Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

До Високопільського районного суду Херсонської області звернулося Публічне акціонерне товариство [PERSON] «Приватбанк» із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, зазначивши, що відповідно до укладеного договору №б/н від 04.09.2008 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 1000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, з подальшим збільшенням кредитного ліміту, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до п.9.12 Умов та Правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично пролонгується на такий же термін. Враховуючи те, що відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, а тому станом на 31.10.2015 року має заборгованість в сумі 11960,86 грн., яка складається з наступного: 1136,31 грн. заборгованість за кредитом; 7266,89 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 2750,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250,00 грн. штраф (фіксована частина) та 557,66 грн. штраф (процентна складова). Просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 11960 грн. 86 коп. за кредитним договором №б/н від 04.09.2008 року та судові витрати в розмірі 1218,00 грн. Представник позивача [PERSON] акціонерного товариства [PERSON] банк «Приватбанк», за довіреністю, [PERSON] надав до суду клопотання в якому позов підтримав з підстав викладених у позовній заяві, наполягає на його задоволенні та просить справу розглянути у відсутності представника та не заперечує у постановленні заочного рішення. (а.с.19). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, двічі на 25.12.2015 року та на 18.01.2016 року, будучи повідомленим, відповідно до ст.74 ЦПК України, судовими повістками та Ухвалою про відкриття провадження у справі та про призначення справи до судового розгляду. Заперечень до позову не надав, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надано. За таких обставин суд вважає причину неявки в судове засідання відповідача не поважною та за можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст.224 ЦПК України, а представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Тому суд вважає за можливим проведення заочного розгляду справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. ст.224-225 ЦПК України. Представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, судом встановлено: - Із копії розрахунку заборгованості (а.с.4-6) вбачається, що відповідач [PERSON] станом на 31.10.2015 року має заборгованість в сумі 11960,86 грн., яка складається з наступного: 1136,31 грн. заборгованість за кредитом; 7266,89 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 2750,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250,00 грн. штраф (фіксована частина) та 557,66 грн. штраф (процентна складова). Останній платіж відповідачем було здійснено 19.12.2012 року. - Із копії заяви позичальника №б/н від 04.09.2008 року та копій довідок про умови кредитування (а.с.7) вбачається, що позивач надав [PERSON], за заявою останнього кредит в розмірі 1000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, з подальшим збільшенням розміру кредитного ліміту, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. - Із копії паспорту громадянина України (а.с.14) вбачається, що [PERSON] народився 24.10.1986 року та зареєстрований в [INFO], що підтверджується довідкою Високопільського РС УДМС України в Херсонській області (а.с.24). Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.527 ЦК України 1. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. 2. Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги. Відповідно до ст.530 ЦК України 1. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. 2. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.625 ч.1 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошового зобовязання. Згідно ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання. Згідно ст.1050 ч. 2 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Судом встановлено, що відповідач відповідно до поданої заяви №б/н від 04.09.2008 року (а.с.7) отримав від позивача кредит у розмірі 1000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, з подальшим збільшенням розміру кредитного ліміту, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» (а.с.8-13), складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Внаслідок неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору, станом на 31.10.2015 року має заборгованість перед позивачем в розмірі 11960,86 грн., яка складається з наступного: 1136,31 грн. заборгованість за кредитом; 7266,89 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 2750,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250,00 грн. штраф (фіксована частина) та 557,66 грн. штраф (процентна складова), при цьому останній платіж відповідачем було здійснено 19.12.2012 року (а.с.5 на звороті). Таким чином, оскільки відповідач, внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобовязань, порушив виконання кредитного договору №б/н від 04.09.2008 року та норми діючого законодавства, суд вважає за можливим вимогу позивача щодо стягнення з відповідача суми заборгованості задовольнити у повному обсязі, тобто стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по кредитному договору на загальну суму 11960,86 грн. Крім того згідно ст.88 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються із 1218,00 гривень сплаченого судового збору, що підтверджується платіжним дорученням (а.с.1). На підставі викладеного, ст.ст. 526, 527, 530, 625, 629, 1050 ЦК України та

Outcome: approved