overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

В січні 2014 року позивачка звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 20 вересня 2008 року Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, за № 471. В обґрунтування позову позивачка вказувала, що шлюбні відносини з відповідачем припинені з січня 2014 року, в зв'язку з тим, що подружжя має різні погляди на життя, тому відновлення подружніх відносин, збереження сім'ї неможливо у зв'язку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного, у зв'язку з чим сторони припинили подружні відносини. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], позивач стверджує, що спір щодо виховання дитини та спільно нажитого майна відсутній. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про слухання справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила про задоволення позову; не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, заперечень проти позову до суду не надійшло. Про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином і своєчасно, тому суд в порядку ст. 224 ЦПК України, за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу заочно. Дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне. У відповідності до ст. 110-112,114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права та права їх дитини. Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу, вважає за необхідне з'ясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу. Позивачем надано заяву про залишення їй прізвища, яке вона отримала при реєстрації шлюбу, а тому відповідно до ст. 113 СК України, позивачу слід залишити прізвище - [PERSON]. В порядку ст.. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

В січні 2014 року позивачка звернулася до суду із позовною заявою та вказала, що перебуває у шлюбі з відповідачем, зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деражнянського районного управління юстиції у Хмельницькій області 27 серпня 2007 року, актовий запис за № 42. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Спільне проживання подружжям припинено, між ними виникають конфлікти, часті непорозуміння, що негативно відображається на їх сімейних стосунках. В судове засідання позивачка не з»явилася, проте подала до суду письмову заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, підтримуючи заявлені вимоги. Проти задоволення заочного рішення не заперечує. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач до суду не з'явився, однак належним чином повідомлявся про слухання справи, що підтверджується повідомлення про вручення поштового відправлення, проте про причини своєї неявки не повідомляв. Суд рахує за можливе слухати справу у його відсутність в порядку заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27 червня 2007 року. Від даного шлюбу вони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя подружжя не склалось через відсутність взаєморозуміння в сім'ї, через що виникали постійно непорозуміння та конфліктні ситуації, протягом тривалого часу спільно не проживають. Ухвалою суду від 24 лютого 2014 року сторонам надавався термін для примирення на три місяці, однак як вбачається із письмових пояснень позивачки, примирення не було досягнуто. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї буде суперечити їх інтересам. Крім того, згідно із ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якою ухвалюється рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому підлягають стягненню із відповідача на користь позивача - сплачений судовий збір в розмірі 229,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

В січні 2014 року позивачка звернулася до суду із позовною заявою та вказала, що перебуває у шлюбі з відповідачем, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Деражнянського районного управління юстиції Хмельницької області 22 липня 2008 року, актовий запис за № 48. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Спільне проживання подружжям припинено, між ними виникають конфлікти, часті непорозуміння, що негативно відображається на їх сімейних стосунках. В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала, пояснила що наміру продовжувати шлюбні стосунки немає. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище [PERSON]. Відповідач в судовому засіданні вимоги позову визнав. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд важає, що даний позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22 липня 2008 року. За час спільного проживання у сторін народився син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Спільне життя подружжя не склалось через відсутність взаєморозуміння в сім'ї, через що виникали постійно непорозуміння та конфліктні ситуації, протягом тривалого часу ( понад 7 місяців) спільно не проживають. Ухвалою суду від 18 лютого 2014 року сторонам надавався термін для примирення на два місяці, однак як вбачається із пояснень сторін, до примирення вони не дійшли, позивачка має іншу сім»ю. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї буде суперечити інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

В січні 2014 року позивачка звернулася до суду із позовною заявою та вказала, що перебуває у шлюбі з відповідачем, зареєстрованому Городищенською сільською радою Деражнянського району Хмельницької області 5 червня 2011 року, актовий запис за № 1. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Спільне проживання подружжям припинено, між ними виникали конфлікти, часті непорозуміння, що негативно відображається на їх сімейних стосунках, тривалий час спільно не проживають. В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала, пояснила що наміру продовжувати шлюбні стосунки немає. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 5 червня 2011 року. За час спільного проживання у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO]. Спільне життя подружжя не склалось через відсутність взаєморозуміння в сім'ї, через що виникали постійно непорозуміння та конфліктні ситуації, з грудня 2013 року спільно не проживають. Ухвалою суду від 17 березня 2014 року сторонам надавався чотирьохмісячний термін для примирення, однак як вбачається із пояснень сторін, до примирення вони не дійшли. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї буде суперечити їх інтересам. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

В січні 2014 року позивачка звернулася з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа Комунальне підприємство Єнакіївської міської ради «Єнакіївське міжміське бюро технічної інвентаризації» про визнання договору купівлі - продажу нерухомого майна дійсним та визнання права власності. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка зазначила, що 17 липня 1998 року вона за договором купівлі-продажу №299/98 придбала у [PERSON], яка діяла від імені [PERSON], житловий будинок [ADDRESS], розташований на земельній ділянці 4284,0 кв.м. Вказаний договір було укладено Єнакієвською товарною біржею «Допомога» у відповідності до вимог Закону України «Про товарну біржу», зареєстрований за № 299/98 від 17 липня 1998 року. Договір купівлі-продажу був виконаний, сторони виконали свої зобов'язання. Однак договір купівлі-продажу не був посвідчений нотаріально, що в теперішній час унеможливлює право позивачки в розпорядженні придбаним нею будинком. Тому, позивачка просила суд визнати договір не посвідчений нотаріально купівлі-продажу будинку [ADDRESS], укладений Єнакієвською товарною біржею «Допомога» між нею та [PERSON], яка діяла від імені [PERSON] - в судовому порядку. Позивачка та її представник в судовому засіданні наполягали на задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Відповідачка позов визнала, про що надала письмову заяву. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду був сповіщений належним чином. Суд заслухавши позивачку, її представника, відповідачку, дослідивши матеріали справи встановив наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії договору купівлі-продажу, долученого до справи (а.с.6), 17 липня 1998 року між позивачкою та [PERSON], яка діяла від імені [PERSON] на підставі ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» від 10 грудня 1991 року було укладено договір про купівлю-продажу будинку [ADDRESS]. 10 серпня 1998 року вказану угоду було зареєстровано в Єнакієвському Бюро технічної інвентаризації міста Єнакієве. Відповідно до копії Державного акту на право приватної власності на землю, (а.с.15-16), рішенням виконкому корсунської селищної ради від 30 вересня 1998 року [PERSON], передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,5727 гектарів, що розташована на території Корсунської селищної ради по [ADDRESS]. Відповідно до ст.220 ЦК, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. З матеріалів справи вбачається, що сторонами були повністю виконанні умов договору, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

В січні 2014 року прокурор Красилівського району в інтересах Київської міської державної адміністрації звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів, обґрунтовуючи позовні вимоги наступним. Вироком Красилівського районного суду Хмельницької області від 19 грудня 2013 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, внаслідок якого [PERSON] спричинено тяжкі тілесні ушкодження, на лікування якої Київською міською клінічною лікарнею №1 затрачено бюджетних коштів в сумі 8860 грн. 80 коп.. Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Представник Київської міської державної адміністрації в судове засідання не з'явилася, надіслала до суду заяву, в якій позовні вимоги, пред'явлені прокурором, підтримала, просила справу слухати за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, просив справу слухати за його відсутності. Заслухавши прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, в порядку ст.174 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

В січні 2014 року прокурор Чемеровецького району в інтересах держави в особі Голенищівської сільської ради звернувся в суд з заявою про визнання спадщини на земельну частку (пай) [PERSON], відумерлою та визнання права власності на земельну частку пай за Голенищівською сільською радою Чемеровецького району вказуючи, що проведеною перевіркою прокуратурою Чемеровецького району Хмельницької області було встановлено, що Голенищівською сільською радою Чемеровецького району Хмельницької області своєчасно не було вжито заходів щодо визнання спадщини відумерлою та передачу її у власність територіальної громади, а зокрема земельної частки (паю) площею 2,2431 умовних кадастрових гектари, що залишився після смерті жителя даного села [PERSON], який помер [INFO]. В судове засідання прокурор з'явилася, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити. В судове засідання предстаник заінтересованої особи Голенищівської сільської ради з'явився проти задоволення заяви не заперечив. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом об'єктивно встановлено, що згідно інформації наданої управлінням Держземагенства у Чемеровецькому районі Хмельницької області № 06-06-3/4598 від 24.12.2013 року [PERSON] був виданий сертифікат на земельну частку (пай) серії ХМ № 0341915 в розмірі 2,2431 умовних кадастрових гектарів середня вартість та середній розмір паю станом на 24.12.2013 рік становить 48830, 16 грн. Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, щодо актового запису про смерть від 24.12.2013 року [PERSON] помер [INFO]. Факт відсутності спадкоєців після смерті [PERSON] підтверджується довідками виданими Голенищівською сільською радою Чемеровецького району № 20, 21 від 20.01.2014 року. Згідно повідомлення Чемеровецької державної нотаріальної контори № 22/01-16 від 15.01.2014 року після смерті [INFO] [PERSON], спадкова справа не заводилась. Відповідно до ст.1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. . Згідно ст.1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить до територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Враховуючи вищевикладене, а також те, що судом встановлено відсутність спадкоємців за законом чи заповітом після смерті [PERSON], суд вважає за можливе дану заяву про визнання спадщини відумерлою задовольнити, а в частині визнання за Голенищівською сільською радою Чемеровецького району право власності на земельну частку (пай) у розмірі 2,2431 га, по виданому сертифікату серії ХМ № 0341915 задовольнити частково.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

В січні 2014 року публічне акціонерне товариство Дельта Банк» ( далі ПАТ «Дельта Банк») звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 11 квітня 2008 року між ПАТ «Дельта Банк» і відповідачем був укладений кредитний договір № 002-20118-110408. Оскільки відповідач не виконує умов договору, просить стягнути з [PERSON] заборгованість , яка станом на 21.11.2013 року становить 5947,37 грн. і судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності на підставі наявних у справі доказів, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, заперечень проти позову суду не надавала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224-226 ЦПК України. Судовим розглядом встановлено, що 11 квітня 2008 року між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк» був укладений кредитний договір № 002-20118-110408. Позивач повністю виконав взяті на себе зобов'язання за кредитним договором надавши відповідачу кредит в національній валюті - гривні, шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії, рахунок [NUMBER] з видачею платіжної картки, за умовами якого ліміт кредитної лінії розраховується Банком самостійно (а.с. 5-9). Статями 526,610,611 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Матеріали справи (а.с.14-15) містять виписку з особистого рахунку відповідачки, розрахунок сум заборгованості, фінансових санкцій за неналежне виконання умов кредитного договору, з яких вбачається що станом на 21.11.2013 року за [PERSON] числиться заборгованість за договором кредиту в розмірі 5947,37 грн, з яких: - тіло кредиту 2391,17 грн; - прострочене тіло кредиту 0,00 грн; - заборгованість за відсотками 1177,20 грн; - заборгованість за комісіями 2379,00 грн. При таких даних позовні вимоги ПАТ « Дельта Банк» підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

В січні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості з [PERSON] за кредитним договором № 003-22000-251007 від 25.10.2007р. в розмірі 11 185,04 грн. Позивач направив заяву про розгляд справи за відсутності. Заявлений позов підтримав. Просив стягнути судові витрати, в т.ч. судовий збір. Проти ухвалення заочного рішення не заперечено. Відповідач в судове засідання не з'явилась, повідомлена у встановленому порядку про час та дату судового засідання. Клопотань про відкладення розгляду справи, розгляд справи за відсутності до суду не надходило. Судом об'єктивно встановлено, що 25 жовтня 2007 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір, відповідно до п.1.2. якого позивачем відкрито картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України-гривні; випущено платіжну картку. Обслуговування кредиту здійснювалось відповідно до узгодженого сторонами Тарифного пакету (Додаток №1), Правил здійснення операцій з картковими рахунками. Позивач надав кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30 000 грн. Відповідно до.2.1. моментом надання кредиту є день здійснення операції за допомогою картки або день утримання платежів за умови відсутності на рахунку власних коштів держателя. Відповідач допустив прострочку виконання кредитних зобовязань. В результаті сформувалась заборгованість за кредитом 11185,04 грн. Таким чином, всупереч вимогам ст.ст.526 та 629 ЦК України, які відповідно встановлюють обов'язковість виконання договору сторонами, належність виконання зобов'язання, відповідно до умов договору і вимог чинного цивільного законодавства, відповідач свої зобов'язання за договором не виконав. В ст.610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання /неналежне виконання/. За ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Отже із відповідача на користь позивача підлягає стягненню кредитна заборгованість 11185,04 грн.; судовий збір 229,40 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

В січні 2014 року Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Донецькобленерго» звернулось до відповідача з позовом про відшкодування заподіяних порушенням Правил користування електричною енергією для населення збитків у сумі 1203,21 грн. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на те, що при перевірці енергопостачальною організацією додержання споживачем Правил користування електричною енергією для населення, 12 липня 2012 року було встановлено, що у відповідача за адресою [ADDRESS] в порушення п.48 ПКЕЕ що відобразилося у без обліковому споживанні електричної енергії, а саме: самовільне підключення електроустановок (струмоприймачів електроустановок) до електричної мережі. Спожита таким чином електроенергія не враховувалась електролічильником та не сплачувалась споживачем, у зв'язку з чим утворилась заборгованість у сумі 1203,21 грн. Також на думку позивача відшкодуванню підлягають і судові витрати. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, а тому суд за згодою позивача розглядає справу заочно. Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, встановив слідуючи фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 12 липня 2012 року було встановлено, що у відповідачки за адресою [ADDRESS] в порушення п. 48 ПКЕЕ утворилась заборгованість за безобліково спожиту електроенергію у сумі 1203,21 грн. Енергопостачальник розрахував нанесені йому вказаними порушенням збитки згідно «Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією» затверджених постановою НКРЕ України № 562 від 04.05.2006 року з наступними змінами та доповненнями на підставі зазначеного акту про порушення ПКЕЕН, відповідачу було визначено обсяг та вартість електричної енергії не облікованої внаслідок порушення на суму 1203,21 грн. (а.с.10). Відповідно п. 5 Методики обчислення розміру відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення, розрахунок завданих енергопостачальнику збитків здійснюється за кількістю днів з дня останнього контрольного зняття представником енергопостачальника показів приладу обліку чи його технічної перевірки. За таких обставин вимоги позивача про стягнення з відповідача суми завданих збитків є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог статті 88 ЦПК України і вважає, що з відповідачки на користь Публічного акціонерного товариства «Донецькобленерго» Центральні електричні мережі підлягають стягненню судовий збір у розмірі 229,40 гривень (а.с.1, 2).

Outcome: approved