Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

В січні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. У своїй позовній заяві позивач вказала про те, що вона є власником житлового будинку з господарськими будівлями, який знаходиться по [ADDRESS] Як власнику будинку їй належить право володіти, користуватися і розпоряджатися ним. В лютому 1989 року вона зареєструвала [PERSON] у вказаному будинку. Однак відповідач по справі в 1999 році залишив місце проживання та з вказаного часу в будинку не проживає і місце його перебування їй не відомо. Її звернення до органів внутрішніх справ з приводу розшуку [PERSON], ні до чого не призвели. Наявність реєстрації в будинку відповідача, порушує її право користуватися та розпоряджатися належним будинком. Відповідач не проживає в будинку з 1999 року, про що свідчить акт обстеження домоволодіння, складений в присутності депутата та сусідів. Тому вона просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням та надати право Краснокутському РС ГУДМС України в Харківській області зняти його з реєстрації в будинку [ADDRESS] без пред'явлення паспорта громадянина України. Позивач у відкритому судовому засіданні позов підтримала і прохає суд задовольнити позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча був повідомлений належним чином та в установлений законом строк, про що свідчить оголошення в газеті. Третя особа до суду не з'явився, подав заяву слухати справу у його відсутність, вирішити справу на розсуд суду. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 244 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що згідно договору дарування від 17 грудня 1987 року, зареєстрованого державним нотаріусом Краснокутської державної нотаріальної контори, [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON]) отримала в дар житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться по [ADDRESS] Вказаний житловий будинок, [PERSON] зареєструвала у Богодухівському бюро технічної інвентаризації 17.01.1989 року і з вказаного часу являється власницею вказаного будинку . Згідно довідки виконавчого комітету Краснокутської селищної ради, [PERSON], 1984 р.н., зареєстрований та проживає за вище вказаною адресою. З акту обстеження домоволодіння від 03.12.2014 року складеному в складі депутата Краснокутської селищної ради та сусідів позивача, вбачається, що [PERSON] дійсно зареєстрований [ADDRESS], але за вказаною адресою тривалий час не проживає. Допитані по справі свідки [PERSON], [PERSON] пояснили, що проживають по сусідству з позивачем і що дійсно з 1999 року [PERSON] у будинку позивача не проживає. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. В силу ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. В даному випадку судом встановлено, що дійсно [PERSON] не проживає у будинку без будь-яких на те підстав, місце його знаходження не відомо, тому позов [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved