Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

До Дзержинського районного суду м.Харкова звернувся представник ПАТ «ОТП Банк» з позовом, в якому просить стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] суму заборгованості за кредитним договором №ML-701/259/2006 від 01.12.2006 року, яка складає 23\~294,98 дол.США, з яких 21\~472,00 дол.США заборгованість по сплаті кредиту, 1822,98 дол.США заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом за період з 05.04.2017 року по 11.01.2018 року, а також судові витрати у розмірі 10\~056,44 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 01.12.2006 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, згідно умов якого Банк зобов`язувався надати Позичальнику кредит у розмірі 36 600,00 дол. США на придбання нерухомості строком до 01.12.2031 року, а Позичальник зобов`язався повернути Банку суму отриманого кредиту та оплатити відповідну плату за користування кредитними коштами у строки, передбачені Кредитним договором. Банк умови договору виконав, натомість відповідач, всупереч умов договору, не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого станом на 12.01.2018 року за нею утворилась заборгованість по кредиту у розмірі 23\~294,98 дол.США, яка складається із заборгованості по сплаті кредиту 21\~472,00 дол.США та заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом за період з 05.04.2017 року по 11.01.2018 року 1822,98 дол.США. 14.11.2017 року позивачем на адресу [PERSON] направлено повідомлення/вимогу від 13.11.2019 року із вимогою про дострокове виконання боргових зобов`язань за кредитним договором, яка адресатом не виконана. Крім того, 01.12.2006 року в забезпечення виконання Кредитного договору між [PERSON] та позивачем укладено договір поруки, відповідно до умов якого остання прийняла на себе зобов`язання відповідати за повне та своєчасне виконання Боржником його боргових зобов`язань перед кредитором за кредитним договором в повному обсязі. 14.11.2017 року позивачем на адресу [PERSON] направлено вимогу про дострокове виконання зобов`язань за кредитним договором із вимогою про дострокове погашення боргових зобов`язань, конверт повернувся адресанту із відміткою «за закінченням терміну зберігання». Уповноваженим представником відповідача [PERSON] надано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що між позивачем та відповідачем [PERSON] проводились безготівкові розрахунки, а тому при наданні кредиту шляхом безготівкового розрахунку позивач повинен був на підтвердження виконання операції надати суду належний меморіальний ордер. Крім цього при безготівковому розрахунку по кредиту між банком та [PERSON] в обов`язковому порядку повинен був укладатися договір банківського рахунку. Без нього банк не міг виконати свої зобов`язання шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок відповідача, тому посилання позивача на виконання зобов`язань не підтверджено належними доказами. Зазначає про відсутність доказів правомірності укладення Кредитного договору та Додаткового Договору №1, а також належних доказів заявленого розміру позовних вимог. На підставі викладеного просить в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі через недоведеність. Представником позивача надано до суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що Банк здійснює видачу Кредиту позичальнику згідно з кредитною заявкою позичальника. Кредит надається шляхом дебетування позичкового рахунку позичальника та перерахування кредитних коштів за реквізитами, вказаними в Кредитній заявці позичальника. Також зазначив, що в кредитній заявці від 01.12.2006 року [PERSON] просила видати їй кредит на поточний рахунок, відкритий в АТ «ОТП Банк» на її ім`я. Крім того вказує, що укладений правочин не визнаний судом недійсним, тому відсутні жодні підстави сумніватися у правомірності вказаного договору. Вказує, що первинними умовами кредитного договору чітко визначено розмір платежу: 122,00 дол.США + сума нарахованих процентів на дату платежу. В застереженні вказано, що розмір платежу складається із суми нарахованих процентів на фактичну суму кредиту за фактичну кількість днів користування кредитом та частини суми кредиту, що підлягають сплаті щомісячно. Ухвалою суду від 25.05.2018 року за заявою представника позивача залучено до участі у справі в якості позивача правонаступника Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» - Акціонерне товариство «ОТП Банк». Ухвалою суду від 26.09.2018 року клопотання представника відповідача [PERSON] адвоката Цогоєвої О.А. про залишення позову ПАТ «ОТП Банк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором повернуто заявникові без розгляду. Ухвалою суду від 26.09.2018 року відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] адвоката Цогоєвої О.