Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

В травні 2015 року позивач звернулася в суд із вищезазначеним позовом, в якому з урахуванням неодноразових уточнень своїх позовних вимог та пояснень її та її представника в судовому засіданні просить суд визнати неправомірними дії КП «Індустріальне» щодо складання акта №16 2/2-16 від 27.02.2015 в частині встановлення факту дійсної кількості осіб, які проживають в квартирі, що розташована за адресою [ADDRESS], та визнання неправомірними дій останнього щодо повідомлення Центру обслуговування споживачів №2 про те, що у вищезазначеній квартирі проживає дві особи і зобов`язати відповідача направити Центру обслуговування споживачів №2 інформацію про те, що у вищезазначеній квартирі зареєстрована та мешкає одна особа, посилаючись на наступне (а.с.3-5, 20-22, 48-50, 60-64) Позивач зареєстрована та проживає за адресою [ADDRESS] Проте, на початку 2015 року вона почала отримувати квитанції за оплату житлово-комунальних послуг із зазначенням в них розрахунків за 2 особи. Позивач звернулася до відповідача для надання пояснень таких нарахувань. В свою чергу, останній листом повідомив, що за неодноразовими численними скаргами сусідів на проживання в квартирі двох осіб за адресою реєстрації позивача прийшла комісія, яка зафіксувала фактичне проживання у вищезазначеній квартирі позивача не одну, а дві особи. Позивач категорично заперечувала проти цього, посилалась на те, що її взагалі дома не було, що відповідач вчинив «протиправно», коли діяв таким чином, посилаючись на норми Конституції України, оскільки, на думку її представника, відповідач КП «Індустріальне» повинен діяти виключно в рамках закону, а жодним законом не надається йому повноваження зі складання таких актів. В свою чергу, обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач та її представник жодних клопотань щодо залучення до участі в справі Центру обслуговування споживачів не висловлювали, наполягали лише на тому, щоб визнати саме дії КП «Індустріальне» незаконними та зобов`язати саме останнього вчинити певні дії. Також позивач зазначала, що протягом останніх півроку вона справно оплачувала комунальні послуги саме за 2-х осіб, тобто так, як їй і нараховувалося. На запитання суду, чому вона не оспорювала ці розрахунки, не зверталася за перерахунком - відповіді не надала, лише зауважила, що так звикла робити завжди, бо вважала, що якщо вона платити не буде, відключать воду. На що представник відповідача категорично заперечувала, стверджувала, що позивач таким чином вводить суд в оману, оскільки приміщення, де позивач проживає має спільну кухню та ванну на декілька блоків, відтак апріорі неможливо щось відключити тільки-но позивачу. Відтак в разі наявності заборгованості, відповідач би звернувся до суду, а насправді (заборгованості) не було. Також представник відповідача зазначала, що позивач ні до них, ні до Центру обслуговування споживачів для здійснення перерахунку жодного разу не зверталася, виставлені в квитанціях тарифи не оспорювала, про що свідчить відсутність заборгованості та відповідних позовів до неї про стягнення такової в судовому порядку. Щодо своїх дій, то представник відповідача акцентувала увагу суду на тому, що КП «Індустріальне» не є суб`єктом владних повноважень, відтак «робити тільки те, що передбачено законом», як наполягає представник позивача, у них обов`язку немає. Навпаки, відповідно до договору б/н про сумісну діяльність від 01.04.2008 відповідач мав право в разі фактичного проживання в квартирі кількох осіб, що не відповідає кількості зареєстрованих в квартирі складати відповідний документ, який засвідчує цей факт, та подавати цей документ своїм підрозділам, зокрема, Центру обслуговування споживачів. Що свідчить про те, що відповідач діяв на підставі вищезазначеного договору. Щодо зобов`язання направити Центру обслуговування споживачів інформацію про те, що у вищезазначеній квартирі зареєстрована та мешкає одна особа, то пояснила, що оскільки в травні 2015 року КП «Індустріальне» було реорганізовано, відтак Центр обслуговування споживачів більше ним не підпорядковується і така вимога взагалі задоволена бути не може. На запитання суду, яке саме право позивач остання вважає порушеним, то її представник зазначив, що права позивача порушуються самим фактом неправильного нарахування плати за комунальні послуги. В той же час, останній не зміг надати пояснення, яким саме чином відповідач примушував позивача весь цей час сплачувати за двох осіб, незважаючи на те, що про таке «примушування» зазначав в кожному судовому засіданні. Представник відповідача на спростування цих доводів зазначила, що ніхто не змушував позивача платити так як їй нараховувалося, а у передбаченому законом порядку із жодними заявами до них вона не зверталася, ані щоб зробити перерахунок, чи оспорити таке нарахування. Більше того, повідомила, що позивач не була позбавлена можливості сплачувати за холодне і гаряче постачання за встановленими тарифами за одну особу за відомими реквізитами відповідних служб, проте вона це питання також не піднімала. Представник третьої особи подав заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.45) Заслухавши сторони та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Так, сторонами не заперечується, що будинок [ADDRESS] перебуває на балансі КП «Керуюча компанія з управління та обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва». КП «Індустріальне» Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації є обслуговуючою організацією. Відповідно до договору б/н від 01 квітня 2008 року КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Солом`янської районної в м. Києві ради (на даний час КП «Керуюча компанія з управління та обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва») та КП «Індустріальне» і відокремлений підрозділ «Інсдустріальний» домовилися про те, зокрема, що сторони відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», договору «Про утримання житлових будинків і прибудинкових територій» від 31.03.2008, укладеного між КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Солом`янської районної в м. Києві ради та КП «Індустріальне», будуть діяти шляхом об`єднання зусиль спільно в сфері збереження житлового і нежитлового фонду комунальної власності територіальної громади району, нараховувати та збирати плату за комунальні послуги, експлуатаційні витрати, плати за утримання будинків та прибудинкових територій, що надаються мешканцям будинків та власникам чи орендарям приміщень, які знаходяться на балансі КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Солом`янської районної в м. Києві ради і утримуються КП «Індустріальне» (а.с.77) Відповідно до п.2.7 вищезазначеного договору в разі фактичного проживання в квартирі кількості осіб, що не відповідає кількості зареєстрованих в квартирі - КП «Індустріальне» складає відповідний документ, який підтверджує даний факт, подає своїм структурним підрозділам вказаний документ із розрахунком по нарахуванню плати за комунальні послуги та послуги з утримання будинків та прибудинкових територій (а.с.78) Згідно довідки Центру обслуговування споживачів КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» в квартирі [ADDRESS] в м. Києві зареєстрована одна особа - [PERSON] (а.с.16) Згідно акту від 27.02.2015, затвердженого директором КП «Індустріальне», складеного комісією із працівників КП «Індустріальне» за участю мешканців будинку [ADDRESS] в м. Києві було проведено обстеження житлового будинку на предмет фактичного проживання громадян на перевірку численних колективних звернень цього будинку до Солом`янської районної державної адміністрації (№108/ОП/КО-104 від 29.01.2015) і було встановлено, що, зокрема, в квартирі [ADDRESS] в м. Києві проживають дві особи, що засвідчено підписами як членів комісії, так і мешканців даного будинку (а.с.15) Таким чином, судом встановлено, що такі дії відповідача саме по складанню акту були ним вчинені згідно положень вищезазначеного договору, відтак погоджуючись із тим, що він не є суб`єктом владних повноважень і в даному випадку не слід застосовувати правило «дозволено лише те, що прямо передбачено», і слід наголосити на тому, що відповідач діяв в межах своїх повноважень, передбачених вищезазначеним договором б/н від 01 квітня 2008 року. З матеріалів справи вбачається, що позивач зверталася до відповідача із заявами, проте, зміст цих заяв полягав у вимозі надати відповідь, на підставі чого таке нарахування на дві особи здійснювалось (а.с.9, 12). Жодним чином позивач не оспорювала саме нарахування послуг за ЖКХ, навпаки протягом більше ніж півроку їх оплачувала, про що свідчать представлені нею квитанції (а.с.6-8, 23-25) На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позивач обрала неналежний спосіб захисту свого ймовірно порушено, невизнаного або оспорюваного права. Більше того, підстав стверджувати про те, що таке право порушується під час розгляду справи встановлено не було. Сама позивач зауважила, що єдиною причиною звернення до суду із даним позовом є бажання припинити сплачувати за комунальні послуги за дві особи. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Отже, слід наголосити на тому, що позивач при визначенні предмету позову формулює його не як визнання певного факту проживання в квартирі протягом певного часу однієї особи, а не двох, чи визнання такими, що не відповідають дійсності встановлені актом обставини, а саме визнання таких дій по складанню акту протиправними, що свого підтвердження в ході розгляду справи не знайшло.

Outcome: dismissed