Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-01 00:00:00

До Високопільського районного суду Херсонської області звернулося Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Херсонське обласне управління АТ «Ощадбанк» до [PERSON] , про стягнення заборгованості, зазначивши, що 08.02.2018 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Херсонське обласне управління АТ «Ощадбанк» та фізичною особою [PERSON] було підписано заяву про приєднання №634712 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Підписанням даної заяви клієнт беззастережно приєднується до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, розміщеного на офіційному сайті АТ «Ощадбанк». Постановою правління Банку від 19.07.2019 року тип публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» було змінено на приватне та перейменовано Банк на акціонерне товариство «Державний ощадний банк України». Відповідно до п.6.3 Заяви на встановлення відновлюваної кредитної лінії Банк надав відповідачу кредит в сумі 40 000,00 грн., на строк 60 місяців з можливим подовженням на той самий строк. Процентна ставка за кредитом складає 38,00 процентів річних. Враховуючи те, що відповідач не виконала належним чином своїх зобов`язань, а тому станом на 25.02.2020 року утворилася заборгованість в розмірі 45 985,64 грн., з яких: 39835,51 грн. прострочена заборгованість по кредиту; 4560,78 грн. проценти за користування кредитом; 642,85 грн. комісія; 311,53 грн. пеня за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 130,88 грн. пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 434,03 грн. 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 59,17 грн. 3% річних за несвоєчасне погашення відсотків за користування кредитом; 10,89 грн. втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. Станом на дату подання позовної заяви заборгованість не погашено. 27.11.2019 року на адресу відповідача направлено вимогу про повернення кредиту, яка нею отримана 29.11.2019 року, але заборгованість по кредиту не погашено. Просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 45 985 грн. 64 коп. та судові витрати в розмірі 2102,00 грн. Представник позивача Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Херсонське обласне управління АТ «Ощадбанк», за довіреністю Лепська А.В. (а.с.130), наполягає на задоволенні позову з підстав викладених у позовній заяві та надала клопотання про розгляд справи у відсутності представника (а.с.140, 163). Відповідач [PERSON] , в\~судове засідання не прибула, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце проведення судового засідання, про що свідчать поштові повідомлення про вручення судових повісток, відзив на позов не надала, як не надано і доказів на заперечення позовних вимог. Ухвалою Високопілського районного суду Херсонської області від 09.08.2020 року справа призначена до судового розгляду по суті на 07.09.2020 року на 09.00 год., та в подальшому розгляд було відкладено за клопотаннями відповідача. Як убачається із матеріалів справи, відповідач, не надавши ні відзиву на позовні вимоги, ні належних та допустимих доказів на заперечення позовних вимог, на час призначення до розгляду справи неодноразово надавала клопотання про відкладення розгляду справи, посилаючись на запровадження в Україні карантину, згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» із відповідними змінами, починаючи з 12.03.2020 на території всієї України( від 28.04.2020 року на а.с.104, від 18.05.2020 року на а.с.112, від 01.07.2020 року на а.с.120, від 23.07.2020 року на а.с.126, від 03.09.2020 року на а.с.139, від28.09.2020 року на а.с.146, від 03.11.2020 року на а.с.152, від 23.11.2020 року на а.с.158-159, на 02.12.2020 року на а.с.164-165) Справа неодноразово призначалась як до підготовчого так і до судового розгляду та розгляд було відкладено на підставі клопотання відповідача. При цьому, дослідивши надані клопотання відповідача, суд вважає, що всі клопотання містять загалом ідентичні доводи, які на думку відповідача, унеможливлюють її прибуття до суду, враховуючи те, що у клопотанні відповідач недостатньо конкретизувала, які саме карантинні обмеження перешкоджають саме їй з`явитись в судове засідання, а сам факт наявності на території України карантину, підставою для відкладення розгляду справи бути не може. Оскільки здіснення судочинства Високопільським районним судом Херсонської області на час призначення даної справи до судового розгляду не зупинялось. На офіційному сайті Судової влади та Високопільського районного суду Херсонської області неодноразово оприлюднювалась інформація щодо способів реалізації прав учасників судових розглядів щодо участі в судових засіданнях, зокрема шляхом особистої участі із застосуванням засобів індивідуального захисту або у режимі відеоконференції. Відповідач не зверталась до суду із клопотаннями про забезпечення участі у розгляді справи в режимі відеоконференції, а також на час призначення справи до розгляду особисто не з`являлась. Наведені у клопотаннях відповідача обставини, на думку суду, не свідчать про неможливість участі у судових засіданнях, оскільки обмеження, впроваджені у зв`язку з карантином не перешкоджали відповідачу з`явитись до суду особисто або прийняти участь у розгляді справи іншим процесуальним способом, в тому числі і з наданням клопотання про розгляд справи у відсутність на підставі наявних у справі доказів, в порядку письмового провадження. При цьому як вважає суд, що утримання від участі в судових засідання під час карантину було рекомендовано і не мало обов`язкового характеру. Відповідно до вимог ст.43, ст.49 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається. Неприпустимість зловживання процесуальними правами є однією з основних засад цивільного судочинства. Як убачається із судової практики Верховного Суду, судом висловивлено позицію про те, що саме адаптивний карантин не є перешкодою для прибуття у суд. Зазначена позиція узгоджується із висновками Касаційного Господарського Суду Верховного суду від 16.07.2020 року (справа №924/369/19), в якому суд наголошує, що відкладення розгляду справи\~є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а\~неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні\~(стаття 202 Господарського процесуального кодексу). А неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору. Відповідне положення міститься у\~постанові Касаційного Цивільного Суду Верховного Суду від 1 жовтня 2020 року (справа № 361/8331/18) в якому суд висловив свою позицію про те, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Верховний Суд виходить з того, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів\~достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а\~неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору. \~ За\~таких обставин,суд вважає причину неявки в судове засідання відповідача не поважною, не надання відзиву та доказів на заперечення позовних вимог, не надання заяв про розгляд справи в режимі відоконференції чи у відсутність відповідача в порядку письмового провадження, а тому вважає за можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст.ст.280-282 ЦПК України, а представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи (а.с.163). \~Відповідно до\~ст.211 ЦПК України, ч.3. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до вимог ст.247 ЦПК України, ч.2… У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, судом встановлено: - Із копії розрахунку заборгованості (а.с.10-11) вбачається, що відповідач станом на 25.02.2020 року має заборгованість в розмірі 45 985,64 грн., з яких: 39835,51 грн. прострочена заборгованість по кредиту; 4560,78 грн. проценти за користування кредитом; 642,85 грн. комісія; 311,53 грн. пеня за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 130,88 грн. пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 434,03 грн. 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 59,17 грн. 3% річних за несвоєчасне погашення відсотків за користування кредитом; 10,89 грн. втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. При цьому останній платіж відповідачем 21.06.2019 року в сумі 2000,00 грн. - Із копії заяви про приєднання №634712 від 08.02.2018 року, заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (а.с.12-16) вбачається, що позивач надав [PERSON] кредит в розмірі 40000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 38,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. - Із копії паспорту громадянина України (а.с.82-83) вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] , в селі Іванівка Високопільського району Херсонської області, зареєстрована в [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Високопільської селищної ради ОТГ Херсонської області (а.с.97). Та має ІПН [NUMBER] (а.с.84). - Із копії вимоги від 27.11.2019 року (а.с.85) вбачається, що Банк направив на адресу відповідача вимогу про повернення кредиту, яку [PERSON] отримала 29.11.2019 року (а.с.86). - Із копій виписок по кредитному рахунку (а.с.87-92) вбачається, що [PERSON] в період з 2018 року по 2020 рік користувалася кредитними коштами, а також здійснювала погашення боргу по кредитній картці. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що відповідач, відповідно до поданої заяви №634712 від 08.02.2018 року (а.с.12-16), отримала від позивача кредит в розмірі 40 000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 38,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Внаслідок неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору, станом на 25.02.2020 року утворилася заборгованість в розмірі 45985,64 грн., з яких: 39835,51 грн. прострочена заборгованість по кредиту; 4560,78 грн. проценти за користування кредитом; 642,85 грн. комісія; 311,53 грн. пеня за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 130,88 грн. пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 434,03 грн. 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 59,17 грн. 3% річних за несвоєчасне погашення відсотків за користування кредитом; 10,89 грн. втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. Отже заборгованість відповідно до розрахунку заборгованості становить 45 985, 64 грн. (а.с.10-11). Суд дослідивши наявні у справі докази приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.527 ЦК України, ч.1. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. 2. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Відповідно до ст.530 ЦК України, ч.1. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. ч.2. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України 2. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, оскільки відповідач, внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобов`язань, порушила виконання умов кредитного договору №634712 від 08.02.2018 року та норми діючого законодавства, суд вважає за можливим вимогу позивача щодо стягнення з відповідача суми заборгованості задовольнити у повному обсязі, тобто стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по кредитному договору на загальну суму 45985 грн. 64 коп. Крім того, згідно ст.141 ЦПК України, із відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються із 2102,00 гривень сплаченого судового збору, що підтверджується платіжним дорученням (а.с.7). \~ На\~підставі викладеного,\~ст.ст.\~526,\~527,\~530,\~625,\~629,\~1050\~ЦК України,\~

Outcome: approved