Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-08 00:00:00

В січні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» (далі ПАТ «Шахтоуправління «Покровське») про відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позову позивач послався на те, що періодично перебував у трудових відносинах з відповідачем, а саме з 1.07.2002 року по 31.07.2002 року, з 8.06.2005 року по 8.02.2015 року та з 15.07.2015 року по 20.10.2017 року. Під час виконання трудових обовязків з ним неодноразово ставались нещасні випадки, повязані з виробництвом: 28 жовтня 2011 року, 23 жовтня 2015 року, 6.02.2017 року. 6.02.2017 року він отримав закритий осколковий перелом бокової маси хрестця справа зі зміщенням, закритий розрив лонного зчленування, закриті переломи поперекових відростків Л3-Л4 хребтів зліва зі зміщенням, посттравматична люмбалгія, тупа травма живота, забрюшинна гематома, гематома малого тазу, забій нирок, розтягнення звязок шийного відділу хребта, компресійна ішемічна невропатія лівого судтнно-нервового пучку. З 6 лютого 2017 року по 25 квітня 2017 року він знаходився на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні Мирногрідської Центральної міської лікарні, після чого продовжив лікування у Покровський ЦРЛ. 21 вересня 2017 року він був вперше оглянутий МСЕК, яка встановила йому третю групу інвалідності на строк до 1.10.2018 року та визначено 65% втрати професійної працездатності за сукупністю: 40% первинно по трудовому каліцтву 6.02.2017 року, 10 % повторно за трудовим каліцтвом 28.10.2011 року, 15% повторно за трудовим каліцтвом 23.10.2015 року. Крім того, визначена потреба у медикаментозному, оперативному лікуванні, тростині, медичній реабілітації у реабілітаційних відділеннях санаторіїв. Оскільки втрата працездатності спричинила йому фізичні та моральні страждання, призвела до порушення нормальних соціальних звязків, необхідності додавання додаткових зусиль для організації життя, заподіяну моральну шкоду, яку просив відшкодувати йому за рахунок відповідача шляхом стягнення одноразової грошової компенсації в розмірі 150000 грн. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не подавав. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини. Позивач працював в ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» в якості учня гірничого робочого поверхні на час літніх канікул, гірничого робочого з ремонту гірничих виїмок підземним, гірничого робочого з ремонту гірничих виїмок 3 р. підземним з повним робочим днем в шахті, учнем гірничого робочого очисного забою підземним з повним робочим днем в шахті на час практики, гірничого робочого очисного забою підземним 4,5 розряду з повним робочим днем в шахті, звільнений з роботи у зв'язку з невідповідністю роботи, що виконується, за станом здоров'я за п.2 ст.40 КЗпП України. 28 жовтня 2011 року о 1 годині 20 хвилин під час виконання трудових обовязків з позивачем стався нещасний випадок, повязаний з виробництвом, а саме з незакріпленої частини крівлі гірної виїмки впав кусок породи, він отримав осколковий перелом с/3 нігтевої фаланги 3 пальцю лівої кисті руки, розмноженням мяких тканей, забій, садни 4 пальця лівої кисті, про що було складено акт розслідування нещасного випадку, що стався 28.10.2011 р. о 01 годині 20 хвилин, затверджений генеральним директором ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» 2.11.2011 р., та акт № 46 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, затверджений генеральним директором ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» 2.11.2011 року. 23 жовтня 2015 року о 22 годині 05 хвилин під час виконання трудових обовязків з позивачем стався нещасний випадок, повязаний з виробництвом, а саме з-під шнека комбайна вийшов фрагмент породи і скотившись придавив ногу [PERSON], в результаті чого він отримав закритий перелом ладьєвидної кістки лівої стопи без зміщення, забій лівого гомілкового суглоба і стопи, про що було складено акт розслідування нещасного випадку, що стався 23 жовтня 2015 р. о 22 годині 05 хвилин, затверджений директором ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» 29 жовтня 2015 р., та акт № 70 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, затверджений директором ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» 29 жовтня 2015 року. 6 лютого 2017 року о 16 годині 20 хвилин під час виконання трудових обовязків з позивачем стався нещасний випадок, повязаний з виробництвом, а саме під час виконання зачистки гірничої породи сталося просування порід покрівлі в результаті чого випав фрагмент породи, та позивач отримав множинні травми тіла, з/переломи кісток тазу з порушенням безперервності тазового кільця, з/уламковий перелом бокової маси крижі справа зі зміщенням, з/переломи лівих поперечних відростків L3,L4, хребців зі зміщенням, про що було складено акт проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 6.02.2017 р. о 16 годині 20 хвилин, затверджений начальником Головного управління Держпраці у Донецькій області 28 лютого 2017 р., та акт № 17 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, затверджений начальником Головного управління Держпраці у Донецькій області 28 лютого 2017 р. Згідно довідки МСЕК АВ 0875311 позивачу вперше встановлено третю групу інвалідності строком до 21.09.2018 року, причина інвалідності трудове каліцтво, протипоказана важка фізична праця, тривала хода, вимушене положення тіла, підземні умови праці. Згідно довідки МСЕК АБ 0047513 позивачу вперше по трудовому каліцтву 6.02.2017р., повторно по трудовому каліцтву 23.10.2015р., 28.10.2011р., встановлено третю групу інвалідності строком до 21.09.2018 року та визначено 65% втрати професійної працездатності за сукупністю: 40% первинно по трудовому каліцтву 6.02.2017 року, 10 % повторно по трудовому каліцтву 28.10.2011 року, 15% повторно за трудовому каліцтву 23.10.2015 року, потребу у медикаментозному, оперативному лікуванні, тростині, медичній реабілітації у реабілітаційних відділеннях санаторіїв. Правовідносини сторін регулюються статтею 273-1 КЗпП України, за якою відшкодування власником або уповноваженим ним органом працівникові моральної шкоди провадиться тоді, коли порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральна шкода відшкодовується працівникові безпосередньо роботодавцем за таких умов: наявності факту порушення роботодавцем законних прав працівника; у разі виникнення у працівника моральних страждань або втрати нормальних життєвих звязків, або виникнення необхідності для працівника додаткових зусиль для організації свого життя; за наявності причинного звязку між попередніми умовами. Згідно ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Згідно з розясненнями, даними в п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 зі змінами, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 2001 року № 5, відповідно до ст.273-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема виконання робіт у небезпечних для життя і здоровя умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обовязок відшкодування моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Відповідно до ч.1 ст.153 КЗпП України на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці, забезпечення яких частиною 2 указаної статті цього Кодексу покладено на власника або уповноважений ним орган. Судом установлено, що позивач працював у ПАТ «Шахтоуправління «Покровське», яке створене для підземного видобутку вугілля, і умови праці під землею є небезпечними та шкідливими. Втрата професійної працездатності позивача настала внаслідок нещасного випадку на виробництві, отже роботодавець не забезпечив створення нешкідливих не небезпечних умов праці. Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, письмовими доказами. Факт спричинення моральної шкоди позивачу, яка полягає в душевних стражданнях, яких він зазнав і зазнає у звязку з ушкодженням здоровя, повязаним із виконанням трудових обовязків, неможливість його відновлення, порушенні нормальних життєвих звязків внаслідок неможливості продовжувати активне життя, обмеженням умов праці, у судовому засіданні доведений дослідженими письмовими доказами по справі: копіями трудової книжки, актами розслідування нещасних випадків, актів про нещасні випадки, пов'язані з виробництвом, довідок МСЕК, витягами з історії хвороби та амбулаторної карти. При встановленні розміру грошового відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу, суд виходить з принципів розумності та справедливості, враховує фактичні обставини справи: тяжкість ушкодження здоровя, глибину, характер і тривалість страждань, наявність вимушених змін у його життєвих стосунках, потребу у медичній та соціальній допомозі, молодий вік позивача. З урахуванням конкретних обставин справи, суд вважає, що сума, яку просить стягнути позивач, надмірна, і визначає розмір грошової компенсації за спричинену моральну шкоду в 45000 грн. Згідно ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 704,80 грн. Відповідно до ст.23 ЦК України, ст. ст.153, 237-1 КЗпП України,

Outcome: partial