Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

В січні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з такою заявою в якій вказував на те, що [INFO] помер його вітчим - [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої входить земельна ділянка площею 3,83 га., розташована в межах території Щербанівської сільської ради Вознесенскього району, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та майновий пай в агрофірмі «Щербані» в розмірі 7 682 грн. [PERSON] належним чином прийняв спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори за місцем її відкриття. Однак нотаріус відмовив заявнику в посвідченні його спадкових прав, вказуючи на необхідність підтвердження факту спільного проживання [PERSON] разом зі спадкодавцем однією сім'єю протягом не менш, як п'яти років до часу відкриття спадщини. В зв'язку з цим [PERSON] просив про встановлення такого факту в судовому порядку. В судовому засіданні заявник [PERSON] та його представник [PERSON] заяву підтримали в повному обсязі. Представник заінтересованої особи - Щербанівської сільської ради Вознесенського району в судове засідання не з'явився, направивши на адресу суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення заяви [PERSON] не заперечує. Оскільки матеріали містять всі необхідні для вирішення справи відомості, а тому суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі представника заінтересованої особи. Заслухавши пояснення заявника, його представника, показання свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Зокрема судом встановлено, що [INFO] помер вітчим заявника - [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої входить земельна ділянка площею 3,83 га., розташована в межах території Щербанівської сільської ради Вознесенскього району, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та майновий пай в агрофірмі «Щербані» в розмірі 7 682 грн. [PERSON] належним чином прийняв спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори за місцем її відкриття. Однак нотаріус відмовив заявнику в посвідченні його спадкових прав, вказуючи на необхідність підтвердження факту спільного проживання [PERSON] разом зі спадкодавцем однією сім'єю протягом не менш, як п'яти років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 234 ЦПК України, п.п. 4, 12 постанови Пленуму Верховного Суду України за №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав за відсутності іншого порядку встановлення цих фактів. Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні викладений в ч. 1 ст. 256 ЦПК України та не є вичерпним. Згідно абз. 2 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» (далі - постанова) якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Відповідно до п. 21 постанови при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги може належати жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо. В судовому засіданні з показань свідка [PERSON] та письмових доказів, що містяться в матеріалах справи (а.с. 33) достовірно встановлено факт, що [PERSON] дійсно постійно проживав з вітчимом [PERSON] однією сім'єю з 2000 по 2006 роки (по день смерті останнього), вів з ним спільне господарство, мав з останнім взаємні права та обов'язки. Разом з тим судом не виявлено інших осіб, що прийняли спадщину після смерті [PERSON], мають право на її обов'язкову частку, заявили будь-які вимоги щодо спадкового майна та мають вищий пріоритет на спадкування (є спадкоємцями 1-3 черг). Враховуючи встановлені судом обставини, зважаючи на те, що закон не передбачає іншого порядку встановлення цього факту та від нього залежить реалізація заявником свого майнового права, а тому заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved