Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-27 00:00:00

До Високопільського районного суду Херсонської області звернулася [PERSON] із позовною заявою до Публічного акціонерного товариства [PERSON] «Приватбанк», третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON], Високопільського районного Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Херсонській області, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, мотивуючи свої вимоги тим, що 09.08.2006 року вона уклала з відповідачем кредитний договір №б/н, шляхом підписання заяви-анкети на видачу їй кредитної картки. В звязку з чим отримала кредитну картку з кредитним лімітом 5000,00 грн. Так, у звязку з неналежним виконанням умов кредитного договору ПАТ КБ «Приватбанк», відповідач за даним позовом, звернувся до суду про стягнення з неї заборгованості за кредитом. 14.08.2013 року Високопільський районний суд Херсонської області у справі №652/533/13-ц, задовольнив позов відповідача та стягнув з [PERSON] заборгованість за кредитним договором за період з 09.08.2006 року по 31.05.2013 року на загальну суму 22441,35 грн. На підставі даного рішення суду стягувачу було видано виконавчий лист, який перебував на виконанні у Високопільському РВ ДВС ГТУЮ в Херсонській області. Відповідно до постанови начальника відділу ДВС від 01.12.2016 року виконавче провадження за виконавчим листом Високопільського районного суду Херсонської області №652/533/13-ц від 27.08.2013 року було закінчене у звязку з фактично повним виконанням. Наприкінці жовтня місяця 2017 року позивач отримала від Високопільського РВ ДВС ГТУЮ в Херсонській області постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису №6340 виданого 10.07.2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу про стягнення з неї боргу в сумі 18710,04 грн. та витрати повязані із вчиненням виконавчого напису в розмірі 3000,00 грн. на користь ПАТ КБ «Приватбанк». З даним виконавчим написом позивач не погоджується з тих підстав, що нотаріус не дотримався вимог актів законодавства України, так як на момент вчинення виконавчого напису про стягнення з позивача заборгованості за кредитом в розмірі 18710,04 грн., спір між позивачем та ПАТ КБ «Приватбанк» вже було вирішено по суті ще 14.08.2013 року, а отже немає правових підстав вважати, що у стягувача існувало право стягнення вказаних сум на момент звернення за виконавчим написом нотаріуса, оскільки не існує безспірна заборгованість, яка може бути стягнута шляхом вчинення напису нотаріуса. Просить суд, визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис від 10 липня 2017 року, вчинений на кредитному договорі №б/н від 09 серпня 2006 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №6340, за яким звернуто стягнення на грошові кошти у сумі 21710,04 грн. з [PERSON] на задоволення вимог ПАТ КБ «Приватбанк»; стягнути з відповідача на її користь витрати повязані зі сплатою судового збору в сумі 640,00 грн. Позивач [PERSON] надала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві, просить суд задовольнити їх у судовому порядку та розглянути справу у її відсутності. Не заперечує проти постановлення заочного рішення у разі неприбуття в судове засідання представника відповідача (а.с.81). Третя особа Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявилася, надавши до суду листа (а.с.22) в якому просить суд розглядати справу у її відсутності та письмові пояснення по суті позову (а.с.63-64). Представник третьої особи Високопільського районного Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Херсонській області, за довіреністю, [PERSON]А.(а.с.26), надав заяву про розгляд справи у відсутності представника. (а.с.82) Відповідач, Публічне акціонерне товариство [PERSON] банк «Приватбанк»в\~ судове засідання представника не направив, двічі, 06.03.2018 року та 28.03.2018 року, будучи своєчасно та належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ч.1 ст.128 ЦПК України, про що свідчить повідомлення про вручення поштових відправлень (а.с.20, 72, 80), заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не надано, як не надано і відзиву на позовні вимоги та доказів на заперечення позовних вимог, а тому суд розглядає справу за відсутності представника відповідача на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст.280, ст.281 ЦПК України. За таких обставин суд вважає причину неявки в судове засідання відповідача не поважною та за можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст.280-282 ЦПК України, а представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст.211 ЦПК України, ч.3. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до вимог ст.247 ЦПК України, ч.2… У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, судом встановлено: - Із копії паспорту громадянина України (а.с.4-5) вбачається, що [PERSON] народилася 01 січня 1969 року в селі Нововасилівка Снігурівського району Миколаївської області, зареєстрована в [INFO]. Та має ІПН-2520334569 (а.с.5). - Із копії Постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №55000406 від 25.10.2017 року (а.с.6) вбачається, що державним виконавцем Високопільського РВ ДВС ГТУЮ в Херсонській області відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса №6340 від 10.07.2017 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості в розмірі 21710,04 грн. - Із копії виконавчого напису (а.с.7) вбачається, що 10.07.2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON] задоволено вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» та запропоновано стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» безспірну заборгованість за кредитним договором №б/н від 09.08.2006 року за період з 09.08.2006 року по 31.05.2017 року в розмірі 18710,04 грн. та витрати повязані із вчиненням виконавчого напису в розмірі 3000,00 грн. - Із копії розрахунку заборгованості (а.с.8-10) вбачається, що станом на 31.05.2017 року заборгованість за кредитним договором №б/н від 09.08.2006 року становить 19210,04 грн., а також зазначено, що станом на 10.07.2017 року заборгованість в розмірі 19210,04 не погашено (а.с.10) - Із копії рішення Високопільського районного суду Херсонської області від 14.08.2013 року (а.с.12) вбачається, що даним рішенням у справі №652/533/13-ц, задоволено позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, яким стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 09.08.2006 року в розмірі 22441,35 грн. та судові витрати в розмірі 229,40 грн. - Із копії Постанови ВП №39679425 від 01.12.2016 року (а.с.13) вбачається, що державним виконавцем Високопільського РВ ДВС ГТУЮ в Херсонській області винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №652/533/13-ц виданого 27.08.2013 року Високопільським районним судом Херсонської області про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості в розмірі 22441,35 грн., у звязку з фактично повним виконанням. Тобто рішення суду виконано у повному обсязі. - Із копій документів, наданих нотаріусом на підставі яких видано виконавчий напис (а.с.41-58) вбачається, що 10.07.2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу, видано виконавчий напис (а.с.41, 54) про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 18710,04 грн. та витрати, повязані із вчиненням виконавчого напису в розмірі 3000,00 грн., на підставі документів, наданих ПАТ КБ «Приватбанк»: 1) Заява ПАТ КБ «Приватбанк» (а.с.42); 2) Письмової вимоги про усунення порушень за кредитним договором №б/н від 09.08.2006 року, яке направлено на адресу [PERSON] 04.07.2017 року цінним листом, що підтверджується квитанцією «Укрпошти» та описом вкладення до цінного листа (а.с.46, 47, 48), але разом з тим, відомості про вручення даної вимоги саме [PERSON] відсутні; 3) Заява позичальника (кредитний договір) №б/н від 009.08.2006 року (а.с.49); 4) Розрахунку заборгованості станом на 31.05.2017 року (а.с.51-53, 55-57); 5) Копії паспорту [PERSON] (а.с.58). Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, судом встановлено, що 09.08.2006 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON]\~було укладено кредитний договір №б/н, відповідно до умов якого позичальнику було надано кредитну картку з кредитним лімітом 5000 грн. 00 коп. зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає стоку дії картки. Але, у звязку з неналежним виконанням умов кредитного договору ПАТ КБ «Приватбанк», відповідач у справі за даним позовом, звернувся до суду про стягнення з [PERSON], позивача у справі за даним позовом, заборгованості за кредитом (а.с.11). 14.08.2013 року Високопільський районний суд Херсонської області у цивільній справі №652/533/13-ц, задовольнив позов ПАТ КБ «Приватбанк» та стягнув з [PERSON] заборгованість за кредитним договором за період з 09.08.2006 року по 31.05.2013 року на загальну суму 22441,35 грн. (а.с.12). На підставі даного рішення суду стягувачу було видано виконавчий лист, який перебував на виконанні у Високопільському РВ ДВС ГТУЮ в Херсонській області. Відповідно до постанови начальника відділу ДВС від 01.12.2016 року виконавче провадження за виконавчим листом Високопільського районного суду Херсонської області №652/533/13-ц від 27.08.2013 року було закінчене у звязку з фактично повним виконанням (а.с.13). Наприкінці жовтня місяця 2017 року позивач отримала від Високопільського РВ ДВС ГТУЮ в Херсонській області постанову про відкриття виконавчого провадження (а.с.6) з примусового виконання виконавчого напису №6340 виданого 10.07.2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу про стягнення з [PERSON] боргу в сумі 18710,04 грн. та витрати повязані із вчиненням виконавчого напису в розмірі 3000,00 грн. на користь ПАТ КБ «Приватбанк» (а.с.7). Позивач із вказаним виконавчим написом не погоджується, у звязку з чим і звернулась до суду за захистом свого порушеного права. Таким чином, між сторонами виникли правовідносини, які регулюються положеннями Цивільного кодексу України, Законом України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року. Зокрема, за змістом ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до вимог ст.87 Закону України «Про нотаріат» та глави 6 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 р., для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат», визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Разом з тим, нотаріус при вчинені спірного виконавчого напису не впевнилась, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років(загальний строк позовної давності), оскільки кредитний договір було укладено 09.08.2006 року, а ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до нотаріуса 10.07.2017 року, тобто через одинадцять років, що в свою чергу ставить під сумнів вчасного звернення з правом вимоги до позичальника. Також нотаріус не зясувала чи звертався ПАТ КБ «Приватбанк» з такими самими вимогами до відповідного суду про стягнення заборгованості. Крім того, як вбачається із матеріалів справи, письмова вимога про усунення порушень за кредитним договором №б/н від 09.08.2006 року, направлена на адресу [PERSON] 04.07.2017 року, а виконавчий напис вчинено 10.07.2017 року. Тобто, нотаріус при вчинені виконавчого напису не витребувала у заявника ПАТ КБ «Приватбанк» відомості про вручення зазначеної вимоги позичальнику [PERSON]. Положеннями глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 р. визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р №1172 (п.3.1, п.3.2 Порядку). Так, постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року затверджено перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Зокрема, відповідно до п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 20.06.1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» (далі - Перелік) для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості у кредитних правовідносинах додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Отже, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обовязки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. З дослідженого судом копії спірного виконавчого напису, встановлено, що нотаріус при вчинені даного напису не зазначив на підставі яких документів (доказів) було вчинено такий виконавчий напис, посилаючись тільки на Кредитний договір №б/н від 09.08.2006 року (а.с.7). Порядок вчинення нотаріальних дій визначено пунктами 1 - 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Так, згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису, стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобовязання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення звязку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. За результатами аналізу вище наведених норм права суд дійшов до наступних висновків, а саме: вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обовязків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобовязання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати та, окрім того, бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обовязкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису(стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. У даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушено норми\~Закону України «Про нотаріат». Крім того, суд вважає, що ПАТ КБ «Приватбанк» при зверненні із заявою до приватного нотаріуса за вчиненням виконавчого напису не повідомив про попереднє звернення до суду першої інстанції, що мало місце 14.08.2013 року де за рішенням Високопільського районного суду Херсонської області у справі №652/533/13-ц задоволено позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» та стягнуто з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №б/н від 09.08.2006 року в розмірі 22441,35 грн. (а.с.12), яке виконано у повному обсязі, що підтверджується постановою державного виконавця про закінчення виконавчого провадження ВП №39679425 від 01.12.2016 року (а.с.13), а тому даний факт свідчить про спір, так як звернення із позовною заявою до суду вже свідчить про спірні відносини між сторонами, тобто відсутня вимога про безспірність заборгованості, що і потягло за собою вчинення виконавчого напису, який суперечить закону і повинен бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат», у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі та встановити і зазначити про це у рішенні чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Зазначена правова позиція викладена у висновку Верховного Суду України, що викладений у Постанові у цивільній справі №6-887цс17 від 05.07.2017 року. Проаналізувавши наведені вище розяснення, а також надані суду письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що при вчиненні виконавчого напису 10.07.2017 року нотаріус не пересвідчився у безспірності предявленої до стягнення заборгованості та не витребував необхідних документів у стягувача. Як розяснено у\~п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 31.01.1992 року «Про судову практику в справах на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», при вирішенні справ, повязаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до Закону України «Про нотаріат»\~\~виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Правильність вимог, зазначених у виконавчому напису, може бути оспорена боржником лише в позовному порядку. У цих випадках справа розглядається в позовному провадженні за участю нотаріуса, який залучається до участі у справі\~у якості третьої особи. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що заборгованість боржника на момент вчинення виконавчого напису не була безспірною, а нотаріус належним чином не виконав у повному обсязі вимог ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат» \~та не пересвідчився у безспірності заборгованості, що унеможливлює видачу виконавчого напису. А тому, суд приходить до висновку, що надані позивачем докази в своїй сукупності є достатніми та дають змогу дійти до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог. Крім того, згідно ст.141 ЦПК України, із відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються із 640,00 гривень сплаченого судового збору, що підтверджується платіжним дорученням (а.с.1). На підставі викладеного ст.18 ЦК України, п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 31.01.1992 року «Про судову практику в справах на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», ст.ст.87,\~88 Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства Юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, та

Outcome: approved