Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

Громадська організація «Сонячне» звернулась у травні місяці 2015 року до суду з вимогами ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь ГО «Сонячне» заборгованість по експлуатаційним витратам в сумі 9323,03 грн, 3% річних на суму боргу та інфляційні втрати. Після неодноразова них уточнень позовних вимог в судовому засіданні представник позивача просив стягнути з [PERSON] на користь громадської організації «Сонячне» 3% річних в сумі 192,36 грн, інфляційні втрати в сумі 1288,62 грн та судові витрати в сумі 243,6 грн, заборгованість по експлуатаційним витратам відповідач сплатив під час судового розгляду справи. Представник відповідача позовні вимоги в частині судових витрат визнала. Щодо вимог про стягнення 3% річних та інфляційних втрат, розрахованих від суми заборгованості, представник відповідача не погодилась і посилалась на відсутність правових підстав для стягнення зазначених втрат, оскільки сторони не перебувають в договірних стосунках. Суд вислухав представників сторін, вивчив матеріали справи і встановив наступне: Громадська організація ГО «Сонячне» в 2002 році реорганізована шляхом перетворення дачно-будівельного кооперативу «Сонячне» і є його правонаступником. Основною метою Організації є забезпечення можливості користування в межах земельної ділянки, відведеної Організації: місцями загального користування, водопостачанням, внутрішнім електроосвітлюванням суспільних будинків і зовнішнім електроосвітленням території ГО «Сонячне», експлуатацією доріг, огородженнями, благоустроєм території (п.2.1 Статуту ГО «Сонячне»). Для виконання статних цілей та задач Організація може здійснювати необхідну господарську й іншу комерційну діяльність шляхом створення госпрозрахункових установ і організацій зі статусом юридичної особи (п.2.4 Статуту). Предметом діяльності Організації є використання і обслуговування на прийнятому техніко-експлуатаційному рівні територій, будівель, підземних і наземних комунальних мереж, зелених насаджень, зовнішніх і внутрішніх огорож, покриття та інших елементів благоустрою, силового устаткування, а також устаткування електро та водо обліку; Забезпечення роботи систем водопостачання, зовнішнього електропостачання; забезпечення протипожежної безпеки (п.2.8 Статуту). Джерелом фінансування Організації визначено щомісячні платежі (членські і цільові внески) як членів Організації так і не членів Організації, що проживають на її території (п.2.9 Статуту). Розмір, форму і порядок сплати членських і цільових внесків визначає Рада Організації (п.5.8.2 Статуту). [PERSON] був членом ДБК «Сонячне» і як член ДБК отримав спочатку у користування, а в подальшому у власність земельну ділянку площею 0,0293 га по вул. Фонтанська дорога,76\\9 в м. Одесі за цільовим призначенням для дачного будівництва. На дачний будинок, побудований відповідачем на зазначеній ділянці, [PERSON] 20.08.2012 року отримав свідоцтво про право власності від виконкому Одеської міськради. Одним із обовязків члена ГО «Сонячне» є регулярне здійснення в повному обсязі оплати експлуатаційних витрат та інших платежів (п.4.4.4 Статуту). Суд встановив і сторони визнали в судовому засіданні, що відповідач свої зобов»язання щодо оплати експлуатаційних витрат в повному обсязі з 2012 року не проводив, внаслідок чого утворилась заборгованість, що стало причиною звернення ГО «Сонячне» до суду з цим позовом. Заборгованість по сплаті експлуатаційних витрат відповідач закрив під час судового розгляду спору, про що свідчать надані до суду квитанції. Щодо доводів відповідачевої сторони про безпідставність вимог позивача в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат, що були нараховані позивачем на суму заборгованості. Відповідно до загальних умов виконання зобов'язання, установлених статтею 526 ЦК України, зобов'язання повинне виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов'язань. Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов'язанням, у якому, серед інших прав та обов'язків сторін, на боржника покладено певний цивільно-правовий обов'язок з оплати експлуатаційних послуг, якому відповідає право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) вимагати сплати грошей за надані послуги. За відсутності оформлених договірних відносин, але в разі прострочення виконання грошового зобов'язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг на боржника покладається відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України (правова позиція ВСУ, висловлена в постановах №6-2023цс15 від 16.12.15, №6-59цс13 від 30.10.13). Суд погодився з розрахунком , наведеним позивачем 3% річних в сумі 192,36 грн та інфляційні втрати в сумі 1288,62 грн. (розрахунок від суми боргу, сплаченого під час судового розгляду справи). Судові витрати в сумі 243,6 грн. підтверджені квитанцією і в цій частині відповідачева сторона визнає вимоги. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягають стягненню грошові кошти в сумі 192,36 + 1288,62 + 243,6 = 1724,58 грн.

Outcome: approved