Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

В січні 2014 року позивачка [PERSON] звернулась з позовом в Миколаївський районний суд Миколаївської до [PERSON], третя особа - Південа товарна біржа про визнання права власності на земельну ділянку. Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що 17.03.1995 року вона уклала договір купівлі-продажу садового будинку [NUMBER] та земельної ділянки за адресою: с. Кир`яківка СВТ «Родничок», Миколаївського району Миколаївської області, який був укладений між нею та [PERSON] на Південній товарній біржі. В даний час вона не може розпорядитися належної їй земельною ділянкою, оскільки вказаний догові купівлі-продажу не відповідає вимогам ст. 657 ЦК України. Ухвалою суду від 06.05.2014 року до участі у справі в якості третьої особи було залучено СТ «Родничок». В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала, підтвердивши викладені в ньому обставини. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, однак подала заяву про визнання позову та розгляд справи за її відсутності. Представник третьої особи - СТ «Родничок» в судове засідання не з`явилась, однак подала заяву про визнання позову та розгляд справи у її відсутності. Представник третьої особи - Південної товарної біржі в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Як встановлено у судовому засіданні 17 березня 1995 року позивачка [PERSON] уклала з відповідачкою [PERSON] на Південній товарній біржі договір купівлі-продажу цілого садового будинку [NUMBER] з належними їй будівлями та спорудами та земельну ділянку прощею 0,04 га, які розташовані за адресою: с. Кир`яківка, СВТ «Урожай». Даний договір зареєстрований на Південній товарній біржі за р.№ 1426 від 17 березня 1995 року та приєднано до архівних матеріалів ММБТІ 12.07.2011 року. З копії рішення виконавчого комітету Кир`яківської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області №6 від 23 січня 1996 року вбачається, що СВТ «Урожай» розподілено на два товариства, а саме: з ділянки [NUMBER] по [NUMBER] - утворено товариство «Родничок», до якого увійшов придбаний позивачкою садовий будинок № [NUMBER], а ділянки [NUMBER] по [NUMBER] - залишено товариству «Урожай». З довідки голови правління СТ «Родничок» вбачається, що [PERSON] є членом садового товариства «Родничок», Кир`яківської сільської ради, ділянка [NUMBER]. Рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 18.06.2013 року позов [PERSON] до [PERSON], третя особа - Південні товарна біржа про визнання договору купівлі - продажу будинку дійсним задоволено. Визнано дійсним договір купівлі-продажу садового будинку, зареєстрований Південною товарною біржею в журналі реєстрації біржових угод за № 1426 від 17 березня 1995 року, укладений 17 березня 1995 року між [PERSON] та [PERSON], за яким [PERSON] продала, а [PERSON] купила садовий будинок [NUMBER], з належними йому будівлями та спорудами, розташований за адресою: село Кир`яківка, Садівниче товариство «Родничок», Миколаївського району Миколаївської області. Відповідно до ч.2 ст. 47 ЦК УРСР ( в ред. 1963 року), якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. Питання виникнення права власності або права користування земельними ділянками урегульовані Земельним Кодексом України. Так, згідно з частинами першою, другою статті 116 ЗК громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону; набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Відповідно до статті 120 ЗК до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, установлених договором. У випадку, якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначено, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Статтею 377 ЦК України встановлено, що до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, установлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача споруди переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. Отже, законодавством визначено, що з виникненням права власності на будівлю чи споруду до власника переходить право власності на частину земельної ділянки, на якій розташована належна йому на праві власності будівля чи споруда. Частинами першою, другою статті 125 ЗК встановлено, що право власності та право постійного користування земельною ділянкою виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності та право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Статтею 126 цього ж Кодексу передбачено, що право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України. Право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону. Таким чином, до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, установлених договором. У випадку, якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначено, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для їх обслуговування, при цьому документом, який посвідчує право на землю є відповідні документи, які видавалися при її наданні. За положенням ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно статті 15 Цивільного Кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до вимог статті 16 Цивільного Кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути також і визнання права. Отже, вимоги позивачки є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved