Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

В червні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання батьківства. Свій позов обґрунтовує тим, що [INFO] року відповідач [PERSON] народила дочку [PERSON]. При цьому стверджує, що в свідоцтві про народження дитини в графі батька записаний [PERSON]. Однак, дану особу відповідач [PERSON] вказала як вигадану в силу образи на позивача. Стверджує, що доводиться батьком двом іншим спільним із відповідачем [PERSON] дітям - [PERSON], [INFO], та та [PERSON], [INFO]. Просить ухвалити рішення, яким визнати його батьком [PERSON], [INFO]. Та зобов'язати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Радехівського районного управління юстиції внести зміни до актового запису № 1 про народження [PERSON], [INFO], вказавши [PERSON] в графі відомостей про батька дитини та внести зміни в графу прізвище та по-батькові. . Позивач та представник позивача в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, подав заяву про слухання справи за його відсутності. Позов підтримує з підстав, що у ньому викладені. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча про час і місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, подала до суду заяву про слухання справи за її відсутності. Позов визнає. Відповідач Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Радехівського районного управління юстиції в судове засідання не з'явилася, хоча про час і місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином. Суд приходить до висновку, що неявка сторін та їх представників в судове засідання не перешкоджає розгляду даної справи, а тому вирішив справу розглядати за наявними у ній матеріалами. Заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши обставини справи перевіривши їх належними та допустимими доказами, проаналізувавши норми матеріального та процесуального права, суд дійшов висновку про те, що позов у даній справі підлягає до задоволення судом повністю з огляду на таке. Відповідно до частини 1 статті 50 Сімейного кодексу України, чоловік має право на батьківство. Згідно статті 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. У відповідності до частини 2 статті 55 Кодексу про шлюб та сім'ю України (що був чинним на момент виникнення спірних правовідносин), при народженні дитини у матері, яка не перебуває в шлюбі, якщо немає спільної заяви батьків і рішення суду про встановлення батьківства, запис про батька дитини в книзі записів народжень провадиться за прізвищем матері, ім'я, по батькові та національність батька дитини записуються за її вказівкою. В разі смерті матері, визнання матері недієздатною, позбавлення її батьківських прав, а також при неможливості встановити місце її проживання, запис відомостей про матір і батька дитини провадиться за правилами, викладеними в цій статті, за заявою осіб, зазначених у статті 163 цього Кодексу. Судом встановлено, що в свідоцтві про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 23 січня 2001 року в графі запису про батька дитини зазначений громадянин України [PERSON], української національності. З пояснень позивача, викладених у своїй позовній заяві, вбачається, що особа, зазначена в якості батька у свідоцтві про народження [PERSON], [INFO], є вигаданою відповідачем [PERSON] Судом також встановлено, що відповідач [PERSON] станом на при народженні [INFO] року [PERSON] в зареєстрованому шлюбі не перебувала, спільної заяви разом з батьком дитини не подавала та відповідного рішення суду у відповідний орган реєстрації актів громадянського стану про народження не подавала. А відтак запис про батька даної дитини у Книзі записів народжень був здійснений в порядку статті 55 КЗпШС України за прізвищем матері, та зробленим за вказівкою матері записом про ім'я, по батькові та національність батька дитини. Частиною 1 статті 61 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно частини 4 статті 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд приходить до висновку, що визнання позову відповідачем у справі, яка доводиться матір'ю дитини, батьківство на яке в судовому порядку визнає позивач, не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. А тому суд не вбачає жодних правових підстав для постановлення ухвали про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовження судового розгляду. За таких обставин суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення повністю.

Outcome: approved