Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

В січні 2014 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила винести рішення, яким визнати за нею, [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом від 14 травня 2001 року після смерті [PERSON], померлої [INFO] року, на земельну ділянку площею 1470 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить спадкодавцю на підставі «Свідоцтва про право на спадщину за законом», виданого на її ім'я 06 березня 2001 року державним нотаріусом Дніпропетровської державної тонної нотаріальної контори Кобрусєвою Л.В. після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, якому лежала дана земельна ділянка на підставі Державного акту на право приватної власності на землю (серія ДП № 024444), виданого виконавчим комітетом Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області 09.12.1997 року згідно рішення № 32/100 від 31.03.1997 року, цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування житлового будинку. В обґрунтування своїх вимог позивачка вказала на те, що [INFO] року помер її батько [PERSON], після смерті якого, її мати, як спадкоємець першої черги за законом, прийняла спадщину. На її ім'я після смерті батька державним нотаріусом Дніпропетровської державної нотаріальної контори 06 березня 2001 року було видане «Свідоцтво про право на спадщину за законом» на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та на приватизовану земельну ділянку площею 1470 кв.м., призначену для будівництва та обслуговування житлових будівель та споруд, розташовану на [ADDRESS], що належала батьку на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ДН № 024444, виданого виконавчим комітетом Новоолександрівської сільської ради 09.12.1997 року згідно рішення № 32/100 від 31.03.1997 року і зареєстрованого за № 1510. 14 травня 2001 року [PERSON] на випадок своєї, смерті зробила заповідальне розпорядження, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на що за законом вона матиме право, заповідала їй, [PERSON] [INFO] року її мати померла. Вона як спадкоємець за заповітом, в установлений законом шестимісячний термін звернулася з заявою про прийняття спадщини до державного нотаріуса Дніпропетровської державної нотаріальної контори. На частину спадкового майна, а саме на житловий будинок, що знаходиться по [ADDRESS] їй було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом 22 листопада 2013 року. Але на земельну ділянку розміром, що знаходиться за адресою [ADDRESS], в видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом їй було відмовлено, оскільки за життя її мати не реалізувала своє право на отримання на дану земельну ділянку Державного акту на право власності на земельну ділянку і не зареєструвала її в установленому законом порядку, а тому їй було рекомендовано звернутися до суду з даним позовом. Позивачка [PERSON] надала суду заяву в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх у повному обсязі. Представник відповідача Територіальної громади в особі Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області у судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій просив розглянути справу без їх участі (а.с.23). Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] року померла [PERSON] (а.с.11). Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно: житловий будинок та земельну ділянку, що знаходяться за адресою: [ADDRESS], яке вона успадкувала після смерті свого чоловіка [PERSON], померлого [INFO] року. За часи життя, 14 травня 2001 року [PERSON] склала заповіт, за яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право заповідала [PERSON] (а.с.15). [PERSON] (рідна донька спадкодавиці) як спадкоємець за заповітом, на підставі ст. 1269, 1270 ЦК України, в установлений законом шестимісячний термін звернулася з заявою про прийняття спадщини до державного нотаріуса Дніпропетровської державної нотаріальної контори. Так, 22 листопада 2013 року [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, що знаходиться по [ADDRESS] (а.с.6). Але на спадкову земельну ділянку розміром 1470 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS], в видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом позивачці було відмовлено, оскільки її мати, за своє життя, не реалізувала своє право на отримання на дану земельну ділянку Державного акту на право власності на земельну ділянку і не зареєструвала її в установленому законом порядку, що підтверджується постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії від 22 листопада 2013 року (а.с.14). Відповідно до пунктів 4.14, 4.15, 4.18 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, при видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, яке підлягає реєстрації, нотаріус перевіряє належність цього майна спадкодавцеві на підставі правовстановлюючих документів. Встановлено, що дійсно після смерті свого чоловіка [PERSON], померлого [INFO] року, [PERSON] успадкувала житловий будинок та земельну ділянку, що знаходяться за адресою: [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 06 березня 2001 року, виданим державним нотаріусом Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори Кобрусєвою Л.В., зареєстрованим в реєстрі за № 1-419 (а.с.20). Вищевказане свідоцтво було зареєстроване в Новомосковському інвентар бюро. Однак, [PERSON] за життя не було отримано правовстановлюючого документу на земельну ділянку, а саме - Державний акт на право власності на земельну ділянку. Відповідно до відомостей, які містяться в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, які знаходяться в управлінні Держземагенства у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області за реєстраційним № 1510, до цього часу на ім'я [PERSON] зареєстрований Державний акт серії ДП Дн № 024444, виданий на земельну ділянку, яка розташована за адресою: [ADDRESS], яка надана для будівництва та обслуговування будинку, загальною площею 0,147 га, на підставі рішення Виконкому Новоолександрівської сільської ради від 31.03.1997 року № 32/100 (а.с.16). Не зважаючи на те, що ніхто не оскаржує право [PERSON] на спадщину, вона не в змозі отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, а тому і звернулася до суду з даним позовом. Згідно зі ст. 116, 131 Земельного Кодексу України громадяни набувають право власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади в межах їх повноважень; громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі успадкування. Відповідно до ст. 1223, 1268, 1270 ЦК України право на спадкування мають всі особи визначені у заповіті; спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину, якщо протягом 6-місячного строку подав заяву до нотаріуса про її прийняття. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальної конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої [INFO] року, на земельну ділянку площею 1470 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved