Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-31 00:00:00

В червні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 11 листопада 2016 року о 16 годині 10 хвилин в м. Бориспіль Київської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Камаз 5410», номерний знак [NUMBER], з бортовим напівпричепом, номерний знак [NUMBER], який належить ТОВ «Трест Бориспільсільбуд», під керуванням [PERSON], та автомобіля марки «Skoda», номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON] В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «Skoda», номерний знак [NUMBER], зазнав механічних пошкоджень. Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 грудня 2016 року винним у порушенні правил дорожнього руху та у вчиненні адміністративного правопорушення був визнаний [PERSON] На час дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність, пов'язана з експлуатацією автомобіля марки «Камаз 5410», номерний знак [NUMBER], з бортовим напівпричепом, номерний знак [NUMBER], була застрахована у ТДВ «СК «Київ-Ре». У зв'язку з цим, при зверненні позивача з заявою про страхове відшкодування ТДВ «СК «Київ-РЕ» було перераховано суму страхового відшкодування у розмірі 14970 гривень 21 копійок. Таким чином, на даний час залишаються невідшкодованими збитки, що зазнав позивач в результаті пошкодження транспортного засобу, у розмірі 4684 гривень 79 копійок. Крім цього, [PERSON] просив стягнути з ТОВ «Трест Бориспільсільбуд» на його користь витрати на лікування та медичне обстеження у розмірі 7323 гривень 61 копійок, франшизу у розмірі 1000 гривень, а також завдану моральну шкоду у розмірі 30000 гривень. В ході розгляду цивільної справи [PERSON] подав заяву про зменшення розміру позовних вимог, якою просив стягнути з ТОВ «Трест Бориспільсільбуд» матеріальну шкоду у розмірі 4684 гривень 79 копійок, франшизу у розмірі 1000 гривень, витрати на лікування та медичне обстеження у розмірі 3480 гривень 96 копійок та моральну шкоду у розмірі 30000 гривень, а всього у розмірі 41074 гривень 06 копійок. У судовому засіданні [PERSON] підтримав пред'явлений позов у повному обсязі та наполягав на його задоволенні. Представник відповідача [PERSON] заперечував проти задоволення позову. В обґрунтування своїх заперечень вказав на те, що позивачем не надано страховий акт №1502486, згідно якого суму завданого йому збитку оцінено у розмірі 14970 гривень 21 копійок, тому не можливо встановити його зміст. Крім цього, представник відповідача вказав на необґрунтованість вказівки на протокол огляду колісного транспортного засобу як належний та допустимий доказ. Оскільки, даний протокол складено в присутності позивача та ним підписано. До того ж при порівнянні протоколу огляду та переліку відремонтованих елементів транспортного засобу представник відповідача вважає, що позивачем були відремонтовані пошкодження автомобіля, які не стосуються дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 11 листопада 2016 року. Також представником відповідача вказано на необґрунтованість позовних вимог про відшкодування витрат на лікування. Оскільки між вказаними витратами та дорожньо-транспортною пригодою відсутній будь-який причинно-наслідковий зв'язок. В свою чергу, позовні вимоги про відшкодування завданої моральної шкоди також є необґрунтованими, так як позивачем не доведено її наявність та розмір. У зв'язку з цим, представник відповідача просив відмовити у задоволенні пред'явленого позову у повному обсязі. Представник третьої особи [PERSON] також заперечував проти задоволення позовних вимог. Представник третьої особи ТДВ «СК «Київ-Ре» у судове засідання не з'явився та про своє ставлення до позовних вимог не повідомив. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, що містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником автомобіля марки «Skoda», номерний знак [NUMBER]. Відповідно до ч.3 ст.386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової шкоди. У відповідності до положення п.1 ч.2 ст.22 ЦК України майновою шкодою є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). З постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 грудня 2016 року встановлено, що 11 листопада 2016 року о 16 годині 10 хвилин [PERSON], керуючи автомобілем марки «Камаз 5410», номерний знак [NUMBER], з бортовим напівпричепом номерний знак [NUMBER], та рухаючись в м. Бориспіль Київської області по вул. Нова-ІІ, буд.4, під час перевезення великогабаритного вантажу, за закріпленням якого він не стежив, не був уважним, не слідкував за дорожньою обстановкою, внаслідок чого допустив падіння вантажу на автомобіль марки «Skoda», номерний знак [NUMBER], який перебував під керуванням [PERSON], в результаті якого транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень, чим порушив вимоги п.2.3 «б» ПДР України, тим самим скоївши адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП (а.