Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

Директор Благодійного Центру соціальної допомоги та реабілітації «Джерело Життя» 21 жовтня 2014 року звернулась до суду із заявою про звільнення її від обов'язків піклувальника над дитиною [PERSON], [INFO], мотивуючи це тим що дитина змінила місце проживання та на даний час проживає разом із своїми старшими сестрами, що виключає її подальше проживання в Благодійному Центрі. Просить суд звільнити її від здійснення повноважень піклувальника над неповнолітньою, оскільки саме за рішенням Олександрійського міськрайонного суду від 30 жовтня 2012 року її було призначено піклувальником над неповнолітньою, яка на той час разом із сестрами перебувала в Благодійному Центрі. В судовому засіданні наполягає на вимогах, викладених в заяві до суду, посилаючись на викладені обставини. Представник служби у справах дітей Олександрійської міської ради як органу опіки та піклування в судове засідання з'явилася, будучи належним чином повідомленою про дату та час розгляду справи в суді. Не має заперечень щодо заяви директора та не заперечує, що дитина проживатиме із сестрами. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши докази у сукупності з іншими матеріалами справи, з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. За змістом ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Правовідносини сторін врегульовані ст.ст. 3-15, 16, 22, 60, 61, 63, 75 ЦК України. Cтаттею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об'єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені відповідно статтею 16 ЦК України. Встановлення опіки та піклування над дітьми сиротами та дітьми позбавленими батьківського піклування призначається відповідно до ст.ст. 60, 61 ЦК України за поданням органу опіки та піклування. Згідно ст. 63 ЦК України особа може бути призначена опікуном лише за її згодою. За змістом ст. 75 ЦК України суд, якщо він призначив піклувальника, або орган опіки та піклування може звільнити піклувальника від його повноважень за заявою особи, над якою встановлено піклування. Судом встановлено, що опіка над неповнолітньою дитиною була встановлена саме за рішенням Олександрійського міськрайонного суду від 30 жовтня 2012 року, директора Благодійного Центру соціальної допомоги та реабілітації «Джерело Життя» було призначено піклувальником над неповнолітньою дитиною [PERSON], [INFO], яка на той час разом із сестрами перебувала в Благодійному Центрі. Мати дітей - [PERSON] за цим рішенням була позбавлена батьківських прав відносно трьох її дітей, які перебували в Благодійному Центрі соціальної допомоги та реабілітації «Джерело Життя». Судом також встановлено, що на даний час у відносинах між дитиною і опікуном склалися стосунки, що унеможливлюють подальше проживання і виховування неповнолітньої [PERSON], [INFO], в Благодійному Центрі соціальної допомоги та реабілітації «Джерело Життя». Відповідно до ст. 251 Сімейного кодексу дитина по досягненню 14 років має право самостійно вирішувати місце свого проживання, а тому суд, враховуючи волевиявлення неповнолітньої [PERSON], 1998 року народження, не проживати в Благодійному Центрі, а проживати разом зі своїми повнолітніми сестрами, та з урахуванням позиції усіх учасників процесу, вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 245 СК, якщо дитина постійно проживає в дитячому закладі, або закладі охорони здоров'я, функції опікуна піклувальника шодо нього покладаються на адміністрацію цього закладу. На даний час дитина не перебуває у дитячому закладі, тому функції опікуна над нею на час її перебування із сестрами не може бути покладено на директора Благодійного Центру соціальної допомоги та реабілітації «Джерело Життя». Враховуючи викладені обставини та

Outcome: approved