Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-30 00:00:00

в травні 2021 року представник Концерну «МТМ» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води), в якому вказав, що відповідачі зареєстровані та мешкають за адресою: [ADDRESS] . Концерн «МТМ» по відношенню до відповідачів являється виконавцем послуг з виробництва та постачання теплової енергії призначеної для централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води), що постачається до житлового приміщення шляхом транспортування через магістральні теплові мережі та внутрішньо домові .розподільчі системи. Концерн «МТМ» у період з 01.10.2014 року по 31.01.2021 року надав послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води на загальну суму 42464,22 гривень. Споживачами за вказаний період не здійснено оплату за надані послуги . Станом на день подачі позову до суду сума заборгованості за вказаний період складає 42464,22 гривень. Система опалення помешкання відповідачів є невід`ємною складовою централізованої системи теплопостачання всього будинку, від`єднання якої є неможливим, як з юридичної точки зору, так і з технічної сторони. Послуга з централізованого опалення надавалась відповідачу в межах опалювального сезону, а послуга з постачання гарячої води (підігріву питної води) постійно. Таким чином, оскільки відповідачі не здійснювали у належному обсязі оплату за використані послуги, утворилась заборгованість перед позивачем на загальну суму 42464,22 гривень, що підтверджується розрахунком заборгованості. Просить стягнути з відповідачів заборгованість за надані послуги та витрати по сплаті судовому збору. Представник позивача при звернення до суду в позовній заяві просив розглянути справи в порядку спрощеного позовного провадження, без участі сторін з винесенням заочного рішення, якщо будь ким із сторін не поданого іншого клопотання. 06.08.2021 року від [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що між сторонами не укладений договір про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води), при цьому суб`єкти господарювання повинні додержуватися умов затверджених типових договорів. Відповідно до ч.4 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» з пропозицією про укладення договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до ч.5 цієї статті) може звернутись будь-яка сторона, надавши другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений з типовим договором. Відповідачі будь-яких проектів договору від позивача не отримували. Таким чином, Закон передбачає можливість для виконавця припинити надання послуг у випадку відмови від укладення договору про надання житлово-комунальної послуги. Зобов`язання в судовому порядку до особи, яка не вчинила дій, що засвідчують її волю до отримання такої послуги, Закон не передбачає. При цьому позивач ніяким чином не підтверджує сам факт надання відповідачам послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води). Позивачем не надано доказів наявності у нього права на надання послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води) та на відкриття особового рахунку по оплаті за послуги в квартирі [ADDRESS] . Відповідачі не визнають вимоги позивача і вважають їх такими, що не засновані на нормах права. Позивачем не надано доказів правильності розміру зроблених ним нарахувань по особовому рахунку № [NUMBER] . Також, відповідачі вважають, що позивачем пропущений строк звернення до суду у зв`язку з чим просять у відповідності до ст. 256, 257 ЦПК України застосувати строки позовної давності. Відповідачі в судове засідання не з`явились, від [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без її участі, надала свідоцтво про смерть [PERSON] , яка померла [INFO] . Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до\~ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1\~ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст. ст.\~81,\~83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та мешкають за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідками Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 07.05.2021 року. Особовий рахунок № [NUMBER] відкритий на ім`я [PERSON] . Згідно довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого щодо об`єкта нерухомого майна квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] та [PERSON] . [INFO] відповідач [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть.16 року надавалась пільга як «дитині війни». Відповідно до ч. 4 ст. 25\~ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст.255 ЦПК України\~суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва. Таким чином, провадження по справі відносно відповідача [PERSON] слід закрити у зв`язку зі смертю останньої. Відповідно до п. 5 ч. 3\~ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV від 24 червня 2004 року\~споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з п.5 ч.1\~ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 9 листопада 2017 року\~споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. За приписами\~ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-IV від 24 червня 2004 року\~виконавець зобов`язаний забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Аналогічні положення містяться в\~ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~2189-VIII від 9 листопада 2017 року. Відповідачі не здійснили обов`язок стосовно укладання договору з виконавцем послуг в особі концерну «МТМ», у зв`язку з чим, надання послуги з централізованого опалення здійснювалось у відповідності до положень Закону та Правил. Не зважаючи на відсутність письмового договору, фактично між сторонами існували правовідносини з приводу надання-отримання послуги з централізованого опалення, а тому існує й зобов`язання по оплаті отриманих послуг. Згідно ч.5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відсутність укладеного між сторонами договору не позбавляє споживача обов`язку щодо оплати наданих їм послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води (підігріву питної води). Централізоване опалення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири, яка надається виконавцем з використанням внутрішньо будинкових систем теплопостачання. Квартира відповідачів підключена до мережі централізованого опалення та постачання гарячої води. Система опалення помешкання відповідачів є невід`ємною складовою централізованої системи теплопостачання всього будинку, від`єднання якої є неможливим, як з юридичної точки зору, так і з технічної сторони. Відключення опалення в окремій квартирі значною мірою порушить вимоги Державної будівельної норми України, а саме вплине на якість наданих послуг до інших житлових приміщень. Постачальником у період з 01.10.2014 року по 31.01.2021 року надані послуги з централізованого опалення в межах опалювального сезону та з централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води) постійно у житлове приміщення розташоване за адресою: [ADDRESS] на загальну суму 42464,22 гривень. Споживачами не виконаний обов`язок по оплаті за надані комунальні послуги за вказаний період. Станом на день подачі позову до суду сума заборгованості за вказаний період складає 42464,22 гривень, що підтверджується розрахунком, який відповідачі не спростували. Відповідно до\~ст. 68 Житлового кодексу України,\~наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. За нормами\~ст. 64 Житлового кодексу України\~члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. Відповідно до ст.162 Житлового кодексу України, власник квартири приватного житлового фонду зобов`язаний оплачувати комунальні послуги. Статтею 11 Цивільного кодексу України\~встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Згідно ст. 322 Цивільного кодексу України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно до\~ст. 525 Цивільного кодексу України\~одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором. Стаття 526 Цивільного кодексу України\~визначає, що зобов`язання, підстави виникнення яких були передбачені в\~ст.11 ЦК України, повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору, вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог згідно зі звичаями ділового обороту або інших вимог, які звичайно висуваються. Відповідно до ст. 541 Цивільного кодексу України, солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Відповідачі не відмовлялись від вказаних послуг, а отримували їх щомісячно. Оскільки зобов`язання відповідачів сплатити борг за вказаний період не припинено, то існує заборгованість, яка підлягає стягненню. Відповідачами в межах цієї справи також заявлено про застосування до позовних вимог наслідків спливу позовної давності. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими. Разом з тим, відповідно до\~статті 256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п`ята\~статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Згідно зі\~ст. 266 ЦК України\~зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність сплинула і до додаткової вимоги. Відповідно до ч. 3\~ст. 267 ЦК України\~позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у справі, зробленою до винесення рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта\~статті 267 ЦК України). Відповідач, скориставшись своїм правом передбаченим вимогами\~ст. 267 ЦК України, подала до суду заяву про застосування до спірних правовідносин строку позовної давності. Позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав-учасників Конвенції виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення, що стали неповними через сплив часу (пункт 570 рішення від 20.09.2011 року за заявою №14902/04 у справі ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; п. 51 рішення від 22.10.1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства). Натомість позивач, знаючи про своє порушене право, звернувся до суду із позовом лише 05.05.2021 року. З огляду на викладене, та враховуючи заявлене відповідачем клопотання про застосування строку позовної давності, суд приходить до висновку про необхідність відмовити позивачу в задоволенні позову в частині вимог за період з жовтня 2014 року по квітень 2018 року у зв`язку з пропуском строку позовної давності. Згідно із вимогами\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial