Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-22 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась з позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням. Позовну заяву мотивовано тим, що на підставі договору купівлі продажу квартири від 28.04.1955 року, посвідченого у другій Вінницькій міській нотаріальній конторі за реєстром № 2667, за [PERSON], в ВОБТІ в реєстровій книзі під № 419 зареєстроване право особистої приватної власності на 12,5 % домоволодіння № 4 по провулку Фрунзе. В даний час провулок Академіка Янгеля в м. Вінниці. Крім цього на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.06.1993 року посвідченого у четвертій Вінницькій державній нотаріальній конторі за реєстром №1 3207, за позивачкою зареєстроване право особистої приватної власності ще на 11/100 частини даного домоволодіння № 4 по провулку Фрунзе в м. Вінниці. Позивачка зареєстрована та проживає в належній їй частині домоволодіння до даного часу. Відповідачка по справі [PERSON] є колишньою дружиною онука позивачки [PERSON]. Під час їх шлюбу [PERSON] надала згоду на вселення та паспортну реєстрацію відповідачки у домоволодінні і 01.08.2007 року вона була зареєстрована у домоволодінні. Однак спільне життя у відповідачки та онука позивачки не склалось і восени 2010 року відповідачка разом зі своєю малолітньою донькою [PERSON], [INFO] виїхала з будинку до себе на батьківщину до Латвії, забравши з собою всі свої речі, припинила будь яке спілкування з позивачкою. Позивачка просила суд визнати [PERSON] [INFO] такою, що втратила право користування частиною будинку № 4 (квартири № 2) по провулку Академіка Янгеля в м. Вінниці. Представник позивача в судовому засіданні просила суд позов задовольнити за обставин викладених у ньому, не заперечувала, щодо заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не зявилась, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялась вчасно та належним чином оголошенням в газеті «Вінниччина». За таких обставин на підставі ст. 224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних в справі доказів, оскільки позивач не заперечував проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що на підставі договору купівлі продажу квартири від 28.04.1955 року, посвідченого у другій Вінницькій міській нотаріальній конторі за реєстром № 2667, за [PERSON], в ВОБТІ в реєстровій книзі під № 419 зареєстроване право особистої приватної власності на 12,5 % домоволодіння № 4 по провулку Фрунзе. В даний час провулок Академіка Янгеля в м. Вінниці (а.с.7-8). Крім цього на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.06.1993 року посвідченого у четвертій Вінницькій державній нотаріальній конторі за реєстром №1 3207, за [PERSON] зареєстроване право особистої приватної власності ще на 11/100 частини даного домоволодіння № 4 по провулку Фрунзе в м. Вінниці (а.с.9-13). Відповідно до довідки № 405 від 03.06.2016 року квартального комітету «Вінничено» по провул. Академіка Янгеля в м. Вінниці зареєстровані: [PERSON] власник, [PERSON] онук, [PERSON] дружина онука, [PERSON] правнука (а.с.19). Згідно до акту від 02.06.2016 року [PERSON] та [PERSON] за адресою: м. Вінниця, пров. Академіка Янгеля 4/2, зареєстровані, однак з осені 2010 року за вказаною адресою не проживають, переїхали на постійне місце проживання до Латвії (а.с.20). Свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON], в судовому засіданні, кожен окремо, підтвердили, що відповідачка [PERSON] разом зі своєю дочкою [PERSON] восени 2010 року виїхала на постійне місце проживання до Латвії м. Лієная. Таким чином, в судовому засіданні встановлено факт не проживання відповідачки з 2010 року, тоді як остання залишається бути зареєстрованою за адресою:м. Вінниця, пров. Академіка Янгеля 4/2. Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Таким чином, реєстрація відповідачки порушує права позивача як власника житла. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (ст.391 ЦК України). Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З огляду на вищенаведене, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення. Судові витрати залишити за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved