Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області звернувся [PERSON] з цивільним позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя обґрунтовуючи його тим, що з відповідачем по справі він перебував у шлюбі з 16 листопада 2003 року. Шлюб між ними було розірвано за рішенням Білоцерківського міськрайонного суду 27 квітня 2012 року. У період шлюбу - 06 вересня 2011 року, сторонами придбаний автомобіль «Кіa Sportage» 2011 року випуску, д.н.з. [NUMBER], який зареєстровано на відповідача. Позивач просить визнати за ним право власності на 1/2 частину автомобіля «Кіa Sportage» 2011 року випуску, д.н.з. [NUMBER] та стягнути з відповідача понесені судові витрати на сплату судового збору в розмірі 1000 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі посилаючись на обставини які є аналогічними наведеним у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про місце час та дату розгляду справи повідомлялась належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Представник відповідача [PERSON], що діє згідно довіреності від 26 лютого 2014 року, заперечував проти задоволення заявлених вимог з огляду на те, що між сторонами була домовленість щодо не поділу спірного автомобіля. Крім того останній використовується в інтересах спільної дитини. Суд, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та надавши їм належну правову оцінку, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. В судовому засіданні встановлено, що 16 листопада 2003 року між сторонами було укладено шлюб, який за рішенням Білоцерківського міськрайонного суду 27 квітня 2012 року був розірваний, що підтверджується копією зазначеного рішення. Як вбачається з копії довідки - рахунку [NUMBER] та копії технічного паспорту [NUMBER], власником автомобіля «Кіa Sportage» 2011 року випуску, д.н.з. [NUMBER] є відповідач по справі [PERSON] Копією свідоцтва про народження дитини підтверджується, що сторони мають спільну дочку [PERSON], [INFO]. З копії довідки №966 від 19 березня 2014 року виданої Комунальним підприємством Білоцерківської міської ради Житлово - експлуатаційної контори №1, відповідач [PERSON] має на утриманні дочку [PERSON], [INFO]. Розглядаючи питання щодо поділу спірного спільного сумісного майна подружжя та їх часток, суд виходить з наступного. У відповідності до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Статтею 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Ст.62 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Заперечуючи проти задоволення позовних вимог представник позивача посилається на те, що між сторонами за домовленістю встановлено порядок користування спірним автомобілем, однак наведена обставина не позбавляє позивача права на звернення до суду в силу ст.16 ЦК України. В той же час, ніяких договорів щодо спільного майна, як це передбачено ст.64 СК України, сторонами не укладалось. Відповідно до ч.3 ст.70 СК України, за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Аліменти - це кошти на утримання дитини, які присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Як сам зазначає в своїх поясненнях представник відповідача, [PERSON] не зверталась до суду з позовом про стягнення з позивача аліментів на утримання спільної дочки [PERSON], тому вирішуючи питання щодо часток подружжя у спільному майні, суд позбавлений можливості збільшити частку відповідачки(ч.3 ст.70 СК України) і застосовує ч.1 ст.70 СК України, відповідно до якої частки у спільному майні подружжя є рівними. У відповідності до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з положеннями п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст. ст. 69 - 72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між співвласниками. Відповідно до п.25 вище вказаної постанови, вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. За таких обставин, суд вважає, що частки сторін у спільному майні подружжя, а саме щодо автомобіля «Кіa Sportage» 2011 року випуску, д.н.з. [NUMBER] є рівними. В порядку ст.365 ЦК України позивач до суду не звертався, тому задоволення заявлених позовних вимог на думку суду буде реальним способом захисту права позивача на 1/2 частку автомобіля «Кіa Sportage» 2011 року випуску, д.н.з. [NUMBER], як спільного майна подружжя. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд упродовж розумного строку. За таких обставин, позивач скористався своїм правом на судовий захист і його право не може бути порушено. Враховуючи, що в ході судового слідства заявлені вимоги знайшли своє підтвердження, позов підлягає задоволенню. Крім того, суд вважає за необхідне понесені судові витрати стягнути з відповідача, що відповідає вимогам ст.79,88 ЦПК України.

Outcome: approved