Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-15 00:00:00

До Володарського районного суду Київської області 31.05.2019\~р. надійшла зазначена заява Ожегівської сільської ради Володарського району Київської області, заінтересована особа: Міжрайонне управління у Володарському та Тетіївському районах Головного управління Держгеокадастру Київської області (надалі змінено на Головне управління Держгеокадастру у Київській області про визнання спадщини відумерлою, в якій Заявник з урахуванням заяви з уточненими вимогами (а.с.\~25-27) просить суд: встановити факт належності [PERSON] , [INFO] , Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] \~2 №\~356040, що виданий на ім`я « [PERSON] », та визнати відумерлою спадщину земельну ділянку площею 2,090\~га, що розташована на території Ожегівської сільської ради Володарського району Київської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, після [PERSON] , яка померла [INFO] , та передати цю земельну ділянку у власність територіальній громаді с.\~Ожегівка в особі Ожегівської сільської ради Володарського району Київської області. На обґрунтування таких вимог Заявник зазначив, що після [PERSON] , яка померла [INFO] , залишилася спадщина у вигляді згаданої земельної ділянки площею 2,090\~га, що належала спадкодавцеві на підставі Державного акта, виданого 28.01.2004\~р. Ожегівською сільською радою (Заявником), проте в цьому державному акті помилково записано по батькові померлої « [PERSON] » замість « [PERSON] ». [PERSON] до дня смерті проживала за адресою: [ADDRESS] . Залишену після її смерті спадщину у встановлений законом строк ніхто не прийняв, спадкова справа не заводилася. Ухвалою Володарського районного суду Київської області від 05.06.2019\~р. відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 06.08.2019\~р., відкладено за заявою Заявника (а.с.22) на 16.09.2019\~р. У судовому засіданні 16.09.2019\~р. представник Заявника підтримав подану заяву, просив її задовольнити, надав суду пояснення, ідентичні за змістом обставинам, викладеним у письмовій заяві до суду, додатково зазначивши, що [PERSON] проживала в с.\~Ожегівка, в установленому порядку подала заяву на оформлення паю, надалі документи оформлювалися централізовано, проте на час оформлення державного акту [PERSON] вже померла, а цей акт і, відповідно, земельна ділянка залишилася як її власність, спадщину так ніхто і не прийняв, бо вона було одинока. Представник заінтересованої особи Головне управління Держгеокадастру у Київській області в судові засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду повідомлений (а.с.\~29-30), що не є перешкодою для розгляду справи згідно із статтею\~223 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Суд,\~ознайомившись з\~матеріалами справи\~та оцінивши\~наявні в\~справі докази\~за своїм\~внутрішнім переконанням,\~що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні (стаття\~89 ЦПК України), вирішуючи справу, виходить з такого. За наявними матеріалами справи судом встановлено, що за інформацією Міжрайонного управління у Володарському та Тетіївському районах Головного управління Держгеокадастру Київської області від 23.04.2019\~р. за вих.\~№\~713/169-19 на ім`я [PERSON] було видано державний акт на право приватної власності на землю серії\~Р2 №\~356040, за яким названа [PERSON] є власницею земельної ділянки площею 2,090\~га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Ожегівської сільської ради Володарського району Київської області; до листа додано копію названого державного акта, виданого 28.01.2004\~р. на підставі рішення Ожегівської сільської ради від 27.02.2001\~р. №\~7 (а.с.\~5, 6). Водночас у с.\~Ожегівка Володарського району Київської області постійно проживала і була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , до дня своєї смерті [INFO] [PERSON] (а.с.\~7), а не « [PERSON] ». При цьому, як вбачається з наданого суду повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть (а.с.\~8), актовий запис про смерть складений 08.12.1998\~р. за №\~12, але зареєстрований був у Реєстрі лише 08.08.2013\~р. за №\~00105226393. За наданим суду Заявником експертним висновком Українського бюро лінгвістичних експертиз від 15.02.2019\~р. №\~056/217-а, зробленого на запит сільського голови Ожегівської сільської ради Володарського району Київської області імена по батькові « [PERSON] » (свідоцтво про смерть, запис [PERSON] ) та « [PERSON] » (державний акт на право приватної власності на землю, запис [PERSON] ) у документах, наданих для експертизи, є ідентичними; розбіжності в записах виникли внаслідок фіксації в різних документах форм імені по батькові від особових імен спільного етимологічного походження « [PERSON] » ( [PERSON] ) та « [PERSON] » [PERSON] [PERSON] ) через зближення цих офіційних варіантів за посередництвом спільних розмовних і здрібнілих форм (а.с.\~11). З огляду на наведене і встановлені обставини суд вважає, що Заявник надав достатньо доказів на підтвердження того, що саме [PERSON] належить спірний державний акт на право приватної власності на землю серії Р2 №\~356040, відтак існує невідповідність імені по батькові названої [PERSON] за її паспортними даними та за даними про особу власника згаданого державного акта. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в пункті\~12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995\~р. №\~5 «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012\~р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Таким чином, зважаючи на усе викладене та встановлені судом обставини, суд вважає наявними підстави для встановлення юридичного факту факту належності [PERSON] Львівні державного акта на право приватної власності на землю серії\~Р2 №\~356040, виданого на ім`я « [PERSON] ». Стосовно вирішення іншого порушеного Заявником питання щодо визнання спадщини відумерлою суд виходить з такого. За наявними матеріалами справи судом встановлено, що [PERSON] постійно до дня своєї смерті [INFO] була зареєстрована і проживала за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено довідкою органу місцевого самоврядування відповідно Ожегівської сільської ради Володарського району Київської області від 14.05.2019\~р. №\~0221/167 (а.с.\~7). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть від 20.03.2019\~р. (а.с.\~8); після її смерті залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 2,090\~га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Ожегівської сільської ради Володарського району Київської області, згідно із згаданим вище державним актом на право приватної власності на землю серії Р2 №\~356040 (а.с.\~6). Спадкова справа після [PERSON] не заводилась, що підтверджено витягом зі Спадкового реєстру (а.с.\~10), державним нотаріусом на запит суду (а.с.\~18) та Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (а.с.\~19). Ожегівською сільською радою Володарського району Київської області розміщено у газеті «Урядовий кур`єр» від 09.04.2019\~р. №\~68 (6431) оголошення про порушення справи про визнання спадщини відумерлою після [PERSON] , яка померла [INFO] та після якої залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки, із зазначенням в оголошенні пропозиції, що спадкоємці повинні звернутися до Ожегівської сільської ради Володарського району Київської області в місячний термін з питань переоформлення спадщини (а.с.\~9). Як з дня смерті [PERSON] 08.12.1998\~р [INFO] , так і після публікації такого оголошення ані до сільської ради, ані до нотаріуса ніхто із спадкоємців не звернувся, що підтверджено згаданою вище інформацією нотаріуса та Спадкового реєстру. Відповідно до положень статей\~1220, 1221, 1222 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою; місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця; спадкоємцями за заповітом можуть бути, зокрема, юридичні особи. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо спадкоємець протягом цього строку не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина перша статті\~1270, частина перша статті\~1272 ЦК України). Відповідно до норм частин першої, другої статті\~1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою; така заява подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Відповідно до статті\~338 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону. Згідно з частиною третьою статті\~1277\~ЦК України спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно за його місцезнаходження. З огляду на усе наведене та враховуючи, що залишену після смерті [PERSON] 08.12.1998\~р. спадщину, а саме: земельну ділянку площею 2,090\~га, що розташована на території Ожегівської сільської ради Володарського району Київської області, у встановлений законом шестимісячний строк, а так само за станом на час розгляду даної справи ніхто із спадкоємців не прийняв, тому суд за таких обставин приходить до висновку про обґрунтованість вимог Заявника відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, який звернувся до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою після спливу одного року з часу відкриття спадщини після смерті [PERSON] , тобто у встановлені законом строки, а тому наявні підстави для визнання цієї спадщини відумерлою та передачі її у власність територіальній громаді за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини. Відповідно до статей\~78, 79, 83 Земельного кодексу України, статей\~374, 1218, 1220, 1221, 1277 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved