Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

До Гірницького районного суду м. Макіївки Донецької області надійшла позовна заява ПАТ «Державний Ощадний банк України» в особі - ТВБВ №10004/043 філії - Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» про стягнення з [PERSON] на користь банку заборгованості за кредитним договором в сумі 164 131,99 гривень. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 22 травня 2008 року між відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк» в особі філії - Пролетарське відділення №5404 м. Донецька АТ «Ощадбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № К-А- 220316420 за яким останній отримав кредитні кошти в сумі 93 600,00 гривень строком на 60 місяців з кінцевим терміном погашення до 21 травня 2013 року зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 19,5% річних. Банком свої обов'язки за кредитним договором виконані. Проте відповідач починаючи з 22.12.2008 року свої обов'язки за кредитним договором не виконує належним чином, не сплачує суму боргу та проценти по договору відповідно до графіку погашення, у зв'язку з чим станом на 27 січня 2014 рік заборгованість за кредитним договором склала 162 729,42 гривень, яка складається з: - 89 601,00 гривень - прострочена сума основаної заборгованості за кредитом; - 13 613,91 гривень - нараховані відсотки за користування кредитом; - 37 673,44 гривень - пеня з 27.01.2011 по 27.01.2012 рік - 10 900,63 гривень - 3% річних нарахованих на прострочену заборгованість; - 10 940,44 гривень - збільшення заборгованості з урахуванням індексу інфляції. Крім того банком були понесені витрати на вчинення виконавчого напису нотаріуса №555 від 22.02.2010 року у сумі 1 402,57 гривень. На підставі викладеного просить стягнути з [PERSON] на користь АТ «Ощадбанк» в особі №10004/043 філії - Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 162 729,42 гривень, витрати понесені із вчиненням нотаріального напису в сумі 1 402,57 гривень та понесені судові витрати. Представник АТ «Ощадбанк» в судовому засіданні позов підтримав, просив суд задовольнити його у повному обсязі. Проти розгляду справи за відсутності відповідача та постановлення у справі заочного рішення не заперечував. Відповідач, [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомої для суду причини, про час та дату слухання справи був повідомлений належним чином, письмових заперечень по справі не надав, а тому суд, у відповідності ст.224 ЦПК України, вирішив розглянути справу без його участі, за наявними у ній даними та доказами, постановивши заочне рішення. Суд дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22 травня 2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі керуючого філією - Пролетарське відділення №5404 м. Донецьк Насон Л.І. та [PERSON] був укладений кредитний договір № К-А-220316420. Відповідно до умов кредитного договору Банк зобов'язався надати [PERSON] кредит на споживчі цілі у сумі 93 600 гривень строком на 60 місяців та кінцевим терміном погашення не пізніше 21 травня 2013 року за умови сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 19,50 % (шістнадцять з половиною) відсотків річних. Також відповідно до умов договору [PERSON] зобов'язався погашати кредит впродовж перших 18 місяців щомісячно рівними частинами в сумі 1560,00 гривень та сплачувати нараховані відсотки за користування ними, а з 19 місяця - в сумі 1560,00 гривень та сплату нарахованих відсотків за користування кредитом. Останній платіж в рахунок погашення кредиту здійснити не пізніше 21 травня 2013 року. Також договором був передбачений обов'язок позичальника у разі порушення взятих на себе зобов'язань по поверненню основної суми кредиту та своєчасній сплаті процентів за користування Кредитом, комісійних винагород та інших платежів за цим договором, сплатити на користь банку пеню у розмірі 0,1 % від суми несплаченого платежу за кожен день прострочення. Крім того сторонами було обумовлено, право банку вимагати дострокового повернення суми кредиту у цілому, або у визначеній банком частині сплати процентів за його користування та інших платежів, що належать до сплати за цим договором у випадку невиконання або неналежного виконання Позичальником будь-яких зобов'язань за цим Договором. Банк свої обов'язки за кредитним договором виконав, та надав [PERSON] обумовлену Договором суму кредиту, що підтверджується наданою копією меморіального ордеру №60376 від 22.05.2008 року на перерахування коштів у сумі 93 600,00 гривень. Втім відповідач, свої обов'язки, взяті на себе за кредитним договором належним чином не виконувала, та відповідно до наданого Банком розрахунку станом на 27 січня 2014 року заборгованість склала 162 729,42 гривень, яка складається з: - 89 601,00 гривень - прострочена сума основаної заборгованості за кредитом; - 13 613,91 гривень - нараховані відсотки за користування кредитом; - 37 673,44 гривень - пеня з 27.01.2011 по 27.01.2012 рік - 10 900,63 гривень - 3% річних нарахованих на прострочену заборгованість; - 10 940,44 гривень - збільшення заборгованості з урахуванням індексу інфляції. Відповідач попереджався про наявність простроченої заборгованості за кредитним договором, що підтверджено наданими позивачем копіям повідомлень про існуючу заборгованість. Згідно ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідносини в якому одна сторона зобов'язана вчинити на користь другої сторони певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно вимог ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк ( термін). Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані позикодавцем) у строк та в порядок, що встановлений договором. Положеннями ст.1050 визначено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Враховуючи, що строк виконання зобов'язання сплинув 21 травня 2013 року, а відповідач в порушення умов договору кредит не повернув у повному обсязі та не сплачує відсотки за його користування, позивач обґрунтовано, звернувся до суду з вимогами про повернення кредиту, сплати процентів та нарахованої пені за користування кредитом. Крім того, банком були понесені витрати по оплаті здійснення виконавчого напису нотаріуса за вказаним кредитним договором у сумі 1 402,57 гривень, що підтверджено копією виконавчого напису нотаріуса та долученими платіжними відомостями про оплату цих послуг. Вказані витрати також підлягають стягненню з відповідача на користь банку. Також, згідно з положень ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати у виді сплати судового збору у сумі 1 641,32 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved