Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

В січні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Комунального підприємства «Служба єдиного замовника Костянтинівської міської ради» (далі - КП «СЄЗ Костянтинівської міської ради») про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, зобов'язання вчинити певні дії. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вона є власником квартири [ADDRESS] в м. Костянтинівка Донецької області. Внаслідок аварійного стану покрівлі вказаного будинку її квартира систематично затоплюється атмосферними опадами, внаслідок чого пошкоджуються стеля та стіни квартири. 11 лютого 2013 року співробітниками КП «СЄЗ Костянтинівської міської ради» був складений акт, згідно якого встановлено факт залиття квартири та пошкодження внутрішньої обробки кімнат квартири та їхній обсяг внаслідок протікання покрівлі. Відповідно до висновку спеціаліста, вартість ремонтно-відновлюваних робіт складає 12038 грн., які позивач просила стягнути на її користь. Крім того, [PERSON] просила відшкодувати моральну шкоду в розмірі 10000 грн. у зв'язку з душевними стражданнями, яких вона зазнала через пошкодження її житла, пригніченим емоційним станом у зв'язку з необхідністю проживання в умовах антисанітарії, частими захворюваннями дитини та бездіяльністю відповідача, який не реагує на її звернення та не виконує ремонтні роботи. Крім того, просила стягнути на її користь з КП «СЄЗ Костянтинівської міської ради» витрати по проведенню експертного дослідження в розмірі 1050 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 48,20 грн. Зобов'язати КП «СЄЗ Костянтинівської міської ради» провести капітальний ремонт покрівлі на даху будинку [ADDRESS] в м. Костянтинівка над першим під'їздом, де розташована квартира позивача. Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 13 лютого 2014 року позовні вимоги [PERSON] задоволено частково. Стягнуто з КП «СЄЗ Костянтинівської міської ради» на користь [PERSON] на відшкодування матеріальної шкоди 12038 грн., моральної шкоди - 2000 грн., витрати по оплаті будівельно-технічного дослідження в розмірі 1050 грн.,, витрати по сплаті судового збору в розмірі 487,20 грн., а всього 15575, 20 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. В апеляційній скарзі КП «СЄЗ Костянтинівської міської ради» просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи. В судовому засіданні апеляційного суду представник КП «СЄЗ Костянтинівської міської ради» Солодовников І.Г., який діє на підставі довіреності, доводи апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити. [PERSON] проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, просила її відхилити, рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 13 лютого 2014 року залишити без змін. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права. Відповідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] в м. Костянтинівка Донецької області (а.с.15-17). Відповідач, КП «СЄЗ Костянтинівна міської ради», є балансоутримувачем вказаного житлового будинку і у відповідності до Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року №45, несе відповідальність перед власником приміщення, житлового будинку у разі неякісних послуг, що призвело до збитків, завданих його майну або приміщенню, шляхом відшкодування збитків. Вина КП «СЄЗ Костянтинівна міської ради» в залитті квартири [PERSON] підтверджується актом, складеним представниками цього підприємства від 11 лютого 2013 року, з якого вбачається, що квартира № 14 в домі [ADDRESS] у м. Костянтинівка Донецької області знаходиться на п'ятому поверсі п'ятиповерхового будинку який має рулонну покрівлю. Оглядом цієї квартири встановлено її залиття внаслідок протікання покрівлі, яка потребує ремонту над 1 під'їздом (а.с. 14). Згідно висновку будівельно-технічного дослідження №1173/13 від 16 грудня 2013 року, складеного судовим експертом Перекрестовим В.М., вартість ремонтно-відновлюваних робіт у приміщеннях квартири [ADDRESS] м. Костянтинівка Донецької області, внаслідок залиття квартири, складає 12038 грн. (а.с. 25-36), витрати по проведенню дослідження складають 1050 грн. (а.с.12). У відповідності до ч. 1, п.п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що залиття квартири позивача відбулось з вини відповідача, розмір матеріальної шкоди підтверджений висновком оцінювача, стягнення моральна шкоди у розмірі 2000 грн. обґрунтована негативними наслідками у зв'язку із залиттям її квартири. З зазначеним висновком суду першої інстанції погоджується колегія суддів апеляційного суду, оскільки судом встановлено, що залиття квартири сталось з вини відповідача, заподіяння матеріального збитку у розмірі 12038 грн. та моральної шкоди у розмірі 2000 грн. позивачем суду доведено, інших доказів відповідачем суду не надано. Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції. Позивачем часткова відмова в позові не оскаржена, тому відмова в задоволенні позову апеляційним судом не перевіряється. Доводи апеляційної скарги щодо обслуговування житлового фонду, до якого відноситься і квартира позивача, не відповідачем, а ТОВ «УК КомЕнерго - Костянтинівка», апеляційний суд приймає критично, оскільки вони не доведені, та відповідних доказів для встановлення цього факту відповідачем суду першої та апеляційної інстанції не надано. Доводи апеляційної скарги щодо відсутності підстав відшкодування моральної шкоди з у зв'язку з душевними стражданнями, яких вона зазнала в у зв'язку з пошкодженням її житла, пригніченим емоційним станом у зв'язку з необхідністю проживання в умовах антисанітарії, частими захворюваннями дитини та бездіяльністю відповідача, апеляційний суд приймає критично на підставі п. 3 ч. 1 ст. 23 ЦК України, оскільки судом першої інстанції встановлена вина відповідача у пошкодження майна позивача. Доводи апеляційної скарги відносно неналежної правової оцінки наданим відповідачем доказам є непереконливими та спростовуються матеріалами справи, з яких вбачається, що, ухвалюючи рішення, суд, відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України, надав оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, їх достатності, взаємному зв'язку доказів у їх сукупності, а також навів мотиви, з яких він дійшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову про відшкодування шкоди. Розглядаючи справу, суд першої інстанції повно, всебічно та правильно встановив обставини справи та відповідні їм правовідносини, з'ясував доводи і заперечення сторін, встановленим обставинам та доказам дав належну оцінку та дійшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову. Проте, вирішуючи питання про стягнення з КП СЕЗ» на користь [PERSON] витрат на оплату будівельно-технічного дослідження в розмірі 1050 грн., суд в порушення вимог ст.79 ЦПК України, не звернув уваги на те, що перелік витрат, пов'язаних із розглядом справи є вичерпним і витрати на придбання, пошук доказів, підготовку висновків фахівців до цих витрат не відносяться. За таких обставин рішення суду першої інстанції в частині стягнення витрат на експертне дослідження підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Outcome: partial