Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

В червні 2015 року позивач звернувся до суду з вище вказаним позовом, в якому, з урахуванням остаточно уточнених позовних вимог, просить стягнути з [PERSON] 27491,68 доларів США (в гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ на 02.11.2015 року становить 532 914,34 грн.), з яких 16 458,80 доларів США - сума кредиту, 3 315,53 доларів США - заборгованість по відсотках, 7 717,35 доларів США пені за прострочку сплати кредиту та процентів, а також звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором №70308239 від 10.04.2008 року, що посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Хмельницької області [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за номером 1360, а саме: квартира №16, загальною площею 43,4 кв.м., що знаходиться за адресою: Хмельницька область, місто Хмельницький, вул. Кам'янецька, 68, яка належить [PERSON], для погашення зазначеної заборгованості [PERSON], із застосуванням способу реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною, яка встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав і просить задовольнити, пояснивши, що 10 квітня 2008 року між ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії в місті Хмельницькому та [PERSON] був укладений кредитний договір №70308С21, за яким [PERSON] отримав кредит в розмірі 39500,00 доларів США під 14,0 відсотків річних, з кінцевим строком погашення 09.04.2018 року та за умови сплати комісій (пункти 2.1, 2.2 Кредитного договору). Додатковими договорами №70308С21-1 від 29.04.2010 року та №70308С21-2 від 01.11.2012 року до Кредитного договору вносились зміни щодо виключення обов'язку по сплаті комісії за управління та щодо порядку внесення інформації про позичальника до реєстру позичальників. На забезпечення виконання кредитного договору між АТ «Укрексімбанк» та [PERSON] був укладений 10.04.2008 року іпотечний договір №70308239, за яким в іпотеку банку передано нерухоме майно, що належить [PERSON], а саме: квартиру №16, загальною площею 43,4 кв.м., що знаходиться за адресою: Хмельницька область, місто Хмельницький, вул. Кам'янецька, 68. Станом на 2.11.2015 року заборгованість становить загалом 27491,68 доларів США. Оскільки майновий поручитель помер, а його єдиним спадкоємцем стала співвідповідач, про що банк дізнався лише від відповідача в судовому засіданні по даній справі, вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки заявлено до співвідповідачки. В судовому засіданні представник відповідача позов визнала частково, а саме в частині існування заборгованості по кредиту та процентах за користування ним у вказаному банком розмірі. Заявила про пропуск позивачем строку позовної давності до вимог щодо стягнення пені та неналежне заявлення вимог про її стягнення в іноземній валюті. Вважає, що вимога про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволенню не підлягає, оскільки порука згідно ч. 4 ст. 559 ЦК України припинилась за спливом шестимісячного строку від дня виникнення заборгованості. Співвідповідач в судове засідання не зявилась, про час та місце судового розгляду справи повідомлялась в установленому законом порядку, про причини неявки не повідомляла. За таких обставин суд вважає за можливе судовий розгляд справи провести за її відсутності в судовому засіданні. Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних мотивів. Встановлено, що 10 квітня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України», правонаступником котрого є позивач, та відповідачем [PERSON] був укладений Кредитний договір №70308С21, за яким [PERSON] отримав кредит в розмірі 39500,00 доларів США під 14% річних, з кінцевою датою погашення 09.04.2018 року та за умови сплати комісій (пункти 2.1, 2.2 кредитного договору). Додатковими договорами №70308С21-1 від 29.04.2010 року та №70308С21-2 від 01.11.2012 року до кредитного договору вносились зміни щодо виключення обов'язку по сплаті комісії за управління та щодо порядку внесення інформації про позичальника до реєстру позичальників. На забезпечення виконання кредитного договору між АТ «Укрексімбанк» та [PERSON] був укладений 10.04.2008 року іпотечний договір №70308Z39, за яким в іпотеку банку передано квартиру №16, загальною площею 43,4 кв.м., що знаходиться за адресою: Хмельницька область, місто Хмельницький, вул. Кам'янецька, 68. В зв'язку із порушенням [PERSON] своїх обов'язків за кредитним договором, йому та майновому поручителю [PERSON] була складена 05.01.2015 року вимога, яка отримана [PERSON] особисто 24.02.2015 року в установі банку, про що зроблена відмітка на її тексті. Майновому поручителю [PERSON] вимога направлялась поштовим зв'язком на адресу реєстрації, що підтверджується фіскальних чеків та рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, наданими представником позивача і наявними в справі. Згідно з пунктами 4.1.1. та 4.2 Кредитного договору, у разі несплати позичальником банку у строк платежів по погашенню кредиту, будь-якої іншої суми, належної до сплати, банк набуває права вимоги дострокового виконання зобов'язань позичальником. Банк скористався своїм правом на зміну строку повернення кредиту (стягнення всієї суми кредиту достроково). Однак заборгованість погашена не була. Станом на 02.11.2015 року прострочена заборгованість відповідача перед АТ «Укрексімбанк» складається із 16458,80 доларів США заборгованість за кредитом, 3315,53 доларів США простроченої заборгованості по процентах, нарахованих по вересень 2015 включно, сплата по яких повинна була відбутись до 16.10.2015 року (пункт 2.5.1. кредитного договору), загалом - 19774,33 доларів США, що в еквіваленті до національної валюти (за офіційним курсом НБУ станом на дату розрахунку) складає 454685,55 грн. заборгованості по тілу кредиту та процентах. Вказані суми заборгованості підтверджуються розрахунком позивача та визнаються відповідачем в повному обсязі. Крім того, за пунктом 2.4.2 Кредитного договору у разі порушення строків погашення кредиту, вказаних у графіку надання та погашення кредиту за договором, процентів та платежів за кредитним договором, позичальник сплачує банку за кожен день прострочення погашення пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення, що діяла у період, за який сплачується пеня. Банком нараховано до сплати пеню в сумі 7717,35 доларів США пені по 01 листопада 2015 року включно, однак вона заявлена частково зі спливом річного строку позовної давності, про що заявлено представником відповідача в ході розгляду справи. Представник позивача поважних причин пропуску строку позовної давності не навів. Крім того, нарахування пены проведено в іноземній валюті, тоді як неустойка має бути стягнута в національній валюті України гривні. За таких обставин стягненню підлягає пеня в сумі 129666,46 грн., що розраховано наступним чином. Станом на дату за рік до подання позову заборгованість по пені, згідно розрахунку банку, складала 2078,14 доларів США, загальна сума пені, нарахованої у справі, - 7717,35 грн. Різниця вказаних сум становить 5639,21 доларів США, використаний банком офіційний курс долара США до гривні 2299,3727 грн. за 100 доларів США. 5639,21 х 2299,3727 : 100 = 129666,46 грн. пені до стягнення в межах річного строку позовної давності. За умовами іпотечного договору №70308239 від 10.04.2008 року, у разі невиконання або неналежного виконання позичальником умов кредитного договору та / або порушення іпотекодавцем, умов встановлених договором іпотеки, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання позичальником зобов'язань, що випливають з кредитного договору, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки (п. 5.1 іпотечного договору). Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або шляхом позасудового врегулювання на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя (п. 5.2. договору іпотеки). Таким чином, банк набув право звернення стягнення на предмет іпотеки. Разом з тим, 3.09.2011 року іпотекодавець [PERSON] помер. Як було встановлено в ході судового розгляду справи з пояснень сторін, про зазначений факт банк дізнався лише в ході розгляду даної справи 23.09.2015 року, після чого 15.10.2015 року заявив відповідні вимоги до спадкоємиці [PERSON], яка прийняла спірну квартиру у власність в порядку спадкування. Інші спадкоємці відсутні. Зазначені обставини підтверджуються свідоцтвом про смерть [PERSON], свідоцтвом про право на спадщину за законом від 10.08.2012 року, витягом про державну реєстрацію прав Хмельницького БТІ від 16.08.2012 року, копії котрих наявні у справі. Відповідно до частин 1 3 ст. 23 Закону України «Про іпотеку», у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Якщо право власності на предмет іпотеки переходить до спадкоємця фізичної особи - іпотекодавця, такий спадкоємець не несе відповідальність перед іпотекодержателем за виконання основного зобов'язання, але в разі його порушення боржником він відповідає за задоволення вимоги іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки. Отже, позовна вимога про звернення стягнення на предмет іпотеки належно заявлені банком до співвідповідачки. Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмет іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки, дорівнюють сумі заборгованості за тілом кредиту, відсотками та неустойкою. Спосіб реалізації предмета іпотеки слід встановити шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною, яка встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, оскільки такий спосіб відповідає ст. 38 Закону України «Про іпотеку» та умовам іпотечного договору. Початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації, на думку суду, підлягає встановленню на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності / незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, оскільки такі вимоги заявлені позивачем, відповідачами вимог щодо іншої початкової ціни не заявлялося і така початкова ціна не суперечить умовам укладеного між сторонами іпотечного договору. При цьому суд враховує, що жодна зі сторін не побажала скористатися своїм правом на заявлення клопотання про призначення експертизи на предмет встановлення ринкової вартості предмета іпотеки на час розгляду справи. Судові витрати у справі підлягають стягненню з відповідачів в рівних частках з кожного на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог в силу ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: partial