Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

В травні 2017року [PERSON] звернулась до суду із позовом, уточненим в подальшому до [PERSON], посилаючись на те, що 03 січня 1998 року помер її дід [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді 21/50 частини домоволодіння №16 по вул. Селекційний в м. Одесі, яка належала останньому на праві власності на підставі реєстраційного посвідчення від 09 лютого 1979 року та рішення Народного суду Іллічівського району м. Одеси від 09 листопада 1978 року Вказувала, що [PERSON] за рішенням суду належало на праві власності 3/5 частин домоволодіння №16 по вул. Селекційний в м. Одесі. Розпорядженням Іллічівської районної адміністрації виконавчого комітету Одеської міської ради від 13 квітня 2000року №264 було затверджено розрахунок ідеальних часток співвласників домоволодіння. За вказаним розрахунком, у фактичному користування спадкодавця знаходилися приміщення: в літ. «А»: 2-1 веранди площею 18.0 кв.м.; 2-1а вб. шафи площею 0,3 кв.м.; 2-2 житлової площею 9,8 кв.м.; 2-3 житлової площею 14,5 кв.м.; 2-4 житлової площею 17,4 кв.м.;2-5 коридору площею 2,7 кв.м.; 2-6 кухні площею 9,6 кв.м.; 2-7 санвузла площею 2,4 кв.м., загальною площею 74,7кв.м., в т.ч. житловою площею 41,7 кв.м. та господарчих споруд: вбиральні під літ. «В», ? сараю під літ «Б», що складало ідеальну частку 21/ 50. Прибудова літ. «а-2, сараїв під літ. «Е», «Ж», які (відповідно до довідки КП «БТІ» ОМР від 15 лютого 2017 року не є самочинними) до розрахунку не включались. При житті [PERSON] При житті [PERSON] не встиг оформити свідоцтво про право власності на затверджену частку домоволодіння №16 по вул. Селекційний в м. Одесі. Позивачка стверджувала, що вони з відповідачем, який є її рідним братом, є спадкоємцями першої черги за законом, які прийняли спадщину, шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном, оскільки на день смерті [PERSON] постійно проживали з ним в домоволодінні №16 по вул. Селекційний в м. Одесі. Зазначала, що їх з відповідачем мати, [PERSON], рідна донька [PERSON], 02 липня 1995 року, померла. Після її смерті, вона з братом залишилися проживати з дідусем [PERSON] Стверджувала, що в 2014р. вона звернулася до державного нотаріуса Пятої одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], але 10 липня 2014 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки частка померлого у праві власності на домоволодіння №16 по вул. Селекційний в м. Одесі, не відповідає розміру часток співвласників на сьогоднішній день, та рекомендовано звернутися до суду. Посилаючись на те, що вона не має можливості оформити спадщину після смерті [PERSON], оскільки законодавством не передбачено оформлення правовстановлюючих документів на імя померлої особи, позивачка просила суд визначити, що частка померлого складає 21/50 частин, та визнати за нею, [PERSON], право власності у порядку спадкування за законом на спадкове майно, а саме на 21/100 частин домоволодіння №16 по вул. Селекційний в м. Одесі, яка складається з: в літ. «А»: 2-1 веранди площею 18.0 кв.м.; 2-1а вб. шафи площею 0,3 кв.м.; 2-2 житлової площею 9,8 кв.м.; 2-3 житлової площею 14,5 кв.м.; 2-4 житлової площею 17,4 кв.м.; 2-5 коридору площею 2,7 кв.м.; 2-6 кухні площею 9,6 кв.м.; 2-7 санвузла площею 2,4 кв.м., загальною площею 74,7кв.м., в т.ч. житловою площею 41,7 кв.м. та господарчих споруд: вбиральні під літ. «В», ? сараю під літ «Б», сараїв під літ. «Е», «Ж». 20 вересня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом, уточненим в подальшому до [PERSON], посилаючись на те, що його діду [PERSON] належало на праві власності 3/5 частин домоволодіння №16 по вул. Селекційний в м. Одесі. Зазначав, що розпорядженням Іллічівської районної адміністрації виконавчого комітету Одеської міської ради від 13 квітня 2000року №264 було затверджено розрахунок ідеальних часток співвласників домоволодіння. За вказаним розрахунком, у фактичному користуванні спадкодавця знаходилися приміщення: в літ. «А»: 2-1 веранди площею 18.0 кв.м.; 2-1а вб. шафи площею 0,3 кв.м.; 2-2 житлової площею 9,8 кв.м.; 2-3 житлової площею 14,5 кв.м.; 2-4 житлової площею 17,4 кв.м.;2-5 коридору площею 2,7 кв.м.; 2-6 кухні площею 9,6 кв.м.; 2-7 санвузла площею 2,4 кв.м., загальною площею 74,7кв.м., в т.ч. житловою площею 41,7 кв.м. та господарчих споруд: вбиральні під літ. «В», ? сараю під літ «Б», що складало ідеальну частку 21/ 50. Прибудова літ. «а-2», сараїв під літ. «Е», «Ж», які ( відповідно до довідки КП «БТІ» ОМР від 15 лютого 2017 року не є самочинними) до розрахунку не включались. При житті [PERSON] не встиг оформити свідоцтво про право власності на затверджену частку домоволодіння №16 по вул. Селекційний в м. Одесі. Позивач зазначав, що після смерті [PERSON], він є спадкоємцем першої черги за законом, оскільки його мати, [PERSON], рідна донька [PERSON], померла 02 липня 1995 року. Стверджував, що вони з сестрою [PERSON] прийняли спадщину, шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном, оскільки на день смерті [PERSON] постійно проживали разом з ним в домоволодінні №16 по вул. Селекційний в м. Одесі. При зверненні до державного нотаріуса Пятої одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки частка померлого у праві власності на домоволодіння №16 по вул. Селекційний в м. Одесі, не відповідає розміру часток співвласників на сьогоднішній день, та рекомендовано звернутися до суду. Посилаючись на те, що він не має можливості оформити спадщину після смерті [PERSON], оскільки законодавством не передбачено оформлення правовстановлюючих документів на імя померлої особи, позивач за зустрічним позовом просила суд визначити, що частка померлого складає 21/50 частин домоволодіння №16 по вул. Селекційний в м. Одесі, та визнати за нею, [PERSON], право власності у порядку спадкування за законом на спадкове майно, а саме на 21/100 частин домоволодіння №16 по вул. Селекційний в м. Одесі, яка складається з: в літ. «А»: 2-1 веранди площею 18.0 кв.м.; 2-1а вб. шафи площею 0,3 кв.м.; 2-2 житлової площею 9,8 кв.м.; 2-3 житлової площею 14,5 кв.м.; 2-4 житлової площею 17,4 кв.м.;2-5 коридору площею 2,7 кв.м.; 2-6 кухні площею 9,6 кв.м.; 2-7 санвузла площею 2,4 кв.м., загальною площею 74,7кв.м., в т.ч. житловою площею 41,7 кв.м. та господарчих споруд: вбиральні під літ. «В», ? сараю під літ «Б», що складало ідеальну частку 21/ 50. Прибудова літ. «а-2», сараїв під літ. «Е», «Ж», які ( відповідно до довідки КП «БТІ» ОМР від 15 лютого 2017 року не є самочинними) до розрахунку не включались. Представник позивачки за первісним позовом та відповідачки за зустрічним позовом, діючий за ордером від 18 липня 2017р. та витягом із договору №46 від 18 липня 2017р. в судовому засіданні підтримав первісні та зустрічні позовні вимоги та просив суд їх задовольнити (а.с. 66,67). Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про визнання первісних позовних вимог та підтримання зустрічних позовних вимог, просив суд їх задовольнити та слухання справи в його відсутність (а.с.158). Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності вважає, що первісні та зустрічні позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Згідно ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Суд вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються главою 84 книги шостої ЦК України, тому при винесенні рішення суд застосовує норми матеріального права, якими регулюються правовідносини, які виникли між сторонами. Встановлено, що між управлінням виконавчого комітету Одеської міської ради та [PERSON] на підставі рішення виконкому Одеської міської ради народних депутатів №290 від 23 березня 1956 року про відвід земельної ділянки [PERSON] було укладено договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки, площею 583 кв.м. для будівництва індивідуального жилого будинку на праві особистої власності (а.с.23-30). 16 квітня 1969 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу ? частини жилого будинку №16 по вул. Селекційний в м. Одесі(а.с.83-84). З матеріалів справи вбачається, що в провадженні Іллічівського районного суду м. Одеси перебувала справа за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання частково недійсним договору купівлі-продажу жилого будинку №16 по вул. Селекційний в м. Одесі(а.с.93-94). Рішенням Іллічівського районного суду м. Одеси від 09 листопада 1978 року було встановлено, що [PERSON] належить на праві власності 3/5 частин домоволодіння №16 по вул. Селекційний в м. Одесі, а [PERSON] 2/5(а.с.10). Розпорядженням Іллічівської районної адміністрації виконавчого комітету Одеської міської ради від 13 квітня 2000року №264 було затверджено розрахунок ідеальних часток співвласників домоволодіння №16 по вул. Селекційний в м. Одесі, згідно якого у фактичному користування [PERSON] знаходилися приміщення: в літ. «А»: 2-1 веранди площею 18.0 кв.м.; 2-1а вб. шафи площею 0,3 кв.м.; 2-2 житлової площею 9,8 кв.м.; 2-3 житлової площею 14,5 кв.м.; 2-4 житлової площею 17,4 кв.м.;2-5 коридору площею 2,7 кв.м.; 2-6 кухні площею 9,6 кв.м.; 2-7 санвузла площею 2,4 кв.м., загальною площею 74,7кв.м., в т.ч. житловою площею 41,7 кв.м. та господарчих споруд: вбиральні під літ. «В», ? сараю під літ «Б», що складає ідеальну частку 21/50. Прибудова літ. «а-2», сараїв під літ. «Е», «Ж», які (відповідно до довідки КП «БТІ» ОМР від 15 лютого 2017 року не є самочинними) до розрахунку не включались (а.с.13). На підставі рішення Іллічівського районного суду м. Одеси від 09 листопада 1978 року [PERSON] було видане реєстраційне свідоцтво від 06 лютого 1979 року , зареєстрованого в реєстрованій книзі №130 під реєстром №346 стр. №140 (а.с.14). Судом встановлено, що при житті [PERSON] не встиг оформити свідоцтво про право власності на затверджену частку домоволодіння №16 по вул. Селекційний в м. Одесі. З рішення Іллічівського районного суду м. Одеси від 09 листопада 1978 року вбачається, що [PERSON] перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який був розірваний (а.с.10). Від шлюбу у них народилася донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.160). 03 травня 1973 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON]. Після реєстрації шлюбу, [PERSON] змінила прізвище на [PERSON], що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с.159,167). Від шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживали з матірю(а.с.4,5). Встановлено, що 04 червня 1980 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.22). 03 липня 1995 року [PERSON], померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.9). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] проживали разом з [PERSON], та були зареєстровані за адресою: [INFO], що підтверджується паспортами та довідкою від 07 лютого 2017 року №262 (а.с.4,5,11). 03 січня 1998 року [PERSON], помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.8). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на 3/5 частини домоволодіння №16 по вул. Селекційний в м. Одесі, яка належала спадкодавцю на праві власності, на підставі рішення Іллічівського районного суду м. Одеси від 09 листопада 1978 року та реєстраційного свідоцтва від 06 лютого 1979 року, зареєстрованого в реєстрованій книзі №130 під реєстром №346 стр. №140 (а.с.10,14). При житті [PERSON] заповіт не складав. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є [PERSON] та [PERSON], які прийняли спадщину, шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном, оскільки на час смерті спадкодавця проживали разом з ним та були зареєстровані в частині домоволодінні №16 по вул. Селекційний в м. Одесі, яка належала спадкодавцю на праві власності. Встановлено, що державним нотаріусом Пятої одеської державної нотаріальної контори сторонам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки частка померлого у праві власності на домоволодіння №16 по вул. Селекційний в м. Одесі, не відповідає розміру часток співвласників на сьогоднішній день, та рекомендовано звернутися до суду (а.с.12). Отже, свідоцтво про право на спадщину за законом можливо видати лише після визначення частки померлого у спільному майні, що підтверджується листом державного нотаріуса від 10 липня 2014 року (а.с.12). Судом встановлено, що у сторін відсутні документи, які б підтвердили частку померлого в праві спільної сумісній власності на частину домоволодіння №16 по вул. Селекційний в м. Одесі, оскільки при житті [PERSON] такий перерахунок не проводився, а тому у сторін не має можливості їх надати нотаріусу для оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом. Оскільки частка [PERSON] у праві власності на домоволодіння №16 по вул. Селекційний в м. Одесі, на день його смерті не перерахована та не визначена, то сторони не мають можливості оформити право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно. Встановлено, що 14 березня 2000року КП «ОМБТ та РОН» було здійснено перерахунок часток співвласників домоволодіння №16 по вул. Селекційний в м. Одесі, а саме: ідеальна частка [PERSON] в праві власності на домоволодіння №16 по вул. Селекційний в м. Одесі, складає 29/50, а частка [PERSON] склала 21/50. Згідно розрахунку у фактичному користуванні [PERSON] знаходилися наступні приміщення: 2-1 площею 18,0 кв.м., 2-1 а площею 0,3 кв.м. (вбудована шафа), 2-2 жиле площею 9,8 кв.м., 2-3 жиле, площею 14,5 кв.м., 2-4 жиле, площею 17,4кв.м., літ. «В» - вбиральня, ? літ. «Б» - сарай, що складає 21/50 частину (а.с.113). Таким чином, частка [PERSON] у праві власності на домоволодіння №16 по вул. Селекційний в м. Одесі, складає - 21/50. Порядок виділу та поділу майна, що належать особам на праві спільної часткової власності встановлюється Цивільним кодексом України. Згідно ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Статтею 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно ст.367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Статтею 1226 ЦК України передбачено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Субєкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. З розяснень п.3.4 Інформаційного листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013р. вбачається, що у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна належної померлому на праві спільної сумісної власності. Зі змісту ст.357 ЦК України вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Відповідно до ст. 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обовязки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті. Цивільною дієздатністю фізичної особи визнається її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також своїми діями набувати для себе цивільні обовязки, самостійно їх виконувати та відповідати в разі їх невиконання. Отже, право на отримання правовстановлюючого документу на нерухоме майно, має особа, яка є власником даного майна, тобто дане право нерозривно повязане з особою спадкодавця, тому після його смерті спадкоємець не має можливості отримати правовстановлюючий документ на спадкове майно в позасудовому порядку. Суд вважає, що право на отримання документу, щодо визначення частки у праві власності на нерухоме майно, має особа, яка є власником даного майна, тобто дане право нерозривно повязане з особою спадкодавця, тому після його смерті спадкоємець не має можливості отримати правовстановлюючий документ на частку спадкового майно в позасудовому порядку. З цих підстав суд може встановити частку спадкодавця у праві власності на нерухоме майно та визнати за спадкоємцем право власності на частку спадкового майна. Суд вважає доведеним факту належності [PERSON] на праві власності 21/50 частин домоволодіння №16 по вул. Селекційний в м. Одесі, та складається з приміщень: в літ. «А»: 2-1 веранди площею 18.0 кв.м.; 2-1а вб. шафи площею 0,3 кв.м.; 2-2 житлової площею 9,8 кв.м.; 2-3 житлової площею 14,5 кв.м.; 2-4 житлової площею 17,4 кв.м.;2-5 коридору площею 2,7 кв.м.; 2-6 кухні площею 9,6 кв.м.; 2-7 санвузла площею 2,4 кв.м., загальною площею 74,7кв.м., в т.ч. житловою площею 41,7 кв.м. та господарчих споруд: вбиральні під літ. «В», ? сараю під літ «Б», сараїв під літ. «Е», «Ж». Крім того, даний факт сторонами не заперечується та не оскаржується. Таким чином, суд вважає встановленим факт володіння померлим [PERSON] на праві власності 21/50 частин домоволодіння №16 по вул. Селекційний в м. Одесі, та складається з приміщень: в літ. «А»: 2-1 веранди площею 18.0 кв.м.; 2-1а вб. шафи площею 0,3 кв.м.; 2-2 житлової площею 9,8 кв.м.; 2-3 житлової площею 14,5 кв.м.; 2-4 житлової площею 17,4 кв.м.;2-5 коридору площею 2,7 кв.м.; 2-6 кухні площею 9,6 кв.м.; 2-7 санвузла площею 2,4 кв.м., загальною площею 74,7кв.м., в т.ч. житловою площею 41,7 кв.м. та господарчих споруд: вбиральні під літ. «В», ? сараю під літ «Б», сараїв під літ. «Е», «Ж». Згідно технічного паспорту від 15 лютого 2017 року 21/50 частини домоволодіння №16 по вул. Селекційний в м. Одесі, складається з приміщень: в літ. «А»: 2-1 веранди, площею 18.0 кв.м.; 2-1а вб. шафи, площею 0,3 кв.м.; 2-2 житлова, площею 9,8 кв.м.; 2-3 житлова, площею 14,5 кв.м.; 2-4 житлова, площею 17,4 кв.м.;2-5 коридору, площею 2,7 кв.м.; 2-6 кухні, площею 9,6 кв.м.; 2-7 санвузла, площею 2,4 кв.м., загальною площею 74,7кв.м., в т.ч. житловою площею 41,7 кв.м. та господарчих споруд: вбиральні під літ. «В», ? сараю під літ «Б», сараїв під літ. «Е», «Ж». Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Стаття 3 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною. Згідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном. З огляду на викладене, суд вважає, що зібрані у справі докази, встановлені судом фактичні обставини справи та належна оцінка доказів вказують на наявність підстав для задоволення позову. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд також вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Встановлено, що позивачка є інвалідом 2 групи, що підтверджується довідкою МСЕК і на підставі Закону України «Про судовій збір» звільнена від сплати судового збору. На підставі ст.ст. 15,16, 355, 357, 368, 369, 370, 372, 1216, 1226, 1233, 1268,1269,1274 ЦК України

Outcome: approved