overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-24 00:00:00

В травні 2014 року ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з вказаним позовом та об-ґрунтовує його тим, що 4 вересня 2011 року він уклав з [PERSON] кредитний договір на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки. За цим договором позивач відкрив відповідачу кредитну лінію у розмірі 30000 гривень та встановив йому ліміт у розмірі 4600 гривень. ПАТ «Дельта Банк» видав [PERSON] платіжну картку, за допомогою якої відповідач отримав можливість знімати з рахунку грошові кошти. Він зобовязався щомісячно повертати їх на рахунок. За допомогою платіжної картки [PERSON] знімав з рахунку грошові кошти, але не в повному обсязі повертав їх на рахунок. У нього виник борг у загальному розмірі 9316 гривень 9 копійок. [PERSON] ухиляється від добровільного повернення цього боргу. Тому ПАТ «Дельта Банк» просить суд стягнути з відповідача борг за кредитним договором у розмірі 9316 гривень 9 копійок та витрати на оплату судового збору у розмірі 243 гривень 60 копійок. Учасники цивільного процесу не зявились у судове засідання. Позивач просить роз-глядати цивільну справу у відсутності його представника (а.с.26). Відповідач завчасно у встановленому порядку повідомлений про час та місце судового засідання (а.с.28, 30). Дослідивши письмові докази, приєднані до позову, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Встановлено, що 4 вересня 2011 року він уклав з [PERSON] кредитний договір на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки (а.с.5-13). За цим договором позивач відкрив відповідачу кредитну лінію у розмірі 30000 гривень та встановив йому ліміт у розмірі 4600 гривень. ПАТ «Дельта Банк» видав [PERSON] платіжну картку, за допомогою якої відповідач отримав можливість знімати з рахунку грошові кошти. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити інші платежі у розмірах та на умовах, встановлених договором. Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Встановлено, що [PERSON] не повністю повернув кредит та не сплачував комісії. Тому у нього виник борг по поверненню кредиту у загальному розмірі 9316 гривень 9 копійок (5285,08 + 1284,80 + 2746,21). Ця обставина підтверджується письмовим розрахунком (а.с.17). В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач добровільно повернув цей борг. Тому суд вважає, що з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» належить стягнути борг за кредитним договором у загальному розмірі 9316 гривень 9 копійок. Крім того, на підставі ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 243 гривень 60 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-03 00:00:00

В травні 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 11 822 грн. 12 коп. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що між сторонами 27 квітня 2006 року укладено кредитний договір у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку і відповідно до умов якого, відповідач отримала кредит в сумі 1 800 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання по поверненню грошових коштів, внаслідок чого станом на 30 березня 2014 року утворилась заборгованість. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги. Відповідач, яка повідомлена про час і місце слухання справи належним чином, в судове засідання не з'явилась. У відповідності до ст.169 ч.4 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом об'єктивно встановлено, що 27 квітня 2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку і відповідно до умов якого, відповідач отримала кредит в сумі 1 800 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання по поверненню грошових коштів, внаслідок чого станом на 31 березня 2014 року утворилась заборгованість в сумі 11 822 грн. 12 коп. з яких: 1 751 грн. - заборгованість за кредитом; 9 031 грн. 97 коп. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 500 грн. - штраф (фіксована частина) та 539 грн. 15 коп. - штраф (процентна складова). Ці обставини підтверджуються: заявою на отримання кредиту від 27 квітня 2006 року; розрахунком заборгованості по кредиту. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики,якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оцінюючи встановлене суд приходить до висновку, що [PERSON] не виконала в повному обсязі взяті на себе зобов'язання по кредитному договору в результаті чого станом на 31 березня 2014 року утворилась заборгованість в сумі 11 822 грн. 12 коп., які підлягають стягненню з відповідача в примусовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

В травні 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 36 142 грн. 11 коп. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що між сторонами 22 червня 2006 року укладено кредитний договір № DNH4КР20701410 відповідно до умов якого, відповідач отримала кредит в сумі 2 988 грн. 69 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25.08 % на рік. Відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання по поверненню грошових коштів, внаслідок чого станом на 09 квітня 2014 року утворилась заборгованість. В судове засідання представник позивача подав заяву про слухання справи у його відсутності та підтримує позовні вимоги. Відповідач, яка повідомлена про час і місце слухання справи належним чином, в судове засідання не з'явилась. У відповідності до ст.169 ч.4 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом об'єктивно встановлено, що 22 червня 2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № DNH4КР20701410 відповідно до умов якого, відповідач отримала кредит в сумі 2 988 грн. 69 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25.08 % на рік. Відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання по поверненню грошових коштів, внаслідок чого станом на 09 квітня 2014 року утворилась заборгованість в сумі 36 142 грн. 11 коп. з яких: 2 504 грн. 06 коп. - заборгованість за кредитом; 14 153 грн. 65 коп. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 17 287 грн. 16 коп. - пеня; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 1 697 грн. 24 коп. - штраф (процентна складова). Ці обставини підтверджуються: кредитним договором № DNH4КР20701410 від 22 червня 2006 року; умовами надання кредиту; розрахунком заборгованості по кредиту. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики,якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оцінюючи встановлене суд приходить до висновку, що [PERSON] не виконала в повному обсязі взяті на себе зобов'язання по кредитному договору в результаті чого станом на 09 квітня 2014 року утворилась заборгованість в сумі 36 142 грн. 11 коп., які підлягають стягненню з відповідача в примусовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

В травні 2014 року ПАТ «Миколаївська ТЕЦ» звернулося до суду з позовом, яким просило стягнути на свою користь з відповідачки борг за теплову енергію за період з 01 грудня 2008р. по 01 листопада 2013р., з урахуванням інфляції та трьох процентів річних на загальну суму 3080,24 рн. і судові витрати 243,60 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримку позову в повному обсязі і згоду на заочний розгляд справи. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини. Договором № 355166 від 01 листопада 2005 р., укладеним між [PERSON], яка діяла також як представник осіб, що мешкають разом з нею, та позивачем, встановлений обов'язок останнього надавати через приєднану теплову мережу теплову енергію для опалення та гарячого водопостачання квартири споживача, споживач зобов'язувався оплачувати теплову енергію своєчасно, до 10 числа наступного за розрахунковим місяцем (а.с. 7). Відповідачка є споживачем електроенергії, що надає ПАТ «Миколаївська ТЕЦ» на адресу: [ADDRESS], у відповідності до адресної довідки та довідки форми № 3, виданої ОСББ «Світанок» (а.с. 36). Факт отримання відповідачем теплової енергії підтверджується нарядами на підключення системи опалення житлового будинку [ADDRESS] (а.с. 26-29). Внаслідок не оплати отриманої теплової енергії, та невиконання зобов'язань за договором реструктуризації, за період з 01 грудня 2008р. по 01 листопада 2013р. виникла заборгованість на суму 2338,50 грн., а також нарахована інфляція в розмірі 382,92 грн. та три проценти річних в сумі 358,82 грн. (а.с. 4-6). Згідно ст. ст. 526, 530 ЦПК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору і в установлений строк. Статтями 68, 162 ЖК України визначено, що, наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Відповідно до частиною 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Таким чином, суд приходить до переконання про обґрунтованість позову. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути 243,60 грн. судового збору, оплаченого при подачі позову до суду. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

В травні 2014 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до Божиківської сільської ради, третя особа [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В позовній заяві позивач вказав, що [INFO] помер його батько [PERSON], який у відповідності до заповіту посвідченого 02 грудня 2002 року секретарем Божиківської сільської ради за реєстровим номером 122, заповів све своє майно в рівних частках [PERSON] та йому. Спадкоємець за заповітом [PERSON], спадщину після смерті [PERSON] не прийняла і не претендує на неї. Позивач звернувся в Бережанську державну нотаріальну контору по питанню оформлення спадщини. Державним нотаріусом йому повідомлено, що він пропустив 6-ти місячний строк для подання заяви про прийняття спадщини і для вирішення питання про прийняття спадщини йому необхідно звернутися до суду з позовом. Позивач позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити, визначити йому тримісячний додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON], який помер [INFO] в місті Бережани Тернопільської області. Представник відповідача в судове засідання не з'явився до суду надійшла заява в якій представник сільської ради позов визнає, просить розглядати справу у відсутності представника. Третя особа [PERSON] пояснила, що проти задоволення позову не заперечує, спадщину після смерті [PERSON] не приймала, на спадкове майно не претендує. Суд, вислухавши пояснення позивача, третьої особи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть у справі, не підлягають доказуванню. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

В травні 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], з участю третьої особи Чортківської районної державної нотаріальної контори про визнання права власності на нерухоме спадкове майно. В позовній заяві позивач вказав, що [INFO] року померла його мати [PERSON]. 16 березня 1998 року [PERSON] склала заповіт, згідно якого житловий будинок та господарські будівлі і споруди, які знаходяться в [ADDRESS] заповіла в рівних долях своїм синам [PERSON] та [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] земельного паю та майнового паю. В зв'язку з цим вони з братом звернулися в Чортківську районну державну нотаріальну контору з метою оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. Вони вступили в управління майном до шести місяців з дня смерті їхньої матері. Між ним та братом [PERSON] 09 вересня 2002 року була укладена угода, згідно якої він спадкує ? частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, а брат спадкує ? частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, право на земельну частку (пай), право на пайовий фонд майна колективного господарства «Поділля» в с.Бичківці Чортківського району Тернопільської області. 09 вересня 2002 року братові [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) та майновий пай. [PERSON] помер [INFO] року, так і не оформив свідоцтва про право на спадщину на ? частину житлового будинку. Відповідачка по справі дружина брата не бажає оформляти спадщину на житловий будинок і тому він являється єдиним спадкоємцем. Державний нотаріус своїм листом № 859/02-14 від 13 травня 2014 року відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину і роз'яснив про необхідність визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно на ім'я померлої матері. Тому позивач просить визнати за ним право власності на спадковий будинок в порядку спадкування за законом після смерті матері. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнає, не заперечує проти його задоволення. Представник третьої особи - Чортківської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, від третьої особи надійшла заява про розгляд справи без участі представника. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази в справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких мотивів. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 1268 ЦК України [PERSON] є спадкоємцем і спадщина належить йому з часу її відкриття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-12 00:00:00

\~ \~ \~ \~В травні 2014 року позивач - [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про визнання договору купівлі - продажу нерухомого майна дійсним, посилаючись на те, що 05 листопада 2001 року сторони по справі уклали договір № 2944 купівлі продажу нерухомого майна квартири [ADDRESS] . Зазначений договір купівлі продажу був посвідчений на Універсальній біржі Південь, і 13 листопада 2001 року право власності за позивачем було зареєстровано в КП Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації за № 5234. Дана угода була виконана сторонами повністю, однак відповідачка ухилилася від нотаріального посвідчення вказаного договору. \~ \~ \~ \~На теперішній час позивачу стало відомо, що вищезазначений договір купівлі - продажу нерухомого майна необхідно в судовому порядку визнати дійсним. Сторони при укладені договору купівлі - продажу керувалися ч. 2 ст. 15 Закону України Про товарну біржу, відповідно до якої, угоди, які зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню, і тому позивач вважав, що вказаний договір було укладено згідно вимог чинного на той час законодавства. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~В судове засідання сторони не з`явилися. \~ \~ \~ \~Позивач просив розглядати справу у його відсутність, вимоги викладені у позові підтримує у повному обсязі. \~ \~ \~ \~Відповідач також надала заяву із проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги визнає. Третя особа Універсальна біржа Південь була належним чином та своєчасно повідомлена про час та місце судового засідання, заяв від неї не надходило, причина її неявки суду не відома. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши надані стороною письмові докази по справі, знаходить позов таким, що підлягає задоволенню виходячи із наступного. \~ \~ \~ \~Згідно до ст.ст. 47, 227 ЦК УРСР (в редакції ЦК 1963р.), які діяли на момент виникнення правовідносин між сторонами, коли одна із сторін повністю виконала угоду, що вимагає нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд має право на вимогу сторони, що виконала угоду, визнати її дійсною. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 05 листопада 2001 року [PERSON] , з однієї сторони, та [PERSON] , з другої сторони, уклали договір № 2944 купівлі - продажу нерухомого майна квартири [ADDRESS] . Вказаний договір купівлі продажу був посвідчений на Універсальній біржі Південь, та 13 листопада 2001 року право власності за позивачем було зареєстровано в КП Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації за № 5234. \~ \~ \~ \~На теперішній час у позивача виникла необхідність провести відчуження вказаної квартири, однак через невідповідність даного договору вимогам закону, він позбавлений можливості провести відчуження належної йому нерухомості. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного, суд вважає за можливе, відповідно до норм ч.2 ст.47 ЦК УССР задовольнити позовні вимоги.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

В травні 2014 року позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій не заперечував проти розірвання шлюбу з [PERSON], просив справу розглянути у його відсутність. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримала повністю, просила справу розглянути у її відсутність, в позовній заяві зазначила, що з 2005 року проживає в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Шлюбні відношення припинено з липня 2011 року. Вона не бажає поновлювати сімейні відносини з відповідачем, проживати з ним однією сім'єю і продовжувати подружні стосунки. Вказує причиною розпаду сім`ї різні життєві погляди на утворення сім'ї та виховання дитини. Різні характери. Посилаючись на дані обставини позивач просить шлюб з відповідачем розірвати, так як їх спільне проживання в шлюбі не можливе і вони не бажають підтримувати подружні відносини. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 2005 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданим 27.11.2005 року Первомайською держадміністрацією Слободзейського району ПМР, на підставі актового запису № 10. (а.с.6) Від спільного життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. (а.с.3) Сторони припинили подружні відносини і однією сім'єю не проживають з липня 2011 року. Причиною розпаду сім'ї є відсутність між ними взаємоповаги та взаємопорозуміння, спільності інтересів. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й дружини та збереження шлюбу суперечать інтересам одного з них. При таких обставинах суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка і жінки й роблять їх спільне життя надалі неможливим, тому, що збереження родини суперечило б інтересам сторін та неповнолітньої дитини . Спору щодо місця проживання дитини та поділу майна подружжя не має. Судовий збір по справі складає 243,60 грн, який повністю сплачено позивачем при зверненні до суду. На підставі ст.105 ч.3, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved