Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-07 00:00:00

В червні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Держава Україна в особі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про відшкодування шкоди, завданої незаконним рішенням/постановою. В обгрунтування позову позивач вказав, що державний виконавець Районного відділу ДВС ГТУЮ в Хмельнцькій області Лужняк М.О. виніс незаконну постанову про повернення виконавчого документу стягувачу ВП №45002882 від 27.12.2019 року, незаконність якої встановлена ухвалою Хмельницького міськрайонного суду в справі №2-3175/11 від 27.08.2020 року (провадження №4-с/686/76/20). Моральна шкода, завдана йому, полягає у моральних переживаннях, які були настільки інтенсивними, що миттєво переросли в моральні страждання, які він переніс під час читання очевидної незаконної постанови та усвідомлення витонченого знущання над ним, що викликало у нього почуття душевного болю і створила додаткової незручності, оскільки він змушений був вживати зусиль для організації свого життя та скасування цього незаконного рішення. Дана\~постанова викликала\~у нього\~почуття тривоги,\~страху і\~занепокоєння за\~своє психологічне\~здоров`я та\~часткову втрату\~стресостійкості.\~Раптове хвилювання\~і душевні\~страждання привело\~до відчуття\~образи та\~приниженої гідності,\~що змусило\~його витрачати\~свій дорогоцінний\~час з\~його безцінного\~життя задля\~поновлення своїх\~прав,\~спричинили у\~нього негативні\~переживання,\~стан постійної\~психоемоційної напруги.\~Крім цього\~він \~вчергове змушений\~звертатись до\~суду,\~що вимагає\~від нього\~додаткових витрат\~його дорогоцінного\~часу з\~його безцінного\~життя /\~цей факт\~є загальновідомим\~і доказуванню\~не підлягає,\~оскільки зі\~змісту норм\~процесуального права\~можна зробити\~висновок,\~що достатнім\~є підтвердження\~лише кількості\~такого часу,\~але не\~обгрунтування,\~що саме\~така кількість\~часу витрачена\~на відповідні\~дії/справа\~№ 923/726/18,\~справа №\~910/14371/18,\~справа №816/2096/17,\~справа №823/2638/18,\~справа №\~923/726/18.\~/\~та свідчить\~про моральне\~та психологічне\~насилля над\~ним шляхом\~неналежного виконання\~своїх службових\~обов`язків Державним\~виконавцем Районного\~відділу ДВС\~ГТУЮ в\~Хмельницькій області\~Лужняк М.О.\~що привело\~до порушення\~його честі\~та гідності.\~Внаслідок винесення\~незаконної постанови\~Державним виконавцем\~Районного відділу\~ДВС ГТУЮ\~в Хмельницькій\~області Лужняк\~М.О.\~порушено його\~наступні права,\~а саме:\~право на\~правомірну,\~добросовісну і\~кваліфіковану діяльність\~працівників органів\~державної влади,\~в тому\~числі і\~Державного виконавця\~Районного відділу\~ДВС ГТУЮ\~в Хмельницькій\~області Лужняк\~М.О.;\~конституційне право\~споживача на\~доброякісну послугу\~від органів\~державної влади\~держави Україна\~в частині\~правомірності та\~добросовісності/повноваження,\~якими наділена\~Національна поліція,\~мають на\~меті надання\~поліцейських послуг\~державою Україна\~та захист\~прав споживачів\~поліцейських послуг\~і узгоджуються\~з обов`язками\~держави,\~передбаченими у\~ч.3\~ст.\~42\~Конституції України;\~конституційне право\~на свободу\~пересування територією\~України,\~оскільки дана\~постанова породила для нього певні права та обов`язки, так як у відповідності до частини першої статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні грунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством; право знати про закінчення досудового розслідування; право на честь і гідність та інші немайнові права. Порушення прав людини чи погане поводження із нею з боку суб`єктів владних повноважень завжди викликають негативні емоції. Таким чином значна глибина моральних страждань, завданих йому порушенням його немайнових прав, сильна і руйнівна біль для його душевного стану, яка має тяжкий характер моральних страждань, завданих йому, довічні та непоправні втрати немайнового характеру підлягають безумовному відшкодуванню. На підставі цього вважає, що заявлена ним моральна шкода у розмірі одного мільйона гривень буде адекватним відшкодуванням його порушених прав та моральних страждань, а підставами для її відшкодування є ст.ст.23,269,270,271,273,276,280та 1174 ЦК України. Для написання скарги про скасуванння цієї незаконної постанови Державного виконавця Районного відділу ДВС ГТУЮ в Хмельницькій області Лужняк М.О. він витратив одну годину його дорогоцінного часу з його безцінного життя і одну годину з його дорогоцінного часу з його безцінного життя / цей факт є загальновідомим і доказуванню не підлягає / для проїзду та подачі її до Хмельницького міськрайонного суду та десять гривень на проїзд маршруткою № 30 до суду і з суду. Тобто фактично витрачено його часу дві години, які він оцінює у двадцять тисяч гривень 00 копійок, оскільки кожна година його дорогоцінного часу з його безцінного життя витрачена по незаконних рішеннях працівників органів державної влади, оцінюється ним в розмірі десяти тисяч гривень 00 копійок та десять гривень на проїзд в маршрутному таксі № 30. Окрім цього, він витрачав власний папір та електроенергію і фарбу картриджа лазерного принтера, собівартість кожного надрукованого листочка складає 1,3 гривні, які потрібно йому відшкодувати. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду в справі № 2-3175/11 від 27 серпня 2020 року /провадження №4-с/686/76/20 і зафіксовані у ній відомості є належним, достовірним, допустимим і достатнім доказом завдання йому як майнової, так і моральної шкоди, яка за правилом ч.3 ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню, оскільки незаконність постанови Державного виконавця Районного відділу ДВС ГТУЮ в Хмельницькій області Лужняк М.О. встановлена Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду і є встановленим фактом, що має юридичне значення. Зазначені в позові вимоги про завдану шкоду є похідними від незаконності постанови Державного виконавця Районного відділу ДВС ГТУЮ в Хмельницькій області Лужняк М.О. Жодним чином ні Конституція України, ні інші нормативні акти не покладають на особу обов`язок перевіряти законність рішень чи дій органів державної влади чи місцевого самоврядування, правомірність яких презюмується у Конституції України. Скасування рішення є підставою для стягнення в порядку ст.ст.22, 23 та 1174 ЦК України завданої шкоди. Тому позивач просить стягнути з держави Україна на його користь один мільйон грн. моральної шкоди, завданої рішенням /постановою Державного виконавця Районного відділу ДВС ГТУЮ в Хмельницькій області Лужняк М.О. про повернення виконавчого документу стягувачу ВП № 45002882 від 27.12.2019 року; стягнути з держави Україна на його користь двадцять тисяч тридцять сім гривень 80 копійок майнової шкоди, завданої рішенням /постановою Державного виконавця Районного відділу ДВС ГТУЮ в Хмельницькій області Лужняк М.О. про повернення виконавчого документу стягувачу ВП № 45002882 від 27.12.2019 року. В судове засідання позивач не з`явився, в позовній заяві вказав про розгляд справи без його участі. Представник відповідача в судове засідання не з`явилась, подала до суду клопотання, в якому просить справу слухати у її відсутності, зазначивши, що Південно-Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) є неналежним відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.03.2011 року ПП «Банкір» звернулось до [PERSON] з позовом до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області про сплату інфляційних втрат та річних за прострочку виконання грошового зобов`язання. Заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області №2-3175/2011 від 15.09.2011 року вказаний позов задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь ПП «Банкір»: суму інфляційнийх втрат в розмірі 4521,11 грн. за період з 01.07.2010 року по 01.07.2011 року, суму річних в розмірі 1149,44 грн. за період з 01.07.2010 року по 01.07.2011 року, а всього 5670, 55 грн.; судовий збір у сумі 102 грн. та витрати на інформаційно-техніне забезпечення судового процесу у сумі 120 грн.. Вказане рішення суду набрало законної сили 13.12.2011 року. На виконання вищевказаного рішення суду 16.12.2011 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області було видано виконавчий лист №2-3175/11. Постановою державного виконавця Хмельницького районного відділу ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області Лужняк М.О. від 27.12.2019 року про повернення виконавчого документу стягувачу (ВП №45002882), повернуто виконавчий лист №2-3175/11, виданий Хмельницьким міськрайонним судом про стягнення з [PERSON] на користь ПП «Банкір» 4521,11 грн. інфляційних втрат, 1149,44 грн. річних, 102 грн. судового збору та 120 грн. витрат на ІТЗ, а всього 5892,55 грн. на підставі п.7 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження». Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27.08.2020 року задоволено скаргу ПП «Банкір» на постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, визнано незаконною та скасовано постанову державного виконавця Районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Лужняк М.О. про повернення виконавчого документа стягувачу ВП №45002882 від 27.12.2019 року. Вищевказані обставини підтверджуються копіями матеріалів зі справи 686/13933/21, витребуваної за клопотанням позивача. Відповідно до\~статті 19 Конституції України\~органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує\~виконання судового\~рішення у\~визначеному законом\~порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Згідно статті 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Статтею 23 ЦК України\~передбачено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частин другої-п`ятої цієї статті моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормами\~статті 1167 ЦК України, відповідно до яких моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування та посадової або службової особи вказаних органів при здійсненні ними своїх повноважень, визначені статями 1173 та 1174\~ЦК України\~відповідно. Відповідно до вимог ст. 1173 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Відповідно до вимог ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Відповідно до частини другої статті\~2, частини першої статті\~170 ЦК України\~учасниками цивільних відносин є: держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб`єкти публічного права. Держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом. Згідно з частиною другою\~статті 48 ЦПК України\~сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Відповідно до частини другої\~статті 30\~ЦПК України позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Згідно положень ч. 4\~ст. 58 ЦПК України,\~ держава бере участь у справі через відповідний орган державної влади відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник або представник. З наведених норм права слідує, що відповідачем за позовом про відшкодування шкоди, завданої державним органом може бути лише держава, яка бере участь у справі як сторона у цивільному процесі через відповідний її орган, наділений повноваженнями саме у спірних правовідносинах, зокрема і представляти державу в суді. Позивачем не обгрунтовано залучення Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в якості представника держави у даній справі. З врахуванням наведеного, позивачем безпідставно зазначено Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції до учасників справи, як представника відповідача\~Держави України. Згідно з ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що саме йому було заподіяно моральної та майнової шкоди незаконною постановою від 27.12.2019 року, оскільки позивачем в справі №2-3175/11 є юридична особа ПП «Банкір». Також позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження заявленого ним розміру моральної шкоди - один мільйон гривень. Крім того, відповідно до ст.447 ЦПК\~України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Таким чином, при виконанні рішення суду за результатами розгляду\~скарги ПП «Банкір» в порядку ст.447 ЦПК України були відновлені права стягувача. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову [PERSON] до Держава Україна в особі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про відшкодування шкоди, завданої незаконним рішенням/постановою, слід відмовити. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: dismissed