Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-05 00:00:00

Головний лікар Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просив вирішити питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку [PERSON], посилаючись на те, що остання страждає на психічний розлад у формі шизофренії, параноїдної форми, багаторазово лікувалася у психіатричних стаціонарах, остання виписка - 17.08.2018 року, є інвалідом другої групи безстроково по психічному захворюванню. Із заяви її матері, психічний стан [PERSON] останнім часом різко погіршився: не п'є ліки, не спить, дуже агресивна, під впливом «голосів» уходить з дому, спить на лавочці, на землі, не їсть, не миється, нецензурно виражається. 04.09.2018 року, о 21-45 годині, [PERSON] бригадою швидкої медичної психіатричної допомоги доставлена до комунальної установи, де була оглянута черговим лікарем, який виявив загострення тяжкого психічного розладу з агресивними тенденціями. 05.09.2018 року [PERSON] оглянута комісією лікарів-психіатрів, яка встановила, що вона страждає на тяжкий психічний розлад у формі шизофренії, параноїдної форми, безперервний тип перебігу з наростаючим дефектом, галюцинаторно-параноїдний синдром з агресивними і ауто агресивними діями. Приймаючи до уваги, що [PERSON] представляє небезпеку для себе та оточуючих, неспроможня самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечує життєдіяльність, є доцільним примусова госпіталізація хворої, оскільки її лікування можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару. У судовому засіданні представник психіатричного закладу доводи заяви підтримав з підстав, викладених в ній, і просив суд задовольнити заяву. [PERSON] у судовому засіданні щодо примусової госпіталізації заперечувала. Законний представник у судовому засіданні заяву підтримала і наполягала на примусовій госпіталізації [PERSON] Прокурор заяву підтримала і просила суд винести рішення про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, лікаря-психіатра, особи, щодо якої вирішується питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку, її законного представника, думку прокурора, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. У своєму рішенні Європейський Суд з прав людини (справа «Анатолій Руденко проти України») від 17.04.2014 року зазначив, що особа не може вважатися «Психічно хворою» та позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов; по-перше, об'єктивна медична експертиза повинна достовірно показати, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання. Як вбачається з висновку комісії лікарів-психіатрів від 05.09.2018 року, [PERSON], [INFO], страждає на тяжкий психічний розлад у формі шизофренії, параноїдної форми, безперервний тип перебігу з наростаючим дефектом, галюцинаторно-параноїдний синдром з агресивними і ауто агресивними діями, представляє небезпеку для себе та оточуючих, неспроможня самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечує життєдіяльність, її лікування можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару (а.с.2). Надані суду пояснення лікаря-психіатра, зокрема, про те, що [PERSON] вже неодноразово проходив курс лікування у психіатричній лікарні і внаслідок захворювання являє потенційну соціальну небезпеку для себе і оточуючих, неспроможня самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечує життєдіяльність, суд вважає доказами по справі, підтверджуючими необхідність госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку. Таким чином, зібрані у справі докази і їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви.

Outcome: approved