Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-28 00:00:00

Встановлено, що 08.04.2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між сторонами; визначити місце проживання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] з позивачем, а місце проживання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] з відповідачем; судові витрати покласти на відповідача. Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 29.05.2019 року задоволено позов та ухвалено розірвати шлюб між громадянами України [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 04.09.2004 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського обласного управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис №1116. Дослідивши рішення суду від 29.05.2019 року, матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що стосовно вимоги про визначення місця проживання дітей не ухвалено рішення. Від сторін надійшли заяви про проведення розгляду справи без їх участі, позивач позовні вимоги підтримала, відповідач позовні вимоги визнав. Стаття 270 ЦПК України передбачає, що\~суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених\~статтею 430 цього Кодексу. Згідно ч. 3 ст. 160 СК України якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Нормами ч 1, ч. 2 ст.\~161\~СК України передбачено,\~що під\~час вирішення\~спору щодо\~місця проживання\~малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Встановлено, що від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 5, 6). Згідно ч. 3 ст. 160 СК України якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Нормами ч 1, ч. 2 ст.\~161\~СК України передбачено, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Відповідно до ч. 1 ст.\~142\~ЦПК\~України та ч. 3 ст.\~7\~Закону\~України\~«Про судовий\~збір» у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідному рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті визнала позовні вимоги, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків сплаченого при поданні позовної заяви судового збору, що становить 352,40 грн. Оскільки батьки сторони проживають окремо, не заперечують, щоб визначити місце проживання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] з позивачем, а місце проживання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] з відповідачем, суд вважає за можливе задовольнити дану вимогу та ухвалити додаткове рішення.

Outcome: approved