Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-31 00:00:00

В серпні 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: приватний нотаріус КМНО Теуту Є.П., про усунення від спадкування та зміну черговості одержання права на спадщину. В обґрунтування своїх позовних вимог посилалась на те, що після смерті її троюрідного брата [PERSON] залишилася квартира [ADDRESS] . Позивачу відомо, що до нотаріальної контори звернулася відповідач, яка є двоюрідною сестрою померлого брата [PERSON] , однак вона з братом не спілкувалася, не брала участі у його житті, не надавала допомоги, не відвідувала його та не надавала допомоги на лікування. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 16.01.2020 року [PERSON] звернулась до суду із зустрічним позовом до [PERSON] , третя особа: приватний нотаріус КМНО Теуту Є.П., про витребування із незаконного володіння документів, стягнення неправомірно отриманих коштів та встановлення факту, що має юридичне значення. Уточнивши позовні вимоги позивач за зустрічним позовом вказувала на те, що не відмовлялася та надавала допомогу двоюрідному брату [PERSON] . Крім того, [PERSON] не знаходився в безпорадному стані, а все життя працював водієм в КП «Київський метрополітен». Покійний забезпечував всі свої потреби сам, поступив до лікарні через виклик швидкої медичної допомоги і за два місяці, не виходячи з лікарні помер. Відсутність свідоцтва про народження її тітки [PERSON] - дівоче прізвище - [PERSON] , прізвище зазначене в свідоцтві про смерть [PERSON] та неможливість відновити його в позасудовому порядку через часткове збереження книги реєстрації актів цивільного стану та відсутність відомостей про народження [PERSON] призвели до того, що позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом. Для надання їй можливості завершити оформлення спадщини потрібно встановити факт родинних відносин між мамою спадкодавця та її мамою, довести цей факт позасудовим шляхом не є можливим, у зв`язку з відсутністю підтверджуючих документів в архівах. 18.02.2020 року в судовому засіданні було прийнято до спільного розгляду з первісним позовом зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа: приватний нотаріус КМНО Теуту Є.П., про витребування із незаконного володіння документів, стягнення неправомірно отриманих коштів та встановлення факту, що має юридичне значення. 16.06.2020 року на виконання вимог ухвали суду від 16.04.2020 року, яка занесена до протоколу судового засідання приватним нотаріусом КМНО Теуту Є.П. було надано копію спадкової справи №28/2019 до майна померлого [INFO] [PERSON] . Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 13.07.2020 року, яка занесена до протоколу судового засідання залучено до участі у справі в якості третьої особи: [PERSON] . Ухвалою суду від 21.09.2020 року, яка занесена до протоколу судового засідання закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач за первісним позовом та його представник в судовому засіданні первісні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з підстав викладених в ньому. У задоволенні зустрічного позову просили відмовити. Відповідач та її представник в судовому засіданні первісні позовні вимоги не визнали та просили відмовити у їх задоволенні. Зустрічні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Третя особа: [PERSON] просив суд первісні позовні вимоги задовольнити, в задоволенні зустрічного позову просив відмовити. Третя особа: приватний нотаріус КМНО Теуту Є.П. в судове засідання не з`явилася. До суду направила лист, відповідно до змісту якого вбачається, що вона просить суд слухати справу у її відсутність. За клопотанням представника відповідача за первісним позовом 22.09.2020 року допитано в судовому засіданні свідка [PERSON] , яка суду показала, що не знає хто така [PERSON]. У [PERSON] є ще дві сестри: [PERSON] і [PERSON] , дочки [PERSON] . У [PERSON] : [PERSON] і [PERSON]. У [PERSON] дітей не має. У [PERSON] був один син [PERSON] . Батька [PERSON] не знали і не спілкувались. 24.11.2020 року в судовому засіданні в якості свідка було допитано позивача за первісним позовом [PERSON] , яка суду пояснила, що з братом [PERSON] спілкувалася ще з дитинства. До смерті тітки [PERSON] відповідач за первісним позовом не спілкувалась, ким вона приходиться невідомо. За тіткою [PERSON] доглядав [PERSON] . З [PERSON] спілкувались постійно, коли він сильно захворів доглядала за ним. Відповідач за первісним позовом декілька разів була в лікарні у [PERSON] та вимагала у нього документи на квартиру. За [PERSON] допомагав доглядати [PERSON] , який жив з ним у квартирі. Брат хотів, щоб його поховали біля батька в Києві, що вона і зробила. [PERSON] віддав порвані документи на квартиру, оскільки в нього їх вимагали родичі. Коли [PERSON] був у лікарні [PERSON] вимагала від нього документи на квартиру. [PERSON] хворів з 2016 року, працював в м. Дарниця водієм. Чому його звільнили не знає. В безпорадному стані він знаходився 2 місяці. Медсестри в лікарні за ним дивилися, вона мила, міняла памперси. [PERSON] допомагала фінансово. За клопотанням позивача за первісним позовом 24.11.2020 року допитаний свідок [PERSON] , який суду пояснив, що з 1992 року проживав по сусідству і дружив з [PERSON] . [PERSON] запропонував пожити у нього і він погодився. Не знає, ким приходиться [PERSON] [PERSON] . [PERSON] постійно [PERSON] допомагала. Інших родичів в квартирі не бачив. В 2019 році бачив декілька разів відповідача в лікарні у [PERSON], але [PERSON] була біля нього постійно. [PERSON] вимагала від [PERSON] документи на квартиру і казала йому, що він не має права в ній знаходитись. [PERSON] не хотів віддавати документи на квартиру [PERSON] і порвав їх. Похованням [PERSON] займалася [PERSON] . Зараз проживає в квартирі [PERSON] , бо з ним була така домовленість. [PERSON] хворів з 2016 року. Міг сам за собою доглядати. Заселився в квартиру як друг. [PERSON] працював в метрополітені водієм Камаза . Його звільнили у зв`язку зі смертю. В 2019 році зарплата у [PERSON] була 6500,00 грн. і він не просив ні у кого допомоги. На всі свята [PERSON] ходив в гості до [PERSON] . В судовому засіданні 26.11.2020 року за клопотанням відповідача за первісним позовом було допитано свідка [PERSON] , який суду показав, що працював з померлим [PERSON] 4 роки. В лікарні бачив [PERSON] , [PERSON] та її чоловіка. [PERSON] розповідав, що в нього є сестра і квартирант, з яким він спілкується. Ніхто нічого [PERSON] не готував. В лікарні бачив [PERSON] та [PERSON] , вони міняли памперси. Бачив як ліки купували відповідач та третя особа. Також 26.11.2020 року в судовому засіданні за клопотанням позивача за первісним позовом було допитано свідка [PERSON] , яка суду показала, що знала [PERSON] дуже добре. Бачила тільки позивача за первісним позовом. Мати [PERSON] розповідала, що із своїми родичами не спілкується. [PERSON] декілька разів забирала швидка медична допомога. [PERSON] жив у [PERSON] як друг. [PERSON] працював на вантажному автомобілі. Щоб хтось ходив до [PERSON] не бачила. Свідок [PERSON] зі сторони позивача за первісним позовом в судовому засіданні 26.11.2020 року вказував на те, що знає та бачив позивача за первісним позовом. В лікарні познайомився з відповідачем за первісним позовом та її чоловіком. Сусід [PERSON] бачив, як відповідач за первісним позовом та її чоловік щось шукали в квартирі [PERSON] . [PERSON] бачив часто. Після смерті матері [PERSON] жив разом із другом [PERSON] . [PERSON] не багато хворів, але у нього була язва. Ще [PERSON] розповідав, що родичі пропонували йому переписати хату на [PERSON] , а вони будуть за ним доглядати. Знає, що [PERSON] напоїла гарячим бульйоном відповідач і він потрапив до реанімації. Це сталося за декілька днів до смерті. [PERSON] з чоловіком зібрали в квартирі два пакунки і залишили квартиру після того, як він сказав, що викличе поліцію. В лікарні [PERSON] був у поганому стані і вже не міг пити воду. В лікарню до [PERSON] приходив разів вісім і коли приходив, то нікого із родичів не бачив. Ніколи не чув, щоб [PERSON] кого просив про допомогу. Жінок у [PERSON] і [PERSON] не бачив, тільки [PERSON]. [PERSON] працював в метрополітені. Допитаний судом 26.11.2020 року свідок [PERSON] зі сторони позивача за первісним позовом суду пояснив, що знав [PERSON] з 2009 року. Вони були сусідами. [PERSON] жив разом зі своїм другом [PERSON] . [PERSON] розповідав про сестру [PERSON] . Останнім часом він скаржився на біль у шлунку. Чи сплачував [PERSON] кошти за житло не знає. За клопотанням відповідача за первісним позовом судом в судовому засіданні 26.11.2020 року допитано свідка [PERSON] , яка вказувала на те, що [PERSON] є її двоюрідним братом. [PERSON] та [PERSON] приїжджали разом у село. За матір`ю [PERSON] доглядали або вона з сестрою або сім`я відповідача ( [PERSON] ). [PERSON] не хворів і сам себе утримував. Після операції відповідач ( [PERSON] ), вона та її сестра по черзі за доглядали [PERSON] . [PERSON] просив [PERSON] привезти документи та просив перевірити документи, тому вони приїхали їх знайти, однак документів не було. Згодом [PERSON] сказала, що документи у неї. У [PERSON] запитували чи спілкується він із [PERSON] він казав, що вони мешкають окремо. В лікарні [PERSON] не допомагав, бо думав, що [PERSON] заразний. В лікарні у [PERSON] бачила [PERSON] один раз, бо [PERSON] казав, що вона доглядає внука. Не відомо чого [PERSON] займалася похованням. [PERSON] розповідав, що усим займається [PERSON] . Останній місяць [PERSON] лежав в лікарні. За допомогою не звертався, бо самі ходили йому допомагати. В судовому засіданні 26.11.2020 року було допитано свідка [PERSON] , зі сторони відповідача за первісним позовом, яка вказувала на те, що є двоюрідною сестрою померлого [PERSON] . Батьки [PERSON] розлучилися і сім`я батька не допомагала, тому допомагали вони. [PERSON] працював і не знаходився у безпорадному стані. В судовому засіданні 01.02.2021 року судом за клопотанням сторони позивача за первісним позовом допитано свідка [PERSON] , яка суду показала, що знала померлого [PERSON] , оскільки він є її дядьком. З дядьком тісно спілкувалися та разом зустрічали свята. Мати ( [PERSON] ) їздила до нього, а він до них. Відповідача ( [PERSON] ) бачила два рази, один раз на в кафе на дні народженні, один на похоронах. Про смерть дядька взнала від матері і знала, що в нього був рак. Мати кожний день їздила в лікарню до дядька, оскільки він потребував сторонньої допомоги. Дядько [PERSON] похований в тому місці, де похований дід (батько матері). В квартирі з дядьком проживав [PERSON] . Мати постійно їздила до дядька. Ким приходиться [PERSON] відповідач не знає. В лікарні була один раз, матір особисто в лікарні не бачила. Останній раз в квартирі була років десять тому. До смерті [PERSON] працював водієм в Метрополітені. В безпорадному стані був у лікарні, а до цього працював. В 2019 році останній раз бачила [PERSON] . Не чула, щоб він просив допомоги. Суд, вислухавши учасників справи, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що вимоги первісного позову не підлягають задоволенню, у той час як вимоги зустрічного позову підлягають задоволенню частково, з наступних підстав. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною першою статті 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу). Статтями 1261-1264 ЦК України визначені черги спадкоємців за законом. Відповідно до ст. 1262 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця (стаття 1263 ЦК України). Відповідно до ст. 1266 ЦК України, двоюрідні брати та сестри спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (тітці, дядькові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. У п`яту чергу право на спадкування за законом одержують утриманці спадкодавця, які не були членами його сім`ї. Частина перша статті 1268 ЦК України регламентує, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (стаття 1269 ЦК України). Відповідно до копії свідоцтва про народження вбачається, що [INFO] народився [PERSON] , його батьками записані [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло від 26.01.1996 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] в рівних долях на праві власності належала квартира [ADDRESS] . Відповідно до копії договору дарування частини квартири від 01.08.2008 року вбачається, що [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняв в дар Ѕ частину квартири [ADDRESS] . При дослідженні копії спадкової справи 28/2019 до майна померлого [INFO] [PERSON] , яка була надана приватним нотаріусом КМНО Теуту Є.П. вбачається, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть. 27.04.2019 року до приватного нотаріуса КМНО Теуту Є.П. надійшла заява [PERSON] про прийняття спадщини після смерті двоюрідного брата [PERSON] 27.04.2019 року за заявою про прийняття спадщини [PERSON] було заведено спадкову справу до майна померлого [PERSON] . З копії свідоцтва про народження № [NUMBER] вбачається, що у батьків [PERSON] та [PERSON] народилася дитина - [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про одруження вбачається, що 29.04.1957 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, про що зроблено актовий запис за №594. Після реєстрації шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище чоловіка « [PERSON] ». Відповідно до копії свідоцтва про народження вбачається, що [INFO] народилася [PERSON] , її батьками записані [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про народження вбачається, що [INFO] народився [PERSON] . Його батьками записані [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу вбачається, що 02.06.1978 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, про що зроблено актовий запис за №1710. Після реєстрації шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище чоловіка « [PERSON] ». Відповідно до копії свідоцтва про одруження вбачається, що 23.07.1982 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, про що зроблено актовий запис за №121. Після реєстрації шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище чоловіка « [PERSON] ». При досліджені вказаних вище документів приватним нотаріусом КМНО Теуту Є.П. встановлено, що заповіти померлим не складалися. Спадкоємці першої та другої черги відсутні. Відповідно до поданих документів, [PERSON] є спадкоємицею третьої черги за правом представлення своєї матері, яка є рідною тіткою спадкодавця і померла до відкриття спадщини. Згідно із повідомлення ПАТ «Державний ощадний банк України» від 06.06.2019 року вбачається, що на ім`я: [PERSON] , [INFO] , станом на 03.06.2019 року наявна інформація та рахунки у наступних установах філії - Головне управління по м. Києва та Київський області АТ «Ощадбанк». На рахунках є залишок коштів, відповідно до яких заповідальні розпорядження відсутні. Згідно із повідомлення АТ «Укрсиббанк» від 15.05.2019 року вбачається, що на ім`я: [PERSON] відкрито картковий рахунок та поточний рахунок із залишком коштів на них. Відповідно до листа Державного архіву Київської області від 02.07.2019 року, який надійшов на запит приватного нотаріуса КМНО Теуту Є.П. вбачається, що на запит стосовно надання інформації про народження [PERSON] у 1936 році у с. Дерев`яна, Обухівського району, Київської області у книзі реєстрації актів про народження по вищезазначеному населеному пункту за вказаний період, що збереглася частково, відомості про народження [PERSON] відсутні. 31.07.2019 року до приватного нотаріуса КМНО Теуту Є.П. надійшла заява [PERSON] про прийняття спадщини після смерті троюрідного брата [PERSON] . Відповідно до копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження відповідно до ст.ст. 126,133, 135 СК України [INFO] народився [PERSON] , його матір`ю зазначено [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про народження вбачається, що [INFO] народилася [PERSON] , її батьками записані [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища вбачається, що [PERSON] , [INFO] до реєстрації шлюбу з [PERSON] мала прізвище « [PERSON] », після реєстрації шлюбу з [PERSON] « [PERSON] ». Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу вбачається, що 12.01.1989 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Після реєстрації розірвання шлюбу присвоєні призвища: « [PERSON] » та « [PERSON] ». Відповідно до листа приватного нотаріуса КМНО Теуту Є.П. від 08.08.2019 року, який адресований [PERSON] вбачається, що серед поданих нею та отриманих нотаріусом документів відсутнє свідоцтво про народження матері померлого [PERSON] , [INFO] , яка є рідною сестрою матері [PERSON] [PERSON] , [INFO] , які народилися в с. Деревяна, Обухівського району, Київської області. Відповідно до листа Державного архіву Київської області від 02.07.2019 року, який надійшов на запит приватного нотаріуса КМНО Теуту Є.П. вбачається, що на запит стосовно надання інформації про народження [PERSON] у 1936 році у с. Дерев`яна, Обухівського району, Київської області у книзі реєстрації актів про народження по вищезазначеному населеному пункту за вказаний період, що збереглася частково, відомості про народження [PERSON] відсутні. Враховуючи вищевикладене видати свідоцтво про право на спадщину, після спливу строку встановленого для її прийняття, як спадкоємиці третьої черги за правом представлення її матері, як рідної тітки спадкодавця, яка померла до відкриття спадщини не вбачається за можливе. 23.10.2019 року до приватного нотаріуса КМНО Теуту Є.П. надійшла заява [PERSON] про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Відповідно до ст. 1224 ЦК України, не мають права на спадкування особи, які умисно позбавили життя спадкодавця чи будь-кого з можливих спадкоємців або вчинили замах на їхнє життя. Положення абзацу першого цієї частини не застосовується до особи, яка вчинила такий замах, якщо спадкодавець, знаючи про це, все ж призначив її своїм спадкоємцем за заповітом. Не мають права на спадкування особи, які умисно перешкоджали спадкодавцеві скласти заповіт, внести до нього зміни або скасувати заповіт і цим сприяли виникненню права на спадкування у них самих чи в інших осіб або сприяли збільшенню їхньої частки у спадщині. Не мають права на спадкування за законом батьки після дитини, щодо якої вони були позбавлені батьківських прав і їхні права не були поновлені на час відкриття спадщини . Не мають права на спадкування за законом батьки (усиновлювачі) та повнолітні діти (усиновлені), а також інші особи, які ухилялися від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом. Не мають права на спадкування за законом одна після одної особи, шлюб між якими є недійсним або визнаний таким за рішенням суду . Якщо шлюб визнаний недійсним після смерті одного з подружжя, то за другим із подружжя, який його пережив і не знав та не міг знати про перешкоди до реєстрації шлюбу, суд може визнати право на спадкування частки того з подружжя, хто помер, у майні, яке було набуте ними за час цього шлюбу. За рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Положення цієї статті поширюються на всіх спадкоємців, у тому числі й на тих, хто має право на обов`язкову частку у спадщині, а також на осіб, на користь яких зроблено заповідальний відказ. Верховний Суд у своїх постановах неодноразово зазначав, що для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України має значення сукупність таких обставин: -ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; -перебування спадкодавця в безпорадному стані; -потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Правило частини п`ятої статті 1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК України не були зобов`язані утримувати спадкодавця. ВС зазначав, що безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. А ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини (постанова від 30.08.2019 року у справі № 589/3209/16-ц, постанова від 22.10.2018 року у справі № 644/7044/15-ц). Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у пункті 6 постанови від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вимога про усунення спадкоємця від права на спадкування може бути пред`явлена особою, для якої таке усунення породжує пов`язані зі спадкуванням права та обов`язки, одночасно з її позовом про одержання права на спадкування з підстав, визначених у частині другій статті 1259 ЦК України. За змістом ч. 2 ст. 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Право на пред`явлення позову про зміну черговості спадкування мають лише спадкоємці за законом. Підставами для задоволення такого позову є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження, - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Для задоволення позову необхідна наявність всіх п`яти вищезазначених обставин. У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що під безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Відповідно до копії довідки про причину смерті від 26.04.2019 року вбачається, що [PERSON] помер [INFO] у віці 55 років. Причина смерті: рак шлунку (операція 01.03.2019 р. ). В межах даної справи судом встановлено, що оскільки [PERSON] помер у віці 55 років, він не був особою похилого віку. Крім того, смерть [PERSON] настала внаслідок діагностованого раку шлунку після проведеної операції. На думку суду така причини смерті не свідчить про те, що [PERSON] знаходився у безпорадному стані. Посилання позивача за первісним позовом [PERSON] на те, що померлий останні роки життя дуже хворів і у зв`язку з цим був у безпорадному стані не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки відповідно до листа Комунального підприємства «Київський метрополітен» від 14.01.2020 року, вбачається, що [PERSON] працював водієм дистанції автотранспорту та будівельних машин служби соціального забезпечення комунального підприємства «Київський метрополітен» з 01.01.2018 року по 24.02.2019 року, відпрацьовано (248 робочих днів), листок непрацездатності [PERSON] АДХ №543751 було відкрито з 25.02.2019 року по 02.04.2019 року. Отже, стороною позивача не доведено належними та допустимими доказами факту ухилення відповідача за первісним позовом від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання та потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Доводи позивача за первісним позовом та покази свідків щодо тяжкої хвороби спадкодавця [PERSON] , внаслідок якої останній не міг себе обслуговувати, потребував сторонньої допомоги та догляду, суд вважає такими, що не мають доказового значення для підтвердження обставин перебування спадкодавця [PERSON] у безпорадному стані, оскільки доказами безпорадності спадкодавця можуть бути документи, що підтверджують тяжкість стану здоров`я: виписки з історії хвороби, амбулаторні картки, висновки медичних закладів, документи про інвалідність тощо, оскільки безпорадність особи пов`язана саме зі станом її здоров`я. Безпорадний стан необхідно доказувати відповідними записами в медичних документах, проте стороною позивача в процесі розгляду справи таких не надано. Доводи позивача за первісним позовом та покази свідків сторони позивача щодо надання померлому [PERSON] матеріального утримання не можуть бути підставою для задоволення позову. У Законі міститься вичерпний перелік обставин, за наявності яких можлива зміна черговості, що не потребує розширеного тлумачення. Відсутність хоча б однієї із таких обставин зумовить застосування загального порядку черговості спадкування, визначеного у ст.1258 ЦК України. При цьому факт тісного спілкування із спадкодавцем, не є підставою для зміни черговості спадкування. Таким чином, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини та досліджені докази, суд дійшов висновку, що спадкодавець [PERSON] не був особою похилого віку, не страждав протягом тривалого часу на тяжку хворобу чи каліцтво, не був у безпорадному стані і не потребував сторонньої допомоги, оскільки до дня смерті перебував у медичній установі під наглядом медичних працівників, а тому відсутні підстави для задоволення первісного позову [PERSON] до [PERSON] , про усунення від спадкування та зміну черговості одержання права на спадщину. Що стосується зустрічних позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , про витребування із незаконного володіння документів, стягнення неправомірно отриманих коштів та встановлення факту, що має юридичне значення, то суд вважає за необхідне зазначити наступне. При зверненні до суду з вимогою про витребування із незаконного володіння документів, відповідач за первісним позовом вказує на те, що документи на спірне майно зберігаються у позивача за первісним позовом та вона умисно не надає їх, аби завадити оформленню спадщини. Підставою для звернення до суду з позовною заявою про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом витребування правовстановлюючих документів на майно є відмова нотаріуса від вчинення нотаріальних дій на підставі ч. 3 ст. 46 Закону України «Про нотаріат» в зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності на майно. При цьому, матеріали справи не містять доказів відмови нотаріуса від вчинення нотаріальних дій на підставі ч. 3 ст. 46 Закону України «Про нотаріат» в зв`язку з відсутністю у [PERSON] документів, що посвідчують право власності на майно. Більше того, в матеріалах справи наявний запит приватного нотаріуса КМНО Теуту Є.П. адресований Деснянській РДА про надання дублікату правовстановлюючого документу на спірну квартиру для подальшого оформлення спадкових справ до майна померлого [INFO] [PERSON] . Крім того, позивачем за зустрічним позовом не підтверджено, про факт зберігання таких документів відповідачем за зустрічним позовом. Згідно Постанови правління Фонду соціального страхування від 08.02.2017 року №17 «Про встановлення розміру допомоги на поховання», Закону України від 23.09.1999 року №1105-ХVІ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» допомога надається застрахованій особі, члену її сім`ї або іншим юридичним чи фізичним особам, які здійснили поховання. Відповідно до листа Комунального підприємства «Київський метрополітен» від 14.01.2020 року, вбачається, що матеріальну допомогу від КП «Київський метрополітен» нараховано - 14431,00 грн., виплачено - 12666,05 грн., а також матеріальну допомогу від Фонду соціального страхування України в розмірі 4100,00 грн. було перераховано [PERSON] . Понесення витрат позивачем за первісним позовом у зв`язку з похованням померлого [PERSON] в розмірі 19365,20 грн. підтверджується відповідними чеками та квитанціями та не спростовано стороною відповідача за первісним позовом. При цьому, допомога на поховання була надана [PERSON] правомірно, як члену сім`ї померлого, який здійснив поховання, у зв`язку з чим вимоги про стягнення неправомірно отриманих коштів не підлягають задоволенню. Як зазначалось вище відповідно до листа приватного нотаріуса КМНО Теуту Є.П. від 08.08.2019 року, який адресований [PERSON] вбачається, що серед поданих нею та отриманих нотаріусом документів відсутнє свідоцтво про народження матері померлого [PERSON] , [INFO] , яка є рідною сестрою матері [PERSON] [PERSON] , [INFO] , які народилися в с. Деревяна, Обухівського району, Київської області. Відповідно до листа Державного архіву Київської області від 02.07.2019 року, який надійшов на запит приватного нотаріуса КМНО Теуту Є.П. вбачається, що на запит стосовно надання інформації про народження [PERSON] у 1936 році у с. Дерев`яна, Обухівського району, Київської області у книзі реєстрації актів про народження по вищезазначеному населеному пункту за вказаний період, що збереглася частково, відомості про народження [PERSON] відсутні. Враховуючи вищевикладене видати свідоцтво про право на спадщину, після спливу строку встановленого для її прийняття, як спадкоємиці третьої черги за правом представлення її матері, як рідної тітки спадкодавця, яка померла до відкриття спадщини не вбачається за можливе. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Звертаючись до суду із зустрічним позовом позивач вказувала про те, що відсутність свідоцтва про народження тітки - [PERSON] та неможливість відновити його в позасудовому порядку через часткове збереження книги реєстрації актів цивільного стану та відсутність відомостей про народження [PERSON] призвели до того, що вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом. Для надання їй можливості оформити спадщину потрібно встановити факт родинних відносин між матір`ю спадкодавця та її матір`ю, довести цей факт позасудовим шляхом не є можливим у зв`язку з відсутністю підтверджуючих документів. Вказаний факт підтверджується дослідженими в судовому засіданні вищевказаними та наступними документами: Згідно копії свідоцтва про смерть [INFO] померла [PERSON] , [INFO] . Відповідно до копії свідоцтва про одруження 10.03.1930 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини « [PERSON] ». Відповідно до копії архівної довідки вбачається, що [INFO] народився [PERSON] , його батьками записані [PERSON] та [PERSON] . Згідно копії актового запису про народження вбачається, що [INFO] народився [PERSON] , його батьками записані [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до посвідки про народження № [NUMBER] вбачається, що у батьків [PERSON] та [PERSON] народилася дитина - [PERSON] . Відповідно до довідки від 24.07.2019 року, виданої виконкомом Дерев`янської сільської ради Надточій В.В. про родинне поховання в селі Дерев`яна, Обухівського району, Київської області, [PERSON] , 1902-1941 року, [PERSON] - дочка - [INFO], [PERSON] - дочка - [INFO], [PERSON] - дочка - [INFO], [PERSON] - дочка [INFO] . Відповідно до довідки від 15.07.2019 року, виданої виконавчим комітетом Дерев`янської сільської ради Надточій В.В. вбачається, що громадяни: [PERSON] , 1902 року народження (голова домогосподарства), [PERSON] , 1930 року народження (дочка голови домогосподарства), [PERSON] , 1936 року народження (дочка голови домогосподарства), [PERSON] , 1939 року народження (дочка голови домогосподарства), [PERSON] , 1940 року народження (дочка голови домогосподарства), [PERSON] , 1924 року народження (зять голови домогосподарства), дійсно проживали за адресою: Київська обл., Обухівський р-н., с. Дерев`яна. Відповідно до копії свідоцтва про народження вбачається, що [INFO] народилася [PERSON] . ЇЇ батьками записані [PERSON] та [PERSON] . Згідно копії рішення Ленінського районного суду від 09.02.1995 року вбачається, що встановлено факт того, що матір`ю [PERSON] є [PERSON] , яка загинула в 1941 році. Відповідно до довідки, яка видана [PERSON] вбачається, що її батько [PERSON] загинув на фронті в період Великої Вітчизняної війни 1941-1945 р.р. Відповідно до довідки, яка видана [PERSON] вбачається, що її батько [PERSON] загинув на фронті в період Великої Вітчизняної війни 1941-1945 р.р. Відповідно до довідки, яка видана виконкомом Дерев`янської сільської Ради народних депутатів [PERSON] мати [PERSON] дійсно загинула в 1941 році на території селі Дерев`яни від вибуху бомби. Крім того, факт того, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] були рідними сестрами підтвердили в судовому засіданні свідки зі сторони позивача за зустрічним позовом. У зв`язку з вищевикладеним необхідно встановити факт родинних відносин між [PERSON] , [INFO] , що помер [INFO] та [PERSON] , [INFO] , а саме те, що вони є двоюрідними братом та сестрою по лінії матері [PERSON] - [PERSON] , [INFO] та матері [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , котрі були рідними сестрами. Вимоги позивача за зустрічним позовом щодо витребування із незаконного володіння оригіналів правовстановлюючих документів на квартиру, суд вважає такими, що не підлягають задоволенню, оскільки як встановлено в судовому засіданні зі слів позивача - у неї відсутні оригінали вказаних документів, а померлим були передані лише копії даних документів, жодних доказів протилежного суду не надано. Що стосується позовних вимог про витребування у позивача інших документів - відповідачем не надано суду доказів незаконності володіння позивачем даними документами, при цьому суд враховує, що позивач за зустрічним позовом не позбавлена можливості отримати дублікати втрачених документів у позасудовому порядку. Крім того, не підлягають задоволенню вимоги позивача за зустрічним позовом щодо стягнення безпідставно отриманих коштів у сумі 16766,05 грн. на поховання, оскільки факт поховання [PERSON] позивачем по справі сторонами не оспорювався, та підтверджено як позивачем так і відповідачем в судовому засіданні. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим з [PERSON] на користь [PERSON] необхідно стягнути понесені нею судові витрати пропорційно задоволеній частині позовних вимог в розмірі 840,80 грн. Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Витрати фізичних осіб, пов`язані з оплатою професійної правничої допомоги при розгляді судом справ про оголошення померлою фізичної особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку, або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, несуть юридичні особи, на території яких мав місце нещасний випадок внаслідок таких надзвичайних ситуацій. При вирішенні питання про розподіл судових витрат по оплаті правничої допомоги, наданої відповідачу за первісним позовом [PERSON] - адвокатом Черняк О.О. суд враховує, що професійна правнича допомога надавалась відповідачу на підставі договору від №03/01/20-ц від 03.01.2020 року та додаткової угоди №1/р до договору. Крім того, відповідачу за первісним позовом [PERSON] - адвокатом Вотінцевим Є.Г. надавалась професійна правнича допомога на підставі договору про надання правової допомоги №5092020 від 05.09.2020 року та додаткової угоди №1 до договору про надання правової допомоги №5092020 від 05.09.2020 року. Суд враховує, що про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу було заявлено у строк визначений ч.1 ст.134 ЦПК, розрахунки були надані у строки, визначені частиною восьмою статті 141 ЦПК України. Розмір, понесених витрат відповідачем за первісним позовом підтверджується відповідними квитанціями про оплату правової допомоги. Тож, при частковому задоволенні позову з [PERSON] на користь [PERSON] необхідно стягнути понесені нею витрати на правову допомогу в розмірі 5000,00 грн. пропорційно задоволеній частині позовних вимог.

Outcome: partial