Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

В січні 2014 року позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом до відповідача, в якому просила визнати за нею право власності на ? часку квартири [ADDRESS], загальною площею 43,0 кв.м, жилою площею 29,2 кв.м, як на майно придбане під час шлюбу. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник - адвокат [PERSON] позов підтримали, в обґрунтування заявлених вимог суду надали наступні аналогічні пояснення. В 1996році між позивачкою та відповідачем було укладено шлюб. Під час шлюбу подружжя , на ім'я відповідача, в 2003 році придбали спірну двокімнатну квартиру [ADDRESS], загальною площею 43,0 кв.м, жилою площею 29,2 кв.м. В 2006році шлюб було розірвано, сторони намагались мирним шляхом розділити сумісне майно в тому числі і спірну двокімнатну квартиру. З 2006року відповідач укладав різноманітні договори з агентствами нерухомості, намагався розміняти спірну квартиру на дві рівноцінні. Позивачка всей час, після розірвання шлюбу продовжує жити в спірній квартирі, зареєстрована . За період з 2006р. по 2013р. подружжя намагались мирним шляхом розподілити майно. В грудні 2013р. позивачка звернулась за юридичною консультацією, їй були роз'ясненні її права на спірне житло, також вона дізналась, надавши екземпляр одного з договорів з агентством нерухомості адвокату, що відповідач не зовсім справедливо намагається розділити майно, після чого вона звернулась до суду з зазначеним позовом. Вважають, що на дані відносини розповсюджується норма ст.. 72 , 60, 70 СК України, просили позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, не заперечує проти того, що позивачка має частку у спірній квартирі, але йому треба теж купити для себе житло. Просив відмовити у задоволенні позову. Суд заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи доказами, якими вони обґрунтовують свої вимоги та доводи, вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 5 листопада 1996р. було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , після реєстрації шлюбу подружжю було видано свідоцтво про шлюб [NUMBER] від 05.11.1996р. (а.с.6) 23 квітня 2003 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі - продажу двокімнатної квартири [ADDRESS], загальною площею 43,0 кв.м, жилою площею 29,2 кв.м. (а.с.29) Шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано 20 січня 2006р.р., про що Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану маріупольського міського управління юстиції Донецької області було видано свідоцтво про розірвання шлюбу [NUMBER] (а.с. 5) Відповідно до роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» п.30- рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об'єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч.1 ст. 63, ч.1 ст. 65 СК України. Ст..70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч.2 ст.. 72 СК України - до вимоги про поділ майна, заявленої після розірвання шлюбу, застосовується позовна давність у три роки. Позовна давність обчислюється від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права власності. Таким чином, суд вважає, що позивачка дійсно має право на ? частку спірної квартири, як на майно набуте під час шлюбу з відповідачем, нею не пропущено строк позовної давності - на протязі семи років після розірвання шлюбу сторони намагались мирним шляхом розділити майно набуте під час шлюбу, але про те, що відповідач намагався нерівно розділити набуте майно та про порушення свого права позивачка дізналась лише в грудні 2013року, що підтверджують самі сторони у своїх поясненнях.

Outcome: approved