Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

Департамент соціального захисту населення облдержадміністрації звернулись до суду з позовом до [PERSON], треті особи Управління ДАІ УМВС України у Черкаській області, Черкаська митниця про повернення та вилучення предмету гуманітарної допомоги, в якому просили вилучити у [PERSON] автомобіль, що визнаний гуманітарною допомогою та був переданий померлому інваліду [PERSON] та передати його позивачу. Представник позивача Маврєнкова С.А., у судовому засіданні повністю підтримала заявлений позов та просила його задовольнити посилаючись на те, що автомобіль, що надавався інваліду [PERSON] помер, та на даний час утримується відповідачем [PERSON] неправомірно, всупереч порядку забезпечення інвалідів автомобілями. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, згідно чинного законодавства, що підтверджується поштовими повідомленнями. Представник третьої особи Черкаської митниці міндоходів Кравчук С.І. у судовому засіданні повністю підтримав позицію позивача за та просив позов задовольнити з підстав викладених у письмових поясненнях. Третя особа УДАІ УМВС України в Черкаській області у судове засідання не прибули, хоча про час та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином, згідно чинного законодавства. Відповідно ст.224 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до дарчої від 12 квітня 2006 року громадянин Німеччини [PERSON] подарував автомобіль марки «Ауді А4» 1998 року випуску у виді гуманітарної допомоги Черкаському обласному управлінню соцзахисту на користь [PERSON]. Протоколом засідання комісії №26/ГД-2713/К від 18 травня 2006 року автомобіль марки «Ауді А4» 1998 року випуску, тип кузову легковий седан № [NUMBER], об'єм двигуна 1595 см. куб., бензиновий, номер двигуна [NUMBER], колір зелений, визнаний гуманітарною допомогою. Згідно зобов'язання від 30 травня 2006 року інвалід ІІ групи [PERSON] отримав, як гуманітарну допомогу, автомобіль марки «Ауді А 4» терміном на 10 років. Відповідно до заяви інваліда [PERSON] право керування даним автомобілем передано його онучці [PERSON]. [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 22.05.2008 року. Відповідно до розпорядження Черкаської ОДА № 99 від 11.04.2013 року затверджено положення про департамент соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації та визнано таким, що втратило чинність розпорядження обласної державної адміністрації № 305 від 10.09.2007 року «Про затвердження положення про головне управління праці та соціального захисту населення облдержадміністрації». Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців департамент соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації зареєстрований як юридична особа за кодом № 03195719. Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України та ч. 2 ст. 5 ЦК України закони та інші нормативно-правові акти, у тому числі й акти цивільного законодавства, не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Офіційне тлумачення вказаного положення Конституції України міститься в п. 2 Рішення Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів), згідно з яким дію нормативно-правового акта в часі слід розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час якого вони настали або мали місце. Враховуючи викладене, суд вважає, щодо спірних правовідносин необхідно застосовувати законодавство, що діяло на момент смерті інваліда, тобто станом на 03.07.2009 року, вказана позиція суду узгоджується з висновками викладеними у постанові Верховного суду України від 16 травня 2012 року №6-10 цс12. Отже, на час смерті [PERSON], якому автомобіль був наданий як гуманітарна допомога, тобто на момент виникнення спірних правовідносин і заявлення вимог про повернення спірного автомобіля діяв Порядок забезпечення інвалідів автомобілями від 19 липня 2006 року № 999 (далі - Порядок №999), що набув чинності 9 серпня 2006 року. В редакції зазначеного Порядку № 999 зі змінами станом на 17.04.2008 року (чинній на час правовідносин) в абз. 6 п. 41 Порядку № 999 визначено, що після смерті інваліда автомобіль, отриманий як гуманітарна допомога, крім випадків, зазначених в абзацах першому-п'ятому пункту 16 цього порядку, повертається (вилучається) головному управлінню соціального захисту і здається підприємству, що здійснює заготівлю та переробку металобрухту, або видається в порядку черговості інваліду, який перебуває на обліку. Такий інвалід знімається з обліку на десятирічний строк, визначений починаючи з дати отримання автомобіля попереднім інвалідом, з урахуванням строку його експлуатації померлим. Виключенням є положення зазначені в абзацах першому-п'ятому пункту 16 цього порядку. Згідно абз. 1-5 п. 16 Порядку №999 після смерті інваліда автомобіль, яким він був забезпечений головним управлінням соціального захисту або управлінням виконавчої дирекції, строк експлуатації якого більше ніж 10 років, залишається члену сім'ї, який на час смерті інваліда проживав та був зареєстрований за місцем проживання і реєстрації інваліда. Автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, після смерті інваліда залишається у користуванні його сім'ї, якщо в ній є інвалід, який: - має підстави для забезпечення автомобілем згідно з пунктом 3 цього Порядку; - проживав і був зареєстрований на час смерті інваліда за місцем його проживання і реєстрації; - не має іншого автомобіля, у тому числі отриманого через головне управління соціального захисту або управління виконавчої дирекції. З огляду на зазначені норми, відповідачем не надано доказів щоб свідчили про наявність виключних підстав передбачених абз. 1-5 п. 16 Порядку № 999 для залишення йому в користуванні автомобіля, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, після смерті інваліда. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі, як такі, що доведені та обґрунтовані. При розгляді даного спору суд вважає, що строки позовної давності позивачем не пропущені, оскільки з матеріалів справи та пояснень позивача встановлено, що про смерть інваліда позивачу стало відомо з листа управління праці та соціального захисту населення Черкаської райдержадміністрації від 31.10.2012 року, тому саме з вказаного часу розпочався відлік трирічного строку позовної давності. Тому в суду немає підстав для застосування позовної давності. Згідно ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати.

Outcome: approved