Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-21 00:00:00

В січні 2018 року представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у сумі 36 252,65 грн. Заявлені вимоги представник позивач обґрунтовував тим, що 10.07.2017 року ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір № 500603230 про надання особистого кредиту в розмірі 32 410,00 грн. у строк з 10.07.2017 року до 11.07.2019 року. Відповідно до умов даного договору відповідач взяв на себе зобов'язання повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, в строки та на умовах, що передбачені Договором та додатком до нього графіком погашення кредиту. У порушення умов договору, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 18.10.2017 року має прострочену заборгованість за кредитом 32 410,00грн., за відсотками 392,65 грн., та по комісії 2850,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, до суду надав заяву про розгляд справи за відсутності представника банку, наполягав на задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час, дату та місце судового засідання був повідомлений у встановленому порядку, про що свідчить поштове повідомлення за його особистим підписом, а також через оголошення на офіційному сайті Роздільнянського районного суду Одеської області, поважних причин неявки суду не представив, чим позбавив суд можливості вислухати його пояснення та думку по суті. На адресу суду надано ним дві заяви з вимогою про відкладення слухання справи для отримання юридичної допомоги.(а.с.52;55;57;61). Представник позивача [PERSON] - [PERSON], який діє на підставі довіреності серії ННВ489355 від 18.04.2018 року в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог позивача. В обґрунтування своїх заперечень повідомив, що відповідач [PERSON] ніяких документів не підписував, кредитного договору не оформлював, грошей також не отримував, на його думку позовні вимоги банку є безпідставними. У письмовому вигляді заперечення з зазначеними доказами та посиланнями на норми ЦПК представником позивача не надавалися. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи заслухавши думку та пояснення представника позивача, приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що ПАТ «Альфа-Банк» має публічну пропозиції на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, на яку позивач дав згоду та між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] був укладений договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Додаток до договору від 10.07.2017 року з підписом відповідача та анкета-заява про акцепт Публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб на умовах продукту «Свій Кредит» з підписом відповідача, свідчить про те, що відповідач підтвердив свою згоду на прийняття умов даного договору. Відповідно до умов Договору, відповідач зобов'язується в порядку та на умовах, що визначені Договором повертати Кредит, виплачувати проценти за користування Кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором та Додатком № 1 до нього - Графіком погашення кредиту. Відповідно до ст. 1049 ЦК України Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлені договором. Позивач свої зобов'язання за Договором виконав, надавши відповідачеві кредит у сумі 32 410.00грн., що підтверджується випискою з особового рахунку відповідача.(а.с.21). У порушення умов Договору, відповідач, свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 18.10.2017 року має прострочену заборгованість за кредитом - 32 410.00грн, за відсотками - 392,65 грн. та по комісії - 2850,00 грн. Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України та умов Договору, у разі невиконання, чи несвоєчасного виконання зобов'язань в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно з умовами Договору, відповідач зобов'язаний сплатити позивачу неустойку (штраф, пеня). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ст. 550 Цивільного кодексу України Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. У зв'язку з систематичним порушенням боржником своїх обов'язків зі сплати кредиту, відповідно до норм чинного законодавства та діючого Кредитного договору йому було нараховано неустойку. На 18.10.2017 року розмір неустойки становить: штраф - 600,00 грн. Відповідно до умов Договору у разі невиконання чи неналежного виконання відповідачем будь-яких обов'язків, встановлених Договором, в тому числі у разі затримання сплати частини Кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один календарний місяць, позивач має право вимагати дострокового виконання зобов'язання з повернення Кредиту за Договором. На виконання умов Договору відповідачу була направлена Вимога про дострокове повернення кредиту, але на дату подання позовної заяви Вимога не виконана. Таким чином, зважаючи на невиконання відповідачем зобов'язання стосовно умов повернення кредиту, позивач вправі вимагати стягнення з відповідача заборгованість по кредиту, заборгованість за відсотками та неустойкою. Згідно п. 1 ч.2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. З наданих до суду документів вбачається, що позивач має свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 № 306405 з присвоєнням ідентифікаційного коду юридичної особи - 23494714 та Статут ПАТ «Альфа-Банк», погоджений 18 квітня 2013 року з Національним банком України. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Жодних доказів щодо сплати грошових коштів за кредитним договором, та які б спростовували суму заборгованості, відповідач суду не надав. Таким чином, на момент розгляду справи доказів погашення кредиту та сплати комісій, відсотків, пені, штрафу, неустойки у суду не має. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно з ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з положеннями статей 530, 612, 625, 1050, 1054 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у термін, встановлений договором або законом. На підставі вищенаведеного суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідачів всієї суми заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими та такими, що відповідають умовам кредитного договору та ст.1050 ЦК України. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках.. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до змісту ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Судом встановлено, що внаслідок невиконання відповідачем умов кредитного договору від 10.07.2017 року по рахунку № 500603230, позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1600 гривень, що підтверджується наявним у матеріалах справи меморіальним ордером № 1157170 від 18.12.2017 року, на зазначену суму. Відповідачу суд пропонував подати пояснення, заперечення та усі наявні у нього докази на спростування доводів викладених в позовній заяві, однак відповідач знехтував своїм правом щодо подання суду доказів та можливого доведення перед судом їх переконливості. Представник позивача [PERSON] також не надав до суду жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. Судом представнику відповідача [PERSON] було роз'яснено право на проведення почеркознавчої експертизи, на вирішення якої може бути винесено питання стосовно належності підпису на кредитному договорі [PERSON], але представник відповідача [PERSON] від проведення експертизи відмовився, посилаючись на відсутність у відповідача [PERSON] коштів. Після всебічного, повного дослідження, оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку, щодо необхідності задоволення позовних вимог, вважає їх обґрунтованими і доведеними, а також такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. Крім того, у відповідності зі ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути сплачений при подані позовної заяви до суду судовий збір у розмірі 1600 гривень.

Outcome: approved