Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

В січні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив здійснити тлумачення заповіту, складеного 21 квітня 2009 року [PERSON], посвідченого секретарем виконавчого комітету Кіровської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області і зареєстрованого в реєстрі за №7, при цьому просив визначити обєктом спадщини згідно з заповітом право на земельні ділянки, що посвідчуються державними актами про право власності на земельні ділянки, які належали [PERSON] на час відкриття спадщини. Позовні вимоги мотивовані тим, що приватний нотаріус Новгород-Сіверського районного нотаріального округу відмовила йому у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки при складанні та посвідченні заповіту не було враховано, що державні акти не можуть виступати предметом заповіту, оскільки свідоцтво про право на спадщину видається на майно. Рішенням Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 22 березня 2017 року задоволенні позовних вимог відмовлено. В апеляційній скарзі [PERSON] просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог. Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що рішення суду є незаконним. Особа, яка подала апеляційну скаргу посилається, на те, що даний позов є способом подолання перешкоди для оформлення права на спадщину в нотаріальному порядку, а тому є необґрунтованим висновок суду про обрання неналежного способу захисту. Особа, яка подала апеляційну скаргу, вказує на те, що інші спадкоємці відсутні, а тому відповідачем по справі є територіальна громада, яка може звернутися з заявою про визнання спадщини відумерлою. Особа, яка подала апеляційну скаргу, зазначає, що заповіт підлягає тлумаченню, оскільки волевиявлення спадкодавця не є достатньо чітким, що не дозволило отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальному порядку. Особа, яка подала апеляційну скаргу, вказує на те, що Троїцька сільська рада позов визнала, що є підставою для задоволення позову. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що 21 квітня 2009 року [PERSON]Ф склала заповіт, згідно з яким заповіла [PERSON] « Державні акти на право власності на земельні ділянки» ; вказаний заповіт посвідчений секретарем виконкому Кіровської сільської ради Новгород-Сіверського району, зареєстрований в реєстрі за № 7. 08 липня 2016 року [PERSON] померла. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що відсутній спір між спадкоємцями, текст заповіту викладений чіткою і зрозумілою мовою, позивачем неправильно обраний спосіб захисту. Проте, з таким висновком не погоджується апеляційний суд, виходячи з наступного. За змістом ст. 213 ЦК України при тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з'ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, 19 січня 2017 року приватний нотаріус Новгород-Сіверського районного нотаріального округу відмовила у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки при складанні та посвідченні заповіту не було враховано, що державні акти не можуть виступати предметом заповіту, свідоцтво про право на спадщину видається на майно, а не на правовстановлюючий документ, зміст заповіту має суперечливий характер та потребує тлумачення. Враховуючи вищезазначене та беручи до уваги, що [PERSON] мала за меті заповісти позивачу саме земельні ділянки, [PERSON] у встановлений законодавством строк звернувся з заявою про прийняття спадщини, інші спадкоємці відсутні, Троїцька сільська рада визнала позов, апеляційний суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved