Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-16 00:00:00

В червні 2018 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за житлово-комунальні послуги. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] є власником нежитлового приміщення [ADDRESS] , загальною площею 110,20 кв.м. та знаходиться на 24 поверсі вказаного житлового будинку. Однак, незважаючи на фактичне споживання боржник житлово-комунальні послуги надані позивачем не оплачує належним чином, внаслідок чого утворилась заборгованість, яку позивач просив суд стягнути з відповідача, а саме: за спожиті житлово-комунальні послуги, що виникла станом на 31 липня 2016 року в розмірі 37857,31 грн. та витрати по оплаті судового збору. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Ладиченко С.В. від 20.07.20170 справа призначена до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Новак А.В. від 19.09.2008 року прийнято до свого провадження цивільну справу за даним позовом. Згідно Розпорядження «Про призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ» від 12.02.2019 року № 438 на підставі п. 6.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу у Голосіївському районному суді м. Києва здійснено повторний автоматизований розподіл справи, в зв`язку на час відсторонення з посади судді Новак А.В. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 22.01.2020, закрито підготовче провадження та призначено справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Експлуатуюча організація «Голосієво» до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги до судового розгляду по суті. Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. В матеріалах справи наявний відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначив, що просить у задоволенні позову відмовити, з огляду на наступне. Будинок [ADDRESS] , в якому знаходиться належне відповідачу приміщення знаходиться в управлінні на балансі, утриманні і обслуговуванні ОСББ «Голосіївська Фортеця», яке створено в 2009 році. ОСББ «Голосіївська Фортеця» вже тривалий час надає житлово-комунальні послуги власникам та користувачам квартир та нежитлових приміщень, які розташовані в зазначеному будинку. Відповідач зазначає, що справно сплачує відповідні послуги за нежитлове приміщення [ADDRESS] та не має заборгованості перед об`єднанням. Позивач, який неналежним чином утримував будинок, в будь-який спосіб намагається створювати перешкоди для нормального функціонування будинку та спокійного побуту членів об`єднання. Також відповідач зауважує, що ані в позовній заяві, ані в розрахунку не вказані який саме вид житлово-комунальних послуг був начебто наданий позивачем відповідачу. В Розрахунку позивача не вказана загальна площа приміщення, щодо якого він здійснений. Окрім того, позивач в своїй позовній заяві, в порушення встановлених законом строків позовної давності, обґрунтував розмір своїх вимог сумами щомісячних нарахувань, починаючи з березня 2010 року. Тому відповідач зазначає, що згідно ч. 1 ст. 257 ЦК України для стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги в судовому порядку встановлена загальна позовна давність тривалістю у 3 роки. Окрім того, ще в 2011 році відповідачем було здійснено технічну інвентаризацію відповідного приміщення і встановлено, що реальна загальна площа відповідного приміщення [ADDRESS] становить 101,9 кв.м., а не так як зазначає відповідач 110,2 кв.м. Враховуючи зазначені обставини, а також те, що між сторонами відсутні будь-які договірні умови, а також реальні правовідносини щодо надання відповідних житлово-комунальних послуг за нежитлове приміщення [ADDRESS] , відповідач просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Разом з цим, позивач надав відповідь на відзив, в якому зазначає, що не погоджується з твердженням відповідача, що житловий будинок [ADDRESS] передано на баланс ОСББ «Голосіївська Фортеця», оскільки це сталось лише в серпні 2016 року, а до 05.08.2016 року вказаний житловий будинок знаходився на балансі позивача. Також позивач вказав, що в позовній заяві міститься інформація про надані послуги , вказано відповідні розпорядження про затвердження тарифу, а розрахунок заборгованості містить інформацію про назву послуги та щомісячні нарахування по кожній послузі. Окрім того, зауважив, що відсутність договору між сторонами не може бути причиною для відмови в прийнятті заяви про видачу судового наказу. Надання послуги утримання будинку та прибудинкової території є обов`язковим та носить постійний характер, який не залежить від бажання чи не бажання власників житлових та нежитлових приміщень у їх отриманні. На підтвердження загальної площі приміщення [ADDRESS] позивач надав копію договору купівлі-продажу від 25.02.2010 року, яка є правовстановлюючим документом. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 27.06.2007 року Розпорядженням Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації № 775 Товариство з обмеженою відповідальністю «Експлуатуюча організація «Голосієво» визнано таким, що повинно надавати житлово-комунальні послуги житловому будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Зазначений будинок було передано на баланс ОСББ «Голосіївська Фортеця» у серпні 2016 року, що підтверджується актом приймання-передачі з балансу на баланс житлового будинку по [ADDRESS] від 05.08.2016 року. Відповідач [PERSON] є власником нежитлового приміщення [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1, 3 ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Відповідач наполягає на застосування строків позовної давності, оскільки у позові зазначено про стягнення заборгованості з березня 2010 року по 31.07.2016 року. Відповідно до ст.256 ЦК України - позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного праву або інтересу, який встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.2 ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Частиною 2 ст.264 ЦК України визначено, що позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Статею 267 ЦК України передбачено, що якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Судом встановлено, що Товариства з обмеженою відповідальністю «Експлуатуюча організація «Голосієво» у 2017 році зверталось до суду з заявою про видачу судового наказу. Судовий наказ було видано 13.12.2017 року, однак відповідно до ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 25.01.2018 року судовий наказ було скасовано та роз`яснено позивачу його право на звернення з тією самою вимогою до суду у позовному порядку. Судовий наказ, відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України, є особливою формою судового рішення про стягнення з боржника грошових коштів або витребування майна за заявою особи, якій належить право такої вимоги. Відповідно до ст.264 ЦК України та правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 21.01.2015 року, враховуючи, що судовий захист права кредитора на стягнення коштів може бути реалізовано як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання кредитором заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом ІІ ЦПК України, перериває перебіг строку позовної давності. Враховуючи, що позивачу видано судовий наказ 13.12.2017 року (дані коли саме позивач звертався із заявою про видачу судового наказу в матеріалах справи відсутні) та з огляду на трирічний строк позовної давності, суд вважає, що перебіг строку позовної давності відповідно до ч. 2 ст. 264 ЦК України, розпочався з 14.12.2017 року, тобто поданням заяви про видачу судового наказу було перервано строк позовної давності. Суд вважає, що позивачем пропущено строк позовної давності за вимогами про стягнення заборгованості за період з березня 2010 року по 14.12.2014 року. ОСББ вважається створеним з моменту його державної реєстрації, тому з 19.11.2009 року ОСББ «Голосіївська Фортеця» фактично виконував функції по управлінню будинком та забезпечував господарське управління, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про проведення державної реєстрації. Проте як підтверджено позивачем будинок [ADDRESS] було передано на баланс ОСББ «Голосіївська Фортеця» у серпні 2016 року, що підтверджується актом приймання-передачі з балансу на баланс житлового будинку по [ADDRESS] від 05.08.2016 року. Тарифи на утримання будинку та прибудинкової території затверджені: Розпорядженням Виконавчого органу Київської міської Ради (Київська міська державна адміністрація) «Про погодження тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» № 979 від 31.08.2009 року дію якого неодноразово було продовжено Розпорядженням Виконавчого органу Київської міської Ради (Київська міська державна адміністрація) № 1193 від 15.10.2009 року, № 1335 від 30.11.2009 року, № 191 від 30.03.2010 року, № 1241 від 30.12.2010 року; Розпорядженням Виконавчого органу Київської міської Ради (Київська міська державна адміністрація) № 579 від 10.04.2012 року «Про встановлення тарифів та структури тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для виконавців цих послуг» із внесенням змін Розпорядженням Виконавчого органу Київської міської Ради (Київська міська державна адміністрація) № 1191 від 11.07.2012 року. Враховуючи зазначене, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з [PERSON] заборгованості підлягають частковому задоволенню за період з 14.12.2014 по 04.08.2016 року у розмірі 9918,29 грн. Законодавство не передбачає звільнення споживача від сплати за отримані послуги навіть у випадку ненадання окремих житлово-комунальних послуг, споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати комунальні послуги і не може бути звільнений від сплати виниклої заборгованості, відповідно до ст.614 ЦК України особа може бути звільнена від відповідальності за невиконання зобов`язання лише у тому випадку, коли доведе відсутність своєї вини у порушенні такого зобов`язання. Однак, посилання відповідача про те, що йому не пропонували укласти договірні умови надання житлово-комунальних послуг, що відповідач справно сплачує відповідні послуги за нежитлове приміщення [ADDRESS] та не має заборгованості перед ОСББ «Голосіївська Фортеця», що позивач, неналежним чином утримував будинок, в будь-який спосіб намагається створювати перешкоди для нормального функціонування будинку та спокійного побуту членів об`єднання, нічим по матеріалам справи не підтверджені. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтями 77-80 ЦПК України, передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд, приймаючи до уваги, що в порушення вищезазначених приписів закону, відповідачем не здійснювалася оплата за житлово-комунальні послуги у належному розмірі, позовні вимоги про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Експлуатуюча організація «Голосієво» заборгованості за надані житлово-комунальні послуги підлягають частковому задоволенню, а саме за період з 14.12.2014 по 04.08.2016 року у розмірі 9918,29 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідачки на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 209,59 грн.

Outcome: partial