Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

В червні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання недійсним рішення та зобовязання усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, в якому просив постановити рішення, яким визнати недійсним рішення [PERSON] міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області 27.01.2012 року, яким було надано дозвіл [PERSON] на складання проекту відведення земельної ділянки у приватну власність за адресою: м. Підгородне, вул. 50-років Перемоги, 37, Дніпропетровського району, Дніпропетровської області загальною площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд; зобовязати [PERSON] усунути перешкоди в користуванні належною йому, [PERSON] земельною ділянкою за адресою: м. Підгородне, вулиця 50 років Перемоги, №37, Дніпропетровського району, Дніпропетровської області загальною площею 0,1000 га шляхом знесення обєкта самочинного будівництва та приведення земельної ділянки у первісний стан за рахунок [PERSON]. В обґрунтування позову вказав, що 07 листопада 2013 року він придбав дві земельні ділянки, а саме: на підставі договору купівлі-продажу від 07 лютого 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №127, йому належить земельна ділянка площею 0,1000 га, що розташована за адресою: м. Підгородне, вулиця 50 років Перемоги, №37, Дніпропетровського району, Дніпропетровської області, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, та на підставі договору купівлі-продажу від 07.02.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №132, йому належить земельна ділянка площею 0,1000 га що розташована за адресою: м. Підгородне, вулиця 50 років Перемоги, №39, Дніпропетровського району, Дніпропетровської області, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Будь-які будівлі чи споруди на даних земельних ділянках були відсутні. Зазначені земельні ділянки він придбав саме для будівництва в майбутньому житлового будинку та господарських споруд. Він не навідувався на свою земельну ділянку, адже ніяких будівель там не було, а необхідної грошової суми для будівництва житлового будинку він не мав. В серпні 2013 року, коли він прибув на належні йому на праві власності земельні ділянки, встановив, що на земельній ділянці за адресою: м. Підгородне, вулиця 50 років Перемоги, №37, Дніпропетровського району, Дніпропетровської області, вже ведуться будівельні роботи (зроблено фундамент під будівлю), тобто ведеться самочинне будівництво. Згодом він довідався, що рішенням [PERSON] міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області 27 січня 2012 року надано дозвіл [PERSON] на складання проекту відведення земельної ділянки у приватну власність за адресою: м. Підгородне, вул. 50-років Перемоги, 37, загальною площею 0,1000 га, в тому числі: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1000 га. 01 серпня 2013 року комісія [PERSON] міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області виїхала на місцевість для розгляду питання стосовно упорядкування поштової адреси земельних ділянок по вул. 50-річчя Перемоги, 37,39. Комісія встановила, що згідно наданої документації земельні ділянки №37,39 по вул. 50-річчя Перемоги належать йому згідно договорів купівлі-продажу земельних ділянок від 07.02.2013 року, але, згідно перевірки архівних даних, вищезазначені земельні ділянки №37,39 знаходяться в користуванні та у власності інших громадян. Комісією рекомендовано йому звернутися до судових органів за захистом своїх прав та охоронюваних інтересів. Вважає, що відповідачами [PERSON] та [PERSON] міською радою Дніпропетровського району Дніпропетровської області грубо порушено його права на володіння, користування та розпорядження належним на праві власності майном, а тому він звернувся до суду з позовом для захисту своїх прав. В грудні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом про визнання недійсними рішення міськради, державних актів на право власності на земельну ділянку та договору дарування, який в квітні 2016 року уточнив та просив поновити строк для звернення до суду; визнати недійсним рішення №856 від 09.06.2006 року [PERSON] міської ради на III сесії V скликання, яким надано дозвіл [PERSON] на складання проекту відведення земельної ділянки у приватну власність розміром 0,1000 га за адресою: м. Підгородне, вул. 50 років Перемоги, 37 Дніпропетровського району Дніпропетровської області; визнати недійсним акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ №134586 зареєстрований 10.11.2008 року реєстраційний номер 010812006511 виданий на підставі рішення [PERSON] міської ради №856-III/V 09.06.2006 року на ім'я [PERSON] на земельну ділянку розміром 0,1000 га розташовану по вул. 50 років Перемоги,37 в м. Підгородне Дніпропетровського району Дніпропетровської області, кадастровий номер 1221411000:01:144:0039; визнати Договір дарування №110 від 23.01.2009 року земельної ділянки №37 по вул. 50 років Перемоги, 37 в м. Підгородне Дніпропетровського району Дніпропетровської області, розміром 0,1000 га між [PERSON] та [PERSON] недійсним; визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ№820200 зареєстрований 16.02.2009 року реєстраційний номер 010912000701 виданий на підставі договору дарування №119 від 23.01.2009 року на ім'я [PERSON] на земельну ділянку розміром 0,1000 га розташовану по вул. 50 років Перемоги, 37 в м. Підгородне Дніпропетровського району Дніпропетровської області, кадастровий номер 1221411000:01:144:0039. В обґрунтування зустрічного позову [PERSON] вказав, що на підставі рішення [PERSON] міської Ради III сесії V скликання за №88 від 09.06.2006 року йому, [PERSON] було надано дозвіл на будівництво (перебудови) індивідуального житлового будинку у зв'язку з цим була виділена земельна ділянка розміром 1000 кв.м. за адресою: м. Підгородне, вул. 50 років Перемоги, 37. На даній земельній ділянці в подальшому було розпочате будівництво житлового будинку та господарських споруд. В подальшому 27 січня 2012 року на підставі рішення [PERSON] міської ради №1190 XVI сесії VI скликання йому було надано дозвіл на складання проекту - відведення земельної ділянки у приватну власність за адресою: м. Підгородне, вул. 50 років Перемоги, 37 загальною площею 0,1000 га в тому числі: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських споруд площею 0,1000 га, та оформити відповідну документацію згідно чинного законодавства. За весь період часу за користування вищезазначеною земельною ділянкою ним щорічно сплачувався земельний податок. Відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за [PERSON] зареєстровано право власності на земельну ділянку №37 по вул.50 років Перемоги в м. Підгородне Підгородненської міськради, Дніпропетровської області (площа 0,1000 га) кадастровий номер 1221411000:01:144:0039. Перед вирішенням питання на сесії [PERSON] міськради, щодо надання йому дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки у приватну власність за адресою: м. Підгородне, вул. 50 років Перемоги, 37 загальною площею 0,1000 га, він 03.10.2011 року письмово звертався до [PERSON] міськради та 17.10.2011 року до Комунального підприємства «Архітектор» з приводу підтвердження виділення мені земельної ділянки за адресою: м. Підгородне, вул. 50 років Перемоги, 37 під будівництво індивідуального житлового будинку. Так, 04.10.2011 року [PERSON] міськрада Дніпропетровського району Дніпропетровської області повідомила, що згідно відомостей, які є в наявності в міській раді, 09.06.2006 року [PERSON] міськрадою було прийнято рішення №88-3/У «Про виділення земельних ділянок під будівництво індивідуальних житлових будинків» на ім'я [PERSON]. Одночасно повідомила, що в період з 09.06.2006 року по 04.10.2011 року будь-якого рішення стосовно земельної ділянки № 37 по вул. 50 років Перемоги у м. Підгородне міською радою не приймалися. Стоном на 08.12.2014 року інформація щодо пропонування на перегляд рішення №88 від 09.06.2006 року стосовно земельної ділянки по вул. 50 років Перемоги, 37 в міській раді відсутня. Отже, вважає, що державний акт на право власності серія ЯЖ №134586 на земельну ділянку зареєстрований 10.11.2008 року реєстраційний номер 010812006511 виданий на підставі рішення [PERSON] міської Ради №856-ІІІ/V від 09.06.2006 року на ім'я [PERSON] згідно до якого в приватну власність [PERSON] передано земельну ділянку площею 0,1000 га за адресою: м. Підгородне, вул. 50 років Перемоги, 37 є недійсним та підлягає скасуванню, оскільки суперечить ст. 116 ЗК України. Окрім цього, вважає, що відповідно до зазначених норм є всі законні підстави для визнання недійсним договору дарування земельної ділянки № 110 від 23.01.2009 року згідно якого [PERSON] подарувала [PERSON] земельну ділянку площею, 0,1000 га, що розташована за адресою: м. Підгородне, вул. 50 років Перемоги, 37, а також визнання недійсним Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серія ЯЖ № 820200 зареєстрованого 16.02.2009 року реєстраційний номер 010912000708 на ім'я [PERSON] на право приватної власності на земельну ділянку №37 по вул. 50 років Перемоги у м. Підгородне Дніпропетровського району Дніпропетровської області виданого на підставі договору дарування № 110 від 23.01.2009 року. Лише в червні місяці 2014 року йому із первісної позовної заяви [PERSON] стало відомо, які саме були винесені рішення [PERSON] міською Радою, про існування Державних актів на право власності на земельну ділянку та які правочини були укладені відносно земельної ділянки №37 по вул. 50 років Перемоги у м. Підгородне, яка була йому виділена для будівництва житлового будинку. Отже строк звернення до суду порушено з поважних причин та підлягає поновленню. Представник позивача за основним позовом та третьої особи за зустрічним позовом [PERSON] за довіреністю [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги за основним позовом підтримав, заперечував проти задоволення позовних вимог за зустрічним позовом. Адвокат відповідача за основним позовом та позивача за зустрічним позовом [PERSON] за договором про надання правової допомоги адвокат [PERSON] та представник за довіреністю [PERSON] позовні вимоги за основним позовом не визнала, зустрічні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області за довіреністю [PERSON] позовні вимоги за первісним позовом не визнала, проти задоволення зустрічних позовних вимог не заперечувала. Відповідачка за зустрічним позовом [PERSON] у судове засідання не зявилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином у встановленому законом порядку у відповідності до ч. 5 ст. 74 ЦПК України (том № 2 а.с.67). Відповідачка за зустрічним позовом [PERSON] у судове засідання не зявилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином у встановленому законом порядку у відповідності до ч. 5 ст. 74 ЦПК України (том № 2 а.с.66). Представник третьої особи Управління Держгеокадастру у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області у судове засідання не зявився, надав суду лист про розгляд справи без їх участі (том № 1 а.с.208-209). Третя особа Приватний нотаріус Дніпропетровського районного нотаріального округу [PERSON] надала суду лист про розгляд справи без її участі (том № 2 а.с.69). Третя особа [PERSON] у судове засідання не зявилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином у встановленому законом порядку у відповідності до ч. 5 ст. 74 ЦПК України (том № 1 а.с.204). Вислухавши пояснення представників сторін, повно та всебічно вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно ч. 2 ст. 158 ЗК України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб. Згідно з ст. ст. 143, 146, 149 ЗК України вилучення (викуп) та припинення права користування або права власності на земельну ділянку чи її частину за відсутності на це згоди землекористувача або власника може здійснюватись виключно в судовому порядку. У судовому засіданні встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 07 лютого 2013 року (том № 1 а.с.5), посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №127, [PERSON] придбав земельну ділянку площею 0,1000 га, що розташована за адресою: м. Підгородне, вулиця 50 років Перемоги, № 37 Дніпропетровського району Дніпропетровської області, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка належала [PERSON] (до шлюбу [PERSON]) на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №884677 виданого [PERSON] міською радою Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 31 грудня 2012 року, на підставі договору дарування земельної ділянки від 05 листопада 2010 року № [NUMBER] 340319, та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 122140001006557, кадастровий номер 1221411000:01:144:0039, яка, в свою чергу, отримала земельну ділянку в дар від [PERSON] на підставі договору дарування земельної ділянки від 05 листопада 2010 року №4355 ВРД 340319, та якій земельна ділянка належала на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ №820200, виданого відділом Держкомзему у Дніпропетровському районі 16 лютого 2009 року і зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010912000701, кадастровий номер 1221411000:01:144:0039, яка, в свою чергу отримала земельну ділянку в дар від [PERSON] на підставі договору дарування №110 від 23 січня 2009 року, та якій земельна ділянка належала на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ №134586 зареєстрованого 10 листопада 2008 року за реєстраційним номером 010812006511, виданого на підставі рішення [PERSON] міської ради № 856-ІІІ/V від 09.06.2006 року. Окрім цього, на підставі договору купівлі-продажу від 07 лютого 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 132 (том № 1 а.с.19), [PERSON] придбав земельну ділянку площею 0,1000 га що розташована за адресою: м. Підгородне, вулиця 50 років Перемоги, № 39 Дніпропетровського району Дніпропетровської області, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка належала [PERSON] (до шлюбу [PERSON]) на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №8846776 виданого [PERSON] міською радою Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 31 грудня 2012 року, на підставі договору дарування земельної ділянки від 05 листопада 2010 року №4361 ВРД 340318, та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 122140001006556, кадастровий номер 1221411000:01:144:0038, яка, в свою чергу, отримала земельну ділянку в дар від [PERSON] на підставі договору дарування земельної ділянки від 05 листопада 2010 року №4361 ВРД 340318, та якій земельна ділянка належала на підстав Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯЖ № 139302, виданого відділом Держкомзему у Дніпропетровському районі 25 грудня 2008 року, згідно Договору дарування земельної ділянки №3513 від 05 грудня 2008 року і зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010812007820, кадастровий номер 1221411000:01:144:0038, яка, в свою чергу, отримала земельну ділянку в дар від [PERSON] на підставі договору дарування №3513 від 05 грудня 2008 року, та якій земельна ділянка належала на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ №134570 зареєстрованого 10 листопада 2008 року за реєстраційним номером 010812006494, виданого на підставі рішення [PERSON] міської ради №857-ІІІ/V від 09 червня 2006 року. Будь-які будівлі чи споруди на спірних земельних ділянках були відсутні, земельні ділянки [PERSON] придбав саме для будівництва в майбутньому житлового будинку та господарських споруд. В серпні 2013 року, прибувши до належних на праві власності земельних ділянок, [PERSON] встановив, що на земельній ділянці за адресою: м. Підгородне, вулиця 50 років Перемоги, № 37 Дніпропетровського району Дніпропетровської області ведуться будівельні роботи (зроблено фундамент під будівлю), тобто ведеться самочинне будівництво. Встановлено, що 09 червня 2006 року [PERSON] міською радою було прийнято рішення №88-3/V «Про виділення земельних ділянок під будівництво індивідуальних житлових будинків» на імя [PERSON], а рішенням [PERSON] міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області 27 січня 2012 року, було надано дозвіл [PERSON] на складання проекту відведення земельної ділянки у приватну власність за адресою: м. Підгородне, вул. 50-років Перемоги, 37, загальною площею 0,1000 га, в тому числі: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1000 га (том № 1 а.с.33). 01 серпня 2013 року за заявою [PERSON], комісія [PERSON] міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області виїхала на місцевість для розгляду питання стосовно упорядкування поштової адреси земельних ділянок по вул. 50-річчя Перемоги, 37,39, та встановила, що згідно наданої документації [PERSON] земельні ділянки №37,39 по вул. 50-річчя Перемоги належать згідно договорів купівлі-продажу земельних ділянок від 07.02.2013 року, але, згідно перевірки архівних даних, вищезазначені земельні ділянки №37,39 знаходяться в користуванні та у власності інших громадян (том № 1 а.с.36). Також було складено топографічний план земельних ділянок (том № 1 а.с.37). Відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (том № 1 а.с.35), за [PERSON] зареєстроване право власності на земельну ділянку, яка розташована за адресою: м. Підгородне, вул. 50 років Перемоги, 37, [PERSON] міської ради, Дніпропетровського району, Дніпропетровської області (площа 0,1000га), кадастровий номер 1221411000:01:144:0039, цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Документ, що засвідчує право: [PERSON] з Державного реєстру на нерухоме майно про реєстрацію права власності, номер запису №100384 від 07.02.2013 року, виданий на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки №127 від 07.02.2013 року. Щодо попередніх реєстрацій права власності на вищезазначену земельну ділянку, надано інформацію, а саме: 10.11.2008 року зареєстровано право власності на земельну ділянку за [PERSON], Державний акт на право власності серії ЯЖ №134586 зареєстрований 10.11.2008 року, реєстраційний номер 010812006511, виданий на підставі рішення [PERSON] міської ради №856-ІІІ/V від 09.06.2006 року; - 16.02.2009 року зареєстровано право власності на земельну ділянку за [PERSON], Державний акт на право власності серії ЯЖ №820200 зареєстрований 16.02.2009 року, реєстраційний номер 010912000701, виданий на підставі договору дарування №110 від 23.01.2009 року; - 31.12.2012 року зареєстровано право власності на земельну ділянку за [PERSON], Державний акт на право власності серія ЯЛ №884577 зареєстрований 31.12.2012 року, реєстраційний номер 122140001006557, виданий на підставі договору дарування №4355 від 05.11.2010 року. Відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (том № 1 а.с.34), за [PERSON] зареєстроване право власності на земельну ділянку, яка розташована за адресою: м. Підгородне, вул. 50 років Перемоги, 39, [PERSON] міської ради, Дніпропетровського району, Дніпропетровської області (площа 0,1000 га), кадастровий номер 1221411000:01:144:0038, цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Документ, що засвідчує право: [PERSON] з Державного реєстру на нерухоме майно про реєстрацію права власності, номер запису №100911 від 07.02.2013 року, виданий на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки №132 від 07.02.2013 року. Щодо попередніх реєстрацій права власності на вищезазначену земельну ділянку, надано інформацію, а саме: 10.11.2008 року зареєстровано право власності на земельну ділянку за [PERSON], Державний акт на право власності серії ЯЖ №134570 зареєстрований 10.11.2008 року, реєстраційний номер 010812006494, виданий на підставі рішення [PERSON] міської ради №857-ІІІ/V від 09.06.2006 року; - 25.12.2008 року зареєстровано право власності на земельну ділянку за [PERSON], Державний акт на право власності серії ЯЖ №139302 зареєстрований 25.12.2008 року, реєстраційний номер 010812007820, виданий на підставі договору дарування №3513 від 05.12.2008 року; - 31.12.2012 року зареєстровано право власності на земельну ділянку за [PERSON], Державний акт на право власності серія ЯЛ №884676 зареєстрований 31.12.2012 року, реєстраційний номер 122140001006556, виданий на підставі договору дарування №4361 від 05.11.2010 року. Вищезазначені земельні ділянки належать позивачу на праві власності, що було зареєстровано у Державному реєстрі прав на нерухоме майно, відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Стаття 140 ЗК України, містить вичерпний перелік підстав припинення права власності на земельну ділянку, а саме: добровільна відмова власника від права на земельну ділянку; смерть власника земельної ділянки за відсутності спадкоємця; відчуження земельної ділянки за рішенням власника; звернення стягнення на земельну ділянку на вимогу кредитора; відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності та для суспільних потреб; конфіскація за рішенням суду; невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом. Частина 10 статті 149 ЗК України, передбачає, що у разі незгоди користувача земельної ділянки вона може вилучатися для суспільних та інших потреб виключно в судовому порядку. Інших підстав припинення права власності чи права користування законом не передбачено. Тому за жодних обставин [PERSON] міська рада не мала права ухвалювати рішення про передачу у користування чи у власність земельної ділянки право власності на яку належить іншій особі та зареєстровано в установленому законом порядку за цією особою. Верховний Суд України в своїй постанові від 07 жовтня 2015 року в схожій справі про виділення земельної ділянки без припинення права користування цією ділянкою за попереднім її користувачем зазначив що: «Примусове припинення права користування земельною ділянкою, вилучення земельної ділянки могло відбуватись у судовому порядку, передбаченому частиною четвертою статті 29, частиною шостою статті 31 Земельного кодексу УРСР 1990 року та статті 143, частини десятої статті 149 Земельного кодексу України 2001 року». Тому, суд прийшов до висновку, що не існує жодної підстави для примусового припинення права власності [PERSON] на його земельну ділянку, а тому у [PERSON] міської ради до ухвалення судом рішення про припинення права власності за [PERSON] не було жодних законних підстав ухвалювати 27 січня 2012 року рішення про надання [PERSON] дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки у приватну власність, адже у зазначеної земельної ділянки є інший належний власник, [PERSON], право власності якого на неї ніким не припинено. Також про аналогічну ситуацію йдеться в п.68,69,70,71 рішення ЄСПЛ від 20 жовтня 2011 року справа «Рисовський проти України». В п. 68 рішення зазначено: «Щодо другого аспекту скарги, а саме скасування рішення 1992 року, з матеріалів справи вбачається, що скасування саме по собі не позбавило чинності належного заявникові Державного акта на право користування землею та не вплинуло на обовязкову силу рішення суду 1994 року». В даному спорі право на земельну ділянку до [PERSON] перейшло навіть не на підставі судового рішення, яким було вирішено спір про земельну ділянку, а на підставі правочину визнаного державою та укладеного сторонами з чітким дотриманням усіх вимог законодавства. Тобто, навіть можливе скасування судом рішення [PERSON] міської ради від 09 червня 2006 року про передачу в приватну власність [PERSON] спірної земельної ділянки само по собі не позбавляє чинності належного [PERSON] права власності на його земельну ділянку, а тому таке право позивача (добросовісного набувача) підлягає судовому захисту, адже попередній власник земельної ділянки Територіальна громада м. Підгородне в особі відповідної ради до цього часу не зверталася з позовом про витребування спірної земельної ділянки чи визнання правочину недійсним. Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ст. 330 ЦК України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. [PERSON] в своєму зустрічному позові не заявляв вимоги про визнання недійсним правочину, на підставі якого [PERSON] набув право власності на спірну земельну ділянку чи про витребування на його користь земельної ділянки. Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно із нормою ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ч. 2 цієї статті державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Аналогічна норма міститься у ст. 126 ЗК України, відповідно до якої право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зважаючи на викладене, з урахуванням норми ст. 125 ЗК України, згідно якої право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цих прав та згідно із наведеною вище нормою ст. 126 цього Кодексу, відсутність документів, що посвідчують право власності [PERSON] на спірних земельних ділянок, що розташовані в м. Підгородне по вул. 50 років Перемоги, № 37 та № 39, унеможливлює вважати останнього власником цих земельних ділянок. Згідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 60 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Отже, в результаті дослідження у судовому засіданні документації, вислухавши сторони, з огляду на вищевикладені обставини та аналізуючи вищевикладені норми чинного законодавства, суд прийшов до висновку, що є всі підстави для задоволення вимог власника земельної ділянки [PERSON] до не власника земельної ділянки [PERSON] про усунення перешкод в користуванні позивачем його земельною ділянкою. Що стосується зустрічних позовних вимог [PERSON] про визнання недійсними рішення міськради, державних актів на право власності на земельну ділянку та договору дарування, який не надав належних та допустимих доказів у розумінні ст. 57-60 ЦПК України на підтвердження позовних вимог, то вони задоволенню не підлягають оскільки є безпідставними. Згідно ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Тому на підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідачів [PERSON] та [PERSON] міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області на користь [PERSON] слід стягнути суму сплаченого судового збору в розмірі 487,20 грн., тобто з кожного по 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved