Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-19 00:00:00

В серпні 2019 року позивач звернулася до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Позов мотивований тим, що позивач є власником житлового будинку, що знаходиться по [ADDRESS] . Крім позивача за вищезазначеною адресою зареєстрований також відповідач, який є бувшим чоловіком, шлюб із яким розірвано 02.08.1988 року. Відповідача з 1988 року не проживає за місцем реєстрації, на прохання позивача в добровільному порядку знятися з реєстрації не реагує. У зв`язку із тим, що відповідач не проживає за вищевказаною адресою протягом тривалого часу, однак зареєстрований в житловому будинку, що належить позивачу, яка позбавлена можливості повною мірою володіти, користуватись та розпоряджатися вищезазначеним будинком, чим обмежуються її права як власника згаданого об`єкта нерухомості, тому позивач вимушена звернутися із даною позовною заявою до суду. Ухвалою суду від 02.08.2019 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, а тому суд, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Представник третьої особи Хмільницький районий сектор Державної Міграційної служби України у Вінницькій області заперечень щодо позовних вимог не надав. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні у справі матеріали та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. [PERSON] належить на праві власності житловий будинок, що знаходиться по [ADDRESS] , що підтверджується технічним паспортом на житловий будинок від 16.11.2018 року, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 149272930, довідкою Уланівської сільської ради № 514 від 05.03.2019 року та. За адресою по [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , однак за вказаною адресою не проживає, що підтверджується довідкою Уланівської сільської ради № 3345 від 20.09.2018 року,випискою з по господарської книги № 9 за 2016 - 2020 роки, актом № 06.02.2018 року, актом від 01.06.2018 року, актом від 19.09.2018 року, актом від 13.12.2018 року, актом від 05.03.2019 року. Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Згідно із ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.391ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, оскільки встановлено, що відповідач зареєстрований за адресою по [ADDRESS] , але понад один рік не проживають за даною адресою, а позивач у зв`язку з їх реєстрацією позбавлена можливості повною мірою володіти, користуватись та розпоряджатися частиною вищезазначеного будинку, чим обмежуються її права як власника згаданого об`єкта нерухомості. Стосовно позовних вимог в частині зняття відповідача з реєстраційного обліку суд зазначає наступне. Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням. Таким чином, враховуючи, що відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням і є підставою для такого зняття відповідача з реєстраційного обліку, а тому позовні вимоги про зняття відповідача з реєстраційного обліку задоволенню не підлягають. На підставі ст. 405 ЦК України,

Outcome: partial