Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-03 00:00:00

В травні 2021 року ТОВ «Управляюча компанія «Одеський бульвар» звернулось до суду з даним позовом, мотивуючи його тим, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] , та є споживачем житлово-комунальних послуг. 22.07.2019 між ТОВ «Управляюча компанія «Одеський бульвар» та [PERSON] було укладено договір № 442/26-2019 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком комунальних та додаткових послуг. На даний час [PERSON] користується житлово-комунальними послугами, які надаються на підставі Договору, який укладений з ТОВ «УК «Одеський бульвар». Згідно довідки від 27.04.2021 заборгованість відповідача перед ТОВ «УК «Одеський бульвар» за період з липня 2019 року по квітень 2021 року складає 5779,44 грн. Тому позивач просив стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 5779,44 грн. та понесені судові витрати. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06.05.2021 відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.11.2021 закрито провадження у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Одеський бульвар» до [PERSON] про стягнення заборгованості, в частині позовних вимог, щодо стягнення боргу у розмірі 3408,97 грн. Зобов`язано Управління Державної казначейської служби у Києво-Святошинському районі повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Одеський бульвар» частину судового збору у розмірі 1338,85 грн., сплаченого згідно платіжного доручення №881 (#710987568411) від 30 квітня 2021 року. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав до суду заяву, в якій просить слухати справу у його відсутність та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. В судове засідання відповідач не з`явився, про час розгляду справи був повідомлений належним чином. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] та є споживачем житлово-комунальних послуг. 22.07.2019 між ТОВ «Управляюча компанія «Одеський бульвар» та [PERSON] було укладено договір № 442/26-2019 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком комунальних та додаткових послуг. На даний час [PERSON] користується житлово-комунальними послугами, які надаються на підставі Договору, який укладений з ТОВ «УК «Одеський бульвар». Згідно довідки від 27 квітня 2021 року про нарахування та сплату послуг за утримання житла та комунальних послуг за період з липень 2019 року по квітень 2021 року, заборгованість відповідача [PERSON] за адресою: [ADDRESS] перед ТОВ «УК «Одеський бульвар» складає 5779,44 грн. Оскільки ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02.11.2021 закрито провадження у даній справі, в частині позовних вимог, щодо стягнення боргу у розмірі 3408,97 грн. Таким чином, на даний час заборгованість відповідача перед позивачем за житлово-комунальні послуги складає 2370,47 грн., яка підлягає до стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «УК «Одеський бульвар». Відповідно до вимог п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно вимог ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до п. 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення, п. п. 4, 17, 29 Правил надання населенню послуг з газопостачання, споживачі зобов`язані своєчасно оплачувати надані їм житлово-комунальні послуги (опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення та газопостачання) та витрати на утримання будинку і прибудинкової території пропорційно загальної площі квартири, згідно Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 року № 869. Згідно п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків», затверджених Постановою КМУ № 45 від 24 січня 2006 року «Про внесення змін до постанови Кабміну від 08 жовтня 1992 року № 572», власник та наймач квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Стаття 76 ЦПК України визначає що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Стаття 81 ЦПК України визначає що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Здійснивши відповідний перерахунок, суд встановив наявність заборгованості відповідача за надані позивачем житлово-комунальні послуги у розмірі 2370,47 грн., що підлягає стягненню на користь ТОВ «Управляюча компанія «Одеський бульвар». Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачем по справі були порушені обов`язки щодо оплати вартості наданих житлово-комунальних послуг, а тому вимоги позивача по даному позову підлягають до часткового задоволення. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 931,15 грн. судового збору. Що ж стосується клопотання позивача про відшкодування відповідачем понесених судових витрат на правничу допомогу, в розмірі 5 000 гривень, то вони підлягають відшкодуванню, з огляду на наступне. Так, ч. 1 ст. 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Судом встановлено, що витрати позивача на оплату послуг адвоката підтверджуються наступними документами: договором про надання правової допомоги № 17 від 10 березня 2021 року, додатком № 16 до договору № 17 про надання правової допомоги від 10 березня 2021 року, звітом від 19 жовтня 2021 року про обсяг наданих послуг згідно договору № 17 про надання правової допомоги від 10 березня 2021 року, актом наданих послуг від 19 жовтня 2021 року згідно договору № 17 про надання правової допомоги від 10 березня 2021 року. За таких обставин, суд вбачає наявність підстав для стягнення витрат на професійну (правничу) допомогу у розмірі 5 000 грн. Відповідно до ст. 15, 16, 525, 625 ЦК України, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати за житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію» та

Outcome: approved