Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-12 00:00:00

В січні 2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини, в якому просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1500,00 грн. від усіх видів доходів відповідача щомісячно та аліменти на своє утримання як дружини відповідача в розмірі 1500,00 грн. від усіх видів доходів відповідача, щомісячно, до досягнення дитиною трьох років, починаючи стягнення з дня предявлення позову до суду. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано відповідно до рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 12.06.2017 року. Від спільного життя сторони мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 18.05.2017 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно до її повноліття, починаючи з 24.03.2017 року. Відповідач є здоровою, працездатною людиною, але матеріальної допомоги на утримання доньки [PERSON] не надає, участі у її вихованні не приймає, тому позивач звернулася до суду з даним позовом. Позивачка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років, не має змоги працювати та не має коштів на проживання, тому звернулась з позовом про стягнення аліментів також і на своє утримання. Представник позивача - адвокат [PERSON] до судового засідання не зявився, але надіслав на адресу суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримав повністю, просив розглянути справу в його відсутність. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, не заперечив щодо стягнення з нього щомісячно аліментів на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1000 грн. та аліментів на утримання дружини у розмірі 500 грн. Суду пояснив, що підприємницьку діяльність ним припинено, на даний час ніде не працює, шукає роботу, тому в нього відсутні будь-які доходи. Просив суд врахувати, що він сплачує аліменти на утримання старшої доньки [PERSON] у розмірі 2000 грн., що позивачка проживає разом із дітьми у будинку, який належить його матері, а також на нього протягом року тричі накладено адміністративні штрафи, які також йому потрібно сплатити. Заслухавши пояснення відповідача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який між ними розірвано відповідно до рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 12.06.2017 року, дружині відновлено дошлюбне прізвище «Цирфа» (а.с. 9-11). Сторони мають двох неповнолітніх доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], батьком яких записано відповідача про справі [PERSON], що стверджується свідоцтвами про народження дітей (а.с. 5-6). На підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 18.05.2017 року видано виконавчий лист, який на даний час перебуває на виконанні у Центральному ВДВС міста Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] (тепер [PERSON]) В.В. щомісячно аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. до її повноліття, починаючи стягнення з 24.03.2017 року (а.с. 12-13). Малолітня донька сторін [PERSON], [INFO], проживає разом зі своєю матірю [PERSON] за адресою: м. Вінниця, вул. Барське шосе, 5/2, що підтверджується довідкою про склад сімї від 10.04.2018 року (а.с. 8). Відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO] разом з неповнолітньою донькою [PERSON], однак дитина фактично також проживає разом зі своєю матірю [PERSON] (а.с. 45). З довідки Головного управління ДФС у Вінницькій області Державної фіскальної служби України від 05.03.2019 року вбачається, що відповідач [PERSON] як фізична особа-підприємець перебував на податковому обліку у Вінницькій області ДПІ Вінницького управління ГУ ДФС у Вінницькій області з 14.03.2007 року по 14.12.2018 року. З 14.12.2018 року [PERSON] підприємницьку діяльність припинено, але не знято з обліку (а.с. 43). Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків щодо відповідача [PERSON] доходи від підприємницької діяльності за період за 2017-2018 р.р. відсутні (а.с. 42). Відповідач [PERSON] не працює, здійснює пошук роботи через центр зайнятості, що підтверджується корінцем направлення на працевлаштування (а.с. 46). Крім того, відповідачем надано суду копії постанов Центрального ВДВС міста Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області про відкриття виконавчих проваджень та арешт майна боржника, де [PERSON] є боржником по сплаті штрафів, недоїмки, єдиного соціального внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, судового збору, витрат на проведення експертиз (а.с. 48-62). Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштівта інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ст. 182 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до ст. 84 СК України та розяснень викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 р., дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таке право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. У відповідності до ст. 84 СК України, при визначенні підстав та розміру аліментів суд повинен встановити, чи може чоловік надавати матеріальну допомогу дружині. Розмір аліментів тому з подружжя, з ким проживає дитина, визначається за рішенням суду відповідно до частини першої статті 80 цього Кодексу, без урахування можливості одержання аліментів від своїх батьків, повнолітніх дочки або сина. Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Аналізуючи вказані\~вище норми\~права та\~встановлені в\~судовому фактичні\~обставини справи,\~а саме\~стан здоровя\~та вік\~дитини,\~на утримання\~якої стягуються\~аліменти (станом\~на день\~розгляду справи\~дитині виповнився\~1\~рік),\~матеріальне становище\~позивачки,\~яка на\~даний час\~не працює,\~суд вважає,\~що позивачка\~самостійно не може забезпечити необхідне утримання малолітньої доньки, її фізичний, інтелектуальний, моральний, культурний, духовний і соціальний розвиток. Визначаючись щодо розміру аліментів на утримання дитини суд враховує те, що відповідач [PERSON] не працює, але є здоровою, працездатною особою, має на утриманні неповнолітню доньку і згідно рішення суду зобовязаний сплачувати аліменти на її утримання 2000 грн. щомісячно, проте не заперечив щодо стягнення з нього аліментів на молодшу дочку в розмірі 1000 грн. щомісячно, а також зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дитини, взаємний обовязок батьків по їх утриманню, встановлені обставини, що мають значення в їх сукупності, вважає справедливим та обґрунтованим визначити аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO] до її\~повноліття щомісячно в розмірі 1000 грн., яка підлягає індексації зі всіх видів доходів відповідача, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви, а саме з 17.01.2019 року. При визначенні розміру аліментів на дружину суд враховує, що позивачка не працює, оскільки доглядає за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку, враховує розмір прожиткового мінімуму на працездатну особу, що відповідач ніде не працює, наявний обовязок останнього сплачувати аліменти на двох неповнолітніх дітей в загальному розмірі 3000 грн. щомісячно та неможливість відповідача сплачувати аліменти на утримання дружини в заявленому розмірі 1500 грн. щомісячно, що відповідач не заперечив сплачувати аліменти на утримання дружини в розмірі 500 грн. З урахуванням вказаного, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини в розмірі 600 грн. щомісячно зі всіх видів доходів відповідача, починаючи стягнення з 17.10.2019 року до досягнення дитиною [PERSON],\~[INFO] трьох років, а саме до 30.01.2021 року. Разом з тим, суд зважає на те, що позивач не надала суду належних доказів щодо можливості відповідача сплачувати аліменти щомісячно на утримання дитини та дружини по 1500 грн. на кожного. Оскільки при зверненні до суду із даним позовом [PERSON] була звільнена від сплати судового збору, тому згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави в сумі 768,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial