Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-12 00:00:00

До Великомихайлівського районного суду Одеської області звернулась [PERSON] , в інтересах якої діє представник - адвокат Магера Руслан Юрійович, з позовною заявою до Великомихайлівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . За життя, а саме 06.07.2001 року [PERSON] заповіла їй, [PERSON] , право на земельну частку (пай), посвідчене сертифікатом серії ОД №0545406, або іншим документом, що буде видано взамін сертифікату, яке до дня смерті виявиться їй належним, у чому б воно не полягало і на яке вона за законом матиме право. Про заповіт їй стало відомо в грудні 2020 року, після чого вона звернулась із заявою про прийняття спадщини. Однак, при зверненні до нотаріальної контори для подання заяви про прийняття спадщини, нотаріусом йому було відмовлено, так як нею пропущений строк для подання такої заяви. Позивач, посилаючись на те, що строк для подання заяви про прийняття спадщини пропущений нею з поважних причин: необізнаності спадкоємця про наявність заповіту, тому просить суд визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. В судове засідання позивач та її представник не з`явились, через канцелярію суду представник позивача надав заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання також не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце його проведення, відзиву на позов не надав. Позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку. Як передбачено ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За загальним правилом (частина 1 статті 13 ЦПК України), суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких, відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 14 листопада 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Великомихайлівському району Великомихайлівського міжрайонного управління юстиції Одеської області на підставі актового запису про смерть №375 від 14.11.2014 року, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Великомихайлівському району Великомихайлівського міжрайонного управління юстиції Одеської області. Згідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 2 ст. 1220 ЦК України передбачено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Отже, часом відкриття спадщини є день смерті [PERSON] , а саме [INFO] , і саме з цього часу починається строк для прийняття спадщини спадкоємцями. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Позивач [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] , померлої [INFO] , за заповітом. Згідно заповіту, складеного 06 липня 2001 року і посвідченого державним нотаріусом Великомихайлівської державної нотаріальної контори Одеської області Трофімовою С.О., зареєстрованим в реєстрі за номером 1665, [PERSON] заповіла [PERSON] належне їй право на земельну частку (пай), посвідчене сертифікатом серії ОД №0545406, або іншим документом, що буде видано взамін сертифікату, яке до дня смерті виявиться їй належним, у чому б воно не полягало і на яке вона за законом матиме право. У зв`язку з тим, що прізвище [PERSON] по різному зазначено в документах, а саме в свідоцтві про смерть - [PERSON] , заповіті, сертифікаті на право на земельну частку (пай), - Епуре, зазначено, що згідно з Експертним висновком №056/86-n/2 від 06.03.2020 року українські записи прізвища [PERSON] (свідоцтво про смерть, запис [PERSON] ) й [PERSON] (сертифікат на право на земельну частку (пай), запис [PERSON] ; заповіт, запис [PERSON] ; свідоцтво про право на спадщину за законом, запис [PERSON] та російський запис Епуре (паспорт громадянина СРСР, запис російською мовою [PERSON] ) у документах, наданих для експертизи є ідентичними. Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні знайшли своє підтвердження пояснення позивача стосовно того, що вона зверталась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте їй було відмовлено, так як вона пропустила строк, необхідний для оформлення спадщини після померлої [PERSON] (лист нотаріуса від 09.03.2021 року №204/01-16). [PERSON] роз`яснено, що нею пропущено термін для прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду. Відповідно до інформації Великомихайлівської районної державної нотаріальної контори Одеської області від 22.03.2021 року №248/01-16, наданої на ухвалу суду від 19.03.2021 року, спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] не відкривалась. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Такий правовий висновок зазначений в Постанові ВС від 26.06.2019 року по справі №565/1145/17. Обставини, на які посилається позивач як на підстави пропуску встановленого законом шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини після померлої [PERSON] , заслуговують на увагу та на думку суду є поважними причинами. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем шестимісячний строк для прийняття спадщини після померлої [PERSON] пропущений з поважних причин, а тому позовні вимоги є обґрунтованими, законними, та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved