Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

В травні 2014 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом, вказуючи в позовній заяві,що в 2007 році продала квартиру в місті Санкт-Петербург та переїхала проживати в село Комендантівка Кобеляцького району. Частину грошових коштів від проданої квартири внесла в КБ «Приватбанк» на ім»я брата [PERSON] В січні 2008 року за кошти від проданої квартири придбала автомобіль марки ВАЗ-2115 , який разом з братом [PERSON] зареєстрували на його і»мя. В [INFO] брат помер. Грошові кошти, які знаходились на рахунку брата, перейшли у спадщину його дружині [PERSON] Автомобіль марки ВАЗ-2115 в порядку спадкування оформили відповідачка та її сини. На теперішній час відповідачка продала автомобіль , а гроші не повертає. Позивачка прохала суд витребувати з незаконного володіння [PERSON] належне їй майно, а саме гроші в сумі 40 тис. грн. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позов і пояснила суду, що за власні кошти в січні 2008 року придбала автомобіль марки ВАЗ-2115 , але документи були оформлені на її рідного брата [PERSON], який помер в [INFO] . Спадщину на автомобіль оформила відповідачка та двоє її синів. Автомобіль вони продали, а гроші відмовляються їй віддати. Письмових документів, які б підтверджували надання нею коштів на придбання автомобіля немає. Відповідачка [PERSON] позов не визнала і пояснила суду, що автомобіль був придбаний за спільні з померлим чоловіком кошти. [PERSON] не надавала гроші на придбання автомобіля. Суд, вислухавши пояснення сторін, їх представників, свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON].( а.с.30). Після його смерті спадщину на автомобіль марки ВАЗ 21154 оформила відповідачка та двоє його синів по 1/3 частці кожен , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину ( а.с.44). З договору від 25.05.2007 року вбачається, що [PERSON] продала квартиру, яка знаходиться в м.Санкт-Петербурзі( а.с.5). Згідно рахунку- фактури № СА-0000096 від 30 січня 2008 року та квитанції №1 від 30 січня 2008 року [PERSON] заплатив 45800 грн. за придбаний автомобіль ВАЗ 21154 ( а.с. 41,42). Відповідно до пояснень позивачки , відповідачки та постанови про закриття кримінального провадження від 04.06.2013 року автомобіль продано в квітні 2013 року ( а.с.9). Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] пояснили суду,що за життя [PERSON] говорив їм, що автомобіль купила його сестра [PERSON] . Згідно статті 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно , без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачка не надала суду доказів , які б свідчили що вона була власником спірного автомобіля. Згідно п.19 постанови №5 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року «Про практику в справах про захист права власності та інших речових прав» , застосовуючи положення статті 387 ЦК , суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи,, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним. Позов про витребування майна, пред»явлений до особи, у незаконному володінні якої це майно знаходилось але на момент розгляду справи в суді у неї відсутнє, не може бути задоволений. Таким чином, позивачка не довела в суді, що вона є власником автомобіля, крім того, автомобіль на день розгляду справи проданий, тому позов є безпідставним і задоволенню не підлягає. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed