Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-14 00:00:00

В червні 2014 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до Великосорочинської сільської ради Миргородського району про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, посилаючись на те, що після смерті її батька [PERSON], відкрилася спадщина на землю, право власності на яку було підтверджено державним актом, в якому при видачі помилково зазначено не вірний кадастровий номер. При зверненні до органів нотаріату для оформлення спадщини, позивачці було відмовлено в цьому по причині невідповідності такого номеру з номером земельної ділянки у державному реєстрі. З означених підстав позивачка звернулася в суд з даним позовом. В судовому засіданні [PERSON] свій позов підтримала, просила задовольнити його, пославшись у своїх поясненнях на обставини, викладені у позові. Відповідач проти заявленого позову не заперечував, направивши до суду листа, за змістом якого справу просив розглядати у відсутність його представника / а.с. 30 /. Третя особа [PERSON] не заперечувала проти задоволення заявленого позову, пояснивши, що вона відмовилася від спадкування цієї земельної ділянки за заповітом свого батька на користь своєї сестри - позивачки по справі. Представник третьої особи від Управління Держземагенства у Миргородському районі в судове засідання не прибув. Заперечень проти позову цим учасником процесу не висловлено / а.с. 25 /. Заслухавши пояснення позивачки та третьої особи, дослідивши письмові докази по справі і проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить до висновку про те, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних обгрунтувань. Як встановлено судом, позивачка [PERSON] є дочкою [PERSON], що підтверджується копією відповідного свідоцтва про її народження та про укладення шлюбу / а.с. 7, 6 /. За життя батько позивачки мав у своїй власності земельну ділянку площею 1,82 гектара для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державного акту серії ПЛ № 071501, розташовану на території земель Савинцівської сільської ради Миргородського району, що підтверджується копією такого акту / а.с. 17 /. [INFO] року спадкодавець [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про його смерть / а.с. 18 /, внаслідок чого відкрилася спадщина. Після смерті спадкодавця, позивачка [PERSON] у строк, встановлений законом, звернулася до органів нотаріату з заявою про наміри прийняти спадщину, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі / а.с. 15, 32 /. Проте, постановою державного нотаріуса від 20.05.2014 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у виді земельної ділянки після померлого батька по причині невідповідності кадастрового номеру в державному акті на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером в державному реєстрі / а.с. 14 /. Така невідповідність цих номерів підтверджена документами відповідного землевпорядного органу / а.с. 8 - 12 /. Третя особа [PERSON] відмовилася від спадкування цієї земельної ділянки за заповітом на користь позивачки / а.с. 31, 33 /. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Як вбачається зі змісту ст. 1225 ч. 1 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Оскільки позивачка є єдиним спадкоємцем за законом на земельну ділянку померлої особи, вчинила дії по прийняттю спадщини після батька, то вона набула право на цю земельну ділянку в порядку спадкування. Це право ніким не оспорюється, а підстав для визнання спадщини відумерлою немає.

Outcome: approved