Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

В травні місяці 2015 року позивач звернувся до суду зазначивши ,що після смерті в квітні місяці 2009 року матері :-[PERSON] успадкували з відповідачем ,в рівних частинах, житловий будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею-0.25 га. ,що розташовані по [ADDRESS] . 19 листопада 2009 року .ними оформлено право власності на спадкове житло та отримано в Чорнобаївському відділку бюро технічної інвентерезації технічний паспорт на житловий будинок з господарськими будівлями у відповідності до якого ,кожний з них являється власником ? частини вищезазначеного будинку та господарських будівель. В Чорнобаївській державній нотаріальній конторі 05 грудня 2009 року кожний з них отримав свідоцтво про право власності на спадщину за заповітом у відповідності до змісту якого, спадкове майно на яке видано дане свідоцтво ,складається з права на ? частину земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства ,що належала їх померлій матері .Загальна площі даної земельної ділянки становить -0.25 га. В грудні місяці 2009 року ,сторони спершу в усній формі домовились про те,що відповідач продасть позивачу належну йому ? частину житлового будинку з господарськими будівлями та ? частину земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства ,що перейшла до нього після смерті матері, у відповідності до свідоцтва про спадщину , В січні місяці 2010 року сторони , за взаємною згодою ,вже письмово уклали між собою договір купівлі-продажу нерухомого майна у відповідності до змісту якого обумовили розмір коштів ,що підлягають сплаті позивачем на користь відповідача та інші умови пов»язані з відчудженням нерухомого майна. Сторони підписали даний договір ,після чого позивач сплатив відповідачу -31 746,76 гр. ,який в свою чергу написав власноручно розписку про отримання коштів та передав позивачу належну йому ? частину будівель та право на ? частину земельної ділянки ,для ведення підсобного селянського господарства по [ADDRESS],звільнив примішення та вибув на постійне місце проживання в м.Запоріжжя ,пообіцявши скоро прибути для нотаріального посвідчення уже укладеного між ними договору купівлі -продажу нерухомого майна але через стан здоров»я ,віддаленості проживання та інші обставини так і не зміг прибути для вчинення нотаріальних дій ,внаслідок чого порушується право позивача на належне оформлення нерухомості та пропущено строк для звернення до суду за захистом своїх порушених прав ,що і спонукало позивача звернутися до суду з даними позовними вимогами, просить розглядати справу без його участі та задовольнити позов. В судове засідання сторони та представник третьої особи -не з»явились ,клопотань про відкладення розгляду справи на іншу дату від учасників процесу до суду не надходило. Відповідач подав телеграму про розгляд справи без його участі .Заяв про визнання позову від нього до суду не поступало тому, суд враховуючи відсутність клопотань про відкладення справи проводив розгляд цивільної справи у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України,тобто без здійснення звукозапису та на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Диспозицією ст.ст.257 та 267 ч.5 ЦК України 2003 року ,визначено строк загальної позовної давності та можливість суду поновити його в разі визнання судом поважними причини пропущення даного строку. У відповідності до ч.2 ст.218 ЦК України ,для захисту договірних інтересів осіб, можна подавати позов до суду про визнання правочину дійсним . Положення вказаної норми визначають, що, якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним. При цьому суд може визнати правочин дійсним, якщо: a) відповідно до ч. 2 ст. 219 ЦК України правочин відповідав справжній волі особи, яка його вчинила, а нотаріальному посвідченню правочину перешкоджала обставина, яка не залежала від волі особи, або б) відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. В даному випадку судом встановлено ,що [INFO] померла мати сторін :[PERSON] ,яка постійно проживала [ADDRESS]. Після смерті матері сторони прийняли спадщину та оформили 19.11.2009 року право власності на спадкове житло ,шляхом отримання в Чорнобаївському відділку бюро технічної інвентерезації технічного паспорта на житловий будинок з господарськими будівлями у відповідності до якого , кожний з них, являється власником ? частини вищезазначеного будинку та господарських будівель ,що належали померлій матері. 05.12.2009 року кожний з них отримав в державній нотаріальній конторі смт. Чорнобай свідоцтво про право власності на спадщину за заповітом у відповідності до змісту якого, спадкове майно на яке видано дане свідоцтво ,складається з права на ? частину земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства ,що належала їх померлій матері ,загальна площі даної земельної ділянки становить -0.25 га.Кадастровий номер спадкової земельної ділянки-[NUMBER]. Відповідно до ст. 377 ЦК України до особи, яка набула права власності на житловий будинок, переходить право власності на земельну ділянку, на якій будинок розташований, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього власника. Судом встановлено ,що сторони спершу домовились усно ,а потім і письмово уклали 13 січня 2010 року між собою договір купівлі продажі ? частини успадкованої і належної відповідачу житлового будинку з господарськими будівлями та успадкованої ним ? частини земельної ділянки для ведення підсобного господарства по [ADDRESS] . Тобто ,сторони досягли домовленості по всих істотних умовах договору та підписали його . Позивач сплатив відповідачу обумовлену умовами договору суму-31 746,76 гр.,а останній в підтвердження коштів написав про це розписку та передав належну йому ? частину спадкового будинковолодіння та ? частини земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства ,після чого звільнив належну йому частину житла та господарських будівель але не являється на прохання позивача до нотаріуса і таким чином , ухиляється від нотаріального посвідчення договору. Позивач ,як і відповідач проживає за межами Черкаської області де знаходиться придбане у відповідача майно,має ряд серйозних захворювань ,що підтверджено під час судового слідства витягом з історії хвороби та часто перебуває на стаціонарному лікуванні в лікувальних закладах , а тому внаслідок неодноразового неприбуття відповідача на його прохання до нотаріальної контори ,потягло за собою порушення прав позивача на законне володіння придбаним ним та належним вже тепер йому майном і правами відповідача на спадкове майно ,а також порушено строки для звернення до суду за захистом порушених прав ,що й спонукало позивач звернутись до суду з відповідним позовом який на думку суду підлягає до повного задоволення. Причину пропущення позивачем строку позовної давності ,суд визнає-поважною. Понесені позивачем судові витрати при зверненні до суду відшкодуванню не підлягають ,в зв»язку з відсутністю відповідної позовної вимоги.

Outcome: approved