Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-14 00:00:00

В січні 2021 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, вказавши, що вона є власником квартири за адресою: [ADDRESS] . У вказаній квартирі зареєстрований відповідач, який понад рік в ній не проживає, його речі в будинку відсутні. Вказані обставини перешкоджають позивачу вільно володіти, користуватись та розпоряджатися своїм майном. За таких обставин, позивач звернувся до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не з`явилась, надавши до суду заяви про розгляд справи без її участі, вимоги позову підтримує в повному обсязі, та просить їх задовольнити. Відповідач, у судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги позову визнає в повному обсязі. Фіксація судового розгляду справи технічними засобами не проводилась, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так, судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 13 серпня 2007 року ту витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 13.08.2007 року позивач є власником квартири, за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7,8). Довідкою № 15-21/530 від 18 січня 2021 року, виданої сектором реєстрації/зняття з реєстрації проживання фізичних осіб відділу державної реєстрації Виконавчого комітету Куп`янської міської ради Харківської області підтверджується, що за адресою: [ADDRESS] , зареєстрована позивач та [PERSON] [PERSON] , [PERSON] (а.с. 10). Відповідно до ст. 41 Конституції України, право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Законом України «Про свободу пересування і вільне обрання місця проживання в Україні» встановлено, що реєстрація провадиться за місцем постійного чи тимчасового перебування громадян. У разі зміни місця перебування Законом передбачено зняття з реєстрації за місцем проживання. Згідно ст. 16 ЦК України - кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно до вимог ч. 1 та 2 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймачем, а в разі спору - судом. В ст. 72 ЖК України встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно акту, складеного 17 січня 2021 року відповідач [PERSON] дійсно не проживає за адресою: [ADDRESS] , з січня 2014 року (а.с. 9). Таким чином, реєстрація місця проживання відповідача в квартирі, яка належить на праві приватної власності позивачу, безперечно, обмежує її права власника по користуванню нерухомим майном, оскільки позивач вимушений самостійно нести витрати по утриманню житла і сплаті комунальних послуг. Згідно зі ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved