Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

Громадянка [PERSON] звернулась в суд з позовною заявою до громадянина [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 750 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Крім того, позивачка [PERSON] просить допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу, встановленого законом. В обгрунтування позовних вимог [PERSON] вказала, що 10.02.2007 року вона уклала зі [PERSON] шлюб. Відповідач є батьком їх неповнолітньої дочки [PERSON], яка народилася [INFO] Також, в позовній заяві вказано про те, що на протязі двох років вони спільно не проживають, подружні відносини між ними припинені. Відповідач [PERSON] матеріальної допомоги дитині не надає, дочка знаходиться на утриманні матері. Позивачка [PERSON] звернулася до суду із письмовою заявою про розгляд цивільної справи за її відсутності, позов підтримала в повному обсязі та просить його задоволити (а.с.7). Вважаючи на норми ч.2 ст.158 Цивільного процесуального кодексу України, які надають стороні право заявляти клопотання про розгляд справи за її відсутності, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутність позивачки [PERSON] Відповідач [PERSON] позов визнав частково, суду пояснив слідуюче. На даний момент він проживає в селищі Демидівка Рівненської області разом із сестрою та братом, який тимчасово перебуває в районах проведення антитерористичної операції. Дійсно він перебуває у шлюбі з відповідачкою [PERSON] та є батьком їхньої неповнолітньої дочки. Зі слів відповідача, зараз він немає постійного місця роботи, його доходи мають тимчасовий характер, соціальних виплат не отримує. Приватний будинок, в якому відповідач [PERSON] проживає, належить його покійній матері. Останній раз відповідач допомагав своїй дочці матеріально на початку 2015 року. Зараз з дочкою він спілкується тільки по телефону. Відповідач пояснив , що інших дітей у нього на утриманні немає, фізично він є здоровим, має можливість сплачувати на дитину аліменти в розмірі сто п'ятдесят гривень. Заслухавши пояснення відповідача [PERSON], дослідивши письмові докази по справі та взявши до уваги інші фактичні обставини справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України, кошти за рішенням суду на утримання дитини (аліменти) можуть присуджуватися у твердій грошовій сумі. Норми ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України вказують на те, що при визначенні розміру аліментів в межах позовних вимог, суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіків, дружини, батьків, дочки,сина. Так, у відповідності до копії свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 10.02.2007 року та копії свідоцтва про народження [NUMBER] від 08.05.2007 року, позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у шлюбі та є батьками неповнолітньої дитини, [PERSON], [INFO] (а.с.4,5). Згідно до письмової довідки №717 від 02.07.2015 року голови Шевченківської сільської Ради Броварського району Київської області, позивачка [PERSON] постійно проживає у селі Шевченкове з дочкою [PERSON],[INFO], яка знаходиться на утриманні матері (а.с.6). Подані позивачкою [PERSON] та дослідженні судом письмові докази (копія свідоцтва про шлюб та копія свідоцтва про народження, письмова довідка сільської Ради) підтверджують фактичні обставини перебування позивачки та відповідача в шлюбі та наявність у подружжя дитини, яка постійно проживає з матір'ю. Будь - які інші докази, які б свідчили про стан здоров'я та матеріальне становище дитини чи платника аліментів та обґрунтовували вимоги щодо стягнення із [PERSON] аліментів у розмірі 750 гривень щомісяця, позивачка [PERSON] суду не надала. Таким чином, приймаючи рішення щодо розміру аліментів, суд керується ч.1 ст.60 Цивільного процесуального кодексу України про те, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На момент прийняття судом рішення за позовною заявою [PERSON] щодо стягнення аліментів, дитина [PERSON], [INFO], досягла вісьми повних років. У відповідності до Закону України «Про державний бюджет на 2015 рік», прожитковий мінімум для дитини цього віку становить 1 455 гривень. Норми ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України вказують про те, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку(не менше 436 гривень 50 копійок). Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже, обов'язок по здійсненню таких витрат лягає на обох батьків, у зв'язку з чим, при визначенні розміру аліментів має враховуватись участь кожного з батьків у таких витратах. Таким чином, вважаючи на дослідженні докази та встановлені фактичні обставини, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на користь позивачки [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 500 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Згідно з нормами п.1 ч.1 ст.367 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до пункту 3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», звільняються від сплати судового збору під час розгляду цивільної справи позивачі у справах щодо стягнення аліментів. Норми ч.3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України вказують, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial