Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-14 00:00:00

в травні 2020 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - Банк) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 27 944 грн. 06 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між Банком та відповідачем 07.10.2016 року був укладений кредитний договір б/н, відповідно до умов якого Банк надав позичальнику кредитні кошти в вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку на умовах, встановлених Умовами та Правилами надання банківських послуг у Приватбанку, банківськими тарифами. Взяті на себе зобов`язання, відповідно до умов кредитного договору, Банк виконав у повному обсязі. Проте відповідач, незважаючи на це, порушив його, оскільки, своєчасно не погашав кредит та не сплачував проценти за користування ним, внаслідок чого станом на 28.04.2020 року утворилася заборгованість по кредитному договору в вищевказаному розмірі. Представник позивача в судове засідання не з`явився. В матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причину неявки суду не повідомив. Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки представник позивача в своїй заяві проти цього не заперечував. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до наступного. Зокрема судом встановлено, що між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] 07.10.2016 року був укладений кредитний договір б/н, в якому сторони узгодили всі його умови. Договір складається з заяви позичальника про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг, Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, банківських тарифів, та діє з моменту його укладення до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань. Відповідно до договору Банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого на платіжну карту кредитного ліміту з можливістю односторонньої зміни кредитодавцем розміру ліміту, а відповідач зобов`язався щомісячно частинами повертати кредит, а також щомісячно сплачувати проценти за користування ним, та вносити інші платежі за встановленими тарифами. В порядку виконання умов кредитного договору 07.10.2016 року Банк надав позичальнику кредитну картку. З цього часу позичальник користувалася кредитними коштами (знімав готівку, сплачував вартість товарів, послуг за рахунок кредитних коштів), що вбачається з виписки з особового рахунку [PERSON] . Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. При цьому, згідно ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин (договір) вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Отже відповідач, підписавши 10.01.2019 року заяву про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг, отримавши кредитну картку та почавши користуватися кредитними коштами, приєдналася та погодилася з відповідними умовами, тарифами банку, що свідчить про укладення кредитного договору між сторонами. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно ч. 1ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч. 1 ст.1049, ст.1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, при цьому кредитодавець має право вимагати від позичальника достроково повернути всю суму кредиту та внести інші платежі, передбачені договором. Крім цього, положення ст.ст.546,548-551 ЦК України вказують на те, що сторони зобов`язання можуть домовитися про забезпечення його виконання. Виконання зобов`язання забезпечується, зокрема неустойкою (штрафом, пенею), порядок та форма забезпечення встановлюється в Законі або договорі. Як вбачається з матеріалів справи, позичальник [PERSON] дійсно порушив умови договору в частині вчасного повернення кредиту, сплати процентів за користування ним, в зв`язку з чим станом на 28.04.2020 року утворилася заборгованість по кредитному договору, а саме: - заборгованість за кредитом у розмірі 15 107 грн. 16 коп.; - заборгованість за процентами нарахованими на прострочений кредит у розмірі 5 429 грн. 52 коп., згідно ст. 625 ЦК України. Наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитом відповідачем у передбаченому законом порядку, відповідно до вимог ст.ст.12, 76-81 ЦПК України, не спростовано. Крім того Банком були нараховані: - пеня за прострочене зобов`язання - 5 600 грн. 52 коп., - штраф у загальному розмірі 1 806 грн. 86 коп. (фіксована частина 500 грн. 00 коп., процентна складова 1 306 грн. 86 коп.). Вирішуючи питання щодо нарахованої неустойки, суд виходить з наступного. Так, цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч.2 даної статті). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3ст. 549 ЦК України). За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Згідно Умов та Правил надання банківських послуг за порушення зобов`язань по поверненню кредитних коштів нараховується пеня, а також штрафи у розмірах, визначених цими Умовами. За такого з відповідача підлягає стягненню на користь позивача лише штраф у розмірі 1 526 грн. 83 коп. (фіксована частина - 500 грн. + процентна складова - 1 026 грн. 83 коп. (20 536 грн. 68 коп. (загальний розмір боргу) х 5%)). Згідно ч. 1ст. 141 ЦПК України з відповідача, враховуючи ступінь задоволення позовних вимог (79 %), на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 1 660 грн. 58 коп.

Outcome: partial