Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернувся [PERSON] до ПАТ «Вінницягаз» з вимогами визнати протиправною відмову ПАТ «Вінницягаз» щодо встановлення індивідуального ( квартирного) лічильника природного газу споживачу в квартирі [ADDRESS]. Зобовязати ПАТ «Вінницягаз» забезпечити встановлення індивідуального (квартирного) лічильника природного газу споживачу в квартирі [ADDRESS] в строк до 1 квітня 2018 року. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є власником квартири у багатоповерховому будинку за адресою: [ADDRESS]. Як власник квартири, він отримує комунальні послуги, в тому числі і послуги підприємства по газопостачанню від ПАТ «Вінницягаз». Відповідно до ст.ст. 3, 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», [PERSON] неодноразово звертався до ПАТ «Вінницягаз» з проханням про безкоштовне встановлення в його квартиру лічильника для обліку використаного ним природного газу. Однак, прохання позивача було залишено без задоволення та ПАТ «Вінницягаз» безпідставно відмовило у встановленні індивідуального лічильника газу. Посилаючись на вимоги Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» та Закону України «Про захист прав споживачів» позивач просить суд визнати протиправною відмову ПАТ «Вінницягаз» в задоволенні вимоги щодо встановлення індивідуального (квартирного) лічильника природного газу споживачу в квартирі № 96, яка розташована у будинку № 22 по вул. Л. Ратушної в м. Вінниці та зобовязати ПАТ «Вінницягаз» забезпечити встановлення індивідуального (квартирного) лічильника природного газу споживачу в квартирі № 96, яка розташована у будинку № 22 по вул. Л. Ратушної в м. Вінниці. Позивач в заяві від 28.08.2018р. уточнив п.2 позовних вимог та просив суд зобовязати ПАТ «Вінницягаз» забезпечити встановлення індивідуального (квартирного) лічильника природного газу споживачу в квартирі [ADDRESS] в строк до 1 грудня 2018 року. Представник позивача в заяві від 28.08.2018р. уточнив позовні вимоги та просив суд зобовязати ПАТ «Вінницягаз» забезпечити встановлення індивідуального (квартирного) лічильника природного газу споживачу в квартирі [ADDRESS] в двомісячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Позивач та його представник [PERSON] у судовому засіданні вимоги позову підтримали у повному обсязі та просили суд їх задовольнити. Представник відповідача ПАТ «Вінницягаз» у судовому засіданні вимоги позову не визнав та просив суд у їх задоволенні відмовити у повному обсязі. Надав до суду відзив в якому просив суд відмовити в задоволенні позову з підстав його необгрунтованості, оскільки строк на виконання зобовязання відповідача, а саме встановлення лічильника природного газу визначений ЗУ « Про забезпечення комерційного обліку природного газу» до 01.01.2021р. Звернення позивача до суду з даним позовом вважає передчасним. Позивачем подано заперечення на відзив, в яких повідомив, що вважає, що звернувся до суду вчасно та обгрунтовано в умовах попередньї норми закону до встановлення лічильника 01.01.2018р. В додаткових поясненнях представник відповідача на зперечення позивача щодо того, що оскільки позивач звернувся до суду до 01.01.2018р., а тому до нього не можуть бути застосовані зміни до ЗУ « Про забезпечення комерційного обліку природного газу» згідно яких в статтях 2, 5, 6 даного Закону цифри змінено цифрами 2021( зміни набули чинності 21.12.2017р.), а позивач звернувся до суду з даним позовом лише 05.02.2018р. Суд погоджується з даними твердженнями, доводи відповідача вважає обгрунтованими. Судом по справі встановлені наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини: Судом встановлено, що позивач [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO] (а.с.7). Суд бере до уваги, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 29.08.2017р. справа № 127/7541/17 в задоволенні позову [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Вінницягаз» про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії відмовлено. Суд враховує, що встановлення лічильників газу споживачам визначаються Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу». Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», субєкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобовязані забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується, зокрема, тільки для приготування їжі - до 1 січня 2021 року. При цьому обовязок забезпечити встановлення лічильників газу трактується Законом лише з технічної точки зору як виконання робіт і не включає в себе поняття повного фінансування таких робіт за кошти субєкта господарювання. Враховуючи вищезазначене, субєкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобовязані в термін до 01 січня 2021 року для зазначеної групи населення забезпечити встановлення лічильників газу, як індивідуальних так і загальнобудинкових, що забезпечить 100 % облік спожитого природного газу населенням. При цьому, у разі невстановлення населенню у строки, зазначені у ч. 1 ст. 6 Закону, лічильників газу з вини субєктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, припинення розподілу природного газу таким споживачам забороняється, а його облік до моменту встановлення лічильників газу здійснюється за нормами споживання, встановленими Кабінетом Міністрів України (положення ч. 1 ст. 6 Закону). Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення здійснюється за рахунок: коштів субєктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території; коштів відповідного бюджету; інших джерел, не заборонених законодавством. Відповідно до ст.ст. 15 та 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню оскільки враховуючи, що Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», визначено строк зобовязання яке просить суд покласти на відповідача визначено до 01 січня 2021 року, суд дійшов висновку, що звернення [PERSON] до суду за захистом права споживача є передчасним та не підлягає захисту у обраний ним спосіб. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed