Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

В січні 2015 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» суму у розмірі 64000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 01.12.2014 року складає 957440,00 грн., а також стягнути з відповідачки судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав на те, що відповідно до укладеного договору № DNI0GA00000115 від 13.07.2007 року [PERSON] 13.07.2007 року отримала кредит у розмірі 64000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 13.07.2017 року. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між позивачем та відповідачкою 13.07.2007 року був укладений Договір іпотеки № DNI0GA00000115. Згідно з договором іпотеки відповідачка надала в іпотеку позивачу нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 55,20 кв.м., житловою площею 36,90 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS], яка належить їй на праві власності на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 404000,00 грн. Також, в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між позивачем та [PERSON] 13.07.2007 року був укладений Договір поруки № DNI0GA00000115, відповідно до якого [PERSON] поручився перед позивачем за виконання відповідачкою зобовязань за Кредитним договором № DNI0GA00000115 від 13.07.2007 року. В квітні 2013 року [PERSON] (син та законний представник відповідачки) в інтересах [PERSON] звернувся до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою, в якій просив постановити рішення, яким визнати недійсним Кредитний договір № DNI0GA00000115 від 13.07.2007 року, укладений між позивачем та відповідачкою. В обґрунтування позову [PERSON] посилався на той факт, що при укладенні Кредитного договору № DNI0GA00000115 від 13.07.2007 року [PERSON] в силу свого стану здоров'я помилялася щодо обставин, які мають істотне значення і просив визнати кредитний договір недійсним. Також, посилався на рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 20.07.2010 року, відповідно до якого відповідачку було визнано недієздатною, та призначено над нею опікуна - її сина [PERSON]. 28 серпня 2013 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська в задоволенні вищевказаного позову [PERSON] було відмовлено. Проте, 26 травня 2014 року Апеляційний суд Дніпропетровської області скасував рішення Красногвардійського районного суду від 28.08.2013 року та ухвалив нове рішення, яким визнав недійсним Кредитний договір № DNI0GA00000115 від 13.07.2007 року. На підставі вищевказаного, позивач має право вимагати від відповідачки повернення отриманих коштів в сумі 64000,00 доларів США, які вона отримала від позивача на виконання кредитного договору № DNI0GA00000115 від 13.07.2007 року. В судове засідання представник позивача [PERSON] не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, раніше надав суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити їх в повному обсязі. Справу просив розглянути без участі представника позивача. Також, зазначив, що не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідачка та її законний представник [PERSON] в судове засідання не зявилися, про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином, причину своєї неявки суду не повідомили. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню по наступним підставам. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно до закону, договору. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. У судовому засіданні було встановлено, що 13 липня 2007 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приват Банк», яке змінило свою організаційно-правову форму на Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк», та [PERSON] був укладений Кредитний договір № DNI0GA00000115, згідно з яким банк надав останній грошові кошти у сумі 64000 доларів США, а вона тим самим зобов'язалася повернути кредит у розмірах та у строки згідно з Графіком погашення заборгованості по кредиту (а.с.12-17). В рахунок забезпечення зобовязань по Кредитному договору № DNI0GA00000115 від 13.07.2007 року, між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приват Банк», яке змінило свою організаційно-правову форму на Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк», та [PERSON] 13 липня 2007 року також був укладений Договір іпотеки № DNI0GA00000115 від 13.07.2007 року та Договір про задоволення вимог іпотекодержателя від 13.07.2007 року (а.с.20-25). Крім того, між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приват Банк», яке змінило свою організаційно-правову форму на Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк», був укладений Договір поруки № DNI0GA00000115 від 13.07.2007 року, за умовами якого поручитель зобов'язався солідарно відповідати перед кредитором за виконання боржником своїх обов'язків за кредитними договором № DNI0GA00000115 від 13.07.2007 року, в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, пені та інших штрафних санкцій (а.с.18-19). Позивач свої зобовязання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачці кредитні кошти в сумі 64000 доларів США (а.с.26), які остання отримала та використала кредитні кошти в своїх цілях. При цьому, рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 травня 2014 року Кредитний договір № DNI0GA00000115, укладений 13.07.2007 року між позивачем та [PERSON] визнано недійсним (а.с.29-31), оскільки згідно акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи комунального закладу «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня Дніпропетровської обласної ради» № 46 від 01.04.2014 року, [PERSON] в період складання Кредитного договору № DNI0GA00000115 від 13.07.2007 року страждала та на теперішній час страждає хронічним стійким психічним розладом у формі органічного шизофреноподібного розладу. За своїм психічним станом в період складання Кредитного договору № DNI0GA00000115 від 13.07.2007 року не могла розуміти значення своїх дій та керувати ними. На підставі вищевказаного рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 травня 2014 року, рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 серпня 2014 року по справі № 203/3964/14-ц було визнано недійсними: Договір іпотеки № DNI0GA00000115 від 13 липня 2007 року укладений між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та [PERSON]; Договір про задоволення вимог іпотекодержателя від 13 липня 2007 року укладений між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та [PERSON]; Договір поруки № DNI0GA00000115 від 13 липня 2007 року укладений між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та [PERSON]; знято заборону відчуження предмета іпотеки за Договором іпотеки № DNI0GA00000115 від 13 липня 2007 року, а саме квартири [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON] (ІПН: [NUMBER]); а також вирішено питання щодо розподілу судових витрат (а.с.6-8). Вищевказане рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 серпня 2014 року по справі № 203/3964/14-ц було залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 вересня 2014 року (а.с.9-11). Так, відповідно до ч. 1 ст. 1057-1 ЦК України, у разі визнання недійсним кредитного договору суд за заявою сторони в обов'язковому порядку застосовує наслідки недійсності правочину, передбачені частиною першою статті 216 цього Кодексу, та визначає грошову суму, яка має бути повернута кредитодавцю. Згідно з ч. 1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Як вже судом було встановлено вище, позивач на виконання умов Кредитного договору № DNI0GA00000115 від 13.07.2007 року надав відповідачці грошові кошти в сумі 64000,00 доларів США, які вона повинна повернути у звязку з визнанням вказаного договору недійсним. За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» суму у розмірі 64000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 01.12.2014 року складає 957440,00 грн. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача слідує стягнути судовий збір в сумі 3654 грн. 00 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved