Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

В травні місяці 2014 року позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої доньки - [PERSON], [INFO], мотивуючи тим, що відповідач ухиляється від утримання та виховання малолітньої доньки. Дитина після смерті матері [PERSON] перебуває на утриманні бабусі [PERSON]. Батько не цікавиться донькою, не бере участі у її вихованні, що підтвердив у своїй заяві від 13.03.2014р. та на заперечує щодо позбавлення його батьківських прав. Просить позбавити батьківських прав відповідача відносно неповнолітньої доньки. Представник позивача та прокурор в судовому засіданні позов підтримали та просять його задоволити. Позивач пояснив, що відповідач вихованням доньки не займається, матеріально її не утримує. Відповідач в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі, просив суд позбавити його батьківських прав, з донькою не спілкувався з її народження, матеріально не підтримував, не приймає участі у її вихованні. Третя особа в судове засідання не з»явилась, причини неявки суду невідомі. Суд, вислухавши доводи позивача та пояснення відповідача, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON] [INFO]. Відповідач ухиляється від утримання та виховання малолітньої доньки. Дитина після смерті матері [PERSON] перебуває на утриманні бабусі [PERSON]. Належні умови для фізичного та духовного розвитку дитині створені, що підтверджуються характеристикою виданою [PERSON] учениці 6-Б класу Таїровської загальноосвітньої школи 1-3 ступенів Овідіопольського району Одеської області №112 від 07.04.14р., актом обстеження житлово-побутових умов [PERSON], від 08.04.2014р. Позовні вимоги про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] підтверджуються висновком органу опіки і піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради №01-34-1043/14 від 07.05.2014р. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року, ратифікованої Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року за № 789 , дитина, з огляду на його фізичну і розумову незрілість вимагає спеціального захисту і турботи, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження. Статтею 150 Сімейного кодексу України закріплені обов'язки батьків по вихованню та розвитку дітей, у числі яких передбачені турбота про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовки її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності встановленої законом. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла 18 років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав від 30 березня 2007 року № 3 зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини від інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. Позбавлення батьківських прав є крайньою мірою сімейно правового характеру, вона застосовується до батьків, що не забезпечують належне виховання своїх дітей. По змісту Закону ухилення повинно бути навмисним, коли особа повністю розуміє наслідки своєї винної поведінки. Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду у з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Проаналізувавши надані сторонами в силу ст. 60 ЦПК України докази, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що [PERSON], маючи реальну можливість виконувати передбачені сімейним законодавством батьківські обов'язки, завідомо, навмисно ухилився від їх виконання у відношенні своєї неповнолітньої дитини. Тому суд визнає обґрунтованими позовні вимоги позивача про позбавлення відповідача батьківських прав стосовно його неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. За таких обставин позов, заявлений з метою належного правового захисту прав та інтересів неповнолітньої дитини, судом визнається таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 243,60грн.

Outcome: approved