Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

В червня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до територіальної громади в особі Широківської селищної ради Широківського раону Дніпропетровської області про визнання права власності на нерухоме майно вказуючи, що з [INFO] в м. Дніпропетровськ померла її рідна матір [PERSON] , яка до дня своєї смерті була зареєстрована та проживала в [ADDRESS]. За життя, а саме 15 листопада 1993 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Широківської державної нотаріальної контори, яким усе майно, яке їй належало на день смерті, а також все те, на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON]. Після смерті Спадкодавця відкрилась спадщина, до числа якої входить: житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований по [ADDRESS]. Бажаючи прийняти спадщину після померлої [INFO] матері [PERSON], вона її спадкоємець за заповітом в установлений законом строк звернулася до державної нотаріальної контори з цього питання. Однак, 01 липня 2013 року постановою державного нотаріуса Широківської державної нотаріальної контори мені було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на домоволодіння розташоване за адресою: [ADDRESS], після померлої [INFO] матері [PERSON], так як правовстановлюючий документ на вказане домоволодіння не відповідає вимогам чинного законодавства: на свідоцтві про право особистої власності на будівлю - житловий будинок відсутня печатка, органу який видав правоустановчий документ на житловий будинок. Підстави оскаржувати постанову державного нотаріуса Широківської державної нотаріальної контори якою мені було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину' за заповітом у мене відсутні, оскільки така є обгрунтованою та законною. Звернувшись до Широківської селищної ради Широківського району Дніпропетровської області, їй було повідомлено про те, що печатка Широківської селищної ради Широківського району Дніпропетровської області не може бути поставлена на свідоцтві про право особистої власності на будівлю - житловий будинок видане 06 серпня 1993 року на ім'я [PERSON] оскільки видача свідоцтва про право власності не входить до повноважень селищної ради та рекомендовано звернутися з даного питання до суду. 06 серпня 1993 року право особистої приватної власності на житловий будинок [ADDRESS] було зареєстровано Комунальним підприємством Дніпропетровської обласної ради «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» за померлою [INFO] [PERSON] в реєстровій книзі № 20 стор. № 233 запис № 3623. Про те, що [PERSON] була власником та володіла будинком [ADDRESS] на праві приватної власності, свідчать такі письмові докази, які додаються до заяви:копія свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 06 серпня 1993 року, копія технічного паспорту на житловий будинок. Відповідно до висновку з експертної оцінки технічного стану № 367 складений судовим експертом будівництво житлового будинку, присадибних будівель та споруд розташовані на території домоволодіння по [ADDRESS] виконано згідно будівельних норм та правил. Технічні рішення в об'єктах відповідають вимогам екологічних, санітарно-гігієнічних і протипожежним нормам, правилам і державним стандартам, діючих на території України, і забезпечують безпечну експлуатацію будівель. В результаті обстеження несучих конструкцій будівлі, встановлено - дефектів та пошкоджень конструкцій, що впливають на нормальну експлуатацію приміщень будівлі в цілому, не виявлено. Несучі конструкції об'єкту, що досліджувалися є придатними до експлуатації. Вступивши фактично в володіння житловим будинком після смерті її матері [PERSON] фактично вона займаюся утриманням будинком, утримую його в стані придатному для проживання, сплачую комунальні послуги, тощо. Позивачка просить визнати за нею - [PERSON], [INFO], в порядку спадкування, як спадкоємицею за заповітом після померлої [INFO] матері [PERSON] право власності на домоволодіння, яке розташоване по [ADDRESS] до складу якого входить: житловий будинок під літерою «А-1» загальною площею 42.4 кв.м., житловою - 22.5 кв.м., літня кухня - під літерою «Б» за планом; сарай - під літерою «В» за планом; погріб під літерою «Г» за планом; вбиральня під літерою «Д» за планом загальна ринкова вартість якого становить 26 097 /двадцять шість тисяч дев'яносто сім/ грн. 00 коп.. Представник позивачки [PERSON] , [PERSON], яка діє на підставі довіреності а.с. 53 в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що підтримує заявлені позовні вимоги.а.с. 50. Відповідач Широківська селищна рада Широківського району Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій зазначив, що просив справу розглянути за його відсутності, рішення винести на розсуд суду. Третя особа Реєстраційна служба Широківського районного управління юстиції Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій зазначив, що просив справу розглянути за його відсутності, рішення винести на розсуд суду. Третя особа Широківська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій зазначив, що просив справу розглянути за його відсутності, рішення винести на розсуд суду. В судове засідання сторони не з 'явилися, до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, тому відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] в м. Дніпропетровськ померла її рідна матір [PERSON] а.с. 12, яка до дня своєї смерті була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] а.с. 23. За життя, а саме 15 листопада 1993 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Широківської державної нотаріальної контори, яким усе майно, яке їй належало на день смерті, а також все те, на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON] а.с.13. Після смерті Спадкодавця відкрилась спадщина, до числа якої входить: житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований по [ADDRESS]. Бажаючи прийняти спадщину після померлої [INFO] матері [PERSON], вона її спадкоємець за заповітом в установлений законом строк звернулася до державної нотаріальної контори з цього питання. Однак, 01 липня 2013 року постановою державного нотаріуса Широківської державної нотаріальної контори мені було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на домоволодіння розташоване за адресою: [ADDRESS], після померлої [INFO] матері [PERSON], так як правовстановлюючий документ на вказане домоволодіння не відповідає вимогам чинного законодавства: на свідоцтві про право особистої власності на будівлю - житловий будинок відсутня печатка, органу який видав правоустановчий документ на житловий будинок а.с. 22. Звернувшись до Широківської селищної ради Широківського району Дніпропетровської області, їй було повідомлено про те, що печатка Широківської селищної ради Широківського району Дніпропетровської області не може бути поставлена на свідоцтві про право особистої власності на будівлю - житловий будинок видане 06 серпня 1993 року на ім'я [PERSON] оскільки видача свідоцтва про право власності не входить до повноважень селищної ради та рекомендовано звернутися з даного питання до суду а.с. 54. 06 серпня 1993 року право особистої приватної власності на житловий будинок [ADDRESS] було зареєстровано Комунальним підприємством Дніпропетровської обласної ради «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» за померлою [INFO] [PERSON] в реєстровій книзі № 20 стор. № 233 запис № 3623 а.с. 14. Відповідно до висновку з експертної оцінки технічного стану № 367 складений судовим експертом будівництво житлового будинку, присадибних будівель та споруд розташовані на території домоволодіння по [ADDRESS] виконано згідно будівельних норм та правил. Технічні рішення в об'єктах відповідають вимогам екологічних, санітарно-гігієнічних і протипожежним нормам, правилам і державним стандартам, діючих на території України, і забезпечують безпечну експлуатацію будівель а.с. 24-40. Так, діючим цивільним законодавством передбачається, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із засобів такого захисту є визнання судом права за певною особою - ч. п. 1, ч. 2 ст. 16 ЦК України; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом - ч. 1 ст. 328 ЦК України; власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою - ч. 1 ст. 392 ЦК України; спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщина) від фізичної особи, що померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) - ст. 1216 ЦК України; право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначенні у статтях 1261-1265 ЦК України - ч.ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України. Згідно рішення Конституційного суду України від 25.12.1997 року № 9- зп у справі за конституційним зверненням громадян щодо офіційного глумачення статтей 55, 64, 124 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист, яке згідно зі статтею 64 Конституції України не може бути обмежене. Частину другу статті 124 Конституції України необхідно розуміти так, що юрисдикція судів, тобто їх повноваження вирішувати спори про право та інші правові питання, поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному проваджені. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Всі понесені витрити по справі віднести на рахунок позивачки за її вимогою.

Outcome: approved