Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-18 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивований тим, що 07.08.2012 між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, від якого подружжя має доньку - [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що протягом останнього року сімейні стосунки значно погіршились. Причиною цьому є різні погляди на сімейне життя, сімейні цінності, неможливість досягти компромісу у вирішенні питань сімейного життя та втрата почуттів між позивачем та відповідачем. Спільне життя і збереження сім`ї з відповідачем стали неможливими та суперечить інтересам позивача. Вищевикладене й стало підставою для звернення до суду позивача із вимогою про розірвання шлюбу. Судом 19.07.2019 постановлено ухвалу про розгляд справи у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Також даним судовим рішенням відповідачу було запропоновано, зокрема, надати суду відзив на позовну заяву і докази по справі. Також, роз`яснено наслідки ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин. Позивач та відповідач в підготовче засідання не з`явилися, хоча відповідно до ст. 128 ЦПК України, були повідомлені належнимчином про дату, час і місце розгляду справи. Причини неявки суду не повідомлено. Однак, до суду надійшли заяви позивача та відповідача про розгляд справи у їх відсутність, підтримання позовних вимог у повному обсязі позивачем та визнання позовних вимог відповідачем. Також після розірвання шлюбу позивач просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». Враховуючи вищевикладене, заяви позивача і відповідача та положення ст. 198 ЦПК України, суд ухвалив провести підготовче засідання у відсутність позивача та відповідача (ухвала суду постановлена не виходячи до нарадчої кімнати та занесена до протоколу засідання). Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Судом, у відповідності до ч. 1 та ч. 4 ст. 206 ЦПК України, встановлено, що визнання позовних вимог відповідачем є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому приймається судом. Верховним Судом України в Постанові Пленуму № 2 від 12.06.2009 року в п. 24 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» звернуто увагу, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно з свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 07.08.2012 виконкомом Деснянської селищної ради Вінницького району Вінницької області, шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 07.08.2012, актовий запис № 4. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини - [PERSON] (а.с. 3) Судом встановлено, що позивач з відповідачем від шлюбу мають доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про її народження. (а.с. 4) Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, враховуючи вищевикладене та безумовне визнання відповідачем позовних вимог, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає за можливе розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Згідно з ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи положення ч. 1 ст. 142 ЦПК України, судовий збір підлягає поверненню позивачу з державного бюджету в розмірі 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову - 384, 20 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved