Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

Головний лікар комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить вирішити питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку [PERSON], посилаючись на те, що останній з 2009 року знаходиться під наглядом лікаря-психіатра. Неодноразово лікувався в психіатричній лікарні, є інвалідом ІІ групи. У клінічній картині домінує галюцинаторно-параноїдна симптоматика з імпульсивними діями. [PERSON] диспансер відвідує не регулярно, підтримуюче амбулаторне лікування приймає нерегулярно, внаслідок чого ремісії неякісні. Госпіталізації часті і тривалі. Зі слів матері [PERSON], психічний стан [PERSON] змінився близько тижня, перестав спати ночами, розмовляв сам з собою, відношення до матері злобне, дратівливе. У звязку з чим, матір викликала бригаду швидкої медичної допомоги. [PERSON] госпіталізований у примусовому порядку. 30.03.2016 року [PERSON] оглянутий комісією лікарів-психіатрів. Під час огляду у [PERSON] контакт формальний, зовні вкрай напружений, підозрілий. Мова паралогічна, розірвана. Заявляє: «Бездумність думок почалася». Намагається раціоналізувати свою поведінку в день госпіталізації. При розпитуванні про взаємини в сімї став злобним і роздратованим, заявив «.. я з ними потім розберуся». Критика відсутня. Від лікування в умовах стаціонару категорично відмовився. Внаслідок хвороби [PERSON] являє потенційну соціальну небезпеку для оточуючих. Госпіталізація доцільна. Лікування можливе лише в умовах психіатричного стаціонару. У судовому засіданні представник психіатричного закладу заяву підтримав з підстав, викладених в ній, та просив суд задовольнити заяву. Прокурор заяву підтримав та просив суд винести рішення про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, лікаря-психіатра, думку прокурора, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Як вбачається з висновку комісії лікарів-психіатрів [PERSON], [INFO], яка проживає за адресою: [INFO], має тяжкий психічний розлад у формі параноїдної шизофренії, безперервний тип перебігу, галюцинаторно-параноїдний синдром з агресивними тенденціями та високою вірогідністю скоєння агресивних дій відносно близьких. Надані суду пояснення лікаря-психіатра [PERSON], зокрема, про те, що [PERSON] знаходиться на лікуванні в комунальній установі «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради, внаслідок захворювання являє потенційну небезпеку для оточуючих, суд вважає доказами по справі, підтверджуючими необхідність госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved