Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-14 00:00:00

До Високопільського районного суду Херсонської області звернулася [PERSON] із позовною заявою до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, зазначивши у позові про те, що у 2002 році на підставі рішення Високопільського районного суду Херсонської області про стягнення аліментів на утримання дитини, був виданий виконавчий лист про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) до повноліття дитини. На підставі виконавчого листа відкрито виконавче провадження Високопільським районним ВДВС. Відповідно до довідки розрахунку заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.03.2017 року складає 36119,7 грн. Відповідач категорично відмовляється погашати заборгованість у добровільному порядку. Просить суд стягнути з відповідача на її користь неустойку(пеню) у розмірі 11043,53 грн. та покласти на відповідача судові витрати. Позивач [PERSON] надала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить задовольнити, а також розглянути справу у її відсутність (а.с.24). Відповідач [PERSON] надав заяву у якій позов визнав частково, зазначивши про неможливість сплачувати за відсутності коштів та просить справу розглянути у його відсутність.(а.с.25) Відповідно до ст.211 ЦПК України, ч.3. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до вимог ст.247 ЦПК України, ч.2… У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши та дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, судом з'ясовано наступне: - Із копії паспорту громадянина України (а.с.3) встановлено, що [PERSON], [INFO], уродженка та мешканка с.Дудчани Нововоронцовського району Херсонської області. - Із Довідки-розрахунку Високопільського РВ ДВС у Херсонській області (а.с.4) з'ясовано, що на виконанні Високопільського РВ ДВС ГТУЮ в Херсонській області знаходиться виконавчий лист №2-229 від 04.03.2002 року Високопільського районного суду про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно до повноліття дитини та за період з січня місяця 2008 року по лютий 2017 року, включно, має заборгованість у зв'язку з несплатою аліментів та станом на 01.03.2017 року така заборгованість становить 36119,7 грн. - Із розрахунку пені за несплату аліментів (а.с.5-6) встановлено, що позивачем було прийнято до уваги нараховані суми аліментів, які не сплачені відповідачем та застосуванні 1% від суми за кожний місяць такої заборгованості окремо, тому станом на 01.03.2017 року визначена пеня на суму заборгованості по аліментам, яка становить в загальній сумі 11043,53 грн. - Із копії паспорту громадянина України (а.с.18) встановлено, що [PERSON], [INFO], народився в с.Пистинь Косівського району Івано-Франківської області та зареєстрований за адресою [ADDRESS]. Має ідентифікаційний номер платника податків (ІПН) - [NUMBER] (а.с.18 на звороті) - Із Довідки-розрахунку Високопільського РВ ДВС ГТУЮ у Херсонській області від 23.01.2018 року (а.с.19) з'ясовано, що на виконанні Високопільського РВ ДВС ГТУЮ в Херсонській області знаходиться виконавчий лист №2-229 від 04.03.2002 року Високопільського районного суду про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно до повноліття дитини та за період з січня місяця 2008 року по грудень 2017 року, включно, має заборгованість у зв'язку з несплатою аліментів та станом на 23.01.2018 року така заборгованість становить 43501,8 грн. Разом з тим, у січні місяці 2018 року було нараховано до стягнення аліментів в сумі 930 грн., та відповідачем сплачено 1000 грн. Відповідно до вимог ст.196 Сімейного кодексу України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Таким чином, передбачена ст. 196 Сімейного кодексу України відповідальність у виді сплати неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів настає за наявності вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду. Відповідно до правової позиції, викладеної у Постанові №3 Пленум Верховного Суду України «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, у п.22, роз'яснено, що передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, зокрема у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Оскільки відповідачем не надано належних доказів, що заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, зокрема у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками, суд вважає про наявність підстав для нарахування неустойки(пені). Згідно ст. 196 СК України, пеня нараховується не на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. Верховний Суд України за результатами розгляду цивільної справи № 6-2696цс15 сформулював правову позицію, яка викладена у постанові від 16 грудня 2015 року, відповідно до якої згідно з частиною 1 статті 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Оскільки неустойка у вигляді пені обчислюється у відсотках від суми невиконаних або неналежно виконаних зобов'язань, які виникають у боржника щомісяця, то і пеня має триваючий характер і обраховується за прострочення кожного зобов'язання окремо. При цьому, сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць визначається таким чином: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1% пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). За таких обставин, аналізуючи встановлені обставини та зібрані у справі докази, як окремо так і в їх сукупності, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів, в межах заявлених вимог, з січня 2008 року по лютий 2017 року, включно, відповідно до довідки розрахунку заборгованості, виконаного Високопільським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області. Тому суд приймає до уваги розрахунок позивача [PERSON], як такий, що відповідає вимогам чинного законодавства та зазначена загальна сума неустойки(пені) по заборгованості аліментів за період з січня 2008 року по лютий місяць 2017 року, включно, яка складає 11043,53 грн., як вважає суд, є правильною та підлягає задоволенню, а тому слід стягнути з відповідача загальну суму пені, яка складає 11043,53 грн., на користь позивача. Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору при подачі даного позову, то відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 704, 8 гривні підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного, ст.196 СК України, Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», №3 від 15 травня 2006 року,

Outcome: approved