Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

в червні 2013 р. КП «ЖЕО-103 Голосіївського району» (далі - позивач) звернулося до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, при цьому пояснивши наступне. Відповідачі [PERSON], [PERSON] зареєстровані та проживають у [ADDRESS]. При цьому відповідачі зобов'язані оплачувати квартплату та спожиті комунальні послуги за адресою квартири [ADDRESS]. Однак відповідачами не було сплачено за період з січня 2010р. по березень 2013р. вартість житлово-комунальних послуг, внаслідок чого у останніх утворилася перед позивачем заборгованість у сумі 22041,56 грн. Вищезазначену заборгованість відповідачі не сплатили позивачу. Зважаючи на викладене позивач просив стягнути на його користь солідарно з відповідачів кошти заборгованості за комунальні послуги у сумі 22041,56 грн., а також кошти витрачені на оплату судового збору у сумі 229,40 грн. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності у судовому засіданні, якою підтримав та просив задовольнити позов повністю та проти заочного вирішення справи не заперечив. Відповідач [PERSON] повідомлена про дату та час судового розгляду у порядку ст.74ЦПК України, у судове засідання повторно не з'явилася, про поважність причин неявки не повідомила суд. Відповідач [PERSON] повідомлена про дату та час судового розгляду у порядку ст.74ЦПК України, у судове засідання повторно не з'явилася, про поважність причин неявки не повідомила суд. У зв'язку з наведеним суд ухвалив проводити заочний розгляд справи згідно ст. 224 ЦПК України та на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Врахувавши пояснення позивача у позові, з'ясувавши обставини, на які він посилається, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов до висновків про необхідність задовольнити позов повністю виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно довідки форма № 3 КП «ЖЕО-103 Голосіївського району» від 20.03.2013р. за № 161, відповідачі [PERSON], [PERSON] зареєстровані та проживають з 27.02.1990р. у квартирі [ADDRESS]. Разом з цим, згідно наданих КП «ЖЕО-107 Голосіївського району» довідки і відомостей про нарахування та оплату за особовим рахунком по вищезазначеній квартирі [ADDRESS] наявна заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг за період з січня 2010р. по березень 2013р. у сумі 22041,56 грн. При цьому в матеріалах справи відсутні докази сплати відповідачами на користь позивача вищезазначеної суми заборгованості. Крім того в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження звернення відповідачів до позивача щодо складення Акту-претензії стосовно неналежного надання житлово-комунальних послуг, щодо проведення перерахунку розміру нарахованої оплати за наведені послуги вчинення інших дій згідно порядку ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Положеннями ч. 1 ст. 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У зв'язку із наведеним суд приходить до висновку про надання позивачем та отримання відповідачем вищезазначених житлово-комунальних послуг за адресою наведеної квартири [ADDRESS]. В свою чергу Верховним Судом України у положеннях постанови від 30.10.2013 року по справі № 6-59цс13 зазначено правову позицію згідно якої споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Разом з цим згідно положень ст.162 ЖК України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Крім того положеннями п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 08.10.1992 р. за № 572, унормовано що власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Положеннями п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 21.07.2005 р. за № 630 унормовано, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно п. 20 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 26.07.1999 р. за № 1357, розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Разом з цим, відповідно до ч. 2 ст. 168 ЖК України, повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610. ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до положень ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Положеннями ч. 1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку щодо обґрунтованості вимог про стягнення на користь позивача з відповідача коштів заборгованості по квартирній платі та комунальним послугам у сумі 22041,56 грн. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно платіжних доручень від 06.06.2013р. за № 1345 позивач здійснив витрати у сумі 229,40 грн. на оплату судового збору, що підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача. На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку про необхідність задовольнити позов.

Outcome: approved