Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

До Гірницького районного суду м. Макіївки надійшла позовна заява [PERSON] до відповідачів про визнання права власності в порядку спадкування. У судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала та пояснила суду, що [INFO] року помер її та відповідачів батько - [PERSON], який постійно мешкав за адресою: [ADDRESS]. Після смерті батька відкрилась спадщина, яка складається з вищевказаного домоволодіння в плані означеного під літерою «А-1» загальною площею 62.0 м2, утому числі житловою 25.0 м2, з надвірними будівлями, які необхідні для його обслуговування, а саме: гараж літ. «К», літня кухня літ. «В». Вона як донька померлого є спадкоємцем за заповітом, крім неї спадкоємцями є також відповідачі, які не заперечують її права на спадковий будинок та не заперечують проти задоволення позову. Спадщина нею була прийнята, оскільки вона фактично вступила в управління спадковим майном, так як вона постійно проживала в спадковому будинку разом з померлим, була зареєстрована та проживала постійно в будинку разом з батьком, у тому числі і на момент смерті батька, у даному будинку вона мешкає і на теперішній час, що згідно з законодавством, яке діяло на час смерті матері вважалось прийняттям спадщини, до цього вона звернулась до нотаріальної контори із відповідною заявою про прийняття спадщини. Проте вона на теперішній час не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки будинок не пройшов державну реєстрацію, тому позивач прохала визнати за нею в порядку спадкування право власності на спадковий будинок з надвірним будівлями, які необхідні для його обслуговування та входять до складу вказаного домоволодіння. Відповідачі у судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, на адресу суду надіслали листи, згідно яких прохали справу розглянути за їх відсутності, вважали позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи встановив наступне. Судом встановлено, що [PERSON] у 1949 році було виділено земельну ділянку в радгоспі «Пролетарій» Харцизького району, який на теперішній час має адресу: [ADDRESS], та на вказану земельну ділянку було отримано план присадибної земельної ділянки. Згідно наданих до суду матеріалів вбачається, що вказану земельну ділянку [PERSON] було виділено в натурі земельну ділянку для забудови. У судовому засіданні було встановлено, що на виділеній земельній ділянці [PERSON] збудував будинок, у зв'язку з чим, на вказаний будинок було заведено відповідну інвентаризаційну справу. 21 вересня 1990 року [PERSON] на випадок своєї смерті уклав заповідальне розпорядження, за яким заповідав позивачу належне йому домоволодіння - будинок [ADDRESS], таким чином судом було встановлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом. [INFO] року [PERSON], помер. 26 червня 1998 року на ім'я позивача державним нотаріусом П'ятої макіївської державної нотаріальної контори було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, за яким спадкове майно, на яке видано свідоцтво складалось з грошових внесків. З акту складеного персоналом ТОВ ПБП «Модулор» встановлено, за даним інвентаризації земельної ділянки та домоволодіння, розташованих за адресою: [ADDRESS] розташовано жилий будинок літ. «А-1» загальною площею 62.0 м2, утому числі житловою 25.0 м2, з надвірними будівлями, які необхідні для його обслуговування, а саме: гараж літ. «К», літня кухня літ. «В». Відповідно до технічної документації, наданої до суду та складеної повноважними особами, спадкового будинку [ADDRESS], судом встановлено, що стан будівельних конструкцій відповідає вимогам, які пред'являються до даних будівель. Приміщення жилого будинку можуть бути використані для подальшої нормальної експлуатації при дотриманні санітарних та протипожежних норм та правил, при цьому права інших осіб не порушені. Стаття 41 Конституції України гарантує кожному право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. У відповідності до ст. 186 ЦК України надвірні будівлі належать до будинку, вони є належністю до будинку як головної речі. Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він не заявив про відмову від неї. Таким чином, аналізуючи пояснення позивача та всі досліджені докази, суд вважає, що [PERSON], як спадкоємець померлого спадкодавця за заповітом не може реалізувати свої права вільно володіти, користуватися та розпоряджатися належним їй спадковим майном, оскільки за свого життя [PERSON] не було проведено державну реєстрацію належного йому нерухомого майна, а тому заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved