Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

В червні 2016 року уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» Стрюкова Ірина Олександрівна звернулася з позовом до суду про стягнення заборгованості за кредитним договором № 6/1/2008/840-АП/13, у розмірі 205 604.57 гривні та стягнення пропорційно в рівних частинах з відповідачів суму сплаченого судового збору у розмірі 3084.07 гривні. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 04.03.2008 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» (правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра») та [PERSON] було укладено договір «Автопакет» № 6/1/2008/840-АП/13 відповідно до якого, позичальнику було надано, у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності, грошові кошти в сумі 11 881.18 долар США, строком користування до 01.03.2013 року, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами із розрахунку 14,6 % річних. Окрім того, вказує, що банк відкрив [PERSON] кредитну лінію, для покриття витрат страхувальника за страхові платежі з лімітом 617,82 доларів США. Цільове призначення кредитних коштів - придбання автотранспортного засобу та витрати пов'язані з державною реєстрацією автотранспортного засобу в МРЕВ при УДАІ УМВС України. В якості забезпечення виконання [PERSON] своїх зобов'язань, щодо погашення кредиту та інших платежів передбачених кредитним договором, [PERSON] 21.05.1963р.н. виступила поручителем, що відповідно до п.3.2.2 кредитного договору, вона відповідає перед кредитором у тому ж об'ємі, що і позичальник. Позичальник і поручитель відповідають перед Кредитором, як солідарні відповідачі, що означає нічим не обумовлене право і абсолютне право кредитора вимагати виконання зобов'язань, повністю (чи у будь-якій його частині) як від позичальника та поручителя разом, так і від кожного окремо. Зазначає у позовній заяві, що у зв'язку з невиконанням прийнятих на себе зобов'язань за Договором, за [PERSON]А, станом на 04.05.2016 року, існує заборгованість за Кредитним договором № 6\\1\\27\\2008\\840-АП\\13 від 04.03.2008 року у розмірі 205 604.57 гривні і складається з: заборгованість за кредитом, в тому числі прострочена - 107 576, 12 гривен; заборгованість за відсотками, в тому числі прострочена - 21 370, 62 гривен; пеня за прострочення сплати кредиту - 46 716, 18 гривен; штраф за порушення умов кредитного договору - 29 941, 65 гривен. В судовому засіданні представник позивача, за довіреністю, Грицюк С.О. позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити, стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором № 6\\1\\27\\2008\\840-АП\\13 у розмірі 205 604.57 гривні та суму сплаченого судового збору, у розмірі 3 084.07 гривень Підтримав, подані через канцелярію суду, пояснення до заперечень на позовну заяву. Додатково зазначив, що строк позовної давності не пропущений, оскільки, сторони дійшли згоди збільшити строк позовної давності до 10 (десяти) років, а наданий розрахунок заборгованості позивачем є обґрунтований, в тому числі і розрахунок пені. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник відповідачів [PERSON] та [PERSON], який діє в інтересах обох відповідачів, - [PERSON] позов не визнав, надав до суду письмові заперечення до позовної заяви в яких зазначив, що уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Надра» не має права подавати позови про стягнення заборгованості та, що позивач пропустив строк позовної давності для стягнення сум заявлених банком. Просив відмовити в задоволені позову. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд, встановив наступні обставини, відповідні їм правовідносини та дійшов до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. У відповідності зі ст. 10 ЦПК України - сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Стаття 11 ЦПК України вказує на те, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. Судом встановлено, що між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] (позичальником) і [PERSON] (поручителем) 04.03.2008 року був укладений договір «Автопакет» за № 6/1/27/2008/840-АП/13.Відповідно до п.п. 1.1., Договору, Банк надав позичальнику, у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності, грошові кошти в сумі 11881 долар США 18 центів. Відповідно до умов Договору (п.п. 1.2.1.) банк відкрив [PERSON] кредитну лінію, для покриття витрат страхувальника за страхові платежі з лімітом 617,82 доларів США. Строк, на який позичальнику надано кредит встановлено до 01 березня 2013 року, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами із розрахунку 14,6 % річних (п.п.1.1.3., 1.1.4. Договору) Відповідно до п. 3.3.1 Кредитного договору Позичальник повертає кредит та сплачує передбачені цим Договором платежі шляхом внесення готівки через касу Банку на поточний рахунок або шляхом здійснення безготівкового перерахування на рахунок банку мінімального необхідного платежу у розмірі 281, 99 долар США. Відповідно до п. 2.2.3 Кредитного договору, Позичальник повинен вносити мінімально необхідний платіж щомісячно до 18 числа поточного місяця, а Банк здійснює списання з поточного рахунку на рахунок погашення заборгованості до 20 числа поточного місяця. У випадку, коли Позичальник до 18 числа поточного місяця не вніс (повністю або частково) суми мінімально необхідних платежів, внаслідок чого станом на 20 число поточного місяця не була погашена заборгованість Позичальника Банк, починаючи з 21 числа поточного місяця, застосовує до Позичальника штрафні санкції, передбачені цим Договором. В якості забезпечення виконання взятих [PERSON] зобов'язань, щодо погашення Кредиту/Кредитної лінії, сплати відсотків та інших платежів, передбачених Договором, можливих штрафних санкцій, [PERSON] передав в заставу автотранспортний засіб марки ВАЗ 11193, 2008 року випуску, сірого кольору, заводський номер кузова: [NUMBER], реєстраційний номер (д.н.з) [NUMBER], який зареєстрований за [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія: [NUMBER] виданого МРЕВ при УДАІ УМВС України в Харківській області від 01 березня 2008 року. Крім того, в якості забезпечення виконання [PERSON] своїх зобов'язань, щодо погашення кредиту та інших платежів передбачених Кредитним договором, [PERSON] [INFO], виступила поручителем, що відповідно до п.3.2.2 Кредитного договору, вона відповідає перед Кредитором у тому ж об'ємі, що і Позичальник. Позичальник і Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні Відповідачі, що означає нічим не обумовлене право і абсолютне право Кредитора вимагати виконання зобов'язань, повністю (чи у будь-якій його частині) як від Позичальника та Поручителя разом, так і від кожного окремо. Відповідно до п.5.1. Кредитного договору, у разі прострочення Позичальником строку сплати мінімальних необхідних платежів по погашенню Кредиту/Кредитної лінії, Позичальник сплачує Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що підлягала на час виникнення заборгованості, за кожен день прострочення. Відповідно до п.5.2. Кредитного договору, у разі порушення Позичальником вимог п.п 4.3.1, 4.3.2, 4.3.7., 4.3.9., 4.3.10 цього Договору, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 10 % (десять) від суми кредиту, визначеної у п. 1.1 цього договору за кожен випадок. 05 лютого 2015 року, постановою Національного банку України № 83, Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» віднесено до категорїї неплатоспроможних. 05 лютого 2015 року, рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 26, розпочато з 06 лютого 2015 року, процедуру виведення ПАТ «КБ«Надра» з ринку, шляхом запровадження тимчасової адміністрації, строком на 3 (три) місяці по 05 травня 2015 року включно. 23 квітня 2015 року, рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 85, продовжено здійснення тимчасової адміністрації до 05 червня 2016 року включно. 04 червня 2015 року, головою Національного банку України прийнято постанову № 356 про відкликання банківської ліцезії та ліквідаціїю ПАТ «КБ«Надра». 05 червня 2015 року, виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення № 113 про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ«Надра» та призначила уповноважену особу Фонду на ліквідацію банку - Стрюкову Ірину Олександрівну на 1 (один) рік, з 05 червня 2015 року по 04 червня 2016 року включно. Одночасно, з прийняттям цього рішення, припинено здійснення тимчасової адміністрації з 05 червня 2015 року. На підставі рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 113, від 05 червня 2015 року, Стрюкова І.О. приступила до виконання повноважень уповноваженої особи Фонду на ліквідацію в ПАТ «КБ«Надра». Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 616 від 28 квітня 2016 року, продовжено строки здійснення процедури ліквідації ПАТ «КБ «Надра» та делегування повноважень ліквідатора, строком на 2 (два) роки по 04 червня 2018 року включно. Згідно п. 17 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» заявляти від імені банку позови майнового та немайнового характеру до суду, у тому числі позови про винесення рішення, відповідно до якого боржник банку має надати інформацію про свої активи. Відповідно до ч. 6 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року № 4452 - VI Фонд вживає передбачені законодавством заходи щодо стягнення простроченої заборгованості позичальників та інших боржників банку. Свої зобов»язання за Договором Банк виконав у повному обсязі надавши відповідачу кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу банку на підставі Заяви на видачу готівки № 318 від 04 березня 2008 року. У зв'язку з невиконанням прийнятих на себе зобов'язань по Договору, станом на 04.05.2016 р. існує заборгованість перед [PERSON] за Кредитним договором № 6\\1\\27\\2008\\840-АП\\13 від 04.03.2008 року у розмірі 205 604.57 гривен, та складається із заборгованості: заборгованість за кредитом, в тому числі прострочена - 107 576, 12 гривен.; заборгованість за відсотками, в тому числі прострочена - 21 370, 62 гривен; пеня за прострочення сплати кредиту - 46 716, 18 гривен; штраф за порушення умов кредитного договору - 29 941, 65 гривен. Наявна заборгованість підтверджується наданим позивачем та перевіреним судом розрахунком. У відповідності до ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини; Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Стаття 611 ЦК України встановила, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності до статті 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. І договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Таким чином, закріпивши такі умови в кредитному договорі, та договорах поруки, сторони взяли на себе обов»язок виконувати ці зобов»язання. Відповідно до ч. 1, п. 1, ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Заперечення представника відповідачів - [PERSON] не містять в собі обґрунтованих підстав для відмови в позові, оскільки, відповідно до положень ст. 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено повноваження Фонду під час здійснення ліквідації банку, а саме передбачено, що усі або частина повноважень Фонду, визначені цим законом, можуть бути делеговані одній або кільком уповноваженим особам Фонду. Разом з цим, в п.3 ч.1, цієї ж статті, зазначено, що Фонд вживає у встановленому законом порядку заходів до повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та пошуку, виявлення, повернення (витребування) майна банку, що перебуває у третіх осіб. Крім того, в ході розгляду справи було встановлено факт порушення позичальником [PERSON] взятих на себе зобов'язань за договором в частині своєчасної сплати платежів та розміру сум, в рахунок погашення кредиту, суд вважає, що на користь позивача підлягають стягненню пеня, у відповідності до положень ЦК України та умов договору. При цьому суд враховує, що ч.2 ст.258 ЦК України встановлено спеціальний строк позовної давності в один рік. Разом з тим, ч. 1 ст. 259 ЦК України визначає, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Відповідно до п. 7.3 кредитного договору, встановлено, що сторони,

Outcome: approved