Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

В судовому засіданні позивач підтримав та доповнив свої вимоги, висловлені в позовній заяві та просить суд поновити його у батьківських правах відносно його неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] та зобов'язати відповідача не чинити йому перешкоди у виконанні батьківських обов'язків по вихованню дитини та визначити способи його участі у виконанні батьківських обов'язків. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просить суд в їх задоволенні відмовити. Представник органу опіки та піклування виконкому Орджонікідзевської міської ради в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог позивача. Прокурор прокуратури м. Орджонікідзе Михайлов С.П. в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог [PERSON]. Суд вислухавши пояснення сторін, свідка [PERSON], дослідив матеріали справи і оцінив їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги не обґрунтовані, не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та не підлягають задоволенню за наступних підстав. На обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилаєтеся на те, що рішенням Орджонікідзевського міського суду від 27 січня 2012 року, яке набрало законної сили, позбавлений батьківських прав [PERSON] щодо неповнолітнього [PERSON], [INFO], уродженця м. Орджонікідзе Дніпропетровської області. Позивач [PERSON] погодився з позовними вимогами [PERSON] в повному обсязі. Пізніше він звернувся з апеляцію на вказане рішення суду, маючись на помилковість висновку суду відносно того, що він нібито страждає на психічні та поведінкові розлади внаслідок зловживання алкоголю, і на те, що він нібито ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Апеляційний суд залишив рішення суду без змін і роз'яснив [PERSON] можливість звернення до суду з позовом про поновлення у батьківських правах, якщо відпадуть підстави, з яких він був позбавлений батьківських прав, а також про можливість звернення до суду з позовом і про усунення перешкод у виховання дитини , якщо будуть мати місце з боку матері дитини. Позивач зазначає, що після того, як суд першої інстанції ухвалив таке рішення відносно нього, він відразу ж змінив своє відношення до ситуації , яка склалася між ним та дитиною та його матір'ю і прийняв заходи по виконанню своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Позивач не страждає хронічним алкоголізмом. І від виховання свого сина також не ухиляється. Після розірвання шлюбу колишня дружина почала чинити перешкоди у зустрічах з сином та участі в його вихованні. Кожного разу вона заявляла, що нічому гарному він не здатен його навчити, менш син буде з нею спілкуватися, тим краще це буде для дитини. На усі збори у школі колишня дружина ходила сама та заявляла, що там йому нічого робити. [PERSON] постійно і навмисно обмежувала його спілкування з сином, налаштовувала сина проти нього. Вона заявляла, що позивач поганий батько, не може належним чином забезпечити нашу сім'ю і у такому разі буде гарніше, якщо держава буде надавати матеріальну допомогу на дитину , якщо він буде позбавлений батьківських прав і отримає статус одинокої матері. Основна мета звернення позивачки до суду з позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав була отримати статус матері - одиночки, щоб отримувати більше грошей на утримання сина, ніж з нього інваліда та хворої людини. Але виявилося, що позивачка помилково внаслідок позбавлення його батьківських прав вона не отримала статусу матері одиночки, а тільки статус одинокої матері. Рішенням суду позивач позбавлений тільки батьківських прав, але не позбавлений обов'язку по вихованню та утриманню дитини. В зв'язку з тим, що позивач не ухиляється від виконання своїх обов'язків, він неодноразово намагався прийняти участь у вихованні сина. Однак відповідач перешкоджала йому в спілкуванні з дитиною та виконанню свого обов'язку по вихованню дитини. З цього приводу він звертався до відповідних державних органів: до органу опіки та піклування виконкому Орджонікідзевської міської ради Дніпропетровської області, до прокуратури Орджонікідзе. Однак орган опіки та піклування виконкому Орджонікідзевської міської Дніпропетровської області, на думку позивача, незаконно відмовив йому у задоволені заяви встановлення часу зустрічей з дитиною для виконання своїх батьківських обов'язків. Відповідно до ч. 2 ст. 141 Сімейного Кодексу України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільни обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст.. 155 Сімейного кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст. 157 Сімейного Кодексу України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні. Відповідно до ст. 158 Сімейного Кодексу України, за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Позивач вважає, що на даний час вказані підстави, які використовувалися судом при позбавленні його батьківських прав, відпали. Позивач не страждає алкоголізмом і не перебуває на обліку у лікаря - нарколога, що підтверджується відповідними письмовими доказами, зокрема довідками лікарні. Позивач має намір належним чином виконувати свої батьківські обов'язки по вихованню сина, і має право на поновлення його у батьківських правах. Однак орган опіки та піклування виконкому Орджонікідзевської міської ради Дніпропетровської області розглянув його заяву про надання можливості виконувати свої обов'язки по вихованню сина у своєму висновку від 07.02.2014 року відмовив [PERSON] у наданні можливості виконувати свої батьківські обов'язки по вихованню дитини. Також він просив надати висновок про можливість його поновлення у батьківських правах. Однак орган опіки та піклування виконкому Орджонікідзевської міської ради Дніпропетровської області надав висновок про недоцільність поновлення [PERSON] в батьківських правах з тієї підстави, що він не виконує своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Позивач вважає такі дії державного органу незаконними. З доводами позивача, висловлені ним в позовних заявах та в судовому засіданні суд погодитися не може, оскільки вони є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не ґрунтуються на нормах сімейного законодавства України виходячи з наступного. Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підстави своїх вимог. Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. По перше, відповідно до ст.. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Позивач [PERSON], який рішенням Орджонікідзевського міського суду від 27 січня 2012 року був позбавлений батьківських прав стосовно свого неповнолітнього сина [PERSON], має право на звернення до суду з дійсним позовом. Відповідно до ст.. 169 Сімейного кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ч. 4 ст. 169 СК України суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. Відповідно до ч. 5 вказаної статті при вирішенні справи про поновлення батьківських прав одного з батьків суд бере до уваги думку другого з батьків, інших осіб, з ким проживає дитина. По друге, поновлення в батьківських правах можливе лише за умови, що батьки істотно змінили в кращий бік поведінку, спосіб життя і (або) ставлення до виховання дитини. Однак позивачем не доведено суду та в судовому засіданні не встановлено обставин, які б свідчили про зміну поведінки позивача в кращу сторону, його способу життя та ставлення до дитини. Сам позивач не заперечує проти того факту, що відносини у нього зі своїм сином не налагодилися, а вирішення питання щодо поновлення його в батьківських правах позивачу необхідно для вирішення житлового питання, оскільки в провадженні Орджонікідзевського міського суду знаходиться цивільна справа за позовом прокурора м. Орджонікідзе до [PERSON] про виселення, провадження по якій зупинено до вирішення вказаного питання. Суд вважає, що недостатньо одних намірів позивача [PERSON] змінити свою поведінку, необхідно, щоб його спосіб життя дійсно змінився настільки, що ніяких небезпек і загроз життю і здоров'ю дитини більше не буде, а позивач в змозі належним чином виховувати дитину і захищати її права і інтереси. Відповідно до п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» суд зобов'язаний розглядаючи такі справи, перевіряти, наскільки змінилися поведінка особи та обставини, що були підставою для позбавлення її батьківських прав. Однак поведінка позивача не змінилася ні до позбавлення його батьківських прав відносно свого сина, ні до теперішнього часу. По третє, поновлення батьківських прав і повернення дитини батькам допускається тільки в тому випадку, якщо це відповідає інтересам дитини. Але в даному випадку поновлення в батьківських правах позивача суперечить інтересам самої дитини, що є підставою для суду з урахуванням думки дитини відмовити в задоволенні позову [PERSON] про поновлення в батьківських правах. Суд з'ясував думку дитини - [PERSON] з приводу можливості поновлення батьківських прав (ч. 2 ст. 171 СК України), який в судовому засіданні пояснив, що він категорично відмовляється поновлювати будь - які відносини зі своїм батьком, якого він майже взагалі не знає та з дитинства будь - яких відносин з ним не підтримував. Разом з тим мотиви незгоди дитини на поновлення в батьківських правах відповідно до вимог сімейного законодавства України значення не мають. Поновлення батьківських прав безпосередньо пов'язане не тільки із зміною поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, але і з оцінкою ситуації самою дитиною. Її неприйняття батька, відсутність доброго ставлення до них, викликане попереднім досвідом спільного проживання, не можна ігнорувати. При цьому суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси (ст. 171 СК), однак будь - яких законних та обґрунтованих підстав для цього у суду не має. По четверте, суд, вирішуючи питання про поновлення батьківських прав позивача бере до уваги думку відповідача [PERSON], з якою проживає дитина (ч. 5 ст. 169 СК України), яка також категорично не згодна з позовними вимогами позивача, оскільки позивач за все своє життя ніяким відносин зі своїм сином не підтримував, ніяким чином йому ні морально, ні матеріально не допомагав. По п'яте, відповідно до висновку органу опіки та піклування виконкому Орджонікідзевської міської ради № 6/19-292/14 від 7 лютого 2014 року, орган опіки вважає недоцільним поновлення [PERSON] у батьківських правах відносно свого сина [PERSON]. Окрім того, відповідно до висновку органу опіки та піклування виконкому Орджонікідзевської міської ради № 6/18-292/14 від 7 лютого 2014 року щодо участі [PERSON] у вихованні дитини органом опіки та піклування рекомендовано [PERSON] звернутися до шкільного психолога з метою поступового налагодження стосунків з дитиною, однак позивач цього не зробив і взагалі не бажає цього робити. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (ст. 19 СК), але у суду не має будь - яких законних підстав для цього. Суд вважає, що поновлення батьківських прав - це свого роду стимул для тих, для кого дитина дійсно цінна. Але для позивача його дитина ніколи не була цінною та бажаною. Таким чином у суду є всі законні та обґрунтовані підстави для відмови в задоволенні позовних вимог позивача в повному обсязі.

Outcome: dismissed