Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-09 00:00:00

В серпні 2019 року [PERSON] , інтереси якої представляє адвокат Падучак І.І., звернулася до суду з позовом до Помонятівської сільської ради, Рогатинської РДА про визнання права власності на земельні ділянки, які розташовані на території Помонятівської сільської ради Рогатинського району, як спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] та [PERSON] Позовна заява мотивована тим, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] помер [PERSON] Вони були власниками земельних ділянок на підставі державних актів на землю із цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Помонятівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області. Після їх смерті відкрилась спадщина до складу якої входять дані земельні ділянки. За життя [PERSON] та [PERSON] склали заповіти, якими все своє майно заповіли позивачу по справі [PERSON] Спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині в порядку ст.1241 ЦК України немає. [PERSON] як спадкоємець за заповітом спадщину прийняла, однак через відсутність правовстановлюючих документів на земельні ділянки вона не може оформити спадкові права в нотаріальній конторі, а тому змушена звертатися із позовом до суду. У зв`язку із цим просила визнати за нею право власності на вказане спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON] та [PERSON] . Позивач [PERSON] в підготовче засідання не з`явилася, від її представника - адвоката Падучак І.І. надійшло письмове клопотання про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує з підстав наведених у позовній заяві. Представник Помонятівської сільської ради Рогатинського району та представник Рогатинської районної державної адміністрації в підготовче засідання не з`явилися, подали заяви про визнання позову та розгляд справи у їхній відсутності. В зв`язку з тим, що особи, які беруть участь у справі в підготовче засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно частин 3 та 4 ст.200 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює у підготовчому засіданні рішення про задоволення позову в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України. Враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає, що є законні підстави для ухвалення у підготовчому засіданні рішення про задоволення позову з огляду на таке. Судом встановлено що [PERSON] та [PERSON] набули право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0, 3818 га , 0,3818 га, 0,3818 га, 0,3458 га, 03458 га, 03458 га на території Помонятівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області на підставі державних актів на землю серії ЯД № 857163, ЯД № 857231, ЯД № 857230, ЯД № 857162, ЯД№857164 , ЯД№ 857232 згідно розпорядження Рогатинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області № 133 від 27 червня 2006 року. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок : площею 0, 3818 га - 13 707 грн 46 коп., площею 0,3818 - 13 709 грн 43 коп., площею 0,3818 - 13 715 грн 02 коп., площею 0, 3458 га - 10 885 грн 11 коп., площею 0, 3458 га - 11 423 грн 09 коп., площею 0, 3458 га - 11 678 грн 73 коп. Кадастрові номери земельних ділянок - 2624485000:02:003:0401, 2624485000:02:003:0402, 2624485000:02:003:0403, 2624485000:02: 002 : 0061 , 2624485000:02 :002 : 0062 , 2624485000:02:002:0063. За життя [PERSON] та [PERSON] склали заповіти, відповідно до яких вказані земельні ділянки заповіли [PERSON] , що підтверджується заповітами, посвідченими 14 серпня 2012 року сільським головою Помонятівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області , зареєстрованими в реєстрі за № № 64 , 65. Згідно довідки виконавчого комітету Помонятівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області № 409 від 13 серпня 2019 року заповіт складений [PERSON] 14 серпня 2012 року не змінений та не скасований. Згідно довідки виконавчого комітету Помонятівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області № 410 від 13 серпня 2019 року заповіт складений [PERSON] 14 серпня 2012 року не змінений та не скасований. У зв`язку зі смертю [INFO] [PERSON] та [INFO] [PERSON] відкрилася спадщина на належні їм земельні ділянки на території Помонятівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області. [PERSON] , як спадкоємець за заповітом прийняла спадщину, оскільки звернулася з відповідною заявою до нотаріуса. З постанов про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Рогатинської районної державної нотаріальної контори Андрейків Т.В. від 25 липня 2019 року вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки на території Помонятівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області, оскільки відсутні правовстановлюючі документи, які би підтверджували право власності спадкодавця на дане нерухоме майно. В газеті «Голос Опілля» №25 від 26 липня 2019 року опубліковано оголошення про втрату державних актів на право власності на землю, виданих на ім`я [PERSON] та [PERSON] . Із встановлених обставин вбачається, що між позивачем та відповідачами виникли цивільні правовідносини щодо спадщини, яка відкрилася на території громади Помонята органом місцевого самоврядування якої є Помонятівська сільська рада Рогатинського району Івано-Франківської області та регулюються нормами Цивільного кодексу України 2003 року. Враховуючи визначені судом правовідносини для вирішення спору, суд застосовує наступні норми матеріального права, виходячи при цьому із таких мотивів. Право власності на землю гарантується відповідно до положень ст.14 Конституції України. Відповідно до п.г ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до вимог статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (статті 1218 ЦК України). Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною у порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; свідоцтвом про право на спадщину (ч. 1 і ч. 2 ст. 126 ЗК). Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. За ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання права, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчинення дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсним рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Необхідність визнання прав на землю виникає тоді, коли в інших осіб виникають сумніви щодо наявності у особи певного суб`єктивного земельного права, суб`єктивне право заперечується чи створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності на земельну ділянку чи права користування нею через наявність таких сумнівів чи відсутність або втрату належних правовстановлюючих документів на таку земельну ділянку. Власник майна, відповідно до ст.392 ЦК України, може пред`явити позов про визнання його права власності у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Спеціального визнання судом права власності на майно необхідне тоді, коли щодо його належності у позивача відсутні правовстановлюючі документи. Вищенаведені обставини дають підстави суду зробити висновок про наявність правових підстав для задоволення позову.

Outcome: approved