Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-15 00:00:00

В серпні 2019 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що 23.05.2018 р. між нею та ФОП [PERSON] було укладено договір № 27/08 на виготовлення столярно-меблевої продукції-дверей, відповідно до умов вищевказаного договору, відповідач взяв на себе зобов`язання по виготовленню дверей 1725*600 2шт. (скло), а позивач мав оплатити такі послуги у розмірі 3 500 грн. Виробник зобов`язався виконати роботи з 01.06.2018 року до 01.07.2018, проте не пізніше 01.08.2018 року. Позивач, в свою чергу, за вказаним договором сплатила суму завдатку в розмірі 1500 грн. 01.06.2018 року між позивачем та ФОП [PERSON] було укладено договір № 27/08 на виготовлення столярно-меблевої продукції-дверей, відповідно до умов вищевказаного договору, відповідач взяв на себе зобов`язання по виготовленню дверного блоку з антресоллю 2300*880*40, а позивач мав оплатити такі послуги у розмірі 3 500 грн. Виробник зобов`язався виконати роботи з 01.06.2018 року до 01.07.2018, проте не пізніше 01.08.2018 року. Позивач, в свою чергу, за вказаним договором сплатила суму завдатку в розмірі 1500 грн. На виконання робіт за вищевказаними договорами позивачем на користь відповідача перераховано суму завдатку - 3000 грн., що вказано у кожному із договорів. Проте, всупереч умовам, викладеним в договорах відповідач не виконав та не виготовив двері. У зв`язку з цим, в січні 2019 року позивач звернулася до суду з позовом до Фізичної особи підприємця [PERSON] про захист прав споживачів, розірвання договору, стягнення авансу-завдатку та пені. Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя 21 лютого 2019 року позовні вимоги задоволені частково, розірвано Договір № 27/08 на виготовлення столярно-меблевої продукції від 23 травня 2018 року, укладений між Фізичною особою - підприємцем [PERSON] та [PERSON] ; розірвано Договір № 27/08 на виготовлення столярно-меблевої продукції від 01 червня 2018 року, укладений між Фізичною особою - підприємцем [PERSON] та [PERSON] ; стягнуто з Фізичної особи - підприємця [PERSON] на користь [PERSON] аванс завдаток у розмірі 3000 (три тисячі) гривень; стягнуто з Фізичної особи - підприємця [PERSON] на користь [PERSON] пеню у розмірі 10000 (десять тисяч) гривень. В іншій частині відмовлено. Наразі позивачка, виходячи зі змісту ч.5 ст.10 ЗУ «Про захист прав споживачів», вважає, що відповідач повинен їй сплатити пеню у розмірі 3% від вартості робіт за договором, за кожен день прострочення виконання зобов`язання, який станом на день подачі позову 21.08.2019 року складає 50 175 грн. (з розрахунку: загальна вартість замовлення складає 7500 грн.* 3% пені в день * 223 дня = 50\~175,00 грн. Позивач просить суд стягнути з Фізичної особи - підприємця [PERSON] на її користь пеню в розмірі 50\~175,00 грн. за період з 10 січня 2019р. по 21 серпня 2019р. вирішити питання про розподіл судових витрат. 26.08.2019 року ухвалою суду позовна заява була направлена до Хортицького районного суду м. Запоріжжя за підсудністю. 21.11.2019 року ухвалою Запорізького апеляційного суду скасувано ухвалу Шевченківського районного суду про направлення справи за підсудністю, справу направлено для продовження розгляду. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27.12.2019 року відкрите спрощене позовне провадження без виклику сторін. Відповідно до ст.274 ч.4 п.1 ЦПК України,справа розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач [PERSON] відзиву на позов, клопотання про розгляд справи з викликом осіб не подавав. Клопотань від учасників справи не надходило. Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами,за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За вимогами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. ст. 76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Всебічно вивчивши обставини справи,дослідивши надані письмові докази у сукупності,суд дійшов висновку,що позов заявлений обґрунтовано та підлягає частковому задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Судом встановлено та перевірено доказами, що 23.05.2018 між позивачкою та ФОП [PERSON] було укладено договір № 27/08 на виготовлення столярно-меблевої продукції-дверей, відповідно до умов вищевказаного договору, відповідач взяв на себе зобов`язання по виготовленню дверей 1725*600 2шт. (скло), а позивач мав оплатити такі послуги у розмірі 3 500 грн. Виробник зобов`язався виконати роботи з 01.06.2018 року до 01.07.2018, проте не пізніше 01.08.2018 року. Позивач, в свою чергу, за вказаним договором сплатила суму завдатку в розмірі 1500 грн. 01.06.2018 року між позивачем та ФОП [PERSON] було укладено договір № 27/08 на виготовлення столярно-меблевої продукції-дверей, відповідно до умов вищевказаного договору, відповідач взяв на себе зобов`язання по виготовленню дверного блоку з антресоллю 2300*880*40, а позивач мав оплатити такі послуги у розмірі 3 500 грн. Виробник зобов`язався виконати роботи з 01.06.2018 року до 01.07.2018, проте не пізніше 01.08.2018 року. Позивач, в свою чергу, за вказаним договором сплатила суму завдатку в розмірі 1500 грн. На виконання робіт за вищевказаними договорами позивачем на користь відповідача перераховано суму завдатку - 3000 грн., що вказано у кожному із договорів. Проте, всупереч умовам, викладеним в договорах відповідач не виконав та не виготовив двері. Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя 21 лютого 2019 року позовні вимоги задоволені частково, розірвано Договір № 27/08 на виготовлення столярно-меблевої продукції від 23 травня 2018 року, укладений між Фізичною особою - підприємцем [PERSON] та [PERSON] ; розірвано Договір № 27/08 на виготовлення столярно-меблевої продукції від 01 червня 2018 року, укладений між Фізичною особою - підприємцем [PERSON] та [PERSON] ; стягнуто з Фізичної особи - підприємця [PERSON] на користь [PERSON] аванс завдаток у розмірі 3000 (три тисячі) гривень; стягнуто з Фізичної особи - підприємця [PERSON] на користь [PERSON] пеню у розмірі 10000 (десять тисяч) гривень. В іншій частині відмовлено(а.с 12-15). Рішення набрало законної сили 26.03.2019 року. Державним виконавцем Хортицького відділу державної виконавчої служби відкрито виконавче провадження за виконавчим листом від 15.04.2019 р №336/76/19 про стягнення з [PERSON] суми боргу на користь [PERSON] у розмірі 3000 грн. (а.с. 11). На сьогоднішній день рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21 лютого 2019 року не виконано. Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 5 ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Вартість роботи за пунктами 5.1.1 та 5.1.3 Договору 1 складає 3000 гривень (1500 гривень аванс- завдаток та 1500 гривень після підписання акту виконаних робіт). Вартість робіт відповідно до п.4.1 Договору 2 складає 4500 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 533 ЦК України Грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Таким чином загальна вартість робіт по виготовленню столярно меблевої продукції складало 7500 гривень (3000+4500). Дата здачі робіт встановлена договором до 1 серпня 2018 року. Позивач заявляє вимоги про стягнення пені з 10.01.2019 року по 21.08.2019 року. Загальна вартість замовлення складає 7500 грн. Позивачем розраховано пеню у розмірі 50175 гривень відповідно до п.5 ст.10 ЗУ «Про захист прав споживачів». При цьому суд враховує наступне. Договір між сторонами розірвано рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21.02.2019 року, яке набрало сили 26.03.2019 року. Частиною 2 ст. 653 ЦК України, встановлено, що у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. В зв*язку із розірванням договору, та набранням рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя законної сили право позивача повинно бути захищено у вказаний спосіб саме до набрання рішенням законної сили тобто до 26.03.2019 року. В зв*язку із чим, вимоги заявлені позивачем суд задовольняє частково в сумі 18000 грн. за 80 днів з 10.01.2019 р. по 26.03.2019 року. Вирішуючи вимоги щодо стягнення пені за період 27.03.2019 року по 21.08.2019 року суд виходить з наступного. У відповідності до вимог ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У разі розірвання договору право позивача на передбачені ч.\~5\~ст.\~10\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів» припиняється. Права та інтереси позивача в охоронних правовідносинах забезпечується ч. 2 ст. 625 ЦК України, разом з цим позивачем такі вимоги не заявлені. Встановивши, що позивачем після набрання рішенням законної сили про розірвання договору заявлено до стягнення пеню в розмірі 3% в день відповідно до ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні заявлених вимог за період з 27.03.2019 року по 21.08.2019 року. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» позивача звільнено від сплати судового збору за звернення до суду з позовними вимогами про захист прав споживачів, а тому суд вважає необхідним в порядку, передбаченому ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 гривень.

Outcome: partial