Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-26 00:00:00

До Деражнянського районного суду Хмельницької області, в порядку загального позовного провадження, надійшов позов зазначеної вище особи до вказаного нею відповідача щодо визначеного позивачем предмету спору, вимагаючи визнати Державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 №757567, виданого 23 червня 2003 року Загінецькою сільською радою на ім`я [PERSON] - недісним та визнати за [PERSON] , право на спадкове майно померлої [INFO] [PERSON] , яким є право на земельну частку (пай) розміром 2,23 в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться на території Деражнянської міської ради (Загінецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області). Ухвалою судді від 21.12.2020 року даний позов прийнято до розгляду, відкрито провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду в підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження. В судове засідання позивачка не з`явилася, проте подала до суду заяву про розгляд справи без її участі та вказала, що заявлені вимоги підтримує повністю і просить їх задовольнити на основі досліджених судом доказів. Представник відповідача в судове засідання також не з`явилася, проте подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, зі змісту якої вбачається, що позовні вимоги в частині визнання права на земельну частку (пай) вважає такими, що не підлягають задоволенню. Дослідивши матеріали справи відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справ, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню. Судом об`єктивно встановлено, що [INFO] в с. Загінці Деражнянського району Хмельницької області померла [PERSON] , про що видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 15.07.1997 року, актовий запис №11. Так, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки, яку остання отримала на підставі державного акту на право на земельну ділянку серії Р1 №757567. Після смерті [PERSON] фактично спадщину прийняв її син [PERSON] , але не встиг оформити своїх спадкових прав, [INFO] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть останнього, серія [NUMBER] , виданого 15.09.2010 року Загінецькою сільською радою Деражнянського району Хмельницької області. Так, після смерті [PERSON] спадщину прийняла але не оформила своїх спадкових прав його дружина [PERSON] , яка померла [INFO] , проте, за життя остання склала заповіт, яким все своє майно заповідала [PERSON] . Для оформлення спадкового майна після смерті [PERSON] , щодо майна померлої [PERSON] , позивачка звернулася до нотаріуса з всіма необхідними документами, однак державним нотаріусом Латюк І.М. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, оскільки земельна ділянка площею 2.12 га надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться за адресою: Хмельницька область Деражнянський район Загінецька сільська рада та належала померлій, оскільки вони не відповідають вимогам чинного законодавства, тому що згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №757567, виданого 23.06.2003 року Загінецькою сільською радою Деражнянського району Хмельницької області, державна реєстрація права власності на вказану земельну ділянку здійснена за [PERSON] після її смерті, що і є підставою для відмови в оформленні спадщини. 3 вище наведених обставин для оформлення прав на вище зазначену земельну ділянку позивачка змушена звернутися до суду для визнання недійсним державного акту на право власності на земелю, так як він був виданий [PERSON] після її смерті та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Відповідно до ч.1 ст.182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. В абзаці 3 ч.2 ст.331 ЦК України, передбачено, що право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ст. 81 Земельного кодексу України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі: придбання за договором купівлі-продажу, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами: безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше видані їм у користування; прийняття спадщини; виділення в натурі на місцевості належної їм частки (паю). Крім того, в ст. 125 Земельного кодексу України вказано, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно ст. 126 Земельного кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформляються відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Як зазначено в ч.1 ст. 155 Земельного кодексу України у разі видання органом місцевого самоврядування акту, яким порушується права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. З наведених вище правових норми вбачається, що є достатньо підстав для визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 757567, оскільки такий державний акт був виданий після смерті [PERSON] і за життя спадкодавця державна реєстрація земельної ділянки не була проведена. Разом з тим, як вбачається із свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 15.11.2019 року Державним нотаріусам Латюк І.М., на підставі заповіту, посвідченого Загінецькою сільською радою Деражнянського району Хмельницької області 30.11.2010 року, зареєстрованого в реєстрі за №21, спадкоємцем майна [PERSON] , яка померла [INFO] , є - [PERSON] , [INFO] . Як зазначено у пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року, член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється нормами ЦК у тому числі й у випадку коли з різних причин ця особа не отримала сертифіката на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом колективного сільськогосподарського підприємства на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Згідно ст.1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належать спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як зазначено у ст.1225 Цивільного кодексу України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Як вказано в ст. 1268 ЦК України, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Враховуючи встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини, суд дійшов висновку про доведеність позовних вимог [PERSON] , тому вважає за можливе її позовну заяву задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved