Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

В травні 2018 року орган опіки та піклування Індустріальної районної у м.Дніпрі ради, який діє в інтересах дитини [PERSON], звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову зазначив, що 02 серпня 2017 року до органу опіки та піклування Індустріальної районної у м. Дніпрі ради звернулась [PERSON], яка є прабабусею дитини [PERSON], із заявою в якій зазначила, що [PERSON] самоусунувся від виконання батьківських обов'язків, відносно малолітнього [PERSON] Після опрацювання вищезазначеної заяви, були встановлені наступні обставини. Так, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] (відповідач по справі) та [PERSON]. [PERSON] померла [INFO]. Після смерті [PERSON], [PERSON] разом із сином [PERSON], тимчасово переїхав до [PERSON] Батько [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов'язків. В результаті проведеної роботи органом опіки та піклування Індустріальної районної у місті Дніпрі ради, в особі служби у справах дітей Індустріальної районної у місті Дніпрі ради, дитину [PERSON] поставлено на облік дітей, які опинились в складних життєвих обставинах. Питання про належне виконання батьківських обов'язків [PERSON] по відношенню до малолітнього сина [PERSON], [INFO], виносилось на розгляд комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Індустріальної районної у місті Дніпрі ради у жовтні 2017 року. На засіданні, яке відбулось 03 травня 2018 року органом опіки та піклування Індустріальної у місті Дніпрі ради встановлено, що батько дитини [PERSON] самоусунувся від виконання батьківських обов'язків: не утримує дитину, не піклується про стан здоров'я дитини, фізичний, духовний та моральний розвиток. Бабуся малолітньої дитини [PERSON] - [PERSON], та прабабуся - [PERSON] написали письмові заяви, в яких зазначили, що не мають можливості займатись її вихованням та утриманням. На теперішній час малолітня дитина [PERSON], [INFO], за клопотанням служби у справах дітей Індустріальної районної у місті Дніпрі ради, тимчасово влаштований на повне державну утримання до Комунального закладу Центр соціально-психологічної реабілітації дітей до вирішення питання подальшої долі дитини в судовому порядку. На підставі викладеного, посилаючись на ст.ст.150,152,164,180 СК України, просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього [PERSON], [INFO] та стягувати з [PERSON] на користь державного закладу, або особи, яка буде опікуватись дитиною, аліменти на утримання малолітнього [PERSON] в розмірі 1860,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви. В судове засідання представник позивача не з'явилвся, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Через канцелярію суду представником позивача подана заява про розгляд справи без його участі, в якій представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений був належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність не подавав, у зв'язку із чим, суд, враховуючи заяву позивача, відповідно до ст.ст.280,289 ЦПК України ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Представники Центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Індустріальної районної у місті Дніпрі ради та Комунального закладу соціального захисту Центр соціально-психологічної реабілітації дітей в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені були належним чином, причини неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у їх відсутність не подавали. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, дослідивши докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 17 червня 2008 року, видане повторне Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області. Мати дитини - [PERSON] померла [INFO], що підтверджується копією свідоцтва по смерть серії [NUMBER] від 20 серпня 2013 року, видане повторно Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції. Після смерті матері [PERSON], батько [PERSON] із сином [PERSON] тимчасово переїхав до [PERSON], яка проживає за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ст. 164 Сімейного Кодексу України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється він виконання своїх батьківських обов'язків. В Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30 березня 2007 р. зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. 02 серпня 2017 року прабабуся [PERSON] звернулась до служби у справах дітей Індустріальної районної у місті Дніпрі ради, в якій зазначила, що з 2013 року дитина [PERSON] знаходиться на її вихованні та утриманні. Батько [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов'язків. В результаті проведеної роботи органом опіки та піклування Індустріальної районної у місті Дніпрі ради, в особі служби у справах дітей Індустріальної районної у місті Дніпрі ради, дитину [PERSON] поставлено на облік дітей, які опинились в складних життєвих обставинах, що підтверджується наказом служби у справах дітей Індустріальної районної у місті Дніпрі ради від 28 серпня 2017 року № 36. Питання про неналежне виконання батьківських обов'язків [PERSON] по відношенню до малолітнього сина [PERSON], [INFO], виносилось на розгляд комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Індустріальної районної у місті Дніпрі ради у жовтні 2017. На комісії був присутній батько і прабабуся. Батько наголосив, що за спільною домовленістю із прабабусею [PERSON] буде сумлінно виконувати батьківські обов'язки, дбатиме про духовний, фізичний і моральний розвиток дитини, картку з виплатами пенсії по втраті годувальника передасть прабабусі на ведення господарства та утримання [PERSON], вирішить питання про реєстрацію місця проживання дитини. [PERSON] був наданий термін у шість місяців для вирішення всіх питань в родині та налагодження ситуації. З січня 2018 року батько [PERSON] уникає спілкування, на телефонні дзвінки не відповідає, місце свого мешкання не повідомляє, на письмові запрошення не з'являється. Жодних зобов'язань батько [PERSON] не виконав. За місцем мешкання малолітній [PERSON] забезпечений необхідним для проживання та розвитку, що підтверджується актом обстеження умов проживання, складений службою у справах дітей Індустріальної районної у місті Дніпрі ради від 16 квітня 2018 року. На момент виходу в квартирі в наявності електропостачання, газопостачання, централізоване опалення, водопостачання, в наявності побутові прилади та меблі тривалого вжитку, холодильник, є місця для навчання і дозвілля, окреме спальне місце. За інформацією Комунального закладу освіти «Середня загальноосвітня школа №63» Дніпровської міської ради від 27 квітня 2018 року вх. № 636 малолітня дитина [PERSON], [INFO], навчається у четвертому класі. За період навчання батько [PERSON] не приділяє належну увагу вихованню сина, зловживає алкогольними напоями, часто залишає дитину вдома без нагляду дорослих, застосовує фізичне та психологічне насилля по відношенню до оточуючих. Опікується дитиною [PERSON], відвідує батьківські збори та оплачує його харчування прабабуся [PERSON]. Відповідно до акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров'я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку, малолітня дитина [PERSON], [INFO], доставлена до Комунального закладу «Дніпровська міська клінічна лікарня №1» Дніпропетровської обласної ради» 17 квітня 2018 року, як дитина, що залишена без батьківського піклування на сторонніх третіх осіб, для проходження медичного обстеження щодо вирішення подальшої долі дитини. В ході спілкування спеціалістів служби у справах дітей Індустріальної районної у місті Дніпрі ради з [PERSON] він висловив бажання проживати в родині знайомої його матері [PERSON] через те, що більше двох місяців проживає фактично сам, під наглядом сусідки [PERSON] [INFO], яка мешкає за адресою: [ADDRESS]. Прабабуся [PERSON], зі слів сусідки, доглядає тяжкохворого родича і весь час знаходиться поруч з ним за іншою адресою, тому опікувати [PERSON] доручила їй. 26 квітня 2018 року до служби у справах дітей Індустріальної районної у місті Дніпрі ради з'явились бабуся [PERSON], прабабуся [PERSON], які написали письмові заяви про те, що не мають змоги займатись вихованням і утриманням малолітньої дитини [PERSON], [INFO], та не заперечують проти влаштування його на проживання та виховання в родину [PERSON]. В ході спілкування родичі повідомили, що батько дитини [PERSON] на теперішній час проживає у співмешканки, періодично приходить до бабусі. Родичі повідомили батька про те, що син [PERSON] перебуває в лікарні, але батько не зацікавився долею дитини. За свідченнями родичів [PERSON] не працює, пиячить, пенсію по втраті годувальника призначену на утримання дитини [PERSON] використовує на свої потреби. Відповідно до інформації Індустріального ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області відносно батька [PERSON] складені протоколи про адміністративні правопорушення за ст. 184 ч.1, ч.2 КУпАП. На теперішній час малолітня дитина [PERSON], [INFO], за клопотанням служби у справах дітей Індустріальної районної у місті Дніпрі ради тимчасово влаштований на повне державне утримання до Комунального закладу Центр соціально-психологічної реабілітації дітей до вирішення питання подальшої долі дитини в судовому порядку. Відповідно до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав батька [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO], визнано за доцільне позбавлення батьківських прав батька [PERSON], [INFO], щодо по відношенню до малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Судом не встановлено, що відповідачу перешкоджали якісь обставини належним чином виконувати свої батьківські обов'язки. Частиною 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до Декларації прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН від 20 листопада 1959 року, у п. 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості На підставі викладеного, суд погоджується з даним висновком органу опіки та піклування, оскільки він відповідає обставинам справи, встановленим судом, та вважає, що позбавлення відповідача батьківських прав буде таким, що відповідає інтересам дитини. Відповідно до частини 2 статті 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. За положеннями ч.3 ст.166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку. Що стосується доходів відповідача, суд бере до уваги те, що доказів його офіційного працевлаштування не надано, проте, [PERSON] не визнаний інвалідом, не подав документів, які б свідчили про протипоказання до будь-якої роботи, відповідно, має можливість працевлаштуватися, тому, суд приходить до висновку, що відповідач може надавати матеріальну допомогу дитині. Разом із цим, суд, при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. Враховуючи, що відповідач зобов'язаний утримувати свою дитину, є працездатним, може надавати допомогу, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь державного закладу, або особи, яка буде опікуватись дитиною, аліменти на утримання малолітнього [PERSON] в розмірі 1400,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви. В силу п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у загальній сумі 1409,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial