Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-24 00:00:00

В червні 2020 року до суду надійшла позовна заява М(т)СБУ до [PERSON] в якій позивач просило суд стягнути з відповідача суму витрат пов`язаних з регламентною виплатою в порядку регресу в розмірі 5809,22 грн. та судові витрати по справі. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 30.08.2016 \~ \~ \~ \~року близько 11:20 години водій [PERSON] , керуючи автомобілем «ДАФ», д. н. з. [NUMBER] , рухаючись по вулиці Полтавський шлях у м.Харкові, в районі будинку № 88 не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та здійснив наїзд на мотоцикл «Ліфан», д. н. з. [NUMBER] , який належить [PERSON] , під керуванням водія [PERSON] .. Внаслідок ДТП транспортним засобам нанесені механічні пошкодження, заподіяні матеріальні збитки, постраждалих немає. Постановою Ленінського районного суду м.Харкова від 29.11.2016 року по справі № 642/5914/16, яка залишена без змін постановою Апеляційного суду Харківської області від 27.12.2016 року водія [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом строком на 6 (шість) місяців. Дані ЄЦБД МТСБУ не містять підтвердження, що на момент ДТП, транспортний засіб під керуванням відповідача був забезпечений договором ОСЦПВВНТЗ, а також відомостей, що водій підпадає під норму п.13.1 ст.13 Закону №1961, немає. В свою чергу, цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] була забезпечена чинним договором ОСЦПВВНТЗ № АЕ/9929386 - ПрАТ «СК «ВУСО». З метою отримання відшкодування (регламентної виплати) [PERSON] звернувся до МТСБУ з повідомленням про ДТП від 11.11.2016 року та заявою на виплату страхового відшкодування від 18.01.2017 року. 30.05.2017 року, МТСБУ, визначило розмір регламентної виплати в сумі 4509,22 грн., та 09.06.2017 року перерахувало уповноваженій особі власника пошкодженого мотоцикла «Ліфан», д.н.з. [NUMBER] відшкодування у вказаному розмірі. Крім того, МТСБУ сплатило ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» за збір документів по справі та проведення огляду пошкодженого у ДТП автомобіля потерпілого 1300 грн.. Таким чином, загальні фактичні витрати МТСБУ на відшкодування витрат, пов`язаних з регламентною виплатою по страховому випадку, складають 5809,22 грн. Отже, МТСБУ виконало покладений на нього обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не забезпечив свою цивільно-правову відповідальність. Відповідачем в добровільному порядку витрати не відшкодовані Позивачу, що порушує його законні права і інтереси, та підлягають їх захисту в суді. Відповідач надав суду відзив, у якому заперечував проти задоволення позову, посилаючись на його необґрунтованість, зазначив, що пошкодження мотоциклу завдані до моменту дтп внаслідок його падіння з вини водія, окрім того, у відповідача був наявний поліс ОСЦПВВНТЗ з терміном дії до 05.07.2017 року. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, у зв`язку з наступним. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 30.08.2016 \~ \~ \~ \~ року близько 11:20 години водій [PERSON] , керуючи автомобілем «ДАФ», д.н.з. [NUMBER] , рухаючись по вулиці Полтавський шлях у м.Харкові, в районі будинку № 88 не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та здійснив наїзд на мотоцикл «Ліфан», д.н.з. [NUMBER] , який належить [PERSON] , під керуванням водія [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам нанесені механічні пошкодження, заподіяні матеріальні збитки, постраждалих немає. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 29.11.2016 року по справі № 642/5914/16, [PERSON] , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом строком на 6 (шість) місяців. Зазначена постанова була оскаржена відповідачем та Постановою Апеляційного суду Харківської області від 27.12.2016 року була залишена без змін. Положеннями ч. 4 ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (Закон № 1961-IV) визначено, що забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України. Пунктом 13.1 ст. 13 Закону № 1961-IV визначено, що учасники бойових дій та інваліди війни, що визначені законом, інваліди І групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним інваліду І групи, у його присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом. В порушення зазначених умов Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», цивільно-правову відповідальність Відповідача за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на момент ДТП застраховано не було, про свідчить відсутність інформації щодо страхування даного транспортного засобу в Єдиній централізованій базі даних МТСБУ. Окрім цього, матеріали справи не містять відомостей, що водій [PERSON] , підпадає під норму п. 13.1 ст. 13 Закону № 1961-IV. Посилання відповідача на наявність полісу, чинного станом на час ДТП та виконання трудових обов`язків на авто роботодавця під час ДТП судом до уваги не беруться, оскільки не підтверджені жодними належними доказами, в той час, як рішення суду, відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] була забезпечена чинним договором ОСЦПВВНТЗ №АЕ/9929386 - в ПрАТ «СК «ВУСО» з терміном дії до 02.08.2017 року, відомості внесенні в ЄЦБД МТСБУ. З метою отримання відшкодування (регламентної виплати) [PERSON] , як учасник ДТП та уповноважена особа власника мотоцикла «Ліфан», д.н.з. [NUMBER] , шо підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, копією довіреності від 01.07.2016 року НАІ№ 445881, посвідченої приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Десятниченко О. В., зареєстрованої в реєстрі за № 960, звернувся до МТСБУ з: 1) повідомленням про ДТП від 11.11.2016 року, яке зареєстровано за вх. № 16449е від 02.12.2016 року та зареєстровано справу МТСБУ: 37888; 2) \~ \~ \~ \~з заявою на виплату страхового відшкодування від 18.01.2017 року, яку зареєстровано за вх. № 724 е від 18.01.2017 року. Для забезпечення необхідних дій для урегулювання страхового випадку, МТСБУ залучило врегулювача: ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ», що підтверджується листом - дорученням від 07.12.2016 року № 3/1-05/37888/вих/1. Відповідно до Звіту №10/2017 дослідження спеціаліста-автотоварознавця від 07.01.2017 року, оцінювачем визначено: ринкову вартість досліджуваного мотоцикла - 49450,60 грн.; коефіцієнт фізичного зносу 0,0; вартість відновлювального ремонту - 5411,07 грн., у т. ч. ПДВ; суму матеріальної шкоди, як суму вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу - 5411,07 грн., у т. ч. ПДВ. 30.05.2017 року, МТСБУ, визначило розмір регламентної виплати в сумі 4509,22 грн., що підтверджується Довідкою МТСБУ про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих № 1 від 30.05.2017року. 06.06.2017 року, МТСБУ, на підставі зазначеної довідки, було прийнято Наказ МТСБУ №4879 від 06.06.2017 року про виплату відшкодування в сумі 4509,22 грн. та 09.06.2017 року перерахувало уповноваженій особі власника пошкодженого мотоцикла зазначену суму, що підтверджується платіжним дорученням № 4879рв від 09.06.2017 року. Крім того, МТСБУ сплатило ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» за збір документів по справі та проведення огляду пошкодженого у ДТП автомобіля 1300,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №37888рв від 16.06.2017 року.Таким чином, загальні фактичні витрати МТСБУ на відшкодування витрат, пов`язаних з регламентною виплатою по страховому випадку, складають 5809,22 грн.. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів тому, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди і ін.) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно з роз`ясненнями, викладеними в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди. Відповідно до п. 21.4 ст. 21 Закону № 1961-IV, у разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності особа несе відповідальність, встановлену законом. Згідно п. 39.1., п. 39.2.1 ст. 39 Закону № 1961-IV МТСБУ є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам; є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, законодавства України та свого Статуту. Основними завданнями МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодування на умовах, передбачених цим Законом . Відповідно до п. 2.1 ст. 2 Закону № 1961-IV відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України (254к/96-ВР), Цивільним кодексом України (435-15), Законом України «Про страхування» (85/96-ВР), цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону. Згідно з п.п. а п. 41.1 статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. На момент настання ДТП відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (що не спростовано відповідачем), внаслідок чого, після виплати суми страхового відшкодування на користь потерпілої особи, у позивача виникло право до відповідача про відшкодування завданої шкоди в сумі 5809,22 грн. Факт зазначених виплат підтверджується належними доказами. Відповідачем зазначені обсяги збитків не спростовані. Відповідно до п.п. 38.2.1. п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресивний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Частина перша ст. 1191 ЦК України передбачає, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Враховуючи, що судом установлено на підставі зібраних по справі доказів те, що ДТП сталася з вини водія [PERSON] , який на той час не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у зв`язку з чим МТСБУ проведено страхову виплату іншому учаснику ДТП на відшкодування завданого збитку, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позову про стягнення витрат в розмірі 5 809,22 грн. та його задоволення. Позивачем понесені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2 102 грн. Отже, вказані судові витрати згідно ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved