Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

В червні 2015 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання його повнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з дня пред'явлення даного позову і до закінчення дитиною навчання у навчальному закладі. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала на те, що вони з відповідачем перебували у фактичних шлюбних відносинах з 1994 року до липня 2013 року. Від таких відносин вони мають повнолітню дитину: [PERSON], [INFO], який навчається на денній формі навчання в Національній металургійній академії України стаціонарного відділення на бюджетній основі. Дитина проживає разом з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання сина не надає. При цьому, відповідач являється фізично здоровою людиною та аліменти нікому іншому не платить. В судове засідання позивачка не з'явилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, раніше надала суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. Справу просила розглянути у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, раніше надав суду заяву, в якій позовні вимоги позивачки визнав в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Справу просив розглянути за його відсутності. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що відповідач доводиться батьком повнолітнього: [PERSON], [INFO], який є студенткою та навчається на другому курсі денної форми навчання в Національній металургійній академії України на бюджетній основі, що підтверджується довідкою Національної металургійної академії України від 01.09.2014 року за № 1930 (а.с.9). Відповідач не надає належної матеріальної допомоги і ухиляється від покладеного на нього, у відповідності до ст. 199 Сімейного кодексу України, обов'язку із утримання повнолітньої дитини віком до 23 років в разі, якщо дитина продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Позивачка просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Тому, з урахуванням положень ст. 182 СК України, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання його повнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 16 червня 2015 року і до закінчення дитиною навчання у навчальному закладі, але не більше ніж до 22 травня 2020 року, допустивши по справі негайне виконання у межах суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі в сумі 243 грн. 60 коп., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved