Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-07 00:00:00

В січні 2019 року позивач звернулася в суд із означеним позовом до відповідача, вказавши, що вона перебувала із відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Деражнянського районного суду Хмельницької обалсті, та від якого [INFO] у них народився син [PERSON] .. На даний час син є повнолітнім та навчається на денній формі навчання у Шепетівському медичному училищі. Через наведену обставину син позбавлений можливості працевлаштуватись та отримувати заробіток. Враховуючи наведене, позивач, посилаючись на ст. 199 СК України та навівши доводи щодо спроможності відповідача виплачувати аліменти на утримання дитини, зокрема, вказавши що він сплачував раніше призначені аліменти не допускаючи заборгованості, інших утриманців не має, просила суд стягувати з відповідача на її користь на утримання повнолітнього сина, що навчається, аліменти у розмірі 1200 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду до закінчення сином навчання або до досягнення ним двадцяти трьох років. Крім того, позивач просила стягнути з відповідача на її користь 50 відсотків витрат за навчання сина. 10.04.2020 року означена позовна заява залишена без руху та надано позивачу строк для усунення її недоліків. Ухвалою судді від 17.04.2020 року відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу відповіді на відзив. Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якій позовні вимоги визнав частково. Вказав, що повністю визнає вимогу щодо стягнення з нього аліментів на утримання сина, що продовжує навчатись, у розмірі 1200 грн. на місяць. Натомість, зазначив, що на даний час офіційно не працює, не має постійного доходу та проходить тривале лікування остеохондрозу поперекового відділу хребта 1 ступеню, що потребує значних витрат. Також зазначає, що протягом всього періоду навчання сина [PERSON] переказував на ім`я позивачки кошти на навчання сина. У зв`язку з наявністю захворювання, лікування якого наразі потребує значних витрат, відповідач визнає вимогу щодо стягнення додаткових витрат на навчання у розмірі 10 000 грн.. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила задоволити їх у повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав частково в частині, вказаній у відзиві. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] , в суді підтримав позов та просить його задоволити. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено такі фактичні обставини справи факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано згідно з рішенням Деражнянського районного суду Хмельницької області від 20.10.2009 року. В шлюбі у них [INFO] народився син [PERSON] . Відповідач є батьком [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Деражнянського районного управління юстиції Хмельницької області. Дані обставини визнані сторонами та не оспорюються. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з роз`ясненнями, наведеними у пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Вирішуючи наявність вищенаведених обставин, судом встановлено, що на даний час син сторін [PERSON] є повнолітнім та на час розгляду справи судом йому виповнилося повних 18 років. Договором про навчання від 25.07.2017 року підтверджується, що [PERSON] навчається у Шепетівському медичному училищі на денній формі навчання за спеціальністю «221 Стоматологія», спеціалізація «Стоматологія ортопедична». Згідно довідки №568 від 08.02.2019 року, термін навчання [PERSON] визначено з 01.09.2017 року по 30.06.2020 року. З`ясовуючи потребу [PERSON] у матеріальній допомозі у зв`язку з навчанням, судом приймається до уваги те, що він навчається на денній формі навчання, у зв`язку з чим позбавлений можливості працювати, будь-якого іншого самостійного доходу не має. Вказана обставина, на думку суду, свідчить про його потребу у матеріальній допомозі. Разом з тим, визначаючи спроможність відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина, суд враховує доводи відповідача, наведені ним у відзиві на позов та які знайшли своє підтвердження належними доказами в ході розгляду справи судом. Так, суд при вирішенні позовних вимог про стягнення аліментів враховує стан здоров`я відповідача, у якого діагностовано аксонально-демієлінізуючу нейропатію сідничного нерву на рівні стегна з переважним ушкодженням порції малогомілкового нерву в його складі, що вбачається з документа, виданого 08.01.2020 року [PERSON] Медичним центром Медарт. Вказане підтверджується також протоколом магнітно-резонансної томографії від 24.01.2020 року, наданого Медичним центром Ультрадіагностика та консультативним висновком Реабілітаційного Центру Євмінова від 17.02.2020 року, що були додані відповідачем до відзиву на позов. Визначаючи можливості позивача [PERSON] брати участь у матеріальному забезпеченні сина [PERSON] , суд враховує, що остання не працює та при цьому відсутні відомості щодо обставин, які можуть перешкоджати позивачу працювати. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ч.1 ст.182 СК України, яка підлягає застосуванню до даних правовідносин в силу ст. 200 цього Кодексу, а також визнання позовних вимог відповідачем у цій частині, та вважає за можливе їх стягнення у грошовому виразі, що становить 1200 грн. щомісячно. Вирішуючи вимоги позивача в частині стягнення аліментів із [INFO] , тобто з моменту подачі позову до суду, враховується, що відповідач сплачував аліменти згідно рішення суду на неповнолітню дитину. [INFO] [PERSON] досяг повноліття. Обставини щодо належного виконання відповідачем аліментних зобов`язань до 25.03.2020 року включно сторонами не оспорюються. За таких умов, суд вважає вірним визначити дату стягнення аліментів з відповідача на утримання повнолітнього сина - [INFO] . Враховуючи викладені обставини, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 1/2 частини витрат за навчання їхнього сина [PERSON] , то суд вважає, що такі вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами першою - третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленністю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може братии участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька видів виконання цього обов`язку, зокрема утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, у разі якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198). Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Разом з тим статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу (постанова КЦС ВС від 29.01.2018 у справі № 622/373/16-ц). Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд врахує, що позивач в силу закону звільнена від сплати судового збору. При вирішенні вказаного позову, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved