Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

Директор ТОВ «ВМП» (надалі Позивач) звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] (надалі Відповідач) матеріальної шкоди. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідач працюючи на посаді заступника директора з комерційних питань в ТОВ «ВМП» з 05.09.2013 року по 24.09.2013 року, на автодорозі Київ-Гостомель 15.09.2013 року попав в ДТП на закріпленому на ньому автомобілі марки «Хундай», який отримав механічні пошкодження на суму - 98 329,73 грн. Вказана шкода внаслідок ДТП була частково відшкодована в розмірі - 70510,13 грн. страховою компанією «Гарант-авто» на рахунок позивача для ремонту пошкодженого автомобіля, а іншу частини в суми в розмірі - 27809,60 грн. позивач самостійно перерахував на рахунок підприємства для ремонту пошкодженого автомобіля, завдяки діям відповідача, оскільки останній перебував у трудових відносинах із позивачем на час ДТП і вчинив його на належному позивачу автомобілі. Згідно постанови Оболонського районного м.Києва від 11.10.2013 року відповідача було визнано винним за ст.124 КУпАП, а тому у відповідності до вимог ст.ст.130, 134, 135-3, 136 КЗпУкраїни позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь суму сплаченого ним за ремонт в розмірі - 27809,60 грн. за дії [PERSON], оскільки останній добровільно на вимогу позивача вказану суму сплачувати не бажає. В судове засідання представник позивача не з»явився, але направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, де позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки на час розгляду справи не повідомив, а тому суд вважає за можливе розглядати справу у його відсутність за наявними у справі доказами, ухваливши по справі за згодою представника позивача, відповідно до ст.ст. 224-226 ЦПК України, заочне рішення. Суд, вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч.3 ст. 136 КЗпП України, у випадках встановлених законом, покриття шкоди провадиться шляхом подання власником або уповноваженим ним органом позову до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду. Судом встановлено, що 15 вересня 2013року на автодорозі Київ-Гостомель трапилась дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої автомобіль [NUMBER], під керуванням [PERSON] отримав механічні пошкодження. Порушення вимог п.12.1.,12.3 Правил Дорожнього руху України з боку відповідача встановлено постановою Оболонського районного суду м.Києва від 11.10.2013 року, якою було визнано винним відповідача за ст.124 КуПАП. У відповідності з ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілю Позивача завдано збитків на загальну суму - 98329,73грн., що підтверджується актами виконаних робіт від 26.12.2013р. №ЛЦ-0003013 на суму 82567,73грн., від 19 грудня 2013р. №ЛЦ-0002956 на суму 10462,00грн., видатковою накладною №ЛЦ-0000813 від 02 грудня 2013р. Між тим, вказаний транспортний засіб був застрахований згідно полісу добровільного страхування №105823 від 28.02.2013р. в страховій компанії «Гарант-Авто», яка у відповідності до умов договору відшкодувала завдану шкоду з розмірі - 70520,13грн., що підтверджується інформацією, наданою УСК «Гарант-Авто» від 30.07.2014р. та відсутністю претензій зі сторони виконавця робіт по ремонту автомобіля TOB «Богдан-Авто-Луцьк», які отримали вказані кошти для ремонту автомобіля. В подальшому для проведення ремонту автомобіля позивача ним було перераховано на рахунок ТОВ «Богдан-авто-Луцк» іншу суму в розмірі - 27 809,60грн. , що підтверджується платіжними дорученнями №1710 від 04.11.2013р. на суму 5300,00грн., №2032 від 18.12.2013р. на суму 10462,00грн., №181 від 04.02.2014р. на суму 12047,60грн. Також, встановлено, що [PERSON] в період з 05 вересня 2013р. по 24 вересня 2013р. працював в ТОВ «ВМП» на посаді заступника директора з комерційних питань, що підтверджується наказами на прийом №347 від 05 вересня 2013р. та звільнення №372 від 24 вересня 2013р. За ним був закріплений автомобіль [NUMBER], що підтверджується наказом №302 від 09.09.2012р. У відповідності до наказу №В-773 від 13.09.2013р. Позивач був направлений у відрядження у м.Київ для вирішення службових питань. Термін відрядження на 8 днів з 16.09.2013р. по 23.09.2013р. В основі матеріальної відповідальності лежить обов'язок працівника бережливо ставитися до майна власника та вживати заходів щодо запобігання шкоди, що передбачено ч.2 ст.131 КЗпП України. Згідно до ст.134 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли шкоди завдано не при виконанні трудових обов'язків. Відповідно до ч.1 ст. ст. 135-3 КЗпП України, розмір заподіяної підприємству, установі, організації шкоди визначається за фактичними втратами, на підставі даних бухгалтерського обліку, виходячи з балансової вартості (собівартості) матеріальних цінностей за вирахуванням зносу згідно з установленими нормами. Позивач звертався до відповідача із заявою про добровільне відшкодування заподіяних збитків в розмірі непокритого страховою компанією відшкодування в розмірі - 27809,60 грн., але вказана вимога залишена відповідачем без виконання. Відповідно до ст. 1166 ЦК майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно вимог ч. 2, 3 ст. 60 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Відповідач [PERSON], будучи повідомленим про час та місце розгляду даної справи належним чином, в судове засідання не з'явився, своїм правом на подачу пояснень чи заперечень на позов не надав, доказів заподіяння шкоди не з його вини не навів, у зв'язку із чим суд вважає за необхідне розглядати дану справу, шляхом повного, всебічного та об'єктивного дослідження доказів, наданих відповідно до вимог ЦПК України, які містяться в матеріалах справи, надавши кожному доказу належну правову оцінку. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «ВМП» матеріальну шкоду в розмірі - 27809,60 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, який був сплачений позивачем при подачі до суду даного позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved