Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-15 00:00:00

В червні 2018 року позивач [PERSON] звернувся до Вінницького районного суду Вінницької області з позовом до Вінницького районного ВДВС ГТУЮ у Вінницькій області про зменшення заборгованості зі сплати аліментів та розстрочення її сплати. Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 14.09.2009 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 600 грн. щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття на обох дітей. Дане рішення суду [PERSON] виконував, однак не завжди виходило сплачувати по 600 грн., оскільки з 29.12.2009 року позивач уклав шлюб з [PERSON], в якому в нього народилося ще двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В даний час у позивача на утриманні знаходиться дружина, її дочка від першого шлюбу та двоє неповнолітніх дітей. 05.03.2018 року позивачу стало відомо, що за ним рахується заборгованість зі сплати аліментів в сумі 67 000 грн. Не погодившись з такою заборгованістю, позивач звернувся до державного виконавця А.О. Шардакової із заявою про перерахунок заборгованості, надавши чеки та розписку стягувача [PERSON] На дане звернення позивача заборгованість була перерахована і складає 47435 грн., але без врахування декількох наданих позивачем чеків та вказаної розписки. При розподілі спільно нажитого майна подружжя між [PERSON] та [PERSON], позивачем в рахунок аліментів були сплачені грошові кошти, що підтверджується розпискою, але державний виконавець відмовилася їх врахувати, обґрунтовуючи свою відмову, тим що розписка має бути нотаріально завірена. Позивач з нарахованою заборгованістю по аліментах не погоджується, адже він сплачував аліменти відповідно до рішення суду, а про те, що потрібно було платити більше позивач не знав і виконавчою службою в свою чергу не вчинялось жодних дій для того, щоб повідомити про те що, він повинен платити більшу суму аліментів або про те, що рахується заборгованість. Вважає, що дана заборгованість утворилась не з вини позивача, тому звернувся до суду з даним позовом та просив зменшити заборгованість позивача по сплаті аліментів з 47435 грн. до 19680 грн. та розстрочити її сплату на три роки, тобто по 544 грн. щомісячно. Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області від 15.06.2018 року позовну заяву [PERSON] до Вінницького районного\~ВДВС ГТУЮ\~у Вінницькій\~області про\~зменшення заборгованості\~зі сплати\~аліментів та\~розстрочення її\~сплати передано на розгляд до Вінницького міського суду Вінницької області (а.с. 17). Дана справа 14.08.2018 року надійшла до Вінницького міського суду Вінницької області (а.с. 24), у якій відкрито провадження 16.08.2018 року (а.с. 25). Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10.09.2018 року до участі в даній справі залучено в якості третьої особи без самостійних вимог [PERSON] стягувача у виконавчому провадженні, де позивач [PERSON] є боржником (а.с. 33). В судовому засіданні представник позивача - адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, пославшись на обставини викладені в позовній заяві. Державний виконавець\~Вінницького районного\~ВДВС Головного\~територіального управління\~юстиції у\~Вінницькій області [PERSON] до судового засідання не зявилася, але надала суду заяву, відповідно до якої просила розглянути справу в її відсутність, проти позову заперечувала. Третя особа [PERSON] до судового засідання не зявилася, надала суду заяву, відповідно до якої заперечує щодо позову, просить розглянути справу у її відсутність. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 14.09.2009 року, яке набуло законної сили 25.09.2009 року, стягнуто з [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], мешканця [INFO], не працюючого на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісячно починаючи з 16.07.2009 року, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття (а.с. 4). 19.11.2010 року Вінницьким районним судом Вінницької області на підставі вказаного вище рішення суду від 14.09.2009 року було видано виконавчий лист №2-1292/10 (а.с. 42). 16.12.2010 року постановою державного виконавця ВДВС Вінницького районного управління юстиції відкрито виконавче провадження №23332124 (а.с. 43). Згідно розрахунку державного виконавця Шардакової А.О., заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів за період з 16.07.2009 року по 16.02.2018 року та станом на 16.03.2018 року по виконавчому провадженню №23332124 згідно виконавчого листа №2-1292/10 від 19.11.2019 року, виданого Вінницьким районним судом, де боржником є [PERSON], стягувачем [PERSON] становить 47435,20 грн. (а.с. 7-8). В подальшому,державним\~виконавцем Вінницького\~районного ВДВС\~ГТУЮ у\~Вінницькій області [PERSON] здійснено перерахунок заборгованості зі сплати аліментів [PERSON] з урахуванням наданих позивачем квитанцій (а.с. 10), тому заборгованість зі сплати аліментів [PERSON] станом на 01.10.2018 року становить 42422,82 грн. (а.с. 71-75). Також судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-АМ №082721 [PERSON] зареєстрував шлюб 29.12.2009 року із [PERSON] (а.с. 5). Від даного шлюбу в позивача народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей (а.с. 13, 15). Відповідно до довідки №245 від 13.05.2014 року вбачається, що в будинку за адресою: с. Ксаверівка, вул. Хмельницьке шосе, 63 Вінницького району проживають та зареєстровані: [PERSON] власник, [PERSON] (чоловік), [PERSON] (син), [PERSON] (дочка), [PERSON] (дочка) (а.с. 11). Довідкою №1730 від 14.05.2014 року, виданої дружині позивача - [PERSON] Управлінням праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації підтверджено, що сімї [PERSON] надано статус «Багатодітної сімї» з 13.05.2014 року по 08.12.2017 року (а.с. 12). Позивач [PERSON] працює виконробом в ТОВ «Комфортбудплюс» та отримує заробітну плату. Загальна сума доходу за період з 01.10.2017 року по 31.03.2018 року без урахування аліментів становить 21056,38 грн., що підтверджується наданою суду довідкою (а.с. 6). У розписці від 29.06.2011 року, написаною і підписаною [PERSON] зазначено, що [PERSON] одержала від [PERSON] компенсацію за її долю спільного майна подружжя, в тому числі за свою долю будинка №63 по вул. Хмельницьке шосе в с. Ксаверівка. Інших матеріальних претензій не має. Сума компенсації становить 10000,00 грн. (а.с. 9). Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 195 ч. 2 СК України заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою-підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається, виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом (ст. 195 ч. 3 СК України). Положеннями ч. 1 ст.\~197\~СК України передбачено, що з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами. Відповідно до ч. 2 ст. 197 СК України, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця. Згідно ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після\~набрання рішенням\~суду законної\~сили,\~яким з\~відповідача присуджені\~періодичні платежі,\~зміняться обставини,\~що впливають\~на визначені\~розміри платежів,\~їх тривалість\~чи припинення,\~кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. З пояснень представника позивача адвоката [PERSON] в судовому засіданні суд встановив, що позивач [PERSON] просить зменшити його заборгованість по сплаті аліментів з 47435 грн. до 19680 грн., тобто фактично звільнити його від сплати заборгованості по аліментах частково у розмірі більше ніж на 50%, в зв'язку з тим, що позивач [PERSON] не знав, що потрібно платити більшу суму аліментів або про те, що за позивачем рахується заборгованість. В обґрунтування позовних вимог адвокат вказувала на те, що на утриманні позивача знаходяться четверо осіб, а його заробітна плата складає 3200 грн., тому заборгованість по аліментах в розмірі 47435 грн. є занадто великою для нього. Крім того, державний виконавець безпідставно не врахувала розписку колишньої дружини позивача про відсутність у неї до нього матеріальних претензій. Проте з розрахунку заборгованості по аліментах [PERSON] (а.с. 71-79) судом встановлено, що з 2009 року аліменти [PERSON] сплачувалися нерегулярно та не завжди у визначеному рішенням суду розмірі. При цьому матеріалами справи встановлено, що заборгованість по аліментах у позивача виникла внаслідок обставин, які не мають істотного значення і доказів на підтвердження тяжкої хвороби [PERSON], наявності інших обставин, що мають істотне значення позивачем не надано. Крім того, суд вважає, що сама по собі та обставина, що відповідачу не було відомо про знаходження на виконанні виконавчого листа про стягнення з нього аліментів, не може безумовно свідчити, що така обставина є істотною і не звільняє платника від обовязку сплачувати аліменти на утримання своїх дітей. Зі змісту позовної заяви вбачається, що [PERSON] було відомо про рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 14.09.2009 року. На запитання суду адвокат [PERSON] повідомила, що рішення суду від 14.09.2009 року позивач [PERSON] не оскаржував, до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на утримання дітей не звертався. [PERSON] і [PERSON] є батьками двох дітей, на утримання яких стягуються аліменти та відповідно до норм Сімейного кодексу України кожен з них повинен приймати участь у вихованні та утриманні своїх дітей. Проте позивачем в підтвердження позовних вимог не подано доказів про неможливість виконання аліментного обов'язку, яке було б зумовлене тяжкою хворобою, або іншими обставинами, які мають істотне значення. Також суд вважає, що розписка стягувача [PERSON]М, яка нею написана і підписана 29.06.2011 року, не звільняє [PERSON] від заборгованості по сплаті аліментів на утримання дітей, оскільки з її змісту встановлено, що [PERSON] одержала 10000,00 грн. від [PERSON] компенсацію за долю спільного майна подружжя, в тому числі за свою долю будинка №63 по вул. Хмельницьке шосе в с. Ксаверівка. Тобто, у даній розписці подружжя вирішило свої майнові права щодо розподілу майна подружжя, а не погашення заборгованості по аліментах. Відповідно до ст.\~51\~ч.\~2\~Конституції України та ст.\~180\~СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Згідно ч. 4 ст.\~15\~СК України невиконання або ухилення від виконання сімейного обов'язку може бути підставою для застосування наслідків, встановлених цим Кодексом або домовленістю (договором) сторін. Таким чином, суд прийшов до висновку, що позивачем необґрунтовано та не доведено необхідності звільнення його від сплати частини заборгованості по аліментах. Згідно зі ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд,\~який розглядав\~справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини\~відповідача у\~виникненні спору; щодо фізичної особи -\~тяжке захворювання\~її самої\~або членів\~її сім'ї,\~її матеріальний\~стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Суд вважає, що виняткових випадків необхідності розстрочки виконання судового рішення з наданих позивачем доказів не встановлено, а також що дана вимога є похідною від позовної вимоги про зменшення заборгованості за аліментами, тому в задоволенні вимоги про розстрочення суми заборгованості по аліментах на три роки слід відмовити. Суд звертає увагу, що позивач не позбавлений можливості звернення до суду з вимогою про розстрочення сплати аліментів в межах цивільної справи, у відповідності до якої видано виконавчий лист. Так, відповідно до положень ст.ст.\~1-3\~Конвенції ООН\~«Про права\~дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору, згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід віднести на рахунок держави.

Outcome: dismissed