Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

В січні 2014 року представник позивача звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи який зазначив, що 19.07.2007 року між ЗАТ «ТАС -Інвестбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №0050/0707/88-154, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 79 000 доларів США з розрахунку 12,5 % річних за користування кредитом на строк з 19 липня 2007 року до 19 липня 2032 року. З метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між позивачем та [PERSON] укладено Договір поруки № 0050/0707/88-154-Р-1 від 22.02.2011 року. Однак, відповідач [PERSON] взятих на себе зобовязань не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість станом на 13.12.2013 року у розмірі 580463,89 грн., яку представник позивача просив стягнути примусово в судовому порядку. В судове засідання представник позивача не зявився, в позовній заяві позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив слухати справу у його відсутність. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Заперечень проти позову до суду не надіслали. Відповідно до вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи представник позивача не заперечив. Дослідивши матеріали справи та наданий представником позивача розрахунок, суд вважає, що позов ПАТ „ Дельта Банк обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.07.2007 року між ЗАТ «ТАС -Інвестбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №0050/0707/88-154, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 79 000 доларів США з розрахунку 12,5 % річних за користування кредитом на строк з 19 липня 2007 року до 19 липня 2032 року /а.с. 5-9/. Крім того, 22.02.2011 року, між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено Договір про внесення змін і доповнень №2 та №3 до Кредитного договору № 0050/0707/88-154 від 19 липня 2007р. /а.с. 14-27/. Також, 16.02.2009р. між сторонами укладено Додаткову угоду № 1 до Кредитного договору № 0050/0707/88-154 від 19 липня 2007р. /а.с. 28/. Відповідно до ст. 1054 ЦК за кредитним договором Банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а Позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. З метою забезпечення вищевказаних договірних грошових зобовязань, 22.02.2011 року між ВАТ „ Сведбанк та [PERSON] укладено Договір поруки № 0050/0707/88-154-Р-1, /а.с. 29-30/, за умови якого [PERSON] поручилася перед банком за належне та своєчасне виконання [PERSON] кредитного договору. Кредит був наданий відповідачу на умовах його повернення, строковості та плати за користування. Позивач виконав свої зобовязання перед відповідачем за кредитним договором. З матеріалів справи, вбачається, що відповідач [PERSON] неодноразово порушував умови кредитного договору, а саме не погашав кредит щомісяця в строки. У звязку з цим, у відповідача виник борг, розмір якого станом на 13.12.2013р. становить 580 463,89 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом 532 709,31 грн.; сума заборгованості за відсотками 47 754,58 грн. Достовірність цього розрахунку підтверджується письмовими розрахунками. Згідно з ст.ст. 610, 611, 625 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених - згідно змісту зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності у разі неможливості виконання ним грошових зобовязань. Ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України передбачено, що зобовязання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається. Відповідно до вимог ст.ст. 1049, 1054 ЦК України відповідач зобовязаний повернути банку кредит та сплатити проценти у строк та в порядку, що встановлені договором. Ст. 536 ЦКУ передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Крім того, згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки та відшкодування збитків. Проаналізувавши ці обставини в сукупності, суд дійшов до висновку, що солідарно з [PERSON] та [PERSON] належить примусово стягнути на користь ПАТ „ Дельта Банк борг за кредитним договором у розмірі 580 463 гривень 89 копійки. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України судові витрати у справі слід покласти на відповідачів, оскільки рішення ухвалено на користь позивача.

Outcome: approved