Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

Департамент соціальної політики Луцької міської ради звернувся в суд з цивільним позовом до [PERSON] про стягнення суми сплаченої тимчасової допомоги. Відповідно до виконавчого листа, виданого Луцьким міськрайонним судом 05.09.2007 року з [PERSON], в користь [PERSON] стягнено аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі ? частини усіх видів заробітку(доходу) [PERSON] Позовні вимоги обґрунтовує тим, що у зв'язку з ухиленням відповідача від сплати аліментів впродовж 2009 - 2014 років [PERSON] зверталася із заявами про призначення їй тимчасової державної допомоги на утримання дітей відповідно до Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженого постановою КМУ від 22.02.2006 року № 189 (далі - Порядок). Враховуючи, що [PERSON] за рахунок коштів державного бюджету виплачено тимчасову допомогу за період з 01.09.2009 року по 31.03.2014 року в сумі 34 601,13 грн. та той факт, що відповідач може утримувати дитину та добровільно не повертає вказані кошти, просить суд, стягнути з відповідача в користь Департаменту соціальної політики Луцької міської ради - 34 601,13 грн. тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме. Представник позивача Теслюк Н.М. в судове засідання не з'явилася по невідомим суду причинам, проте подала суду заяву про слухання справи у її відсутності, просить суд позов задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності сторін по наявним матеріалам справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до п.2 Порядку тимчасова допомога призначається у разі, коли рішення суду про стягнення аліментів з одного з батьків не виконується у зв'язку з ухиленням від сплати аліментів або відсутністю у боржника коштів та іншого майна, на які за законом може бути звернено стягнення. Тимчасова допомога призначається в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законом для дитини відповідного віку. Згідно зі ч. 2 ст. 182 СК України якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менший від мінімального розміру аліментів на одну дитину, тимчасова допомога призначається в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і сумою, що становить 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законом для дитини відповідного віку. Відповідно до п. 12 Порядку у разі якщо виникла можливість стягнення аліментів з одного з батьків, виявлено, що один з батьків може утримувати дитину або місце проживання (перебування) одного з батьків встановлено, у зв'язку з чим можливе стягнення з нього коштів на утримання дитини, орган праці та соціального захисту населення звертається до суду із заявою про стягнення суми сплаченої тимчасової допомоги. Судом встановлено, що у зв'язку із ухиленням відповідача від сплати аліментів з 01.09.2009 по 31.03.2014 року [PERSON] призначалася тимчасова державна допомога дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме (а.с. 3-30). Із матеріалів справи вбачається, що 26.03.2014 року [PERSON] звернулася до Департаменту соціальної політики Луцької міської ради про припинення виплати тимчасової державної допомоги так як за період лютий - березень 2014 року отримала аліменти від примусового стягнення з [PERSON] по виконавчому листу (а.с. 31-32). Таким чином, з лютого 2014 року у відповідача виникла можливість утримувати дітей. Рішенням позивача від 31.03.2014 року визначено обсяг сплаченої тимчасової державної допомоги [PERSON] за період з 01.09.2009 року по 31.03.2014 року та вирішено стягнути з відповідача [PERSON] кошти в сумі 34 601, 13 (а.с. 33). В добровільному порядку відповідач вказану суму грошових коштів позивачу не повернув (а.с. 33 зворот). Таким чином, проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити.

Outcome: approved