Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-13 00:00:00

в січні 2020 року представник позивача ТОВ «Торговий дім «СКФ» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду в сумі 1009026,97 грн., а також судовий збір в сумі 15135,40 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 25.11.2018 року в м. Києві по вул. Столичне шосе, 103 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «BMW» д.н.з. [NUMBER] , який належить позивачу під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «Mercedes» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 08.08.2019 року у справі № 752/26732/18, яка набрала законної сили, відповідача було визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Позивачем було повідомлено ПАТ «СК «Уніка» про настання страхового випадку, відремонтовано автомобіль в повному обсязі та вартість робіт з відновлювального ремонту автомобіля «BMW» д.н.з. [NUMBER] склала суму в розмірі 1109026,97 грн. 11.02.2019 року ПАТ «СК «Уніка» здійснила позивачу виплату страхового відшкодування в розмірі 100000,00 грн., однак, залишилась невідшкодованою сума в розмірі 1009026,97 грн., яка підлягає стягненню із відповідача, як винуватця ДТП, на користь позивача в примусовому порядку, в зв`язку з чим позивач вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав з даним позовом. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 23.01.2020 року, у справі було відкрито провадження та призначено судовий розгляд в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 14.05.2020 року, у справі було закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Суду подав письмову заяву про розгляд справи без його участі. Просив позов задовольнити з викладених в ньому підстав. Відповідач в судове засідання не з`яивився. Судом про розгляд справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. З будь-якими клопотаннями до суду не звертався. Відзив на позов зі сторони відповідача не надходив. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно із ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин,крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Судом встановлено, що позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «СКФ» є власником автомобіля, що підтверджується даними свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. 25.11.2018 року о 13-50 год. в м. Києві по вул. Столичне шосе, 103 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «BMW» д.н.з. [NUMBER] , який належить позивачу під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «Mercedes» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 08.08.2019 року у справі № 752/26732/18, яка набрала законної сили, відповідача [PERSON] було визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та провадження у справі закрито, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З огляду на викладене, не підлягає доказуванню той факт, що 25.11.2018 року дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «BMW» д.н.з. [NUMBER] , та автомобіля «Mercedes» д.н.з. [NUMBER] відбулась з вини відповідача [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди належний позивачу автомобіль отримав механічні пошкодження, що також встановлено вказаною вище постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 08.08.2019 р. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала. Статтею 1192 ЦК України передбачені способи відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого. Зокрема, передбачено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно із ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до статті 6 цього Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. На час даної дорожньо-транспортної пригоди цивільна відповідальність позивача була застрахована в ПАТ «СК «Уніка», відповідно до договору добровільного страхування наземного транспорту «Автоцивілка навпаки» № 001336/4640/000121 від 06.11.2018 р., та після дорожньо-транспортної пригоди позивач на виконання умов договору повідомив зазначену страхову компанію про настання страхового випадку. Відповідно до статті 22 Закону, при настанні страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Позивач вказує та судом встановлено, що пошкоджений автомобіль було повністю відновлено, та загальна вартість відновлювальних робіт склала суму в розмірі 1109026,97 грн., що підтверджується відповідними актами виконаних робіт та платіжними дорученнями. 11.02.2019 року ПАТ «СК «Уніка» на виконання умов зазначеного договору здійснила позивачу виплату страхового відшкодування в розмірі 100000,00 грн., що підтверджується довідкою АТ «Альфа-банк» № 108017-28.1 від 19.11.2019 р. Приймаючи до уваги те, що страховою компанією було виплачено позивачу страхове відшкодування за умовами договору, однак, вартість відновлювального ремонту автомобіля значно перевищила суму страхового відшкодування, суд вважає, що для повного відшкодування завданої відповідачем, як винуватцем ДТП, шкоди, останній, зобов`язаний сплатити позивачу різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) у розмірі 1009026,97 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів ), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 5 та 6 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Стороною відповідача не надано суду доказів на спростування обґрунтувань позову, як і не надано доказів відшкодування завданих збитків в добровільному порядку, Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що в ході розгляду справ стороною позивача доведено підстави позову, а відповідачем ці доводи жодними доказами не спростовані, суд вважає, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. В порядку ст.141 ЦПК України, судовий збір слід стягнути із відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved