Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

В суд звернувся Департамент комунальної власності Одеської міської ради і, після уточнення позовних вимог, просить зобовязати усунути перешкоди територіальній громаді м. Одеси в особі Одеської міської ради в користуванні нежитловим приміщенням першого поверху № 530, 531, загальною площею 15,2 кв.м, що розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Успенська 77, зобовязати [PERSON] привести приміщення у первісний стан, виселити з нежитлового приміщення та передати його Департаменту комунальної власності Одеської міської ради. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що територіальною громадою м. Одеси було набуто право комунальної власності на вказане приміщення. Департамент комунальної власності Одеської міської ради здійснює управління комунальною власністю. Нежитлове приміщення є обєктом комунальної власності на підставі свідоцтва про право власності. Судове рішення щодо визнання права власності за відповідачем було скасоване рішенням апеляційного суду Одеської області від 24.11.2011 року. Відповідач позов не визнав та звернувся із зустрічною позовною заявою про визнання права власності на нежитлові приміщення першого поверху № 530, 531, загальною площею 15,2 кв.м, що розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Успенська 77. Зустрічні позовні вимоги обґрунтував тим, що 07.10.2005 року Приморська районна адміністрація ОМР прийняла розпорядження № 2861 «Про відчуження нежилих приміщень першого, розташованих за адресою: вул. Успенська, 77 на користь [PERSON] П.» відповідно до якого, було затверджено вартість приміщення та здійснення відчуження вказаного майна на користь [PERSON] у разі повної сплати вартості обєкта. Відповідно до п. 12.3 рішення ОМР № 42-V від 27.06.2006 року вирішено видати голові Приморської районної адміністрації ОМР довіреність на укладання та підписання від імені ОМР договору купівлі-продажу спірного приміщення. До цього часу ОМР договір не уклала. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] за первісним позовом/відповідач за зустрічним позовом, первісний позов підтримав в повному обсязі, з підстав, викладених в уточненій позовній заяві, просив суд первісний позов задовольнити, в задоволенні зустрічного позову відмовити. Представник відповідача [PERSON] за первісним позовом/позивач за зустрічним позовом підтримав в повному обсязі зустрічні позовні вимоги з підстав, викладених у зустрічній позовній заяві, первісний позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши матеріали справи, знаходить позов ДКВ ОМР не обґрунтованим і відмовляє в його задоволенні. При цьому, суд знаходить зустрічний позов [PERSON] обгрунтованим, доведеним, а тому, задовольняє його повністю. Судом встановлено, що 07.10.2005 року Приморська районна адміністрація ОМР прийняла розпорядження № 2861 «Про відчуження нежилих приміщень першого, розташованих за адресою: вул. Успенська, 77 на користь [PERSON] П.» відповідно до умов якого, було затверджено вартість приміщення у розмірі 8259,60 грн., прийнято рішення про здійснення відчуження вказаного майна на користь [PERSON] та зобовязано [PERSON] не пізніше 10 днів до дати укладання договору купівля-продажу, внести повну вартість обєкта. На виконання розпорядження Приморської районної адміністрації ОМР № 2861 [PERSON] здійснив вищевказану оплату у розмірі 8259,60 грн., що підтверджується квитанцією № 140 від 30 вересня 2005 року на суму 6883 грн. та квитанцією № 142 від 30 вересня 2005 року на суму 1376 грн. Відповідно п. 12.3 рішення ОМР № 42-V від 27.06.2006 року вирішено видати голові Приморської районної адміністрації ОМР довіреність на укладання та підписання від імені ОМР договору купівлі-продажу обєктів нерухомого майна, укладання та підписання від імені ОМР акту приймання-передачі обєктів нерухомого майна, згідно з розпорядженням районних адміністрацій про продаж, з покупцями, якими здійснена оплата за обєкти нерухомого майна, а саме: пункт 23. Успенська, 77 [PERSON] 1 поверх 15,2 кв.м.». Однак до цього часу відповідач за зустрічним позовом не уклав договір купівлі-продажу. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств», право володіння, користування і розпорядження обєктом приватизації переходить до покупця з моменту сплати повної вартості придбаного обєкта приватизації. Відповідач за первісним позовом/позивач за зустрічним позовом умови сплатив повну вартість за спірні приміщення, а позивач за первісним позовом/відповідач, в свою чергу, договір купівлі-продажу не уклав. Таким чином, набуте згідно ч.1 ст. 334, ст. 345 ЦК України та ст. 22 ЗУ «Про приватизацію державного майна», підлягає підтвердженню відповідним договором. Тобто момент набуття права власності, встановлений законом та повязаний з певними обставинами, не з укладенням договору (ч.ю1 ст. 334 ЦК України). Тим часом договір є документальним підтвердженням відповідного факту власності. Таким чином, суд робить висновок, що є всі підстави для задоволення зустрічного позову [PERSON] і відмови у задоволенні вимог ДКВ ОМР.

Outcome: approved