Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-20 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернувся позивач з вимогами визначити, що частка померлого [PERSON] у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0518 га кадастровий номер 0510100000:02:013:0257, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: [ADDRESS] , складає 3/4 частки, що становить 0,03885 га. Позовні вимоги аргументовані тим, що [INFO] помер чоловік позивача - [PERSON] . Після смерті чоловіка відкрилася спадщина на: житловий будинок з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] у розмірі 3/4 часток на підставі договору дарування, посвідченого Першою Вінницькою державною нотаріальною конторою від 11.09.1979 р. за № 4-1195 та свідоцтва про право на спадщину, виданого Першою Вінницькою державною нотаріальною конторою від 16.08.1972 р. за реєстровим№ 4-1104 та земельну ділянку зі складу земельної ділянки площею 0.0518 га, кадастровий номер 0510100000:02:013:0257, що розташована за адресою: [ADDRESS] , яка зареєстрована у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, державним реєстратором виконавчого комітету Вінницької міської ради Вихристюк М.А. за індексним № 109752391 на підставі рішення Вінницької міської ради 25 сесії 7 скликання № 1013 22.12.2017 року, таку, що знаходиться у спільній сумісній власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Цільове призначення вказаної земельної ділянки: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель споруд (присадибна ділянка). 25 червня 2019 року приватний нотаріус Вінницького районного нотаріального округу Вінницької області Надольська Тамара Петрівна винесла постанову, якою відмовила у видачі свідоцтва про право спадщину за законом після смерті померлого [PERSON] на частку земельної ділянки, площею 0,0518 га, кадастровий номер 0510100000:02:013:0257, розташованої за адресою: [ADDRESS], у зв`язку з тим, що неможливо визначити склад спадкового майна, а саме: частку померлого у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Частиною 4 ст. 120 Земельного кодексу України передбачено, що у разі - набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Представник позивача надав до суду заяву по розгляд справи без його участі позов підтримує в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] надали до суду заяви по розгляд справи без їх участі позов визнають в повному обсязі. Судом по справі встановлені наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини: [INFO] помер чоловік позивача - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] ( а. с.8) Ухвалою суду від 19.11.2019р. з метою повного та об`єктивного розгляду справи витребовувались матеріали спадкової справи після смерті [PERSON] . Із завою про прийняття спадщини звернулась лише позивач, інші спадкоємці подали заяви про відмову від прийняття спадщини. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на житловий будинок з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] у розмірі 3/4 часток на підставі договору дарування, посвідченого Першою Вінницькою державною нотаріальною конторою від 11.09.1979 р. за р. № 4-1195 та свідоцтва про право на спадщину, виданого Першою Вінницькою державною нотаріальною конторою від 16.08.1972 р. за р№ 4-1104 ( а.с. 11-15) та земельну ділянку зі складу земельної ділянки площею 0.0518 га, кадастровий номер 0510100000:02:013:0257, що розташована за адресою: [ADDRESS] , яка зареєстрована у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, державним реєстратором виконавчого комітету Вінницької міської ради Вихристюк М.А. за індексним № 109752391 на підставі рішення Вінницької міської ради 25 сесії 7 скликання №1013 22.12.2017 року, таку, що знаходиться у спільній сумісній власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Цільове призначення вказаної земельної ділянки: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель споруд (присадибна ділянка). Як вбачається з рішення Вінницької міської ради 25 сесії 7 скликання № 1013 22.12.2017 року, земельна ділянка площею 0.0518 га, кадастровий номер 0510100000:02:013:0257, що розташована за адресою: [ADDRESS] , яка зареєстрована у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, січня 2018 р. державним реєстратором виконавчого комітету Вінницької міської ради Вихристюк М.А. за індексним № 109752391 на підставі рішення Вінницької міської ради 25 сесії 7 скликання № 1013 22.12.2017 року, таку, що знаходиться у спільній сумісній власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] цільове призначення вказаної земельної ділянки: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель споруд (присадибна ділянка). ( а.с.9-10 ) Постановою приватного нотаріусу Вінницького районного нотаріального округу Вінницької області Надольською Тамарою Петрівною 05.06.2019р. прийнято постанову, якою відмовлено у видачі свідоцтва про право спадщину за законом після смерті померлого [PERSON] на частку земельної ділянки, площею 0,0518 га, кадастровий номер 0510100000:02:013:0257, розташованої за адресою: [ADDRESS], у зв`язку з тим, що неможливо визначити склад спадкового майна, а саме: частку померлого у праві спільної сумі власності на земельну ділянку. (а.с. 18) ч.1 ст. 158 ЗК України встановлено, що земельні спори вирішуються судом, органами місцевого самоврядування та органами виконавчої влади з питань земельних ресурсів. ч1 ст. 316 ЦК України встановлено, що - правом власності є право особи на річ ( майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. ч1 ст.317 ЦК України встановлено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. ч1 ст. 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 16 ЦК України, суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, а тому у даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача шляхом визначення розміру часток часток земельної ділянки. Суд враховує, що ч.4 ст. 120 ЗК України передбачено, що в разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. ч.3 cт. 358 ЦК України встановлено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння, користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Згідно із ч.4, 5, ст. 89 ЗК України співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Відповідно до п. 19 постанови Пленуму ВСУ Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ від 16.04.2004 № 7, у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з`ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір`я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. В разі неможливості перенесення співвласником господарських будівель і насаджень на надану в його користування частину ділянки суд має обговорити питання про відповідну грошову компенсацію. При пред`явленні вимог кожним з учасників спільної власності про встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою суд може залишити в спільному користуванні лише ділянки, роздільне користування якими встановити неможливо. ст. 77 ЦПК України, встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Ч.1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що - кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд, відповідно з врахуванням ст. 120 ЗК України, якою передбачено, що в разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Отже, відповідно до викладеного, у позивача, згідно до частки будинковолодіння, виникло право на земельну ділянку площею 0,0518 га кадастровий номер , 0510100000:02:013:0257, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: [ADDRESS] , та складає 3/4 частки, що становить 0,03885 га. Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід стягнути пропорційно з відповідачів в сумі 768, 40 на користь позивача. Разом з тим витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2968, 40 грн. задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не надано доказів оплати витрат на професійну правничу допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: approved