Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

В січні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання права на спадщину на земельну ділянку, посилаючись на те, що 11 червня 2001 року помер [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 1,5928 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Новоселицького району відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧВ № 026123. Спадщину по закону після смерті [PERSON] прийняла його сестра [PERSON], яка померла 26 грудня 2010 року. Після її смерті відкрилася спадщина в тому числі і на вищевказану земельну ділянку. Як спадкоємець за заповітом, він спадщину прийняв своєчасно. Відповідач [PERSON] відмовився від прийняття спадщини на його користь. Однак, оскільки [PERSON] не встигла переоформити на себе державний акт на право власності на земельну ділянку на імя [PERSON], нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку. Просив суд визнати за ним в порядку спадкування після смерті [PERSON] право на спадщину за заповітом на вказану земельну ділянку, яку вона успадкувала після смерті свого брата [PERSON]. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги та просили задовольнити позов. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Новоселицького району в судове засідання не зявився, направивши на адресу суду заяви про визнання позову та розгляд справи у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився та не повідомив суд про причини своєї неявки, будучи належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи. Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що після смерті 11 червня 2001 року [PERSON] відкрилася спадщина на право на земельну частку (пай) у розмірі 1,82 умовних кадастрових гектарах відповідно до сертифікату серії ЧВ № 0133739 від 20 червня 1997 року. Спадщину після смерті спадкодавця [PERSON] прийняла його сестра [PERSON], на імя якої 04 липня 2003 року державним нотаріусом Новоселицької державної нотаріальної контори було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на право на вказану земельну ділянку. 20 липня 2003 року розпорядженням Новоселицької РДА від 13 червня 2003 року за № 250-р на імя померлого [PERSON] був виданий державний акт серії ЧВ 026123 на право власності на земельну ділянку площею 1,5928 га на підставі земельного сертифікату серії ЧВ № 0133739 від 20 червня 1997 року. Згідно інформаційної довідки Новоселицької РДА Чернівецької області № 653 від 02 березня 2016 року вбачається, що дійсно 20 липня 2003 року на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧВ № 0133739 на громадянина [PERSON] зареєстровано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЧВ № 026123. 26 грудня 2010 року [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина в тому числі на земельну ділянку загальною площею 1,5928 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Новоселицького району, яку вона успадкувала після смерті свого брата [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У відповідності до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною першою статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом. Згідно заповіту, який був складений 23 грудня 1999 року та посвідчений секретарем Щербинецької сільської ради Новоселицького району, спадкодавець [PERSON] заповіла все своє майно в рівних долях своїм синам позивачу [PERSON] та відповідачу [PERSON]. Позивач як спадкоємець за заповітом, спадщину після смерті [PERSON] прийняв своєчасно, звернувшись з відповідною заявою до нотаріальної контори в межах шестимісячного терміну з часу відкриття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи. 04 травня 2011 року відповідач [PERSON] відмовився від прийняття спадщини після смерті своєї матері [PERSON] на користь свого брата позивача [PERSON]. Таким чином, позивач після смерті [PERSON] успадкував право власності на земельну ділянку в цілому відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧВ 026123 від 20 липня 2003 року. Однак, у звязку із смертю спадкодавці та відсутності за нею правовстановлюючого документу на земельну ділянку, нотаріальна контора відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку. Приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті спадкодавці [PERSON], своєчасно прийняв спадщину, відповідач [PERSON] відмовився від прийняття спадщини на його користь, то право на спадщину на земельну ділянку слід визнати за позивачем. На підставі ст.ст. 524, 548, 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, ст.ст. 328, 1218, 1223, 1225, 1268, 1269, 1270, 1274 ЦК України, суд

Outcome: approved