Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-14 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулось ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Вінницької обласної дирекції із позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором у розмірі 394 135,87 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що між АППБ «Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», та [PERSON] 29.08.2005 року укладено кредитний договір № 013/035-38/30655, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 28 800,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,5 % на рік, з кінцевим терміном повернення 28.08.2025 року. З метою забезпечення виконання кредитних зобов'язань, між сторонами було укладено договір іпотеки житлової квартири. Відповідач не виконує належним чином свої зобов'язання за кредитним договором, що й стало підставою для звернення до суду із даним позовом. До початку розгляду справи по суті, згідно заяви від 11.03.2014 року позивачем було змінено предмет позову з вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок кредитної заборгованості на стягнення кредитної заборгованості. В судове засідання представник позивача за довіреністю Цюнько Т.П. не з'явилась, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Заявлений позов підтримала у повному обсязі посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідачка та її представник за довіреністю [PERSON] в судове засідання повторно не з'явились, причини своєї неявки суду не повідомили, хоча повідомлялись про день, час та місце розгляду справи завчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до положень статті 197 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання. Суд ухвалив провести розгляд справи у відсутність відповідачки та її представника, які не повідомили про причини своєї неявки. Однак, в ході судового розгляду через свого представника, відповідачка надавала заяву про перегляд заочного рішення суду та клопотання про призначення судової економічної експертизи по справі, з яких фактично вбачається, що [PERSON] не визнає позов банку та зазначає підстави, на які вона при цьому посилається. В ході судового розгляду по справі встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 29.08.2005 року між АППБ «Аваль» та [PERSON] укладено кредитний договір № 013/035-38/30655. Згідно умов пунктів 1.1. та 1.4. даного Договору, його предметом є отримання [PERSON] кредиту у розмірі 28 800,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,5 % на рік. Згідно пункту 1.2. договору, кінцевий термін повернення кредиту складає до 28.08.2025 року. Згідно умов п. 1.3 договору кредиту, погашення кредиту та відсотків за користування кредитом здійснюється щомісячно згідно графіку погашення кредиту та відсотків за кредитом. Відповідно до п.5.1 договору, позичальник зобов'язаний здійснювати: · щомісячно, до 15-го числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, часткове погашення кредиту згідно п. 1.3 цього договору та остаточне погашення отриманого кредиту до 28.08.2025 року; · щомісячно, до 15-го числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, та при остаточному погашенні кредиту сплату відсотків за фактичне використання кредитних коштів. Відповідно до п. 6.5 кредитного договору, банк має право вимагати достроково стягувати заборгованість за кредитом, нараховані відсотки за користування кредитом та штрафні санкції, у випадках невиконання позичальником умов цього договору та/або договорів застави, інших договорів, що забезпечують погашення кредиту. Пунктом 10.4. даного Договору встановлено, що до правовідносин, пов'язаних із укладанням та виконанням цього договору, застосовується строк позовної давності тривалістю у три роки. Також в даному пункті вказано посилання на статтю 259 ЦК України щодо зміни тривалості позовної давності. У зв'язку з тим, що відповідач не виконала належним чином зобов'язання за кредитним договором, позивачем за №11429-0-00/381-9 від 02.08.2013 року для можливості погашення боргу було направлено відповідачу вимогу про дострокове виконання грошових зобов'язань за кредитним договором №013/035-38/30655 від 29.08.2005 року, яку згідно рекомендованого повідомлення відповідач отримав особисто 07.08.2013 року. В даній вимозі вказано, що прострочена заборгованість позичальника перед кредитором складає 45 199,97 доларів США, з яких 18 480,00 доларів США заборгованість по кредиту, 5 194,20 доларів США несплачені відсотки, 21 525,77 доларів США нарахована пеня. Таке дострокове погашення повинно бути здійснене позичальником не пізніше 30-го календарного дня з дня надіслання Позичальнику відповідного повідомлення з вимогою дострокового погашення. Позивач надав відповідачу строк для здійснення дострокового погашення кредиту у повному обсязі разом зі сплатою процентів та пені відповідно до умов кредитного договору. Однак, дана вимога про дострокове виконання грошового зобов'язання за кредитним договором відповідачем в добровільному порядку не була виконана. Згідно з п.9.1 кредитного договору, за порушення строків повернення кредиту і відсотків за кредит, позичальник зобов'язаний сплачувати банку пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Згідно наданого позивачем письмового розрахунку та виписки по кредитному рахунку, заборгованість [PERSON] складає 49 310,13 доларів США, що у еквіваленті відповідно до офіційного курсу гривні щодо долара США, встановленого Національним банком України станом на час звернення до суду із позовом 11.12.2013 року, становить 394 135,87 грн., з яких заборгованість по кредиту 147 710, 64 грн., заборгованість по відсотках 50 964,65 грн. та пеня в сумі 195 460, 28 грн. Розмір пені розрахований за період з 15.12.2010 року, тобто в межах змінених відповідно до умов кредитного договору строків позовної давності у три роки. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до переконання про задоволення позову з наступних підстав. Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п.3 ч.1 ст.3 ЦК України. У відповідності до положень статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, згідно ст. 525 цього Кодексу, одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 3 ст. 538 Цивільного кодексу України, у разі невиконання однією із сторін у зобов'язанні свого обов'язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконує свого обов'язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов'язку, відмовлятися від його виконання частково або в повному обсязі. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч.1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно частини 1 статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Частиною 3 цієї статті визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. У відповідності до частини 1 статті 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цивільно-процесуального законодавства України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Факт неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору знайшов своє підтвердження в ході розгляду справи і є підставою, відповідно до змісту договору, наданого позивачем розрахунку боргу, виписки по кредитному договору та досліджених оригіналів з матеріалів кредитної справи, вимог чинного законодавства, для задоволення позову в повному обсязі. За заявою представник відповідача по справі призначалась судова економічна експертиза, для чого представник банку надав суду всі витребувані судовим експертом оригінали, в тому числі оригінал кредитної справи та первинні банківські документи, які підтверджують розмір заборгованості [PERSON] Однак, судова експертиза залишилась без виконання у зв'язку із відмовою відповідачки оплатити її вартість. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №013/035-38/30655 від 29.08.2005 року в розмірі 49 310,13 доларів США, що у еквіваленті відповідно до офіційного курсу гривні щодо долара США, встановленого Національним банком України станом на час звернення до суду із позовом 11.12.2013 року, становить 394 135,87 грн., з яких заборгованість по тілу кредиту складає 147 710, 64 грн., заборгованість по відсотках - 50 964,65 грн., пеня в сумі 195 460, 28 грн. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до положень статті 88 ЦПК України. Враховуючи наведене,

Outcome: approved