Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

В червні 2015 року позивач звернувся до суду з цим позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що йому на праві власності належить квартира 97/100 квартири [ADDRESS]. Підставою для виникнення у нього права власності є рішення Апеляційного суду м.Києва від 19.03.2014 року у справі №22-ц/796/1355/2014, яким також відповідачу було виділено у власність 3/100 частини вказаної квартири. Зважаючи на вимоги ст.ст.183, 364 ЦК України поділити зазначену квартиру у відповідності до визначених часток в натурі неможливо. Позивач звертався до відповідача із заявою про викуп належної їй частки, але відповіді не отримав. Належна відповідачу частка є незначною і не може бути виділена в натурі, спільне користування квартирою з огляду на неприязні стосунки між сторонами є неможливим, що стало підставою для звернення до суду за захистом свого права із цією заявою про припинення права на частку у спільному майні та визнання права власності на 100% квартири зі спалою грошової компенсації частки майна в порядку ст.365 ЦК України в сумі - 87 969 грн. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала, просила задовольнити з підстав зазначених в позові, надавши суду квитанцію про внесення на депозитний рахунок суду відповідної суми компенсації. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча про дату і час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Оскільки сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що згідно рішення Апеляційного суду м.Києва від 19.03.2014 року у справі №22-ц/796/1355/2014, що набуло законної сили, за позивачем [PERSON] було визнано право власності на 97/100 частин квартири [ADDRESS], а за відповідачем [PERSON] визнано право власності на 3/100 частин вказаної квартири (а.с.33-35). Зазначену частку квартири у вигляді 97/100 позивач [PERSON] зареєстрував за собою, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.37). Згідно ч.4 ст.334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Відповідно до технічної документації (технічний паспорт, план квартири) квартири [ADDRESS], то вона складається з 2-х кімнат та має загальну площу - 79,20 кв.м., житлову площу - 33,60 кв.м. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно із ст. ст. 355, 356 ЦК України власність двох чи більше із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. В силу положень статей 21, 24, 41 Конституції України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

Outcome: approved