Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові позивач зазначила про те, що 18.10.2008 року зареєструвала шлюб із відповідачем. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя у [PERSON] та [PERSON] не склалось, оскільки у них виявились несумісні характери, різні погляди з життєво важливих питань. В 2010 році відповідач за скоєння злочину був заарештований і відбував покарання в місцях позбавлення волі. З того часу подружні відносини позивача із відповідачем припинені. В 2013 році [PERSON] звільнився з місць позбавлення волі, але позивач з відповідачем не стали більше разом жити. Їх шлюб фактично розпався. Подальше збереження шлюбу протирічить інтересам [PERSON] та інтересам дитини. Вище викладене й стало підставою для звернення до суду із вимогою про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, аргументуючи мотивами, викладеними в позовній заяві. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище - [PERSON]. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Суд, враховуючи думку позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 18.10.2008 року відділом РАЦС ВМУЮ Вінницької області, шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрований 18.10.2008 року, актовий запис № 2743. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON]. (а.с. 4) Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 08.04.2009 року відділом РАЦС ВМУЮ Вінницької області, батьками [PERSON], [INFO], записані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5) Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає за можливе розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. Згідно п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України, до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на правову допомогу. Згідно квитанції № 275 від 07.11.2014 року позивачем було сплачено адвокату [PERSON] 300, 00 гривень за оформлення позовної заяви про розірвання шлюбу. (а.с. 6) Згідно ч. 7 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» перевірка повноти сплати судового збору здійснюються відповідно до процесуального законодавства. Згідно квитанції № 1735 8990 9678 227 від 10.11.2014 року позивачем було сплачено судовий збір в сумі 244, 00 гривень, тобто в більшому розмірі ніж це встановлено Законом України «Про судовий збір» - 243, 60 гривень. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.Повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики, згідно ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Враховуючи положення ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме: судовий збір в сумі 243, 60 гривень та витрати на правову допомогу в сумі 300, 00 гривень. Судовий збір в сумі 0, 40 гривень підлягає поверненню позивачу, в порядку, визначеному ст. 7 Закону України «Про судовий збір», оскільки був сплачений в більшому розмірі на момент його звернення до суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved