Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

В травні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 19 липня 2003 року він уклав шлюб з [PERSON] 25 грудня 2003 року у них народився син [PERSON] Водночас, сторони припинили проживати однією сімєю. Крім того, сторони не можуть дійти згоди щодо розміру аліментів на утримання дитини. Тому [PERSON] просить суд розірвати шлюб та стягнути з нього аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримує позов та наполягає на його задоволенні. Відповідач не зявився у судове засідання. [PERSON] надіслала заяву (а.с.27), в якій вона визнає позов та просить розглянути цивільну справу в її відсутності. Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 19 липня 2003 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у ВРАГС Бориспільського МУЮ Київської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження був зроблений запис за №214. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про одруження серії 1-БК №216679 від 19 липня 2003 року (а.с.2). 25 грудня 2003 року у них народився син [PERSON] Це підтверджується копією повторного свідоцтва про народження серії 1-ОК №359859 від 21 червня 2017 року (а.с.3). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу супере-чило б інтересам хоча б одного з них. Як розяснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допуска-ється. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН. Встановлено, що [PERSON] не бажає жити однією сімєю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Примушування позивача до шлюбу з [PERSON] не допускається. З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між [PERSON] та відповідачем, допустимо розірвати. Сторони визнали,\~що вони\~припинили проживати\~однією сімєю,\~дитина залишилась\~проживати з\~матірю та\~перебуває на\~її утриманні. На підставі ч.1 ст.82 ЦПК України ці обставини не потребують доказування. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на отримання дитини (аліменти) присуджують у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч.1 ст.182 та ч.1, ч.3 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів в твердій грошовій сумі, а також враховує стан здоровя\~та матеріальне\~становище дитини; стан\~здоровя та\~матеріальне становище\~платника аліментів; наявність\~у платника\~аліментів інших\~дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; наявність\~рухомого та\~нерухомого майна,\~грошових коштів; доведені\~стягувачем аліментів\~витрати платника\~аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; інші\~обставини,\~що мають\~істотне значення. Розмір\~аліментів має\~бути необхідним\~та достатнім\~для забезпечення\~гармонійного розвитку\~дитини. Він не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що [PERSON] приймає участь в утриманні сина. Відсутні також докази, з яких вбачається, що відповідач має поганий стан здоровя або тяжке матеріальне становище, а також на його утриманні перебувають інші діти або непрацездатні батьки. З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь [PERSON] належить стягнути аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved