Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

В червні 2014 року [PERSON] з урахуванням уточнення та доповнення звернулася до суду із позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус», [PERSON], [PERSON], [PERSON], треті особи [PERSON], [PERSON] про відшкодування витрат на поховання та моральної шкоди, в обґрунтування якого вказала, що 11.04.2014р. близько 06.00 [PERSON] керуючи мікроавтобусом «Фольксваген ЛТ-35», д.н. [NUMBER], здійснюючи перевезення пасажирів по маршруту № 54 «Автостанція № 1 - с. Шаровечка», рухаючись по вул. М. Рибалка в м. Хмельницькому у напрямку вул. Прибузької до проспекту Миру, при проїзді перехрестя з вул. Зарічанська, скоїв наїзд на пішохода [PERSON], матір позивача, яка загинула на місці події. Позивач з урахуванням обставин справи оцінює завдану моральну шкоду в розмірі 150000грн. На поховання своєї матері позивач витратила сумарно 12302грн., з яких 3200 витрати на перевезення автобусом, 5802 грн. - поминальний обід, 3300 грн. - витрати на ритуальні речі та послуги катафалку, з понесених витрат відповідачем [PERSON] відшкодовано 1000грн. Цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну транспортним засобом «Фольксваген ЛТ-35», д.н. [NUMBER], яким керував [PERSON] була застрахована страховим товариством «Глобус». Транспортний засіб «Фольксваген ЛТ-35», д.н. [NUMBER] належить на праві власності [PERSON] З урахуванням вищевикладеного позивач просить стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» в якості відшкодування моральної шкоди в розмірі 14616 грн. та 11300 грн. витрат понесених на поховання, а також стягнути солідарно з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] моральну шкоду в розмірі 135384 грн. Ухвалою суду від 09 жовтня 2014 року до участі у справі залучено в якості співвідповідача [PERSON]. Ухвалою суду від 17 грудня 2014 року до участі в справі залучено в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача [PERSON]. Ухвалою суду від 04 лютого 2015 року до участі у справі залучено в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача [PERSON]. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, просив в задоволенні вимог до нього відмовити, надав суду пояснення в яких вказав, що під час скоєння дорожньо-транспортної пригоди був при виконанні трудових обов'язків, його роботодавцем був [PERSON], а тому він не може нести відповідальність за завдану шкоду. Представник відповідача [PERSON] діючи в інтересах відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, надав суду пояснення в яких вказав, що [PERSON] перебував в трудових відносинах з [PERSON], а тому відповідальність за заподіяну моральну шкоду має нести роботодавець [PERSON] Представник відповідача Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений в установленому законом порядку, причини неявки суду невідомі. Відповідачем подано до суду заперечення на позовну заяву, в якому зазначено, що витрати на організацію поминального обіду в розмірі 5802 грн. та витрати на перевезення в розмірі 3200грн. є необґрунтованими, оскільки виходячи з положень ст. 1201 ЦК України, Закону України «Про поховання та похоронну справу», витрати на проведення поминальних обідів та витрати на перевезення проводяться після поховання, то відшкодовувати такі витрати повинен заподіювач шкоди. Крім того, розмір страхового відшкодування, заподіяного смертю фізичної особи, відповідно до п. 27.3 ст. 27 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку. Отже загальний розмір такого страхового відшкодування не може перевищувати 14616 грн. Оскільки позивач звернулась до суду виплата страхового відшкодування може бути проведена на підставі рішення суду Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, подала суду заяву, в якій просила справу слухати за її відсутності, а також письмові заперечення на позов, в яких вказала, що 11.04.2014р. [PERSON] не виконував трудових обов'язків, не перебував на зміні, не виходив на маршрут № 34, обслуговування якого здійснює відповідач. До автомобіля «Фольксваген ЛТ-35», д.н. [NUMBER] відповідач не має ніякого відношення. Жодних перевезень на маршруті № 54 не здійснює, а тому відсутні підстави стягувати з неї моральну шкоду. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, просив в задоволенні позову до нього відмовити, надав суду пояснення в яких вказав, що йому на праві власності належав автомобіль «Фольксваген ЛТ-35», д.н. [NUMBER], проте 11.01.2014р. надав нотаріально посвідчену довіреність на право розпорядження вказаним автомобілем та сам автомобіль [PERSON], в чиєму володінні вказаний автомобіль і перебував на день настання дорожньо-транспортної пригоди та на сьогоднішній день. Представник відповідача [PERSON] діючи в інтересах відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, просив в задоволенні позову в частині стягнення моральної шкоди відмовити, надав суду заперечення, в яких вказав, що [PERSON] ніколи не перебував у трудових відносинах з [PERSON], а автомобіль «Фольксваген ЛТ-35», д.н. [NUMBER], [PERSON] передав у розпорядження [PERSON] на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 11.01.2014 року. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, вказав, що автомобіль «Фольксваген ЛТ-35», д.н. [NUMBER], отримав від [PERSON] тільки в червні 2014 року, а до того вказаний автомобіль в його розпорядженні не перебував. Також вказав, що [PERSON] на роботу не наймав, заробітну плату йому не платив, в подальшому в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений в установленому законом порядку, причини неявки суду невідомі. Третя особа [PERSON] в судове засіданні не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений в установленому законом порядку, причини неявки суду невідомі. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 11.04.2014р. близько 06.00 [PERSON] керуючи мікроавтобусом «Фольксваген ЛТ-35», д.н. [NUMBER], здійснюючи перевезення пасажирів по маршруту № 54 «Автостанція № 1 - с. Шаровечка», рухаючись по вул. М. Рибалка в м. Хмельницькому у напрямку вул. Прибузької до проспекту Миру, при проїзді перехрестя з вул. Зарічанська, скоїв наїзд на пішохода [PERSON], матір позивача, яка загинула на місці події. Постановою від 24.09.2014 року кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 12014240000000029 від 11 квітня 2014 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України закрито в зв'язку з відсутністю в діях водія [PERSON] складу злочину. Постановою судді апеляційного суду Хмельницької області від 09.09.2014р., постанову Хмельницького міськрайонного суду від 24.06.2014р. про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП скасовано, а провадження у справі закрито. Цивільно-правова відповідальність за шкоду заподіяну транспортним засобом «Фольксваген ЛТ-35», д.н. [NUMBER] застрахована Товариством з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус», про що свідчить поліс АС/6668326 зі строком дії з 29.02.2014 року по 28.02.2015 року. 04 липня 2014 року представник позивача звернувся із заявою до страховика про виплату страхового відшкодування. Проте, страховою компанією повідомлено, що оскільки представник звернувся із вказаною заявою після звернення до суду із позовною заявою, а також у зв'язку із неузгодженням суми страхової виплати та не наданням банківських реквізитів для перерахування страхової виплати, виплата страхового відшкодування буде проводитись відповідно до рішення суду. Відповідно до частини 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Порядок відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи встановлений статтею 1168 ЦК України, відповідно до якої моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю. Відповідно до п. 27.4 ст. 27 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам'ятника, за умови надання страховику документів, що підтверджують такі витрати. Відповідно до ст. 1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов'язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам'ятника, ці витрати. Так, згідно видаткової накладної № 685 від 11.04.2014 та квитанції до касового прибуткового ордера позивач оплатила 3300грн. витрат на поховання матері [PERSON] Крім цього, згідно рахунку № 1/12/04 від 12.04.2014р. та акту виконаних робіт № 1/12/04 від 12.04.2014 вартість послуг з перевезення пасажирів автобусом за маршрутом Хмельницький-Ізяслав-Хмельницький становить 3200грн. Проте розрахункової квитанції чи чеку про проведення розрахунку за надані послуги позивачем не надано. Також не надано розрахункових документів про проведення розрахунку позивачем за поминальний обід в сумі 5802,00грн. Згідно п. 27.3. ст. 27 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку, батькам, дітям. Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного потерпілого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» мінімальна заробітна плата становить 1218грн., а отже загальний розмір такого страхового відшкодування становить 14616грн. З врахуванням вищевикладеного позовні вимоги до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» підлягають задоволенню частково, а саме підлягають стягненню витрати на поховання в сумі 3300 грн. та 14616грн. моральної шкоди. Щодо стягнення солідарно з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] моральної шкоди, то в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки встановлено статтею 1187 ЦК України, за умовами якої джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 06 листопада 2013 року у справі № 6-108цс13, положення ст. ст. 1187, 1188 ЦК України є спеціальними по відношенню до ст. ст. 1166, 1167 ЦК України, у зв'язку з чим перевага у застосуванні має надаватися спеціальним нормам. Аналіз норм ст. ст. 1167, 1172, 1187, 1188 ЦК України дає підстави для висновку про те, що шкода, (в тому числі моральна), завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини водія, який на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм. У п.4 постанови № 6 Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року надано приблизний перелік володільців джерел підвищеної небезпеки, до яких, зокрема, належать власники джерел підвищеної небезпеки (кооперативи, акціонерні товариства, громадяни тощо); організації, що володіють джерелами підвищеної небезпеки на праві повного господарського відання або на праві оперативного управління (державні підприємства та установи); організації та громадяни, що володіють джерелами підвищеної небезпеки на підставі відповідних договорів (договору оренди, підряду); громадяни, які мають доручення на керування транспортним засобом; організації, що володіють джерелами підвищеної небезпеки на підставі адміністративного акта про передачу їх у тимчасове користування. У свою чергу матеріальна або фактична ознака володільця джерела підвищеної небезпеки означає, що особа повинна здійснювати фактичне володіння (експлуатацію, використання, зберігання, утримання) небезпечними об'єктами. У разі, якщо управління небезпечним об'єктом передається третій особі без належного юридичного оформлення (наприклад, управління транспортним засобом без оформлення довіреності), вважається, що об'єкт не виходить із володіння його безпосереднього володільця, і саме він нестиме відповідальність за заподіяну шкоду. Головною особливістю відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є те, що володільця небезпечного об'єкта буде зобов'язано відшкодувати шкоду незалежно від вини цієї особи. Перед потерпілим несуть однаковий обов'язок відшкодувати завдану шкоду як винні, так і невинні володільці об'єктів, діяльність з якими є джерелом підвищеної небезпеки. Власником транспортний засіб «Фольксваген ЛТ-35», д.н. [NUMBER] станом на 11.04.2014р. був [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER]. Проте 11.012014 року [PERSON] уповноважив [PERSON] та [PERSON] розпоряджатись вказаним транспортним засобом, надавши нотаріально посвідчену довіреність строком на десять років з правом передоручення, яка посвідчена приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 58. Крім цього, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 11.04.2011 року уклали трудовий договір між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю. Вказаний трудовий договір зареєстрований в Хмельницькому міському центрі зайнятості. [PERSON] прийнятий на роботу водія, а 08.05.2014р. звільнений за згодою сторін відповідно до ст. 36 п. 1 КЗпП. Відповідно до договору про спільну діяльність між перевізником та власником транспортного засобу від 22.02.2012 року [PERSON] забезпечує обслуговування пасажирів на автобусному маршруті загального користування № 34 «Завод «Катіон» - «Лезневе». Відповідно до наданого [PERSON] подорожнього листа № 28 маршруту № 34 за 11.04.2014 року, на маршруті працював водій [PERSON] Згідно договору про спільну діяльність між перевізником та власником транспортного засобу від 23.02.2012р., укладеного між ФОП [PERSON] та ФОП [PERSON], з метою забезпечення обслуговування пасажирів на автобусному маршруті загального користування № 54 «Керамзитовий завод - Автостанція № 1» [PERSON] здійснює пасажирські перевезення на автобусі марки «Фольксваген ЛТ-35», д.н. [NUMBER]. Таким чином, [PERSON] 11.04.2014 року на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди був при виконанні трудових обов'язків. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що працював разом із [PERSON] на маршруті № 54 позмінно. 11.04.2014 року [PERSON] працював на зміні. Ключі від автобуса та свідоцтво про реєстрацію їм надав [PERSON], розрахунки за виконану роботу з січні 2014 року і [PERSON] і [PERSON] проводили з [PERSON] З урахуванням вищевикладеного, судом в порядку ч.4 ст. 10 ЦПК України роз'яснено представнику позивачу право залучити [PERSON] в якості співвідповідача, проте такого клопотання представник позивача не заявив. Відповідно до висловленої Верховним Судом України правової позиції у постанові від 5 грудня 2012 року в справі № 6-145цс12, власник джерела підвищеної небезпеки зобов'язаний відшкодувати моральну шкоду, завдану смертю особи, незалежно від своєї вини. Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом України у постанові від 17 жовтня 2012 року в справі № 6-114цс12, де Судовою палатою у цивільних справах визнано обов'язок володільця джерела підвищеної небезпеки відшкодувати заподіяну моральну шкоду, незалежно від вини останнього чи факту виплати страхового відшкодування. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Оцінивши подані докази в сукупності суд приходить до висновку, що відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] є неналежними відповідачами у зв'язку з чим в задоволенні позовних вимог щодо солідарного стягнення моральної шкоди в розмірі 135384 грн. належить відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК позивач звільнена від сплати судового збору при поданні позовної заяви, отже з відповідача Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» належить стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 179,16грн.

Outcome: partial