Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-07 00:00:00

До Високопільського районного суду Херсонської області із позовною заявою звернулася представник позивача Акціонерного товариства «Херсонгаз» (код ЄДРПОУ 03355353), адвокат Чернишова Вероніка Григорівна, яка діє в інтересах позивача на підставі довіреності від 04.01.2021 року до [PERSON] , про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що 02.02.2021 року АТ «Херсонгаз» звернулося до Високопільського районного суду Херсонської області із заявою про видачу судового наказу, відповідно до якого стягнути з [PERSON] на користь АТ «Херсонгаз» заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу у сумі 1772,70 грн., інфляційні втрати у сумі 28,55 грн. та три відсотки річних у сумі 22,12 грн. 11.02.2021 року судом видано судовий наказ, яким стягнуто з [PERSON] зазначені суми боргу. 25.02.2021 року у зв`язку із зверненням відповідача до суду з заявою про скасування судового наказу, судовий наказ Високопільського районного суду Херсонської області від 11.02.2021 року (справа №652/100/21, провадження №2-н/652/3/21) скасовано та роз`яснено АТ «Херсонгаз» про право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку позовного провадження. 13 грудня 2016 року між АТ «Херсонгаз» та [PERSON] укладено Договір розподілу природного газу шляхом надання підписаної споживачем заяви-приєднання до Типового договору розподілу природного газу, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 року №2498 (далі за текстом Договір). Відповідно до п.2 Договору, оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити ї вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором. Однак відповідач, будучи споживачем житлово-комунальної послуги, не сплачував за розподіл природного газу у повному обсязі, внаслідок чого його заборгованість станом на 01.02.2021 року перед АТ «Херсонгаз» становить 1772,70 грн. Крім того, у зв`язку з несвоєчасним внесенням коштів за розподіл природного газу, відповідач повинен сплатити на користь АТ «Херсонгаз» інфляційні втрати в розмірі 28,55 грн. та три відсотки річних в розмірі 22,12 грн. Просить суд, стягнути з [PERSON] на користь АТ «Херсонгаз» заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу у сумі 1772,70 грн., інфляційні втрати у сумі 28,55 грн. та три відсотки річних у сумі 22,12 грн., а також судові витрати в розмірі 2270,00 грн. 07 липня 2021 року, за Ухвалою суду до участі у справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, залучено Високопільську селищну раду ОТГ Бериславського району Херсонської області, Представник позивача АТ «Херсонгаз», адвокат Чернишова Вероніка Григорівна, яка діє на підставі довіреності №210104/1014/70 від 04.01.2021 року (а.с.13) в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просить задовольнити у повному обсязі. При цьому, не заперечуючи факт власності газових мереж на території смт Високопілля територіальній громаді, в судовому засіданні додатково пояснила, що відповідачем не сплачуються кошти за розподіл газу, тобто постачання газу по газовим мережам, які передані АТ «Херсонгаз» на праві господарського відання, користування та експлуатації. Відповідачем, 13.12.2016 року було підписано заяву про приєднання до умов договору розподілу природного газу для забезпечення газопостачання домоволодіння відповідача, а в подальшому, 06.07.2017 року було підписано Акт розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін, членом сім`ї відповідача, дружиною останнього, [PERSON] , яка на момент підписання Акту перебувала у шлюбі з відповідачем, який зареєстровано 03.09.2013 року та проживала однією сім`єю з відповідачем за адресою [ADDRESS] . А також, пояснила, що відповідач помилково вважає, що АТ «Херсонгаз» незаконно вимагає від нього сплачувати кошти за розподіл газу по газовій мережі, яка знаходиться у його власності, оскільки плата за розподіл газу використовується для підтримання тиску в газовій мережі, ГРП та ШРП, підтримання в належному стані газових мереж та їх експлуатацію. Разом з тим, відповідач заперечує такі факти, при цьому не надавши доказів на заперечення таких обставин. Крім пояснень представника позивача в судовому засіданні, останньою надано до суду та долучено до матеріалів справи відповідь на відзив (а.с.46-47) та письмові пояснення щодо заперечення на відповідь на відзив (а.с.155-156), на підставі яких просить суд задовольнити позовні вимоги в судовому порядку. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог за необгрунтованістю та такі, що є незаконними, при цьому не заперечуючи той факт, що з 2006 року, користується газом, сплачує за спожитий газ по лічильнику та вважає, що газ йому постачає НАК «Нафтогаз України», з якою він уклав договір та отримує його по газовій мережі, яка належить Високопільській громаді, а також йому, як власнику газової труби, яку він за власні кошти встановлював. Тому вважає, що АТ «Херсонгаз» незаконно вимагає від нього сплачувати кошти за розподіл газу, на підставі укладених договорів, які він не підписував, як не підписувала і його колишня дружина, а також він ніколи не здійснював самостійно оплату за розподіл газу, а в ті платіжні доручення на які посилається АТ «Херсонгаз» не містять його підпису про оплату за розподіл газу. Наголошує на тому, що документи надані до суду є підробленими з метою завести суд в оману. Крім пояснень в судовому засіданні відповідачем надано відзив на позов та заперечення на відповідь на відзив (а.с.25-28, 83-84), які долучені до матеріалів справи, де зокрема зазначив, що позивач не надав до позовної заяви доказів на підтвердження того, що АТ «Херсонгаз» отримало ліцензію на здійснення розподілу природного газу на території смт.Високопілля. Також відсутній маршрут переміщення газу до нього як споживача, з відображеним місцем відбору проб ФХП природного газу. Також позивачем не зазначено на якій правовій підставі використовуються газові мережі для розподілу природного газу. Крім того, вказав на те, що жодних заяв-приєднання від 13.12.2016 року він не підписував. Позивач з 2015 року по теперішній час до нього з приводу складання та підписання акту розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності не зверталися. Тому між ними досі не встановлено точку розмежування газових мереж, що є обов`язковою та невід`ємною частиною Договору розподілу природного газу. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Високопільської селищної ради ОТГ Бериславського району Херсонської області за довіреністю Стрільчук С.М. (а.с.161), залученої ухвалою Високопільського районного суду Херсонської області від 07.07.2021 року, в судове засідання надала заяву про розгляд справи у відсутності представника третьої особи (а.с.199). Заслухавши сторони, дослідивши матеріали цивільної справи, судом встановлено наступне: - Із копії заяви-приєднання від 13.12.2016 року (а.с.4, 67) вбачається, що [PERSON] підписав заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача) у приватному будинку за адресою: [ADDRESS] , при цьому в судовому засіданні відповідачем заперечується його підпис, але на спростування зазначеного заперечення відповідачем не надано належних та допустимих доказів. - Із копії паспорту громадянина України (а.с.5) вбачається, що [PERSON] , народився [INFO] , в селищі Велика Олександрівка, Херсонської області, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , фактично проживає по [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Високопільської селищної ради ОТГ Херсонської області від 17.03.2021 року (а.с.17). Та має ІПН [NUMBER] (а.с.5 на звороті). - Із копії Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.6) вбачається, що [PERSON] на праві приватної власності, з 03.08.2006 року, належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . - Із розрахунку заборгованості (а.с.7-9) вбачається, що заборгованість з розподілу природного газу по особовому рахунку № [NUMBER] станом на 01.02.2021 року становить 1772,70 грн., інфляційні втрати становлять 28,55 грн. та три відсотки річних становлять 22,12 грн. - Із копії повідомлення від 30.11.2020 року №64/20 (а.с.10) вбачається, що на адресу [PERSON] направлено повідомлення, в якому зазначено про наявність заборгованості з розподілу природного газу у розмірі 1365,40 грн., яку необхідно сплатити до 31.12.2020 року. Відомості про отримання відповідачем даного повідомлення відсутні, але в судовому засіданні відповідач підтвердив, що отримував зазначене повідомлення, але в телефонній розмові з начальником Високопільської газової дільниці, [PERSON] відмовився здійснювати оплату за розподіл газу, вважаючи таку вимогу позивача незаконною. - Із копії постанови НКРЕКП від 29.06.2017 року №846 (а.с.51) вбачається, що ПАТ «Херсонгаз» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу в межах території міста Херсона та Херсонської області, де знаходиться газорозподільна система, що перебуває у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації ПАТ «Херсонгаз». - Із копії наказу №276 від 12.11.2018 року та додатків до нього (а.с.52, 53, 54) вбачається, що головою правління АТ «Херсонгаз» видано наказ, яким затверджено маршрути переміщення газу з однаковими фізико-хімічними показниками, що надходить до газорозподільної системи АТ «Херсонгаз». Де зокрема у додатку №28 зазначено: Споживачі природного газу з однаковими ФХП, що переміщається від зазначених джерел: селища Високопільського району: Високопілля… - Із копії додаткової угоди №1 від 24.05.2017 року до Договору від 28.02.2013 року №31/27 та протоколу розбіжностей до додаткової угоди №1 від 12.06.2017 року та Додатку № 1 до Договору від 28.02.2013 року №31/27 (а.с.55-57, 58-59, 60-62) вбачається, що між Міністерством енергетики та вугільної промисловості України та ПАТ «Херсонгаз» укладено договір експлуатації газорозподільних систем або їх складових. Предметом цього договору є надання оператору в експлуатацію газорозподільних систем або їх складових за переліком за формою згідно з додатком 1, до яких підключені інші газові мережі. Так, додатком 1 до договору визначено перелік державного майна, яке перебуває на балансі ПАТ «Херсонгаз» та надається йому на праві господарського відання, де зокрема за номером 5760 зазначено ГНД Херсонська область, Високопільський район, смт.Високопілля, вул.Суворова, інвентарний номер 165463000330301843. - Із копії Акту №724/164 від 06.07.2017 року (а.с.63, 68) вбачається, що між [PERSON] та ПАТ «Херсонгаз» складено акт про розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін. Разом з тим, відповідач в судовому засіданні заперечує про те, що він підписував зазначений Акт, а також не підписувала і колишня дружина, якій він не давав повноваження на підпис таких документів, при цьому на заперечення підпису в акті, відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування підпису у даному Акті. - Із копії домової книги (а.с.85-86) вбачається, що в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] зареєстрована [PERSON] , дата реєстрації 06.11.2017 року. - Із копії рішення Високопільського районного суду Херсонської області від 09.10.2018 року (а.с.87) вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, при розірванні шлюбу прізвища сторін залишено без змін. Рішення набрало законної сили 09.11.2018 року. - Із копій документів наданих відповідачем (а.с.88-101) вбачається, що відповідач надав до суду документи якими було передано на баланс ВАТ «Херсонгаз» як спеціалізованій організації, газові мережі та споруди, які знаходяться на території Архангельської селищної ради та с.Зарічне, Високопільського району Херсонської області. Разом з тим, суд залишає дані докази поза увагою, так як надані відповідачем документи жодним чином не відносяться до суті спору у справі яка розглядається. - Із копій документів наданих Бериславською районною державною адміністрацією Херсонської області Архівним відділом №2 (а.с.119-158) вбачається, що Рішенням XXIII сесії Високопільської селищної ради IV скликання від 28.01.2005 року №599, передано безоплатно газопроводи та споруди на них у селах Князівка, Тополине, смт.Високопілля, що знаходяться у власності Високопільської територіальної громади на баланс ВАТ «Херсонгаз» вартістю 920850 тис.грн. Також Рішенням XXI сесії Високопільської селищної ради VІ скликання від 12.06.2012 року №396, до якого внесено зміни Рішенням XXXVII сесії селищної ради VI скликання від 08.08.2013 року №635, передано на баланс та в користування ПАТ «Херсонгаз», як спеціалізованій організації, газопроводи-вводи смт.Високопілля, для експлуатації та технічного обслуговування. - Із копій платіжних доручень та реєстру (а.с.157, 158) вбачається, що [PERSON] 31.01.2020 року здійснював оплату за розподіл природного газу в розмірі 140,30 грн., а також 28.02.2020 року у розмірі 199 грн. Разом з тим, дані платіжні доручення заперечуються відповідачем у судовому засіданні та вважає їх підробленими, оскільки ні він, ні інші члени сім`ї не здійснювали оплату за розподіл газу у вказані дати, але на спростування таких заперечень відповідачем не надано доказів, які суд прийняв би до уваги. - Із листа Міністерства енергетики України від 30.07.2021 року (а.с.168-169) вбачається, що відомості з Єдиного реєстру об`єктів державної власності щодо державного майна надаються Фондом державного майна України за письмовим запитом відповідного запитувача. Та додали до даного листа інформацію щодо державного майна об`єктів газорозподільної системи, що обліковується на балансі АТ «Херсонгаз`та не увійшло до його статутного капіталу, розташованого у Бериславському районі Херсонської області (а.с.170-183). Відомості по Високопільському району, Херсонської області не надано. - Із копії листа Фонду державного майна України від 04.10.2021 року (а.с.206-208) вбачається, що на сьогодні Міністерством енергетики України до Фонду з метою внесення до Реєстру, надані відомості щодо державного майна (17,2 тис. об`єктів), у тому числі понад 100 об`єктів за місцезнаходженням: Херсонська область, смт.Високопілля, яке перебуває на балансі АТ «Херсонгаз». Дослідивши наявні письмові докази у справі, як окремо так і в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають до\~задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, судом встановлено, що відповідач, будучи побутовим споживачем із споживання природного газу за особовим рахунком № [NUMBER] , уклав 13 грудня 2016 року Договір розподілу природного газу, шляхом надання підписаної споживачем заяви-приєднання до Типового договору розподілу природного газу, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 року №2498 (далі за текстом Договір). Відповідно до п.2 Договору, оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором. Однак відповідач, будучи споживачем житлово-комунальної послуги, не сплачував за розподіл природного газу у повному обсязі, внаслідок чого його заборгованість станом на 01.02.2021 року перед АТ «Херсонгаз» становить 1772,70 грн. Крім того, у зв`язку з несвоєчасним внесенням коштів за розподіл природного газу, відповідач повинен сплатити на користь АТ «Херсонгаз» інфляційні втрати в розмірі 28,55 грн. та три відсотки річних в розмірі 22,12 грн. Відповідач у свою чергу, заперечує проти позову, вказуючи на те, що він ніяких документів з АТ «Херсонгаз» не підписував, як не підписувала таких документів і його колишня дружина, якій він не давав довіреності на здійснення підписів таких документів, тобто на думку відповідача, підпис ставила особа яка не мала права його ставити, що фактично не відповідає дійсності та спростовується наданими доказами, які суд вважає належними та допустимим, оскільки не визнані такими, що не відповідають дійсності у встановленому законом порядку. Крім того, відповідач посилається на відсутність у позивача відповідної ліцензії на розподіл природного газу, а також відсутні докази на якій правовій підставі використовуються газові мережі в смт.Високопілля для розподілу природного газу. Разом з тим, суд вважає такий спосіб захисту відповідача, як намагання уникнути відповідальності зі сплати заборгованості за розподіл природного газу, оскільки всі його твердження спростовуються відповідними доказами, а саме: заявою-приєднання від 13.12.2016 року, де вбачається підпис [PERSON] (а.с.67); Актом №724/164 від 06.07.2017 року розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін (а.с.63) де факт його підписання підтверджується тим, що на момент складання даного акту, дружина відповідача хоч і не була зареєстрована у будинку, але фактично проживала та перебувала у шлюбі з відповідачем та була членом сім`ї, так як шлюб між ними було розірвано лише 09.10.2018 року (а.с.87); Копією постанови НКРЕКП від 29.06.2017 року №846 «Про видачу ліцензії на розподіл природного газу ПАТ «Херсонгаз» (а.с.51); Додатком №1 до Договору від 28.02.2013 року №31/27, перелік державного майна, яке перебуває на балансі ПАТ «Херсонгаз» та надається йому на праві господарського відання, де зокрема зазначено за п/н [ADDRESS] (а.с.60-62); Рішенням XXIII сесії Високопільської селищної ради IV скликання від 28.01.2005 року №599, за яким, передано безоплатно газопроводи та споруди на них у селах Князівка, Тополине, смт.Високопілля, що знаходяться у власності Високопільської територіальної громади на баланс ВАТ «Херсонгаз» вартістю 920850 тис. грн. (а.с.123), а також Рішенням XXI сесії Високопільської селищної ради VІ скликання від 12.06.2012 року №396, до якого внесено зміни Рішенням XXXVII сесії селищної ради VI скликання від 08.08.2013 року №635, передано на баланс та в користування ПАТ «Херсонгаз», як спеціалізованій організації, газопроводи-вводи смт.Високопілля, для експлуатації та технічного обслуговування (а.с.144, 148). Отже, враховуючи зазначене, а також той факт, що відповідач частково сплачував кошти за розподіл природного газу, що підтверджується копіями платіжних доручень та реєстру (а.с.157, 158) де зазначено, що [PERSON] 31.01.2020 року сплатив 140,30 грн. за розподіл природного газу, а також сплатив 27.02.2020 року кошти в розмірі 199 грн., а тому відповідач, сплачуючи кошти за розподіл природного газу, фактично приєднався до типового договору та погодився з його умовами щодо передачі газу для побутового споживання за місцем проживання по газовим мережам, які є власністю Високопільської громади та передані у господарське відання АТ «Херсонгаз», а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч.4 та ч.5 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», постачання та розподіл природного газу споживачу здійснюються відповідно до типового договору, затвердженого Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Договір про постачання природного газу укладається лише в разі наявності у споживача або його постачальника договору про розподіл природного газу з відповідним оператором газорозподільної системи. Оператор газорозподільної системи має право відмовити споживачу або його постачальнику в укладенні договору про розподіл природного газу виключно з підстав, визначених у статті 19 Закону України «Про ринок природного газу». Згідно з ч.3 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», договір про надання комунальних послуг укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк. При цьому відомостей про намір розірвання договору від відповідача до позивача, у передбачений договором строк, не надходило. Відповідно до п.1.2. та п.1.3 Типового договору про розподіл природного газу затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2498 умови цього Договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» і Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2494 (далі - Кодекс газорозподільних систем). Цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього Договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу. В додатку 3 до Типового договору розподілу природного газу (пункт 1.3 розділу І) Інформаційний лист вказано, що у разі незгоди приєднуватися до Договору Споживач не має права використовувати природний газ із газорозподільної системи та має подати до Оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт. З моменту приєднання до умов Договору (акцептування договору) споживач та Оператор ГРМ набувають всіх прав та обов`язків за Договором та несуть відповідальність за їх невиконання (неналежне виконання) згідно з умовами Договору та чинним законодавством України. Відповідно до ст.40 Закону України «Про ринок природного газу», передбачено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. Оператор газорозподільної системи має забезпечити додержання принципу недискримінації під час укладення договорів розподілу природного газу з замовниками. Договір розподілу природного газу є публічним. Згідно з положеннями ст.1 Закону України «Про ринок природного газу», п.17 ч.1 - оператор газорозподільної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників); п.23 ч.1 побутовий споживач - фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність; п.35 ч.1 розподіл природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. АТ «Херсонгаз» стабільно надає послуги з розподілу природного газу відповідачу [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , відповідно до розміру, визначеного регулятором. Разом з тим, відповідач, являючись споживачем у розумінні Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Кодексу ГРМ, не в повному обсязі здійснював оплату за отриманні ним послуги від позивача, у зв`язку з чим у відповідача станом на 01.02.2021 року виникла та існує перед позивачем заборгованість, яка становить у сумі 1772,70 гривень. При цьому, відповідач, як у відзиві на позов, так і у судовому засіданні, не оспорював правильність нарахування зазначеної заборгованості за кожен період. Згідно зі ст.11 ЦК України, цивільні права і обов`язки виникають з дій осіб, передбачених актами цивільного законодавства. Підставами для виникнення цивільних прав і обов`язків, крім договору, можуть бути і інші юридичні факти (наприклад, фактичне надання житлово-комунальних послуг). Цивільні права і обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства, органів державної влади або органів місцевого самоврядування. Відповідно до ч.1 ст.14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Приписами ч.1 ст.525 ЦК України, встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання, відповідно до ст. 611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим до виконання сторонами. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.633 ЦК України, ч.1. Публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). ч.2 Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. ч.3. Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом. ч.4.Підприємець не має права відмовитися від укладення публічного договору за наявності у нього можливостей надання споживачеві відповідних товарів (робіт, послуг). Відповідно до ст.634 ЦК України, ч.1. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. ч.2. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору. Як убачається із розрахунку заборгованості за послугу з розподілу природного газу АТ «Херсонгаз», по особовому рахунку № [NUMBER] , за адресою [ADDRESS] , заборгованість, станом на 01.02.2021 рік, склала у сумі 1772,70 грн., інфляційні втрати в розмірі 28,55 грн. та три відсотки річних в розмірі 22,12 грн. (а.с.7, 8, 9). При вирішенні зазначеного спору суд бере до уваги, що відповідачем [PERSON] відповідно до ст.81 ЦПК України не подано суду належних та допустимих доказів про безпідставність заявлених позивачем вимог про стягнення боргу за розподіл природного газу, а надані відповідачем докази (на а.с.88-101), суд не може прийняти до уваги, оскільки такі докази, як передача на баланс ВАТ «Херсонгаз» розподільчих газових мереж і споруд Архангельської селищної ради та с.Зарічне, Високопільського району Херсонської області, не мають відношення по суті спору у справі, яка розглядається, а тому такі докази судом відхилено, як неналежні. Суд, приймаючи до уваги, наданий позивачем розрахунок заборгованості, що відповідачем порушено умови типового договору про розподіл природного газу побутовим споживачам, несплату наявного розміру заборгованості та відсутності доказів їх спростування, а висловлення відповідачем про те, що ВАТ «Херсонгаз» не є власником газової мережі, а також те, що ні ним, ні його колишньою дружиною, договір про розподіл природного газу не підписувався та він ніколи не здійснював оплату за розподіл газу, є припущенням відповідача, яке не підтверджується наданими сторонами доказами, а тому вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за розподіл природного газу, яка станом на 01.02.2021 року становить у сумі 1772,70 грн., а також інфляційні втрати в розмірі 28,55 грн. та три відсотки річних в розмірі 22,12 грн., що відповідає вимогам ст.625 ЦК України. Крім того, згідно ст.141 ЦПК України, із відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються із 227,00 грн., судового збору сплаченого позивачем при зверненні до суду із заявою про видачу судового наказу (а.с.11), а також 2043,00 гривень сплаченого судового збору при зверненні до суду із позовною заявою(а.с.3), а всього підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судових витрат в розмірі 2270,00 грн. На підставі викладеного, ст.ст.11, 14, 525, 526, 610, 625, 629, 633, 634 ЦК України, та

Outcome: approved