Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

В травні 2014 року Кредитна спілка «Турбота» при Міжнародній Організації «Жіноча Громада» в особі Полтавської філії Кредитної спілки «Турбота» при Міжнародній Організації «Жіноча Громада» звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 15 жовтня 2009 року між Полтавською Філією Кредитної Спілки Турбота та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії № 214 СГ, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 10\~000 грн. 00 коп. строком користування 12 місяців, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 55%. Крім того, 15 жовтня 2009 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки до договору № 214 СГ від 15.10.2009 року, відповідно до якого поручитель зобов'язався перед кредитором відповідати за виконання [PERSON] усіх його зобов'язань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з договору кредитної лінії № 214 СГ від 15.10.2009 р.. Однак всупереч договірним зобовязанням, відповідач порушує виконання зобовязань по даному договору та за весь час дії кредитного договору не провів жодного платежу в рахунок погашення кредиту. Таким чином, станом на 01.06.2014 р. за відповідачем рахується заборгованість у розмірі: 98 254 грн. 27 коп., яку просив стягнути з відповідача разом з судовими витратами. Представник позивача в судовому засіданні наполягав на задоволенні позовних вимог з підстав викладених в позовній заяві, але в останнє судове засідання повторно не зявився, надавши заяву про відкладення розгляду справи, у звязку з перебуванням на лікарняному, при цьому не надаючи підтверджуючих документів. Представник відповідачів [PERSON], [PERSON] адвокат [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог в повному обсязі посилаючись на те, що [PERSON] з позивачем кредитний договір не укладав, кошти в сумі 10\~000 грн. не отримував, про укладення даного договору відповідач [PERSON] дізнався з позовної заяви. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, не попередивши суд про причини своєї неявки, хоча про день і час розгляду справи були повідомлені належним чином. Допитаний в якості свідка [PERSON] пояснив, що має кредит в Полтавської філії Кредитної спілки «Турбота» при Міжнародній Організації «Жіноча Громада» та приходив до даної кредитної спілки з метою погашення власного кредиту, жодного разу не погашав кредит від імені свого батька. Свідок [PERSON] суду пояснив, що відповідача [PERSON] є його дідом, з яким він проживає разом з 1989 року та оскільки останній постійно хворіє та має ряд хронічних хвороб супроводжує його всюди. До кредитної спілки він не супроводжував діда та зазначив, що виключає можливість останнього самостійно відвідування фінансових установ. Також, свідок зазначив, що [PERSON] отримував попередження від позивача про заборгованість по кредитному договору та був дуже здивований даним фактом. Крім того, свідок [PERSON] суду пояснила, що працює бухгалтером в Полтавській філії Кредитної спілки «Турбота» при Міжнародній Організації «Жіноча Громада» та їй відомо, що в родини [PERSON] наявні два кредитних договори в кредитній спілці, які укладені з [PERSON] та його сином [PERSON]. Одного разу [PERSON] вчерговий раз прийшов до кредитної спілки з метою погашення кредиту та зазначив, що погашає кредит укладений його батьком, при цьому пояснивши, що кредит батько брав для нього. Суд, вислухавши учасників судового процесу, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, за наступних обставин. Статтею 11 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до Цивільно процесуального кодексу України, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Так, в судовому засіданні встановлено, що 15 жовтня 2009 року між Полтавською Філією Кредитної Спілки Турбота та нібито [PERSON] було укладено договір кредитної лінії № 214 СГ, відповідно до якого отримало кредит у розмірі 10\~000 грн. 00 коп. строком користування 12 місяців, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 55%. Крім того, 15 жовтня 2009 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки до договору № 214 СГ від 15.10.2009 року, відповідно до якого поручитель зобов'язався перед кредитором відповідати за виконання [PERSON] усіх його зобов'язань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з договору кредитної лінії № 214 СГ від 15.10.2009 р.. У звязку з порушенням зобовязань за вищевказаним кредитним договором станом на 01.06.2014 р. рахується заборгованість у розмірі: 98 254 грн. 27 коп., яка складається з: -залишку несплаченого тіла кредиту 10\~000 грн. 00 коп.; -заборгованості по процентам 29\~418 грн. 09 коп.; -подвійних відсотків, згідно п.5.3 договору - 58 836,18 грн.. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, що передбачено ч. 1 ст. 58 ЦПК України. Частиною 2 ст. 59 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі, що передбачено ч.1 ст. 143 ЦПК України. Висновком судової почеркознавчої експертизи № 281 від 05.05.2015 року, встановлено, що рукописні записи в графі «Одержувач» видаткових касових ордерів від 09.12.2009 на суму 1 500 грн., від 20.11.2009 на суму 1\~500 грн., від 29.04.2010 на суму 400 грн., від 15.10.2009 на суму 4\~600 грн., від 23.10.2009 року на суму 2\~000 грн. щодо розшифровки суми, виконані не [PERSON], а іншою особою. Відповісти на питання в частині виконання підписів у графі «Підпис одержувача» видаткових касових ордерів від 29.04.2010 на суму 400 грн., від 15.10.2009 на суму 4\~600 грн. [PERSON] чи іншою особою, не представилося можливим. Підпис у графі «Підпис одержувача» видаткових касових ордерів від 09.12.2009 на суму 1\~500 грн., від 20.11.2009 на суму 1\~500 грн., від 23.10.2009 на суму 2\~000 грн. виконані не [PERSON], а іншою особою з наслідуванням його справжнього підпису. Підпис на кредитному договорі № 214 СГ від 15.10.2014 графа «ПОЗИЧАЛЬНИК» третя сторінка договору, виконаний не [PERSON], а іншою особою. Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 Цивільного кодексу, в тому числі з договорів та інших правочинів. Згідно ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Частиною 2 ст. 215 Цивільного кодексу України визначено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами), що встановлено ч. 2 ст. 207 Цивільного кодексу України. Згідно статті 1055 Цивільного кодексу України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до положення ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Кредитної спілки «Турбота» при Міжнародній Організації «Жіноча Громада» в особі Полтавської філії Кредитної спілки «Турбота» при Міжнародній Організації «Жіноча Громада» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором є безпідставними, а тому не підлягають задоволенню. Таким чином, судові витрати понесені відповідачем в сумі: 3\~690 грн. витрати на проведення експертизи, 6\~333 грн. 60 коп. витрати на правову допомогу, а всього 10\~023 грн. 60 коп. підлягають стягненню з Кредитної спілки «Турбота» при Міжнародній Організації «Жіноча Громада» в особі Полтавської філії Кредитної спілки «Турбота» при Міжнародній Організації «Жіноча Громада». На підставі викладеного,

Outcome: approved