Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визначення частки у спільному сумісному майні. Позов мотивований тим, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , спадкоємицею після смерті якого є [PERSON] . [INFO] померла тітка позивача - [PERSON] , спадкоємицею після смерті якої, відповідно до заповіту, є [PERSON] . Відповідно до державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 333059 від 12.10.2009 року, власниками земельної ділянки площею: 0,0200 га кадастровий номер № 0510137000:03:027:0150, що розташована в [ADDRESS] , є [PERSON] та [PERSON] , при цьому зазначено, що майно перебуває у спільній сумісній власності, частка у спільній сумісній власності кожного не визначена. Відповідно до державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 333057 від 12.10.2009 року, власниками земельної ділянки площею 0,0665 га, кадастровий номер № 0510137000:03:027:0148, що розташована в [ADDRESS] , є [PERSON] та [PERSON] , при цьому зазначено, що майно перебуває у спільній сумісній власності, частка у спільній сумісній власності кожного не визначена. Відповідно до державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 333058 від 12.10.2009 року, власниками земельної ділянки площею 0,0135 га, кадастровий номер № 0510137000:03:027:0149, що розташована в [ADDRESS] , є [PERSON] та [PERSON] , при цьому зазначено, що майно перебуває у спільній сумісній власності, частка у спільній сумісній власності кожного не визначена. З метою оформлення спадщини позивач звернулась до Другої Вінницької державної нотаріальної контори, однак їй було надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.05.2021 року №733/02-31, у якій роз`яснено, що видати свідоцтво про право на спадщину на частку земельних ділянок, що належать на праві спільної сумісної власності неможливо, оскільки, у наданих документах, зокрема державних актах, відсутні відомості про належність цього нерухомого майна спадкодавцю, а саме не зазначено частку у спільній частковій власності на земельні ділянки. Нотаріусом було рекомендовано вирішити зазначене питання у судовому порядку. Ухвалою суду від 01.11.2021 року призначено справу до розгляду у порядку загального позовного провадження та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. В судовому засіданні позивач та представник позовні вимоги підтримали та просили визначити частки у спільному майні по 1/2 кожному. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі, просила задовольнити. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст.206 ЦПК України). А тому, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, та, зважаючи на визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , спадкоємицею після смерті якого є [PERSON] , відповідно до свідоцтва про спадщину за заповітом від 23.04.2015 року, виданого державним нотаріусом Другої Вінницької державної нотаріальної контори. [INFO] померла тітка позивача - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , спадкоємицею після смерті якої, відповідно до заповіту, є [PERSON] . Відповідно до державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 333059 від 12.10.2009 року, виданого на підставі рішення Вінницької міської ради від 11.11.2008 року № 2147 31 сесії 5 скликання власниками земельної ділянки площею: 0,0200 га кадастровий номер № 0510137000:03:027:0150, що розташована в [ADDRESS] , є [PERSON] та [PERSON] , при цьому зазначено, що майно перебуває у спільній сумісній власності, частка у спільній сумісній власності кожного не визначена. Відповідно до державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 333057 від 12.10.2009 року, виданого на підставі рішення Вінницької міської від 11.11.2008 року № 2147 31 сесії 5 скликання, власниками земельної ділянки площею 0,0665 га, кадастровий номер № 0510137000:03:027:0148, що розташована в [ADDRESS] , є [PERSON] та [PERSON] , при цьому зазначено, що майно перебуває у спільній сумісній власності, частка у спільній сумісній власності кожного не визначена. Відповідно до державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 333058 від 12.10.2009 року, виданого на підставі рішення Вінницької міської ради від 11.11.2008 року №2147 31 сесії 5 скликання, власниками земельної ділянки площею 0,0135 га, кадастровий номер № 0510137000:03:027:0149, що розташована в [ADDRESS] , є [PERSON] та [PERSON] , при цьому зазначено, що майно перебуває у спільній сумісній власності, частка у спільній сумісній власності кожного не визначена. З метою оформлення спадщини позивач звернулась до Другої Вінницької державної нотаріальної контори, однак їй було надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.05.2021 року №733/02-31, у якій роз`яснено, що видати свідоцтво про право на спадщину на частку земельних ділянок, що належать на праві спільної сумісної власності неможливо, оскільки, у наданих документах, зокрема державних актах, відсутні відомості про належність цього нерухомого майна спадкодавцю, а саме не зазначено частку у спільній частковій власності на земельні ділянки. Відповідно до ст. 67\~Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Оскільки нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Матеріалами справи підтверджується, що спірна земельна ділянка перебувала у спільній сумісній власності [PERSON] та [PERSON] , частки співвласників визначено не було. Згідно із ч. 1 та ч. 2 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно із ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Відповідно до ч. 1 ст. 86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Згідно із ч. 1 - ч. 3 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Відповідно до ч. 4 та ч. 5 ст. 89 ЗК України співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки.\~Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Судом встановлено, що згоди щодо поділу майна, що є спільною сумісною власністю між співвласниками досягнуто не було. Враховуючи відмову нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину, [PERSON] як спадкоємець учасника спільної сумісної власності правомірно звернулась з позовом до суду про визначення частки майна в праві спільної сумісної власності. За змістом ст. 357 ЦК України вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Отже, враховуючи вище зазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі . Враховуючи положення ч. 1 ст. 142 ЦПК України, судовий збір підлягає поверненню позивачу з державного бюджету в розмірі 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову - 1 362, 00 гривень. Решту судового збору (50%) слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved