Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про визначення часток у спільній сумісній власності та визнання права на спадщину. Позовну заяву мотивовано тим, що [INFO] року у м. Вінниці померла родичка позивача - [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на належну їй частку житлового будинку, що знаходиться у [ADDRESS], та відповідну частку приватизованої присадибної ділянки, розташованої за тією ж адресою. Позивач є єдиним спадкоємцем на вказане майно згідно із заповітом, який посвідчено 01 липня 2010 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] (реєстраційний номер 1140). Позивач стверджує, що дочка померлої, [PERSON] від спадщини відмовилась, чоловік спадкодавця, [PERSON], помер [INFO]. Інших спадкоємців немає. 21.01.2014року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON], позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], про що винесено постанову №14/02-31від 21.01.2014 року. Постанова нотаріуса мотивована невизначеністю часток співвласників у праві спільної сумісної власності. Так, перевіривши представлені правовстановлюючі документи на спадкове майно, нотаріус встановив, що земельна ділянка площею 0,0603 га, розташована в [ADDRESS], згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 040338, виданого Вінницькою міською радою 27.02.2012 року, та додатку до Державного акту серії АА № 063767, належить [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності (без визначення часток кожного співвласника). Частка спадкового житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель належить [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 2-ю Вінницькою державною нотаріальною конторою 19.12.1979 року в рівних частках кожному та зареєстрована в ВОБТІ 29.01.1980 року (записано за реєстровим № 6468) на ім'я [PERSON] та [PERSON] також на праві спільної сумісної власності. Окрім того, [PERSON] є власником 1/2 частки даного будинку згідно свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя (видано 19.12.1979 року 2-ю Вінницькою державною нотаріальною конторою). Наразі, коли один із співвласників нерухомого майна помер, то визначити його частку у праві спільної сумісної власності неможливо. Вищевказане і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Позивач неодноразово уточнював позовні вимоги в заяві від 28.03.2014р. та в заяві від 02.06.2014р. зокрема в заяві від 02.06.2014р. просив суд визначити, що частка померлої [INFO] року в м. Вінниці [PERSON] в праві спільної сумісної власності на житловий будинок [ADDRESS], що належала померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 2-ю Вінницькою державною нотаріальною конторою 19.12.1979 року - становить 1/4. Визначити, що частка померлої [PERSON] в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0603 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] становить -3/4. Визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після [PERSON], яка померла [INFO] право власності на 3/4 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель і споруд під номером [ADDRESS], які належали померлій [PERSON] на підставі: свідоцтва про право власності, посвідченого 19.12.1979 року 2-ю Вінницькою державною нотаріальною конторою, за реєстровим № 2-1409, зареєстрованого в Вінницькому обласному бюро технічної інвентаризації 29.01.1980 року за реєстровим № 6468 і свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 19.12,1979 року 2-ю Вінницькою державою нотаріальною конторою за реєстровим № 2- 1411, зареєстрованого ВОБТІ 29.01.1980 року за реєстровим № 6468. (До складу спадщини за померлою [PERSON] не входять слідуючі самочинно збудовані приміщення: тамбур «а-1» (площею 2,3 кв.м), прибудова «а-2» (3,7кв.м), навіс «Б-1» ; самовільно переобладнана кухня (1-6) 10,6 кв.м. ) 3/4 частки земельної ділянки площею 0,0603 га, у межах згідно з планом, розташованої у [ADDRESS], переданої для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що належала померлій [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 040388, виданого Вінницькою міською радою 27.02.2012 року та додатку до Державного акту, серія АА № 063767, кадастровий номер земельної ділянки 0510137000:03:022:0209. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи без її участі позов підтримує в повному обсязі відповідно до умов уточненої позовної заяви від 02.06. 2014р. Представник відповідача надала заяву про розгляд справи без її участі позов визнає в повному обсязі відповідно до умов уточненої позовної заяви від 02.06. 2014р Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Як вбачається з свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.12.1979р. виданого старшим державним нотаріусом другої Вінницької державної контори- [PERSON] та [PERSON] успадкували після смерті [PERSON] майно, що складається з половини житлового будинку з відповідною часткою господарських прибудов, що знаходиться за адресою [ADDRESS]. ( а.с.15) Заповітом від 01.07.2010р. від 01.07.2010р. посвідченим приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON]. ( а. с. 10) Згідно технічного паспорту виданого КП «ВМБТІ» від 19.01.2011р. садибний ( індивідуальний) житловий будинок, що знаходиться за адресою [ADDRESS] належить [PERSON] у частці1/4 та [PERSON] у частці ?. ( а. с. 65) Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть.( а.с. 11) 11.11.2013р. [PERSON] відмовилась від обов'язкової частки від спадщини після [PERSON], що підтверджується заявою від 11.11.2013р. ( а. с. 50) Постановою приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] від 21.01.2014р. №14/02-31 відмовлено гр. [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на частку земельної ділянки площею 0,0603 гектара у межах згідно з розташованою в [ADDRESS], переданої для будівниці обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та частку житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель під номером [ADDRESS], належній [PERSON] померлій [INFO] року, в зв'язку з тим, що вищезазначена земельна ділянка згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 040338, виданого Вінницькою міською радою 27 лютого 2012 у додатку до державного акту на право власності на земельну ділянку, серії АА № 063767 належить [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності (без визначення часток кожного співвласника). Вказана частка житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель під номером [ADDRESS], належить [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Другою вінницькою державною нотаріальною конторою 19 грудня року за р. № 2-1411 в рівних частках кожному та зареєстровано в Вінницькому обласному бюро технічної інвентаризації 29 січня 1980 року, записано за реєстровим № 6468 [PERSON] та [PERSON] Юхимівни на праві спільної сумісної власності (без визначення часток кожного співвласника). ( а. с. 12) 20.04.2012р. [PERSON] видано державний акт на право власності на земельну ділянку, що розташована у [ADDRESS], площею 0, 0603 га., що підтверджується державним актом від 20.04.2012р. серія ЯК №040338. ( а. с. 13) В судовому засіданні досліджувалася інвентаризаційна справа на будинок [ADDRESS].(а. с.80) ч.1 ст. 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. ч.2 ст. 358 ЦК України встановлено, що співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю, а відповідно ч.3 cт. 358 ЦК України встановлено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння, користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Ст. 372 ЦК України встановлено, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Ч.1 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Згідно із ст. 88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Ч.1 ст. 158 ЗК України встановлено, що земельні спори вирішуються судом, органами місцевого самоврядування та органами виконавчої влади з питань земельних ресурсів. Відповідно до п. 19 постанови Пленуму ВСУ Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ від 16.04.2004 № 7, у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з'ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір'я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. В разі неможливості перенесення співвласником господарських будівель і насаджень на надану в його користування частину ділянки суд має обговорити питання про відповідну грошову компенсацію. При пред'явленні вимог кожним з учасників спільної власності про встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою суд може залишити в спільному користуванні лише ділянки, роздільне користування якими встановити неможливо. Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі, зокрема, пояснень сторін, допитаних як свідків і письмових доказів. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню, тому суд вважає за необхідне позов задовольнити в повному обсязі. Згідно ст. 88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог., тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1450,50 грн., та 121,80 грн. за заяву про витребування доказів. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved