Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-18 00:00:00

В травні 2017 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] сільської ради Чортківського району Тернопільської області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. В позовній заяві вона вказала, що 25 квітня 1997 року померла [PERSON], яка проживала в [INFO]. Спадщина [PERSON] складається із земельної частки (паю), яку прийняла відповідно до статті 549 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року [PERSON], яка померла 02 квітня 1998 року. Спадщину [PERSON] прийняла [PERSON], яка померла 10 квітня 2007 року. Спадщину [PERSON] прийняла [PERSON] та отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом на грощові вклади. Не успадкованим залишилось майно, яке складається із земельної частки (паю) [PERSON], оскільки сертифікат, що був виданий на її імя втрачений. Рішенням Чортківського районного суду від 18 квітня 2017 року встановлено факт перебування [PERSON], [INFO], на утриманні в [PERSON] не менше одного року, з 1994 року до дня смерті [PERSON] 25 квітня 1997 року. З листа приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу [PERSON] за №584/01-16 від 04 травня 2017 року вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, її спадщину [PERSON], прийняла відповідно до ст.549 ЦК Української РСР від 1963 року, інших спадкоємців немає, а видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом неможливо через відсутність сертифіката про право на земельну частку (пай). Просить визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно за заповітом [PERSON] на земельну частку (пай) згідно сертифіката ТР №0192397 від 19 червня 1996 року в колишньому КСП «Світанок» на території [PERSON] сільської ради Чортківського району Тернопільської області і зареєстрованого в Книзі сертифікатів про право на земельну частку (пай) від 17 червня 1996 року на імя [PERSON]. Представник позивачки [PERSON] [PERSON] позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Чортківського району Тернопільської області в судове засідання не зявився, в суд поступила заява про слухання справи за відсутності представника, позов сільська рада визнає, проти нього не заперечує. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору,приватний нотаріус Чортківського районного нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявилася, в суд надійшла заява, в якій просить справу слухати без її участі, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду. Вислухавши представника позивачки, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Позивачка [PERSON] народилася 01 серпня 1981 року в с. Товстеньке Чортківського району Тернопільської області. 02 квітня 1998 року в с. Товстеньке Чортківського району Тернопільської області померла [PERSON], про що 05 квітня 1998 року [PERSON] сільською радою Чортківського району Тернопільської області складено відповідний актовий запис за №06 та видане свідоцтво про смерть. Із свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 02 листопада 1998 року Чортківською районною державною нотаріальною конторою за реєстром №356, вбачається, що [PERSON] успадкувала житловий будинок по вул. Шляхта, 11 в с. Товстеньке Чортківського району Тернопільської області після смерті своєї дочки [PERSON], померлої 02 квітня 1998 року. 19 листопада 2007 року в м. Чорткові Тернопільської області видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом за реєстром №1-2771, згідно якого [PERSON] успадкувала спадкове майно - грошовий вклад після смерті [PERSON], яка померла 10 квітня 2007 року, на підставі заповіту, посвідченого 25 липня 2006 року у виконкомі [PERSON] сільської ради Чортківського району Тернопільської області. Спадщину [PERSON] прийняла [PERSON] відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР від 1963 року, фактично вступивши в управління та володіння її майном, тому що вони спільно проживали. Не успадкованим залишилось спадкове майно, яке складається із земельної частки (паю), яке належало [PERSON], яка померла 25 квітня 1997 року, в якої [PERSON] була утриманцем більше одного року і повинна була спадкувати майно [PERSON] відповідно до ст. 531 Цивільного кодексу Української РСР від 1963 року, однак не встигла оформити на своє імя свідоцтво про право на спадщину. Рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 18 квітня 2017 року встановлено факт перебування [PERSON], [INFO], на утриманні в [PERSON] не менше одного року, з 1994 року до дня смерті [PERSON] 25 квітня 1997 року. Згідно п.4.18 Глави 10 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця не таке майно. Відповідно до ст.125 ЗК України (2001) право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цих прав. Разом з тим, це не позбавляє спадкоємця права на спадкування майна, оскільки за життя спадкодавець не встиг оформити право власності на спадкове майно, яке складається із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до ст. 346 ЦК України (2003) однією з підстав припинення права власності є смерть власника. Виходячи із змісту ст. ст.\~ 25,30 ЦК України\~мати та набути цивільне право (право власності на нерухоме майно) може лише жива та дієздатна особа. Відповідно до змісту ст. ст.\~391, 392 ЦК України у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника вирішується в судовому порядку. Відповідно до ст. 182 ЦК України право власності на нерухомі речі підлягають державній реєстрації та ст. 328 цього Кодексу право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини ( п. 5 ст.1268 ЦКУ). Відповідно до ст. 1218\~ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки , що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з вимогами ч.1 ст.1297 ЦКУ , спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якого є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ст.ст. 3,15, 16, 18, 20 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами здійснюється лише за заявою власника (володільця) нерухомого майна. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. \~Відповідно до листа Міністерства юстиції України №19-32/319 від 21.02. 2005 року, у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності, на яке не була проведена, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 4 цього Кодексу, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Таким чином, право на земельну частку (пай) [PERSON] перейшло до [PERSON], а від [PERSON] до [PERSON], тому позовна заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved