Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

Д.04.2016 р. [PERSON] звернувся в суд з позовом до Комунального підприємства «Міське комунальне господарство» про витребування майна із чужого незаконного володіння.. Позов обґрунтовує тим, що 23.01.2015 р. сталася дорожно транспортна пригода за участю двох автомобілів, одним з яких керував він. Даний факт 23.01.2015 р. внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками ч.2 ст. 286 КК України, його визнано потерпілим. Під час досудового розслідування, після ДТП, на зберігання відповідача , як речовий доказ, було передано належний йому на праві власності причіп «ШЗК» р.н.ВС 5144 ХТ. Звернувшись з листом від 15.02.2016 р. до відповідача про повернення причіпа, отримав відмову з покликанням на необхідність оплати вартості зберігання автомобіля. Позивач вважає, що відсутні законні правові підстави з утримання відповідачем належного йому на праві приватної власності причіпа, просив задовольнити позов та стягнути з відповідача на його користь понесені ним витрати судового збору та на правову допомогу. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Крім того додав, що досудове розслідування не закінчено дотепер, старшим слідчим відповідача зобовязано безоплатно видати йому причіп. Відповідач безпідставно такий утримує оскільки договір на який посилається відповідач до нього немає відношення. Представник відповідача позовні вимоги не визнала, пославшись на договір № 06 від 01.01.2015 р. який було укладено між КП «Міське комунальне господарство» та Городоцьким РВ ГУМВС України у Львівській області, вважає, що позивач повинен провести оплату за використання території арешт-майданчику. Просила відмовити [PERSON] в позові. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши докази, суд в межах заявлених позовних вимог (стаття 11 ЦПК України) установив наступне. Статтями 15,16 ЦК України передбачено , що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до приписів статті 386 Цивільного кодексу України держава забезпечує рівний захист прав усіх субєктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або за вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Як зазначено в статті 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.12) причіп легковий В ШЗК реєстраційний номер [NUMBER] належить [PERSON]. 23.01.2015 р. близько 09 год.15 хв. на 32 км.+600 м. автодороги «Львів-Шегині» що поблизу с.Братковичі Городоцького району Львівської області сталася дорожньо транспортна пригода: зіткнення автомобілів марки ВАЗ 21043 р.н. [NUMBER] з причіпом ШЗК реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автобусом марки « ІВЕКО» р.н. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON]. По факту даного ДТП [PERSON] визнаний потерпілим (а.с.7) По факту дорожньо-транспортної пригоди старшим слідчим в особливо важливих справах СУ ГУНП України у Львівській області порушено кримінальне провадження № 1201514000000074 від 23.01.2015 р. за ознаками ч.2 ст. 286 КК України, за якою позивач визнаний потерпілим. (а.с.7) З листа (а.с.8) Головного управління національної поліції у Львівській області вбачається, що автомобіль та причіп належні позивачу знаходяться на майданчику тимчасового утримання, що у м. Городок, вул.. В. Чорновола,10 А Львівської області. Вказаним листом 15.02.2016 р. відповідача, зобовязано безоплатно видати [PERSON] причіп причіп легковий В ШЗК реєстраційний номер [NUMBER].(а.с.8). Наведені обставини у відповідності до вимог ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню. Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 р. № 1102 затверджено Порядок тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках (далі - Порядок) відповідно до п.2 якого доручено МВС забезпечити функціонування спеціальних майданчиків і стоянок Державної автомобільної інспекції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів. У разі потреби зазначені державні підприємства залучають на конкурсних засадах підприємства, установи та організації недержавної форми власності для надання окремих видів таких послуг. За правилами статей 10,60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інша особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Представник відповідача посилається на договір . Проте договір (а.с.6) викликає в суду сумнів, та суд не вважає такий належним та допустимим доказом, оскільки не доведено, що саме у встановлений державою вихідний день (01 січня 2015 р.) була необхідність укладати зазначений відповідачем договір. Відповідач вимагає оплату за зберігання причіпу. Однак, відповідачем не надано акту приймання на зберігання спірного причіпу, відсутні будь-які відомості доставки причіпу на майданчик відповідача. Згідно ст. 123 КПК України, витрати повязані із зберіганням і пересиланням речей і документів, здійснюються за рахунок Державного бюджету України в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України. З огляду на наведене, та з урахуванням того, що досудове розслідування у кримінальному провадженні де потерпілим є позивач [PERSON] не закінчено, причіп утримується відповідачем незаконно, суд вважає що звернення позивача до суду є правомірним, а позов підлягаючим задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 84, 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на правову допомогу та судовий збір.

Outcome: approved