Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

Головний лікар КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить госпіталізувати [PERSON], [INFO], у психіатричну лікарню у примусовому порядку. Заява обґрунтована тим, що [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: м. Василівка, вул. Партизанська, буд.77, знаходиться на стаціонарному лікуванні з 29.07.2017 року. Госпіталізується повторно. Психічний стан змінився з вересня 2016 року - стала дратівливою, перестала цікавитися дітьми, оголялася перед ними. Стверджувала, що в неї під шкірою щось повзає, дряпала шкіру пінцетом, намагаючись достати «пластмассовые волосинки и пушинки». Вперше знаходилась на стаціонарному лікуванні з 22.04.2017 року по 10.05.2017 року у 15 відділенні КУ «ОКПЛ» ЗОР з діагнозом - гострий поліморфний психотичний розлад з симптомами шизофренії. Напередодні була затримана нарядом поліції у звязку з неадекватною поведінкою з у парку «Дубовий гай», у стані психомоторного збудження, без взуття, коли розмовляла з неіснуючим співрозмовником, намагалась кинутись під машину. Невдовзі, 19.05.17 року була знову доставлена до лікарні спеціалізованою психіатричною бригадою швидкої медичної допомоги, за ініціативою матері, з діагнозом - галюцінаторно-параноїдний синдром. Згоду на госпіталізацію не дала, застосовувалась примусова госпіталізація. В той же день 19.04.17 року була оглянута комісією лікарів-психіатрів, за висновком якої перенесла транзиторний психотичний розлад, підстав для застосування примусової госпіталізації не знайдено, виписана з батьками. Зі слів матері, на протязі останнього тижня погано спить, дратівлива, злобна, називає мати чужою людиною. 28.07.2017 року разом з дітьми поїхала до подруги у Дніпропетровську область, де стала вести себе неадекватно, стверджувала, що подруга вкрала у неї дітей, телефон та ноутбук, кидалась на дітей з ножем. 29.07.2017 року була привезена подругою до матері, де продовжувала вести себе неадекватно - не впускала мати до кімнати, оголялась перед дітьми, стверджувала, що на неї впливають оточуючи та від цього у неї спотворюється обличчя «оно опухает и покрывается ранами», намагалась викинутись з вікна. У зв'язку з цим, 29.07.2017 року, була доставлена до приймального відділення КУ „Обласна клінічна психіатрична лікарня ЗОР спеціалізованою психіатричною бригадою швидкої медичної допомоги №104 (лікар Ганзенко), по рапорту поліції, у супроводі матері. 29.07.2017 року оглянута черговим лікарем приймального відділення, який кваліфікував стан хворої, як тяжкий психічний розлад. Приймаючи до уваги заяву матері, госпіталізована у примусовому порядку, як особа, що є потенційно є небезпечною для себе та оточуючих, з діагнозом: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання ПАВ, галюцінаторно- параноїдний синдром, психомоторне збудження. 30.07.2017 року оглянута комісією лікарів-психіатрів, згідно висновку якої [PERSON], [INFO] страждає на тяжкий психічний розлад у формі галюцінаторно - параноїдного психозу внаслідок вживання психоактивних речовин. За психічним станом становить небезпеку для себе та оточуючих. Госпіталізація обгрунтована. Обстеження та лікування можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару. У суді представник заявника та лікар-психіатр підтримали заяву, надавши пояснення що хвора потребує обовязкової госпіталізації. Прокурор не заперечує проти задоволення заяви. Законний представник хворого не заперечує проти задоволення заяви. [PERSON] категорично заперечувала проти примусової госпіталізації. Суд, заслухавши представника лікарні, лікаря-психіатра, висновки прокурора, законного представника хворого, вивчивши матеріали справи, висновок лікарів-психіатрів від 30.07.2017 року вважає, що заява, підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. У своєму рішенні Європейський Суд з прав людини (справа «[PERSON] проти України») від 17.04.2014 року зазначив, що особа не може вважатися «Психічно хворою» та позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов; по-перше, об'єктивна медична експертиза повинна достовірно показати, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання. Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів від 30.07.2017 року, встановлено, що [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад у формі галюцінаторно-параноїдного психозу внаслідок вживання ПАР. Внаслідок хвороби являє соціальну небезпеку для себе та оточуючих. Надані суду пояснення лікаря-психіатра, зокрема, про те, що [PERSON] вдруге проходить курс лікування у психіатричній лікарні і внаслідок захворювання являє потенційну соціальну небезпеку для себе та оточуючих, суд вважає доказами по справі, підтверджуючими необхідність госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку. Таким чином, зібрані у справі докази і їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви.

Outcome: approved