Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

В травні 2016 р. [PERSON] звернувся до суду за захистом своїх прав з даним позовом, мотивуючи його тим, що 04 червня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 549, за яким Позикодавець передає у власність Позичальнику грошові кошти у сумі 1 900 080,00 (один мільйон девятсот тисяч вісімдесят) гривень 00 копійок, що еквівалентно 234 000,00 (двісті тридцять чотири тисячі) доларів США на день укладення Договору, а Позичальник зобов'язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів на умовах, визначених Договором. Відповідно до пп. 1, 3 Договору, Позичальник зобовязаний повернути Позикодавцеві позику у строк до четвертого червня дві тисячі чотирнадцятого року включно у місті Києві щомісячними платежами згідно встановленого в Договорі графіку платежів з оплатою належних сум в гривнях за курсом комерційного банку «Дельта Банк» на день сплати чергових платежів на розрахунковий рахунок Позикодавця. Так, в п. З Договору наведений такий графік повернення позики: 04.07.2013 грошова сума еквівалентна 4 500,00 дол. США 04.08.2013 грошова сума еквівалентна 4 500,00 дол. США 04.09.2013 грошова сума еквівалентна 4 500,00 дол. США 04.10.2013 грошова сума еквівалентна 4 500,00 дол. США 04.11.2013 грошова сума еквівалентна 4 500,00 дол. США 04.12.2013 грошова сума еквівалентна 4 500,00 дол. США 04.01.2014 грошова сума еквівалентна 4 500,00 дол. США 04.02.2014 грошова сума еквівалентна 4 500,00 дол. США 04.03.2014 грошова сума еквівалентна 4 500,00 дол. США 04.04.2014 грошова сума еквівалентна 4 500,00 дол. США 04.05.2014 грошова сума еквівалентна 4 500,00 дол. США 04.06.2014 грошова сума еквівалентна 184 500,00 дол. США Також п.5 Договору позики визначено, що в разі несвоєчасного повернення грошей за цим договором Позичальник сплачує Позикодавцю неустойку в розмірі 0,5 % від позиченої суми за кожен день такого прострочення. На забезпечення виконання зобовязань позичальником було укладено іпотечний договір від 04 червня 2013 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 550, предметом якого була квартира за № 12 в будинку номер 3/4 по вул.. Малій Житомирській в м. Києві. Позика у встановлені д договорі строки не повернута. Відповідачем повернуто лише суми, що еквівалентні 4500 доларів США на дати повернення, а саме на 03.07.2013 року; 03.08.2013 року; 04.09.2013 року; 08.10.2013 року; 13.11.2013 року, а всього повернуто суму, що еквівалентна 22500 доларів США. В звязку з несплатою Відповідачем платежів по договору Позивач звернувся до Відповідача з вимогою про усунення порушень, а саме повернення позики та сплати штрафних санкцій. Вказана вимога була вручена Відповідачу, однак ним не виконана, кошти не повернуті. В звязку з цим [PERSON] звернув стягнення на іпотечне майно і 21.05.2014 року набув право власності на квартира за № 12 в будинку номер 3/4 по вул.. Малій Житомирській в м. Києві. Станом на дату набуття позивачем права власності на іпотечне майно, згідно його незалежної оцінки, вартість квартири становила 1780000 (один мільйон сімсот вісімдесят тисяч) гривень 00 коп., що еквівалентно, на дату оцінки 151 835,55 доларів США за курсом НБУ (11, 723210 грн./долл), або 148 333,33 доларів США за курсом продажу [PERSON] банку, який прийнято сторонами для розрахунків за договором. Однак вказаної суми недостатньо для повного розрахунку за договором позики. Вказаний договір позики укладено під час перебування Відповідача в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. За таких обставин [PERSON] є співвідповідачем за борговими зобовязаннями, що виникли на підставі договору позики. Тому позивач за первісним позовом просив стягнути солідарно з [PERSON] та з [PERSON] на користь [PERSON] суму основного боргу за Договором позики, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 549, в розмірі 63166,67 доларів США, що еквівалентно 1600870 (один мільйон шістсот тисяч вісімсот сімдесят) гривень 82 коп.; суму неустойки в розмірі 8417354,40 (вісім мільйонів, чотириста сімнадцять тисяч, триста п'ятдесят чотири) гривні 40 коп.; 3% річних за користування чужими коштами в розмірі 93 080 (девяносто три тисячі вісімдесят) гривень 51 коп.; інфляційні втрати в розмірі 1478255 (один мільйон чотириста сімдесят вісім тисяч двісті пятдесят пять ) гривень 38 коп., а всього: 11 589 560 (одинадцять мільйонів пятсот вісімдесят девять тисяч пятсот шістдесят ) гривень 60 коп. Не погоджуючись з первісним позовом, відповідачем по справі [PERSON]М, було подано до суду зустрічну позовну заяву до [PERSON], яка була мотивована тим, що згідно п. 1 договору позики передбачено, що Позичальник отримав 1 900 080 грн в позики, і зобовязаний повернути цю ж суму до 04.06.2014 року. П. 3 цього ж договору зазначено, що позика є безпроцентною. Тобто, Позичальник не повинен доплачувати жодних сум при поверненні позики. В договорі не передбачено, що в разі зміни курсу валют Позичальник здійснює доплату на розмір такої зміни, тому еквівалент доларів США зазначений лише з інформаційною метою, і є постійним для всього періоду дії договору, а саме, дорівнює 8,12 грн\\долар. За договором позики Позичальник здійснив наступні оплати: в липні 2013 року сплачено еквівалент 4500 доларів - 36 540 грн в серпні 2013 року сплачено еквівалент 9000 доларів - 73 080 грн в вересні 2013 року сплачено еквівалент 4500 доларів - 36 540 грн в жовтні 2013 року сплачено еквівалент 4500 доларів - 36 540 грн в листопаді 2013 року сплачено еквівалент 4500 доларів - 36 540 грн всього сплачено 219 240 грн. 27.05.14 року Позивачем було звернено стягнення на предмет іпотеки, в сумі 1 780 000 грн. Вказана сума зазначена Відповідачем на підставі звіту по оцінці майна, однак суд не може приймати до уваги дану оцінку, враховуючи, що вона здійснена «заднім числом» оскільки дата складання звіту зазначена 04 квітня 2016 року, а дата оцінки 21 травня 2014 року. Крім того, сертифікат субєкта оціночної діяльності виданий оцінщику лише 21 квітня 2015 року, тобто він станом на момент звернення стягнення іпотеки взагалі не мав право здійснювати оцінку. Тобто, за поданими самим позивачем документами, всього Позивач отримав від Відповідача 1 999 240 грн станом на 21.05.14 року, при тому що був зобовязаний сплатити 1 900 080 грн, а отже, переплатив 99 160 грн, і погашення відбулося достроково. Якщо ж врахувати, що звіт про оцінку складено незаконним субєктом оцінювання, а отже він не може братися до уваги, то згідно до п. 5.2.1 договору іпотеки оцінка повинна бути проведена станом на момент набуття іпотеки у власність, тобто на 21.05.14 року. Оскільки на той момент Відповідач не провів оцінку, набуття право власності відбулося за ціною, закріпленою в п.1.3 договору іпотеки - 1 900 080 грн. Тобто, фактично Відповідач отримав від Позивача 2 119 320 грн, і переплатив 219 240 грн. Згідно до ст. 626 ЦК України Позивачем нараховано 123 574,12 інфляційних та 14.241,29 3% річних на суму боргу. Загальна сума боргу складає 357 055, 41 грн. П. 5.5 Договору іпотеки встановлено, що залишок коштів, що залишився після задоволення вимог іпотекодержателя повинен бути повернутий іпотекодавцю. Тому позивач за зустрічним позовом просив стягнути з [PERSON] (заборгованість в розмірі 357055,41 грн та судовий збір в розмірі 3580 грн. В судовому засіданні представник [PERSON]- [PERSON] вимоги первісного позову підтримав у повному обсязі, а у вимогах зустрічного позову просив відмовити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] проти вимог первісного позову заперечував та просив відмовити у його вимогах, а вимоги зустрічного позову задоволити у повному обсязі. [PERSON] в судове засідання не зявилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Суд, заслухавши пояснення сторін по справі, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній письмові докази, приходить до висновку що позовні вимоги за первісним позовом підлягають до часткового задоволення, а у вимогах зустрічного позову необхідно відмовити у повному обсязі, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, 04 червня 2013 року між [PERSON] (позикодавець) та [PERSON] (позичальник) було укладено договір позики, за яким, позикодавець передав, а позичальник прийняв у власність грошові кошти у сумі 1\~900\~080 гривень, що на день укладення цього договору еквівалентно 234\~000 доларів США, які позичальник зобовязався повернути позикодавцю не пізніше четвертого червня дві тисячі чотирнадцятого року. Згідно п. 3 договору, позика є безпроцентною. Повернення позичено суми грошей повинне проходити у місті Києві щомісячними платежами, які будуть перераховуватись на рахунок позикодавця, або готівкою за домовленістю сторін, за курсом продажу доларів АТ «Дельта Банк» на день проведення розрахунку за цим договором в такому порядку: 04.07.2013 грошова сума еквівалентна 4 500,00 дол. США 04.08.2013 грошова сума еквівалентна 4 500,00 дол. США 04.09.2013 грошова сума еквівалентна 4 500,00 дол. США 04.10.2013 грошова сума еквівалентна 4 500,00 дол. США 04.11.2013 грошова сума еквівалентна 4 500,00 дол. США 04.12.2013 грошова сума еквівалентна 4 500,00 дол. США 04.01.2014 грошова сума еквівалентна 4 500,00 дол. США 04.02.2014 грошова сума еквівалентна 4 500,00 дол. США 04.03.2014 грошова сума еквівалентна 4 500,00 дол. США 04.04.2014 грошова сума еквівалентна 4 500,00 дол. США 04.05.2014 грошова сума еквівалентна 4 500,00 дол. США 04.06.2014 грошова сума еквівалентна 184 500,00 дол. США. Відповідно до п. 5 договору у разі несвоєчасного повернення грошей за цим договором позичальник сплачує позикодавцю за кожен день прострочення неустойку у розмірі 0,5 % від позиченої суми. У разі прострочення позичальником більше ніж на один місяць будь-якої із сум повернення за графіком, позикодавець має право предявити цей договір до стягнення (п. 6 договору). Даний договір позики був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 549. На забезпечення даного договору позики, між [PERSON] та [PERSON] було укладено іпотечний договір від 04.06.2013 р., предметом якого є квартира за номером 12 у будинку за номером 3/4 по вулиці Малій Житомирській у місті Києві. Відповідно до п. 1.3. Іпотечного договору заставна вартість предмета іпотеки є договірною і погоджується сторонами в розмірі 1\~900\~080 гривень, що на день укладення цього договору еквівалентно 234\~000 доларів США за курсом продажу доларів АТ «Дельта Банк». Згідно п. 5.1. Іпотечного договору, іпотекодержатель набуває право звернути стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання Іпотекодаем умов Основного зобовязання та/або цього Договору, а також в інших випадках, передбачених цим договором та/або Основним зобовязанням та/або законодавства України. У цьому випадку Іпотекодержатель надсилає Іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення. Якщо протягом встановленого строку вимога Іпотекодержателя залишається без задоволення без задоволення, іпотекодержатель з наступного після закінчення зазначеного терміну дня набуває право розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки. Пунктом 5.2.1. Іпотечного договору визначено що у випадку набуття Іпотекодержателем права звернення стягнення на предмет іпотеки та прийняття рішення Іпотекодержателем рішення про набуття предмета іпотеки у власність, іпотекодавець передає іпотекодержателю, а іпотекодержатель набуває у власність предмет іпотеки в рахунок виконання зобовязання за основним зобовязанням та інших витрат, передбачених цим договором. Згідно наявних в матеріалах справи письмових розписок. Відповідачем [PERSON] було повернуто позивачу борг частково. А саме в розмірі 27\~000 доларів США. В подальшому позивачем, у звязку з неналежним виконанням умов договору позики. Було направлено відповідачу вимогу про усунення порушень, а саме повернення позики та сплати штрафних санкцій. Вказана вимога була вручена Відповідачу, однак ним не виконана, кошти не повернуті. В звязку з цим [PERSON] звернув стягнення на іпотечне майно і 21.05.2014 року, на підставі іпотечного договору набув право власності на квартира за № 12 в будинку номер 3/4 по вул. Малій Житомирській в м. Києві, що підтверджується відповідним витягом. Станом на дату набуття позивачем права власності на іпотечне майно, згідно його незалежної оцінки, вартість квартири становила 1780000 (один мільйон сімсот вісімдесят тисяч) гривень 00 коп., що еквівалентно, на дату оцінки 151 835,55 доларів США за курсом НБУ (11, 723210 грн./дол.), або 148 333,33 доларів США за курсом продажу [PERSON] банку, який прийнято сторонами для розрахунків за договором. За правилами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 533 ЦК України, визначає, що грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Стаття 549 ЦК України визначає що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Стаття 599 ЦК України визначає що, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості (ст.1046 ЦК України). Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником\~\~забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим\~\~Законом. Згідно із частиною першою статті 7 цього Закону за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Відповідно до частини першої статті 33 Закону України «Про іпотеку» в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Право вибору конкретного способу звернення стягнення на предмет іпотеки покладається на іпотекодержателя. При цьому здійснення особою права на захист не може ставитися в залежність від застосування нею інших способів правового захисту. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. Звернення стягнення на предмет іпотеки повинне задовольнити вимоги кредитора за основним зобов'язанням, і тільки ця обставина може бути підставою для припинення зобов'язання, що вважається виконаним згідно зі статтею 599 ЦК України. Таким чином, звернення в даному випадку стягнення на іпотечне майно боржника, не припинило основного обовязкову [PERSON] перед [PERSON] щодо погашення основної заборгованості. Отже, станом на день розгляду справи в суді, із загальною заборгованості в розмірі 234\~000 дол. США, відповідачем була погашена заборгованість в розмірі 27\~000 дол. США, і позивачем було звернуто стягнення на квартиру що перебувала в іпотеці яка була оцінена в сумі 151\~835,55 дол. США. З чого випливає залишок заборгованості відповідача [PERSON] перед позивачем [PERSON] становить 55\~164,45 дол. США (234000 дол. США 27\~000 дол. США 151\~835,55 дол. США = 55\~164,45 дол. США) що згідно курсу НБУ станом на 25.04.2016 р. становить 1\~397\~867,16 грн. Відповідно договором іпотеки від 04.06.2015 р., а саме п. 1.3. було визначено що вартість предмету іпотеки є договірною і погоджується, при цьому даний пункт договору, не позбавляє сторін здійснювати оцінку вартості даного майна. Притому що в самому договір не було визначено що вартість предмету іпотеки є незмінною. А тому, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача за первісним позовом щодо стягнення з відповідача за первісним позовом залишку основного боргу в розмірі 55\~164,45 дол. США що згідно курсу НБУ станом на 25.04.2016 р. становить 1\~397\~867,16 грн. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦПК України, суд вважає за можливе стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] 3 % річних від простроченої суми за весь час прострочки у розмірі 93\~080,51 грн. Що стосується вимог первісного позову про стягнення з відповідачів пені, то суд вважає зазначити наступне. Відповідно до ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Отже, із заявленим розміром пені, що позивач просить стягнути з відповідача, суд не може погодитись, оскільки даний розмір пені перевищує заборгованість за договором позики, тим самим перевищує розмір збитків, і є неспівмірним із розміром боргу. Отже, суд, знаходить за доцільне зменшити розмір неустойки у вигляді пені до розміру основного боргу, а саме до 1\~397\~867,16 грн. В частині вимог первісного позову що стосуються стягнення інфляційних витрат, суд відмовляє виходячи з наступного. Індекс інфляції це показник, який характеризує динаміку загального рівня цін на товари і послуги, які купує населення для невиробничих цілей. Офіційний індекс інфляції розраховується Державним комітетом статистики України і визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто зменшення купівельної спроможності гривні. Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України гривня, а іноземна валюта, яка була предметом договору, індексації не підлягає. Оскільки позивачем заявлені вимоги що стосуються еквіваленту до іноземної валюті, а саме доларів США, до такої суми положення ч. 2 ст. 625 ЦК України в частині інфляційних втрат не можуть бути застосовані. Також, не підлягають до задоволення вимог первісного позову що стосуються відповідача [PERSON], оскільки остання не виступала стороно у договорі позики, не брала на себе відповідні зобовязання, та відповідно не є поручителем за борговими зобовязаннями відповідача [PERSON] Таки чином, суд вважає за можливе частково задовольнити позовні вимоги за первісним позовом, шляхом стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] суму основної заборгованості за договором позики в розмірі 55\~164,45 дол. США що згідно курсу НБУ станом на 25.04.2016 р. становить 1\~397\~867,16 грн., 3 % річних у сумі 93\~080,51 грн., неустойку в розмірі 1\~397\~867,16 грн., а всього 2\~888\~814,83 грн. (два мільйони вісімсот вісімдесят вісім тисяч та вісімсот чотирнадцять гривень та вісімдесят три копійки). У вимогах зустрічного позову, суд вважає за необхідне відмовити, оскільки судом було встановлено про існування заборгованості по договору позики за [PERSON] перед [PERSON], а отже часткове задоволення первісного позову, виключає можливість задоволення позовних вимог за зустрічним позовом. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення первісного позову та відмови у задоволенні зустрічного позову. Відповідно до ст.ст. 15, 16, 525, 526, 533, 549, 550, 559, 625, 1046 ЦК України, Закону України «Про іпотеку» та

Outcome: partial