Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-02 00:00:00

В червні 2016 року, [PERSON], громадянка України звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] [PERSON], громадянином [PERSON]. На підтвердження своїх позовних вимог вказала, що з відповідачем по справі перебуває в шлюбі з 14 липня 2012 року, який зареєстровано Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, зроблено відповідний актовий запис №383. Від сімейно-шлюбних відносин мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, в звязку з тим, що у них різні погляди на сімейне життя та обовязки. Подружні відносини між ними припинені в 2014 році, з того часу вони сумісно не проживають, відповідач мешкає в [PERSON]. Спір про розподіл майна відсутній. В звязку з тим, що між подружжям склалися в край неприязні стосунки, вважає, що зберігати сімю не доцільно, а тому просить розірвати шлюб. Враховуючи вимоги положень Цивільного процесуального кодексу України\~вказана позовна заява з іноземним елементом підсудна Жовтневому районному суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Адже, відповідно до ч. 1 ст. 414 ЦПК України\~підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України. Відповідно до ч. 1,2 ст. 110 ЦПК України\~позови про стягнення аліментів та розірвання шлюбу можуть пред'являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача. Позивачка повідомила, що у суді чи іншому юрисдикційному органі іноземної держави немає справи із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що вказані в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'являвся, своїх заперечень та заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надав, хоча суд вжив всі розумні зусилля для повідомлення відповідача про час та місце слухання справи. Відповідно до ч. 1 ст.415 ЦПК України, у разі якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України. Відповідно до положень Гаазької Конвенції про вручення за кордоном судових або позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15 листопада 1965 року, учасниками якої є Україна та [PERSON], Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області направив цінним поштовим відправленням до Головного управління юстиції у Дніпропетровській області, за адресою: місто Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, будинок № 21-А та [PERSON] прохання про вручення за кордоном судових або позасудових документів, до якого додавались позовна заява з усіма додатками до неї. Всі додатки до прохання про вручення за кордоном судових або позасудових документів були відправленні на Українській мові та з засвідченим нотаріально перекладом на офіційну мову запитуваної Держави, тобто на іврит. В проханні про вручення за кордоном судових або позасудових документів Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області просив уповноважений орган [PERSON] здійснити усі необхідні засоби для вручення усіх перелічених документів відповідачу, за останнім відомим місцем його реєстрації, тобто за адресою: [PERSON], район [PERSON] 39 кв. 11. До Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у серпні 2017 року повернулись документи з супровідним листом від Хадас Ховав у якому повідомлялось, що суд [PERSON] не виконав запит на юридичну допомогу у справі [PERSON]. У додатку міститься протокол судового слухання, в якому почесний реєстратор [PERSON], з магістратського суду Тель-Авіва наказав завершити провадження у справі в звязку з тим, що ізраїльська влада не змогла знайти свідка, як про це йдеться у протоколі. Отже, Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області були вжиті всі розумні зусилля для повідомлення відповідача про час та місце слухання справи, що, відповідно до положень статті 5 Гаазької Конвенції про вручення за кордоном судових або позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15 листопада 1965 року, надає суду право розглянути справу за відсутністю відповідача. Представник позивача підтримала позовні вимоги, просила розглядати справу за її відсутності та відсутності позивача, про що подала заяву. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що з 14 липня 2012 року сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, зроблено відповідний актовий запис №383. Від фактичних шлюбних відносин сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України та ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Згідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до роз'яснень п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам дитини. Враховуючи, що між сторонами склалися неприязні стосунки, подружжя з 2014 року сумісно не проживають, сімейно-шлюбні відносини не підтримують, суд дійшов висновку, що сімя розпалася остаточно і зберегти її неможливо, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved