Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-02 00:00:00

Директор КЗОЗ «Лозівське ТМО» [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить розглянути питання про примусову госпіталізацію гр. [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: м. Лозова, мікр. 5 [ADDRESS], без її усвідомленої згоди до обласної психіатричної лікарні № 1. Заявник посилається на те, що в останні декілька місяців прогресивно погіршується її психічний стан: вона неадекватно реагує на оточуючих, стала конфліктною, метушливою, збуджена, агресивна по відношенню до батьків і сусідів. Висловлює маячню по відношенню до сусідів, психомоторно розгальмована, лихословить на сусідів і їх дітей, часто голосно кричить в нічній час, стукає металевими предметами в стіни і стелю, розкачує труби опалення, звинувачує сусідів, що вони її підслуховують та знімають на відео і таке інше. Батьки хворої написали письмову заяву про огляд їх доньки і направлення на обстеження до психіатричної лікарні № 1. 15.09.2017 року в супроводі 2-х поліцейських лікар та медична сестра психіатричного відділення відвідали [PERSON] Від огляду лікаря [PERSON] категорично відмовилась, розмова відбулась біля вхідних дверей. Від обстеження і лікування у лікаря-психіатра відмовилась, так як вважає себе психічно здоровою. На теперішній час до психіатричного відділення надійшла скарга від інспектора поліції і сусідів на небезпечну поведінку [PERSON] [PERSON] протягом тривалого часу, ймовірно, знаходиться в хворобливому стані, внаслідок чого до кінця не розуміє стан свого здоровя та необхідність лікування і не може надати усвідомлюваної на це згоди; вчиняє дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих; неспроможна самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність; лікування [PERSON] на теперішній час можливе лише в стаціонарних умовах. Представник заявника в особі лікаря психіатра [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримала в повному обсязі і просила її задовольнити з підстав, викладених у заяві. Пояснила, що хвора веде себе неадекватно, висловлює марево, не йде на контакт, не реагує на розмови, звернення поліції, не надає можливості зробити огляд лікарем. Живе на 4 поверсі, скло у вікні розбито, доступу до квартири не має. Надходять скарги на те, що вона кричить по ночам, розкачує труби опалення, лихословить відносно сусідів. На її думку [PERSON] страждає на психічний розлад, критики поступків не має, потребує лікування, є загроза її життю та життю оточуючих. Прокурор в судовому засіданні підтримав подану заяву та просив суд її задовольнити. [PERSON] в судове засідання не зявилася, за місцем проживання двері квартири не відчиняє, на контакт не йде. Законний представник заінтересованої особи - мати [PERSON] не заперечувала проти задоволення заяви. Пояснила, що у доньки з дитинства була неадекватна поведінка, думали що пройде. З нею та батьком не контактує, замкнулася у своєї квартирі, стукає по трубах, кричить, двері не відчиняє, до лікаря її привести не можливо, загрожує собі та сусідам, стан її погіршується. До себе вона не допускає. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що стан доньки погіршується. Вона вважає, що її переслідують, смикає труби, розмовляє сама з собою, шумить, кричить, висловлює погрози. Він хотів з нею поспілкуватися, але це було неможливо, вона кидається битися, є загроза її життю, тому що вона весь час в збудженому стані, якщо їй не дадуть допомоги, може померти. Погрожує скоїти самогубство. Вислухавши пояснення представника заявника, законного представника заінтересованої особи, свідка, прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви, з наступних підстав. Відповідно ч. 2 ст. 281 ЦПК України справа за заявою про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку чи про припинення надання амбулаторної психіатричної допомоги, госпіталізацію у примусовому порядку розглядається в присутності особи, щодо якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку, з обов'язковою участю прокурора, лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу, що подав заяву, та законного представника особи, щодо якої розглядаються питання, пов'язані з наданням психіатричної допомоги. Згідно зі\~ст. 3 Закону України «Про психіатричну допомогу»\~кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених вказаним цим законом та іншими законами України. Згідно висновку лікаря психіатра, в звязку з письмовою заявою [PERSON] і [PERSON] оглянути їх доньку і направити на обстеження і лікування до психіатричної лікарні № 1, 15.09.2017 року в супроводі 2-х поліцейських лікар-психіатр та медична сестра відвідали [PERSON] Хвора від огляду і бесіди категорично відмовилась, неадекватно реагувала на оточуючих, збуджена, голосно кричала, звала на допомогу, на запитання не відповідала, казала, що вона почуває себе добре, скарг не має. Під час бесіди висловлює маячню по відношенню до батьків та сусідів, вважає, що вони весь час її підслуховують, знімають на відео і тому вона стукає металевими предметами в стелю, по стінам та трубам опалення в нічний час. Одержані відомості дають достатні підстави для обґрунтованого припущення про наявність у [PERSON] психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє реальні дії, що являють собою небезпеку для неї та оточуючих; неспроможна самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність; хвора відмовляється від амбулаторного лікування, що завдає значної шкоди своєму здоровю вразі ненадання їй психіатричної допомоги в умовах психіатричного стаціонару, та вирішення питання щодо лікування [PERSON] без її усвідомленої згоди в умовах психіатричного стаціонару, а саме Обласної психіатричної лікарні № 1. Із копій заяв [PERSON], [PERSON] вбачається, що поведінка [PERSON] погіршується, конфлікти із сусідами із-за шумної поведінки в нічний час, висловлювання в бік сусідів. [PERSON] відмовилася від проведення стаціонарного лікування, ухиляється від призначеного амбулаторного лікування, її поведінка носить агресивний, небезпечний характер для оточуючих. Відповідно до ст. 13Закону України «Про психіатричну допомогу», особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, а також у випадках проведення експертизи стану психічного здоров'я особи або застосування до особи, яка страждає на психічний розлад і вчинила суспільно небезпечне діяння, примусового заходу медичного характеру на підставах та в порядку, передбачених законами України. Згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. З огляду на вищевикладене, суд вважає заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved