Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

В травні 2015 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до Гаркушиської сільської ради Миргородського району Полтавської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, посилаючись на те, що після смерті його батька, намагався успадкувати відповідне право, однак нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючого документу на земельну частку (пай), на імя померлого спадкодавця. В судовому засіданні позивач, так само, як і його представник [PERSON], що діє на підставі відповідної довіреності / а.с. 36 /, заявлений позов підтримали, просили задовольнити його. З пояснень сторони позивача вбачається, що [PERSON] має право на спадкування після свого батька, проте через відсутність правовстановлюючого документу не може успадкувати його право на земельну частку (пай). Інші особи на цю спадщину не претендують. Відповідач проти заявленого позову не заперечував, направивши до суду листа, за змістом якого справу просив розглядати у відсутність його представника / а.с. 50 /. Представник третьої особи від Колективного сільськогосподарського підприємства „Імені Іваненко проти задоволення заявленого позову не заперечував, справу просив розглянути у його відсутність / а.с. 53 /. Третя особа Головне управління Держземагенства у Полтавській області, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, явку свого представника в судове засідання не забезпечила, про поважність причин неявки представника, в супереч вимогам ст. 77 ч. 2 ЦПК України, суд не сповістила / а.с. 44, 48 /. Заслухавши пояснення сторони позивача, дослідивши письмові докази по справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить до висновку про те, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних обгрунтувань. Як встановлено при розгляді справи, позивач [PERSON] є сином [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про його народження / а.с. 29 /. Згідно копії довідки Колективного сільськогосподарського підприємства „Імені Іваненко [PERSON] під № 97 внесений до списку осіб, які за проектом приватизації земель цього підприємства на території Гаркушинської та Петрівцівської сільських рад мають право на отримання права на земельну частку (пай) площею 5,0356 га (земельна ділянка № 191) / а.с. 32 /. Проект приватизації земель Державного підприємства „Сільськогосподарське підприємство імені Іваненко погоджено розпорядженням голови Миргородської районної державної адміністрації за № 32 від 18 лютого 2013 року / а.с. 19 /. 14 листопада 2011 року спадкодавець [PERSON] помер в с. Гаркушинці Миргородського району Полтавської області, що підтверджується копією свідоцтва про його смерть / а.с. 6 /, внаслідок чого відкрилася спадщина. Згідно повідомлення державного нотаріуса, спадщину, після вказаної особи за заповітом, прийняв позивач / а.с. 51, 52 /. Після смерті згаданого спадкодавця, позивач [PERSON] звернувся до органів нотаріату з наміром оформити спадщину, проте постановою державного нотаріуса від 07.05.2015 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у виді права на земельну частку (пай) після померлого батька по причині відсутності правовстановлюючого документу / а.с. 35 /. Відповідно до ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За приписами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Оскільки позивач є єдиним спадкоємцем на право померлої особи, вчинив дії по прийняттю спадщини спадкодаця, то він набув право спадкувати і право померлої особи. Таке право ніким не оспорюється, а підстав для визнання спадщини відумерлою немає.

Outcome: approved