Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-23 00:00:00

В січні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, згідно уточнених позовних вимог, на утримання доньки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та її утримання до досягнення сином [PERSON] трьох років в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на її утримання та дітей не надає. Позивач та її представник в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали\~ та просили їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні вимоги позову визнала частково та пояснила, що на користь дітей слід стягнути мінімальний розмір у твердій грошовій сумі, а на утримання позивача 800 грн. щомісяця. Заслухавши учасників процесу та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.\~\~ Судом встановлено, що з 12 серпня 2011 року\~ сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від даного шлюбу у подружжя народились діти донька [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Відповідач добровільно матеріальної допомоги на її утримання та дітей не надає. \~\~ Ці обставини в судовому засіданні підтверджуються копіями свідоцтва про шлюб та свідоцтвами про народження дітей. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька або в твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до положень ст. 183 СК України\~ частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У п. 17 постанови Пленум Верховного Суду України від 15 травня 2006 року\~ № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. В силу ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. З врахуванням обставин справи, положення чинного законодавства, що регулюють правовідносини пов`язані зі сплатою аліментів, обов`язку відповідача утримувати дітей,\~ принципу законності, та з врахуванням визнання частково відповідачем позову в частині стягнення аліментів на утримання дітей та дружини, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та на утримання дружини у розмірі ? частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення сином [PERSON] трьох років. При цьому, суд враховує матеріальний стан платника аліментів, який інших утриманців не має. Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved