Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

В травні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Краснокутської РДА про визнання права на земельну частку (пай). В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що в 2001 р. помер її брат В»юник [PERSON] смерті брата відкрилася спадщина , яка складається з земельної частки (паю) у розмірі 4,50 в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться на території Мурафської сільської ради , відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай). Позивач є єдиною спадкоємицею майна після смерті брата та має намір успадкувати земельну частку (пай) . Однак , відсутність оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай) , позбавляє її права отримати в Краснокутській ДНК свідоцтво про право на спадщину. Прохала визнати за нею право на земельну частку (пай) в порядку спадкування . В червні 2016 року позивач уточнила позов , вказавши , що сертифікат на право на земельну частку (пай) виданий на ім»я В»юнника І.В. належить В»юнику І.І. та визнати за нею право на земельну частку (пай) в порядку спадкування після смерті брата. У судовому засіданні представник позивача підтримав позов , просив задовольнити. Представник відповідача до суду не з»явилася , подала заяву в якій прохала слухати справу у її відсутність та вирішити питання на розсуд суду. Суд, вислухавши пояснення представника позивача , дослідивши докази по справі , прийшов до наступних висновків. Матеріалами справи встановлено, що спадкодавець В»юник [PERSON] , який проживав в [INFO], помер 12 жовтня 2001 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ВЛ № 309225 , виданим Мурафською сільською радою від 15.10.2001 року. Згідно довідки Мурафської сільської ради від 24.02.2016 року , В»юник І.І. був зареєстрований в [INFO] та вибув в зв»язку зі смертю. Проживав В»юник І.І. сам , заповіт по сільській раді не посвідчувався. Відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР № 0229151, В»юннику І.І. належить право на земельну частку (пай) у землі ,яка перебуває у колективній власності Мурафського КСП , розміром 4,50 в умовних кадастрових гектарах . Довідка відділу Держгеокадастру у Краснокутському районі Харківської області від 15.06.2016 р. свідчить , що В»юнник І.І. отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) по КСП « Мурафське , про що зроблено запис № 534. Однак , на даний час оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) втрачено , що унеможливлює отримання спадкоємцем в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину та успадкування земельної частки( паю). Згідно відповіді Краснокутської державної нотаріальної контори від 10.06.2016 року вбачається, що [PERSON], для отримання свідоцтва про право на спадщину , необхідно надати правовстановлюючий документ. Як передбачає ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. У відповідності до вимог ст.ст. 1217,1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування одержують особи, зазначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Згідно ст.1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця … Таким чином, спадкування майна В»юника І.І. здійснюється за законом, і, відповідно до ст. 1262 ЦК України, позивач являється спадкоємцем другої черги, оскільки є рідною сестрою спадкодавця . Інших спадкоємців після В»юника І.І. не має. Окрім того, розбіжності в документах та відсутність самого оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай), позбавляють позивача звернутися до Краснокутської ДНК та отримати свідоцтво про право на спадщину. Так, в судовому засіданні встановлено , що сертифікат на право на земельну частку (пай ) видано на ім»я В»юнника І.І. , а в свідоцтві про смерть , спадкодавець вказаний як « В»юник І.І.» . В свідоцтві про народження позивача , її записано як «Вюнник Г.А. « , а в свідоцтві про народження її брата , останній вказаний як «[PERSON]І.» Дані розбіжності в документах виникли за неуважності працівників РАЦСу. Допитані по справі свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили суду , що проживають по - сусідству та давно знайомі з позивачем [PERSON]. Свідки підтвердили факт , що В»юник І.І. є рідним братом [PERSON] Як зазначає ст. 1296 ч.3 ЦК України , відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Таким чином, виходячи з вищевикладеного суд задовольняє вимоги позивача, так як вона надала суду достатньо доказів, які підтверджують позовні вимоги, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Крім того , позивач пропустив строк звернення до суду , який прохає поновити. Суд , розглянувши дане клопотання , вважає , що строк позовної давності підлягає поновленню, оскільки він пропущений з поважних причин.

Outcome: approved