Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-21 00:00:00

До Дергачівського\~районного суду\~Харківської області\~звернувся представник\~АТ КБ\~«Універсал Банк»\~з позовом\~до [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №74Ф-СК від 15 серпня 2007 року у розмірі 55570,09 грн, що складаються з суми боргу у вигляді інфляційних втрат за час прострочення виконання грошових зобов`язань 37708,28 грн., три відсотки річних 17861,81 грн. Також, просить суд стягнути з відповідачів судовий збір сплачений при зверненні до суду. Свої вимоги мотивує тим, що 15 серпня 2007 року між ВАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №74Ф-СК, згідно з яким йому був наданий кредит в сумі 28300 (двадцять вісім тисяч триста) дол. США 00 центів строком на 15 (п`ятнадцять) років до 15.08.2022 року, проценти за користування кредитом 14% річних. Окрім того, з метою забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором від 15.08.2007 року було укладено Договір поруки №74Ф-СК/z2 з [PERSON] та Договір поруки №74Ф-СК/z3 з [PERSON] . Згідно вищевказаного Договору поруки, у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань за кредитним договором [PERSON] та [PERSON] зобов`язались відповідати перед Банком в тому ж обсязі, що і [PERSON] за Кредитним договором, зокрема, за повернення основної суми заборгованості, відсотків за використання кредиту, а також сплати пені та інших штрафних санкцій, встановлених Кредитним договором. 10 грудня 2010 року Дергачівським районним судом Харківської області за позовом ПАТ «ВТБ Банк» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості, позовні вимоги задоволено в повному обсязі, а саме стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ «ВТБ Банк» в особі Харківської філії ПАТ «ВТБ Банк» заборгованість за кредитним договором №74Ф-СК від 15 серпня 2007 року в розмірі 209853 (двісті дев`ять тисяч вісімсот п`ятдесят три гривні) 87 коп., та судові витрати на користь ПАТ «ВТБ Банк» в рівних частинах в розмірі 1950, 00 грн. На виконання вказаного рішення суду було видано виконавчі листи, які ВАТ «ВТБ Банк» пред`явив до органів Державної виконавчої служби України. Однак, Відповідач не виконав вказане рішення суду вчасно, а тільки шляхом направлення окремих періодичних платежів, а отже допустив прострочення грошового зобов`язання за вказаний період. 21 жовтня 2020 року між АТ «ВТБ Банк» та АТ «Універсал Банк» було укладено Договір №75-РБ про відступлення прав вимоги. Також, в обґрунтування позову посилається на вимоги ст.625 ЦК України, відповідно до якої боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Розмір заборгованості відповідно до розрахунку виконаного AT «Універсал банк» станом на 02.03.2021 року, за період прострочення з 03.03.2018 року по 02.03.2021 року складає: - розрахована сума за ставкою 3% річних -17 861,81 грн. та 37 708, 28 грн. - інфляційних втрат, а всього разом: 55 570, 09 (п`ятдесят п`ять тисяч п`ятсот сімдесят гривень) 09 коп. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в заяві підтримав позовні вимоги і просив їх задовольнити в повному обсязі, просить розглядати справу у його відсутність, у разі неявки відповідачів не заперечував проти винесення заочного рішення по справі. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином та своєчасно, шляхом виклику до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, при цьому не надали відзив на позов, тому справа розглядається в заочному судовому засіданні. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як, відповідачі належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не з`явилися в судове засідання та не подали відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, то відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом було встановлено, що 15 серпня 2007 року між ВАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №74Ф-СК, згідно з яким йому був наданий кредит в сумі 28300 (двадцять вісім тисяч триста) дол. США 00 центів строком на 15 (п`ятнадцять) років до 15.08.2022 року, проценти за користування кредитом 14% річних. Окрім того, з метою забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором від 15.08.2007 року було укладено Договір поруки №74Ф-СК/z2 з [PERSON] та Договір поруки №74Ф-СК/z3 з [PERSON] . Згідно вищевказаного Договору поруки, у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань за кредитним договором [PERSON] та [PERSON] зобов`язались відповідати перед Банком в тому ж обсязі, що і [PERSON] за Кредитним договором, зокрема, за повернення основної суми заборгованості, відсотків за використання кредиту, а також сплати пені та інших штрафних санкцій, встановлених Кредитним договором. 10 грудня 2010 року Дергачівським районним судом Харківської області за позовом ПАТ «ВТБ Банк» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості, позовні вимоги задоволено в повному обсязі, а саме стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ «ВТБ Банк» в особі Харківської філії ПАТ «ВТБ Банк» заборгованість за кредитним договором №74Ф-СК від 15 серпня 2007 року в розмірі 209853 (двісті дев`ять тисяч вісімсот п`ятдесят три гривні) 87 коп., та судові витрати на користь ПАТ «ВТБ Банк» в рівних частинах в розмірі 1950, 00 грн. На виконання вказаного рішення суду було видано виконавчі листи, які ВАТ «ВТБ Банк» пред`явив до органів Державної виконавчої служби України. Однак, Відповідач не виконав вказане рішення суду вчасно, а тільки шляхом направлення окремих періодичних платежів, а отже допустив прострочення грошового зобов`язання за вказаний період. 21 жовтня 2020 року між АТ «ВТБ Банк» та АТ «Універсал Банк» було укладено Договір №75-РБ про відступлення прав вимоги. Також, в обґрунтування позову посилається на вимоги ст.625 ЦК України, відповідно до якої боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Розмір заборгованості відповідно до розрахунку виконаного AT «Універсал банк» станом на 02.03.2021 року, за період прострочення з 03.03.2018 року по 02.03.2021 року складає: - розрахована сума за ставкою 3% річних -17 861,81 грн. та 37 708, 28 грн. - інфляційних втрат, а всього разом: 55 570, 09 (п`ятдесят п`ять тисяч п`ятсот сімдесят гривень) 09 коп. За правилами ст.15 та ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (частина перша статті 611 ЦК України) Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5ЦК України). Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 01 жовтня 2014 року у справі № 6-113цс14, з якою погодилась [PERSON] Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц, провадження № 14-16цс18. З огляду на матеріали справи, предметом позову у даній справі є стягнення на підставі частини 2 статті 625 ЦК України інфляційних втрат та 3 % річних, за невиконання грошового зобов`язання щодо відшкодування майнової шкоди, підтвердженого судовим рішенням. Отже, відповідачі мають грошове зобов`язання перед позивачем, що підтверджується рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 10 грудня 2010 року. Грошове зобов`язання відповідачами згідно рішення суду не виконано, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України. Згідно наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості 3% річних та інфляційні втрати становлять 55570,09 грн., тому позов підлягає до задоволення. Крім того, у відповідності до положень ст.141 ЦПК України, слід стягнути із відповідачів на користь позивача понесені ним судові витрати, а саме судовий збір в сумі 2270,00 гр.

Outcome: approved