Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

В червні 2018 року Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування пред'явлених позовних вимог позивачем вказано, що 19.08.2008 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «УКРСОЦБАНК», надалі за текстом - «Кредитор» та громадянка України [PERSON], надалі за текстом - «Позичальник» уклали Кредитний договір № 105/2-100-8 (надалі за текстом - Кредитний договір). 14 червня 2010 року було приведено у відповідність до ЗУ «Про акціонерні товариства» назву організаційно-правової форми, шляхом перейменування Акціонерного-комерційного банку соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» в Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» . Відповідно до п. 1.1. Кредитор надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 6300,00 дол. США. Відповідно до листа №13-210/7871-22612 від 07.12.2009 року Національного Банку України операції з валютники цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до - пункту 2 статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю». Таким чином, операція з надання банками кредитів в іноземній валюті не потребує індивідуальної ліцензії. Отже Акціонерно - комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк», мав законні підстави для кредитування в іноземній валюті. Свої зобов'язання Позивач виконав, надавши грошові кошти позичальникові, що підтверджується умовами кредитного договору. Кредит надається Позичальнику на наступні цілі: на поточні потреби. В пункті 1.1. Кредитного договору визначено графік погашення заборгованості за кредитом, періоди погашення та кінцевий термін користування кредитом. У порушення умов Договору, позичальник, свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 14.03.2018 року загальна сума заборгованості складає 9110,92 дол. США, а саме:- сума заборгованості за кредитом - 5363,91 дол. США; - сума заборгованості за відсотками - 3747,01 дол. США. Таким чином, зважаючи на невиконання позичальником зобов'язання стосовно умов повернення кредиту, позивач вправі вимагати стягнення з Відповідачки заборгованість по кредиту, заборгованість за відсотками. На підставі викладеного позивач просив стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 9110,92 дол. США, та судові витрати у розмірі 3574,61 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі та про відсутність заперечень проти проведення заочного розгляду справи. Відповідачка у судове засідання не з'явилась. Про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Відповідно до положень ч.1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність у справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст. 280 та відповідно до ч.1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. На підставі ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі за наступних підстав: У судовому засіданні встановлено, що 19.08.2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» та відповідачкою, було укладено Кредитний договір № 105/2-100-8 . 14 червня 2010 року було приведено у відповідність до ЗУ «Про акціонерні товариства» назву організаційно-правової форми, шляхом перейменування Акціонерного-комерційного банку соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» в Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» . Відповідно до п.1.1. Кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 6300,00 дол. США зі сплатою Позичальником 21 відсотків річних та комісій, та кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 18 серпня 2010 року, а Позичальник повертає кредит і сплачує за його користування відсотки в сумі, в строки та на умовах, що передбачені Договором Кредиту №105/2-100-8 . Свої зобов'язання позивач виконав, надавши грошові кошти позичальникові, що підтверджується умовами кредитного договору. Кредит надається позичальнику на поточні потреби. В пункті 1.1. кредитного договору визначено графік погашення заборгованості за кредитом, періоди погашення та кінцевий термін користування кредитом. Відповідачка не виконала обов'язки щодо своєчасного повернення основної суми заборгованості по кредиту та сплати відсотків за користування Кредитом. Згідно розрахунку станом на 14.03.2018 року відповідачка має заборгованість 9110,92 дол. США, а саме: - сума заборгованості за кредитом - 5363,91 дол. США; - сума заборгованості за відсотками - 3747,01 дол. США. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідачка зобов'язання за вказаним договором не виконала. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки тощо. Частина 1 ст. 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Задовольняючи позовні вимоги повністю, суд вважає, що з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 3574 (три тисячі п'ятсот сімдесят чотири) гривні 61 копійка.

Outcome: approved