Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-18 00:00:00

Головний лікар КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» ООР звернувся до суду із заявою про госпіталізацію у примусовому порядку [PERSON] , [INFO] , посилаючись на наступне: пацієнт вперше госпіталізований та доставлений до відділення лікарні співробітниками приватного реабілітаційного центру у супроводі дружини. З анамнезу відомо, що пацієнт вживає марихуану на протязі останніх п`яти років, в 2006 році проходив курс лікування приватним способом. Протягом останнього року проявляє нестабільну поведінку, а саме: мало спить, починає танцювати та сміятись без причин, проявляє агресію, погрожує дружині та неповнолітній дочці. На момент огляду доступний малопродуктивний мовний контакт у зв`язку з вираженою негативістичністю, на запитання відповідає плутано, недотримується теми розмови, має маячні ідеї. Агресивну поведінку не заперечує. За характером психічного захворювання потребує стаціонарного лікування, однак, в силу загострення симптомів психічного розладу, від добровільної госпіталізації відмовляється, що може привести до небезпеки для нього чи оточуючих його осіб. Дані обставини стали підставою для звернення до суду. Ухвалою Суворовського районного суду міста Одеси від 18 грудня 2019 року відкрито провадження у справі за заявою комунального некомерційного підприємства «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради про госпіталізацію [PERSON] у примусовому порядку та призначено судове засідання. Вислухавши представника КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» ООР - лікаря-психіатра, який підтримав подану до суду заяву, прокурора, який підтримав подану заяву, заслухавши пояснення [PERSON] та батька [PERSON] , які вважали, що [PERSON] слід застосувати госпіталізацію до стаціонару, оскільки поведінка [PERSON] є агресивною та вона може бути загрозою не лише для нього алей по відношенню до рідних та близьких людей, заслухавши самого [PERSON] , який зазначив, що він є активною людиною у якої відібрали свободу та він має весь час чимось займатись, а після проходження лікування в центрі став почуватись краще, наразі є здоровим, вивчивши надані документи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно висновку комісії лікарів психіатрів КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» ООР від 17 грудня 2019 року, [PERSON] , госпіталізований вперше. До КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» ООР був доставлений співробітниками приватного реабілітаційного центру у супроводі дружини. Під час огляду роздратований, відповідає на питання плутано та не послідовно, агресивну поведінку не заперечував, однак не зміг її пояснити, мова не послідовна, мислення паралогічне, вітіювате. Останні два тижні веде себе дуже дивно та агресивно: дуже багато говорить, мова не складна, погрожує дружині сексуальним насиллям, погрожував розправою, постійно прагне оголюватись, розбив в квартирі меблі, побутову техніку, акваріум, викидав речі з балкону, погрожував батьку лопатою, провокував його до бійки. Брав ніж і показував як відріже собі голову. За рекомендацією знайомих був доставлений в реабілітаційний центр. Там не спав, переламав меблі, розбив унітаз, дзеркало, тикав в оточуючих шваброю. Адміністрація центру попросила його забрати. Фон настрою злісний, емоційно гнівливий, потребує примусової госпіталізації всупереч свого бажання. Вирішуючи питання про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку, суд виходить з наступного обґрунтування. Так, згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права. Відповідно до ст.3 Конституції України людина її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Частина 2. ст. 28 Конституції України визначає, що жодна людина без її вільної згоди не може бути піддана медичним, науковим чи іншим дослідам. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно ст. 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу доки наявність такого розладу не буде встановлена на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про психіатричну допомогу» психіатрична допомога надається на основі принципів законності, гуманності, додержання прав людини і громадянина, добровільності та відповідно до сучасного рівня наукових знань, необхідності й достатності заходів лікування з мінімальними соціально - правовими обмеженнями. Частиною 2 ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» встановлено, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих, неспроможна самостійно задовольнити свої життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Статтею 17 вказаного закону, визначено, що перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку може здійснюватися лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію. Європейський Суд з прав людини у справі Winterwerpv. The Netherlands, від 24 жовтня 1979, SeriesAno. 33, S:37 висловив свою позицію, зазначивши, що для того щоб були дотримані вимоги законності позбавлення свободи в сенсі ст. 5 S: 1 (е) Конвенції, повинні бути дотримані три основних принципи: по - перше, госпіталізована особа має бути визнана з точки зору об`єктивних медичних показників такою, що страждає на психічне захворювання, за виключенням невідкладної психіатричної допомоги; по - друге, захворювання має бути такого ступеню, щоб вимагати недобровільної госпіталізації; по - третє, захворювання повинно продовжуватись на протязі періоду госпіталізації. Отже, встановлені у судовому засіданні фактичні обставини, підтверджені належними та допустимими доказами, дають підстави стверджувати, що [PERSON] , в силу наявного у нього психічного захворювання, на даний час може вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього чи оточуючих. В зв`язку з чим, суд вважає, що [PERSON] , необхідно госпіталізувати для надання психіатричної допомоги та проходження курсу лікування у примусовому порядку до комунального некомерційного підприємства «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради, який не може перевищувати 6 місяців.

Outcome: approved