Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

В червні 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, уточнивши позовні вимоги в грудні 2015 року. Посилався на те, що 22 серпня 2003 року між ним та відповідачкою укладено шлюб, який розірваний рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівців від 07 травня 2015 року. Під час спільного проживання, перебуваючи у шлюбі, вони разом придбали земельну ділянку по вулиці Веренчанській м. Чернівців площею 0,0535 га, кадастровий номер 7310136300:23:002:1174, яку він оцінює в сумі 400000 грн. На вказаній земельній ділянці ними збудовано будинок, який не введений в експлуатацію, однак придатний для житла, загальною площею 100 кв.м., складається з трьох жилих кімнат, він його оцінює в сумі 500000 грн. Також за спільні кошти ними було придбано автомобіль марки «Dacia Logan» (UU1LSDAGH38404109), державний номер [NUMBER], 2008 року випуску, який зареєстрований за відповідачкою та перебуває у її повному володінні, він оцінює його в сумі 130000 грн. Всього ними придбано за спільні кошти майна на суму 1030000 грн. Автомобілем на даний час користується відповідачка, яка не надає йому можливості користуватись ним, тому вважає, що при розподілі даного майна необхідно стягнути з відповідачки половину його вартості. Згідно ст.331 ч.2 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до частини 3 цієї статті до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Пунктом 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04 жовтня 1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» передбачено, що за позовом дружини, членів сімї забудовника, які спільно будували будинок, а також спадкоємців, суд вправі провести поділ незакінченого будівництва будинку, якщо, враховуючи ступінь його готовності, можна визначити окремі частини, що підлягають поділу, і технічно можливо довести до кінця будівництво зазначеними особами. Будинок на земельній ділянці по вулиці Веренчанській, № 7 м. Чернівців фактично збудований і використовується відповідачкою за цільовим призначенням, вважає, що його можна поділити. Враховуючи принцип справедливості та у відповідності до положень ст.70 СК України, розяснень Пленуму Верховного Суду України в постанові від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вважає, що можливо поділити спільно придбане ними майно, виходячи із рівності часток. З врахуванням уточнених позовних вимог просить визнати за ним право власності на 1/2 частину земельної ділянки, кадастровий номер 7310136300:23:002:1174, яка розташована в садівничому товаристві «Легмашовець-3» по вулиці Веренчанській, № 23 м. Чернівців, та на 1/2 частину будівельних матеріалів, використаних в процесі будівництва житлового будинку на цій земельній ділянці; визнати за відповідачкою [PERSON] право власності на 1/2 частину земельної ділянки, кадастровий номер 7310136300:23:002:1174, яка розташована в садівничому товаристві «Легмашовець-3» по вулиці Веренчанській, № 23 м. Чернівців, та на 1/2 частину будівельних матеріалів, використаних в процесі будівництва житлового будинку на цій земельній ділянці, а також на автомобіль марки Dacia Logan (UU1LSDAGH38404109), 2008 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER]; стягнути з [PERSON] на його користь грошову компенсацію половини вартості автомобіля в сумі 65000 грн. та понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3654 гривні. Позивачка [PERSON] звернулась до суду з зустрічним позовом до відповідача [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, який ухвалою суду від 13 жовтня 2015 року прийнято до розгляду та обєднано в одне провадження з первісним позовом, уточнивши в грудні 2015 року свої позовні вимоги. Посилалась на те, що в період шлюбу з відповідачем [PERSON] ними було придбано майно, а саме: 03 вересня 2007 року у ПП [PERSON] по вулиці Головній, № 155 м. Чернівців настінний газовий двоконтурний котел марки «HERMANN» типу Pulsar 240-Fi з серійним номером В723605545, орієнтовною вартістю 15000 грн.; бензиновий електрогенератор моделі 3000, потужністю 2,8 кВт, напругою 220V, орієнтовною вартістю 10000 грн.; бензопилу марки «Husqvarna-142» потужністю 1,9 кВт, орієнтовною вартістю 4000 грн., а всього на суму 29000 грн., яким відповідач [PERSON] одноосібно на власний розсуд без її згоди розпорядився та фактично утримує його у себе, а тому вважає, що з нього належить стягнути на її користь грошову компенсацію в розмірі 1/2 частини вартості цього майна в сумі 14500 гривень. Просить визнати за [PERSON] право власності на настінний газовий двоконтурний котел марки «HERMANN» вартістю 15000 грн., бензиновий електрогенератор вартістю 10000 грн., бензопилу марки «Husqvarna-142» вартістю 4000 грн. та стягнути з [PERSON] на її користь грошову компенсацію 1/2 частини вартості цього майна в сумі 14500 гривень. В судовому засіданні позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом [PERSON] та його представник [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримали, просять визнати за ним право власності на 1/2 частину земельної ділянки № 23, кадастровий номер 7310136300:23:002:1174, яка розташована в садівничому товаристві «Легмашовець-3» по вулиці Веренчанській м. Чернівців, та на 1/2 частину будівельних матеріалів, використаних в процесі будівництва житлового будинку на цій земельній ділянці; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину земельної ділянки № 23, кадастровий номер 7310136300:23:002:1174, яка розташована в садівничому товаристві «Легмашовець-3» по вулиці Веренчанській м. Чернівців, та на 1/2 частину будівельних матеріалів, використаних в процесі будівництва житлового будинку на цій земельній ділянці, а також на автомобіль марки Dacia Logan, 2007 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER]; стягнути з [PERSON] на його користь грошову компенсацію половини вартості автомобіля в сумі 43763 грн., погодившись з оцінкою автомобіля в сумі 87526 грн., та понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3654 гривні з підстав, вказаних в позовній заяві, повністю підтвердивши викладені в ній обставини. Зустрічні позовні вимоги не визнали, пояснили, що генератор був придбаний в 2007 році за 3000 грн., котел був придбаний в 2007-2008 роках, однак за яку саме суму, не памятає, оцінка [PERSON] його вартості в 600 доларів США не відповідає дійсності. Генератор та котел залишились в будинку по вулиці Веренчанській м. Чернівців, в якому з 2003 року проживає син відповідачки. Він це майно не забирав і у нього його немає. Бензопилу вони придбали за 2000 грн., на даний час вона перебуває в нього, він згоден повернути бензопилу відповідачці, але стягнути з неї на його користь половину вартості в сумі 1000 грн., в задоволенні решти зустрічних позовних вимог просять відмовити за безпідставністю. Відповідачка за первісним позовом та позивачка за зустрічним позовом [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнали. Не заперечують проти визнання за позивачем та за нею права власності на 1/2 частину земельної ділянки, яка розташована в садівничому товаристві «Легмашовець-3» по вулиці Веренчанській м. Чернівців та на 1/2 частину будівельних матеріалів, використаних в процесі будівництва житлового будинку на цій земельній ділянці. Однак згідно даних садівничого товариства ця земельна ділянка значиться під № 6, а не під № 23, хоча в договорі купівлі-продажу номер її не зазначений. Автомобіль був придбаний в 2007 році, цього ж року він був випущений. Вартість автомобіля згідно звіту про незалежну оцінку становить суму 87526 грн., згідна відшкодувати [PERSON] половину його вартості в сумі 43763 грн. Зустрічні уточнені позовні вимоги підтримали повністю, просять визнати за [PERSON] право власності на настінний газовий двоконтурний котел марки «HERMANN» вартістю 15000 грн., бензиновий електрогенератор вартістю 10000 грн., бензопилу марки «Husqvarna-142» вартістю 4000 грн., а всього на суму 29000 грн., стягнути з [PERSON] на її користь грошову компенсацію половини вартості цього майна в сумі 14500 грн. з підстав, вказаних в зустрічній позовній заяві, повністю підтвердивши викладені в ній обставини, пояснили, що котел був придбаний в 2007 році у сестри позивача за 800 доларів США. Електрогенератор був придбаний в 2005 році на МТК «Калинівський ринок», також там же була придбана бензопила в 2007 році. Дані речі знаходились в будинку по вулиці Веренчанській м. Чернівців, але позивач [PERSON] їх забрав і не відоме їх місцезнаходження. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, покази свідка, дослідивши письмові докази, суд вважає, що уточнені позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення, зустрічні уточнені позовні вимоги [PERSON] частково обґрунтовані і підлягають до часткового задоволення. Згідно ст.ст.316 ч.1, 321 ч.1 і ч.2, 328 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.ст.355, 368 ч.ч.1-3, 372 ч.ч.1-3 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Субєктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Відповідно до ст.331 ч.2 та ч.3 чинного ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Згідно ст.22 ч.1 Кодексу про шлюб та сімю України, який був чинним до 01 січня 2004 року, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Згідно ст.ст.60, 69 ч.1, 70 ч.ч.1, 3 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Відносно цих вимог закону судом встановлено, що 22 серпня 2003 року між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] (до шлюбу Ротар) О.А. укладено шлюб (копія свідоцтва на а.с.4), який розірваний рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівців від 07 травня 2015 року (копія рішення на а.с.5), ці обставини визнали сторони. Від шлюбу дітей немає. Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 09 жовтня 2003 року відповідачка, яка на той час ще не змінила своє дошлюбне прізвище Ротар, вже будучи в шлюбі з [PERSON], придбала земельну ділянку по вулиці Веренчанській м. Чернівців площею 0,0535 га, яка розташована садівничому товаристві «Легмашовець-3» (копія договору на а.с.85-86). Згідно повідомлення управління Держземагентства у м. Чернівцях земельна ділянка за [PERSON] не обліковується, державний акт не виготовлявся, наявна лише технічна документація зі складання державного акту на право власності на земельну ділянку для ведення садівництва (копія повідомлення та технічної документації на а.с.83-87). Сторонами на цій земельній ділянці добудований будинок, він не введений в експлуатацію, а тому право власності у них на нього не виникло, таке право вони мають тільки на будівельні матеріали, використані в процесі його будівництва. Крім того, під час подружнього життя 05 грудня 2007 року сторонами на спільні кошти було придбано автомобіль марки «Dacia Logan», 2007 року випуску, кузов № [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER], який зареєстрований на імя [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та повідомленням УДАІ УМВС України в Чернівецькій області за № 196 від 31 березня 2015 року (а.с.7, 42), ці обставини визнав і [PERSON] в судовому засіданні. Вартість даного автомобіля на час розгляду справи судом відповідно до звіту № 15-1/07/15 про незалежну оцінку становить суму 87526 грн. (копія на а.с.43-66), яку суд вважає дійсною і приймає за основу, оскільки з такою вартістю погодились сторони в судовому засіданні. Також в період шлюбу у 2007 році сторонами було придбано бензопилу марки «Husqvarna-142» потужністю 1,9 кВт (копія інструкції по експлуатації на а.с.109) вартістю 2000 грн., дана сума визнана сторонами, вони не заперечують проти визнання права власності за [PERSON] на цю бензопилу та відшкодування половини її вартості в сумі 1000 грн. [PERSON] Крім зазначеного майна, під час подружнього життя сторони придбали ще настінний газовий двоконтурний котел марки «HERMANN» типу Pulsar 240-Fi з серійним номером В723605545 (копія сервісної книжки на а.с.107-108) та бензиновий електрогенератор модель 3000, потужністю 2,8 кВт, напругою 220V (копія інструкції по експлуатації на а.с.110), які знаходились і використовувались ними в будинку по вулиці Веренчанській м. Чернівців, що вони визнали також в судовому засіданні. Однак у відповідності до вимог ст.60 ЦПК України позивачкою за зустрічним позовом [PERSON] не надано суду належних і допустимих доказів, які б з достовірністю підтверджували вартість цього майна та його місцезнаходження в даний час, зокрема у [PERSON], який це заперечує. При цьому суд не приймає як доказ покази свідка [PERSON] в судовому засіданні про те, що котел та електрогенератор з будинку влітку 2015 року в різні дні на різних автомобілях забрав [PERSON], повідомивши, що речі належать йому, оскільки вона є заінтересованою особою на стороні [PERSON], так як проживала з нею в цьому будинку з 2004 по 2014 рік, однак з другої половини 2014 року в будинку не проживає, в які саме дні і чому вона була в цьому будинку після цього та в які саме дні забирав зазначене майно [PERSON], не пояснила. Ці покази не підтверджені іншими доказами. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Таким чином, суд вважає достовірно встановленим, що позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] в період шлюбу набуто спільне майно подружжя: земельна ділянка по вулиці Веренчанській м. Чернівців площею 0,0535 га, яка розташована садівничому товаристві «Легмашовець-3», добудований на ній будинок, який не зданий в експлуатацію, автомобіль марки «Dacia Logan», 2007 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER], вартістю 87526 грн., бензопила марки «Husqvarna-142» вартістю 2000 грн., яке є спільною сумісною власністю подружжя і підлягає поділу між ними в рівних частках, так як інше не визначено домовленістю між ними, тому суд вважає, що за позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] належить визнати право власності за кожним на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0535 гектара, кадастровий номер 7310136300:23:002:1174, яка розташована в садівничому товаристві «Легмашовець-3» по вулиці Веренчанській м. Чернівців, та на 1/2 частину будівельних матеріалів, використаних в процесі будівництва житлового будинку на цій земельній ділянці, за відповідачкою [PERSON] визнати право власності на автомобіль марки «Dacia Logan», 2007 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER], вартістю 87526 грн. та на бензопилу марки «Husqvarna-142» вартістю 2000 грн., з відповідачки [PERSON] на користь позивача [PERSON] належить стягнути грошову компенсацію різниці його частки в набутому спільному майні подружжя в сумі 43763 грн. за автомобіль та в сумі 1000 за бензопилу, задовольнивши повністю уточнені позовні вимоги [PERSON] та частково задовольнивши уточнені зустрічні позовні вимоги [PERSON] При цьому суд вважає, що немає підстав для визнання за позивачем [PERSON] права власності на настінний газовий двоконтурний котел марки «HERMANN» і бензиновий електрогенератор та стягнення з нього грошової компенсації половини вартості цього майна, оскільки суду не надано належних та допустимих доказів, які б з достовірністю підтверджували вартість даного рухомого майна та його знаходження у [PERSON], тому в задоволенні зустрічних позовних вимог [PERSON] в цій частині належить відмовити за безпідставністю. Суд також вважає, що у відповідності до вимог ст.88 ч.1 ЦПК України належить стягнути з відповідачки [PERSON] на користь позивача [PERSON] понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1362 грн. 46 коп., що підтверджується квитанцією № 32 від 04 червня 2015 року (а.с.3), виходячи із задоволених позовних вимог про визнання права власності на частину земельної ділянки та будівельних матеріалів по 243 грн. 60 коп. та 1% від вартості автомобіля в сумі 875 грн. 26 коп. На підставі викладеного, ст.ст.316, 321, 328, 331, 355, 368, 372 ЦК України, ст.ст.60, 61, 69, 70, 71 СК України, ст.22 ч.1 КпШС України,

Outcome: partial