Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

В травні 2014 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія»Українська страхова група» (ПАТ «СК «УСГ») про стягнення страхового відшкодування в розмірі 9583,60 грн, а також пені в розмірі 1446,71 гривень. Свої вимоги Позивач мотивує тим, що Відповідач необгрунтовано зменшив їй виплату страхового відшкодування за Договором добровільного страхування наземного транспортного засобу (автомобіль «Міцубіші», д/н [NUMBER]) №1702-13-00119 від 26.04.2009р., укладеним між нею та Відповідачем. Зокрема, Позивач вказує на те, що 21.05.2013р. на вул. Залеській, 9, у м. Києві, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого Відповідачем автомобіля «Міцубіші», д/н [NUMBER], внаслідок якої транспортний засіб зазнав пошкоджень. Позивач зазначає, що у відповідності до умов договору вона повідомила страхову компанію про настання страхового випадку, автомобіль було оглянуто представником страхової компанії. У відповідності до калькуляції, складеної страховою компанією сума страхового відшкодування складала 24874,83 гривень, і з вирахуванням несплаченої частини страхового платежу у відповідності до страхового акту складала 20278,49 гривень. Позивач зазначає, що вказану суму було перераховано на рахунок «Автоцентру-М», проте, вважаючи суму страхового відшкодування узгодженою Позивач, як вона зазначає, звернулась до Страховика із заявою про перерахування цієї суми коштів особисто їй. Позивач зазначає, що оскільки Відповідач з невідомих причин затримував перерахування коштів на «Автоцентр-М», нею за свої власні кошти було придбано запасні частини в зазначеній компанії за 9953,56 гривень, а сам ремонт автомобіля було здійснено нею у ФОП [PERSON] за 17273,00 гривень. Таким чином, фактично на ремонт автомобіля Позивач витратила 27226,56 гривень. Не зважаючи на вже затверджений страховий акт Страхова компанія безпідставно, на думку Позивача, склала новий розрахунок страхового відшкодування на суму в розмірі 17642,84 гривні, а фактично виплатила лише 13046,62 гривень. У зв'язку з викладеним Позивач вважає, що Страхова компанії має додатково сплатити їй страхове відшкодування в розмірі 9583,60 гривень, який вона розрахувала шляхом зменшення вартості фактичного ремонту автомобіля (27226,56 грн) на суму сплаченого відшкодування (13046,62 грн) та суму недоплаченого страхового платежу (4596,34 грн). Крім того, у зв'язку з затримкою виконання страховиком своїх зобов'язань за договором Позивач просить стягнути з нього пеню за період з 10.06.2013р. по 27.11.2013р. в розмірі 1446, 71 грн. У судове засідання Позивач не з'явилась, клопотала про розгляд справи у її відсутність. Представник Відповідача у судовому засіданні заперечував проти позову, наполягаючи на тому, що оскільки Позивач відмовилась виконувати роботи на ПП «Автоцентр-М», на які було переведено кошти виконала ремонтні роботи на станції обслуговування, яка не була погоджена страховиком, страхове відшкодування було виплачене Позивачу у відповідності до виконаної Страховиком за допомогою системи Аудатекс калькуляції ремонтних робіт, хоча, як зазначив представник ПАТ «СК «УСГ» Відповідач взагалі мав право відмовити у виплаті страхового відшкодування. Заслухавши пояснення Позивача, представників Позивача та Відповідача, дослідивши наявні в справі письмові докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 26 квітня 2013 року між ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-1702-13-00119. Предметом страхування вказаного Договору є транспортний засіб «Міцубіші», державний реєстраційний номер [NUMBER]. 21.05.2013р. на вул. Залеській, 9, в м. Симферопіль сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого транспортного засобу «Міцубіші», д/н [NUMBER], в наслідок якої зазначений автомобіль був пошкоджений. 22 травня 2013 року [PERSON] звернулась до ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. При цьому у вказаній заяві Позивач зазначила, що страхове відшкодування необхідно сплатити на рахунок СТО для здійснення ремонту. Відповідно до п.11.5 Договору в разі настання страхового випадку страхувальник зобов'язаний надати страховику калькуляцію рекомендованої (або погодженої) страховиком СТО із зазначенням переліку відновлювальних робіт, їх вартості, вартості деталей, що підлягають заміні, вартості витратних матеріалів. Відповідно до п. 12 Договору розмір страхового відшкодування визначається виходячи з прямого розміру збитків, завданих страхувальнику в результаті страхового випадку, на підставі даних огляду пошкодженого ТЗ та/або ДО, документів, зазначених у Розділі 11 частини 2 Договору. Відповідно до п. 15.8 Договору виплата страхового відшкодування може бути здійснена страхувальнику, застрахованій особі, третім особам, вигодонабувачу або спадкоємцям, на підставі відповідної заяви та страхового акту, складеного страховиком. Відповідно до п. 15.9.1 Договору страхове відшкодування (страхова виплата) може бути виплачене шляхом оплати рахунків ремонтних підприємств (СТО) за відновлювальний ремонт ТЗ та рахунків на купівлю деталей, вузлів, агрегатів, що підлягають заміні. З матеріалів справ вбачається, що [PERSON] погодила з Відповідачем ремонтне підприємство, де буде здійснювати ремонт свого транспортного засобу, та надала страховій компанії рахунок на оплату № X-00002287 від 5 червня 20132 року ПП «Автоцентр-М» на суму в розмірі 24874,83 грн. 10 червня 2013 року на підставі поданих Позивачем документів, Відповідачем було розраховано страхове відшкодування, за вирахуванням несплаченої частини страхового платежу, в зв'язку з чим складено страховий акт та розрахунок розміру страхового відшкодування до нього, яка становила 20278,49 грн, а в подальшому перераховано зазначену суму на рахунок ПП «Автоцентр-М». Не зважаючи на це, Позивач спочатку 02 серпня 2013 року, а потім 09 жовтня 2013 року звернулась з заявою про повернення страхового відшкодування та перерахування його на її особистий розрахунковий рахунок, надавши документи, у відповідності до яких ремонт автомобіля нею було проведено на станції техобслуговування, не погодженій страховиком - у ФОП [PERSON] За таких обставин, Страховик, на думку суду цілком обґрунтовано, здійснив перерахунок страхового відшкодування на підставі довідкових матеріалів використавши програмного забезпечення «Аудатекс» (пункт 12.2 Договору). Відповідно до калькуляції «Аудатекс» розмір матеріального збитку склав 17642,84 гривень. На підставі зазначеної калькуляції 25 листопада 2013 року Відповідачем було складено новий страховий акт, якому сума страхового відшкодування обчислена шляхом зменшення вартості відновлювального ремонту, визначеного на підставі калькуляції, на суму несплаченої частини страхового платежу (4596,34 грн), у зв'язку з чим Позивачу було перераховано страхове відшкодування на зазначені нею реквізити в розмірі 13046,50 гривень 50 копійок. Таким чином, Відповідач належним чином виконав всі взяті на себе зобов'язання за Договором, зокрема в частині п.12.2 щодо порядку розрахунку та адресата виплати страхового відшкодування, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed