Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-16 00:00:00

В травні 2021 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, посилаючись на те, що вироком Новоселицького районного суду від 05 квітня 2021 року відповідача визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.1 КК України та його засуджено до позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбуття покарання із випробуванням із іспитовим строком 1 рік. Вказаним вироком суду було встановлено, що [INFO] в с. Рукшин Хотинського району [PERSON] умисно завдав їй декілька ударів в область обличчя та грудної клітки, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді синців нижньої губи та м`яких тканин голови, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, та перелом 9-го ребра справа по задньо-аксілярної лінії, яке відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня важкості. У зв`язку зі отриманням тілесних ушкоджень, вона отримала моральну шкоду у вигляді фізичному болю, емоційних та душевних страждань, хвилювання, та психологічну травму, що проявляється у траті довіри до оточуючих людей, втраті соціальних зв`язків із родичами та друзями, порушення звичайного способу життя, тим більше що кримінальне правопорушення та її приниження мало місце на очах десятків громадян. Завдану моральну шкоду вона оцінює в 50000 гривень, яких просила стягнути з відповідача в примусовому порядку. Представник позивачки звернувся до суду із заявою, в якій позов підтримав та просив розглянути справу у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився без поважних для суду причин. Суд, зі згоди представника позивачки, ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги з наступних підстав. Судом встановлено, що вироком Новоселицького районного суду від 05 квітня 2021 року відповідача визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 1 КК України та його засуджено до позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбуття покарання із випробуванням із іспитовим строком 1 рік. Вказаним вироком суду було встановлено, що 01 січня 2019 року близько 05 години [PERSON] знаходився в приміщенні нічного клубу «Енігма», який розташований по вул.Головна, 32-А в с.Рукшин Хотинського району Чернівецької області, де допомагав власникам закладу слідкувати за порядком в Новорічну ніч. У подальшому між [PERSON] та відвідувачкою даного закладу [PERSON] виник конфлікт, в ході якого [PERSON] намагався вивести останню з нічного клубу «Енігма» на вулицю, однак діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, наніс [PERSON] один удар кулаком правої руки в область грудної клітки, в результаті чого вона впала на тротуар. У подальшому [PERSON] намагаючись уникнути продовження протиправних дій відносно себе, піднялася на ноги та пішла у протилежний напрям від нічного клубу «Енігма» та перейшла проїжджу частину дороги, де її наздогнав [PERSON] та не припиняючи своїх протиправних дій, наніс один удар кулаком правої руки в область обличчя, в результаті чого вона впала на землю, а в подальшому - ще один удар правою ногою в область грудної клітки. Своїми умисними, протиправними діями [PERSON] спричинив [PERSON] тілесні ушкодження у вигляді синців нижньої губи та м`яких тканин голови, які відносяться до легких тілесних ушкоджень та перелом 9-го ребра справа по задньо-аксілярній лінії, яке відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня важкості. Позивачка посилається, що у зв`язку із отримання тілесних ушкоджень їй завдано моральну шкоду у вигляді фізичному болю, емоційних та душевних страждань, хвилювання, а також психологічну травму, що проявляється у траті довіри до оточуючих людей, втраті соціальних зв`язків із родичами та друзями, порушення звичайного способу життя. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні є обов`язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка відшкодовується грішми, іншим майном або в іншій спосіб. Моральна шкода полягає зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; яких фізична особа зазначала у зв`язку із знищенням чи пошкодження її майна. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Таким чином, указана норма встановлює загальне правило, відповідно до якого відповідальність за заподіяння моральної шкоди настає за наявності загальної підстави - наявності моральної (немайнової) шкоди, а також за наявності всіх основних умов відповідальності, а саме неправомірної поведінки, причинного зв`язку та вини заподіювача. Згідно пунктів 6, 7, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України за № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» із змінами та доповненнями, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Оцінивши у сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку про доведеність заподіяння відповідачем моральних страждань позивачці як потерпілій від вчиненого ним кримінального правопорушення за ст. 122 ч. 1 КК України, враховуючи стан її здоров`я, тяжкість вимушених змін у її життєвих стосунках, витрачений нею час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану життя та здоров`я. Суд враховує, що внаслідок кримінального правопорушення позивачка отримала фізичну біль від заподіяння їй як тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, так і легких тілесних ушкоджень, в присутності сторонніх осіб, а також емоційних та душевних страждань, хвилювання, що нанесло їй психологічну травму, тим самим неправомірні дії відповідача призвели до погіршення здоров`я позивачки, порушення умов її нормального повсякденного життя. А тому, виходячи із принципів розумності та справедливості, із врахуванням характеру та тяжкості правопорушення, глибини фізичних та моральних страждань позивачки, суд враховуючи матеріальне становища сторін, вважає доведеним заявлену суму моральної шкоди в розмірі 50000 гривень, яку слід стягнути на користь позивачки з відповідача, оскільки така сума відповідає характеру та обсягу моральних страждань позивачки, встановлених судом при дослідженні всіх обставин справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судові витрати по справі у вигляді судового збору. На підставі ст.ст. 23, 1167 ЦК України, суд

Outcome: approved