А. про призначення судово-технічної експертизи документів. Ухвалою суду від 11.01.2019 року відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] адвоката Цогоєвої О.А. про призначення судово-економічної експертизи та закрито підготовче провадження у справі. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав додаткові пояснення, в яких зазначив, що квитанції не є доказом погашення заборгованості за кредитним договором, а свідчать про зарахування коштів на поточний рахунок позичальника, після внесення коштів на поточний рахунок, подальший їх розподіл за кредитним договором відбувається згідно умов договору. У наданих квитанціях зазначені різні призначення платежу, які не стосуються сплати заборгованості за кредитним договором. Відкритий на ім`я [PERSON] поточний рахунок не обмежується виключно обслуговуванням конкретного кредиту, а й може використовуватись власником в інших цілях. Згідно довідки банку через поточний рахунок відповідача обслуговувались три кредитні договори, укладені між банком та [PERSON] , два з яких закриті 05.06.2009 року та 10.06.2013 року. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про розгляд повідомлялась, її представник проти позову заперечувала у повному обсязі з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву. Суд, заслухавши вступне слово учасників провадження, з`ясувавши обставини справи, безпосередньо дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши їх кожний окремо та у сукупності й взаємозв`язку, дійшов наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтями 10, 81 ЦПК України\~передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, крім випадків, встановлених ст.82 ЦПК України. Відповідно до ст.76 ЦПК України\~доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових, електронних доказів, висновків експертів, показань свідків. Згідно ч.1 ст.95 ЦПК України\~письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 01 грудня 2006 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «ОТП Банк», та [PERSON] було укладено кредитний договір №ML-701/259/2006, згідно умов якого банк зобов`язувався надати Позичальнику кредит у розмірі 36 000,00 дол. США на придбання нерухомості зі строком повернення до 01.12.2031 року а Позичальник зобов`язався повернути Банку суму отриманого кредиту та здійснити плату за користування кредитними коштами у строки, передбачені Кредитним договором. Також встановлено, що 01.12.2006 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «ОТП Банк», та Поручителем [PERSON] був укладений договір поруки №SR-701/259/2006, згідно п.п.1.1, 1.2 ст.1 якого поручитель зобов`язується відповідати за повне та своєчасне виконання Боржником його Боргових зобов`язань перед Кредитором за Кредитним Договором, в повному обсязі таких зобов`язань. Поручитель та Боржник відповідають як солідарні боржники, що означає, що Кредитор може звернутись з вимогою про виконання боргових зобовязань як до Боржника, так і до Поручителя, чи до обох одночасно. Банком виконані взяті на себе зобов`язання за кредитним договором №ML-701/259/2006 від 01.12.2006 року щодо видачі кредиту, що підтверджується валютним меморіальним ордером №2 від 01.12.2006 року. Відповідно до п.1.4 частини №2 Кредитного договору за користування Кредитом Позичальник зобов`язаний сплатити Банку відповідну плату в порядку та на умовах, визначених у договорі. Зокрема, у п. 1.4.1.1.1 Договору встановлено, що у разі використання Фіксованої процентної ставки, проценти за користування Кредитом розраховуються на основі Фіксованої процентної ставки, з розрахунку Річної бази нарахування процентів. Відповідно до п.2 Договору кредиту, річна база нарахувань процентів становить 360 днів у році. Відповідно до п.3 Договору, сторони домовились, що для розрахунку процентів за користування Кредитом буде використовуватись фіксована процентна ставка, яка становить 5,49 % відсотків річних. При цьому пунктом 1.4.1.2. Договору проценти нараховуються щомісяця у день сплати процентів, але не пізніше дати платежу, на фактичну суму непогашених кредитних коштів і за фактичний час користування такими коштами, включаючи день видачі та виключаючи день повернення, та сплачуються Позичальником відповідно до умов ст.1.5 цього Договору. Відповідно до п.1.4.1.5 Договору у випадку порушення Позичальником своїх зобов`язань, встановлених будь-яким з підпунктів п.2.3.7 чи/та п.1.3.1.5, чи/та п.1.3.2.3 цього Договору фіксована процентна ставка чи фіксований відсоток підвищується на 4% річних за кожні 12 місяців невиконання чи неналежного виконання будь-якого із зазначених вище підпунктів Договору. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк, що встановлений договором. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з п. 1.5.1 Договору повернення відповідної частини Кредиту та сплата процентів здійснюється Позичальником щомісяця у розмірі платежу та не пізніше дати платежу, шляхом внесення готівки в касу Банку або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок, якщо інше не передбачено цим Договором. Згідно ч. 2\~ ст. 1050 ЦК України,\~якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~ст.1048 цього Кодексу. Пунктом 1.9 Договору передбачено, що Банк має право вимагати дострокового виконання Боргових зобов`язань в цілому або у визначеній Банком частині у випадку невиконання Позичальником та/або Поручителем, та/або Майновим поручителем своїх Боргових та інших зобов`язань за цим Договором. Пунктом 4.1.1 Договору передбачено, що за порушення прийнятих на себе зобов`язань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами у визначені цим Договором строки, Позичальник зобов`язаний сплатити Банку пеню в розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаних Боргових зобов`язань за кожний день прострочки. Зазначена пеня сплачується додатково до прострочених сум. 24 лютого 2009 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є АТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено Додатковий Договір №1, згідно умов якого встановлено плаваючу процентну ставку, а саме на період з 24.02.2009 року по 30.11.2009 року для розрахунку процентів за користування кредитом встановлюється 2,49% відсотків річних, на період з 01.12.2009 року до повного виконання боргових зобов`язань за кредитним договором для розрахунку процентів за користування кредитом відсоткова ставка встановлюється у розмірі 5,49% відсотків річних. Також Додатковим Договором доповнено Кредитний договір Графіком платежів, який викладено у Додатку №1. Пунктом 2.1.7 Додаткового договору №1 встановлено, що у випадку порушення Позичальником будь-яких своїх зобов`язань, встановлених п.п2.1.5, 2.1.6 цього Додаткового Договору, процентна ставка підвищується на 4% річних в порядку, передбаченому Додатковим договором. У відповідності до п.3.1 зазначеного вище договору у випадку виникнення розбіжностей між положеннями Кредитного договору та цього Додаткового договору, положення цього Додаткового договору підлягають пріоритетному застосуванню, якщо інше не передбачено умовами цього Додаткового договору Приписами цивільного законодавства передбачено, що Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України). Відповідно до положень ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений строк. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Внаслідок невиконання відповідачем [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором станом на 12.01.2018 року утворилась заборгованість за кредитним договором №ML-701/259/2006 від 01.12.2006 року, яка складає 23\~294,98 дол.США, з яких 21\~472,00 дол.США заборгованість по сплаті кредиту, 1822,98 дол.США заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом за період з 05.04.2017 року по 11.01.2018 року, що підтверджується наданим позивачем розрахунком. З огляду на викладене судом не приймаються до уваги заперечення представника відповідача щодо розрахунку суми заборгованості, наданого позивачем. Крім того, стороною відповідача не надано до суду належних доказів, які беззастережно спростували заявлені позивачем вимоги. Не містять такої інформації й надані до суду квитанції. Крім того, згідно ст.553 ЦК України поручитель за договором поруки поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. 14.11.2017 року позивачем на адресу позичальника та поручителя направлено повідомлення/вимогу від 13.11.2017 року із вимогою про дострокове виконання боргових зобов`язань за Кредитним договором, однак доказів виконання зобов`язання у повному обсязі до суду не надано. При цьому суд наголошує, що судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін. У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Згідно статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до пункту 4 частини 2 статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. У ч.ч.1, 2, 8 статті 83 ЦПК України визначено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинний подати докази разом з поданням позовної заяви. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. За таких обставин, беручи до уваги, що зобов`язання за кредитним договором відповідачами не виконуються, а відповідачами на виконання свого процесуального обов`язку не надали належних, і неспростовних доказів на підтвердження своєї позиції, а також оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Питання розподілу судових витрат суд вирішує на підставі ст.141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved