Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-25 00:00:00

В червні 2018 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування вимог позову зазначено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АП 2 №541127 від 07.04.2017 року [PERSON] 07.04.2017 року об 11 годині 30 хвилин в м. Бобринець по вул. Миколаївська керував автомобілем Шевролет Лачетті, номерний знак [NUMBER] , під час здійснення обгону не дотримався безпечного інтервалу та здійснив зіткнення з автомобілем ЗАЗ 110308-44, номерний знак [NUMBER] чим порушив вимоги п.13.3. Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП. На підставі постанови Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 25.05.2017 року, провадження у справі №383/282/17 про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Таким чином позивач вважає винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 07.04.2017 року, відповідача - [PERSON] , водія автомобіля ЗАЗ 110308-44, номерний знак [NUMBER] - другого учасника дорожньо-транспортної пригоди, протиправними діями якого йому було пошкоджено автомобіль Шевролет Лачетті, номерний знак [NUMBER] , який на праві власності належить [PERSON] . Згідно доданого до матеріалів справи Звіту № 151 від 14.06.2017 року про оцінку автотранспортного засобу марки CHEVROLET LACETTI, реєстраційний номер [NUMBER] вартість матеріального збитку в результаті дорожньо-транспортної пригоди з урахуванням фізичного зносу та без урахування ПДВ становить 10288 грн. 39 коп.(а.с.14-18). Обґрунтовуючи наявність моральної шкоди, [PERSON] зазначає, що в зв`язку з пошкодженням автомобіля, зазнала переживань та страждань з приводу того, що відповідач не має на меті добровільно відшкодовувати заподіяні збитки. Хвилювання та думки про те, як відновити транспортний засіб тримали її у постійній нервовій та психологічній напрузі. [PERSON] та [PERSON] фактично втративши можливість вільно користуватися транспортним засобом, змушені були витрачати значний час для пересування громадським транспортом, в зв`язку з чим змінили свій звичайний розпорядок дня, оскільки витрачали тривалий час на поїздки до судових та правоохоронних органів з метою отримання документів для підтвердження розміру шкоди та особи винної в її заподіянні, що спричинило ряд незручностей та проблем. Вказані обставини спричинили для них негативні наслідки та моральні страждання. З огляду на вказане позивачі оцінюють завдану моральну шкоду в розмірі 5000 гривень на кожного. На заперечення пред`явлених позивачами вимог відповідач 07.08.2018 року надав відзив на позовну заяву про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. У відзиві просить суд залишити позов без задоволення у зв`язку з його недоведеністю та необгрунтованістью. Підтвердив, що 07.04.2017 року в м. Бобринець об 11 годині дійсно сталася дорожньо-транспортна пригода за його участю та позивача [PERSON] . При цьому будь-які докази того, що у вказаній дорожньо-транспортній пригоді винний [PERSON] до позовної заяви не надано. Крім того, зазначив, що до позову не додано жодного доказу на підтвердження підстав стягнення з нього матеріальної та моральної шкоди. Позивачі та представник позивачів у судовому засіданні підтримали пред`явлений позов у повному обсязі і просили його задовольнити. Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні заперечили проти позову з підстав, викладених у відзиві. Дослідивши докази, надавши оцінку доказам, наданим сторонами у судовому засіданні, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню із наступних підстав. Відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серія [NUMBER] [PERSON] є власником легкового автомобіля CHEVROLET LACETTI, 2005 року випуску, номерний знак [NUMBER] (а.с.31). 07.04.2017 року в м. Бобринець на вул. Миколаївська сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів CHEVROLET LACETTI, номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля ЗАЗ 110308-44, номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] , в результаті якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження. 07.04.2017 року відносно [PERSON] був складений протокол про адміністративне правопорушення серія АП 2 №541127 щодо порушення Правил дорожнього руху за ст. 124 КУпАП. Вартість матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу CHEVROLET LACETTI, реєстраційний номер [NUMBER] встановлений Звітом № 151 від 14.06.2017 року складає 10288 грн. 39 грн. (а.с.14-18). Таким чином, між сторонами як учасниками дорожньо-транспортної пригоди виникли цивільні відносини по відшкодуванню завданої шкоди. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка володіє транспортним засобом, що створює підвищену небезпеку. Частиною 1 п. 1 ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Відповідно до статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Для застосування такої міри відповідальності як стягнення завданої шкоди потрібно довести наявність елементів складу цивільного правопорушення, а саме:1) наявність протиправної поведінки, 2) факт спричинення шкоди, 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою завдавача шкоди та збитками, 4) вини. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачі послалися як на доказ на постанову Бобринецького районного суду від 25.05.2017 року, відповідно до якої закрито провадження у справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. З цих підстав, на думку позивачів, вина у дорожньо-транспортній пригоді покладається на іншого учасника - водія [PERSON] . Згідно частини 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Вказана постанова суду встановлює відсутність складу адміністративного правопорушення в діях [PERSON] , проте не встановлює вину відповідача [PERSON] . Протокол про порушення Правил дорожнього руху відносно [PERSON] за ст. 124 КУпАП не складався і відповідно рішення про встановленні його вини у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди не приймалося. За вказаних обставин наданий письмовий доказ у позові не є належним, тому судом не приймається. Судом було роз`яснено стороні позивача необхідність доведення вказаної обставини належними доказами. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 17.01.2019 року, за клопотанням представника позивача, призначено судову інженерно-транспортну (авто-технічну) експертизу, на вирішення якої поставлені питання відповідності дій учасників пригоди Правилам дорожнього руху України, причини дорожньо-транспортної пригоди та можливість водіїв уникнути зіткнення. 27.02.2019 року до суду від судового експерта Кропивницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Грігора Г.М. надійшло клопотання щодо надання додаткових даних, необхідних для проведення експертизи, зокрема даних щодо траєкторії руху транспортних засобів, величини інтервалів автомобілів під час руху, координати розташування тощо. Встановлено строк для виконання клопотання. 28.02.2019 року ухвалою суду поновлено провадження по цивільній справі для з`ясування необхідних додаткових вихідних даних для проведення експертизи. У заяві від 26.03.2019 року позивач [PERSON] надав додаткові вихідні дані на виконання клопотання експерта (а.с.198). 16.04.2019 року до суду надійшло повідомлення від 11.04.2019 року №548/549/19-27 від завідувача Кропивницьким відділенням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз про неможливість надання висновку експерта судової інженерно-транспортної експертизи по цивільній справі №383/545/18. 07.05.2019 року до суду повернуто матеріали справи по причині невиконання у встановлений термін клопотання експерта про надання додаткових даних для проведення експертного дослідження та відсутністю оплати за проведення експертизи. В судовому засіданні представник позивачів підтвердив відсутність оплати на проведення експертизи. За таких обставин суд приймає рішення в межах заявлених позовних вимог на підставі наданих суду доказів. Позивачі, крім іншого, послалися як доказ на пояснення свідка [PERSON] , який в судовому засіданні надав показання, що під час дорожньо-транспортної пригоди знаходився на передньому сидінні в автомобілі, яким керував [PERSON] Під час зіткнення з автомобілем [PERSON] їхній автомобіль відкинуло з місця дорожньо-транспортної пригоди приблизно на 4-5 метрів. Зазначив, що зіткнення автомобілів відбулося на зустрічній смузі. Щоб уникнути, зіткнення з автомобілем [PERSON] позивач подавав звуковий сигнал, гальмування позивач не застосовував, тому-що вважав що [PERSON] буде продовжувати рух прямо. Проте, для встановлення відповідності дій водіїв Правилам дорожнього руху під час руху, причини дорожньо-транспортної пригоди потребують спеціальних знань та проведення експертизи. Показання свідків у даному випадку не є належними доказами. Таким чином, надані позивачем докази не доводять неправомірності поведінки відповідача, причинного зв`язку його поведінки із завданою шкодою та вини у спричиненні шкоди. Відсутність зазначених складових унеможливлюють прийняття висновку про стягнення з відповідача завданої шкоди позивачу. Відтак підстави для задоволення позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою відсутні. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Позовні вимоги щодо відшкодування моральної шкоди безперервно пов`язані з завданою майновою шкодою. За відсутності встановленої вини відповідача у спричиненні майнової шкоди та відсутності підстав для її стягнення, вимоги щодо відшкодування моральної шкоди також не підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Outcome: dismissed