Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

Головний лікар Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради Паталах Ф.В. звернувся до суду із заявою, в якій просив вирішити питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку [PERSON], посилаючись на те, що рішенням Маріїнського районного суду Донецької області від 27.10.2006 року визнаний недієздатним. На підставі рішення Маріїнського районного суду Донецької області від 03.03.2007 року опікуном призначена тітка - [PERSON]. Із анамнезу відомо, що [PERSON] спостерігається у лікаря-психіатра з раннього дитинства з діагнозом: «Олігофренія в ступені помірної дебільності». У 1988 році проходив обстеження в обласній психіатричній лікарні м. Донецька по направленню військкомату, виставлений діагноз: «Олігофренія в ступені вираженої дебільності». Був визнаний інвалідом II групи, а з 2011 року - інвалід І групи дитинства. У 1989 році скоїв тяжке правопорушення, знаходився на примусовому лікуванні в психіатричній лікарні м. Дніпропетровська. У подальшому неодноразово проходив лікування у психіатричній лікарні м. Донецьк з порушеннями поведінки, агресією в адресу оточуючих та близьких. Спостерігалися психотичні вкраплення у вигляді слухових обманів, відчуття стеження, відмічалися безпричинні зміни настрою. З 2013 року хворий з опікуном мешкають в м. Запоріжжі (переселенці із зони АТО). Чотири рази знаходився на лікуванні КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР у зв'язку з погіршенням психічного стану. Остання виписка 05.09.2017 року. У день виписки втік від опікуна, був знайдений оголеним у Вознесеновском районі нарядом поліції, був доставленний у відділення поліції, звідки у супроводі опікуна доставлений до КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР, оглянутий черговим лікарем приймального відділення, який кваліфікував стан, як загострення важкого хронічного психічного розладу, а також високу ймовірність здійснення суспільно-небезпечного діяння, у зв'язку із чим був госпіталізований у примусовому порядку. Зі змісту заяви опікуна вбачається, що після виписки із лікарні на зупинці площа Фестивальна «Сашко від мене втік, я не могла його знайти, подзвонила в поліцію й через 4-5 годин його знайшли в балці зовсім голого, був доставлений у відділення поліції, де йому дали одяг», був розгубленим, переляканим. Па запитання «чому втік», відповів «хотів покінчити зі своїм життям... було страшно». 06.09.2017 року о 9-00 год. оглянутий комісією лікарів-психіатрів. Під час огляду встановлено, що [PERSON] перебуває у свідомості, орієнтований у місці знаходження, правильно називає прізвище, ім'я, по батькові, але плутає дату. Контакт формальний. Оглядається по сторонах. Заявив: «Я тут лікуюся від якоїсь хвороби, тому що болить голова... мене раніше били по голові... мене страхи, боюся крику, шуму, людей... відчуваю головою, що мене можуть вбити... мене паралізує... учора на вулиці злякався на зупинці людей - вони можуть мене вбити, вони говорили по телефону й прагли розстріляти мене... вони викликали міліцію...я подумав, що я сніжна людина на незаселеному острові й я ховався від людей... здавалося, що прагнуть мене побити, ударити, от і втік... подумав, що тітка мене розстріляє протиядерною зброєю й сльозоточивим газом...побіг за кордон у Фінляндію... там є посольство України...». Емоційно лабільний. Афективно заряджений на адресу тітки- опікуна. Періодично сам із собою розмовляє, щось бурмоче. Критика до стану відсутня. Інструкції виконує після повторень. Негативістичний. На момент огляду суїцідальні думки заперечує. Госпіталізований у примусовому порядку. У зв'язку із викладеним, госпіталізація доцільна. Обстеження та лікування можливе тільки в умовах відділення інтенсивної терапії психіатричного стаціонару. У судовому засіданні представник психіатричного закладу обставини, викладені в наведеній вище заяві підтримала повністю, просила суд її задовольнити. [PERSON] у судовому засіданні проти примусової госпіталізації не заперечував. Зацікавлена особа заяву підтримала та просила суд винести рішення про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку. Прокурор заяву підтримав і просив суд винести рішення про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку. Розглянувши матеріали заяви від 06.09.2017 р., заслухавши пояснення представника заявника, лікаря-психіатра, зацікавленої особи, особи, щодо якої вирішується питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку, думку прокурора, суд дійшов висновку про задоволення заяви з огляду на наступне. Згідно з ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. У своєму рішенні Європейський Суд з прав людини (справа «Анатолій Руденко проти України») від 17.04.2014 року зазначив, що особа не може вважатися «Психічно хворою» та позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов; по-перше, об'єктивна медична експертиза повинна достовірно показати, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання. Як вбачається з висновку комісії лікарів-психіатрів від 06.09.2017 року, [PERSON], [INFO], страждає на тяжкий психічний розлад у формі легкої розумової відсталості в ступені вираженої дебільності с психопатичним включенням, з високою імовірністю вчинення суспільно - небезпечного діяння по відношенню до себе та оточуючих (агресія до опікуна та перехожих), суїцид альні висловлювання (а.с.2). Отже, наявні в матеріалах справи докази, а також надані суду пояснення лікаря-психіатра, зокрема, що [PERSON] є інвалідом І групи, тривалий час страждає на тяжкий психічний розлад у формі легкої розумової відсталості в ступені вираженої дебільності, багаторазово лікувався у психіатричних стаціонарах, підтверджують необхідність госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку. У зв'язку з чим, суд дійшов висновку, що заява головного лікаря КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку [PERSON]підлягає задоволенню судом. На підставі викладеного,

Outcome: approved