Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-16 00:00:00

До Василівського районного суду Запорізької області звернувся Прокурор Василівського району Запорізької області в інтересах держави в особі Запорізької обласної державної адміністрації до [PERSON] районної державної адміністрації, [PERSON], третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача [PERSON] заклад [PERSON] центр культури і дозвілля [PERSON] районної ради Запорізької області про визнання незаконним та скасування розпорядження в частині, державного акту на право приватної власності на земельну ділянку недійсним в частині та витребування земельної ділянки. Позовні вимоги мотивовані тим, що прокуратурою під час перевірки встановлено, що розпорядженням голови [PERSON] районної ради Запорізької області №801 від 19.11.2008 року надано у приватну власність [PERSON] земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 1 га, на якій розташовано один з чотирьох курганів загальною площею 0,0069 га. На підставі вказаного розпорядження [PERSON] видано державний акт серії ЯЗ №266789 на право приватної власності на землю, який зареєстровано у Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 010926600024. На зазначеній земельній ділянці знаходяться курган №3 курганного могильника № б/н, який є об'єктом культурної спадщини, курганний могильник охоронний №б/н, який відповідно до паспорту складається з 4 курганів, проте, у державному акті на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 266789, виданому [PERSON], курган № 3 курганного могильника №б/н, який є об'єктом культурної спадщини, не зазначений та із землекористування не виведений. У судовому засіданні прокурор підтримав позовні вимоги та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] районної ради Запорізької області [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала мотивуючи тим, що оспорюване розпорядження голови [PERSON] районної ради Запорізької області №801 від 19.11.2008 року, яким прийнято рішення про надання у приватну власність [PERSON] земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 1 га, було прийнято на підставі належним чином погодженого проекту землеустрою, який не містив даних про розташування на спірній земельній ділянці курганів. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог. Представник третьої особи [PERSON] закладу [PERSON] центр культури і дозвілля [PERSON] районної ради Запорізької області [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Вислухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини справи, дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд знаходить позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно розпорядження голови [PERSON] районної державної адміністрації №801 від 19.11.2008 року передано у приватну власність [PERSON] земельну ділянку площею 1 га на території Підгірненської сільської ради Василівського району Запорізької області для ведення особистого селянського господарства. На підставі вказаного розпорядження [PERSON] видано державний акт серії ЯЗ №266789 на право приватної власності на землю, зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за №010926600024. Відповідно до ч.1 ст.54 ЗК України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) землі історико-культурного призначення можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності. Згідно з п. б ст.53 ЗК України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) до земель історико-культурного призначення належать землі, на яких розташовані: городища, кургани, давні поховання, памятні скульптури та мегаліти, наскальні зображення, поля давніх битв, залишки фортець, військових таборів, поселень і стоянок, ділянки історичного культурного шару укріплень, виробництв, каналів, шляхів. Відповідно до ст.17 Закону України Про охорону культурної спадщини пам'ятка, крім пам'ятки археології, може перебувати у державній, комунальній або приватній власності. Суб'єкти права власності на пам'ятку визначаються згідно із законом. Усі пам'ятки археології, в тому числі ті, що знаходяться під водою, включаючи пов'язані з ними рухомі предмети, є державною власністю. Згідно ст.2 Закону України Про охорону культурної спадщини археологічні обєкти культурної спадщини - рештки життєдіяльності людини (нерухомі об'єкти культурної спадщини: городища, кургани, залишки стародавніх поселень, стоянок, укріплень, військових таборів, виробництв, іригаційних споруд, шляхів, могильники, культові місця та споруди, їх залишки чи руїни, мегаліти, печери, наскельні зображення, ділянки історичного культурного шару, поля давніх битв, а також пов'язані з ними рухомі предмети), що містяться під земною поверхнею та під водою і є невідтворним джерелом інформації про зародження і розвиток цивілізації. На території Підгірненської сільської ради Василівського району Запорізької області розташований об'єкт культурної спадщини - курганний могильник охоронний №б/н, що складається з 4 курганів, який виявлено у 2002 році. Під час проведеної прокуратурою Василівського району Запорізької області перевірки встановлено, що на земельній ділянці, яка належить [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЯЗ №266789, знаходяться курган №3 курганного могильника №б/н, який є об'єктом культурної спадщини. Відповідно до звіту про незалежну грошову оцінку курганів №1,2,3,4 пам'ятки археології - курганного могильника охоронний №б/н, складеного експертом по оцінці нерухомості [PERSON], станом на 13.02.2015 року грошова оцінка кургану №3 складає 728921,25 грн. Відповідно до інформації Державної інспекції сільського господарства в Запорізькій області, землі історико-культурного призначення, на яких розташовані курган №3 курганного могильника (охоронний №б/н), передано у власність [PERSON] всупереч вимог Земельного кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин). За результатами обстеження курганного могильника (охоронний №б/н) КЗ [PERSON] центр культури і дозвілля [PERSON] районної ради 23.01.2015 року складено акт технічного обстеження сучасного стану пам'ятки археології, відповідно до якого в контурі 326 розміщено курганний могильник б/н, який складається з 4 насипів висотою приблизно від 4 метрів до 0,1 метра та діаметром приблизно від 40 метрів до 25 метрів, за 2 кілометри на південь від південно-західної околиці села Підгірне Василівського району. Курган 3 розміщений на відстані 50 метрів на південний захід від кургану №2 висотою приблизно 0,1 метра, діаметром приблизно 10 метрів, поли кургану підрізані, необхідним є додержання 5 метрової зони, виведення із землекористування, встановлення дерев'яних віх. Відповідно до плану меж земельної ділянки, виготовленої інженером-геодезистом, площа кургану №3 курганного могильника складає 0,0069 га. Згідно зі схемою розташування земельної ділянки вказаний курган розташований на земельній ділянці за кадастровим номером 2320985300:01:028:0024, яка належить на праві власності [PERSON] Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч.1 ст.21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Відповідно до п.10 ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Згідно з п.7 ч.1 ст.13 ЗУ Про місцеві державні адміністрації до відання місцевих державних адміністрацій у межах і формах, визначених Конституцією і законами України, належить вирішення питань використання землі, природних ресурсів, охорони довкілля. Пунктами 3, 4 частини 1 статті 16 вказаного Закону передбачено, що місцеві державні адміністрації в межах, визначених Конституцією і законами України, здійснюють на відповідних територіях державний контроль за використанням та охороною земель; охороною пам'яток історії та культури. Частиною 1 ст.21 зазначеного Закону встановлено, що місцева державна адміністрації розпоряджається землями державної власності відповідно до закону. Відповідно до ч.2 ст.84 ЗК України право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом. Ч.5 ст.122 ЗК України визначено, що обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених законом, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб. Таким чином, органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, є Запорізька обласна державна адміністрація. Згідно з ч.1 ст.203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Вимога про визнання недійсним державного акта на право приватної власності на земельну ділянку є похідною й залежить від доведеності незаконності рішення органу місцевого самоврядування, на підставі якого видано оспорюваний державний акт. Зважаючи на те, що розпорядження голови [PERSON] районної державної адміністрації №801 від 19.11.2008 року щодо надання у приватну власність [PERSON] земельної ділянки загальною площею 1 га в частині надання земельної ділянки, на якій розміщені курган №3 курганного могильника (охоронний №б/н) загальною площею 0,0069 га, є незаконним, також підлягає визнанню недійсним державний акт серії ЯЗ №266789, в частині права власності на земельну ділянку, на якій розміщені курган №3 курганного могильника (охоронний б/н) загальною площею 0,0069 га, оскільки він виданий на підставі незаконного розпорядження. Згідно зі ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно без достатньої правової підстави, зобов'язана повернути це майно. Особа зобов'язана повернути майно й тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про витребування майна власником із чужого незаконного володіння. Зважаючи на викладене, земельна ділянка, на якій розташований курган №3 курганного могильника (охоронний №б/н), підлягає витребуванню у [PERSON] та поверненню її власнику - державі в особі Запорізької обласної державної адміністрації. Враховуючи, що обставини безпідставної передачі у власність земельної ділянки, на якій розміщений курган №3 курганного могильника (охоронний б/н), встановлені під час проведення перевірки прокуратурою Василівського району Запорізької області в жовтні 2014 року, на підставі ст.261 ЦК України строк позовної давності для звернення до суду з позовом підлягає поновленню.

Outcome: approved