Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

В червні 2014 року ПАТ «Дельта Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, вказавши, що 22.03.2007 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 001-01024-220307. Відповідно до пункту 1.1. вищевказаного Договору, Позивач (за Договором - Кредитор) зобов'язується надати Відповідачеві (за Договором - Позичальникові) кредит у сумі 970,00 грн. на придбання певного майна/послуг (далі - «Майно»), на умовах визначених Договором. Відповідно до п.2.3. Договору за користування Кредитом Відповідач сплачує Кредитору проценти, виходячи зі ставки 12 % в рік. А також, за ведення кредитної справи Відповідач сплачує Кредитору плату в розмірі 2.75 % в місяць, п. 2.5 Договору. Позивач свої зобов'язання за Договором виконав, надавши Відповідачеві кредит у сумі 970,00 (Дев'ятсот сімдесят гривень 00 копійок) грн., про що свідчить меморіальний ордер № 9385947 від 22.03.2007 року. Моментом погашення кредиту вважається день зарахування коштів на розрахунковий рахунок Кредитора в повному обсязі: суми Кредиту, нарахованих процентів за його користування, всіх інших плат, передбачених Договором. Відповідач станом на 31.03.2014 року не виконала належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Таким чином, станом на 31.03.2014 року за Відповідачем по укладеному з TOB «Комерційний банк «Дельта» Кредитному договору № 001-01024-220307 від 22.03.2007 року рахується заборгованість на загальну суму 1333,85 грн., яка складається з: заборгованість за сумою кредиту 843,59 грн.; заборгованість за відсотками: 59,54 грн.; заборгованість за комісіями: 430,72 грн. Представник позивача ПАТ «Дельта Банк» в позовній заяві вказав, що підтримує позовні вимоги, просить стягнути з відповідача всю суму заборгованості, судові витрати по справі та просить справу слухати у відсутність їхнього представника. Відповідач [PERSON] в судове засідання, не з»явилась, надала суду заяву, якою визнала позовні вимоги частково, просить розглянути справу у її відсутність. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що 24.07.2007 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 001-01082-240707. За позичальником станом на 31.03.2014 р. рахується заборгованість на загальну суму 1333 грн. 85 коп. Дані правовідносини регулюються наступним: Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених кредитним договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно ст.ст. 526, 530, 611 ЦК України - зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до вимог договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. У разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором, або законом, зокрема сплатою неустойки ( штраф, пеня). Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Положеннями Договору передбачено, що TOB «Комерційний банк «Дельта» у випадку порушення Позичальником строків сплати передбачених Договором платежів більше ніж на 1 (один) місяць має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту в повному обсязі та сплати процентів за його користування, а також плати за ведення кредитної справи. При несвоєчасній сплаті Позичальником платежів в строки, передбачені Договором, Кредитор має право вимагати від Позичальника оплати боргового зобов'язання в примусовому порядку згідно чинного законодавства України. Жодного нагадування банком про необхідність належного виконання зобов'язань за кредитним договором позичальнику не направлялось. Враховуючи позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення тіла кредиту та заборгованості по відсоткам знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, доведені та підлягають задоволенню. Стягненню підлягає заборгованість в сумі 903 грн. 13 коп. В стягненні заборгованості за комісіями 430 грн. 72 коп. слід відмовити, оскільки відповідач отримавши в 2007 році кредит в сумі 970 грн, протягом 2007-2008 років сплатила кошти в сумі 1227 грн., тому вважала себе такою, що в повній сумі погасила отримані кредитні кошти. Враховуючи, що відповідно до вимог ст. 3, ч. 3 ст. 509 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства та засадами, на яких має ґрунтуватись зобов'язання між сторонами, є добросовісність, розумність та справедливість. Вирішуючи питання про стягнення заборгованості за комісіями, порушення строків сплати мінімального обов'язкового платежу, суд враховує те, що позивач починаючи з вересня 2008 року не прийняв жодних мір щодо стягнення заборгованості, таким чином свідомо допускав боржника до порушення строків сплати обов'язкового щомісячного платежу, тому вважає необхідним відмовити в стягненні заборгованості за комісіями. Судові витрати понесені позивачем на сплату судового збору стягнути з відповідача на користь позивача. Враховуючи викладене,

Outcome: partial