Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-03 00:00:00

В серпні 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві просить розірвати шлюб посилаючись на те, що причиною звернення до суду з даним позовом є те, що їх сімейне життя не склалось з вини відповідача, через різні погляди на життя, шлюбні стосунки, ведення домашнього господарства поміж ними не було взаєморозуміння, через це постійно виникали сварки та скандали, зникло взаєморозуміння, взаємоповага, вони спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер, тому просить його розірвати. Від шлюбу є неповнолітня дитина син [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачкою. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та дату засідання була повідомлена належним чином, про причину неявки в судове засідання не повідомила. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та дату слухання справи повідомлений належним чином за місцем реєстрації, про причини неявки в судове засідання не повідомив. За даних обставин суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін та без здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписуючого засобу, відповідно до ч.2\~ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 17.05.2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис №570. Сторони остаточно припинили сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть, не пов`язані спільним побутом, проживають окремо. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно до ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. При встановлених обставинах суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу не можливе, воно суперечить їх інтересам, що підтверджено матеріалами справи та визнається сторонами. Згідно ст.114, ст.115\~СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до положень\~ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно п. 1 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову на відповідача. Таким чином, відповідно до ч. ч. 1-2\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слідує стягнути судовий збір в сумі 840,40грн. (в порядку ч. ч. 1-2\~ст. 4 Закону України «Про судовий збір»\~в редакції на момент звернення до суду з даним позовом).

Outcome: approved