Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-19 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові позивач зазначив про те, що шлюб з відповідачем зареєстрував 01.01.1992 року, від шлюбу дітей не мають. Сімейне життя з відповідачем не склались через різні характери, побутові проблеми, зникнення взаєморозуміння та почуттів один до одного. В 2002 році сторони припинили сімейні відносини, шлюб фактично розпався. Наразі позивач створив нову сім'ю з іншою жінкою, тому примирення є не можливим. Спільно нажитого майна під час шлюбу немає. Оскільки подальше формальне збереження шлюбу з відповідачем суперечить інтересам [PERSON], тому він змушений був звернутися до суду з даним позовом та просить розірвати його шлюб з [PERSON] та стягнути з неї на його користь понесені витрати на оплату судового збору в сумі 704,80 грн. Позивач в судове засідання не з'явився, однак надав суду клопотання про розгляд даної справи без його участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та проти заочного розгляду справи не заперечує. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач до судового засідання не з'явилася із невідомих суду причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася завчасно та належним чином. Оскільки у справі достатньо доказів для встановлення прав та взаємовідносин сторін та враховуючи те, що позивач не заперечує, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 07.02.2012 року, виданого повторно відділом ДРАЦС Вінницького районного управління юстиції Вінницької області судом встановлено, що 01.01.1992 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб у виконавчому комітеті Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області, про що зроблено актовий запис № 1. Після одруження [PERSON] прийняла прізвище чоловіка - [PERSON] (а.с. 4). Спільних дітей не мають. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободвстановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено судом і те, що сім'я позивача та відповідача фактично розпалася: сторони з 2002 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружні відносини не підтримують, ведуть різний спосіб життя, їх інтереси не відповідають один одному. Згідно ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] під час реєстрації шлюбу змінила своє прізвище на «[PERSON]». Проте, наразі остання має прізвище [PERSON]. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не надала відзив на позовну заяву. А тому, суд вважає, що є всі підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки вимоги позивача є законними та достатньо вмотивованими. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача судовий збір в сумі 704, 80 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved