Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-13 00:00:00

В січні 2019 року АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовною заявою про стягнення заборгованості з [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 30.09.2011р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н. За умовами цього договору [PERSON] отримав кредит у розмірі 5 000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. [INFO] позичальник [PERSON] помер. Згідно відповіді Другої Криворізької державної нотаріальної контори, зазначено, що з заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON] 12.06.2017р. до спадкоємця, [PERSON] , було направлено лист-претензію, згідно яких Позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано. Частиною 1 статті 1282 ЦК України встановлено, що «спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, що відповідає його частці у спадщини» Станом на дату смерті позичальника [PERSON] заборгованість перед банком за кредитним договором №б/н від 30.09.2011 становить -11 89,41 гривень, яка складається з наступного: 6 951,21 гривень заборгованість за кредитом; 4493,20 гривень - заборгованість за відсотками, 450,00 гривень - пеня. Враховуючи, що відповідач [PERSON] є повнолітнім спадкоємцем після смерті [PERSON] позивач просить стягнути з нього заборгованість за кредитом. Ухвалою суду від 15 лютого 2019 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження на 05 квітня 2019 року. Ухвалою суду від 05 квітня 2019 року у зв`язку з неявкою сторін судовий розгляд справи відкладено на 14 червня 2019 року. Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» надала суду заяву з проханням про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити їх в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про розгляд справи був повідомлений своєчасно та належним чином, на день розгляду справи від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, а також до суду не було надано відзиву на позовну заяву у запропоновані судом строки. Суд, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку із зазначеним, 14 червня 2019 року судом постановлена ухвала про розгляд справи у заочному порядку. Наявних у справі матеріалів про права та обов`язки сторін, достатньо для її розгляду у відсутності відповідача. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши обставини справи, вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Судом встановлено, що 30 вересня 2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» (зараз Акціонерне товариство комерційного банку «ПриватБанк») та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, відповідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 5 000,0 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. [INFO] позичальник - [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого [INFO], Жовтневим районним у місті Кривому Розі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №55. Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст.608, 1218, 1219 ЦК України, у зв`язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов`язання, які нерозривно пов`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися у наслідок його смерті. За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємців; таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржників за зобов`язанням. Згідно ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.2 ст.1281 ЦК України кредитору спадкодавця належить протягом шести місяців з дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. На виконання вимог вищезазначеної норми закону Банк 12 липня 2017 року була направлена претензія кредитора до Другої криворізької державної нотаріальної контори. 13 березня 2019 року Банком було отримано відповідь Другої криворізької державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що спадкоємцями померлого [PERSON] , які звернулися із заявою про прийняття спадщини після померлого - є [PERSON] , [INFO] та малолітня донька [PERSON] , [INFO] . Зазначені особи 27.02.2019 року отримали свідоцтво про право на спадщину за законом. Відповідачу було направлено лист-претензію, згідно якого Банк пред`явив свої вимоги, але ніякий дій не було виконано. Відповідно до ч.1 ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, що відповідне його частці у спадщині. Відповідно до ч.2 ст.1282 ЦК України вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. Згідно абзацу 2 ч.2 ст.1282 ЦК України у разі відмови від одноразовою платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. В зв`язку з тим, що позичальник належним чином свої обов`язки не виконала, станом на дату смерті позичальника, а саме на 07 серпня 2018 року виникла прострочена заборгованість за кредитним договором № б/н від 30 вересня 2008 року на загальну суму 11 894,41 гривень, яка складається з: заборгованість за кредитом у розмірі 6 951,21 гривень; заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 4 493,20 гривень, пеня - 450,00 гривень. Відповідно до змісту ст.526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору й вимог Цивільного кодексу, а згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно пунктам 1 та 3 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Згідно ч.1 ст. 30 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В силу ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне визнати позов обґрунтованим та стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості у повному обсязі у межах заявлених вимог. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені, суд вважає за необхідне стягнути судовий збір з відповідача на користь позивача в розмірі 1921,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved