Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-16 00:00:00

До Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська 20.01.2020 надійшов вищезазначений позов в якому позивач просив суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . 12.11.2020 суддею Цитульським В.І. постановлено ухвалу про прийняття справи до свого провадження, після повторного автоматизованого розподілу, та вирішено проводити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Від відповідача повернувся конверт. Ухвалою суду від 17.03.2021 вирішено розглядати справу заочно на підставі наявних доказів. Стислий виклад позиції позивача зазначеної у позові. Позивач є власником квартири [ADDRESS] в якій зареєстрований її син, який по справі є відповідачем. З огляду на те, що відповідач протягом 7-10 років не проживає у вказані квартирі та місце його перебування наразі не відоме, вимушена звернутися до суду з даним позовом оскільки реєстрація останнього покладає на неї додаткові обов`язки щодо сплати комунальних послуг. В судовому засіданні позивач та її представник надали пояснення аналогічні викладеним письмово. Свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що є сусідами [PERSON] . Речей [PERSON] в квартирі не має. Не бачили [PERSON] протягом останніх десяти років. Свідок [PERSON] був присутнім при складанні акту, речей відповідача в квартирі не має. Фактичні обставини встановлені судом. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, [PERSON] належить квартира [ADDRESS] . Згідно з копією свідоцтва про зміну імені [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] . Відповідно до копії довідки про склад сім`ї №19737, зареєстрованим, з 30.04.2010, за адресою: [ADDRESS] значиться [PERSON] , [INFO] . Згідно з копією акту про проживання від 06.12.2019, який підписано [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , речі [PERSON] в квартирі [ADDRESS] відсутні. Норми права, що застосував суд. За змістом ч.1 ст.16\~ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 41 Конституції України\~встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Відповідно до ч.1 ст.319\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч.1 ст.321\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст.391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У пункті 33 постанови ВП/ВС від 04 вересня 2019 року у справі № 761/5115/17 (провадження № 14-391цс19) вказано, що: «одним зі\~способів захисту\~права користування\~майном є\~припинення дії,\~яка це\~право порушує (пункт 3 частини другої\~статті 16 ЦК України), - усунення перешкод у здійсненні права користування майном (негаторний позов). Підставою для подання такого позову є вчинення перешкод правомірній реалізації речового права. Згідно з висновком до якого дійшла колегія суддів ВС/КЦС у постанові від 16.12.2020 прийнятій за результатами розгляду справи №182/7347/18, до регулювання житлових відносин підлягають застосуванню положення\~статей 391, та глави 32 «Право користування чужим майном» ЦК України, а не положення ЖК Української РСР, прийнятого 30 червня 1983 року, оскільки останній не відповідає реаліям сьогодення та змісту нинішніх суспільних відносин. Натомість\~ЦК України\~є кодифікованим актом законодавства, який прийнято пізніше, а тому темпоральна колізія норм права має вирішуватися саме на користь норм ЦК України. Також у вказані постанові зазначено, що сутність негаторного позову полягає в усуненні порушення, яке триває і має місце на момент звернення з позовом до суду, з огляду на, що з таким позовом особа може звернутися в будь-який час поки існують правовідносини та правопорушення. Тобто,\~з аналізу\~вказаних норм\~можна дійти\~висновку,\~що у\~разі будь-яких\~обмежень у\~здійсненні права\~користування та\~розпорядження своїм\~майном власник\~має право\~вимагати усунення\~відповідних перешкод,у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю на підставі приписів ЦК України. Частиною 1 статті 383 ЦК України визначено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Частиною першою статті 401 ЦК України\~передбачено, що право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Згідно\~ч. 1 ст. 402 ЦК України\~сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Право користування чужим майном може бути встановлено щодо іншого нерухомого майна (будівлі, споруди тощо). За положеннями\~ст. 406 ЦК України\~сервітут припиняється у разі, зокрема, припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту. Сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Сервітут може бути припинений в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до висновку до якого дійшла колегія суддів ВП/ВС у постанові від 13.10.2020 прийнятій за результатами розгляду справи № 447/455/17, при розгляді питання про припинення права користування колишнього члена сім`ї власника житла, суди мають приймати до уваги як формальні підстави, передбачені\~статтею 406 ЦК України, так і зважати на те, що сам факт припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням, та вирішувати спір з урахуванням балансу інтересів обох сторін. Припинення права користування житловим приміщенням колишнього члена сім`ї власника житлового будинку може бути підтверджено у судовому порядку, якщо це право пов`язане із захистом права власності відповідно до\~статті 391 ЦК України, за змістом якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до норм матеріального права члени сім`ї - це особи, які перебувають у шлюбі, а також їхні діти, в тому числі повнолітні, батьки, особи, які перебувають під опікою і піклуванням, інші особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі Оцінка суду. З огляду на те, що відповідач не є членом сім`ї власника квартири, оскільки не пов`язаний з нею спільним побутом, не має взаємних прав та обов`язків та не проживає у вказаній квартирі тривалий час, що свідчить про наявність іншого житла, з метою недопущення порушення прав власника на вільне розпорядження належним їй майном, заявлені вимоги є такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.319,\~321, 391 ЦК України,

Outcome: approved