Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-01 00:00:00

В червні\~2020\~року [PERSON] \~звернувся до\~суду з\~позовом про визнання незаконним та скасування наказу про оголошення догани, нарахування та виплату грошових сум, мотивуючи вимоги тим, що відповідач необґрунтовано та протиправно виніс наказ від 22.01.2019 року №41 «Про застосування дисциплінарного стягнення до працівника Центру [PERSON] » та безпідставно не виплатив премію та надбавку. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, просив відмовити у їх задоволенні, вказавши, що [PERSON] було допущено ряд порушень, у зв`язку з чим його було правомірно притягнуто до дисциплінарної відповідальності. Щодо невиплати премії та надбавки відповідач зазначає, що в березні 2018 року не було фонду економії заробітної плати відділу, що позбавило можливості здійснювати премію, в грудні 2018 року виплачено премію в межах наявних коштів на оплату праці, а за 2019 рік не було здійснено доплати у зв`язку з притягненням [PERSON] до дисциплінарної відповідальності. Заслухавши позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Згідно ст.12\~ЦПК України,\~кожна сторона\~повинна довести\~обставини,\~які мають\~значення для\~справи і\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим Кодексом. З матеріалів справи встановлено, що відповідно до пункту 4 Положення про Центр забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 10.08.2016 № 419 (зі змінами) Центр відповідно до покладених завдань та наданих повноважень серед іншого, здійснює інформаційно-аналітичне забезпечення роботи «гарячої лінії» Міністерства оборони (а.с.80-82). Відповідно до наказу Центру забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних Сил України (по стройовій частині) від 07.10.2015 №282 [PERSON] з 12.10.2015 прийнято на роботу начальником відділу інформаційно-аналітичного забезпечення роботи «гарячої лінії» Міністерства оборони України (а.с.84). У січні 2019 року проведено перевірку організацію роботи у відділі інформаційно-аналітичного забезпечення роботи «гарячої лінії» «Міністерства оборони України, за наслідком якої складено акт результатів роботи посадових осіб Центру забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних Сил України у відділі інформаційно-аналітичного забезпечення роботи «гарячої лінії» Міністерства України від 21.01.2019 №505 (а.с.89-91). У висновках вказаного акту зазначено наступні порушення: 1) порушення трудової дисципліни з боку начальника відділу працівника ЗСУ [PERSON] , а саме не організував дотримання правил внутрішнього трудового розпорядку працівниками відділу, чим порушено обов`язки начальника відділу інформаційно-аналітичного забезпечення роботи «гарячої лінії» Міністерства оборони України, затверджені наказом начальника Центру від 26.12.2018 № 521; 2) порушення трудової дисципліни з боку начальника відділу працівника ЗСУ [PERSON] , а саме не забезпечив додержання працівниками відділу трудової дисципліни, чим порушено обов`язки начальника відділу інформаційно-аналітичного «гарячої лінії» Міністерства оборони України, затверджені Центру від 26.12.2018 № 521; 3) порушення трудової дисципліни з боку начальника відділу працівника ЗСУ [PERSON] , а саме не розподілив обов`язки між працівниками відділу та не затвердив їх, чим порушив обов`язки начальника відділу інформаційно-аналітичного забезпечення роботи «гарячої лінії» Міністерства оборони України, затверджені наказом начальника Центру від 26.12.2018 №521. Зазначене, на думку відповідача, стало підставою порушення вимог Кодексу законів про працю України, наказу Державного комітету статистики України від 05.12.2008 № 489 «Про затвердження типових форм первинної облікової документації зі статистики праці» з урахуванням роз`яснень, наданих листом Міністерства праці та соціальної політики України від 13.05.2010 № 140/13/116-10, Колективного договору зареєстрованого Управлінням праці та соціального захисту населення Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації від 20.10.2015 за № 146-15 та наказу начальника Центру від 26.12.2018 № 525 «Про організацію служби військ та бойового навчання на 2019 рік», а саме внесення до табелів обліку робочого часу працівників відділу «гарячої лінії» МОУ завідомо неправдивих відомостей про фактично відпрацьований час, відпрацьовані за місяць години, надурочні, та роботи у вихідні дні. З матеріалів справи вбачається, що позивач відмовився ставити підпис про ознайомлення з вказаним актом та надавати пояснення щодо порушень трудової дисципліни, викладених в акті, в результаті чого було складено акти відмови в підписі про ознайомлення від 21.01.2019 та відмови надати пояснення від 21.01.2019 (а.с.92). Враховуючи висновки акту від 21.01.2019 №505, відповідачем прийнято наказ від 22.01.2019 №41, яким застосовано дисциплінарне стягнення до працівника Центру [PERSON] , а саме за порушення трудової дисципліни, неналежне виконання обов`язків, що потягло за собою внесення до табелів обліку робочого часу працівників відділу завідомо неправдивих відомостей про фактично відпрацьований час, застосовано до начальника відділу інформаційно-аналітичного забезпечення роботи «гаряча лінія» Міністерства оборони України працівника [PERSON] дисциплінарне стягнення «догана». Відповідно до статті 139 Кодексу законів про працю України (в редакції чинні на момент накладення дисциплінарного стягнення) (далі - КЗпП України) працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Відповідно до частини 1 статті 140 КЗпП України трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохоченням за сумлінну працю. Статтею 141 КЗпП України передбачено, що власник або уповноважений ним орган повинен правильно організувати працю працівників, створювати умови для зростання продуктивності праці, забезпечувати трудову і виробничу дисципліну, неухильно додержувати законодавства про працю і правил охорони праці, уважно ставитися до потреб і запитів працівників, поліпшувати умови їх праці та побуту. Відповідно до статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Згідно з частиною 1 статті 147-1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. Дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку (ст. 148 КЗпП). Відповідно до ст.149 КЗпП до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Як зазначалось, в січні 2019 року було проведено перевірку організації роботи у відділі інформаційно-аналітичного забезпечення роботи «гарячої лінії» Міністерства оборони України. Підставою для проведення такої перевірки слугувало розпорядження начальника Центру. Посилання позивача щодо протиправності та безпідставності проведення такої перевірки суд зауважує, що Кодексом законів про працю України та іншими нормативно-правовими актами не врегульовано спосіб та механізм виявлення порушень працівниками трудової дисципліни. При цьому, відповідно до ст.6 розд.І Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України, від 24 березня 1999 року N 551-XIV, право командира - віддавати накази і розпорядження, а обов`язок підлеглого - їх виконувати, крім випадку віддання явно злочинного наказу чи розпорядження. Наказ має бути виконаний сумлінно, точно та у встановлений строк. Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24 \~\~березня 1999 року № N 548-XIV\~затверджено Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, яким визначено загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах (далі Статут №548). Відповідно до ст.35 Статуту №548 наказ можна віддавати одному чи групі військовослужбовців усно або письмово, у тому числі з використанням технічних засобів зв`язку. Отже, начальник Центру наділений повноваженням віддавати письмові або усні накази (розпорядження), а тому усне розпорядження щодо проведення перевірки інформаційно-аналітичного забезпечення роботи «гарячої лінії» Міністерства оборони України відповідає вимогам статутів Збройних Сил України. При цьому щодо суті встановлених порушень суд зауважує наступне. Перевіркою встановлено, що 15.01.2019 станом на 17:45 на робочому місці перебував тільки начальник відділу Олійник І.В.; 16.01.2019 станом на 09:09 начальник відділу прибув на робоче місце, про місце перебування працівника [PERSON] відповіді не надано, чим порушено дотримання правил трудового розпорядку працівниками. Крім того, до огляду не надано Журнал інструктажу з охорони праці та інструкції з охорони праці. Протягом часу перебування на посаді начальник відділу, як фахівець напрямку діяльності відділу не розробив і не ввів в дію необхідних інструкцій, спираючись на те, що відповідні інструкції йому має надавати Центр. На момент перевірки відсутні функціональні обов`язки та посадові інструкції відділу на 2019 рік. Протягом підготовчого періоду до 2019 року (листопад-грудень 2018) ніяких пропозицій стосовно розробки та введення в дію функціональних обов`язків та посадових інструкцій особовому складу на 2019 рік від керівництва відділу до служби діловодства Центру не надходило (включно по 17.01.2019). Щодо посилання на те, що 15.01.2019 в 17:45 були відсутні всі працівники на робочому місці, окрім позивача, суд зауважує, що решту особового складу начальник відділу своїм рішенням відпустив раніше, пояснюючи це складними умовами переїзду до місця проживання. Вказане рішення [PERSON] як начальника прийнято поодиноко, не носять постійного систематичного характеру та прийнято з урахуванням об`єктивних причин дорожніх умов саме цього дня. Жодних доказів невиконання роботи працівниками або доказів зловживання своїми правами як начальника відповідачем не надано. Щодо посилання на те, що станом на 16.01.2019 на робочому місці відсутній працівник [PERSON] , суд зауважує, що доказів відсутності даної особи взагалі на роботі відповідачем не надано, натомість [PERSON] надано письмові пояснення, в яких зазначено, що [PERSON] на момент перевірки за вказівкою працівника [PERSON] , начальника відділу по роботі з громадянами та доступу до публічної інформації Міністерства оборони України Департаменту інформаційно-організаційної роботи та контролю Міністерства оборони України, знаходилась у приміщенні цього відділу (а.с.88-89). Посилання відповідача на інші порушення, які нібито було встановлено в ході усних співбесід відносно позивача, судом не беруться до уваги, оскільки до суду не надано жодних пояснень та доказів на підтвердження вчинення зазначених порушень, не зазначено з ким проводились такі бесіди, за який період, тощо. Також суд наголошує, що під час перевірки, як зазначає і сам відповідач, Журнал інструктажу з охорони праці було надано 17.01.2019. Суд погоджується з посиланнями позивача, що протягом часу перебування на посаді начальник відділу, як фахівець напрямку діяльності відділу, не розробив і не ввів в дію необхідної інструкції з охорони праці, оскільки відповідні інструкції йому має надавати Центр, з огляду на наступне. Відповідно п.1 розд. IV Положення про розробку інструкцій з охорони праці, затвердженим наказом Комітету по нагляду за охороною праці Міністерства праці та соціальної політики України від 29.01.1998 №9 (у редакції наказу Міністерства соціальної політики України 30.03.2017 №526), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21.06.2017 за №779/30647 (надалі - Положення) інструкції розробляються, узгоджуються і затверджуються згідно з Порядком опрацювання і затвердження роботодавцем нормативних актів з охорони праці, що діють на підприємстві, затвердженим\~наказом Державного комітету України по нагляду за охороною праці від 21 грудня 1993 року N 132, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 07 лютого 1994 року за N 20/229 (надалі Наказ №132), та з урахуванням вимог цього Положення. Згідно з приписами Наказу №132\~опрацювання нормативних актів\~з охорони праці\~здійснюється відповідно до наказу (розпорядження)\~роботодавця, яким визначаються конкретні строки, виконавці та керівник розробки (п.2.1). До опрацювання проекту нормативного акта\~з охорони праці\~залучаються фахівці підрозділів підприємства, до компетенції яких відноситься питання, кваліфіковані спеціалісти у галузі охорони праці та з правових питань, представники профспілки (профспілок) та інших громадських об`єднань, уповноважені\~найманими працівниками особи з питань охорони праці\~та члени комісії з питань охорони праці підприємства. \~\~Посадова особа, яка призначена керівником розробки проекту нормативного акта\~з охорони праці, готує за участю відповідних спеціалістів пропозиції щодо організації та етапів роботи над проектом, складає план опрацювання\~такого\~нормативного акта. План затверджується\~роботодавцем. (п.2.2, п.2.3). Відповідно до п.2.10 Наказу №132 роботодавець зобов`язаний встановити систематичний контроль за відповідністю нормативних актів\~з охорони праці\~вимогам чинного законодавства та забезпечити їх періодичний перегляд, своєчасне внесення змін або опрацювання і затвердження нового нормативного акту\~з охорони праці\~у зв`язку із змінами в організації виробництва, впровадженням нової техніки і технології, переглядом\~нормативно-правових\~актів\~з охорони праці\~тощо. Щодо порушення стосовно відсутності посадових інструкцій, зокрема, ненаданні пропозицій, доповнень та змін стосовно розробки та введення в дію функціональних обов`язків та посадових інструкцій особового складу для проекту нового наказу «Про затвердження функціональних обов`язків та посадових інструкцій працівників Центру», суд звертає увагу, що ніяких змін за останні три роки не відбулось, чисельність працівників не змінювалась, перерозподіл обов`язків між працівниками не здійснювався, тощо, а тому у позивача відсутні підстави для внесення таких пропозицій чи змін. Отже, під час розгляду справи висновки, викладені в акті перевірки, щодо порушень позивачем вимог Кодексу законів про працю України, наказу Державного комітету статисти України від 05.12.2008 № 489 «Про затвердження типових форм первинної облікової документації зі статистики праці» з урахуванням роз`яснень наданих листом Міністерства праці та соціальної політики України від 13.05.2010 № 140/13/116-10, Колективного договору зареєстрованого Управлінням праці та соціального захисту населення Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації за № 146-15 від 20.10.2015 та наказу начальника Центру від 26.12.2018 № 525 «Про організацію служби військ та бойового навчання на 2019 рік», не знайшли свого підтвердження. Підсумовуючи викладене, наказ начальника Центру забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних Сил України від 22.01.2019 № 41 «Про застосування дисциплінарного стягнення до працівника Центру [PERSON] » у вигляді «догани» є протиправним та підлягає скасуванню. Щодо стягнення премії за результати роботи за місяць у розмірі 1000 грн. та надбавку за складність та напруженість у роботі в розмірі по 50% посадового окладу пропорційно відпрацьованого часу за місяць у розмірі 2180 грн. з першого січня 2019 року до дати скасування наказу начальника Центру забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних Сил України від 22.01.2019 № 41 «Про застосування дисциплінарного стягнення до працівника Центру [PERSON] » у загальному розмірі 3 180 грн. щомісячно, суд виходить з наступного. Відповідно до пункту 4.3 Умов оплати праці працівників загальних (наскрізних) професій і посад бюджетних військових частин, закладів, установ та організацій Збройних Сил України, затверджених наказом Міністра оборони України від 24.01.2006 № 28 «Про впорядкування умов оплати праці працівників загальних (наскрізних) професій і посад бюджетних військових частин, закладів, установ та організацій Збройних Сил України» зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 7 лютого 2006 року за №107/11981, командири частин мають право преміювати працівників відповідно до їх особистого внеску в загальні результати роботи в межах коштів на оплату праці. Відповідно до п. 3.3. Положення про преміювання працівників Центру, що є додатком до Колективного договору, економія фонду заробітної плати утворюється в разі надання відпустки без збереження заробітної плати, наявністю вакантних посад та перебування працівників на лікарняному (оплата листів тимчасової непрацездатності). Згідно з переліку доплат та надбавок до тарифних ставок і посадових окладів працівників Центру забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних Сил України, що є додатком до Колективного договору перелічено належні доплати, зокрема і складність та напруженість у роботі в розмірі по 50% посадового окладу. Відповідно до заперечень відповідача, надбавка за складність та напруженість у роботі в розмірі по 50% посадового окладу пропорційно відпрацьованого часу за місяць у розмірі 2180 грн. та премія в розмірі 1000 грн. з 01.01.2019 не була сплачена внаслідок притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності, при цьому, враховуючи попередні висновки про скасування наказу від 22.01.2019 № 41 «Про застосування дисциплінарного стягнення до працівника Центру [PERSON] », останньому підлягає відновлення таких виплат у відповідному періоді, в якому ця сума, а саме 3180 грн./міс, була утримана. Щодо нарахування та виплатити йому премії за результати роботи у березні та грудні 2018 року у загальному розмірі 2000 грн, суд зауважує, що посилання відповідача на відсутність фонду економії заробітної плати відділу в цих періодах не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки фонд економії заробітної плати утворюється з джерел усього центру, а не по кожному структурному підрозділі окремо. З відомості за березень та грудень 2018 року вбачається, що відповідачем було вибірково виплачено премію в розмірі 1000 грн. працівникам Центру, при цьому не надано роз`яснень яким чином та на підставі якого підходу було виокремлено вказаних осіб та не виплачено премію решті працівників, зокрема, щодо позивача. До того ж, посилання відповідача про виплату премії позивачу за грудень 2018 року в розмірі 2653,10 грн. спростовані наданою відомістю, з якої вбачається, що ця сума є премією за четвертий квартал 2018 року, натомість за грудень 2018 року було сплачено всім працівникам відділу в розмірі 1000 грн., окрім [PERSON] . Отже, відповідачем безпідставно та протиправно позбавлено [PERSON] премії в загальному розмірі 2000 грн за березень та грудень 2018 року. Таким чином, вимога позивача про нарахування та зобов`язання виплатити відповідача премії за результати роботи у березні та грудні 2018 року у загальному розмірі 2000 грн. підлягають задоволенню. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, оскільки позов підлягає задоволенню, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 840 грн. 80 коп. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved