overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

В січні 2015 року позивач [PERSON] звернулася з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що життя з відповідачем не склалося через чисельні сварки та конфлікти. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть, шлюбно-сімейні стосунки не підтримуть. Сім»я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. Посилаючи на викладене та норми закону, позивач просила суд: розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 23 листопада 2001 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Ленінградського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис № 1350. Позивач в судове засідання не з'явилася, звернулась до суду з заявою слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явивсь, звернувсь до суду з заявою слухати справу у його відсутність, позовні вимоги визнав. У зв'язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 23 листопада 2001 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Ленінградського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис № 1350, що підтверджується свідоцтвом про одруження, серія [NUMBER] від 23 листопада 2001 року. Від спільного проживання сторони мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO], Серії [NUMBER], актовий запис №895. Спільне життя між сторонами не склалося через чисельні конфлікти. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Сім»я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. У відповідності до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 1 ст. 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, укладеного між [PERSON] та [PERSON] є неможливим, подальше сімейне життя подружжя неможливе, сім'я розпалась остаточно, збереження сім'ї сторін суперечить їх інтересам, а також моральним засадам суспільства. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст. 51 Конституції України, ст.ст. 21, 55, 110, 112 Сімейного кодексу України, та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

В січні 2015 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що їх сімя розпалася і поновлена бути не може. Під час розгляду справи по суті позивач [PERSON] заявлений позов підтримав, просив задовольнити його, пояснивши, що сімейні відносини з відповідачкою припинені з грудня 2013 року і на примирення він не погоджується. У строк, наданий судом для примирення, заходів для цього не вживав. Відповідачка [PERSON] заявлений позов визнала, не заперечувала проти його задоволення, зазначивши, що їх сімя дійсно розпалася і нового строку для примирення сторонам надавати не потрібно. Судом встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 05 березня 1994 року в відділі ДРАЦС по місту Миргороду реєстраційної служби Миргородського міськрайонного управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 66, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу / а.с. 3 /. Для обох із сторін це перший шлюб, від якого вони мають неповнолітню дочку [PERSON] [INFO] / а.с. 5 /. Спільно, однією сімєю, як вбачається з пояснень позивача, вони не проживають з грудня 2013 року. В даний час сімейних відносин позивач та відповідачка не підтримують, проживають окремо за різними адресами. На примирення вони не погоджуються. У строк, наданий судом для примирення / а. с. 27 /, не примирилися. При встановлених обставинах суд приходить до висновку про те, що між сторонами по справі склалися і існують такі взаємини, які виключають їх подальше спільне проживання і ця сімя поновлена бути не може. Відповідачка не бажає відновити своє дошлюбне прізвище, право на що передбачене ст. 113 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

В січні 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому вказав, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 05.11.2009 року. Спільне життя не склалося, збереження сім'ї є неможливе, оскільки вони перестали знаходити спільну мову одне з одним, в сім'ї часто виникали сварки та інші негаразди. Не створення нормальних сімейних стосунків привело до розладу і фактично припинення шлюбних відносин. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON] [INFO] Фактично з 2011 року сім'я повністю розпалась. Збереження шлюбу та подальше спільне проживання є неможливе. Позивач просив розірвати шлюб, малолітню дочку - [PERSON] залишити на утриманні матері. В судове засідання позивач не з'явивсь, до суду подав заяву про розгляд справи в його відсутність. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилась. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. До суду подала заяву про розгляд справи в її відсутність. Позовні вимоги визнала в повному обсязі та не заперечила щодо їх задоволення. Відповідно до ст.158 ЦПК України за наявності поданих заяв суд здійснює розгляд справи у відсутність сторін. Суд, дослідивши надані докази на засадах змагальності, в межах позовних вимог, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Так, судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 05.11.2009 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис за № 2046 від 05.11.2009р. Від шлюбу мають малолітню дитину - доньку [PERSON] [INFO]. Вказана обставина підтверджуються свідоцтвом про одруження [NUMBER]. Сторони зберегти сім'ю не бажають, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, мають різні погляди на життя, разом не проживають, а тому суд вважає, що сім'я сторін розпалась остаточно, а отже збереження даної сім'ї є неможливим та недоцільним. Дитину - [PERSON] [INFO] слід залишити проживати з матір'ю, спір про місце проживання якої відсутній. Спір про поділ майна між сторонами відсутній. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Ст.112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. Суд роз'яснює сторонам, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням про розірвання шлюбу. Враховуючи викладене, на підставі ст.112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

В січні 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON]. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. [INFO] [PERSON]. померла. 03 жовтня 2014 року відібрано та поставлено на первинний облік [PERSON], яка опинилась в складних життєвих обставинах і тимчасово влаштовано до родичів. Батько самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, не цікавиться життям та здоров'ям дитини, не займається її утриманням та вихованням і не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо його дитини. Службою у справах дітей та сім'ї Бородянської райдержадміністрації виданий висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його доньки [PERSON]. Тому просив позбавити відповідача батьківських прав відносно [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні представник позивача Шевченко Н.О. позов підтримала, викладене підтвердила, пояснивши, що відповідач не цікавиться долею дитини, батьківських обов'язків не виконує. Відповідач [PERSON]. в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до заяви просив слухати справу без його участі, позов визнає. Представник третьої особи - служби у справах дітей та сім'ї Бородянської районної державної адміністрації Стасенко Л.В. позов підтримала, просила позбавити батьківських прав відповідача [PERSON]. відносно його доньки [PERSON], [INFO], оскільки він не приймає участі у вихованні дитини та ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Вислухавши пояснення представника позивача, представника третьої особи, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] являється дочкою [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 7). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.6). Відповідно до висновку затвердженого розпорядженням голови Бородянської районної державної адміністрації [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав відносно дочки [PERSON], [INFO], так як він самоусунувся від виконання батьківських обов'язків та свідомо нехтує ними (а.с.9). Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, суд вважає за необхідне позбавити його батьківських прав відносно цієї дитини. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід бюджету необхідно стягнути удовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

В січні 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом про стягнення з відповідача на його користь грошових коштів в розмірі 738270,00 грн. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач вказував на те, що між сторонами було укладено трудовий договір, відповідно до якого відповідач займала посаду начальника відділу продажу автомобілів, та в наслідок вчинення нею дій, що мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку, нею було протиправно привласнено належні товариству грошові кошти в загальному розмірі 738270,00 грн., що, запереконанням позивача, відповідно до діючого законодавства мають бути нею відшкодовані у повному обсязі. В судове засідання сторони не зявились, про час та місце вирішення справи повідомлені належним чином. Представник позивача звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач про час та місце вирішення справи повідомлена належним чином, у судове засідання не зявилася, про поважні причини своєї неявки суд не повідомила, жодних заяв, клопотань або заперечень не надала. Виходячи з наведеного, приймаючи до уваги думку представника позивача щодо можливості вирішення справи у заочному порядку, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

В січні 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом у якому просив звільнити з-під арешту, що накладено Другим Київським ВДВС ОМУЮ в інтересах відповідача, все приналежне йому майно. Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач вказував на те, що державний виконавець, накладаючи арешт на приналежне позивачу майно порушив засади співмірності, через що права позивача, як власника значно більшого обсягу майна, ніж сума стягнення за виконавчим документом, що перебуває на виконанні у органах ДВС, істотним чином обмежені, а тому за його переконанням такий арешт підлягає скасуванню. В судове засідання сторони не зявились, про час та місце вирішення справи повідомлені у встановленому законом порядку. Представник позивача звернувся до суду з заявою про вирішення справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач звернулась до канцелярії суду з заявою про визнання позову, просила суд розглядати справу за її відсутності. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про поважні причини своєї неявки суд не повідомила, заяв, клопотань або заперечень не надала. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

В січні 2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просив шлюб з відповідачкою, зареєстрований 20 лютого 2009 року в Амур-Нижньодніпровському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 108 - розірвати. В обґрунтування позову позивач вказав на те, що від шлюбу у них з відповідачкою народилася дитина: [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені з березня 2013 року. Причиною розпаду сім'ї є психологічна несумісність між ними, яка негативно вплинула на подружні стосунки та призвела до непорозумінь та втрати моральної рівноваги в сім'ї. До теперішнього часу поліпшення у їх стосунках не відбулося, так як кожен з них продовжує жити окремим життям. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може. В судове засідання позивач не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, раніше надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Справу просив розглянути у його відсутність. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, раніше надала суду заяву, в якій позовні вимоги позивача визнала та не заперечувала проти розірвання шлюбу. Вказала, що не проживає разом з чоловіком з березня 2013 року. Справу просила розглянути без її участі. Прізвище після розірвання шлюбу просила залишити без змін. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню по наступним підставам. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні було встановлено, що 20 лютого 2009 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб в Амур-Нижньодніпровському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 108. Від шлюбу у них народилася дитина: [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені з березня 2013 року, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Тому, суд вважає необхідним задовольнити даний позов та розірвати шлюб між сторонами. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

В січні 2015 року позивач звернувся до суду зі вказаним позовом. Позивач зазначив, що між ним та відповідачем був укладений договір, відповідно до умов якого позивач надавав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Свої зобовязання Банк виконав ціликом в обговорений у договорі термін, але відповідач зобовязання в обговорений термін не виконала і не виконує на даний час допускаючи прострочення платежів, у звязку з чим за нею виникла заборгованість у розмірі 22921.55 грн. Представник позивача надала суду письмову заяву з проханням розглядати справу за її відсутність. Проти ухвалення заочного рішення в справі не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявилась. Заперечень на позов не надала. У відповідності до вимог ст. ст. 74,76 ЦПК України судом вживались заходи для виклику відповідача. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини: між сторонами був укладений кредитний договір від 17.06.2011 року у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в сумі спочатку 300 грн., потім 15000 грн. і який складався з Заяви (анкети) позичальника, Умов надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою (с.с. 8-10). Відповідно до розрахунку заборгованості по кредитному договору, заборгованість за [PERSON] станом на 30.11.2014 р. складає 22921.55 грн. ( с.с. 5-6). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виповнятися належним чином і в встановлений термін відповідно до умов договору. Таким чином, відповідач будучи зобовязаним щомісячно вносити платежі по договору , припинив виконувати взяті на себе зобовязання допускаючи прострочення платежів . На підставі ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Оскільки відповідачем заперечень на позовну заяву не надано, суд змушений розглядати справу на підставі наданих доказів і вважає що є всі підстави для задоволення позову. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягнення судовий збір на користь позивача розмірі 243.60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

В січні 2015 року позивач звернувся до суду зі вказаним позовом. Позивач зазначив, що між ним та відповідачем був укладений договір, відповідно до умов якого позивач надавав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Свої зобов'язання Банк виконав ціликом в обговорений у договорі термін, але відповідач зобов'язання в обговорений термін не виконав і не виконує на даний час допускаючи прострочення платежів, у зв'язку з чим за ним виникла заборгованість у розмірі 17018.56 грн. Представник позивача надала суду письмову заяву з проханням розглядати справу за її відсутність. Проти ухвалення заочного рішення в справі не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився. Заперечень на позов не надав. У відповідності до вимог ст. ст. 74,76 ЦПК України судом вживались заходи для виклику відповідача. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини: між сторонами був укладений кредитний договір б/н від 30.11.2010 року у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в сумі спочатку 1000 грн., потім 8100 грн. і який складався з Заяви (анкети) позичальника, Умов надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою (с.с. 7-9). Відповідно до розрахунку заборгованості по кредитному договору, заборгованість за [PERSON] станом на 30.11.2014 р. складає 17018.56 грн. ( с.с. 4-6). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виповнятися належним чином і в встановлений термін відповідно до умов договору. Таким чином, відповідач будучи зобов'язаним щомісячно вносити платежі по договору , припинив виконувати взяті на себе зобов'язання допускаючи прострочення платежів . На підставі ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Оскільки відповідачем заперечень на позовну заяву не надано, суд змушений розглядати справу на підставі наданих доказів і вважає що є всі підстави для задоволення позову. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягнення судовий збір на користь позивача розмірі 243.60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

В січні 2015 року позивач звернувся до суду з названою вище позовною заявою, в якій зазначив, що він знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 08 червня 2013 року. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] . Просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що з відповідачкою по справі сімейні стосунки припинені по причині відсутності між ними взаємного порозуміння та поваги друг до друга, що привело до частих скандалів, припинення сімейних стосунків, до втрати почуття любові один до одного. Позивач вважає, що подальше сумісне життя і збереження сім`ї з відповідачкою є неможливим. Майнового спору вони не мають, а син залишається проживати з відповідачкою. \~ \~ \~ \~Посилаючись на наведене, [PERSON] просив позов задовольнити. В судове засідання сторони не з`явилися. \~ \~ \~ \~Позивач надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач також надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. \~ \~ \~ \~Сторони перебувають\~в зареєстрованому\~шлюбі з\~08\~червня 2013 року, шлюб був зареєстрований Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 200. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження. Після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати разом з відповідачкою. У відповідності до ст.ст. 110-112, 114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що збереження спільного життя подружжя та шлюбу суперечить інтересам один одного, це має істотне значення, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-12 00:00:00

В січні 2015 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON]., в якій просить постановити рішення, яким розірвати шлюб, зареєстрований 30 вересня 1995 року Вишгородським р\\в реєстрації актів громадянського стану Київської області, актовий запис №169, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Від сумісного проживання є сина [PERSON], який є дорослим. З відповідачкою більше року не підтримує шлюбні стосунки, не ведуть спільного господарства. Причиною розпаду являється те, що у них зовсім різні погляди на сім'ю, життя , що призвело до того, що він втратив до дружини почуття любові та поваги. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав і просить задовільнити. Відповідачка [PERSON] з позовом погодилась. Сторони на примирення не погодились. Заслухавши пояснення сторін,вивчивши матеріали справи, вбачається, що подальше збереження сім'ї неможливе, шлюб носить формальний характер, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позову.

Outcome: approved