Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-13 00:00:00

Головний лікар КУ «Обласна психіатрична лікарня» ЗОР [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить госпіталізувати [PERSON], [INFO] у психіатричну лікарню у примусовому порядку. Заява обґрунтована тим, що [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: м. Запоріжжя, вул. Донецька, 6.18, є інвалідом II групи з дитинства по психічному захворюванню. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12.08.2015 року визнаний недієздатним. Проживає в КУ «Запорізький дитячий будинок-інтернат» ЗОР. Рішенням Запорізької обласної Ради від 31.03.2011 №1 опікуном призначений директор будинку-інтернату - [PERSON]. Із анамнезу відомо, що спостерігається у лікаря-психіатра з 2012 року з діагнозом: «Помірна розумова відсталість з порушенням поведінки. Епісиндром». У клінічній картині захворювання домінує інтелектуальне зниження і розлади поведінки з агресією до оточуючих та аутоагресивною поведінкою. Тричі лікувався стаціонарно в КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР у зв'язку з агресією до оточуючих і аутоагресією - прокушує собі м'які тканини на руці. Остання виписка із стаціонару 06.05.2016 року. Після виписки підтримуюче амбулаторне лікування приймав під контролем медичного персоналу будинку-інтернату. Зі слів опікуна, психічний стан змінився близько місяця - кусає підопічних і себе, кричить, плаче, кидається у вікно, не реагує на зауваження. 13.07.2016 року доставлений бригадою спеціалізованої медичної допомоги в приймальне відділення КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР. Оглянутий черговим лікарем, який кваліфікував стан, як загострення хронічного психічного розладу. 13.07.2016 року оглянутий комісією лікарів-психіатрів. Під час огляду: контакт формальний, погляд малоусвідомлений, на обличчі неадекватна усмішка, місця не тримається, схоплюється, намагається доторкнутися до медперсоналу. На правій руці з тильного боку долоні рана, що кровоточить, від прокусу до м'яких тканин, без критики говорить - «психую і кусаю себе». Не може назвати свій вік. Не виконує інструкції - «а навіщо?». Мислення слаборозвинено, интелектуально-мнестичні функції грубо понижені. Емоції примітивні. Галюцинаторно-маячної симптоматики не виявляє. Критика до хвороби та поведінки відсутня. Теперішній стан хворого можна кваліфікувати, як важкий психічний розлад у формі помірної розумової відсталості з вираженим порушенням поведінки, з високою вірогідністю скоєння суспільно-небезпечної дії по відношенню до себе та оточуючих (агресивний до дітей, кусає себе). У суді представник заявника та лікар-психіатр підтримали заяву, надавши пояснення що хворий потребує обовязкової госпіталізації. Прокурор не заперечує проти задоволення заяви. Законний представник хворого не заперечує проти задоволення заяви. Суд, заслухавши представника лікарні, лікаря-психіатра, висновки прокурора, законного представника хворого, вивчивши матеріали справи, висновок лікарів-психіатрів від 13.07.2016 р. вважає, що заява, підлягає задоволенню з наступних підстав. Законом України «Про психіатричну допомогу» визначено, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів від 13.07.2016 р., встановлено, що [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад у формі помірної розумової відсталості з вираженим порушенням поведінки. Внаслідок хвороби являє високу потенційну соціальну небезпеку для себе та оточуючих.

Outcome: approved