Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

В травні 2014 року позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування заявлених вимог, позивачка посилалась на те, що вона є рідною донькою [PERSON], який помер [INFO]. На момент смерті [PERSON] разом з ним постійно проживала, позивачка, піклувалася про нього, лікувала, несла розходи по утриманню, повністю оплатила розходи по похованню батька, а тому вважала що вона фактично прийняла спадщину. Її рідний брат постійно, тривалий час, проживає в місті Ростові на Дону, про батька не піклувався, ніяких розходів по утриманню та похованню не ніс, але був зареєстрований в квартирі [ADDRESS], у зв'язку з чим вважається фактично прийнявшим спадщину. В квітні місяці вона звернуся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, де їй було відмовлено у зв'язку з тим, що вона пропустила строк прийняття спадщини. Оскільки вона не знала, що вона фактично не прийняла спадщину оскільки була зареєстрована в іншому місці. Просить суд надати додатковий строк для прийняття спадщини. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала заяву с проханням розглядати справу за участю представника. Представник позивача - адвокат [PERSON] в судове засідання не з'явився надав суду заяву с проханням розглядати справу у його відсутність на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився надав суду заяву с проханням розглядати справу у його відсутність проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд, з'ясувавши думку сторін, дослідивши докази по справі, вважає позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом положень ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця і народжені після його смерті, той із подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно свідоцтва про народження виданого 7 травня 1984 року відділом РАГСа Іллічівського району міста Жданова, [PERSON] народилася [INFO], про що 7 травня 11984 року було зроблено відповідний актовий запис № 641. Батьками було записано [PERSON] та [PERSON]. ( а.с.5) Згідно свідоцтва про смерть виданого Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції в Донецький області, [PERSON] помер [INFO], про що 16 жовтня 2013 року було зроблено відповідний актовий запис № 1324. ( а.с.4) Згідно заяви завіреної нотаріусом Ростовського- на Дону нотаріального округа Російської Федерації, 5 квітня 2014 року, [PERSON] подав заяву про прийняття спадщини після померлого [PERSON] у вигляді кватири [ADDRESS]. ( а.с.8) На підставі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У відповідності із ст. 1269 Цивільного кодексу спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, яка подається ним особисто. На підставі ст. 1270 Цивільного кодексу для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. За приписом ст. 1272 Цивільного кодексу України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Враховуючи вищевикладене, а також той факт, що відповідач [PERSON] який прийняв спадщину, не заперечує проти надання додаткового строку [PERSON] для прийняття спадщини суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги і визначити додатково двомісячний строк, який буде достатнім для подання [PERSON] заяви до нотаріальної контори для прийняття спадщини після смерті [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved