Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

В травні 2015 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до суду з таким позовом в якому вказувало, що 11 січня 2012 року о 07 годині 45 хвилин в м. Донецьку по пр. Ілліча пл. Мотель [PERSON], керуючи транспортним засобом Freightliner FLC120, реєстр. номер [NUMBER] з напівпричепом Cartwright, реєстр. номер [NUMBER], в порушення вимог п. 10.1 ПДР України перед зміною напрямку руху не переконався у безпеці маневру та скоїв зіткнення з автомобілем Hyundai, реєстр. номер [NUMBER], внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Калінінського районного суду м. Донецька від 10 лютого 2012 року [PERSON] було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУАП. Оскільки на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача, як володільця транспортного засобу, не була застрахована, а тому 16 травня 2012 року МТСБУ сплатило потерпілій (володільцю автомобіля Hyundai) [PERSON] 18 579,55 грн. страхового відшкодування. Відповідач відмовляється компенсувати позивачу понесені ним витрати в добровільному порядку, а тому МТСБУ на підставі ст. 1191 ЦК України, п. 38.2.1 ст. 38 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів просило стягнути з [PERSON] на свою користь в порядку регресу 18 579,55 грн. сплаченого страхового відшкодування, а також понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, проте надіслала на адресу суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з'явилися, проте останнім суду подано заяву про розгляд справи без його участі на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі відповідача та представників сторін, оскільки матеріали справи містять достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних доказів, суд прийшов до наступного. Зокрема судом встановлено, що 11 січня 2012 року о 07 годині 45 хвилин в м. Донецьку по пр. Ілліча пл. Мотель [PERSON], керуючи транспортним засобом Freightliner FLC120, реєстр. номер [NUMBER] з напівпричепом Cartwright, реєстр. номер [NUMBER], в порушення вимог п. 10.1 ПДР України перед зміною напрямку руху не переконався у безпеці маневру та скоїв зіткнення з автомобілем Hyundai, реєстр. номер [NUMBER], внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Калінінського районного суду м. Донецька від 10 лютого 2012 року [PERSON] було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУАП. В результаті дорожньо-транспортної пригоди [PERSON], як володільцю автомобіля Hyundai, реєстр. номер [NUMBER] було завдано матеріальну шкоду у вигляді витрат на ремонт пошкодженого транспортного засобу та витрат на проведення дослідження з визначення вартості матеріальної шкоди. Підтверджений матеріалами справи (а.с. 3, 7, 20, 66-85) та не спростований жодними доказами розмір шкоди складає 18 579,55 грн. (18 229,55 грн. витрат на ремонт пошкодженого транспортного засобу + 350 грн. витрат на проведення дослідження з визначення вартості матеріальної шкоди). Судом встановлено, що на момент дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] був володільцем транспортного засобу Freightliner FLC120, реєстр. номер [NUMBER] з напівпричепом Cartwright, реєстр. номер [NUMBER]. Разом з тим на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача, як володільця транспортного засобу, не була застрахована. Відповідно до абз. 2 п. 22.1 ст. 22 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі Закону) у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Згідно п. 41.1-а ст. 41 Закону МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Зокрема відшкодуванню підлягають шкода, пов'язана з пошкодженням іншого транспортного засобу та супутні витрати (ст.ст. 28, 29 Закону). Судом встановлено, що позивач в повному обсязі виконав свої зобов'язання перед потерпілою, а саме 16 травня 2012 року за платіжним дорученням №2277 сплатив [PERSON] 18 579,55 грн. страхового відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно п. 38.2.1 ст. 38 Закону МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Враховуючи обставини справи, а також вищенаведені положення закону, виходячи з того, що [PERSON] не виконав вимогу позивача щодо сплати в порядку регресу витрат, пов'язаних зі сплатою страхового відшкодування в добровільному порядку, а тому суд вважає вимоги МТСБУ обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. В силу вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню понесені останнім судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 243,60 грн. Що стосується вимоги про оплату понесених витрат на правову допомогу, то суд виходить з того, що згідно ст. 1 Закону України Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах визначається з урахуванням витраченого часу, а саме годин участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо. Проте будь-якого розрахунку часу, витраченого представником позивача на надання правової допомоги з зазначенням характеру наданої допомоги, матеріали справи не містять, разом з тим остання не приймала участь в судовому засіданні або в інших процесуальних діях. Крім цього не містять матеріали справи і документального підтвердження понесення позивачем витрат на правову допомогу, як того вимагають правила ч. 1 ст. 88 ЦПК України. Зокрема справа містить лише додаткову угоду між позивачем та його представником з домовленістю про майбутню сплату вартості наданих послуг після підписання акту про виконані роботи, проте не містить жодних доказів здійснення такої оплати (квитанцій, платіжних доручень, квитанцій до прибуткового касового ордеру тощо). Таким чином ці витрати не можуть вважатися підтвердженими та не підлягають відшкодуванню.

Outcome: partial