Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-01 00:00:00

До Гайворонського районного суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розподіл спільного сумісного майна подружжя. Позов мотивовано тим, що 10 березня 2002 року між сторонами був зареєстрований шлюб. 03.03.2011 року шлюб розірваний на підставі рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області. За час шлюбу сторони за спільні кошти, відповідно до договору купівлі-продажу жилої квартири від 17.07.2002 року, придбали однокімнатну квартиру [ADDRESS]. Позивач просить в порядку розподілу спільного майна подружжя визнати за нею, право власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS], вартістю 23522,00 грн. Позивач в судове засідання не зявилась, надіслала до суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, позов підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, погоджується на розподіл майна який запропонувала позивач. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 60 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства...) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ст. 69 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором, відповідно до ст. 70 Сімейного кодексу. Відповідно до вимог ст.ст. 69-71 СК України та ст.372 ЦК України сторони мають право в судовому порядку поділити майно в обраний ними спосіб, в тому числі і шляхом стягнення компенсації частини вартості спірного майна, яке є обєктом права спільної сумісної власності. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. В судовому засіданні встановлено, що сторони під час шлюбу за спільні кошти, відповідно до договору купівлі-продажу жилої квартири від 17.07.2002 року, придбали однокімнатну квартиру [ADDRESS], квартиру було зареєстровано на відповідача про що свідчить копія договору купівлі-продажу житлової квартири від 17.07.2002 року (а.с. 21) та копія технічного паспорту на квартиру (а.с. 22-23). Відповідач позов визнав повністю. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки як встановлено судом воно не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року N 14 Про судове рішення у цивільній справі у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Відповідно до п. 1 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~судові витрати покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

Outcome: approved