Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-29 00:00:00

Головний лікар КЗ «Черкаська обласна психіатрична лікарня» Кухар А.К. звернувся до суду із заявою про примусову госпіталізацію [PERSON] до психіатричної лікарні, оскільки вона проявляє ознаки тяжкого психічного розладу, внаслідок чого являє собою безпосередню небезпеку для оточуючих. Представник заявника, лікар - психіатр КЗ «ЧОПЛ» ЧОР [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного розладу у формі помірної розумової відсталості із вираженим порушенням поведінки, вчиняє дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих. Окрім цього, вказав, що хвора є недієздатною, тривалий час хворіє на психічні захворювання, 10 разів лікувалася в психіатричному закладі, перебуває на обліку у лікаря - психіатра Смілянської міської поліклініки, має 2 групу інвалідності по психічним захворюванням безтерміново, просив заяву задовольнити. Прокурор просила заяву задовольнити. Законний представник пояснила, що дійсно її підопічна є агресивною як до себе, так і до оточуючих, однак після проходження лікування у психіатричному закладі її стан покращується, тому просила заяву задовольнити. Суд вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи вважає заяву КЗ «Черкаська обласна психіатрична лікарня» обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Статтею 57 ЦПК України визначено, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи (ч. 1 ст. 64 ЦПК України). Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За правилами ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 30 грудня 2005 року [PERSON] визнано недієздатною та призначено їй опікуна, [PERSON] Рішення суду набрало законної сили. Судом встановлено, що [PERSON] була доставлена до комунального закладу «Черкаська обласна психіатрична лікарня» ЧОР згідно направлення лікаря-психіатра Смілянської міської поліклініки для дорослих [PERSON] в зв'язку із погіршенням психічного стану, що проявилося в агресивній поведінці до оточуючих. Згідно з висновком ЛКК КЗ «Черкаська обласна психіатрична лікарня» ЧОР від 29 серпня 2017 року, заступника головного лікаря по медчастині [PERSON], в.о. завідуючого відділенням [PERSON], лікаря-психіатра [PERSON] - [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного розладу у формі помірної розумової відсталості із вираженим порушенням поведінки, та вчиняє дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих та потребує стаціонарного лікування. Відповідно до ч. 2 ст.281 ЦПК України, справа за заявою про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку чи про припинення надання амбулаторної психіатричної допомоги, госпіталізацію у примусовому порядку розглядається в присутності особи, щодо якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку, з обов'язковою участю прокурора, лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу, що подав заяву, та законного представника особи, щодо якої розглядаються питання, пов'язані з наданням психіатричної допомоги. Відповідно до ч.3 ст. 13 ЗУ «Про психіатричну допомогу» від 22 лютого 2000 року №1489-III особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених ст.14 цього закону. Згідно з ч. 1 ст. 14 ЗУ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих. Відповідно до ч. 4 ст. 280 ЦПК України у випадках, коли відповідно до закону госпіталізація у примусовому порядку була проведена за рішенням лікаря-психіатра і визнана доцільною комісією лікарів-психіатрів, психіатричний заклад, в якому перебуває особа, направляє до суду заяву про її госпіталізацію у примусовому порядку протягом 24 годин. Оскільки хвора [PERSON] є недієздатною, тривалий час хворіє на психічні захворювання, 10 разів лікувалася в психіатричному закладі, перебуває на обліку у лікаря - психіатра Смілянської міської поліклініки, має 2 групу інвалідності по психічним захворюванням безтерміново, веде себе агресивно та створює небезпеку як по відношенню до себе так і до оточуючих, відтак підлягає примусовій госпіталізації до психіатричного закладу для примусового лікування. За таких обставин позовна заява є обґрунтованою та такою що підлягає до задоволення. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved