Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

В червні 2019 року ПрАТ «СК «Українська страхова група» в особі представника - Гараніної О.Д. звернулось до суду з позовом, у якому просило стягнути з [PERSON] суму завданих збитків в порядку регресу в розмірі 79700,08 грн. та судовий збір у розмірі 1921,00 грн. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 28.12.2017 між ПрАТ «СК «Українська страхова група» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0107-17-01064, згідно якого ПрАТ «СК «Українська страхова група» взяло на себе зобов`язання щодо відшкодування шкоди перед третіми особами, яку може бути завдано транспортним засобом - автомобілем марки «Ніссан», державний номерний знак [NUMBER] , а страхувальник (або будь-яка особа, що управляє забезпеченим транспортним засобом на законних підставах) - зобов`язання щодо виконання обов`язків покладених на страхувальника Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», включаючи своєчасне письмове повідомлення страховика про настання ДТП та надання інших відомостей про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна. 27.08.2018 відбулась ДТП, за участю транспортного засобу - мопеда «Хонда» державний № б/н під керуванням [PERSON] та транспортного засобу - автомобіля марки «Ніссан», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] , останній зазнав механічних ушкоджень. За заявою потерпілого та на підставі страхового акту № СЧ-0055842 від 27.08.2018 та розрахунку суми страхового відшкодування власнику транспортного засобу - автомобіля марки «Ніссан», державний номерний знак [NUMBER] було виплачене страхове відшкодування у розмірі 79700,08 грн. Враховуючи зазначене ПрАТ «СК «Українська страхова група» отримало право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідачем сума страхового відшкодування страховій компанії добровільно виплачена не була. За вказаних підстав позивач звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх прав та просить стягнути суму страхового відшкодування з відповідача, як з винної в зазначеній пригоді особи. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 08.08.2019, відкрито провадження у справі з проведенням розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у цивільній справі без виклику сторін. Згідно з ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У відповідності до ч.8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до довідки про причини повернення поштового відправлення, копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви разом з копіями доданих до неї документів, які направлялись за місцезнаходженням відповідача, повернулись до суду у зв`язку з закінченням встановленого строку зберігання. У відповідності до ст.ст. 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8 ст. 178, ст. 181 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що між ПрАТ «СК «Українська страхова група» та страхувальником [PERSON] був укладений договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0107-17-01064 від 28.12.2017, предметом якого було страхування транспортного засобу «Ніссан», державний номерний знак [NUMBER] . 27.08.2018 о 08 год. 20 хв., водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом - мопедом «Хонда» без реєстраційного номера, в м. Києві на перехресті вул. Жилянська та вул. Л. Толстого, під час перестроювання не впевнився в безпеці маневру не надав перевагу в русі транспортному засобу - автомобілю марки «Ніссан», державний номерний знак [NUMBER] , який рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтись, в результаті чого скоїв з ним зіткнення, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Винним у вказаній дорожньо-транспортній пригоді визнано [PERSON] , що підтверджується постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 11.09.2018 у справі № 752/18318/18, яка набрала законної сили. Відповідно положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля марки «Ніссан», державний номерний знак [NUMBER] була застрахована в ПрАТ «СК «Українська страхова група» відповідно до договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0107-17-01064 від 28.12.2017 з терміном дії до 04.01.2019. 27.08.2018 [PERSON] звернувся до ПрАТ «СК «Українська страхова група» з заявою настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування за дорожньо-транспортною пригодою яка сталася 27.08.2018 року за участю транспортного засобу - автомобіля марки «Ніссан», державний номерний знак [NUMBER] та транспортного засобу - мопеда «Хонда» без реєстраційного номера, під керуванням відповідача. ПрАТ «СК «Українська страхова група» визнало випадок страховим та виплатило потерпілому страхове відшкодування у розмірі 79700,08 грн., що підтверджується Страховим актом № ДККА-62396 від 07.09.2018. Розрахунок страхового відшкодування було зроблено на підставі платіжного доручення № 18906 від 07.09.2018. Після проведення виплати потерпілій особі у ПрАТ «СК «Українська страхова група» виникло право зворотної вимоги до відповідача. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати заподіяну шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки покладено на особу, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частини 2 статті 1187 ЦК). Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини 1 статті 1188 ЦК України). Правовідносини щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України, регулюються, зокрема, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон). Відповідно до статті 22 Закону, у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, страховик у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Одним із способів відшкодування шкоди є відшкодування збитків (частин 2 статті 16 ЦК України). Відповідно до частини 2 статті 22 ЦК України, збитками є, зокрема, витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування», страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Згідно із ч. 2 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник, що одержав страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. За нормою ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно ч. ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. 29.09.2016 позивачем було надіслано відповідачу [PERSON] лист з вимогою сплатити кошти в сумі 7030,04 грн., які були виплачені потерпілій особі, що підтверджується платіжним дорученням № 3Р053626 від 30 вересня 2016 року. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Приймаючи до уваги те, що страхове відшкодування в сумі 79700,08 грн., яке було виплачено позивачем потерпілому за умовами договору страхування, доказів, які б спростовували доводи позову з боку відповідача суду надано не було, а тому позивач має право відшкодувати шкоду за правилами зазначених вище норм саме із винної в аварії особи. Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, а також приймаючи до уваги те, що в даному випадку саме відповідач повинен нести відповідальність за заподіяну шкоду, та доказів добровільної сплати страхових сум позивачу матеріали справи не містять, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та законними, в зв`язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 1921,00 грн.

Outcome: approved