Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

В січні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Мурафської сільської ради про визнання права приватної власності на житловий будинок. В обґрунтування своєї заяви позивач вказав, що в 2014 року помер їх батько [PERSON] Після його смерті залишилося спадкове майно, а саме домоволодіння. За життя батьком було складено заповіт, згідно якого він все своє майно заповідав позивачам. З метою оформлення спадщини після смерті батька , позивачі звернулися до державної нотаріальної контори , однак отримали відмову у вчиненні нотаріальних дій , в зв»язку з тим , що відсутні правовстановлюючі документи. У відкритому судовому засіданні представник позивачів підтримав позов , прохав позов задовольнити. Представник відповідача у відкрите судове засідання не зявилася, однак надала до суду заяву, в якій проти задоволення позову не заперечувала та прохала суд слухати справу у її відсутність. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України, згідно якої у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що батько позивачів [PERSON] був постійним мешканцем с.Мурафа по вул.Чайковського ,2 . Помер [PERSON] 30.03.2014 року , що підтверджується свідоцтвом про смерть . За життя, 03.02.2009 року, [PERSON] складений заповіт, згідно якого він заповідав все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося дітям [PERSON] та [PERSON] Заповіт посвідчений секретарем виконкому Мурафської сільської ради від 03.02.2009 року та зареєстровано в реєстрі за №1. Відповідно до довідки виконавчого комітету Мурафської сільської ради від 29.10.2015 року , [PERSON] був власником вище вказаного житлового будинку, згідно записів в погосподарській книзі № 25. Будинок збудований в 1958 році . Довідкою РКП « Краснокутське БТІ» та технічним паспортом підтверджується , що житловий будинок з господарськими будівлями по вул.Чайковського, 2 в с.Мурафа існує, однак право приватної власності ні за ким не зареєстровано. Як передбачає ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. У відповідності до вимог ст.ст. 1217,1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Позивачі своєчасно звернулися до Краснокутської ДНК з приводу прийняття спадщини, про що свідчить витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі . Однак, як вбачається з відповіді Краснокутської ДНК від 28.10.2015 року , право на спадщину позивачам видати не можливо , оскільки відсутня державна реєстрація права власності на нерухоме майно. Інших спадкоємців , які б мали право на обов»язкову частку після смерті [PERSON] відсутні. Згідно ст.1296 ч.3 ЦК України , відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до розяснення Міністерства Юстиції України від 21 лютого 2005 року №19-32/319 в разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. Враховуючи вищевикладене, суд задовольняє вимоги позивачів, оскільки вони законні, обгрунтовані та підтверджені необхідними доказами, дослідженими в судовому засіданні, до того ж, відповідач позов визнав, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного та

Outcome: approved