Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

В травні 2015 року [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом до Управління з використання та розвитку комунальної власності ММР про визнання бездіяльності протиправною та визнання права на приватизацію. Вказували на те, що зареєстровані та постійно проживають у гуртожитку в буд. № 13 по пров. Кобера в м. Миколаєві в кім. №№ 99,100. Вказані кімнати були надані для проживання колишньому чоловіку позивачки [PERSON] у звязку із знаходженням у трудових відносинах з ПКБ «Інститутом імпульсних процесів та технологій». Позивачки, з незалежних від них підстав, не мають ордеру на вселення до цих кімнат. Також вони зазначили, що були перереєстровані в кімнатах №№ 99,100 в 2003 р. та в період проживання в гуртожитку постійно в повному обсязі сплачували нараховані суми за житлово-комунальні послуги. Проте, відповідач на їх звернення не видає розпорядження щодо надання дозволу на приватизацію позивачами займаного ними помешкання. Посилаючись на вищевикладене, позивачі просять суд визнати бездіяльність Управління з використання та розвитку комунальної власності Миколаївської міської ради щодо нерозгляду спільної заяви [PERSON] та [PERSON] від 26.03.2015 р., зареєстрованої за вхідним номером 52/10.01-35, про приватизацію кімнат №№ 99,100 в гуртожитку в буд. №13 по пров. Кобера, в м. Миколаєві протиправною та визнати за позивачами права на приватизацію вищевказаних кімнат. В судовому засіданні позивачі та їх представник заявлені вимоги підтримали в повному обсязі, наполягали на їх задоволенні. Представник Миколаївської міської ради в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на його безпідставність. Представник третьої особи КП СКП «Гуртожиток» посилався на розсуд суду. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстровано шлюбі з 29.06.1991 року по 17.01.2015 року. Мають доньку [PERSON], [INFO]. Під час перебування у шлюбі, [PERSON], у звязку із знаходженням у трудових відносинах з ПКБ «Інститутом імпульсних процесів та технологій», було надано для проживання у гуртожитку в буд. № 13 по пров. Кобера в м. Миколаєві кімнати №№ 99,100. У вказаних кімнатах були зареєстровані та проживали [PERSON], [PERSON], [PERSON] Перебуваючи на квартирному обліку, [PERSON] 25.07.2003 року уклав із ВАТ ЕК «Миколаївобленерго» Договір на участь в будівництві житлового будинку по вул. Урицького, 2 в м. Миколаєві, з подальшим набуттям права власності на квартиру. Згідно витягу з протоколу № 7 спільного засідання адміністрації та профкомів ВАТ ЕК «Миколаївобленерго» від 21.07.2003 р. 2-х кімнатна квартира № 35 по вул. Урицького корп. 2 була виділена на склад сімї 3 особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON] зі зняттям з квартирного обліку. Згідно Рішень № 429 від 27.02.2004 року та № 1414 від 16.07.2004 року Виконкому Миколаївської міської ради «Про надання квартир у житловому будинку по вул. Урицького, 2-б, видачу ордерів і погодження із виділенням у власність», [PERSON] було надано у власність 2-кімнатну квартиру № 35 за вказаною адресою. На підставі рішення Миколаївської міської ради № 1/26 від 01.06.2006 року « Про припинення комунальних підприємств шляхом ліквідації» КЖЄП «Дружба» було ліквідовано, а будинок № 13 по пров. Кобера у м. Миколаєві переданий на баланс КП СКП «Гуртожиток». 25.03.2008 р. Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва за позовом СП «Гуртожиток» до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, позовні вимоги задоволено частково. [PERSON] визнано таким, що втратив право користування житловим приміщенням кімнат №№ 99,100 в буд. №13 по пров. Кобера у м. Миколаєві. Відповідно до ст.ст. 25, 26 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» питання про приватизацію позивачками [PERSON], [PERSON] житлових приміщень у гуртожитку було розглянуте 22.06.2011 р. комісією із розвязання проблемних питань забезпечення прав мешканців гуртожитків на житло, проте згоди на приватизацію не було надано. Як вбачається зі змісту заяви [PERSON] та [PERSON] від 26.03.2015 р., позивачки вдруге просили передати житлове приміщення кімнат № 99,100 в гуртожитку в будинку №13 по пров. Кобера в м. Миколаєві в приватну власність шляхом приватизації. При цьому інших підстав, ніш раніше, не зазначено у заяві. За результатом розгляду заяви, відповідачем було надано відповідь листом за № 487/10/01/08/15 від 05.05.2015 року. При цьому, видача окремого розпорядження щодо відмови у погодженні приватизації, законодавством не передбачено. Отже, суд вважає, що вказане свідчить про розгляд спільної заяви позивачів відповідачем. Враховуючи викладене, вимоги в частині визнання бездіяльності Управління з використання та розвитку комунальної власності Миколаївської міської ради щодо не розгляду спільної заяви [PERSON] та [PERSON] від 26.03.2015 р., зареєстрованої за вхідним номером 52/10.01-35, про приватизацію кімнат №№ 99,100 в гуртожитку в буд. №13 по пров. Кобера, в м. Миколаєві протиправною не підлягають задоволенню через їх безпідставність. Не підлягають задоволенню також вимоги позивачів в частині визнання за ними права на приватизацію кімнат у гуртожитку через наступне. Відповідно до\~Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація - це правочин між державою у особі її повноважних органів визначених ч. 1\~ст. 8 цього Закону\~та громадянином щодо безоплатної передачі майна з державного житлового фонду у власність громадянина, який має право користування зазначеним майном. За положеннями вимог\~ст. 8 цього Закону, приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Відповідно до\~Закону приватизація здійснюється шляхом безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім'ї та додатково 10 квадратних метрів на сім'ю, а також продажу надлишків загальної площі квартир (будинків) громадянам України, що мешкають в них або перебувають в черзі потребуючих\~поліпшення житлових умов. Згідно ст. 31 ЖК України громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. Жилі приміщення надаються зазначеним громадянам, які постійно проживають у даному населеному пункті (якщо інше не встановлено законодавством Союзу РСР і Української РСР), як правило, у вигляді окремої квартири на сім'ю. Відповідно до\~ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» особливості приватизації житлових приміщень у гуртожитках визначаються законом. Згідно ЗУ Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитку громадяни мають право на приватизацію житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад і можуть бути приватизовані відповідно до закону, але за певних умов. Оскільки [PERSON] та [PERSON], разом із [PERSON] були забезпечені житлом ще в 2003 р., а саме квартирою № 35 по вул. Урицького, корп. 2 в м. Миколаєві, через що зняті з квартирного обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, на них не поширюється дія Законів України«Про приватизацію державного житлового фонду» та Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитку.

Outcome: dismissed