overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

В червні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з вищеназваним позовом про розірвання шлюбу. В своїй позовній заяві вказував, що він перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 07.08.2009 року. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини між позивачем та відповідачем були припинені в травні 2013 року, в зв'язку з тим, що сторони тривалий час не можуть знайти порозуміння з більшості питань і живуть як чужі люди, в зв'язку із чим почуття любові та поваги між ними втрачено. Посилаючись на вищевикладені обставини позивач [PERSON], просив суд шлюб розірвати. Позивач [PERSON] у судове засідання не прибув, надав до суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягав, просив задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибула, надала до суду заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи приходить до наступних висновків. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом достовірно встановлено, що сторони 07.08.2009 року зареєстрували шлюб у Крюківському відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 274. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO]., що підтверджується відповідною світлокопією свідоцтва про народження. Шлюбно-сімейні відносини між позивачем та відповідачем були припинені в травні 2013 року, в зв'язку з тим, що сторони тривалий час не можуть знайти порозуміння з більшості питань і живуть як чужі люди, в зв'язку із чим почуття любові та поваги між ними втрачено. На підставі встановлених фактів суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам сторін по справі. Суд з урахуванням матеріалів справи в їх сукупності та фактичних обставин даної справи, а також віку спільної дитини, беручи до уваги вимоги позивача [PERSON] та думку відповідача [PERSON] стосовно позовних вимог, вважає, що позов необхідно задовольнити. Суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу між сторонами за згодою відповідача встановити [PERSON] прізвище - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

В червні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, вимоги якого обґрунтовує тим, що 12 серпня 2006 року Лівобережним відділом реєстрації актів шлюбів м. Києва з Центром розвитку сімї між ним та [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від цього шлюбу спільних дітей вони не мають. Спільне життя [PERSON] з відповідачем не склалося, внаслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя, що поступово призвело до припинення шлюбних відносин. Тому подальше спільне життя та збереження шлюбу, на думку позивача є неможливим та просить суд розірвати шлюб. У судове засідання представник позивача [PERSON] не з'явилася, надала до суду заяву, в якій зазначила, що просить проводити розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про своє ставлення до предявленого позову суд не повідомила. На підставі ч.1 ст.224 ЦПК України суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, про що в судовому засіданні оголосив протокольну ухвалу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 12 серпня 2006 року Лівобережним відділом реєстрації актів шлюбів м. Києва з Центром розвитку сімї між ним та [PERSON] був зареєстрований шлюб (а.с.5). Від цього шлюбу спільних дітей вони не мають. Відповідно до ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд задовольняє його і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач не може жити однією сімєю з відповідачем. Відновлювати відносини не бажає, має намір в подальшому створити окрему сімю. Викладене свідчить про те, що подальше існування шлюбу порушуватиме права та інтереси позивача. Ці обставини є самостійною та достатньою підставою для розірвання шлюбу. Докази, які б спростовували обгрунтованість цього висновку, в матеріалах справи відсутні. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. З квитанції, що міститься в матеріалах цивільної справи (а.с.1), вбачається, що при предявленні позову до суду [PERSON] сплатив судовий збір у розмірі 243 гривень 60 копійок. Предявлений ним позов задоволений. Тому з [PERSON] на користь його користь слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 243 гривень 60 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

В червні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 11 травня 1985 року сторони уклали шлюб. [PERSON] не бажає жити однією сімєю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Тому позивач просить суд розірвати шлюб. У судове засідання [PERSON] не зявився. Він надіслав заяву (а.с.16), в якій підтри-мує позов та просить розглядати цивільну справу за його відсутності. [PERSON] не зявилась у судове засідання також. Вона надіслала заяву (а.с.15), в якій не заперечує проти задоволення позову та просить розглядати цивільну справу за її відсутності. На підставі ч.1 ст.224 ЦПК України суд виніс протокольну ухвалу про проведення заочного розгляду цивільної справи у відсутності сторін. Дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задово-ленню з таких підстав. Встановлено, що 11 травня 1985 року між сторонами був укладений шлюб, зареєс-трований Незавертайлівською сільською радою Слободзейського району Молдавської РСР, про що зроблений запис №20. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії ІV-БМ №339825 від 11 травня 1985 року (а.с.4). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлю-бу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них. Як розяснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб грун-тується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асам-блеєю ООН. Встановлено, що [PERSON] не бажає жити однією сім`єю з [PERSON] Збере-ження шлюбу буде суперечити його інтересам. Примушування позивача до шлюбу з від-повідачем не допускається. З огляду на ці обставини суд вважає, що шлюб, укладений між ними, допустимо розірвати. Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позива-чеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Встановлено, що [PERSON] сплатив судовий збір в розмірі 243 гривень 60 копійок. Ця обставина підтверджується квитанцією (а.с.3). Предявлений ним позов задоволений в повному обсязі. З огляду на ці обставини суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 243 гривень 60 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

В червні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та обґрунто-вує його тим, що 12 серпня 1995 року сторони уклали шлюб, зареєстрований ВРАГС м. Сніжне Донецької області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу був зроблений запис №279. [PERSON] не бажає жити однією сімєю з відповідачем, збере-ження шлюбу буде суперечити його інтересам. Тому позивач просить суд розірвати шлюб. У судовому засіданні [PERSON] підтримує позов та просить суд задовольнити його. [PERSON] не зявилась у судове засідання. Вона завчасно у встановленому по-рядку повідомлена про час та місце розгляду цивільної справи. Ця обставина підтверджу-ється телефонограмою (а.с.31) та копією витягу з журналу відправлення телефонограм (а.с.32). Орган опіки та піклування виконавчого комітету Бориспільської міської ради не зявився у судове засідання також. Він завчасно у встановленому порядку повідомлявся про час та місце розгляду цивільної справи. На підставі ч.1 ст.224 ЦПК України суд постановив протокольну ухвалу про про-ведення заочного розгляду цивільної справи у відсутності відповідача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Вислухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 12 серпня 1995 року між сторонами був укладений шлюб, зареєс-трований ВРАГС м. Сніжне Донецької області, про що в книзі реєстрації актів про укла-дення шлюбу був зроблений запис №279. Ця обставина підтверджується копією свідоц-тва про укладення шлюбу серії І-НО №323522 від 12 серпня 1995 року (а.с.5). 16 січня 2000 року у них народився син [PERSON], а 8 червня 2014 року дочка [PERSON] Ці обставини підтверджуються копіями свідоцтв про народження серії 1-ЖС №095367 від 2 лютого 2000 року та серії 1-ОК №271246 від 24 червня 2014 року (а.с.6-7). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлю-бу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них. Як розяснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб грун-тується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асам-блеєю ООН. Встановлено, що позивач не бажає жити однією сім`єю з [PERSON] Збере-ження шлюбу буде суперечити його інтересам. Примушування [PERSON] до шлюбу з відповідачем не допускається. З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, допустимо розір-вати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-19 00:00:00

В червні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та обґрун-товує його тим, що 20 квітня 1991 року сторони уклали шлюб. Позивач не бажає жити однією сімєю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Тому [PERSON] просить суд розірвати шлюб. У судовому засіданні [PERSON] підтримує позов та просить суд задовольнити його. Представник відповідача [PERSON] визнає позов та не заперечує проти його за-доволення. Вислухавши пояснення учасників цивільного процесу та дослідивши письмові до-кази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 20 квітня 1991 року між сторонами був укладений шлюб, зареєс-трований відділом ЗАГС Бориспільського міськвиконкому, про що в книзі реєстрації ак-тів про укладення шлюбу було зроблено запис №106. Ця обставина підтверджується ко-пією свідоцтва про укладення шлюбу серії ІV-БК №349798 від 20 квітня 1991 року (а.с.3). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлю-бу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них. Як розяснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб грунтує-ться на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асам-блеєю ООН. Встановлено, що позивач не бажає жити однією сім`єю з [PERSON] Збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Примушування [PERSON] до шлюбу з від-повідачем не допускається. З огляду на ці обставини суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, допусти-мо розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

В червні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить визнати батька - [PERSON], [INFO], недієздатним, посилаючись на те, що останній страждає на стійке хронічне психічне захворювання і перебуває під диспансерним наглядом в Хмельницькому обласному психоневрологічному диспансері, не може розуміти значення своїх дій і керувати ними, в звязку з чим потребує опіки та стороннього догляду. Крім того заявник просить призначити його опікуном батька. В судовому засіданні заявник вимоги заяви підтримав. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради в судове засідання не зявився, однак подав до суду клопотання про розгляд справи без їх участі, а також надав суду подання з клопотанням про встановлення опіки над [PERSON] та просять призначити [PERSON] опікуном над його батьком. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить заяву такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільно-процесуальним кодексом України. Судом об'єктивно встановлено, що [PERSON], [INFO], дійсно з 1991 року перебуває під диспансерним наглядом Хмельницького обласного психоневрологічного диспансеру, хворіє хронічним психічним захворюванням, внаслідок чого не може розуміти значення своїх дій, керувати ними, у звязку з чим, потребує постійного стороннього догляду та допомоги. Крім того, згідно висновку судово-психіатричної експертизи №465 від 30 липня 2015 року [PERSON] виявляє органічний розлад особистості внаслідок чмт з вираженими змінами, з великими та малими судомними нападами, сутінковими розладами свідомості та дисфорсіями, внаслідок чого не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Таким чином, [PERSON] слід визнати недієздатним та встановити над ним опіку. Разом з тим, умови проживання [PERSON] та його характеристика дають підстави вважати можливим виконувати ним опікунські обов'язки щодо його батька. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

В червні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить визнати його бабусю [PERSON], [INFO], недієздатною, посилаючись на те, що остання страждає на стійке хронічне психічне захворювання і перебуває під диспансерним наглядом в Хмельницькому обласному психоневрологічному диспансері, не може розуміти значення своїх дій і керувати ними, в звязку з чим потребує опіки та стороннього догляду. Крім того, заявник просить призначити його опікуном бабусі. В судовому засіданні заявник вимоги заяви підтримав. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради проти задоволення заяви не заперечує. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд знаходить заяву такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільно-процесуальним кодексом України. Судом об'єктивно встановлено, що [PERSON], [INFO], дійсно з травня 2015 року перебуває під диспансерним наглядом Хмельницького обласного психоневрологічного диспансеру, хворіє хронічним психічним захворюванням, внаслідок чого не може розуміти значення своїх дій, керувати ними, у звязку з чим, потребує постійного стороннього догляду та допомоги. Крім того, згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 497 від 13 серпня 2015 року [PERSON] виявляє стійкий хронічний психічний розлад, змішану коркову та підкоркову судинну деменцію, внаслідок чого не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Таким чином, [PERSON] слід визнати недієздатною та встановити над нею опіку. Разом з тим, умови проживання [PERSON] та його характеристика дають підстави вважати можливим виконувати ним опікунські обов'язки щодо його бабусі [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

В червні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить визнати його батька [PERSON], [INFO], недієздатним, посилаючись на те, що останній страждає на стійке хронічне психічне захворювання і перебуває під диспансерним наглядом в Хмельницькому обласному психоневрологічному диспансері з 2013 року, не може розуміти значення своїх дій і керувати ними, в зв'язку з чим потребує опіки та стороннього догляду. Крім того, заявник просить призначити його опікуном вітчима. В судовому засіданні заявник вимоги заяви підтримав. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради проти задоволення заяви не заперечує, крім того надав суду подання з клопотанням про встановлення опіки над [PERSON] та призначити [PERSON] опікуном над його батьком. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд знаходить заяву такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільно-процесуальним кодексом України. Судом об'єктивно встановлено, що [PERSON], [INFO], дійсно з 2013 року перебуває під диспансерним наглядом Хмельницького обласного психоневрологічного диспансеру, хворіє хронічним психічним захворюванням та є інвалідом другої групи, внаслідок чого не може розуміти значення своїх дій, керувати ними, у зв'язку з чим, потребує постійного стороннього догляду та допомоги. Крім того, згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 472 від 03 серпня 2015 року [PERSON] виявляє деменцію змішаного ґенезу, внаслідок чого не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Таким чином, [PERSON] слід визнати недієздатним та встановити над ним опіку. Разом з тим, умови проживання [PERSON] та його характеристика дають підстави вважати можливим виконувати ним опікунські обов'язки щодо його батька - [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

В червні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить визнати його дядька [PERSON], [INFO], недієздатним, посилаючись на те, що останній страждає на стійке хронічне психічне захворювання і перебуває під диспансерним наглядом в Хмельницькому обласному психоневрологічному диспансері з 1997 року, не може розуміти значення своїх дій і керувати ними, в звязку з чим потребує опіки та стороннього догляду. Крім того, заявник просить призначити його опікуном дядька. В судовому засіданні заявник вимоги заяви підтримав. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради проти задоволення заяви не заперечує, крім того надав суду подання з клопотанням про встановлення опіки над [PERSON] та призначити [PERSON] опікуном над його дядьком. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд знаходить заяву такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільно-процесуальним кодексом України. Судом об'єктивно встановлено, що [PERSON], [INFO], дійсно з 1997 року перебуває під диспансерним наглядом Хмельницького обласного психоневрологічного диспансеру, хворіє хронічним психічним захворюванням та є інвалідом першої групи, внаслідок чого не може розуміти значення своїх дій, керувати ними, у звязку з чим, потребує постійного стороннього догляду та допомоги. Крім того, згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 602 від 30 вересня 2015 року [PERSON] страждає хронічно протікаючим душевним захворюванням у вигляді параноїчної шизофренії безперервного типу перебігу зі стабільним дефектом, внаслідок чого не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Таким чином, [PERSON] слід визнати недієздатним та встановити над ним опіку. Разом з тим, умови проживання [PERSON] та його характеристика дають підстави вважати можливим виконувати ним опікунські обов'язки щодо його дядька - [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

В червні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить визнати його матір [PERSON], [INFO], недієздатною, посилаючись на те, що остання хворіє на стійке хронічне психічне захворювання та є інвалідом І-А групи і перебуває з 2014 року під диспансерним наглядом в Хмельницькому обласному психоневрологічному диспансері, не може розуміти значення своїх дій і керувати ними, в звязку з чим потребує опіки та стороннього догляду. Крім того, заявник просить призначити його опікуном матері. В судовому засіданні заявник вимоги заяви підтримав. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради проти задоволення заяви не заперечує, крім того надав суду подання з клопотанням про встановлення опіки над [PERSON] та призначити [PERSON] опікуном над його матірю. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд знаходить заяву такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільно-процесуальним кодексом України. Судом об'єктивно встановлено, що [PERSON], [INFO], дійсно з 2014 року перебуває під диспансерним наглядом Хмельницького обласного психоневрологічного диспансеру, хворіє хронічним психічним захворюванням, внаслідок чого не може розуміти значення своїх дій, керувати ними, у звязку з чим, потребує постійного стороннього догляду та допомоги. Крім того, згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 569 від 17 вересня 2015 року, [PERSON] страждає психічним захворюванням у вигляді органічного розладу особистості (ГПМК 2013 р. ГХ ІІІ) з вираженими змінами та галюцинаторними включеннями, внаслідок чого не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Таким чином, [PERSON] слід визнати недієздатною та встановити над нею опіку. Разом з тим, умови проживання [PERSON] та його характеристика дають підстави вважати можливим виконувати ним опікунські обов'язки щодо його матері [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-02 00:00:00

В червні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просить розірвати шлюб з [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що шлюбні стосунки припинились, спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер. В судове засідання позивач не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявилася. Надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги визнає у повному обсязі. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 липня 1986 року, актовий запис № 1504, Центрального відділу реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського обласного управління юстиції. Відповідно до позовної заяви сторони припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, подальше збереження сімї є неможливим та марним. При даних обставинах суд вважає, що подальше збереження сімї неможливе, шлюб сторін носить формальний характер і підлягає розірванню.

Outcome: approved