Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-12 00:00:00

В червні 2016 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому щодо своїх вимог вказував наступне. 4 грудня 2005 року між ним та відповідачкою був зареєстрований шлюб, за час якого в них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Але 9 грудня 2014 року їх шлюб був розірваний і дочка залишилася проживати з матірю. Проте відповідачка створює йому перешкоди участі у вихованні дитини і не дає бачитися з нею через різні надумані причини. Посилаючись на ст. 157 СК України зазначав, що має таке ж право як і мати брати участь у вихованні дитини і бачитися з нею, тому просив суд зобовязати відповідачку не чинити йому перешкод в цьому та визначити способи участі у вихованні дитини: побачення з дочкою за його місцем проживання кожної суботи з 08:00 до 17:00 та в день народження доньки з 08:00 годин до 17:00 годин. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала вказуючи, що відповідач погано веде себе, має погані характеристики, тому не може виховувати дочку. На останні засідання відповідачка не з`являлася, хоча про час та місце була належним чином повідомлена, причини неявки суд не повідомляла. Представник третьої особи служби у справах дітей Вітовської районної державної адміністрації у вирішенні спірного питання вважав, що вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки він має рівні права з матірю на побачення з дочкою. Представник іншої третьої особи до судового засідання не з`явився, про його час та місце був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Заслухавши пояснення учасників розгляду, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Так, судом було встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 4 грудня 2005 року по 9 грудня 2014 року, за час якого них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу вона залишилися проживати з відповідачкою. В ч. 2 та ч. 3 ст. 157 СК України зазначено, що той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобовязаний брати участь у їх вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у їх вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. [PERSON] має постійно місце проживання та місце роботи, добре характеризується. З пояснень відповідачки, які вона надала в судовому засіданні дійсно вбачається, що з її боку створюються деякі перешкоди батьку у спілкуванні та вихованні дочки. На це вказує існування неприязних особистих відносин між ними, які дають суду обґрунтовані сумніви, що і в подальшому відповідачка також може створювати перешкоди у спілкуванні батька з дитиною. Тому суд вважає за необхідне захистити права батька шляхом встановлення часу та місця його побачення з дочкою та участі його в її вихованні. При цьому суд враховує і права матері на відпочинок та спілкування з дитиною у її день народження, тому вважає необхідним відмовити в задоволенні вимог позивача на його індивідуальне право в цей день бачитися з дочкою. Враховуючи викладене,

Outcome: partial