Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

В травні 2015 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» про стягнення страхового відшкодування та штрафних санкцій за прострочення його виплати. Позивач просив стягнути з ПрАТ «УОСК» суму недоплаченого страхового відшкодування в розмірі 10142,51 гривень, пеню за час прострочення виплати страхового відшкодування в розмірі 1340,21 гривень, 3% річних в розмірі 304,27 гривень. Крім того, Позивач просив стягнути з Відповідача судові витрати, які з урахуванням заяви від 18.12.2015р. становили, на думку Позивача, 6178,99 гривень і складались з: -судового збору в сумі 243,60 гривень, -витрат на правову допомогу в сумі 3000 гривень; -витрат на оплату вартості проведення автотоварознавчого дослідження в сумі 650 гривень; -витрат на відправку поштової кореспонденції в сумі 28,38 гривень; -витрат на оплату вартості проведеної у справі судової автотоварознавчої експертизи в сумі 1500 гривень; -витрат на оплату вартості поїзду представника Позивача до суду в сумі 757,01 гривень. Свої вимоги Позивач мотивує тим, що 30 листопада 2013 року в м. Кривому Розі на Об'їзній дорозі сталася дорожньо-транспортна пригода з участю належного Позивачу автомобіля «ВАЗ-2170», д/н [NUMBER], та автомобіля марки «ВАЗ», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] Згідно з постановою Саксаганського районного суду м. Кривий Ріг від 10 січня 2014 року дорожньо-транспортна пригода сталася з вини [PERSON] Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди Позивачу була заподіяна матеріальна шкода, спричинена пошкодженням транспортного засобу «ВАЗ-2170», д/н [NUMBER]. Позивач зазначає, що розмір шкоди, заподіяний пошкодженням його автомобіля, встановлений Звітом СПД [PERSON] №Д16/03/14 від 18.03.2014р. і складає 27628,38 грн. Позивач звертає увагу суду на те, що відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» відповідальність [PERSON] застрахована в ПрАТ «УОСК». У зв'язку з цим Позивач наполягає на тому, що страхова компанія ПрАТ «УОСК» зобов'язана відшкодувати всю матеріальну шкоду, проте Відповідачем було виплачене страхове відшкодування з тривалим запізненням і не в повному обсязі. Зокрема, як вказує Позивач, 04 березня 2015 року йому було виплачено лише 16485,87 гривень, а тому заборгованість на день подання позову складала 10142,51 гривень. Крім того, посилаючись на те, що заява про страхове відшкодування була подана Позивачем в страхову компанію 23.04.2014р., то кінцевий строк виплати страхового відшкодування прийшовся на 23 липня 2014 року. І з цієї дати, як наполягає Позивач, він має право на одержання від Відповідача пені та трьох відсотків річних, передбачених ст. 625 ЦК України. У судовому засіданні представник Позивача позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, наполягаючи на тому, що обгрунтованість позовних вимог підтверджена висновком проведеної по справі судової автотоварознавчої експертизи. Представник Відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала. Зазначила, що до першої заяви про виплату страхового відшкодування від 23.04.2014р. Позивачем не було надано довіреності від власника транспортного засобу, яка б уповноважувала його на отримання такого відшкодування. Таку довіреність Позивачем було надано лише 26 серпня 2014 року, проте враховуючи, що довіреність була датована 20 серпня 2014 року, підстав для виплати страхового відшкодування згідно із заявою Позивача від 23.04.2014р. не було. У зв'язку з цим страхова компанія запропоновувала [PERSON] повторно подати заяву про страхове відшкодування, і така заява була подана ним лише 31 січня 2015 року. Таким чином, на переконання Відповідача, ним не було прострочене виконання обов'язку з виплати страхового відшкодування. Заперечуючи проти заявлених вимог в частині стягнення недоплаченої частини страхового відшкодування, представник Відповідача зазначив, що на підставі розрахунку, складеного спеціалістами ТОВ «Юніверсал Асістанс-Україна» на замовлення страхової компанії, розмір матеріального збитку, завданого пошкодженням автомобіля «ВАЗ-2170», д/н [NUMBER], становить 19313,48 гривень. За вирахуванням ПДВ та франшизи в розмірі 1000 гривень Позивачу було виплачене страхове відшкодування в сумі 16485,87 гривень, у зв'язку з чим зобов'язання страхової компанії перед Позивачем слід вважати виконаними. Крім того, представник Відповідача вважав недопустимим застосування статті 625 ЦК України до відносин з виплати страхового відшкодування на підставі Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Заслухавши пояснення Сторін, дослідивши наявні в справі письмові докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що власником транспортного засобу «ВАЗ-2170», д/н [NUMBER], є [PERSON] (а.с.4) На підставі нотаріально посвідченої довіреності [PERSON] уповноважений власником автомобіля (через передовіреність від [PERSON]) керувати ним, бути представником власника у всіх правовідносинах з приводу питань, що пов'язані з автомобілем. (а.с.12-13) Згідно зі ст.396 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права відповідно до положень глави 29 цього Кодексу. 10 січня 2014 року на об'їзній дорозі в м. Кривому Розі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ-2170», д/н [NUMBER], під керуванням Позивача, та автомобіля «ВАЗ-2106», д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON] Згідно з постановою Саксаганського районного суду м. Кривового Рогу від 10 січня 2014 року дорожньо-транспортна пригода сталася з вини [PERSON], який порушив пункт 10.1 Правил дорожнього руху України. (а.с.29). Встановлено, що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «ВАЗ-2106», д/н [NUMBER], застрахована відповідно до Полісу №АС/6711461 в ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія». (а.с. 67) Сторонами було надано до матеріалів справи два висновки автотоварознавчих досліджень, метою яких було встановлення розміру матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля ВАЗ-2170», д/н [NUMBER], згідно з якими: -вартість збитку становить 27628,38 гривень (висновок №Д16/03/14, складений на замовлення [PERSON] - а.с. 14-28); -вартість збитку становить 19313,48 гривень (Звіт №2809/2204 від 13.03.2014р., складений на замовлення ПрАТ «УОСК» - а.с. 95-121). З метою усунення суперечностей, які стосуються визначення розміру матеріальної шкоди завданої власнику автомобіля «ВАЗ-2170», д/н [NUMBER], судом по справі за клопотанням представника Позивача була призначена судова автотоварознавча експертиза, у відповідності до висновку якої судовий експерт [PERSON], будучи попереджений про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку, підтвердив розмір шкоди, розрахований ним раніше, надавши висновок №Д19/10/15 від 19.10.2015р., згідно з яким розмір шкоди становить 27628,38 гривень. (а.с. 169-201) Враховуючи, що висновок судового експерта має перевагу перед звітами спеціалістів з даного приводу, і підстав піддавати сумніву його правильність немає, суд приходить до висновку про покладення його результатів в основу судового рішення в частині розміру матеріальної шкоди, завданого Позивачу, а тому вважає встановленим факт заподіяння [PERSON] майнової шкоди внаслідок пошкодження ввіреного йому автомобіля в сумі 27628,38 гривень. Враховуючи, що Відповідачем було виплачено Позивачу страхове відшкодування лише в сумі 16485,87 гривень, недоплачена сума (з урахуванням франшизи в розмірі 1000 гривень) в розмірі 10142,51 гривень підлягає стягненню з Відповідача. Що стосується терміну прострочення виконання Відповідачем своїх зобов'язань з виплати страхового відшкодування, то суд виходить з наступного. Статтею 36.2. Закону України N 1961-IV від 01.07.2004р. визначено страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Як вбачається з матеріалів страхової справи [PERSON] звернувся до страхової компанії із заявою про страхове відшкодування 23 квітня 2014 року (а.с. 117) При цьому в якості підтвердження своїх повноважень на отримання відшкодування за заподіяну транспортному засобу шкоду [PERSON] було надано копію довіреності від 23.04.2011р., наданої [PERSON] від імені власника автомобіля [PERSON] Посилання Відповідача на те, що довіреність [PERSON] на ім'я [PERSON] не містить уповноваження останнього на отримання відшкодування за заподіяний збиток автомобілю, а тому [PERSON] не міг передати таке повноваження [PERSON], суд не приймає з огляду на наступне. Відповідно до довіреності від 23 січня 2011 року [PERSON], як власник автомобіля «ВАЗ-2170», д/н [NUMBER], уповноважив [PERSON] бути представником довірителя в органах страхування з усіх без винятку питань з ремонтом автомобіля, вчиняти юридично значимі дії, пов'язані з цією довіреністю. Таким чином, повноваження [PERSON], делеговані йому [PERSON], включали в себе право на отримання страхового відшкодування, а тому переделегування їх на користь [PERSON] шляхом видання довіреності від 23.10.2011р. не суперечить обсягу прав [PERSON] Відтак, останнім днем виплати страхового відшкодування Відповідачем слід вважати 23 липня 2014 року (90 днів з моменту подання заяви про страхове відшкодування), а з 24 червня 2014 року, відповідно, розпочалось прострочення виконання Відповідачем своїх зобов'язань. Відповідно до ст.36.5 Закону за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.. Враховуючи, що Позивач просить стягнути штрафні санкції за період до 04.03.2015р., розрахунок пені виглядає наступним чином: Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення 10142.5124.07.2014 - 12.11.201411212.5000 %0.068 %778.06 10142.5113.11.2014 - 05.02.20158514.0000 %0.077 %661.35 10142.5106.02.2015 - 04.03.20152719.5000 %0.107 %292.60 Крім того, враховуючи, що виплата страхового відшкодування є грошовим зобов'язанням, Позивач має право на стягнення з Відповідача штрафних санкцій у відповідності до ст. 625 ЦК України. Так, розмір 3% річних суд розраховує: Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів 10142.5124.07.2014 - 04.03.20152243 %186.73 З огляду на викладене, сума страхового відшкодування, яка підлягає стягненню з Відповідача з урахуванням усіх штрафних санкцій становить 11511,90 гривень. Що стосується, вимог про стягнення з ПрАТ «УОСК» судових витрат, понесених Позивачем, то суд звертає увагу Позивача на наступне. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення , суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ст. 79 Цивільного процесуального кодексу України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи належать: 1) витрати на правову допомогу; 2) витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; 3) витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; 4) витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи; 5) витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Таким чином, витрати на відправку поштової кореспонденції (28,38 грн) та на оплату вартості автотоварознавчого дослідження (650 грн) всупереч поясненням Позивача, не належать до судових витрат, і не підлягають компенсації Позивачу на підставі ст. 88 ЦПК України. Таким чином, з ПрАТ «УОСК» підлягає стягненню на користь Позивача сума судового збору в розмірі 243,60 гривень а також понесені Позивачем витрати на оплату вартості судової експертизи в розмірі 1500 гривень. Крім того, Позивачем доведено несення ним витрат, пов'язаних із явкою до суду. Враховуючи, що представник Позивача надав докази на придбання ним квитків на проїзд з місця його проживання у м. Кривому Розі до м. Києва у дні судових засідань на суму в розмірі 757,01 гривень, зазначена сума також підлягає стягненню з Відповідача. Згідно ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом Відповідно до ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. З матеріалів справи вбачається, що Позивачем оплачена вартість послуг адвоката Михайлова В.Д., які не включали в себе ані участі у судових засіданнях, ані вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням, ані ознайомлення з матеріалами справи (а.с. 45). Крім того, адвокат Михайлов В.Д. взагалі участі в судових засіданнях не брав, а тому підстав для компенсації понесених Позивачем витрат на правову допомогу в розмірі 3000 гривень суд не має.

Outcome: partial