Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

В січні 2020 року позивач - АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з вказаним позовом, просив стягнути з до [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором №б/н від 16.05.2016р., яка станом на 19.05.2020 р. становить - 17067,74 грн. Ухвалою суду від 13 серпня 2020 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження та призначено її розгляд на 23 жовтня 2020 року. 23 жовтня 2020 року у зв`язку з неявкою сторін судовий розгляд справи відкладено на 01 грудня 2020 року. 01 грудня 2020 року у зв`язку з неявкою відповідача судовий розгляд справи відкладено на 01 лютого 2021 року. 01 лютого 2021 року в зв`язку з перебуванням судді на лікарняному, розгляд справи відкладено на 22 березня 2021 року. Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» надав суду заяву з проханням про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про розгляд справи був повідомлений своєчасно та належним чином, під розписку, на день розгляду справи від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку із зазначеним, 22 березня 2021 року судом постановлена ухвала про розгляд справи у заочному порядку. Наявних у справі матеріалів про права та обов`язки сторін, достатньо для її розгляду у відсутності відповідача. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши обставини справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню. 14 червня 2018 року у зв`язку зі зміною типу акціонерного товариства змінено назву позивача - Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк». Матеріалами справи встановлено, що 16 травня 2016 року між акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 15 000,00 гривень. Відповідач був ознайомлений з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», що підтвердила своїм підписом, таким чином підтвердила свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Відповідно до п.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно із п.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Згідно до п.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Однак, відповідач умови договору належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 19.05.2020 року виникла заборгованість за кредитним договором, яка згідно розрахунку наданого позивачем, становить - 17067,74 грн., та складається з наступного: 13852,34 грн. - заборгованість за тілом кредиту, т.ч.: 0,00 грн. -заборгованість за поточним тілом кредита, 13852,34 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита, 0,00 грн - заборгованість за нарахованими відсотками, 3215,40 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, 00,00 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625, 00,00 грн. - нарахована пеня, 0,00 грн. - нараховано комісії. Таким чином, з огляду на вказане, суд дійшов висновку, що відповідачем дійсно були порушені умови укладеного договору між банком та боржником, тому існує обов`язок відповідача нести відповідальність перед банком щодо погашення заборгованості по кредиту та нарахованим штрафним санкціям. Крім того, на підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 2102,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved