Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

Головний лікар Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просив вирішити питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку [PERSON], посилаючись на те, що остання страждає на психічний розлад, багаторазово лікувалася у психіатричних стаціонарах, сформувався дефект особистості, остання госпіталізація з 05.01.2016 року по 09.04.2016 року, в клінічній картині маячна, парафренна симптоматика, є інвалідом другої групи, рішенням Приморського районного суду Запорізької області від 17.04.2012 року визнана недієздатною, її опікуном призначена матір [PERSON] Психічний стан [PERSON] за останній час погіршився: не спить, неспокійна, уходить з дому, бродяжить, агресивна до матері, батька, погрожує вбити і закопати їх, штовхає, висловлює ідеї величі, багатства, іншого пошкодження, коригуванню не піддається. У звязку із таким станом, [PERSON] доставлена за направленням районного психіатра в супроводі матері-опікуна і співробітника поліції до комунальної установи, де була 11.01.2017 року оглянута комісією лікарів-психіатрів, яка встановила, що вона страждає на тяжкий психічний розлад у формі параноїдної шизофренії з безперервним типом перебігу, афективно-маячний синдром. Приймаючи до уваги, що [PERSON] представляє небезпеку для себе та оточуючих, а також не здатна самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечує життєдіяльність, є доцільним примусова госпіталізація хворої, оскільки її лікування можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару. У судовому засіданні представник психіатричного закладу доводи заяви підтримав з підстав, викладених в ній, і просив суд задовольнити заяву. Законний представник [PERSON] її матір [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримала і наполягала на примусовій госпіталізації [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні свою позицію щодо примусової госпіталізації не висловила. Прокурор заяву підтримала і просила суд винести рішення про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, лікаря-психіатра, особи, щодо якої вирішується питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку, її законного представника, думку прокурора, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. У своєму рішенні Європейський Суд з прав людини (справа «[PERSON] проти України») від 17.04.2014 року зазначив, що особа не може вважатися «Психічно хворою» та позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов; по-перше, об'єктивна медична експертиза повинна достовірно показати, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання. Як вбачається з висновку комісії лікарів-психіатрів від 11.01.2017 року, [PERSON], [INFO], яка проживає за адресою: [INFO],страждає на тяжкий психічний розлад у формі параноїдної шизофренії з безперервним типом перебігу, афективно-маячний синдром, представляє небезпеку для себе та оточуючих, а також не здатна самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечує життєдіяльність, її лікування можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару (а.с.3). Надані суду пояснення лікаря-психіатра, зокрема, про те, що [PERSON] вже багато років проходить курс лікування у психіатричній лікарні і внаслідок захворювання являє потенційну соціальну небезпеку для себе і оточуючих, а також не здатна самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечує життєдіяльність, суд вважає доказами по справі, підтверджуючими необхідність госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку. Таким чином, зібрані у справі докази і їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви.

Outcome: approved