Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-11 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулось АТ КБ ПриватБанк в особі представника за довіреністю [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 09.03.2011 між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір б/н, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 4000, 00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач своїм підписом у анкеті заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 09.03.2011 підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку на обслуговування кредитних карт Універсальна, які викладені на сайті банку www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотки за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачує комісії на умовах, передбачених цим договором. При порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову (п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг). \~ \~ \~ \~Відповідач умови кредитного договору належним чином не виконує, у звязку з чим станом на 30.06.2018 за ним утворилась заборгованість в сумі 22063, 86 грн., з яких: 3870, 17 грн. - заборгованість за кредитом, 18193, 69 заборгованість по процентам за користування кредитом. Із цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 11389, 29 грн, яка була стягнута з відповідача на користь АТ КБ ПриватБанк рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 17.07.2014. Різниця становить 10674, 57 грн. Крім цього відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг підлягають стягненню штраф (фіксована частина) в сумі 500 грн та штраф (процентна складова) в сумі 533, 73 грн. Таким чином заборгованість до стягнення становить 11708, 30 грн. Вищевикладене й стало підставою для звернення до суду позивача із вимогою про стягнення з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором б/н від 09.03.2011 у розмірі 11708, 30 грн (заборгованість по відсотках за користування кредитом та штрафів). Також, представник позивача просила суд стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі сплаченого судового збору в сумі 1762, 00 грн.. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 17.10.2018 вищевказану заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Також, даною ухвалою запропоновано учасникам справи надати суду заяви по суті справи та докази у строк, встановлений судом. \~ \~ \~ \~ У строк, визначений судом ухвалою суду від 17.10.2018, від відповідача відзив на позов не надійшов. Будь-які докази по справі чи клопотання від відповідача, на адресу суду також не надійшли. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від учасників справи до суду не надходили. Враховуючи вищевикладене та положення ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Під час розгляду справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 09.03.2011 між ПАТ КБ ПриватБанк та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 7 300, 00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 9-36). Відповідно до анкети заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 09.03.2011 [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Памяткою клієнта, «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку на обслуговування кредитних карт Універсальна, які викладені на сайті банку www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. (а.с. 9). Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 17.07.2014 по цивільній справі № 127/12230/14-ц за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON], яке набрало законної сили 29.07.2014, з [PERSON] на користь позивача було стягнуто заборгованість по кредитному договору б/н від 09.03.2011 в сумі 11389, 29 гривень, з яких: 3870, 17 грн заборгованість за кредитом, 6500, 58 заборгованість по процентам за користування кредитом, 500 грн - штраф (фіксована частина) та 533, 73 грн - штраф (процентна складова) (а.с. 6-7). Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору (ч. 1 ст. 631 ЦК України). Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (частина друга вказаної статті). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (ч. 4 ст. 631 ЦК України). Відтак, закінчення строку договору, який був належно виконаний лише однією стороною, не звільняє другу сторону від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання нею її обов'язків під час дії договору. Згідно з приписами частини першої ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У цій справі сторони строк договору окремо не визначили, а погодили строк кредитування, термін закінчення кредитування, а також термін щомісячного виконання зобов'язання. За умовами договору сторони погодили щомісячну сплату відсотків за кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом (п. 2.1.1.12.4, п. 2.1.1.12.5 Умов та правил надання банківських послуг). Відтак, у межах строку кредитування - до останнього дня місяця, зазначеного на лицьовій стороні платіжної картки (п. 2.1.1.2.11 Умов та правил надання банківських послуг), відповідач мав повертати позивачеві кредит і сплачувати відсотки періодичними (щомісячними) платежами. Отже, припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Згідно з п. 2.1.1.12.11. Умов та Правил надання банківських послуг, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленій банком частині в разі невиконання боржником і/або довіреною особою боржника своїх боргових та інших обов'язків за цим договором. ст. 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. ст. 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться. ч.1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобовязання, строк, якого не визначений вказівкою на подію, яка має неминуче настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Статтею 550 ЦК України передбачено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Згідно із статтею 551 ЦК України у випадку, коли предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства; розмір неустойки встановлений законом, може бути збільшений у договорі. ст. 610 ЦК України встановлено, що порушення зобовязання є його невиконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом. ст. 1050 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. ч.1 ст.1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша кредитна установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача в сумі 1762 грн. на користь позивача

Outcome: approved