Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-08 00:00:00

В червні 2021р. позивач АТ «Універсал Банк» звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідачки [PERSON] , в якому просив суд: - стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 11 травня 2019р. (далі по тексту - кредитний договір) у розмірі 14949,7 грн.; судовий збір у розмірі 2270,0 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що між сторонами на підставі анкети-заяви відповідачки від 11 травня 2019р., було укладено кредитний договір, за умовами якого відповідачка отримала кредит у гривні у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 10000,0 грн. з можливістю його коригування, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 3,2 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, зі сплатою збільшених відсотків за користування кредитом в розмірі 6,4 % на місяць на суму простроченої заборгованості за кредитним договором, спеціальним платіжним засобом яким є платіжні карти «Monobank». З огляду на те, що відповідач не виконує зобов`язання за кредитним договором і має прострочену заборгованість за тілом кредиту у розмірі 14949,7 грн., позивач вимушений був звернутись до суду за захистом свого порушеного права. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 30 червня 2021р. відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. В прохальній частині позову, сторона позивача клопотала перед судом про розгляд справи у відсутність свого представника, заявлені позовні вимоги сторона позивача підтримує в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові та сторона не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив, зазначивши, що кредитний договір ним було укладено під впливом іншої особи, кошти він не отримував. Суд, заслухавши пояснення відповідача, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, в межах проекту «Мonobank», між сторонами 11 травня 2019р. було укладено кредитний договір, відповідно до якого було відкрито поточні рахунки клієнту (відповідачу), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки «Мonobank». Після перевірки кредитної історії на платіжних картках «Мonobank» за заявою відповідачки було встановлено кредитний ліміт, після проведення попередньої ідентифікації відповідачки за допомогою завантаження копії її паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, та було їй видано платіжну картку після верифікації у точці видачі. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають договір та зобов`язалася виконувати його умови. На підставі укладеного кредитного договору відповідачу було надано кредит у гривні у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі до 10000,0грн. з можливістю його коригування, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 3,2 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом (38,4 % річних), зі сплатою збільшених відсотків за користування кредитом в розмірі 6,4 % на місяць на суму простроченої заборгованості за кредитним договором (76,8%). З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 22 грудня 2020р. загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 14949,7 грн. та складається з заборгованості за тілом кредиту - 13049,19 грн.; заборгованості за пенею та комісіями - 1900,51 грн. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною 2 цієї статті встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором не виконує, а отже з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у розмірі 14949,7 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2270,0 грн.

Outcome: approved