Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-29 00:00:00

Головний лікар Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просив вирішити питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку [PERSON], [INFO]. В обґрунтування заяви зазначено наступне. [PERSON], 07.04.1964 р.н, що мешкає за адресою: м.Запоріжжя, Шевченківський район, вул. Хлібна, 6.185 «в», знаходиться на стаціонарному лікуванні з 26.05.2017 р. Психічно хвора з 1996 року, коли порушився сон, висловлювала маячні ідеї впливу, чула «голоси» коментуючого характеру, намагалась вчинити суїцідальну спробу. Неодноразово знаходилась на стаціонарному лікуванні з приводу параноїдної шизофренії. Є інвалідом 2 групи. В клінічній картині - афективна та галюцінаторно-маячна симптоматика, суїцідальні спроби. Остання госпіталізація з 27.10.2016 р. по 08.12.2016 р. з діагнозом - шизофренія, параноїдна форма, епізодичний перебіг з наростаючим дефектом, галюцінаторно-маячний синдром. Після виписки підтримуючу терапії приймала нерегулярно, протягом останніх 2 місяців відмовилась від прийому ліків. Теперішнє погіршення стану протягом місяця - не спить, стала злобною, агресивною до матері та брата, кидалась на мати з ножем та сокирою, погрожувала отруїти брата, викинула речі, заявляла, що мати хоче відібрати у неї дітей. Доставлена спеціалізованою бригадою скорої медичної допомоги №105 (лікар [PERSON]О.), у супроводі матері. Госпіталізована за її заявою у примусовому порядку, як страждаюча на тяжкий психічний розлад, небезпечна для себе та оточуючих. Згоду на госпіталізацію не дала. 27.05.2017 р. оглянута комісією лікарів-психіатрів, яка дійшла висновку, що [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад у формі параноїдної шизофренії, безперервний перебіг, афективно-маячний синдром. За психічним станом становить небезпеку для себе та оточуючих. Госпіталізація обгрунтована. Обстеження та лікування можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару. У судовому засіданні представник психіатричного закладу доводи заяви підтримав з підстав, викладених в ній, і просив суд задовольнити заяву. Законний представник [PERSON] не заперечувала відносно задоволення даної заяви. [PERSON] через тяжкий психічний стан не надала пояснення з приводу даної заяви. Прокурор заяву підтримала і просила суд винести рішення про госпіталізацію [PERSON]. до психіатричного закладу у примусовому порядку. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, лікаря-психіатра, особи, щодо якої вирішується питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку, її законного представника, думку прокурора, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. У своєму рішенні Європейський Суд з прав людини (справа «[PERSON] проти України») від 17.04.2014 року зазначив, що особа не може вважатися «Психічно хворою» та позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов; по-перше, об'єктивна медична експертиза повинна достовірно показати, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання. Як вбачається з висновку комісії лікарів-психіатрів від 07.04.2017 року, [PERSON]., [INFO], страждає на тяжкий психічний розлад у формі параноїдної шизофренії, безперервний перебіг, афективно-маячний синдром. За психічним станом становить небезпеку для себе та оточуючих. Госпіталізація обґрунтована. Обстеження та лікування можливі лише в умовах психіатричного стаціонару. Надані суду пояснення лікаря-психіатра, зокрема, про те, що [PERSON] з 1996 р. страждає на вищезазначений психічний розлад, на даний час психічний стан останньої погіршився, внаслідок чого являє небезпеку для себе та оточуючих, в звязку з чим потребує примусової госпіталізації до психіатричної лікарні для обстеження та лікування, суд вважає доказами по справі, підтверджуючими необхідність госпіталізації [PERSON]. до психіатричного закладу у примусовому порядку. Таким чином, зібрані у справі докази і їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення даної заяви.

Outcome: approved