Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-31 00:00:00

Горлівський інститут іноземних мов Державного вищого навчального закладу «Донбаський державний педагогічний університет» (далі за текстом ДВНЗ «ДДПУ») в особі директора Бєліцької Є.М. звернувся з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за освітні послуги у розмірі 5 950 гр. гривень з відповідача на користь позивача на рахунок UA168201720313561002201082030, МФО 820172, ДКСУ у м. Київ. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідач з 01 вересня 2016 року був зарахований до Горлівського інституту іноземних мов ДВНЗ «ДДПУ» у якості студента 5 курсу заочної форми навчання освітнього ступеня «спеціаліст», спеціальності 053 Психологія на платній основі (контракт). 19.09.2016 р. [PERSON] уклав Типовий Договір про надання освітніх послуг між вищим навчальним закладом та фізичною (юридичною) особою з інститутом позивача (далі по тексту Типовий Договір). Відповідно до п. 9 Типового Договору загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 8 500 грн. Наказом інституту № 88-ст від 3 травня 2017 року [PERSON] відрахований від числа здобувачів вищої освіти з 3 травня 2017 року за невиконання вимог навчального плану. Відповідач сплатив інституту за освітні послуги 2 550 грн., заборгував інституту 5 100 грн. Відповідно до п.1, п. 10.1 Типового Договору строк надання освітньої послуги відповідачу інститутом позивача мав складати 1 рік, тобто 10 навчальних місяців, з 01.09.2016 року по 30.06.2017 року. Загальна вартість освітньої послуги відповідно до п. 9 Типового Договору за весь строк навчання становить 8 500 грн. Згідно взятих на себе договірних зобов`язань, визначених пунктами 4, 6, 9, 10 Типового Договору відповідач повинен був своєчасно, щомісячно, не пізніше 15 числа кожного місяця вносити встановлену договором плату на рахунок Горлівського інституту іноземних мов Державного вищого навчального закладу «Донбаський державний педагогічний університет» у розмірі 850 грн. Відповідач своєчасну оплату освітніх послуг повністю не оплачував, наслідком чого виникла заборгованість з оплати освітніх послуг інституту позивача з вересня 2016 року по травень 2017 року, згідно довідки у розмірі 5 100 грн. Будучи зарахованим на платну форму навчання на 10 навчальних місяців відповідач не завершив навчання в інституті за вибраним ним освітнім рівнем весь договірний строк, ігнорував та не виконував фінансово-договірну дисципліну, вартість навчання за весь строк інституту не відшкодував, борг за освітні послуги не сплатив, збитки не відшкодував, займане відповідачем місце залишилося не зайнятим, вигода яку розраховував отримати інститут позивача від відповідача не отримана, дії відповідача збудували ситуацію. яка має неповоротний характер, порушують права позивача на отримання повної оплати за весь зазначений курс навчання та спричинили інституту майнову шкоду, збитки (упущену вигоду), яка дорівнює сумі різниці між повною вартістю навчання за весь строк підготовки з 01.09.2016р. по 30.06.2017р. і сплаченою відповідачем сумою, і складає 5 950 грн. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 22 вересня 2020 року позовну заяву прийнято до провадження, відкрито спрощене позовне провадження, у зв`язку з чим призначено судове засідання з повідомленням (викликом) сторін для розгляду справи по суті та визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву з одночасним надісланням копії відзиву відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України позивачу. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлялась належним чином: у відповідності до пункту 1 частини 7 статті 128 ЦПК України шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою місцезнаходження, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань. На адресу суду представник позивача надала заяву, у якій зазначила, що просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся у відповідності до пункту 2 частини 7 статті 128 ЦПК України шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про розгляд справи без його участі або відкладення розгляду справи не надав. У встановлений ухвалою суду про відкриття провадження у справі строк відзив на позовну заяву відповідачем також не поданий. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про судове засідання, але причин неявки суду не повідомив, суд вважає можливим у відповідності до пункту 1 частини 3 статті 223 ЦПК України провести судове засідання без його участі. При цьому, за наявності умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення по справі. У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 05 липня 2016 року [PERSON] звернувся до Горлівського інституту іноземних мов Державного вищого навчального закладу «Донбаський державний педагогічний університет» з заявою про допуск його до участі в конкурсному відборі на заочну форму навчання за програмою підготовки спеціаліста за спеціальністю практична психологія (а.с.22). Відповідно до наказу Горлівського інституту іноземних мов Державного вищого навчального закладу «Донбаський державний педагогічний університет» від 19 серпня 2016 року № 123/1 [PERSON] зарахований з 1 вересня 2016 року студентом 5 курсу заочної форми навчання освітнього ступеня «спеціаліст», спеціальності 053 Психологія на платній основі (контракт) (а.с.8). 19.09.2016 р. [PERSON] уклав Типовий Договір про надання освітніх послуг між вищим навчальним закладом та фізичною (юридичною) особою з інститутом позивача (далі по тексту Типовий Договір) (а.с.11-12). Відповідно до п. 9 Типового Договору загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 8 500 грн. Згідно п.1, п. 10.1 Типового Договору строк надання освітньої послуги відповідачу інститутом мав складати 1 рік, тобто 10 навчальних місяців, з 01.09.2016 року по 30.06.2017 року. Відповідно до п. 6 Типового Договору відповідач взяв на себе зобов`язання дотримуватися обов`язків, передбачених статтею 63 Закону України «Про вищу освіту», серед яких визначено, що особи, які навчаються у закладах вищої освіти, зобов`язані: дотримуватися вимог законодавства, статуту та правил внутрішнього розпорядку закладу вищої освіти; виконувати вимоги з охорони праці, техніки безпеки, виробничої санітарії, протипожежної безпеки, передбачені відповідними правилами та інструкціями; виконувати вимоги освітньої (наукової) програми (індивідуального навчального плану (за наявності), дотримуючись академічної доброчесності, та досягати визначених для відповідного рівня вищої освіти результатів навчання. Згідно взятих на себе договірних зобов`язань, визначених пунктами 4, 6, 9, 10 Типового Договору відповідач повинен був своєчасно, щомісячно, не пізніше 15 числа кожного місяця вносити встановлену договором плату на рахунок Горлівського інституту іноземних мов Державного вищого навчального закладу «Донбаський державний педагогічний університет» у розмірі 850 грн. Наказом інституту № 88-ст від 3 травня 2017 року [PERSON] відрахований від числа здобувачів вищої освіти з 3 травня 2017 року за невиконання вимог навчального плану (а.с.19). Відповідно до довідки відповідач сплатив інституту за освітні послуги 2 550 грн. Позивачем неодноразово направлялись листи на адресу відповідача про наявність заборгованості перед інститутом за освітні послуги з проханням терміново відшкодувати її (а.с. 13-15). Згідно довідки головного бухгалтера Горлівського інституту іноземних мов відповідач за договором від 19.09.2016 року має заборгованість за період з вересня 2016 року по травень 2017 року в сумі 5 100 гр. (а.с.16). Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Як вбачається зі змісту ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Статтею 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Суд ураховує, що відповідач добровільно уклав договір з відповідачем про надання освітніх послуг між вищим навчальним закладом та фізичною (юридичною) особою з встановленою фіксованою вартістю освітньої послуги, визначеної у договорі, про що відповідачу було достеменно відомо. Тож, будучи відрахованою з навчання через невиконання вимог навчального плану та маючи заборгованість по оплаті освітніх послуг, відповідач фактично порушив умови укладеного договору, завдавши таким чином збитки позивачу, оскільки він правомірно розраховував на отримання оплати за надані послуги, але внаслідок порушення відповідачем умов договору не отримав доходи, які міг би реально одержати за звичайних обставин, якби відповідач виконав умови договору належним чином, або якби його місце в навчальному закладі зайняла інша особа. Будучи зарахованим на платну форму навчання на 10 навчальних місяців, відповідач не завершив навчання в інституті за вибраним ним освітнім рівнем весь договірний строк, спричинив позивачу майнову шкоду, збитки (упущену вигоду), яка дорівнює сумі різниці між повною вартістю навчання за весь строк підготовки з 01.09.2016р. по 30.06.2017р. і сплаченою відповідачем сумою і складає 5 950 грн. За таких обставин суд дійшов висновку про те, що позивачем доведено належними і допустимими доказами ті обставини, на які він посилався як на підставу своїх вимог до відповідача, відтак суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А отже, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 2 102 грн.

Outcome: approved