Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

В січні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою, якою просила суд визнати за нею право власності на 1/4 частку квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті сина - [PERSON], померлого [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого ЖКП «Південне» 28.12.2000 року, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. В 2005 році син позивачки - [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON], від якого вони мають сина [PERSON], [INFO]. 04.06.2007 року за Договором купівлі - продажу була придбана квартира [ADDRESS], яка була зареєстрована на [PERSON]. [INFO] помер [PERSON] після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої з урахуванням ст. 63 СК України входить: 1/2 частка квартири [ADDRESS], що належала померлому та 1/4 частки квартири [ADDRESS], що належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло. Відповідно до закону спадкодавцями першої черги на спадкове майно [PERSON] є його позивачка, тобто мати - [PERSON], батько - [PERSON], малолітній син [PERSON], його дружина [PERSON]. Встановленим законом шестимісячний строк спадкоємці звернулися до Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини з укладанням договором про поділ спадкового майна за фактичним його користуванням та утриманням, а батько спадкодавця - [PERSON] залишив заяву про відмову від своєї частки у спадщині на користь [PERSON] По закінченню шестимісячного строку жоден із спадкоємців не отримав свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки при зверненні до нотаріуса, останній повідомив, що спадкоємцем є малолітня дитини, а тому необхідна участь Відділу опіки та піклування. Згідно листа нотаріуса, неможливо посвідчити договір про поділ спадкового майна, у зв'язку з тим, що частки кожного спадкоємця у спадщини є рівними. Спадкоємці вважають, що сумісне володіння та користування спадковим майно не відповідає їх інтересам, тому що в квартирі [ADDRESS] частка спадкоємців [PERSON] та [PERSON], складає по 1/8 та з урахуванням нотаріальної відмови [PERSON] від своє частки на користь позивача, частка що належить [PERSON] складає 1/4; в квартирі [ADDRESS] частка спадкоємців [PERSON] та [PERSON] складає по 1/16 та частка позивачки складає 1/8. Спадкоємці вирішали поділити спадкове майно між собою наступним чином 1/2 частку квартири [ADDRESS] спадкує малолітній син - [PERSON], який зареєстрований та фактично мешкає за даною адресою, а 1/4 частку квартири [ADDRESS], спадкує позивачка - мати померлого [PERSON], яка зареєстрована та фактично мешкає в ній. У зв'язку з чим позивачка вимушена звернутися до суду. В судове засіданні позивачка не з'явилася, але надала до суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримала та просила розглянути справу без її участі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але від її представника надійшла заява в якій позовні вимоги позивача визнала та просила розглянути справу без її участі. Представник третьої особи Відділу опіки та піклування Красногвардійської районної у Дніпропетровську ради у судове засідання не з'явився, але надав заяву з проханням розглядати справу без його участі. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав та просив розглянути справу без його участі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 06 серпня 2005 року, який зареєстрований Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області (а.с.5). Від шлюбу народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження виданого Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.6). 04 червня 2007 року, під час перебування у шлюбі було укладено Договір купівлі - продажу квартири [ADDRESS], згідно якого власником даної квартири було зареєстровано [PERSON] (а.с.9-10). Зазначена квартира складається з 1- коридор, 2 - комора, 3 - туалет, 4 - ванна, 5-кухня, 6 - комора, 7 - комора, 8,9,10- житлова, І-лоджія, загальною площею 62,4 кв.м та житлова - 39,7 кв.м.. Дані обставини підтверджуються копією технічного паспорту (а.с.15-18). Відповідно до ч.3 ст. 368 ЦК України та ч. 1 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною ч. 1 ст. 70 СК України, ч. 2 ст. 372 ЦК України передбачено, що у разі поділу майно, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Таким чином суд прийшов до висновку, що квартира [ADDRESS] належала на праві спільної сумісної власності подружжю [PERSON] та [PERSON], оскільки була придбана під час перебування подружжя у шлюбі, хоча і була зареєстрована тільки на [PERSON] Згідно вимог ч.2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішення суду. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 28.12.2000 року Державне житлово - комунальне підприємство «Південне» квартира [ADDRESS] належить на праві приватної спільної власності - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.8), тобто [PERSON] належала ? частина вищезазначеної квартири. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.7). Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно вимог ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до закону спадкодавцями першої черги на спадкове майно [PERSON] є його мати позивачка - [PERSON], батько - [PERSON], малолітній син [PERSON], та його дружина [PERSON] Встановленим законом шестимісячний строк спадкоємці звернулися до Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини з укладанням договором про поділ спадкового майна за фактичним його користуванням та утриманням, а батько спадкодавця - [PERSON] залишив заяву про відмову від своєї частки у спадщині на користь [PERSON] Згідно відповіді 3-ї Дніпропетровської державної нотаріальної контори (а.с.19) спадкоємець [PERSON] усно звернулася до державного нотаріуса Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори Крупської Л.В про видачу свідоцтва про право на спадщину та одночасного складання і посвідчення договору про поділ спадкового майна на майно, що залишилось після померлого [INFO] [PERSON] Але нотаріусом було роз'яснено, що договір про поділ спадкового майна був передбачений Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, яка втратила чинність, зазначений порядок не містить норм щодо поділу спадкового майна. Отже посвідчити договір про поділ майна до державної реєстрації свідоцтва про право на спадщину неможливо. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до угоди укладеної між спадкоємцями, вони вирішали, що 1/2 частку квартири [ADDRESS] отримує малолітній син померлого [PERSON], а 1/4 частку квартири [ADDRESS] спадкує мати померлого спадкодавця - [PERSON] Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 є роз'яснення, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, суд вважає за можливе визнати за позивачкою [PERSON] право власності на 1/4 частку квартири [ADDRESS] На підставі викладеного і

Outcome: approved