Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-26 00:00:00

В серпні 2019 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Чортківської районної державної нотаріальної контори про визнання права власності на спадкове майно за законом. В позовній заяві зазначається, що позивач [PERSON] , є сином [PERSON] , який помер [INFO] . Позивач звернувся до Чортківської районної державної нотаріальної контори для оформлення спадщини на 31/100 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд за [ADDRESS] , що належав спадкодавцю, подавши необхідні документи. Однак державний нотаріус у своєму листі №777/01-16 від 30.07.2019 зазначила те, що на підтвердження права власності спадкодавця на домоволодіння подано лише технічний паспорт. Тому за відсутності у спадкоємця необхідних документів для видачі свідоцтва про право на спадщину, рекомендувала звернутися до суду для вирішення даного питання. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, визнати за [PERSON] , [INFO] (адреса проживання: [ADDRESS] , ідентифікаційний номер [NUMBER] ) право власності на спадкове майно за законом, яке складається з 31/100 частин житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться по [ADDRESS] , що залишилося після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . У разі визнання відповідачами позову, відповідно до положення ст. 142 ЦПК України, просить вирішити питання про повернення [PERSON] з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилися, в суд поступили заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнають. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Чортківської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, в суд надійшла заява про слухання справи за їх відсутності, при ухваленні рішення покладаються на розсуд суду. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно паспорта громадянина України серія [NUMBER] , виданого 21.06.1996 Чортківським РВ УМВС України в Тернопільській області, стверджується належність документа [PERSON] , [INFO] , м. Чортків Тернопільської області. Згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 20.05.1993 вбачається факт реєстрації смерті [PERSON] , який помер [INFO] у віці 43 роки, актовий запис № 127, складений в Чортківському відділі ЗАГСу 20 травня 1993 року. Як слідує з відповіді нотаріуса відповідно до даних Чортківської районної державної нотаріальної контори спадкова справа до майна померлого [INFO] [PERSON] не заводилася. Разом з тим, окрім позивача, спадкоємцями майна померлого, як зазначала третя особа, є дочка [PERSON] , яка на день смерті спадкодавця була неповнолітня, що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим 05.03.1976 Чортківською міською радою Тернопільської області та [PERSON] . Родинні відносини позивача та відповідачів з померлим випливають з актових записів про народження, а саме: згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] вбачається реєстрація народження [INFO] [PERSON] , батьками якого записано: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , актовий запис № 345, складений в Чортківському відділі ЗАГСу Тернопільської області 13 серпня 1979 року. Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] вбачається реєстрація народження [INFO] [PERSON] , батьками якої записано: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , актовий запис № 63, складений в Чортківській міській раді депутатів Тернопільської області 05 березня 1976 року. Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] вбачається реєстрація народження [INFO] [PERSON] , батьками якої записано: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , актовий запис № 344, складений в Чортківській міській раді депутатів трудящих 11 грудня 1973 року. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] , виданого 01.07.2014 відділом ДРАЦС РС Чортківського РУЮ у Тернопільській області вбачається реєстрація розірвання шлюбу 12.09.1997 між [PERSON] і [PERSON] , опісля присвоєно прізвище йому - [PERSON], їй - [PERSON] , актовий запис № 155. Відповідно з довідкою Комунального підприємства «Чортків дім» № 701 від 30.07.2019 вбачається, що на день смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , проживали та були зареєстрованими [PERSON] , [INFO] , сестра [PERSON] , [INFO] , та ін. члени сім`ї, які не входять до кола спадкоємців. Тому в силу п. 1 ст. 549 ЦК України (1963) позивач є таким, що прийняв спадщину після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] . За життя спадкодавець набув нерухоме майно, тобто право власності на 31/100 ч. домоволодіння по [ADDRESS] , що випливає з рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 05.04.1989 у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та поділ майна, у відповідності з яким за [PERSON] визнано 31/100 ідеальних долей в будинковолодінні [ADDRESS] . Із технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , виготовленого станом на 24.07.2019 Чортківським міжрайонним бюро технічної інвентаризації, вбачається те, що [PERSON] (помер [INFO] ) є власником 31/100 ч. цього домоволодіння, інших 69/100 ч. належать [PERSON] , але державна реєстрація права власності не здійснена. Разом з тим, така обставина не позбавляє права спадкоємця на спадкування майна у судовому порядку, так як спадкодавець за життя не встиг оформити своє право власності. Згідно довідки органу БТІ від 25.07.2019 № 846 вбачається, що за [PERSON] рахується 31/100 частин будинковолодіння в [ADDRESS] , яка не зареєстрована. Згідно ст. 9 Цивільного кодесу України (1963) здатність мати цивільні права і обов`язки (цивільна правоздатність) визнається в однаковій мірі за всіма громадянами. Правоздатність громадянина виникає в момент його народження і припиняється зі смертю. Згідно ст. 10 ЦК України (1963) громадяни можуть мати майно у особистій власності. Відповідно до ст.11 цього Кодексу здатність громадянина своїми діями набувати цивільних прав і створювати для себе цивільні обов`язки (цивільна дієздатність) виникає в повному обсязі з настанням повноліття. Згідно ст. 548 ЦК України (1963) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до змісту ст. ст. 391, 392 Цивільного кодексу України (далі - в редакції 2003) у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника вирішується в судовому порядку. Відповідно до ст. 182 ЦК України право власності на нерухомі речі підлягають державній реєстрації. Згідно ст.328 цього Кодексу право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1297 ЦКУ, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якого є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права, у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до листа Міністерства юстиції України №19-32/319 від 21.02.2005 у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до статей 15, 16 ЦК України, статті 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних прав, свобод чи інтересів у спосіб, передбачений законом або договором.. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК). Згідно з ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову в даній справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ч. 3 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З огляду на викладене, суд має підстави дійти до висновку про законність і обґрунтованість вимоги щодо спадкування майна спадкодавця за законом, яке складається із 31/100 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] та задовольнити позовні вимоги, визнавши право власності на вказане майно. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання представника позивача і повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків від сплаченого судового збору.

Outcome: approved