Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-02 00:00:00

В червні 2018 року [PERSON] звернулася до суду із заявою в якій просила суд встановити факт помилки в свідоцтві про смерть серії І-КИ №541898 виданому 24 січня 2014 року Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції в графі запису «прізвище» - «Скоріченко» [PERSON] замість вірного «Скориченко» [PERSON]. Заявник [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримала та просила задовольнити (а.с.99). Представник зацікавленої\~особи Четвертої\~Дніпровської державної\~нотаріальної контори\~надав суду\~лист про\~розгляд справи\~без участі\~їх представника\~у зв?язку\~з великою\~завантаженістю (а.с.50). Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно п.п. 4, 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з наступними змінами), окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав за відсутності іншого порядку встановлення цих фактів. Відповідно до п. 5 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Встановлено, що 08 грудня 2016 року помер чоловік заявниці [PERSON] (а.с.21), після смерті якого відкрилася спадщина на нерухоме майно: домоволодіння та\~земельну ділянку,\~що розташовані\~за адресою:\~м.\~Дніпро вул.\~Передова,\~29, яке спадкодавець прийняв після смерті свого батька [PERSON], померлого 20 січня 2014 року (а.с.22). У встановлений законом строк, 17 липня 2014 року [PERSON] звернулася до державного нотаріуса Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори [PERSON] з заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка (а.с.53), однак державним нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтв про право на спадщини за законом на домоволодіння та земельну ділянку, що розташовані за адресою: м. Дніпро вул. Передова, 29, після смерті [PERSON] померлого 20 січня 2014 року, спадкоємцем якого був його син [PERSON],\~який прийняв\~спадщину та\~не оформив\~своїх спадкових\~справ,\~та який\~помер 08\~грудня 2016\~року (а.с.85). Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення. Аналізуючи вищевикладені обставини, суд прийшов до висновку, що в зв?язку з невірним перекладом прізвища спадкодавця з російської на українську мови, в Свідоцтві про смерть серії І-КИ №541898 виданому 24 січня 2014 року Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції в графі запису «прізвище» не вірно вказано прізвище спадкодавця як «Скоріченко» [PERSON], замість вірного «Скориченко» [PERSON] (а.с.22). Внаслідок допущеної описки в свідоцтві про смерть батька чоловіка, [PERSON] не має змоги оформити свої спадкові права після смерті чоловіка [PERSON], який прийняв спадщину після смерті свого батька [PERSON], та в подальшому розпоряджатися спадковим майном. Як вбачається з довідки наданої Дніпровським національним університетом імені [PERSON] (факультет української й іноземної філології та мистецтвознавства) №87-225-023 від 21 травня 2018 року, прізвище українського походження «Скориченко» має прозору етимологію; у будові цього антропоніма наявні два суфікси -ич- та -енк-, перший з яких є фонетичним варіантом суфікса -ик-, що за чинними нормами українського правопису пишеться з літерою «и», про що свідчить Український правопис/Ін-т мовознавства ім. О.О.Потебні НАН України, Ін-т укр. Мови НАН України.- Київ: Наук.думка, 2008, параграф 104, п.6, в-С.133); аналізоване прізвище українською мовою потрібно писати як «Скориченко», про свідчить Російсько-український словник прізвищ мешканців м. Дніпропетровська, 2009 року випуску (а.с.9). Отже, суд прийшов до висновку, що аналізоване прізвище українською мовою потрібно писати як «Скориченко», а в свідоцтві про смерть серії І-КИ №541898 виданому 24 січня 2014 року в графі запису «прізвище» дійсно допущено помилку та записано прізвище померлого «Скоріченко Володимир Іванович» замість вірного «Скориченко Володимир Іванович». Оскільки [PERSON] не має змоги у іншому порядку оформити свої спадкові права у зв?язку з помилкою в свідоцтві про смерть батька спадкодавця, суд вважає за необхідне встановити факт помилки в свідоцтві про смерть серії І-КИ №541898 виданому 24 січня 2014 року Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції про смерть [PERSON]. Таким чином, заявлені вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved