Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

В серпні 2018 р.[PERSON]звернулася до суду з позовом,в якому зазначає,що 15.09.2007 р.нею був укладений шлюб із відповідачем,зареєстрований в Шевченківському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області,актовий запис № 603. Сторони є батьками [PERSON],16.12.2010 р.,який після розірвання шлюбу між ними проживатиме з матірю. Сторони проживають окремо,не підтримують особистих відносин та не спілкуються,ведення спільного господарства припинено та поновлювати його позивач наміру не має. Майновий спір між сторонами відсутній. Посилаючись на те,що через різні погляді на сімейне життя,втрату почуттів поваги та любові між ним та відповідачем відсутнє взаєморозуміння, їх шлюб є формальним та подальше його збереження не має сенсу,позивач просить суд шлюб з відповідачем розірвати. Провадження у справі відкрито ухвалою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 13.09.2018 р. Відповідно до ст.274 ЦПК України,справа розглянута в порядку загального позовного провадження. В підготовче судове засідання позивач [PERSON]не зявився,надав письмову заяву про розгляд справи без його участі,підтримав вимоги позову про розірвання шлюбу та повідомив,що за час перебування цивільної справи в суді примирення між сторонами не відбулося. В підготовче судове засідання відповідач [PERSON]не зявився,надав письмову заяву про визнання позову про розірвання шлюбу у повному обсязі та розгляд справи без його присутності. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України,за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши заяви сторін по суті справи, надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позов заявлений обґрунтовано,підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Відповідно до ст.105,110 СК України за позовом одного із подружжя шлюб припиняється внаслідок його розірвання на підставі рішення суду. Як передбачено ст.112 ч.2 СК України,суд постановляє рішення про розірвання шлюбу,якщо буде встановлено,що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,інтересах їхніх дітей,що мають істотне значення. Судом встановлено та перевірено доказами, що 15.09.2007 р.[PERSON]та [PERSON]уклали шлюб,зареєстрований в Шевченківському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області,актовий запис № 603,після одруження прізвища чоловіка та дружини [PERSON] та [PERSON] ,про що надана копія свідоцтва про шлюб. Сторони є батьками [PERSON],16.12.2010 р.,про що надана копія свідоцтва про народження. На час розгляду справи про розірвання шлюбу спір між сторонами про поділ спільного майна,місце проживання дитини відсутній. Сторони проживають окремо,спільного господарства не ведуть,шлюбних відносин не підтримують, взаємопорозуміння відсутнє. Такі висновки суду ґрунтуються на письмових поясненнях позивача та відповідача про відсутність у їх взаєминах ознак сім*ї. З наведеного суд встановив,що розлад у сім*і сторін має не короткочасний характер,примирення між подружжям неможливе. На думку суду,шлюб між сторонами не може бути збережений,оскільки примирення між ними не відбулося і вони проти цього категорично заперечують. Факти,встановлені судом,приводять до висновку,до шлюб між сторонами розпався остаточно,спільне життя сторін як подружжя не поновлено, водночас,збереження шлюбу можливо на паритетних засадах,почуттях взаємної любові та поваги,взаємодопомоги та підтримки,тобто на тому,що є морально-правовою основою шлюбу і між сторонами втрачено. Конкретні обставини даної справи,категоричне небажання сторін примиритися вказують на те,що сторони не мають наміру відновлювати шлюбні стосунки і збереження сім*ї неможливе,подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Питання про зміну прізвища сторонами не ініціювалось. Відповідно до ст. 3,4 ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру,яка подана фізичною особою ,судовий збір становить 0,4 % розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу. Відповідно до ст.141 ЦПК України, стороні,на користь якої ухвалено рішення,з другої сторони стягуються судові витрати пропорційно до задоволеної або відхиленої частини вимог. Позивач при зверненні до суду сплатила судовий збір у розмірі 704 гр.80 коп.(з розрахунку 1762 гр.*0,4),суд при ухваленні рішення на користь позивача стягує судові витрати у виді судового збору з відповідача на користь позивача. На підставі ст.105,110,112 СК України,ст.12,13,76,81,141,ч.3 ст.200,223,258,259,263,265,353,355 ЦПК України,суд-

Outcome: approved