Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-03 00:00:00

В серпні 2020 р. [PERSON] (позивач 1), [PERSON] (позивач 2) звернулись до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (відповідач), треті особи: орган опіки та піклування Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації (третя особа 1), [PERSON] (третя особа 2), в якому просили суд зобов`язати відповідача не чинити перешкоди у спілкуванні позивачів з онуками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , встановити спосіб участі баби та діда у житті онуків, визначивши зустрічі за наступним графіком: кожної 2 та 4 п`ятниці з 16:00 год. по 18:00 год., протягом перших двох місяців зустрічі проводити за відсутності матері дітей у присутності дитячого психолога за місцем його роботи за адресою: [ADDRESS] ; кожної 2 та 4 суботи та неділі з 10:00 год. суботи до 19:00 год. неділі без присутності матері дітей та психолога за місцем проживання діда та баби або батька, один місяць літніх (серпень) та 2 тижні зимових канікул згідно актуального календаря шкільних канікул з можливістю зміни перебування дій на території України (з метою організації відпочинку, дозвілля, навчання) та виїзду за кордон. Позовні вимоги обґрунтовані тим, син позивачів - [PERSON] з 24.02.2006 р. по 21.05.2018 р. перебував у шлюбі [PERSON] , від якого є двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] діти проживають з матір`ю, яка перешкоджає у спілкуванні з онуками. Внаслідок неприязних стосунків між [PERSON] та [PERSON] , позивачі не мають можливості регулярно спілкуватись з онуками. Крім цього, позивачі з метою спілкування з онуками уклали договір про надання консультативних послуг з психологом [PERSON] , яка здійснює свою практику за адресою: [ADDRESS] . Вказане стало підставою для звернення до суду. Відповідач подала пояснення, в яких заперечує щодо задоволення позову, оскільки перешкод у спілкування дітей з бабою та дідом вона не вчиняла, позивачі не цікавляться розвитком дітей. Крім цього, діти [PERSON] та [PERSON] не бажають спілкуватись з бабою та дідом, оскільки таке спілкування призводить до душевних страждань дітей. (а.с. 52-56) В судовому засіданні представник позивачів позов підтримала за викладених у позовній заяві обставин, просила його задовольнити. Відповідач та її представник заперечували щодо задоволення позову. Представник третьої особи 1 при вирішенні справи покладається на думку суду. Третя особа 2 в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не відомі. За приписами ч. 1 ст. 211 ЦПК України, розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Осаулова А.А. від 02.10.2020 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 23.02.2021 р. закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників процесу, показання свідка, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивачі є батьками [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження. (а.с. 11) [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 21.05.2018 р. у справі №761/32095/17 розірвано. (а.с. 7-8) [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 9-10) На а.с. 12-13 - копія контракту, укладеного між позивачами та психологом [PERSON] . Відповідно до ст. 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення Згідно ст. 263 СК України спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу. Частинами 1 та 2 ст. 159 СК України передбачено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Згідно із Конвенцією про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини, держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. З огляду на положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7 ст. 7 СК України, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. У пункті 100 рішення Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України» (заява № 2091/13) та у пункті 76 рішення Європейського суду з прав людини від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України» (заява № 10383) зазначено, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Відповідно до ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст. 19 СК України). При цьому суд може не погодитися із висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим і суперечить інтересам дитини (ч. 6 ст. 19 СК України). Згідно висновку №109/04/40-1430 від 01.03.2021 р. органу опіки та піклування Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації вважає, що зустрічі [PERSON] та [PERSON] з онуками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , повинні відбуватись в присутності матері та психолога за бажанням дітей кожної ІІ та ІV суботи місяця з 14:00 год. по 15:00 год. (а.с. 69-72) Підстав для не врахування вказаного висновку судом не встановлено. Свідок [PERSON] в присутності психолога та представника органу опіки та піклування повідомила, що з бабою та дідом останній раз спілкувалась близько року тому по телефону. Вона не бажає спілкуватись з бабою та дідом, вони чинять тиск на неї, говорять погане про матір, з днем народження не вітали останні два роки. З бабою останній раз особисто бачилась у школі близько двох років тому, з дідом взагалі не підтримує зв`язок. Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Сторонами не заперечується, що між [PERSON] , з якою проживають діти, та [PERSON] , [PERSON] склалися неприязні стосунки. Між тим, існуючий конфлікт та неприязні відносини між сторонами не можуть бути підставою для обмеження прав позивачів у спілкуванні із онуками, баба та дід є родичами дітей, а батьки чи інші особи, з якими проживають діти, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, своїх прав щодо виховання онуків, та мають здійснювати свої батьківські права та виконувати батьківські обов`язки на ґрунті поваги до прав дитини та її людської гідності. Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Це право полягає, перш за все, у наданні дитині можливості жити і виховуватися в сім`ї. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами. Позбавлення позивачів права щодо її участі у спілкуванні та вихованні онуків може позбавити останніх родинних зв`язків з бабою, любові та турботи з боку останньої, що суперечить приписам Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року. Аналізуючи вищезазначені норми закону, висновок органу опіки та піклування, суд вважає, що баба та дід мають право приймати участь у вихованні онуків, причин які б унеможливлювали цього судом не встановлено. При цьому, суд вважає за необхідне усунути перешкоди позивачам у спілкуванні та вихованні онуків встановивши графік побачень з ними. При цьому, судом враховано, що сторона відповідача, зазначаючи щодо відсутності перешкод позивачам у спілкуванні з онуками, заперечує щодо задоволення позову [PERSON] , [PERSON] в повному обсязі. Оскільки сторони не можуть домовитися щодо участі позивачів у вихованні дітей, суд вважає за необхідне, враховуючи дані обставини справи, встановити наступний графік побачень: кожної другої та четвертої суботи місяця у період часу з 14.00 год. до 15.00 год. Визначаючи графік спілкування позивачів з онуками кожної другої та четвертої суботи місяця у період часу з 14.00 год. до 15.00 год. суд прийняв до уваги висновок органу опіки та піклування та вважає такий спосіб участі баби та діда у вихованні онуків є ефективним. Відтак, позов підлягає частковому задоволенню, оскільки саме вказаний графік побачень захистить порушені права позивачів та здійснений в інтересах дітей. При цьому, суд зауважує, що всі зустрічі мають відбуватись за згодою/бажанням дітей та в присутності матері і психолога у попередньо обумовлених між сторонами місцях виключно в інтересах із дотриманням усіх прав дітей, а передача та повернення дітей має відбуватись за адресою їх проживання в [ADDRESS] або іншому заздалегідь обумовленому сторонами місці. Оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що між сторонами у справі виникли непорозуміння, які носять особистий характер, у зв`язку з даними обставинами загострились взаємовідносин між ними, така ситуація в їх особистих відносинах не дає можливості мирним шляхом вирішити питання про визначення порядку спілкування з онуками, який мав би влаштовувати кожну із сторін по справі, що зумовлює вирішення даного питання в судовому порядку, в межах заявлених вимог, оскільки саме такий спосіб захистити право на спілкування та виховання онуків визначений сімейним законодавством. При цьому, варто зазначити, що із збільшенням віку дітей, налагодженням їх контакту з бабою та дідом, форма участі останніх у вихованні онуків може бути змінена і цього відповідно до закону не позбавляються сторони в майбутньому.

Outcome: partial