Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-22 00:00:00

В травні 2019 року [PERSON] звернулась до Фастівського міськрайонного суду Київської області суду з позовом про розірвання шлюбу. Відповідно до ухвали від 18.06.2019 року судді Фастівського міськрайонного суду Київської області вказану справу направлено за підсудністю до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області. 19.08.2019 року ухвалою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання. Позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що 27.08.2016 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, про що було видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , зроблено відповідний актовий запис за № 258. Від шлюбу дітей не мають. Спільно проживали з відповідачем до 26.04.2018 року, після чого шлюбні відносини фактично були припиненні, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, в зв`язку з чим просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстрований 27.08.2016 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 256, після розірвання шлюбу повернути дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Позивачка в судове засідання 23.10.2019 року не з`явилась, про день і час розгляду справи була повідомлена належним чином, звернулась до суду заявою, в якій просила проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судові засідання 03.10.2019 року та 23.10.2019 року повторно не з`явився, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, поважності причин неявки суду не повідомив, а тому згідно ст. ст. 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. З 27.08.2016 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, про що в Книзі реєстрації шлюбів Фастівського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області зроблено відповідний актовий запис за № 258. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене та з`ясувавши дійсні взаємини подружжя, причини подання позову про розірвання шлюбу, інші обставини життя подружжя, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін і тому шлюб між сторонами має бути розірваний. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач змінювала прізвище при реєстрації шлюбу, а тому, суд вважає за можливе прізвище позивача відновити на дошлюбне « [PERSON] ». Згідно вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, тобто з відповідача на користь держави необхідно стягнути 768,40 грн. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved