Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

В січні 2016 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, зазначала, що від спільного проживання із відповідачем в цивільному шлюбі мають трьох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Відповідач є батьком дітей, що підтверджується свідоцтвами про народження дітей (а.с. 6-8). Позивач посилається на те, що вони з відповідачем з травня місяця 2014 року проживають окремо і діти знаходяться на її утриманні, відповідач відмовляється утримувати їхніх спільних дітей, матеріальну допомогу не надає взагалі, участі в їх вихованні не приймає. Позивач у звязку зі скрутним матеріальним становищем не має змоги забезпечити малолітніх дітей, тому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30 % встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дітьми повноліття. Також просила розглянути справу у її відсутність та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, подавши суду заяву про визнання позову та розгляду справи за його відсутності. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Із досліджених судом письмових доказів видно, що сторони перебували в цивільному шлюбі з 2009 року; свідоцтв про народження дітей, встановлено, що відповідач є батьком, а позивач-матірю дітей: сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Із довідки виданої виконавчим комітетом Дахталійської сільської ради Крижопільського району Вінницької області №25 від 25.01.2016 року встановлено, що діти проживають спільно із позивачем в с. Дахталія Крижопільського району Вінницької області. З травня 2014 року сторони разом не проживають і з того часу відповідач матеріальну допомогу сімї не надає взагалі. Після фактичного припинення шлюбних відносин з відповідачем діти знаходяться на її утриманні, потребують постійного догляду, піклування за ними та значних матеріальних коштів на їх утримання. Оцінюючи усі докази, що є в справі у їх сукупності, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини, що полягають у обовязку матері, батька утримувати дитину. Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обовязки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно статті 180 СК України батьки зобовязанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а оскільки дитина проживає із позивачем та перебуває на її утримання, відповідач добровільно щомісяця не надає коштів на утримання дітей, тому суд має всі підстави для стягнення з нього аліментів на утримання його трьох малолітніх дітей. Статтею 182 СК України передбачені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. При визначенні розміру аліментів суд має враховувати: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи, що відповідач є працездатним, на його утриманні інших неповнолітніх дітей та інших непрацездатних членів сімї нема, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обємі. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved