Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-23 00:00:00

До Дзержинського районного суду м. Харкова звернулась\~ [PERSON] \~до\~ [PERSON] \~про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі на утримання неповнолітньої дитини. У судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали повністю та просили суд задовольнити його у повному обсязі. Свої позовні вимоги позивач мотивувала тим, що вона\~перебувала у шлюбі з відповідачем по справі\~ [PERSON] з 17.09.2010 року. Рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 31.10.2017 року справа № 638/7301/17 шлюб було розірвано. У шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] . З моменту фактичного припинення шлюбу з відповідачем та по теперішній час, дитина проживає разом з [PERSON] . Незважаючи на те, що з моменту розірвання шлюбу між сторонами пройшов досить тривалий час, Відповідач , починаючи з листопада 2019 року, не приймає участі у утриманні свого сина. Усі обов`язки щодо виховання та гідного утримання дитини позивач виконує самостійно. За таких обставин позивач просить суд стягнути з [PERSON] \~грошову суму на утримання їхнього сина у розмірі 10000 (десять тисяч) гривень щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття. \~\~\~Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причину неявки суду не повідомив. \~\~\~Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову частково, виходячи з наступних підстав: У відповідності до ст. ст.\~13,\~81 ЦПК України\~суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. За змістом\~ст. 264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд зокрема вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати. Статтями\~12,\~13,\~77 ЦПК України\~передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити докази, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Відповідно до рішення Дзержинського районного\~суду міста\~Харкова від\~31.10.2017\~року вказаний шлюб розірвано. \~\~\~Відповідно до свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , Дзержинським ВРАЦС реєстраційної служби ХМУЮ 08.05.2012 р, актовий запис № 323 батьком [PERSON] є [PERSON] . \~\~\~Дитина проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні. \~\~\~На сьогоднішній день сторони мешкають окремо. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини після розірвання стосунків надає частково, періодично, у зв`язку з чим позивач змушена звернутися до суду. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р. (яку ратифіковано Україною 27.02.1991 p.), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. За змістом ч. 1. ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. \~\~\~Згідно зіст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. \~\~\~Положеннями ч. 2 України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. \~\~\~Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~\~\~З аналізу наведених правових норм, можна прийти до висновку, що відповідач зобов`язаний утримувати спільну дитину і створювати необхідні передумови для розвитку і забезпечення організації їхнього життя на рівні з позивачем. \~\~\~Згідно ч.1ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. \~\~\~Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Судом становлено, що відповідач є фізичною особою-підприємцем. Займається неспеціалізованою оптовою торгівлею, бере участь у державних закупівлях щодо поставки пластмасових виробів, переможець у 6 закупівлях на суму 1\~302 720,00 грн з 2017 року. Окрім того, є керівником та засновником ТОВ «Транспортна компанія Регіон», ТОВ «Компанія ДС Трейдінг», засновником ТОВ «Ргіонкомунсеріс», займається перевезеннями. У зв`язку із вищенаведеним, суд приходить до висновку про достатнє матеріальне становище. \~\~\~Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. \~\~\~Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~\~\~При цьому, з огляду на викладене, враховуючи викладені позивачем у її позовній заяві обставини та вимоги, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог в частині стягнення аліментів, визначивши розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 5 000 ( п`ять тисяч гривень) щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви, тобто з 26 лютого 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. \~\~\~Системно аналізуючи норми матеріального права та надані сторонами докази, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, з урахуванням положень ст.182 СК України, враховуючи фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, що відповідатиме принципам розумності та справедливості. \~\~\~За вимогами ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягнення судового збору. Судовий збір підлягає стягненню із відповідача. \~\~\~\~\~ На підставі викладеного вище,

Outcome: partial