Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-20 00:00:00

В серпні 2020 року [PERSON] (далі по тексту - позивач) звернулась до Шевченківського районного суду міста Києва із позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач) про стягнення шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, просила стягнути з відповідача заподіяну внаслідок ДТП шкоду в сумі - 33 454,44 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 02 серпня 2019 року о 12 годині 50 хвилин водій [PERSON] керуючи автомобілем марки «Mitsubishi» д.н.з. [NUMBER] в м.Києві, по вул. Дегтярівській, 21-Г, при зміні напрямку руху, при виконанні обгону на пішохідному переході, не впевнився в безпечності та допустив зіткнення з автомобілем марки «Hyundai» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , яка рухалася в попутному напрямку та в своїй смузі руху, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів. Внаслідок ДТП він зазнав механічних пошкоджень, чим позивачці завдано шкоду. Згідно Постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 25.09.2019 року у справі № 761/32144/19, [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На момент ДТП цивільна відповідальність відповідача та позивача застрахована не була. Відповідно до Звіту № 55/19 «Про оцінку автомобіля «Hyundai» д.н.з. [NUMBER] » від 04.09.2019 року, матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля складає 33 454,44 грн. Ухвалою суду від 28.09.2020 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін. У відзиві на позовну заяву від 11.05.2021 року, відповідач зазначив, що не погоджується з розміром матеріального збитку, а тому просив суд надати додатковий строк для оцінки Звіту, наданого позивачем, та підготовки клопотання про призначення товарознавчої експертизи. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив суд про його задоволення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив. Судова повістка направлена поштою за номером відправлення 0412308150182 повернулась до суду з відміткою причини не вручення «адресат відмовився». Суд, вислухавши пояснення представника позивача, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Із матеріалів справи вбачається, що 02 серпня 2019 року о 12 годині 50 хвилин водій [PERSON] керуючи автомобілем марки «Mitsubishi» д.н.з. [NUMBER] в м.Києві, по вул. Дегтярівській, 21-Г, при зміні напрямку руху, при виконанні обгону на пішохідному переході, не впевнився в безпечності та допустив зіткнення з автомобілем марки «Hyundai» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , яка рухалася в попутному напрямку та в своїй смузі руху, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів. Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 25.09.2019 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в дохід держави в розмірі 340,00 грн. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553 / 99 «Совтрансавто - Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342 / 95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. Внаслідок вказаної ДТП автомобіль «Hyundai» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] отримав механічні пошкодження. Автомобіль «Hyundai» д.н.з. [NUMBER] належить [PERSON] на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . Згідно звіту № 55/19 «Про оцінку автомобіля «Hyundai» д.н.з. [NUMBER] » від 04.09.2019 року, матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля складає 33 454,44 грн. Вартість проведення оцінки становить 1500 грн. Цивільна відповідальність позивача та відповідача застрахована не була. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно до статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала Відповідно до п. 1 ст. 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (права власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 1 та ч. 2 ст. 1187 ЦК України). Згідно зі ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно п. 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013, № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як вбачається зі змісту п.5.2. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, «У разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату.», тобто, особа яка проводить огляд пошкодженого транспортного засобу лише у разі потреби проводить виклик зацікавлених осіб. Суд не приймає до уваги заперечення відповідача щодо розміру вартості шкоди, оскільки відповідачем не було доведено іншого розміру збитку та не було подано клопотання про призначення відповідної експертизи. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, шкода завдана внаслідок ДТП має бути сплачена безпосередньо відповідачем у відповідності до положень ст. 1187 ЦК України, що складає 33 454,44 грн. Крім того відповідача на корить позивача мають бути сплачені витрати для проведення оцінки майнової шкоди в розмірі 1500 грн. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги про відшкодування шкоди, ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд також присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 840,380 грн., які сплачено позивачем за подання позову до суду.

Outcome: approved