Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-22 00:00:00

В травні 2020 р. позивач [PERSON] звернулась з позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В зв`язку із тим, що з моменту розірвання шлюбу відповідач не поводив себе як батько, не утримував матеріально дітей, вона звернулась до Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області з позовом про стягнення аліментів. Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26.08.2016 року позовні вимоги про стягнення аліментів з [PERSON] було задоволено. Відповідач вказане рішення належним чином не виконує, заборгованість складає 31027 грн. 19 коп. Відповідач не підтримує спілкування з дітьми, не приймає участі в їх вихованні, не цікавиться їх розвитком, станом здоров`я тощо. Діти вважають своїм батьком чоловіка позивача, [PERSON] . На підставі викладеного просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] підтримали заявлені позовні вимоги, просили суд позов задовольнити з зазначених в ньому підстав, не заперечували проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з`явились, заяв на адресу суду не надав, хоча судом був повідомлений про час та місце слухання справи належним чином. Вважаючи його неявку неповажною, суд розглянув справу на підставі наявних в ній матеріалів. Представник третьої особи, Бартош Н.О. , підтримала заявлені позовні вимоги, проти їх задоволення не заперечувала. На підставі ст. 280 ЦПК України, враховуючи думку позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до такого висновку. [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] народились в родині [PERSON] та [PERSON] (а. с. 11,12) Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 28.11.2016 року було задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу (а. с. 14) [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , який зареєстровано 14.02.2019 року, змінивши прізвище на [PERSON] (а. с. 10) Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26.08.2016 року було задоволено позовні вимоги про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а. с. 15) Відповідач [PERSON] належним чином рішення суду про стягнення аліментів не виконує, в наслідок чого має заборгованість по сплаті аліментів в сумі 31027 грн. 19 коп. (а. с. 17) Позивач [PERSON] утримує дитину, приділяє їй вільний час, піклується про розвиток та здоров`я дитини (а. с. 9, 18, 19) Висновком виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 08.07.2020 року визнано доцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав. Згідно ч.ч. 2, 5 ст. 150, п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно п.16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляду справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» - ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідач [PERSON] , на думку суду, не може позитивно впливати на виховання та становлення дітей, оскільки не спілкується з дітьми, зв`язків не підтримує, не цікавиться їх вихованням та навчанням, не надає матеріальної допомоги на утримання. Суд вважає, що зазначені дії відповідача свідчать про його байдуже ставлення як до судового розгляду, так і до долі дітей, про що також свідчить неприбуття відповідача в судове засідання, відсутність даних про його місце роботи, це є додатковою обставиною, що враховується судом при ухваленні рішення про позбавлення його батьківських прав.

Outcome: approved