Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-24 00:00:00

До Ананьївського районного суду Одеської області звернувся із позовною заявою [PERSON] до Ананьївської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Позовні вимоги позивача обґрунтовані тим, що [PERSON] (далі за текстом заповідач 1), РНОКПП - [NUMBER] , 13 листопада 2017 року було складено заповіт, зареєстрований Ананьївською Другою сільською радою Ананьївського району Одеської області в реєстрі за №50 від 13.11.2017 року, щодо заповідання йому [PERSON] земельної ділянки, загальною площею 4,08 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5120280500:01:001:0411, розташованої на території Ананьївської Другої сільської ради Ананьївського району Одеської області. Крім того, 22 лютого 2017 року [PERSON] (далі за текстом заповідач 2), РНОКПП [NUMBER] , було складено заповіт, зареєстрований Ананьївською Другою сільською радою Ананьївського району Одеської області в реєстрі за №09 від 22.02.2017 р. щодо передачі йому у спадок земельних ділянок, загальною площею 1,1647 га та 1,8494 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, за кадастровими номерами 5120280500:01:001:0200, 5120280500:01:001:0199 - відповідно, які розташовані на території Ананьївської Другої сільської ради Ананьївського району Одеської області. Як зазначено в позовній заяві, що всі вищезазначені земельні ділянки у 2017 році за Договорами про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) були передані у користування Товариству з обмеженою відповідальністю «ПЕТРА» (код ЄДРПОУ 32037843), в якому позивач є засновником, і директором. В позовній заяві зазначено, що відповідно до розділу третього вищезазначених Договорів, за користування земельними ділянками землекористувач (ТОВ «ПЕТРА») сплачує Власникам земельних ділянок, тобто заповідачу 1 та заповідачу 2 відповідну плату одноразово в момент укладення Договорів. Після проведення розрахунків із власниками земельних ділянок, у сторін не було необхідності у спілкуванні та/або підтримання будь-яких зв`язків. Прийняття саме таких розпоряджень заповідачами, щодо власних земельних ділянок пов`язано із настанням похилого віку, через який вони вже не мали фізичної можливості самостійно обробляти належні їм земельні ділянки, тому, передали їх у користування ТОВ «ПЕТРА» на праві емфітевзису. Бачачи, що за земельними ділянками доглядають та використовують за цільовим призначенням, заповідачі прийняли рішення, щодо оформлення, заповітів на передачу позивачу, як власнику і директору ТОВ «ПЕТРА», відповідних земельних ділянок у спадок. Позивач в позовній заяві вказує, що про факт смерті [INFO] заповідача-1 на території с.Ананьїв Другий Ананьївського району Одеської області та заповідача-2 він дізнався лише у червні 2020 року, після того, як родичі заповідачів сповістили про даний факт найманих працівників ТОВ «ПЕТРА» та надали копії повторно виданих свідоцтв про смерть поточною датою. Власне, дізнатися про смерть Заповідача-1 та Заповідача-2 вчасно та прийняти спадщину за заповітом у визначений чинним законодавством України строк позивач не мав можливості через відсутність будь-яких родинних зв`язків із заповідачами та несвоєчасним повідомленням (через два роки) родичами останніх про факт їх смерті. При цьому, в позовній заяві позивач звертає увагу і на фактичне місце смерті заповідача-2, зазначене у свідоцтві про смерть, а саме, - село Дачне, Біляївського району Одеської області, тобто, в іншому районі області, аніж, місце його проживання на момент складання заповіту та місцезнаходження заповіданих земельних ділянок. Окрім цього, в позовній заяві позивач вказує, що у зв`язку із веденням підприємницької діяльності в місті Одеса, активною депутатською діяльністю і належністю з 2015 року до складу депутатів Одеської обласної ради VII скликання більшу частину свого життя він проводить в місті Одеса, піклуючись та приймаючи участь у надані необхідної допомоги незахищеним верствам населення області. Відповідно до інформації, зазначеної в реєстрі Державного земельного кадастру, вищезазначені земельні ділянки у спадок іншим особам не переходили та наразі належать померлим (Витяг № НВ-5114944642020 від 18.08.2020 р., Витяг № НВ-5114944652020 від 18.08.2020 р., Витяг № НВ-5114944672020 від 18.08.2020 р.). У зв`язку із чим, можна зробити висновок, що родичі заповідачів свідомо не прийняли у спадок земельні ділянки, що також підтверджує їх обізнаність про існування відповідних заповітів та не заперечення їх. Тому, з наведених вище підстав позивач звернувся до суду з даною позовною заявою та просить в прохальній частині: - Визначити йому, [PERSON] , додатковий строк на прийняття спадщини за заповітом [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), складеним Ананьївською Другою сільською радою Ананьївського району Одеської області, зареєстрованим в реєстрі за №50 від 13.11.2017 року та за заповітом [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), складеним Ананьївською Другою сільською радою Ананьївського району Одеської області, зареєстрованим в реєстрі за №09 від 22.02.2017 р. Ухвалою від 11 вересня 2020 року було відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження (а.с.47). Крім того, в ухвалі про відкриття провадження у справі роз`яснено процесуальні права відповідачу про право на подання відзиву на позовну заяву та роз`яснено порядок його реалізації, а також право звернутися до суду з зустрічною позовною заявою. З матеріалів справи вбачається, що відповідач не скористався своїми процесуальними правами та не подав до суду відзив на позовну заяву та не пред`явив зустрічний позов в установлені в ухвалі про відкриття провадження строки. В подальшому судом ухвалою від 27 січня 2021 року було задоволено клопотання представника позивача адвоката Покась Олександра Сергійовича про витребування доказів (а.с.93-95). Крім того, 27 січня 2021 року головуючим суддею у справі після виконання всіх завдань визначених в статті 189 ЦПК України було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті на 25 лютого 2021 року (а.с.97-98). У судове засідання 25 лютого 2021 року сторони по справі не з`явилися. При цьому, 18 лютого 2021 року на адресу Ананьївського районного суду Одеської області надійшло клопотання від позивача [PERSON] (а.с.109), в якому він просить справу розглядати без його участі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився. Проте, в матеріалах справи міститься клопотання Ананьївського міського голови від 25 січня 2021 року про розгляд справи без участі представника відповідача (а.с.85-86). Частиною 2 статті 223 ЦПК України визначено, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Відповідно до ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки; 3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; 4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою. При цьому, враховуючи наявність відомостей про належне сповіщення всіх учасників процесу, враховуючи клопотання позивача, клопотання відповідача, відсутність передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи, з урахуванням положень ч.ч.1, 3 ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін по справі. Враховуючи те, що сторони по справі в судове засідання не з`явилися, а розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, при розгляді справи встановлено: Позивачем у справі є [PERSON] , [INFO] , уродженець с.Солтанівка Любашівського району Одеської області, та зареєстрований за адресою: Одеська область, Любашівський район, с.Гвоздавка Друга, що підтверджується копією паспорту громадянина України серії [NUMBER] виданого14 грудня 1998 року Приморським РВ УМВС України в Одеській області (а.с.8-13). Позивач звернувся до суду з позовною заявою та просить визначити йому - [PERSON] , додатковий строк на прийняття спадщини за заповітом [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), складеним Ананьївською Другою сільською радою Ананьївського району Одеської області, зареєстрованим в реєстрі за №50 від 13.11.2017 року та за заповітом [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), складеним Ананьївською Другою сільською радою Ананьївського району Одеської області, зареєстрованим в реєстрі за №09 від 22.02.2017 р. Відповідно до ст.1216 Цивільного кодексу (ЦК) України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, що померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з вимогами ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення його померлим. Судом встановлено, що гр-ка [PERSON] , [INFO] , уродженка с.Ананьїв Другий, Ананьївського району, Одеської області, померла [INFO] , місце смерті: Одеська область, Ананьївський район, с.Ананьїв Другий, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого повторно 27 травня 2020 року Ананьївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (а.с.34). Також встановлено, що гр-н [PERSON] , [INFO] , уродженець с.Ананьїв-Другий, Ананьївського району Одеської області, помер [INFO] , місце смерті: Одеська область, Біляївський район, с.Дачне, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого повторно 27 травня 2020 року Ананьївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса). Зі змісту частини 1 статті 1217 ЦК України вбачається, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Приписами частини 1 статті 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до копії заповіту складеного 13 листопада 2017 року за життя спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , котрий посвідчений секретарем Ананьївської Другої сільської ради Лашковою Т.А. та зареєстрований в реєстрі за №50, вбачається, що [PERSON] володіла земельною ділянкою площею 4,08 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5120280500:01:001:0411, яка розташована на території Ананьївської Другої сільської ради Ананьївського району Одеської області згідно державного акту серії Р1 №487835 виданого Ананьївською Другою сільською радою Ананьївського району Одеської області 09 червня 2003 року, яку [PERSON] в заповіті заповідала [PERSON] (а.с.7). З копії Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-5114944672020 від 18 серпня 2020 року вбачається, що на праві приватної власності спадкодавцю [PERSON] належить земельна ділянка площею 4,0803 га, яка розташована на території Ананьївської Другої сільської ради Ананьївського району Одеської області, кадастровий №5120280500:01:001:0411 (а.с.42-44). Відповідно до копії заповіту складеного 22 лютого 2017 року за життя спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , котрий посвідчений секретарем Ананьївської Другої сільської ради Лашковою Т.А. та зареєстрований в реєстрі за №09, [PERSON] заповідав [PERSON] , належну йому земельну ділянку площею 1,1647 га, та земельну ділянку площею 1,8494 га, які знаходяться на території Ананьївської Другої сільської ради Ананьївського району Одеської області, кадастровий номер: 5120280500:01:001:0200; 5120280500:01:001:0199 (а.с.15). З копії Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-5114944642020 та №НВ-5114944652020 від 18 серпня 2020 року вбачається, що на праві приватної власності спадкодавцю [PERSON] належить земельна ділянка площею 1,1647 га, та земельна ділянка площею 1,8494, які розташовані на території Ананьївської Другої сільської ради Ананьївського району Одеської області, кадастровий №5120280500:01:001:0200, та кадастровий №5120280500:01:001:0199 (а.с.36-41). Згідно з частино 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. В даній справі спадкування здійснюється за заповітом. Частиною 1 статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. З матеріалів справи вбачається, що ухвалою від 27 січня 2021 року було задоволено клопотання представника позивача адвоката Покась О.С. про витребування доказів, а саме в разі заведення спадкових справ витребувати у Ананьївської районної державної нотаріальної контори Одеської області завірені належним чином спадкові справи на майно [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] , та завірену належним чином копію спадкової справи на майно [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] . При цьому, на виконання ухвали суду від 27 січня 2021 року на адресу Ананьївського районного суду Одеської області надійшла 08 лютого 2021 року від завідувача Ананьївської районної державної нотаріальної контори Одеської області Мороз Н.О. інформація, з якої вбачається, що спадкові справи на майно [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] , та на майно [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] , не заводилися (а.с.104). Для прийняття спадщини згідно із частино 1 статті 1270 ЦК України встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з частиною 3 статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, зокрема, що спадкоємець є таким, що спадщину не прийняв, якщо свідомо, за відсутності будь-яких перешкод своєчасно не вчиняв дії з прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття. Згідно п.24 вищевказаної постанови Пленуму Верховного суду України, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. З матеріалів справи вбачається, що у встановлений законом строк позивач не звернувся до нотаріуса або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування із заявою про прийняття спадщини. Відповідно до позовної заяви земельні ділянки заповідачів у 2017 році за Договорами про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) були передані у користування Товариству з обмеженою відповідальністю «ПЕТРА» (код ЄДРПОУ 32037843), в якому позивач є засновником, і директором. Зазначене вище підтверджується копією Договору про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітизу) укладеного 16 листопада 2017 року між [PERSON] та ТОВ «ПЕТРА» (а.с.16-19), та копією Договору про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітизу) укладеного 26 травня 2017 року між [PERSON] та ТОВ «ПЕТРА» (а.с.20-29). Згідно наданого до позовної заяви копії Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань одним із засновників ТОВ «ПЕТРА», ідентифікаційний код 32037843, є позивач [PERSON] (а.с.30-33). Як вбачається з позовної заяви, що відповідно до розділу третього вищезазначених Договорів, за користування земельними ділянками землекористувач (ТОВ «ПЕТРА») сплачує Власникам земельних ділянок, тобто заповідачу 1 та заповідачу 2 відповідну плату одноразово в момент укладення Договорів. Після проведення розрахунків із власниками земельних ділянок, у сторін не було необхідності у спілкуванні та/або підтримання будь-яких зв`язків. Прийняття саме таких розпоряджень заповідачами, щодо власних земельних ділянок пов`язано із настанням похилого віку, через який вони вже не мали фізичної можливості самостійно обробляти належні їм земельні ділянки, тому, передали їх у користування ТОВ «ПЕТРА» на праві емфітевзису. Бачачи, що за земельними ділянками доглядають та використовують за цільовим призначенням, заповідачі прийняли рішення, щодо оформлення, заповітів на передачу позивачу, як власнику і директору ТОВ «ПЕТРА», відповідних земельних ділянок у спадок. Позивач в позовній заяві вказує, що про факт смерті [INFO] заповідача-1 на території с.Ананьїв Другий Ананьївського району Одеської області та заповідача-2 він дізнався лише у червні 2020 року, після того, як родичі заповідачів сповістили про даний факт найманих працівників ТОВ «ПЕТРА» та надали копії повторно виданих свідоцтв про смерть поточною датою. Власне, дізнатися про смерть Заповідача-1 та Заповідача-2 вчасно та прийняти спадщину за заповітом у визначений чинним законодавством України строк позивач не мав можливості через відсутність будь-яких родинних зв`язків із заповідачами та несвоєчасним повідомленням (через два роки) родичами останніх про факт їх смерті. При цьому, також в позовній заяві позивач звертає увагу і на фактичне місце смерті заповідача-2, зазначене у свідоцтві про смерть, а саме, - село Дачне, Біляївського району Одеської області, тобто, в іншому районі області, аніж, місце його проживання на момент складання заповіту та місцезнаходження заповіданих земельних ділянок. Судом під час розгляду справи встановлено, що причина пропуску позивачем встановленого шестимісячного терміну для прийняття спадщини, котра залишилась після смерті заповідачів [PERSON] , яка померла [INFO] та [PERSON] , який помер [INFO] , є поважною, оскільки вчасно та прийняти спадщину за заповітом у визначений чинним законодавством України строк не мав можливості через відсутність будь-яких родинних зв`язків із заповідачами та несвоєчасним повідомленням (через два роки) родичами останніх про факт їх смерті, що призвело до унеможливлення його звернення до нотаріальної контори. Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно частини 1 статті 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Частиною 1 статті 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.2 ст.5 ЦПК України у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Частиною 1 статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 6 статті 81 ЦПК України визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень статті 81 ЦПК України докази в їх сукупності, зважаючи на те, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, має намір прийняти спадщину, зазначив причину пропуску строку, встановленого законом для прийняття спадщини, яка визнана судом поважною, беручи до уваги той факт, що позивач позбавлений в позасудовому порядку реалізувати своє право на спадщину, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved