Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-12 00:00:00

Голова Дзержинського районної ради [PERSON] 27.05.2013 року звернувся до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, та зняття з реєстраційного обліку. В обґрунтування позову зазначено, що на реєстраційному обліку в [ADDRESS] знаходиться [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Вказаний гуртожиток перебуває у власності міста та кімната в якій зареєстровані відповідачі не є їх приватною власністю. З 2005 року відповідачі фактично у кімнаті не мешкають, місце їх перебування не відоме, будь-яка інформація про них відсутня. Оплата за комунальні послуги ним не сплачується, в наслідок чого накопичується заборгованість. На підставі викладеного позивач вимушений звернутися до суду з позовом про визнання відповідачів таким, що втратили право користуватися вказаним житлом та зняти їх з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Представник виконкому позивача до суду не з'явилася, однак надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідачі, а також представник [PERSON] - [PERSON] про час, та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджено письмовими матеріалами цивільної справи. Однак, в судові засідання не з'явились, причини неявки не повідомили. Від представника [PERSON] до суду неодноразово подано заяви про відкладення розгляду справи, без зазначення причин та без надання суду належних доків про причини відкладення. Представник третьої особи відділу реєстрації місця проживання громадян в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи органу опіки та піклування в судове засідання також не не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 247 ЦПК України. На підставі ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до наступних висновків. 15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким ЦПК України викладено в новій редакції. Згідно пп.9 п.1 Розділу XIII Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Відтак, розгляд справи продовжено за нормами ЦПК в редакції від 15.12.2017 року. Судом встановлено, що на реєстраційному обліку в кімнаті [ADDRESS], перебували [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Згідно з Актом від 23.01.2017 року [PERSON], [INFO], була зареєстрована з 20.03.1998 р., сестра [PERSON], [INFO], була зареєстрована з 04.07.2005 р., доньки [PERSON], [PERSON], [INFO], була зареєстрована з 03.02.2005 р., [PERSON], [INFO], була зареєстрована з 19.02.2009 р. в [ADDRESS]. За рішенням Дзержинського районного суду (справа №210/3479/13-ц) зняті з реєстраційного обліку 12.07.2016 р.. Із слів сусідів, які свідчать, що фактично [PERSON] не мешкала з 2012 р. по 2014 р., сестра [PERSON] з доньками [PERSON] та [PERSON] не мешкають в кімн. [NUMBER] з 2005 р. до теперішнього часу і місце знаходження не відоме (а.с. 107). Відповідно до витягу з протоколу № 14 засідання комісії з питань захисту прав дитини виконкому Металургійної районної у місті ради від 09.10.2017 року судом встановлено, що комісія одноголосно проголосувала за підтримку позовних вимог щодо визначення, [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], як такими, що втратили право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS] та зняття з реєстраційного обліку (а.с. 203). Положеннями ст. 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 ЖК Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців; якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадках, перелік яких наведений у частині 3 цієї статті. Крім цього, відповідач має заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 2375,83 грн., що призводить до неякісного обслуговування житлового фонду та збільшення заборгованості за спожиті енергоносії (а.с. 5). Відповідно до роз'яснень, даних в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», зі змінами та доповненнями, у справах про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені законом строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, з особами, що потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Під час розгляду справи судом не здобуто жодних доказів про поважність причин непроживання відповідачів у спірній квартирі. Згідно зі ст. 72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи відсутність відповідачів за місцем реєстрації понад шість місяців, без поважних причин та відсутність іншої домовленості між наймачем житлового приміщення та позивачем, суд вважає, що маються підстави для визнання відповідачів такими, що втратили право на користування спірним житловим приміщенням. Щодо позовних вимог про зняття з реєстрації відповідачів, то в цій частині позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідно до Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Відтак, позовні вимоги щодо зняття з реєстраційного обліку не відноситься до повноважень суду, тому позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь держави підлягає також стягненню судовий збір, який на час звернення з позовом до суду складав 114,70 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: partial