нею та відповідачем по справі - [PERSON] , 17.09.2010 був укладений шлюб. Від цього шлюбу подружжя має неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Разом з тим, спільне життя з відповідачем не склалось. Спільне господарство подружжям не ведеться, шлюбні стосунки фактично припинені. Примирення сторін є неможливим, а збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. За таких обставин, просить розірвати вказаний вище шлюб без надання строку на примирення, а з огляду на те, що сторони після розірвання шлюбу проживатимуть окремо, посилаючись на положення ст.ст. 141, 161 СК України, просить також визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю - [PERSON] за її місцем реєстрації. 09.11.2020 через канцелярію суду позивач подала заяву про відмову від позову в частині позовних вимог про визначення місця проживання дитини (а.с.34). Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 09.11.2020 відмову [PERSON] прийнято та закрито провадження в справі в частині вимог про визначення місця проживання дитини. Позивач в судовому засіданні в решті вимог позов підтримала повністю з підстав, в ньому наведених, просила задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 17.09.2010 між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , зареєстрованим 17.09.2010 Відділом реєстрації актів цивільного стану Березанського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 123 (а.с.5). Від цього шлюбу подружжя має малолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 14.01.2015 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 86 (а.с.6). Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ч. 1 ст. 24 статті 24 Сімейного кодексу України). Частиною 3 статті 56 Сімейного кодексу України передбачене право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. За змістом ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, в тому числі, за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Так, згідно з ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За змістом частини 3 статті 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на викладене, враховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою, встановивши, що між сторонами шлюбні стосунки фактично припинені та шлюб носить формальний характер, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, підстави, що перешкоджають зверненню до суду з позовом про розірвання шлюбу, визначені ч. 2 ст. 110 СК України, відсутні, суд дійшов висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим і шлюб має бути розірваним. За змістом ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, з огляду на повне задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 840,80 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved