Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

Департамент соціальної політики Луцької міської ради звернувся в суд з цивільним позовом до [PERSON] про стягнення допомоги. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 21.10.2014, 28.04.2015, 04.11.2015, 27.04.2016 відповідач зверталася із заявами про призначення щомісячної адресної грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання та на оплату житлово-комунальних послуг відповідно до Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату комунально-житлових послуг, затвердженого Постановою КМУ № 505 від 01.10.2015 року. При проведенні ревізії Державною фінансовою інспекцією у Волинській області встановлено, що у відповідача у відділенні банку є в наявності депозитний вклад у розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Таким чином, відповідач надала недостовірні відомості для призначення вказаної допомоги. Просить суд, стягнути з відповідача в користь Департаменту соціальної політики Луцької міської ради 28051,32 грн. щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання та на оплату житлово-комунальних послуг та судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не зявилася, подала суду заяву про слухання справи у її відсутності, просить суд позов задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не зявилася, хоча про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, про що свідчать письмові матеріали справи. Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності сторін по наявним матеріалам справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Статтею 1212 ЦК України передбачено, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Із матеріалів справи вбачається, що згідно із довідкою від 16.10.2014 № 0764/000031 про взяття на облік особи переміщеної з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, [PERSON] є внутрішньо переміщена особа, яка перемістилася разом з дочкою [PERSON], [INFO], з району проведення АТО (м. Луганськ, вул. Героїв Сталінграду, 3/47) в м. Луцьк за адресою: м. Луцьк, вул. Чернишевського, 76 в (а.с. 9). Відповідно до п. 2 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату комунально-житлових послуг, затвердженого Постановою КМУ № 505 від 01.10.2015 року передбачено, що грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення з дня звернення з її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців. Судом встановлено, що відповідачу [PERSON] згідно поданих нею заяв, відповідно до рішень Департаменту соціальної політики від 28.10.2014, 27.05.2015, 11.11.2015, 04.05.2016 року призначено грошову допомогу на відповідача та її дочку [PERSON] на період з 21.10.2014 по 31.07 .2106 в розмірі 1326,00 грн. щомісячно (а.с. 4-8, 10-11). Із акту ревізії використання коштів Державної фінансової інспекції у Волинській області № 040-23/004 від 23.06.2016 року, відповідно до листа ПАТ КБ «Приватбанк» від 17.06.2016 року № 20.1.0.0.0/7-20160609/3449, вбачається, що у [PERSON] у відділенні банку є наявності депозитний вклад у розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб (а.с. 12-13). Відповідно до п. 6 Порядку, грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сімї має на депозитному банківському рахунку кошти у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Таким чином, не надавши достовірної інформації про наявність депозитного вкладу на рахунку [PERSON], їй виплачено державну допомогу незаконно. Згідно п. 11 Порядку, суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сімї на вимогу уповноваженого органу. У звязку з цим, рішенням позивача від 27.07.2016 року визначено обсяг надміру виплачених відповідачу коштів в розмірі 28051,32 грн. (а.с. 15 зворот). Однак, в добровільному порядку відповідач вказану суму грошових коштів позивачу не повернула (а.с. 15). Таким чином, проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вимоги позивача про відшкодування відповідачем судових витрат також підлягають до задоволення.

Outcome: approved