Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-18 00:00:00

В січні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], у якій просив зобов'язати відповідачив знести незаконно збудовану хвіртку між домоволодіннями за адресами вул. Свободи, 42 та вул. Свободи, 44. В обґрунтуванні позову, в заяві зазначено, що квартири домоволодіння за адресою вул. Свободи 42 знаходяться у власності наступних осіб: [PERSON], [PERSON], [PERSON] Євгеєвича, [PERSON] Анатолієвича, [PERSON]. Земельна ділянка житлового будинку за цією адресою є при домовою територією. Сусідня земельна ділянка за адресою вул. Свободи 44 знаходиться у спільній сумісній власності наступних осіб: [PERSON], [PERSON], [PERSON]. [PERSON] померла, наразі в її квартирі проживає онука померлої [PERSON]. Як вбачається з наданого плану земельних ділянок та фотографій, між нашими ділянками знаходиться паркан, в якому є незаконно встановлена та відсутня на планах хвіртка. [PERSON]М та [PERSON], їх знайомі користуються хвірткою, хоча ніякого дозволу на це не отримано. Через наш двір та цю хвіртку до квартири [PERSON] ходили незнайомі люди, перетворюючи наш двір у прохідний. Три роки тому нами за загальною згодою співвласників домоволодіння було встановлено ворота, щоб обмежити попадання сторонніх осіб в наш двір. [PERSON] та [PERSON], не будучи однією з співвласників домоволодіння та земельної ділянки за адресою вул. Свободи 42, виступалі проти встановлення воріт, погрожувала знести їх, викликалі міліцію. Вважаю, що за наявності власного двору та виходу на вулицю, відсутності прав власності на будь-яку частину землі або домоволодіння за адресою вул. Свободи 42 [PERSON] та [PERSON] не мають права користуватися нашим двором для проходу до своєї ділянки, що підтверджується протоколом №20/14 виїздної комісії Бердянської міської ради. Потреби в сервітуті щодо проходу немає. Хвіртка зроблена в заборі незаконно та підлягає знесенню. На підставі ст. ст. 319, 358, 401 ЦК України позов просив задовольнити. В судовому засіданні позивач [PERSON]А підтримав свою заяву, просив її задовольнити Відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON], адвокат [PERSON] просили відмовити в задоволенні позову, так як іншого проходу на вулицю Свобода, окрім як через хвіртку вони із своїх квартир не мають. Вислухавши сторони, допитавши свідків та вивчивши письмові докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Свідок [PERSON] пояснив суду, що мешкає в домі по вул. Свободи,42 в м. Бердянську. В домі №44 по вул. Свободи мешкають [PERSON] та [PERSON], які користуються для виходу на вулицю хвірткою зі свого двору, яка виходить на їх земельну ділянку, через що виникають незручності в користуванні домоволодінням. Свідки, дочка [PERSON] [PERSON], та мати [PERSON] [PERSON], пояснили суду, що іншого проходу відповідачі на вулицю Свободи, інше як через хвіртку немає. Дана хвіртка існує вже багато років. Згідно протоколу №20/14 від 20.11.2014 року постійно діючої комісії з розгляду звернень громадян, права яких порушуються співвласниками або сусідами шляхом самочинного будівництва житлових будівель, господарчо-побутових споруд, інших обєктів нерухомого майна, встановлено: На підставі п. 2.1 рішення двадцять восьмої сесії V скликання Бердянської міської ради від 27.09.2007 року №12 «Про передачу у приватну власність та оренду земельних ділянок громадянам» передано безоплатно громадянам України в спільну часткову приватну власність земельну ділянку, яка перебуває у користуванні та без зміні її цільового призначення, для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в межах норм безоплатної приватизації [PERSON], [PERSON] та [PERSON] земельну ділянку, площею 0.0924га, розташованої по вул. Свободи,44. Таким чином, вихід з кв. №2, яка належить [PERSON] на територію домоволодіння №44 по вул. Свободи. (а.с.8). Власниками домоволодіння по вул. Свободи №42 в м Бердянськ є [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.10,13-20). Наявність спірної хвіртки зафіксовано на схемі розподілу земельної ділянці по вул. Свободі,44 від 14.05.1984 року, плану земельної ділянки по вул. Свободі,44, наданому у судовому засіданні технічному паспорту домоволодіння по вул. Свободи,44, станом на 2007 рік, і фото (а.с.11,12,21). Рішенням Бердянського міськрайонного суду від 06.02.2014 року відмовлено в позові [PERSON], яка є дочкою [PERSON], та власником 1/4 частки домоволодіння по вул. Свободи, 44 в м Бердянську, до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою. Згідно даного рішення [PERSON] та інші мешканці дома по вул. Свободі,44 змушені користуватися спірною хвірткою для виходу на вулицю Свободи. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. На підставі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У даному випадку розглядаючи позов [PERSON] про зобовязання відповідачів знести незаконно збудовану хвіртку між домоволодіннями за адресами вул. Свободи №42 та вул. Свободи №44 в м Бердянську, суд вважає, що не зможе захистити права, свободи та інтереси як позивача, так і відповідачів, так як позовні вимоги позбавлені логічного сенсу, оскільки при зносі хвіртки в паркані залишиться прохід, у звязку з чим спір не буде вирішений по суті, тому в позові слідує відмовити.

Outcome: dismissed