Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

В червні 2019 року позивач [PERSON] через свого представника [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт», третя особа: Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України про визнання припиненим договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу. В обґрунтування позову зазначено, що 25.06.2008 року між [PERSON] та ПАТ «УкрСиббанк» було укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № [NUMBER] , відповідно до якого банк надав позивачу кредит в розмірі 27380 доларів США зі сплатою 14 % річних строком до 26.05.2015 року. Для забезпечення виконання кредитного договору позивач передав банку в заставу автомобіль «Мітсубісі» модель L200, 2008 року випуску, про що були внесені відомості до Державного реєстру обтяжень рухомого майна 05.09.2008 року реєстратором - ДП Інформаційний центр» Міністерства юстиції України. Заочним рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 29.07.2014 року у справі № 373/1362/14-ц, з [PERSON] на користь ПАТ «УкрСиббанк» було стягнуто в розмірі 155110 грн. 36 коп., з урахуванням суми основного зобов`язання, процентів, пені та витрат на судовий збір. 15.09.2014 року стягувачу ПАТ «УкрСиббанк» було видано виконавчий лист, який було пред`явлено для примусового виконання до ВДВС Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Київській області. В подальшому виконавче провадження з виконання зазначеного судового рішення було передано до ВДВС Печерського РУЮ в м. Києві. Позивач в період з 09.03.2015 року по 30.03.2017 року перебував на службі в ЗСУ, виконував завдання в зоні проведення антитерористичної операції на сході України, в зв`язку з чим не знав про рішення суду та його примусове виконання. В цей проміжок часу ПАТ «УкрСиббанк», 20.04.2015 року згідно договору факторингу № 17 передав право вимоги по кредитному договору № 11363612000 ТОВ «ФК «Довір та гарантія», яке, в свою чергу, 30.11.2016 року за договором факторингу № 279/ФК-16 передало таке право вимоги до позивача ТОВ «ФК «Актив+». Після звільнення з лав ЗСУ, позивач довідався про наявність судового рішення про стягнення з нього заборгованості за договором кредиту і 12.07.2017 року повністю сплатив заборгованість, та постановою державного виконавця від 18.08.2017 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого на виконання заочного рішення від 29.07.2014 року, - було закрито. Однак, незважаючи на наявність виконавчого провадження про стягнення заборгованості по кредитному договору, 06.07.2017 року за зверненням ТОВ «ФК «Актив+» приватним нотаріусом КМНО Швець Р.О. було вчинено виконавчий напис про стягнення за кредитним договором з позивача на користь ТОВ «ФК «Актив+» коштів в сумі 245497,61 грн. 21.07.2017 року державним виконавцем за вказаним виконавчим написом було відкрито виконавче провадження, однак, в зв`язку з ухваленням Голосіївським районний судом м. Києва рішення від 26.02.2019 року у справі № 752/17955/17, відповідно до якого зазначений виконавчий напис було визнано таким, що не підлягає виконанню, - постановою державного виконавця від 02.04.2019 року, виконавче провадження з його примусового виконання було закінчено. Зазначена постанова була направлено на адресу відповідача - ТОВ «Глобал Спліт», оскільки, ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.11.2018 року, було замінено сторону стягувача у виконавчому провадженні з ТОВ «ФК «Актив+» та ТОВ «Глобал Спліт». Позивач зазначає, що зобов`язання по кредитному договору він виконав в повному обсязі, а тому він є припиненим. Звернувщись до відповідача із вимогою про надіслання нотаріусу повідомлення кредитора про повне погашення позики та припинення договору застави, відповіді позивач не отримав, в зв`язку з чим, останній, звернувся до суду за захистом своїх прав та просить суд визнати припиненим договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № [NUMBER] , укладений 25.06.2008 року між [PERSON] та ПАТ «УкрСиббанк», кредитором за яким, згідно договору факторингу № 1610/ФК-1 від 16.10.2018 року є ТОВ «Глобал Спліт», а також припинити обтяження транспортного засобу «Мітсубісі», марки L 200, 2008 року випуску у вигляді застави рухомого майна, зареєстрованого 05.09.2008 року за № 7862095, реєстратором: ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18.06.2019 року, позовну заяву передано на розгляд за підсудністю до Голосіївського районного суду м. Києва. 03.10.2019 року справа надійшла до Голосіївського районного суду м. Києва. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 09.10.2019 року, у справі було відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 15.11.2019 року, судовий розгляд у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін було відкладено та визначено дату розгляду справи на 10.12.2019 року. Після відкриття провадження у справі позивач з будь-якими клопотаннями до суду не звертався. Відповідач відзив на позов та будь-які інші клопотання до суду не надіслав. Третя особа з будь-якими клопотаннями до суду не зверталась. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, а також суд ухвалив про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 25.06.2008 року між [PERSON] та ПАТ «УкрСиббанк» було укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № [NUMBER] , відповідно до якого банк надав позивачу кредит в розмірі 27380 доларів США зі сплатою 14 % річних строком до 26.05.2015 року. Для забезпечення виконання кредитного договору позивач передав банку в заставу автомобіль «Мітсубісі» модель L200, 2008 року випуску, про що були внесені відомості до Державного реєстру обтяжень рухомого майна 05.09.2008 року реєстратором - ДП Інформаційний центр» Міністерства юстиції України. Заочним рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 29.07.2014 року у справі № 373/1362/14-ц, з [PERSON] на користь ПАТ «УкрСиббанк» було стягнуто заборгованість за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11363612000 від 25.06.2008 року в розмірі 153574,62 грн., а також судовий збір в сумі 1535,74 грн. Постановою головного державного виконавця Печерського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві від 20.05.2016 року, було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-581/14 від 15.09.2014 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «УкрСиббанк» суму в розмірі 155110,36 грн. Крім того, судом встановлено, що ПАТ «УкрСиббанк», 20.04.2015 року, згідно договору факторингу № 17 передав право вимоги по кредитному договору № 11363612000 ТОВ «ФК «Довір та гарантія», яке, в свою чергу, 30.11.2016 року за договором факторингу № 279/ФК-16 передало таке право вимоги до позивача ТОВ «ФК «Актив+». Позивач вказує, що перебував в період з 09.03.2015 року по 30.03.2017 року на службі в ЗСУ, виконував завдання в зоні проведення антитерористичної операції на сході України, та після звільнення з лав ЗСУ, він, довідавшись про наявність судового рішення про стягнення з нього заборгованості за договором кредиту, - 12.07.2017 року повністю сплатив заборгованість, та постановою головного державного виконавця Печерського РВДВС м. Київ ГТУЮ в м. Києві від 18.08.2017 року, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-581/14, виданого 15.09.2014 року було закрито, в зв`язку з тим, що борг, виконавчий збір та витрати по виконавчому провадженню боржником було сплачено повністю. Крім того, позивач зазначає та судом встановлено, що 06.07.2017 року за зверненням ТОВ «ФК «Актив+» приватним нотаріусом КМНО Швець Р.О. було вчинено виконавчий напис (реєстровий номер 7527) про стягнення за кредитним договором № 11363612000 від 25.06.2008 року з позивача на користь ТОВ «ФК «Актив+» коштів в сумі 245497,61 грн. 21.07.2017 року головним державним виконавцем Голосіївського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві, за вказаним виконавчим написом було відкрито виконавче провадження. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 26.02.2019 року у справі № 752/17955/17, позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Актив+», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович, Голосіївський районний відділ державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції в м. Києві про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, було задоволено. Визнано виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Руслана Олеговича № 7527 від 06.07.2017 року про стягнення із [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Актив+» заборгованості в сумі 245497 грн. 61 коп. та суми плати за вчинення виконавчого напису, в сумі 1400 грн., - таким, що не підлягає виконанню. Стягнуто із Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Актив+» (ЄДРПОУ 40798400, адреса: м. Київ, вул. Тверська, 6, офіс 306), - на користь держави судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп. Зазначене рішення суду сторонами не оскаржувалось та набрало законної сили. Постановою головного державного виконавця Голосіївського РВДВС м. Київ ГТУЮ в м. Києві від 02.04.2019 року, виконавче провадження № 54355848 з примусового виконання виконавчого напису № 7527 від 06.07.2017 року, - було закінчено. На час винесення постанови про закриття виконавчого провадження, стягувачем було - ТОВ «Глобал Спліт», оскільки, ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.11.2018 року, було замінено сторону стягувача у виконавчому провадженні № 54355848 з ТОВ «ФК «Актив+» та ТОВ «Глобал Спліт». Судом встановлено, що на даний час позивачем виконані в повному обсязі зобов`язання за кредитним договором, та стороною відповідача доказів на підтвердження наявності будь-якої заборгованості суду не надано, як і не надано доказів які б поза розумним сумнівом свідчили про безпідставність позовних вимог. При вирішенні спору, суд приймає до уваги те, що відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно із ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України - «Позика», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Враховуючи те, що позивачем 12.07.2017 року було погашено заборгованість за договором від 25.06.2008 року, яка була стягнута судовим рішенням з урахуванням основного зобов`язання, процентів, пені та витрат н судовий збір, суд приходить до висновку, що договір № 11363612000, укладений 25.06.2008 року між [PERSON] та ПАТ «УкрСиббанк», кредитором за яким, згідно договору факторингу № 1610/ФК-1 від 16.10.2018 року є ТОВ «Глобал Спліт», - на теперішній час є виконаним позивачем належним чином в повному обсязі. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про заставу», застава має похідний характер від забезпеченого нею зобов`язання. Згідно п. 1 ч. 1ст. 28 Закону України «Про заставу», застава припиняється з припиненням забезпеченого заставою зобов`язання. Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 593 ЦК України, право застави припиняється у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України по справі № 6-2127цс15 від 15 листопада 2015 року. За нормою ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно вимог ч. ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Як визначено в ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 11.05.2019 року позивач направив відповідачу письмову заяву з вимогою припинення обтяження щодо автомобіля «Мітсубісі» і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Однак, зазначена заява залишилась без відповідного реагування з боку відповідача, та доказів зворотному суду надано не було. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Судом достовірно встановлено, що зобов`язання, які були покладені на позивача ним виконані повністю, у спосіб передбачений законом, а відтак і правовідносини, які виникли на підставі договору № 11363612000 від 25.06.2008 року, припинилися у зв`язку з повним виконанням зобов`язань позивачем на користь належного кредитора. Слід зазначити, що обставини викладені в позові, не спростовані відповідачем, який не скористався процесуальним правом подати відзив (заперечення проти позову) та докази на спростування заявлених позовних вимог, а тому суд позбавлений можливості врахувати інші докази ніж ті, які наявні в матеріалах справи. Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд вважає, що позов є обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає задоволенню. В порядку ст. 141 ЦПК України, а також приймаючи до уваги те, що позивач, як інвалід 2 групи, при подачі позову, відповідно до вимог закону, був звільнений від сплати судового збору, суд вважає, що судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved