Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

В червні 2016 року Запорізька міська рада звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми збитків в розмірі 313\~510, 10 грн. Позов обґрунтовано тим, що 3 квітня 2008 р. за № 371 Інспекцією державного архітектурно- будівельного контролю у Запорізькій області надано дозвіл на виконання будівельних робіт на об»єкті будівництва « Будівництво адміністративної будівлі, будівлі складу та будівлі сторожки ; м. Запоріжжя, вул.. Карпенка Карого, ( літ. М 9 -2, М 10, М 11 2)» Замовником будівництва є [PERSON] ( далі відповідач, замовник). В порушення ст. 40 Закону України « Про регулювання містобудівної діяльності» [PERSON] не уклав з позивачем договір про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної інфраструктури ( далі договір про пайову участь) та не перерахував до бюджету м. Запоріжжя кошти для створення і розвитку інженерно - транспортної та соціальної інфраструктури міста, чим завдав збитки у вигляді упущеної вигоди в розмірі 313\~510, 10 грн. ( розмір пайової участі). В суді представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити з підстав, викладених по тексту позову. Представник відповідача в суді проти позову заперечує з наступних підстав. По-перше, позивачем не вірно обраний спосіб захисту порушеного права. Так, із часу прийняття порядку залучення коштів пайової участі, тобто з часу набрання чинності рішенням Запорізької міської ради від 24.12.2012 р. № 77 у позивача виникло право на звернення до суду із вимогою про примусове виконання дій, передбачених нормами Закону України « Про регулювання містобудівної діяльності» та рішенням Запорізької міської ради від 24.12.2012 р. № 77, а саме щодо зобов»язання укласти договір про пайову участь. Однак позивач не скористався наданим йому правом та не звернувся із відповідним позовом, а звернувся з цим позовом тоді, коли вже сплинули строки, передбачені вищенаведеними нормативними актами, а об»єкт введено в експлуатацію. По-друге, проведення розрахунку розміру збитків відбулося із прямим порушенням норм законодавства та за відсутності будь-яких підстав для цього. Так, при розрахунку розміру збитків позивачем використано положення Порядку залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі, прийнятого рішенням Запорізької міської ради від 24.12.2012 № 77, що є невірним, оскільки проводити розрахунок розміру збитків позивач повинен був у відповідності до вимог Закону України « Про регулювання містобудівної діяльності» ( ч. 8,9 ст.40). По-третє, до [PERSON] не можуть бути застосовані обов»язки, передбачені Законом України « Про регулювання містобудівної діяльності» та рішенням Запорізької міської ради від 24.12.2012 № 77, оскільки законом не передбачено зворотної дії в часі. По-четверте, позивачем не надано доказів наявності запланованих у бюджеті м. Запоріжжя надходжень до спеціального бюджету м. Запоріжжя та витрат на розвиток інфраструктури населеного пункту, його інженерно- транспортної та соціальної інфраструктури саме за рахунок його ( відповідача) пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту з підстави здійснення ним будівництва та введення об»єкту будівництва до експлуатації. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, заперечення представника відповідача, перевіривши матеріли справи, вважає позов законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та не заперечується сторонами по справі, що 3 квітня 2008 року Інспекцією державного архітектурно - будівельного контролю у Запорізькій області надано дозвіл на виконання будівельних робіт на об»єкті будівництва « Будівництво адміністративної будівлі, будівлі складу та будівлі сторожки ; м. Запоріжжя, вул.. Карпенка Карого, ( літ. М 9 -2, М 10, М 11 2)» Замовником будівництва є [PERSON] ( далі відповідач, замовник). 29 січня 2014 року за № ЗП 142140270085 департаментом державної архітектурно будівельної інспекції у Запорізькій області зареєстровано декларацію про готовність об»єкта до експлуатації ( а.с.66-69). 19 листопада 2015 року позивач звернувся до відповідача з вимогою № 01/02-11/04503, в якій вказуючи на порушення [PERSON], як замовника будівництва вимог ст. 40 Закону України « Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інженерно- транспортної та соціальної інфраструктури м. Запоріжжя, затвердженого рішенням Запорізької міської ради від 24.12.2012 р. № 77, просив відшкодувати у двадцятиденний термін завдані таким невиконанням збитки в розмірі 313\~510, 10 грн. ( а.с. 19-21). Вказана вимога була залишена відповідачем без задоволення, що стало підставою для даного позову, предметом якого є матеріально - правова вимога про стягнення з відповідача 45\~010, 00 грн. збитків. Так, статтею 27 1 Закону України « Про планування і забудову територій», чинного на момент реєстрації дозволу на виконання будівельних робіт ( 3.04.2008 р.) , було передбачено, що замовник, який має намір здійснити будівництво об»єкта містобудування у населеному пункті, зобов»язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Пайова участь ( внесок) замовника у створенні і розвитку інженерно транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту полягала у відрахуванні замовником після прийняття об»єкта в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для забезпечення створення і розвитку інженерно транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту. У зв»язку з набранням чинності 12.03.2011 р. Закону України « Про регулювання містобудівної діяльності», Закон України « Про планування і забудову територій» визнано таким, що втратив чинність. Відповідно до ч.2 ст. 40 Закону України « Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у населеному пункті, зобов»язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно - транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту. Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об»єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури. Частиною 1 ст. 40 Закону України « Про регулювання містобудівної діяльності» закріплено, що порядок залучення, розрахунку розміру використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до Закону. 24.12.2012 року Запорізькою міською радою прийнято рішення № 77 « Про порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інженерно - транспортної та соціальної інфраструктури м. Запоріжжя» ( далі рішення № 77) ( а.с. 12). Пунктом 3.3 Порядку залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інженерно - транспортної та соціальної інфраструктури м. Запоріжжя, затвердженого рішенням № 77 ( далі Порядок), передбачено, що замовник, який має намір укласти Договір зобов»язаний звернутися з заявою до міського голови. Договір про пайову участь у розвитку інфраструктури міста ( далі Договір) укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об»єкта будівництва в експлуатацію. Таким чином обов»язок відповідача взяти участь у створенні і розвитку інженерно транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту визначений наведеною вище нормою права, і у зв»язку із таким обов»язком відповідач, виходячи із наведених вище положень зазначеної норми та Порядку, зобов»язаний був звернутися до позивача із заявою про укладення такого договору. В суді встановлено, що відповідач у порушення наведених приписів не звертався до позивача із заявою про укладення договору про пайову участь у розвитку інженерно транспортної та соціальної інфраструктури м. Запоріжжя, що свідчить про його бездіяльність у вчиненні передбачених законодавством обов»язкових дій щодо такого звернення і укладення договору, і як наслідок позбавлення права позивача на укладення з відповідачем договору у строк, який визначений законом, та позбавлення права на отримання фінансування на розвиток інфраструктури населеного пункту. Згідно статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене ( упущена вигода). За змістом статті 1166 цього Кодексу майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала ( ч.1). Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини ( ч.2). Отже, для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме : протиправної поведінки, збитків, причинного зв»язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно правова відповідальність не настає. Юридична оцінка обставин справи вказує на неправомірну бездіяльність відповідача щодо виконання вимог чинного законодавства стосовно його обов»язку взяти участь у створенні і розвитку інженерно транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, який кореспондується із зверненням відповідача до позивача із заявою про укладення такого договору. Така бездіяльність відповідача є протиправною формою поведінки, в наслідок якої позивач позбавлений був права отримати відповідну суму коштів на розвиток інфраструктури населеного пункту, яка підпадає під визначення упущеної вигоди, яку особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене. При цьому наслідки у вигляді упущеної вигоди, як вбачається із встановлених в суді обставин, знаходяться у безпосередньому причинному зв»язку із наведеною неправомірною бездіяльністю відповідача. Відповідно до пункту 1-го частини 6-ї статті 40 Закону України « Про регулювання містобудівної діяльності» граничний розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту з урахуванням інших передбачених законом відрахувань не може перевищувати 10 відсотків загальної кошторисної вартості будівництва об»єкта для нежитлових будівель та споруд. Згідно із п.7.3 Порядку розмір збитків територіальної громади м. Запоріжжя за невнесення замовником коштів пайової участі на розвиток інфраструктури м. Запоріжжя становить розмір несплаченої пайової участі. Розрахунок збитків здійснюється з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва, визначеної забудовником в декларації про готовність об»єкта до експлуатації. Згідно інформації, зазначеної у вимозі державної фінансової інспекції у Запорізькій області від 12.06.2015 р., кошторисна вартість будівництва об»єкту « Будівництво адміністративної будівлі, будівлі складу та будівлі сторожки ; м. Запоріжжя, вул.. Карпенка Карого, ( літ. М 9 -2, М 10, М 11 2)» становить 3\~135\~100, 00 грн. Розрахунок величини пайової участі позивачем здійснено на підставі даних про кошторисну вартість будівництва об»єкту, згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами за формулою : ПУ = ( ЗКВБ Вз-Вбм-Вім) Х 10%, де ПУ пайова участь ; ЗКВБ загальна кошторисна вартість будівництва ; Вз витрати, пов»язані з придбанням та виділенням земельної ділянки ; Вбм витрати, пов»язані зі звільненням будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж ; Вім витрати на влаштування внутрішніх і поза майданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій ; 10 %- розмір пайовой участі від загальної вартості будівництва, визначений згідно з Порядком. Розмір завданих позивачу збитків становить 313\~510, 10 грн. та розраховується наступним чином : ПУ = 3\~135\~101, 00 грн х 10% =313\~510, 10 грн., де : ЗКВБ = 3\~135\~101, 00 ; Вз = 0 грн.; Вбм = 0 грн. ; Вім = 0 грн. Судом приймається до уваги наданий стороною позивача розрахунок розміру збитків, як такий, що здійснений на підставі і у відповідності до вимог діючого законодавства і не приймаються до уваги заперечення сторони відповідача, оскільки доводи представника відповідача досліджені в суді та не знайшли свого підтвердження. Крім того, ним не надано суду будь- яких інших розрахунків розміру збитків. Не приймаються судом до уваги твердження представника відповідача щодо невірно обраного способу захисту порушеного права позивача, оскільки, звертаючись до суду з цим позовом, Запорізька міська рада діяла у відповідності до вимог п.8 ч.2 ст. 16 ЦК України. Не приймаються судом до уваги доводи представника відповідача про те, що до його довірителя не можуть бути застосовані зобов»язання, що були встановлені Законом України « Про регулювання містобудівної діяльності», оскільки будівництво розпочато у 2008 році, до набрання чинності даним Законом, з наступних підстав. Станом на зазначену відповідачем дату початку будівельних робіт відносини у даній сфері регулювалися Законом України « Про планування і забудову територій». Так, статтею 27 1 Закону України « Про планування і забудову територій», чинного на момент реєстрації дозволу на виконання будівельних робіт ( 3.04.2008 р.) , було передбачено, що замовник, який має намір здійснити будівництво об»єкта містобудування у населеному пункті, зобов»язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Пайова участь ( внесок) замовника у створенні і розвитку інженерно транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту полягала у відрахуванні замовником після прийняття об»єкта в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для забезпечення створення і розвитку інженерно транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту. Розмір пайової участі згідно цієї ж статті визначений 10 відсотків загальної кошторисної вартості будівництва ( реконструкції) об»єкта містобудування для нежитлових будівель та/або споруд та 4 відсотки загальної кошторисної вартості будівництва ( реконструкції) об»єкта містобудування для житлових будинків. Отже обов»язок сплати коштів пайової участі виник у відповідача з моменту початку будівництва. Судові витрати по справі суд розподіляє у відповідності до вимог ч.1 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved