Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-02 00:00:00

В травні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом. В позові вказувала, що з серпня 2013 року перебуває у шлюбі із відповідачем. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає з нею. Відповідач проживає окремо від позивача, кошти на утримання дитини надає, але не в достатньому обсязі. Посилаючись на обставини і підстави викладені в позовній заяві позивач просила суд стягнути з [PERSON], аліменти на її користь на утримання малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], починаючи стягнення від дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з [PERSON], аліменти на утримання дружини в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку до досягнення донькою [PERSON], [INFO] трьох років. Позивач [PERSON] у судове засідання не прибула, про день час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву в якій просила справу розглядати за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала. Відповідач [PERSON] \~у судове засідання не прибув, з невідомих суду причин, про день час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Надав до суду заперечення, в якому просив суд позовні вимоги частково задовольнити з підстав викладених у запереченні. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. На підставі ч. 2 ст. 141 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 181 Сімейного кодексу України, за домовленістю між батьками дитини той з батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України 15.05.2006 № З «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 СК України) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно. Відповідно до п. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України: стану здоров'я і матеріального становища одержувача аліментів і платника аліментів: наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина тощо. На підставі ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. У зв'язку із складним матеріальним становищем, вона потребує матеріальної допомоги на своє утримання, а також на утримання малолітньої дитини від відповідача. Аліменти на дитину та дружину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову на підставі ч. 1 ст. 191 СК України. Судом встановлено, що 23 серпня 2013 сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем. Відповідач допомогу на утримання дитини надає, але в недостатньому обсязі у звязку із тим, що у нього на утриманні перебуває його мати пенсіонер, яка потребує постійного догляду та лікування. З огляду на дані обставини, суд вважає, що вимоги позивача\~відносно стягнення аліментів на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO] підлягають задоволенню, а аліменти на утримання дружини підлягають\~частковому задоволенню. Згідно зі\~ст. 367 ЦПК України\~суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення суду у межах платежу за один місяць. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України

Outcome: partial