Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

В травні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, вимогами якого просив визнати заповіт [PERSON], складений 19 листопада 2015 року та посвідчений Головківською сільською радою Малинського району за №18 недійсним. В їх обґрунтування шляхом уточнення підстави позову зазначив, що його мати [PERSON], 19.11.2015 року склала заповіт внаслідок обману зі сторони своєї онуки [PERSON], в якому заповідала житловий будинок з надвірними будівлями в с. Головки Малинського району вул. Зубарєва, 6 та відповідну земельну ділянку в розмірі 0,55 га в межах населеного пункту йому та його племінниці в рівних частинах. Вважає, що мати внаслідок свого віку та хвороби не усвідомлювала значення своїх дій та не розуміла змісту того, що підписувала. В судовому засіданні він та його представник [PERSON] підтримали позов, зазначив, що мати 05 серпня 2014 року склала заповіт, за яким все своє майно вона заповідала йому. Незадовго до своєї смерті 12 грудня 2015 року вона будучи хворою склала новий заповіт, в якому частково змінила свою волю. Передумов цьому, на думку позивача, не було. Про свою дію вона йому також не повідомляла при спілкуванні 21 листопада 2015 року, коли він її відвозив до обласної лікарні. Вважає, що онука померлої, а його племінниця обманула [PERSON] Просив задовольнити позов. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] позов не визнали, зазначивши, що бажання змінити заповіт свідомо виявила померла баба, яка таким чином, намагалась не допустити висловленого позивачем та його дружиною наміру продати її хату після смерті. При цьому, про своє бажання скласти заповіт в тому числі і на [PERSON], остання дізналась від [PERSON] безпосередньо перед його підписанням 19 листопада 2015 року. Третя особа: секретар Головківської сільської ради Малинського району [PERSON], позов не визнала, письмово посилаючись на те, що 19.11.2015 року усвідомлено підписуючи текст заповіту, який відповідав її волі, [PERSON] усвідомлювала наслідки складання нового заповіту. Дослідивши всі надані сторонами докази по справі, суд приходить до висновку про безґрунтовність заявленого позову з підстав викладених в уточненій заяві (а.с. 45) на підставі ст. 230 ЦК України з наступних підстав. Згідно ст.ст.10,60 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Встановлено, що 19 листопада 2015 року в приміщенні Головківської сільської ради Малинського району [PERSON] спочатку подала письмову заяву про скасування заповіту від 05.08.2014 року, а згодом підписала новий заповіт, зареєстрований в реєстрі за №18, відповідно до якого все своє майно, що буде належати їй на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого не складалось, а також належний їй житловий будинок з господарськими будівлями, зо знаходиться в с. Головки по вулиці Зубарєва, 6 Малинського району та відповідні земельні ділянки в розмірі 0,55 га, розміщені в межах населеного пункту с. Головки, а також все те, на що вона буде мати право заповіла сину [PERSON], 08.08.1979 року народженні та онуці [PERSON], [INFO]. Земельну ділянку, площею 2,73 га згідно державного акту на право власності серії ЯГ №417661, виданий 13.07.2006 року заповідала [PERSON] 12 грудня 2015 року [PERSON] померла. Відповідно до ч.1 ст. 230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Відповідно до розяснень викладених в п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. на відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману, тобто [PERSON] Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення. Обман може відбуватися як у вигляді активної поведінки сторони, повідомлення нею про будь-які обставини, яких насправді немає, так і у вигляді замовчування обставин, що можуть перешкодити вчиненню правочину. При цьому, правочин може бути визнаний судом недійсним лише за позовом сторони правочину, яка вчинила його під впливом обману. Оскільки в односторонньому правочині, яким є заповіт, є лише одна сторона, він не може бути визнаний недійсним як такий, що вчинений під впливом обману. Крім того, будь-яких доказів наявності умислу [PERSON] ввести в оману [PERSON], щоб спонукати її до укладення заповіту позивачем не надано. Заявлене клопотання про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи в справі суд відхилив з підстав недопустимості виходу за межі заявлених позовних вимог, а саме оспорювання заповіту укладеного під впливом обману, а не внаслідок вчинення правочину особою, яка у момент його вчинення не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними. Таким чином, в позові слід відмовити, а судові витрати вважати по фактично понесеним.

Outcome: dismissed