Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-08 00:00:00

В червні 2013 року позивач звернувся з позовом до суду (який пізніше було уточнено), в якому просив стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Акціонерного товариства «УкрСиббанк» суму боргу за договором про надання споживчого кредиту № 11216899000 від 17.09.2007 року по кредиту та процентах в сумі 350890,44 доларів США та по пені у розмірі 241035,95 грн., а також стягнути з відповідачів судові витрати. В обґрунтування позову позивач вказав на те, що 17 вересня 2007 року між позивачем та [PERSON] був укладений Договір про надання споживчого кредиту № 11216899000, відповідно до умов якого остання отримала кредит в іноземній валюті в розмірі 200000,00 доларів США в порядку та на умовах, визначених Договором, з кінцевим терміном повернення не пізніше 16 вересня 2022 року згідно з графіком погашення кредиту та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 11,90 % річних. [PERSON] не виконує взяті на себе зобов`язання та умови Кредитного договору стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків у встановлені Кредитним договором терміни. У зв`язку з вищевказаним, станом на 31.05.2013 року заборгованість [PERSON] перед Банком за кредитним договором складає 350890,44 доларів США, а також пені у розмірі 241035,95 грн. В забезпечення виконання позичальником, [PERSON] , взятих на себе зобов`язань за Кредитним договором № 11216899000 від 17.09.2007 року, 17 вересня 2007 року між позивачем та [PERSON] був укладений Договір поруки № 11216899000/2, згідно якого поручитель зобов`язалася перед Банком відповідати за виконання [PERSON] усіх її зобов`язань перед Кредитором в повному обсязі за Договором про надання споживчого кредиту № 11216899000 від 17.09.2007 року. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала уточнену позовну заяву та просила її задовольнити. Представник відповідачки [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовної заяви та пояснив, що видача кредиту ніяким документом не підтверджується. Пояснив, що в справі в наявності є лише кредитний договір. [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі по наступним підставам. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно до закону, договору. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. У судовому засіданні було встановлено, що 17 вересня 2007 року між позивачем та [PERSON] був укладений Договір про надання споживчого кредиту № 11216899000, відповідно до умов якого остання отримала кредит в іноземній валюті в розмірі 200000,00 доларів США в порядку та на умовах, визначених Договором, з кінцевим терміном повернення не пізніше 16 вересня 2022 року згідно з графіком погашення кредиту та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 11,90 % річних (Т-1, а.с.4-16). Згідно з ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач свої зобов`язання за вищевказаним Договором про надання споживчого кредиту № 11216899000 від 17.09.2007 року виконав в повному обсязі, надавши [PERSON] кредитні кошти в розмірі 200000,00 доларів США. Відповідачка спочатку сплачувала проценти за користування кредитом, що підтверджує отримання грошей від банку по вищевказаному договору. В свою чергу [PERSON] , свої зобов`язання належним чином не виконала, не сплачує проценти за користування кредитом та не здійснює повернення кредиту щомісячними платежами відповідно до умов договору. Згідно п. 7.1. Кредитного договору, за порушення Позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов`язань, передбачених цим Договором, зокрема, термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів за кредит та/або комісій, Банк має право вимагати від Позичальника додатково сплатити Банку пеню в наступному порядку, а саме: в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, якщо сума такої заборгованості виражена у гривні; в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені, якщо сума такої заборгованості виражена у іноземній валюті; пеня нараховується за кожен день прострочення, включаючи день погашення заборгованості, і розраховується за методом факт/360 (метод факт/360 передбачає, що для розрахунку використовується фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360 днів), але в будь-якому випадку такий розмір пені не може перевищувати розмір, встановлений чинним законодавством України на момент її нарахування. Банк може використати право на застосування пені, починаючи з 32 (тридцять другого) календарного дня, рахуючи з дати порушення Позичальником терміну виконання свого грошового зобов`язання, передбаченого цим Договором, а якщо така дата порушення припадає на вихідний, святковий або неробочій день, то рахуючи з першого робочого дня, що слідує за таким вихідним, святковим або неробочим днем. При цьому, Позичальник повинен сплатити пеню за цим Договором за першою вимогою Банку. Згідно п. 7.6. Кредитного договору, відповідно до вимог ст. 611 Цивільного кодексу України Позичальник зобов`язаний сплатити Банку штраф (неустойку) у сумі 500 грн. за порушення своїх зобов`язань (в тому числі, і за порушення термінів виконання зобов`язань), встановлених п. п. 4.3., 4.4., 4.5., 4.7. цього Договору. В результаті вищевказаного станом на 31.05.2013 року [PERSON] має прострочену заборгованість за кредитом, яка складає 350890,44 доларів США та пені у розмірі 241035,95 грн., яка складається з наступного: 197937,57 доларів США - заборгованість за кредитом; 152952,87 доларів США - заборгованість по простроченим процентам за користування кредитом; 80320,38 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; 160715,57 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. На підтвердження позовних вимог, позивачем, крім іншого, було надано довідку-розрахунок заборгованості за кредитом [PERSON] на 31.05.2013 за кредитним договором № 11216899000 від 17.09.2007 року (Т-1, а.с. 221-239). Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07 липня 1989 у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Звертаючись до суду, позивач у позовній заяві виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, разом з тим, відповідачами доказів зворотного суду не надано та жодним чином не спростовано наведене позивачем. Отже, відповідачі на власний розсуд розпорядилися своїми правами, а тому несуть ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ними процесуальних дій. Аналогічна позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 29 січня 2020 року у справі № 755/18920/18 (провадження № 61-17205 св 19) (з повним текстом постанови можливо ознайомитись за посиланням: https://reyestr.court.gov.ua/Review/87517072). В силу положень ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Згідно з ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. 17 вересня 2007 року між позивачем та [PERSON] був укладений Договір поруки № 11216899000/2, згідно якого поручитель зобов`язалася перед Банком відповідати за виконання [PERSON] усіх її зобов`язань перед Кредитором в повному обсязі за Договором про надання споживчого кредиту № 11216899000 від 17.09.2007 року (Т-1, а.с.17-18). Пунктом 1.3. Договору поруки передбачено, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобов`язаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу (в т.ч. суми кредиту, регресу), сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами Основного договору. 22 лютого 2013 року позивачем були направлені відповідачам письмові Досудові Вимоги за Вих. № 26-52-1073 від 20.02.2013 року та Вих. № 26-52-1072 від 20.02.2013 року про дострокове повернення кредиту (Т-1, а.с.57-59), що підтверджується реєстром рекомендованих поштових відправлень від 20.02.2013 року (Т-1, а.с.60), квитанцією УКРПОШТА ЦВЗ № 1 від 22.02.2013 року (Т-1, а.с.60), яку [PERSON] отримала особисто 06.03.2013 року, а [PERSON] не отримала та вимога була повернута позивачу за збігом терміну зберігання, що підтверджується повідомленнями про поштові вручення (Т-1, а.с.61-62). Проте у встановлений законом та даним Кредитним договором строк, кредит повернено не було. Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. Статтею 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає необхідним стягнути солідарно з солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Акціонерного товариства «УкрСиббанк» суму боргу за договором про надання споживчого кредиту № 11216899000 від 17.09.2007 року по кредиту та процентах в сумі 350890,44 доларів США та по пені у розмірі 241035,95 грн. Крім того, в порядку ч. ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, з відповідачів в рівних частках на користь позивача слідує стягнути судовий збір в сумі 3441 грн. 00 коп. (в порядку ч. ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції на момент звернення до суду з даним позовом). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved