Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

В червні 2016р. позивачка [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом (а.с. 1-9) до відповідача ПАТ «КБ «Хрещатик», в особі уповноваженого Фондом Гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Хрещатик» Костенка І.І., третя особа: [PERSON], в якому просила суд: зобов'язати уповноважену особу Фонду Гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Хрещатик» Костенка І.І. здійснити списання коштів з рахунку [PERSON] за № [NUMBER], який відкрито згідно з договором банківського вкладу № 239D-651854 від 11 січня 2016р., в сумі 150000,0 грн. та зарахувати їх на її ([PERSON]) рахунок. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що 11 січня 2016р. між відповідачем та третьою особою було укладено договір № 239D-651854 банківського вкладу «Новорічний старт» в національній валюті із щомісячною сплатою процентів (6 місяців з пролонгацією), з процентною ставкою 23% річних. За даним договором третя особа вніс грошові кошти в сумі 150000,0 грн. на вкладний (депозитний) рахунок на термін з 11 січня по 11 липня 2016р. 05 квітня 2016р. третя особа [PERSON], згідно договору дарування грошових коштів подарував позивачці грошові кошти в сумі 150000,0 грн., з відповідними процентами, що знаходяться на вкладному банківському рахунку № [NUMBER] відповідача, згідно договору № 239D-651854 банківського вкладу «Новорічний старт» в національній валюті із щомісячною сплатою процентів. В цей же день, позивачка звернулась до відповідача з заявою (повідомленням), якою повідомила банк про отримання в дарунок від третьої особи грошових коштів в сумі 150000,0 грн., які розміщені на вкладному банківському рахунку в ПАТ «КБ «Хрещатик». Крім того, також позивачка звернулась до банку із проханням вчинити переоформлення договору № 239D-651854 банківського вкладу «Новорічний старт» в національній валюті із щомісячною сплатою процентів на її ім'я. Дізнавшись про введення тимчасової адміністрації в ПАТ «КБ «Хрещатик», 08 квітня 2016р. вона звернулась до банку із письмовою заявою про внесення її до реєстру вкладників для подальшого отримання виплати гарантованої суми відшкодування банківського вкладу (депозиту), однак, листом від 20 травня 2016р. банк відмовив позивачці у включенні її до реєстру вкладників осіб, при цьому зазначивши, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється припинення зобов'язань за домовленістю сторін, а тому, не вбачається можливим провести внесення змін до договорів банківського вкладу. Вказана відповідь, на думку позивачки є необґрунтованою, а тому вона змушена звернутися до суду за захистом свого порушеного права. В судовому засіданні представник позивачки заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, зазначених в позові, просив суд позов задовольнити. Представники відповідача, проти позову заперечувала, пояснивши суду, що на підставі рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05 квітня 2016р. прийнято рішення про запровадження у ПАТ «КБ «Хрещатик» тимчасової адміністрації та призначено уповноважену особу Фонду на здійснення тимчасової адміністрації. Виходячи з вимог Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», особа, з якою було укладено договір дарування на грошові кошти під час тимчасової адміністрації не може набути статусу вкладника, який має право на отримання відшкодування вкладом. Також, представник відповідача звертала увагу суду, що третя особа є пов'язаною з банком особою, в розумінні Положення про визначення пов'язаних із банком осіб, затверджене постановою Правлінням НБУ за № 315 від 12 травня 2015р. Третя особа, про час та місце розгляду справи була оповіщена в установленому законом порядку, заперечення на позов не подавались, свого представника до суду не направила, поважності причин неявки не повідомила. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що 11 січня 2016р. між відповідачем та третьою особою було укладено договір № 239D-651854 банківського вкладу «Новорічний старт» в національній валюті із щомісячною сплатою процентів (6 місяців з пролонгацією), предметом якого, відповідно до п. 1.1 є прийняття банком грошових коштів вкладника, на вкладний (депозитний) рахунок № [NUMBER], що відкритий банком на його ім'я, в сумі 150000,0 грн. на термін з 11 січня по 11 липня 2016р.з автоматичним продовженням (пролонгацією) терміну вкладу на аналогічний термін (6 місяців). Процентна ставка, згідно п.1.2. вищезазначеного договору, на вклад встановлюється в розмірі 23 % процентів річних (а.с.12-13). В підтвердження виконання взятих на себе зобов'язань за вказаним договором суду надано копію меморіального ордеру № 239/15475 від 11 січня 2016р., по якому третьою особою було внесено грошові кошти в сумі 150000,0 грн. (а.с.14). Відповідно до ч. 1 ст. 717 ЦК України, за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Виходячи з положень ч. 1 ст. 722 ЦК України, право власності обдаровуваного на дарунок виникає з моменту його прийняття. 05 квітня 2016р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] посвідчено договір дарування грошових коштів, по якому, [PERSON] подарував та передав [PERSON], а [PERSON] прийняла в дар від [PERSON] грошові кошти в сумі 150000,0 грн., з відповідними процентами, що знаходяться на вкладному банківському рахунку № [NUMBER] в ПАТ «КБ «Хрещатик», згідно договору № 239D-651854 банківського вкладу «Новорічний старт» в національній валюті із щомісячною сплатою процентів, укладеного між [PERSON] та ПАТ «КБ «Хрещатик» (а.с.11 ). В цей же день, 05 квітня 2016р. позивачка [PERSON], після укладання вищезазначеного договору дарування, звернулась з повідомленням до відповідача про доведення відомостей, щодо отримання в дар від третьої особи [PERSON] коштів в сумі 150000,0 грн., що знаходяться на вкладному банківському рахунку № [NUMBER] в ПАТ «КБ «Хрещатик», згідно договору № 239D-651854 банківського вкладу «Новорічний старт» в національній валюті із щомісячною сплатою процентів, укладеного 11 січня 2016р. між [PERSON] та ПАТ «КБ «Хрещатик» (а.с.15). Вказаний лист з боку відповідача було залишено без задоволення та без надання відповіді. 08 квітня 2016р. позивачка [PERSON] звернулась до відповідача із заявою про заміну кредитора в договорі № 239D-651854 банківського вкладу «Новорічний старт» в національній валюті із щомісячною сплатою процентів, укладеного 11 січня 2016р. між [PERSON] та ПАТ «КБ «Хрещатик» в зв'язку з укладанням 05 квітня 2016р. договору дарування між нею ([PERSON]) та третьою особою (а.с.17). Під час розгляду справи судом встановлено, і це не оспорювалось під час розгляду справи представниками сторін на вищезазначену заяву позивачки від 08 квітня 2016р. було надано відповідь та повідомлено, що відповідно до п. 4) ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», відсутні правові підстави для надання позивачці статусу вкладника банку (внесення змін до договорів банківського вкладу) на грошові кошти, які їй були подаровані, відповідно до умов договору дарування грошових коштів від 05 квітня 23016р. (а.с.18). Судом встановлено, що на підставі постанови Правління НБУ від 05 квітня 2016р. № 234 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Хрещатик» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 05 квітня 2016р. № 463 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Хрещатик», згідно з яким з 05 квітня 2016 р. запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «КБ «Хрещатик». Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. Пунктом 1) ч. 5 ст. 36 цього Закону визначено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється, зокрема, задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку. Порядок та черговість задоволення вимог до банку, оплата витрат та здійснення платежів визначено в статті 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Тобто, дана норма передбачає, в якій черговості спрямовуються Фондом на задоволення вимог кредиторів кошти, одержані в результаті ліквідації та продажу майна (активів) банку. За змістом ч. 1, 2 ст. 46 цього Закону, уповноважена особа Фонду від імені Фонду виконує функції з ліквідації банку відповідно до цього Закону та приступає до виконання своїх обов'язків негайно після прийняття Фондом рішення про призначення уповноваженої особи Фонду. З дня призначення уповноваженої особи Фонду: 1) припиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів)) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Якщо в банку, що ліквідується, здійснювалася тимчасова адміністрація, з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку тимчасова адміністрація банку припиняється. Керівники банку звільняються з роботи у зв'язку з ліквідацією банку; 2) банківська діяльність банку завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси; 3) строк виконання всіх грошових зобов'язань банку та зобов'язання щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) вважається таким, що настав; 4) припиняється нарахування відсотків, неустойки (штрафу, пені) та застосування інших санкцій за всіма видами заборгованості банку, а також не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку; 4-1) нарахування відсотків, комісійних, штрафів, інших очікуваних доходів за активними операціями банку може припинятися у терміни, визначені договорами з клієнтами банку у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси; 5) відомості про фінансове становище банку перестають бути конфіденційними чи становити банківську таємницю; 6) укладення правочинів, пов'язаних з відчуженням майна банку чи передачею його майна третім особам, допускається в порядку, передбаченому статтею 51 цього Закону; 7) втрачають чинність публічні обтяження чи обмеження на розпорядження (у тому числі арешти) будь-яким майном (коштами) банку. Накладення нових обтяжень чи обмежень на майно банку не допускається. Таким чином, заміна кредитора в зобов'язанні у період тимчасової адміністрації, ліквідації банківської установи є порушенням вимог чинного законодавства, що в подальшому може призвести до порушення черговості та порядку задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, передбаченої ч. 4 ст. 52 вказаного Закону (Вимоги кожної наступної черги задовольняються в міру надходження коштів від продажу майна (активів) банку після повного задоволення вимог попередньої черги. У разі якщо обсяг коштів, одержаних від продажу майна (активів), недостатній для повного задоволення всіх вимог однієї черги, вимоги задовольняються пропорційно до суми вимог, що належать кожному кредитору однієї черги. У разі відмови кредитора від задоволення визнаної в установленому порядку вимоги Фонд не враховує суму грошових вимог цього кредитора). Отже, після укладання договору дарування грошових коштів, позивачка набула право власності на подаровані грошові кошті, які перебували у власності третьої особи, а відтак, як власник даного майна, набула права на їх володіння, користування та розпорядження на свій власний розсуд. У відповідності до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положенням ч. 3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач відмовляючи в укладанні договору банківського вкладу з позивачкою, яка набула право власності на грошові кошти, що належали раніше третій особі за договором банківського вкладу, діяв у відповідності до вимог чинного законодавства, тому жодних порушень з боку відповідача щодо відмови в укладанні договору банківського вкладу та проведенні зарахування вказаних грошових коштів на рахунок позивачки суд не вбачає, а тому, відсутні правові підстави для задоволення позову.

Outcome: dismissed