Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-13 00:00:00

В травні 2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк», приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Терлеєва Івана Миколайовича, третьої особи без самостійних вимог приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Наталії Станіславівни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. На обґрунтування своїх вимог зазначив, що на початку травня 2020 року йому стало відомо про існування виконавчого провадження ВП №6118912, яке відкрите на підставі виконавчого напису №580 від 16.01.2020 р. приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Наталії Станіславівни про стягнення з нього на користь акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» заборгованості за договором станом на 16.01.2020 р. грошових коштів у сумі 13416,12 грн. Вважає що виконавчий напис вчинений нотаріусом з грубим порушенням порядку вчинення такої нотаріальної дії. Так, у порушення вимог ст.88 Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус не отримував первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення, у зв`язку з чим у нього були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості, визначений банком, є безспірним. Жодної письмової вимоги від банку щодо боргу він не отримував. Вказане виключає можливість вчинення нотаріусом виконавчого напису про стягнення такої заборгованості. 08 травня 2020 року ухвалою судді провадження у справі відкрито у порядку спрощеного позовного провадження. Фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження і підлягають задоволенню з наступних підстав. 16 січня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. був вчинений виконавчий напис №580 про стягнення з [PERSON] на користь акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» заборгованості у розмірі 11996,58 грн. 31.03.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Хмельницької області Терлеєвим І.М. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №6118912. Статтею 18 ЦК України передбачено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з пунктом 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з підпунктом 1.2 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (далі - Порядок) перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до підпункту 3.2 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). Підпунктом 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів Згідно з роз`ясненнями, які містяться у п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 січня 1992 року № 2 «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», при вирішенні справ, пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню, оскільки нотаріусом не було перевірено безспірність розміру заборгованості, а також не було враховано чи з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років.

Outcome: approved