Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

В червні 2013 р. позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «АІСЕ України» про стягнення грошових коштів. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 15 жовтня 2008 року між нею та відповідачем було укладено договір № 214182 з Додатком № 1 та Додатком № 2, предметом якої було надання Учаснику системи (позивачу) послуг, спрямованих на придбання автомобіля через систему АВТОПЛАН, організовану фірмою. Позивачка перерахувала відповідачу кошти на загальну суму 14135,04 грн. Відповідач послуг за Договором не надав, у відповідь на її запити про надання інформації щодо використання сплачених нею коштів відповіді не надає, а інформує, що поверненню підлягає сума в розмірі 2290,56 грн. в порядку черговості. Вважає, це порушенням її прав та просила суд зобов'язати відповідача вернути їй перераховані нею кошти, моральну шкоду в розмірі 3000,00 грн.. проценти за користування чужими грошовими коштами згідно індексу інфляції. В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач представник Приватного акціонерного товариства «АІСЕ України» в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав письмові заперечення, в яких зазначив, що Угоду з позивачкою було розірвано 22.11.2011 року на підставі п. 17.4. ст. 17 Додатку № 2 до Угоди у зв'язку з несплатою три і більше послідовних або вибіркових повних внесків. У Додатку до угоди визначено зобов'язання по поверненню коштів учаснику системи, яке побудоване на принципі черговості. При настанні черги позивачки до виплати, кошти їй буде повернуто. Крім цього вважає, що позивачем подано позов поза межами строку позовної давності, а тому просив застосувати наслідки пропуску строку звернення до суду та відмовити у позові. Суд, вислухавши пояснення позивача та її представника, представника відповідача., дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних сімейних, трудових відносин. За правилами ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Перевіряючи обставини у справі судом встановлено, що 15 жовтня 2008 р. між позивачкою та відповідачем була укладена угода № 214182 з Додатком № 1 та Додатком № 2, предметом якої було надання Учаснику системи (позивачу) послуг, спрямованих на придбання автомобіля через систему АВТОПЛАН, організовану фірмою. Система продажу полягає у створенні групи покупців, які бажають придбати товар високої вартості - автомобіль, і стають учасниками системи. Система встановлює відповідні механізми, які забезпечують придбання кожним із учасників автомобіля шляхом сплати його ціни щомісячними внесками на протязі декількох років. Послуги товариства полягають у формуванні груп учасників, організації і проведенні в групах жеребкувань і аукціонів, а також інших послуг, передбачених угодою. Відповідно до статті 5 Угоди, Учасник повинен сплачувати щомісячно Повні внески, які складаються з Чистого внеску, Щомісячного внеску в оплату послуг та Щомісячного внеску в оплату платежу. Позивачка відповідно до умов угоди, сплатила вступний внесок в розмірі 1652,04 грн. та сплатила 37 щомісячних внески, про що свідчать квитанції (а.с.1014). Загальна сума сплачених внесків позивачкою складає 14135,04 грн. Пунктом 5.1 ст.5 Додатку №2 до Угоди передбачено, що учасник системи щомісяця сплачує відповідні внески за даною Угодою. Судом встановлено, що 24 листопада 2008 року, в рамках акції «Керуй своїми витратами!», між ПрАТ «АІСЕ Україна» та [PERSON] було укладено Додаткову угоду до Угоди №214182 від 15.10.2008 року. Умовами Додаткової Угоди було передбачено, що Учасник має право оплачувати щомісячний Чистий внесок в будь-якому розмірі, при цьому оплата послуг і страховий платіж оплачуються в повному розмірі (а.с.9). Відповідно до пункту 17.4 ст. 17 Додатку №2 до Угоди, якщо Учасник системи не сплатить три або більше послідовних або вибіркових Повних внесків, ПрАТ «АІСЕ Україна» має право розірвати Угоду. Як вбачається з наданого відповідачем розрахунку (а.с.34) з січня по квітень 2009 року, з вересня по жовтень 2009 року, в лютому 2010 року і в грудні 2010 року [PERSON] оплачувала суми, яких з врахуванням акції (умов Додатку до Угоди) було недостатньо для зарахування мінімального половинного щомісячного внеску, які були зараховані на її Графік внесків як Чисті внески (оплата ціни автомобіля), у зв'язку з чим, утворилася заборгованість по оплаті 8 щомісячних внесків. З огляду на виниклу заборгованість, 22.11.2011 року відповідач ПрАТ «АІСЕ Україна» на підставі пункту 17.4 ст. 17 Додатку №2 до Угоди розірвало Угоду №214182 від 15.10.2008 року. Частиною 4 ст. 653 ЦК України визначено, що сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними до моменту розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 16 Угоди №214182 сторони визначили порядок і наслідки розірвання угоди. Відповідно до п.п. 16.4.1. п.16.4 ст. 16 Додатку №2 до Угоди в першу чергу, повертаються кошти Учаснику, який розірвав Угоду з причини отримання ним інвалідності або смерті свого подружжя, або набуття Учасником статусу безробітного, належним чином засвідченого центром зайнятості, який надав АІСЕ необхідні підтверджуючі документи. Відповідно до п.п. 16.4.2 п.16.4 ст.16 Додатку №2 до Угоди, потім повертаються кошти тим Учасникам, які розірвали Угоду, не посилаючись на вищезазначені обставини. В такому випадку, пріоритет у групі надається тому Учаснику системи, який першим подав АІСЕ письмову заяву про розірвання Угоди, а в разі, коли такі заяви було подано одночасно кількома Учасниками, пріоритет надається Учаснику, номер Угоди якого є меншим. Відповідно до п.п.16.4.3 п.16.4 ст.16 Додатку №2 до Угоди визначено, що потім повертаються кошти тим Учасникам, які не одержали право на отримання автомобіля, із якими АІСЕ розірвала Угоду внаслідок несплати ним трьох або більше послідовних або вибіркових Повних внесків. Повернення коштів таким Учасникам системи відбувається у розмірі, визначеному в Статті 16 п.16.3 них Правил, та розраховується відповідно до Поточної ціни автомобіля, дійсної в місяці, коли АІСЕ повідомило Учасника про розірвання Угоди. Таким чином, позивачка погодилася на такі умови, підписавши 15.10.2008 р. Угоду № 214182 з Додатком № 1 та Додатком № 2. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Сторони в угоді № 214182 з Додатком № 1 та Додатком № 2 від 15.10.2008 року узгодили порядок та умови повернення коштів та зобов'язані їх виконувати. Оцінивши зібрані у справі докази та з урахуванням викладеного, суд вважає, що оскільки угодою передбачено порядок повернення коштів при розірвання угоди за умови несплати внесків, а отже повернення коштів проводиться відповідно до умов угоди на які погодилась позивачка, а тому вимоги останньої задоволенню не підлягають. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed