Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

В травні 2016 року позивач [PERSON] звернувся в суд з цим позовом про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем його батьком [PERSON] та визнання права власності на спадкове домоволодіння, посилаючись на те, що встановлення цього факту йому необхідно для прийняття спадщини, яка належала його батьку, після смерті якого він не вчинив дій про прийняттю такої спадщини / а.с. 2 6 /. В подальшому позивач, користуючись своїми процесуальними правами, уточнив заявлені позовні вимоги, подавши про це відповідну письмову заяву / а.с. 30 33 /, однак від попередніх позовних вимог не відмовився та не просив залишити їх без розгляду і така відмова не прийнята судом, з огляду на що суд мав вирішувати всі заявлені вимоги. Під час розгляду справи по суті позивач заявлені позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх, пояснивши, що в період часу з 2006 року по 08 квітня 2011 року, до дня смерті свого батька, він постійно відвідував батька, фактично живучи в с. Петрівці Миргородського району, мав з ним спільний бюджет та вів разом з ним спільне господарство, будучи при цьому зареєстрованим в [INFO], де мав постійне місце роботи. Після смерті батька він не звертався до органів нотаріату з заявою про прийняття спадщини, вважаючи що він її прийняв, проживаючи із спадкодавцем на час відкриття спадщини. При цьому він є єдиним спадкоємцем на домоволодіння, яке належало батьку. Від відповідача [PERSON] сільської ради Миргородського району до суду поступили письмові заперечення проти позову, за змістом яких слідує, що відповідач цей позов не визнає, оскільки [PERSON] протягом останніх пяти років до дня смерті його батька за адресою: вул. Жовтнева, 3 с. Петрівці, Миргородський район не проживав, а відтак цей учасник процесу просить відмовити в задоволенні позову, розглянувши справу без представника відповідача / а.с. 51 /. Заслухавши пояснення позивача, показання свідків, дослідивши письмові докази по справі, оглянувши оригінали окремих документів, та, проаналізувавши всі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позов [PERSON] не підлягає до задоволення з наступних обгрунтувань. За змістом копії Свідоцтва про народження, заявник [PERSON] є сином [PERSON] / а.с. 19 /. За життя батько позивача мав у володінні житловий будинок, розташований по вул. Жовтнева в с. Петрівці Миргородського району / а.с. 8, 9, 10 /. 08 квітня 2011 року батько заявника помер в с. Петрівці Миргородського району Полтавської області, що підтверджується копією свідоцтва про його смерть / а.с. 11 /, внаслідок чого відкрилася спадщина. За повідомленням приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу [PERSON] та за змістом наданої нею Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру вбачається, що спадкова справа на майно померлого [PERSON] не заводилася, тобто, в строки визначені законом, спадкоємці, користуючись своїми правами відносно прийняття чи не прийняття спадщини, з заявами про наміри спадкувати до органів нотаріату не зверталися, в тому числі і позивач / а.с. 47, 48 /. За змістом пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини в порядку окремого провадження підлягають задоволенню судом, якщо у паспорті спадкоємця відсутня відмітка про місце реєстрації. Така ж правова позиція висловлена і у абзаці 33 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13. Як вбачається з копії паспорту позивача [PERSON] / а.с. 6 /, така відмітка про зареєстроване місце проживання в [INFO] з 2004 року міститься на 12 аркуші цього документу позивача. Крім того, з метою виконання судом вимог частин 1, 2 ст. 235 ЦПК України на вжиття заходів щодо всебічного, повного і обєктивного зясування обставин справи, досліджено копію трудової книжки позивача, зі змісту якої вбачається, що, починаючи з квітня 2008 року по липень 2011 року, [PERSON] мав постійне місце роботи в м. Харків, а відтак не міг постійно проживати зі своїм батьком в с. Петрівці Миргородського району / а.с. 67 70 /. Допитані, як свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] / а.с. 63 66 /, не заперечували факту підписання ними відповідного акту, датованого 15 квітня 2015 року / а.с. 14 /, проте в категоричній формі не змогли підтвердити факт постійного проживання позивача з його батьком до дня смерті останнього, починаючи з 2006 року, посилаючись на те, що позивач проживав у м. Харків разом зі своєю сімєю, на вихідні дні та у відпустки приїздив до батька, допомагаючи йому по господарству та здійснюючи покупки у сільському магазині. Між тим, ці показання не вказують саме на постійний характер проживання позивача зі спадкодавцем протягом конкретного періоду часу. Факт, який просить встановити заявник, спростовується також витягами із погосподарських книг [PERSON] сільської ради за 2006 2010 роки, 2011 2015 роки, за якими серед членів родини спадкодавця [PERSON], які з ним проживали, позивач не значиться / а.с. 16, 52, 53 /. Таким чином, аналіз перевірених судом доказів дає підстави суду зробити висновок про те, що на момент смерті свого батька [PERSON] позивач [PERSON] постійно не проживав разом з ним по вул. Жовтнева, 3 в с. Петрівці Миргородського району, оскільки проживав окремо від нього [ADDRESS], тобто за зареєстрованим місцем проживання, де мав постійне місце роботи, що вказує на необґрунтованість позову, який розглянутий судом. Періодичні відвідини батька, надання йому допомоги, роботи по господарству чи городу не вказують на постійний характер проживання позивача в конкретному помешканні. Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що факт, який просить встановити заявник, не знайшов своє підтвердження обєктивними і беззаперечними доказами при розгляді справи судом. Одночасно з цим, оскільки позивач не заявив про наміри спадкувати після батька у строк та порядку, визначені законом, підстав визнавати за ним право власності на конкретне домоволодіння в порядку спадкування немає. Таким чином,

Outcome: dismissed