Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

В червні 2016 року публічне акціонерне товариство «Акцент Банк» (далі - ПАТ «Акцент-Банк») звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором . Позов обґрунтований тим, що 16 жовтня 2013 року між ПАТ «Акцент Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, за умовами якого останній 16 жовтня 2013 року отримав кредит у розмірі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Кредитний договір, укладений між сторонами, складається з підписаної відповідачем заяви, Умов та правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою та [PERSON], які викладені на сайті http://a- bank.com. ua /page. рhp?31. Посилаючись на те, що [PERSON] не виконує своїх зобовязань, які передбачені кредитним договором, у звязку із чим станом на 22 червня 2016 року утворилась заборгованість у розмірі 35\~771,30 грн., позивач просив позов задовольнити. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився , подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] повторно не з`явився в судове засідання, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому процесуальним законом порядку. Заочний розгляд справи здійснено судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ч.2 ст.197 та ч.1 ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що 16 жовтня 2013 року [PERSON] заповнив бланк анкети-заяви про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг, тарифів ПАТ «Акцент-банк», які разом з памяткою клієнта складають договір про надання банківських послуг (кредитний договір). Згідно з ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень ст. ст. 526, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. З розрахунку заборгованості позичальника [PERSON] вбачається, що станом на 22 червня 2016 року заборгованість по кредиту становить 35\~771,30 грн., з яких: 3\~985,00 грн. заборгованість за кредитом, 26\~756,71 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом, пеня 2850 ,00 грн, штрафи 500, 00 грн. фіксована частина, 1679,59 грн. процентна складова (а.с.33-34). Обґрунтованість та правильність розрахунку, окрім визначення розміру заборгованості з процентів та штрафу, підтверджується наданими доказами: бланком анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг, довідкою про зміну умов кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 », Умовами і правилами надання банківських послуг. Щодо зазначеного позивачем розміру заборгованості з процентів, то згідно з Тарифами [PERSON] процентну ставку встановлено в розмірі 2,5 % в місяць, тобто 30 % в рік. Водночас в розрахунку заборгованості за договором та уточненій позовній заяві позивач вказує, що розмір процентів з 16 жовтня 2013 року до 30 вересня 2014 року становив 30 %, з 01 жовтня 2014 року 38,4 %, а з 01 квітня 2015 року 46, 8 % . Пунктом 5.3. Умов та правил надання банківських послуг передбачено право банку змінювати тарифи та інші умови обслуговування рахунків та обов`язок проінформувати про це клієнта. Також, згідно з ч. 4 ст. 1056-1 ЦК України у разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. Однак позивач не надав жодних доказів щодо письмового повідомлення відповідача про зміну процентної ставки. Згідно із ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки позивачем суду не надано розрахунку суми заборгованості по процентах за користування кредитом [PERSON] за процентною ставкою 30% , а тому позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по процентах за користування кредитом підлягають до часткового задоволення станом на 30 вересня 2014 року в сумі 2024,58 грн. Щодо вимоги позивача про стягнення штрафу, то відповідно до п. 8.6. Умов і правил надання банківських послуг при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених цим договором, більше ніж на 120 днів клієнт зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500,00 грн. + 5 % від суми позову. Згідно з довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів » у разі виникнення прострочених зобовязань клієнт сплачує банку пеню. В постанові від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15 Верховний Суд України зробив висновок, що відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Отже, зважаючи на те, що позивачем заявлено вимогу про стягнення пені, вимога про стягнення штрафу не підлягає задоволенню, оскільки це суперечитиме забороні подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Враховуючи вищезазначені обставини з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 8 859, 58 грн. заборгованості за кредитним договором, з них: 3\~985,00 грн грн. кредит, 2 024, 58 проценти за користування кредитом, 2\~850,00 грн. пеня. Відповідно до п.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: partial