Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-02 00:00:00

Головний центр підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені генерала-майора Ігоря Момота (військова частина [NUMBER] )звернувся із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 11359,72грн., мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] в період з 08 квітня 2019 року по 14 січня 2020 проходив військову службу за контрактом в ОКПП «Київ» та з 15 січня по 05 серпня 2020 року проходив військову службу за контрактом в Головному центрі підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені генерал-майора Ігоря Момота на посаді контролера групи охорони та обслуговування відділення забезпечення навчального процесу. Наказом начальника Головного центру від 04 серпня 2020 року № 33-ОС [PERSON] звільнено з військової служби за контрактом за підпунктом «ж» (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу та виключено з списків військової частини відповідно до наказу начальника Головного центру від 05 серпня 2020 року № 334-ОС. Відповідно до ч. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року №2232-ХІІ порядок проходження громадянами України військової служби, їх права та обов`язки визначаються цим Законом, відповідними положеннями про проходження військової служби громадянами України, які затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами. Порядок проходження військової служби в Державній прикордонній службі України регламентовано Положенням про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, затвердженого Указом Президента України від 29 грудня 2009 року № 1115/2009. Нормативно-правовим актом, який гарантує право військовослужбовця на відпустки та визначає порядок їх надання є Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року № 2011 - XII (далі - Закон № 2011 - ХІІ). Відповідно до ч. 1 ст. З даного Закону 2011 - XII, його дія поширюється на військовослужбовців правоохоронних органів спеціального призначення. Відповідно до статті 6 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» Державна прикордонна служба України є правоохоронним органом спеціального призначення. Дія Закону 2011 - XII під час проходження військової служби в Державній прикордонній службі України поширювалась на відповідача. Відповідно до ст. 10-1 Закону Закон № 2011 - XII військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення. Тривалість щорічної основної відпустки для військовослужбовців, які мають вислугу в календарному обчисленні до 10 років, становить 30 календарних днів. Відповідач призваний на військову службу за контрактом відповідно до наказу начальника OKПП «Київ» від 08 квітня 2019 року № 129 ОС та укладено з [PERSON] контракт про проходження громадянами України військової служби в державній прикордонній службі України терміном на 3 роки. Відповідач відповідно до наказу начальника Головного центру підготовки особового складу від 05 серпня 2020 № 334 - ОС на момент звільнення з військової служби мав вислугу років 01 рік 03 місяці 29 днів. На підставі графіку відпусток Головного центру та рапортів відповідача, останньому у 2020 році надавалась перша та друга частина щорічної основної відпустки: -рапорт відповідача від 20 січня 2020 року № 1/445 (наказ начальника Головного центру від 22 січня 2020 року № 22-вв «По особовому складу») перша частина щорічної основної відпустки тривалістю 10 календарних днів з 03 лютого по 12 лютого 2020 року (включно) з урахуванням вихідних та святкових днів; -рапорт відповідача від 03 квітня 2020 оку № 1/2069 (наказ начальника Головного центру підготовки від 06 квітня 2020 року № 111 -вв «По особовому складу») друга частина щорічної основної відпустки тривалістю 20 календарних днів з 07 27 квітня 2020 року (включно) з урахуванням вихідних та святкових днів. За час перебування в відпустці сержант [PERSON] отримав місячне грошове забезпечення в повному обсязі. При проведенні остаточного розрахунку перед звільненням відповідача наказом начальника Головного центру від 05 серпня 2020 № 334 - ОС було визначено, що на підставі ч. 14 ст. 10-1 Закону Закон № 2011 - XII відрахувати із грошового забезпечення за 13 днів відпустки, що були використані в рахунок тієї частини календарного року, яка залишилась після звільнення військовослужбовця в сумі 2767, 92 коп. (кошти у сумі 1493,45 гр. було стягнено під час розрахунку, сума 1274 грн. 47 коп. залишилась, як заборгованість). Відповідно до пункту 4 глави 5 розділу IV Інструкції 558 у разі звільнення військовослужбовців з військової служби до закінчення строку служби за першим контрактом у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем грошова допомога підлягає стягненню з них у сумі, обчисленій, ураховуючи кількість повних календарних місяців пропорційно часу, який залишився до закінчення дії контракту. При проведенні остаточного розрахунку перед звільненням відповідача було встановлено, що останній має заборгованість перед Головним центром за виплачену одноразову грошову допомогу військовослужбовцям після укладення ними першого контракту у сумі - 10085 грн.25 коп. Відповідач перед звільненням із служби писав особисте зобов`язання про повернення надмірно отриманих ним коштів у загальному розмірі 11359,72грн. у строк до 07.08.2020 року, однак у добровільному порядку дані кошти відповідачем не повернуто, а тому, позивач звернувся до суду із даним позовом та просить стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 11359,72грн. та сплачений позивачем судовий збір. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про прийняття до розгляду та відкриття провадження від 30.11.2020 року відповідачу був наданий строк у 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. [PERSON] було повідомлено про вказаний позов шляхом направлення копії позовної заяви разом з додатками та ухвалою суду, на адресу місця його реєстрації, про що є підтвердження у матеріалах справи. Відповідач про розгляд справи був повідомлений у встановленому законом порядку, клопотань від відповідача про розгляд справи у порядку загального позовного провадження та відзив на позовну заяву не надходило, а тому суд ухвалює рішення у спрощеному позовному провадженні за наявними матеріалами справи відповідно до вимог\~ст. 279 ЦПК України. Судом встановлено, що Відповідно до ч. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року №2232-ХІІ порядок проходження громадянами України військової служби, їх права та обов`язки визначаються цим Законом, відповідними положеннями про проходження військової служби громадянами України, які затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами. Порядок проходження військової служби в Державній прикордонній службі України регламентовано Положенням про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, затвердженого Указом Президента України від 29 грудня 2009 року № 1115/2009. Нормативно-правовим актом, який гарантує право військовослужбовця на відпустки та визначає порядок їх надання є Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року № 2011 - XII (далі - Закон № 2011 - ХІІ). Відповідно до ч. 1 ст. З даного Закону 2011 - XII, його дія поширюється на військовослужбовців правоохоронних органів спеціального призначення. Відповідно до статті 6 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» Державна прикордонна служба України є правоохоронним органом спеціального призначення. Дія Закону 2011 - XII під час проходження військової служби в Державній прикордонній службі України поширювалась на відповідача. Відповідно до ст. 10-1 Закону Закон № 2011 - XII військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення. Тривалість щорічної основної відпустки для військовослужбовців, які мають вислугу в календарному обчисленні до 10 років, становить 30 календарних днів. Відповідач призваний на військову службу за контрактом відповідно до наказу начальника OKПП «Київ» від 08 квітня 2019 року № 129 ОС та укладено з [PERSON] контракт про проходження громадянами України військової служби в державній прикордонній службі України терміном на 3 роки. Відповідач відповідно до наказу начальника Головного центру підготовки особового складу від 05 серпня 2020 № 334 - ОС на момент звільнення з військової служби мав вислугу років 01 рік 03 місяці 29 днів. На підставі графіку відпусток Головного центру та рапортів відповідача, останньому у 2020 році надавалась перша та друга частина щорічної основної відпустки: -рапорт відповідача від 20 січня 2020 року № 1/445 (наказ начальника Головного центру від 22 січня 2020 року № 22-вв «По особовому складу») перша частина щорічної основної відпустки тривалістю 10 календарних днів з 03 лютого по 12 лютого 2020 року (включно) з урахуванням вихідних та святкових днів; -рапорт відповідача від 03 квітня 2020 оку № 1/2069 (наказ начальника Головного центру підготовки від 06 квітня 2020 року № 111 -вв «По особовому складу») друга частина щорічної основної відпустки тривалістю 20 календарних днів з 07 27 квітня 2020 року (включно) з урахуванням вихідних та святкових днів. За час перебування в відпустці сержант [PERSON] отримав місячне грошове забезпечення в повному обсязі. Абзацом 4 пункту 14 статті 10-1 Закону 2011 - XII визначено, що у разі звільнення військовослужбовця до закінчення календарного року, за який він уже використав щорічну основну та щорічну додаткову відпустки, за винятком осіб, які звільняються зі служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі або у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, на підставі наказу командира (начальника) військового з`єднання чи частини, керівника органу військового управління, вищого військового навчального закладу, установи та організації провадиться відрахування із грошового забезпечення за дні відпустки, що були використані в рахунок тієї частини календарного року, яка залишилася після звільнення військовослужбовця. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та з метою визначення порядку й умов виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, Міністерством внутрішніх справ України наказом від 25 червня 2018 року №558 введено в дію Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України», зареєстровану в Міністерстві юстиції України 23 липня 2018 року за N 854/32306 (далі - Інструкція 558). Пунктом 7 глави 8 розділу V Інструкції 558 передбачено, що у разі звільнення військовослужбовців до закінчення календарного року, за який вони вже використали щорічну основну та щорічну додаткову відпустки, за винятком осіб, які звільняються зі служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, на підставі наказу командира (начальника) органу Держприкордонслужби провадиться відрахування із грошового забезпечення за дні відпустки, що були використані в рахунок тієї частини календарного року, яка залишилася після звільнення військовослужбовця. Відрахування з грошового забезпечення за дні відпустки, що були використані в рахунок тієї частини календарного року, яка залишилася після звільнення військовослужбовця, провадиться виходячи з місячного розміру грошового забезпечення, право на отримання якого має військовослужбовець відповідно до законодавства, на день виключення зі списків особового складу. При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення місячного розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів. Відповідно до п. 293 Положення 1115/2009, особа, звільнена з військової служби, на день виключення із списків особового складу органу Держприкордонслужби розраховується за всіма видами належного їй на день звільнення матеріального та грошового забезпеченням. Відповідно до підпункту 8 пункту 6 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» виплачується одноразова грошова допомога військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу після укладення ними першого контракту в таких розмірах: особам сержантського і старшинського (молодшого начальницького) складу - дев`ять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року. З відповідачем було укладено контракт про проходження військової служби з сержантським та старшинським складом в Державній прикордонній службі України та було виплачено одноразову грошову допомогу при укладанні першого контракту у сумі 17 289 грн. 00 коп. (витяг з наказу начальника ОКПП «Київ» від 08 квітня 2019 року № 129 - ОС ) Відповідно до пункту 4 глави 5 розділу IV Інструкції 558 у разі звільнення військовослужбовців з військової служби до закінчення строку служби за першим контрактом у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем грошова допомога підлягає стягненню з них у сумі, обчисленій, ураховуючи кількість повних календарних місяців пропорційно часу, який залишився до закінчення дії контракту. Згідно розрахунку заборгованості сержанта [PERSON] звільненого з військової служби виданого головним бухгалтером-начальником фінансово-економічного відділу підполковником [PERSON] від 09.09.2020 року загальний розмір заборгованості становить 11359,72грн. Згідно ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цього Кодексу. Будь яких заперечень, щодо розрахунку заборгованості [PERSON] до суду не надходило. [PERSON] зобов`язувався у строк до 07.08.2020 року повернути Головному центру підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені генерала-майора Ігоря Момота суму надмірно отриманих грошових коштів у розмірі 11359,72грн, що підтверджується даними особистого зобов`язання [PERSON] від 05.08.2020 року. Частиною 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, передбачені ст. 611 ЦК України. Враховуючи вказані обставини, суд вважає вимоги Головного центру підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені генерала-майора Ігоря Момота (військова частина [NUMBER] ), законними, обґрунтованими та підтверджені належними доказами, будь яких заперечень щодо заявлених вимог відповідачем до суду не надано, а тому з [PERSON] на користь Головного центру\~підготовки особового\~складу Державної\~прикордонної служби\~України імені\~генерала-майора\~Ігоря Момота\~(військова\~частина [NUMBER] ) підлягає стягненню сума заборгованості у загальному розмірі 11359,72грн. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судові витрати на користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі 2102грн.

Outcome: approved