Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-03 00:00:00

До Дарницького районного суду м. Києва звернувся [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обґрунтовано тим, що 23.07.2015 року він з відповідачем зареєстрували шлюб. Спільних дітей у них немає. Протягом останніх років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, між ними відсутнє порозуміння, любов та повага, кожен має протилежні погляди на шлюб та сімейне життя. Шлюб носить формальний характер, його збереження буде суперечити їх інтересам. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 12.04.2019 року відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. 31.05.2019 року у підготовчому судовому засіданні судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті. У судове засідання для розгляду справи по суті позивач не прибув, подав до суду заяву в якій зазначив, що позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити, та розглядати справу у його відсутність, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не прибула, хоча про день час та місце проведення судового засідання повідомлялась належним чином за адресою реєстрації проживання, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи та відзив на позовну заяву до суду не надходили. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. З урахуванням положень ст.ст. 280, 281 ЦПК України та з позицією позивача викладеною в заяві, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд розглянув справу в заочному порядку. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно-процесуального кодексу України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовна заява обґрунтована та така, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 23.07.2015 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, про що складено актовий запис № 1613 (а. с. 7). З позовної заяви вбачається, що спільне життя сторін не складалася внаслідок відсутності порозуміння та розбіжностей у поглядах на життєві і сімейні цінності, сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбно-сімейних відносин, кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Згідно ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушення до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотні значення. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. З`ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, обставини, викладені у позові, те, що сторони не підтримують подружні стосунки, суд вважає, що немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, що має істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved