Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-28 00:00:00

В червні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, та її вихованні. Зазначив, що в період з 2012 року по 2014 рік перебував у шлюбі з відповідачкою. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з відповідачкою. Оскільки відповідачка перешкоджає йому у спілкуванні з дитиною та її вихованні, просить суд усунути перешкоди у спілкуванні і вихованні сина. Зобов'язати відповідачку надати йому можливість спілкуватися з сином щосуботи щ 09-00 до 19-00 години поза межами місця проживання сина. Крім цього просить стягнути з відповідачки судовий збір. Відповідачка позов не визнала, надала суду письмові заперечення в яких зазначила, що визнає по суті право батька на спілкування та виховання дитини, заперечує проти способу участі позивача у спілкуванні та вихованні сина. Категорично заперечує проти спілкування батька з малолітньою дитиною без її присутності, та за місцем проживання батька. Свої заперечення відповідачка обґрунтовує тим, що дитині виповнилося лише 16 місяців. Відсутній будь - який контакт між позивачем та малолітньою дитиною. Ухвалою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 10.07.2014 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору залучено комісію з питань захисту прав дитини при Ізюмській районній державній адміністрації (а.с.31). Представник третьої особи, [PERSON], вважає, що розпорядження Ізюмської районної державної адміністрації № 191 від 15 травня 2014 року є законним, оскільки батько має право брати участь у вихованні дитини. Розпорядження було видано для встановлення психологічного контакту між батьком і малолітнім сином на період з 15.05.2014 року по 15.07.2014 року включно. Судовим розглядом встановлено, не заперечується сторонами і підтверджується наявними у справі доказами, що сторони в період з 10 серпня 2012 року по 29 квітня 2014 року перебували у шлюбі ( а.с.10,12). Мають сина [PERSON], [INFO], який мешкає з відповідачкою ( а.с.11). Розпорядженням голови Ізюмської районної державної адміністрації Харківської області № 191 від 15 травня 2014 року встановлені години побачень відповідача з його малолітнім сином, щосуботи 09-00 до 19-00 годин з обов'язковим поверненням до матері на період з 15.05.2014 року по 15.07.2014 року включно ( а.с.13). Згідно висновку органу опіки та піклування при Ізюмській районній державній адміністрації від 15.05.2014 року встановлено вважати за доцільне встановлення годин побачень [PERSON] з його малолітнім сином [PERSON],[INFO] на вихідні щосуботи з 09-00 години з обов'язковим поверненням до матері о 19-00 годині на період з 15.05.2014 року по 15.07.2014 року включно. У відповідно до ст.153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому із батьків хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини ( ст. 157 СК України). Згідно ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий з батьків має право звернутись до суду з позовом про усунення цих перешкод. І тоді суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини шляхом встановлення періодичності чи систематичності побачень, можливості спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання, місце та часу їхнього спілкування. Суд вважає, що розпорядження № 191 від 15 травня 2014 року не в повній мірі відповідає вимогам закону та вищим інтересам малолітньої дитини. Допитана в судовому засіданні [PERSON] , практикуючий психолог, пояснила, що спілкування батька з малолітньою дитиною є можливим і дуже важливим для його гармонійного розвитку. Оскільки у батька дитини, позивача по справі, не має досвіду спілкування з малолітньою дитиною, вважає, що встановлення контакту з батьком дитини може мати місце по місцю мешкання матері, яка і повинна ініціювати встановлення психологічного контакту. Із довідки Іванчуківського ФАП Ізюмського району від 08.08.2014 року вбачається, що емоційний стан дитини не стабільний, дитина потребує постійного догляду зі сторони матері, так як знаходиться на штучному вигодовуванні. Дитина потребує збалансованого та регулярного харчування ( а.с.67). [PERSON], [INFO] є малолітньою дитиною з несформованою психікою, а тому його вік та стан здоров'я дозволяє спілкуватися з батьком в обмежений час, в присутності матері, за місцем проживання малолітньої дитини. Час для спілкування встановити з 10-00 години до 19-00 години, кожної суботи місяця не порушуючи звичайний режим для малолітньої дитини, що буде відповідати якнайкращим забезпеченням інтересів дитини. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial