Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

В травні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на час навчання дитини. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що з відповідачем вона перебувала в зареєстрованому шлюбі, який 30.01.2010 року розірваний. Від вказаного шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO]. На даний час дочка навчається в КЗ «Харківська гуманітарно-педагогічна академія» Харківської обласної ради, на денній формі навчання, та знаходиться на повному утриманні позивача. Відповідач матеріальної допомоги на час навчання дитини не надає. Виходячи з того, що навчання дитини у навчальному закладі потребує значних матеріальних коштів, позивач прохала суд стягнути з відповідача аліменти на період навчання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу. Позивач у попередньому судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги та прохала суд їх задовольнити. Відповідач у відкритому судовому засіданні позов визнав та пояснив, що згоден виплачувати аліменти на період навчання дитини, позов просив задовольнити. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України, згідно якої у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який 30.01.2010 року розірваний, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, серії І-ВЛ №104884 від 30.01.2010 року. 05.04.1997 року у сторін народилася дочка [PERSON], про що свідчить свідоцтво про народження І-ВЛ №004681 видане Мурафською сільською радою 05.05.1997 року. Як свідчить довідка від 15.05.2015 року, [PERSON] є студентом 3 курсу денного навчання Комунального закладу «Харківська гуманітарно-педагогічна академія» Харківської обласної ради та термін її навчання складає з 01.09.2012 року по 15.06.2016 року. Згідно ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання, та у зв'язку з цим потребуть матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до вказаної статті, підставами виникнення аліментного зобов'язання між батьками та їх повнолітніми дочкою, сином, які продовжують навчання після досягнення повноліття і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги є сукупність таких юридичних фактів: 1) продовження навчання дочкою, сином після досягнення повноліття; 2) недосягнення дочкою, сином встановленого законом віку - 23 років; 3) потреба дочки, сина у матеріальній допомозі у зв'язку з навчанням; 4) наявність у батьків можливості надавати матеріальну допомогу. Сукупність цих юридичних фактів утворює юридичний склад, необхідній і достатній для виникнення зазначеного аліментного зобов'язання. У разі відсутності, або недоведеності в судовому засіданні хоч б одного з наведених вище фактів, вищезазначене аліментне зобов'язання пов'язане з утриманням батьками своїх повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, не виникає. В судовому засіданні встановлено, що повнолітня дитина знаходиться на утриманні позивача, яка займається її матеріальним забезпеченням, а відповідач не відмовляється брати участь у фінансуванні подальшої освіти дочки та може надавати їй матеріальну допомогу. Як передбачає ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених ст.182 цього Кодексу. Враховуючи зазначені норми Сімейного Кодексу України, судом встановлено, що відповідач працює, стабільно отримує заробітну плату, а отже має можливість надавати допомогу дитині на час навчання. Таким чином при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, приймаючи до уваги викладені вище обставини та те, що стягнень за іншими виконавчими листами про стягнення аліментів відповідач не має, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на час навчання повнолітньої дитини у розмірі ? частини всіх видів його заробітку. Позивач при поданні позовної заяви звільнена від сплати судового збору, а тому з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави. На підставі вищевказаного та

Outcome: approved