с.16). За правилами ч.6 ст.82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов'язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої прийнято постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. В результаті дорожньо-транспортної пригоди з вини [PERSON] був пошкоджений автомобіль марки «Skoda», номерний знак [NUMBER]. Внаслідок чого власнику автомобіля [PERSON] було завдано матеріальної шкоди. Для відновлення пошкодженого під час дорожньо-транспортної пригоди автомобіля позивачем було витрачено грошові кошти у розмірі 19655 гривень. Дана обставина підтверджується копією акту виконаних робіт на транспортному засобі марки «Skoda», номерний знак [NUMBER], від 27 січня 2017 року на суму 12500 гривень (а.с.7), копією квитанції №208198 від 30 січня 2017 року про сплату грошових коштів у розмірі 12500 гривень (а.с.8), копією товарного чеку №75952 від 10 лютого 2017 року на суму 5500 гривень на придбання лобового скла (а.с.9), копією квитанції від 16 лютого 2017 року на суму 800 гривень про оплату послуг з заміни лобового скла (а.с.10), копією товарного чеку №10 від 18 січня 2017 року на суму 855 гривень за придбання ліхтаря (а.с.12). Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.6 постанови «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», №4 від 01 березня 2013 року особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній право-вій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). Встановлено, що саме [PERSON] визнаний винним у вчиненні вказаної дорожньо-транспортної пригоди. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність, пов'язана з експлуатацією автомобіля марки «Камаз», номерний знак [NUMBER], власником якого є ТОВ «Трест Бориспільсільбуд», була застрахована в ТДВ «СК «Київ-Ре», згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АК/0427329 (а.с.45). У встановленому законом порядку [PERSON] звернувся до ТДВ «СК «Київ-Ре» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та з заявою про страхове відшкодування. В подальшому ТДВ «СК «Київ-Ре» здійснило виплату страхового відшкодування на користь [PERSON] у розмірі 14970 гривень 21 копійок, що підтверджується листом ТДВ «СК «Київ-Ре» від 22 березня 2017 року (а.с.18). Таким чином, на сьогодні залишають невідшкодовані збитки, завдані [PERSON], внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 4684 гривень 79 копійок (19655 гривень - 14970 гривень 21 копійок). Згідно з ч.1 ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У відповідності до вимог ч.1 ст.1172 ЦК України юридична особа відшкодовує шкоду, завдану її працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Судом встановлено, що під час дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] працював водієм ТОВ «Трест Бориспільсільбуд» та саме у зв'язку з виконанням своїх трудових обов'язків на службовому автомобілі марки «Камаз», номерний знак [NUMBER], з бортовим напівпричепом номерний знак [NUMBER], здійснював перевезення великогабаритного вантажу. Дана обставина сторонами у судовому засіданні не заперечувалась, будь-яких доказів на спростування вказаної обставини сторонами не було надано. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Всупереч цьому, в матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що ТОВ «Трест Бориспільсільбуд» в добровільному порядку відшкодував [PERSON] різницю між розміром завданої ним шкоди та розміром страхового відшкодування. Тому у позивача виникло право вимоги до відповідача щодо відшкодування завданих збитків. Тому з ТОВ «Трест Бориспільсільбуд» на користь позивача належить стягнути матеріальну шкоду у зв'язку з пошкодженням його майна у розмірі 4684 гривень 79 копійок. Відповідно до п.12.1 ст.12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Згідно з п.36.6 ст.36 «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Встановлено, що полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу №АК/0427329 від 17 серпня 2016 року була передбачена франшиза в розмірі 1000 гривень. Тому, у ТОВ «Трест Бориспільсільбуд» виникло зобов'язання сплатити позивачу грошові кошти в розмірі 1000 гривень. Всупереч цьому, в матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач добровільно виконав даний обов'язок. Тому, суд вважає, що з ТОВ «Трест Бориспільсільбуд» на користь [PERSON] належить стягнути франшизу у розмірі 1000 гривень. Відповідно до ч.1 ст.1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Згідно довідки вих.№287 від 28 липня 2017 року, виданої КЗ КОР «Київський обласний онкологічний диспансер», [PERSON] було сплачено грошові кошти у розмірі 3480 гривень 96 копійок за наступні медичні послуги: консультація лікаря-хірурга, УЗД лімфовузлів та органів черевної порожнини, загальний аналіз крові з формулою і біохімічний, комп'ютерна томографія, патгістологічне дослідження, гастроскопія (а.с.32). За правилами ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно положення ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.2 постанови «Про судову практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27 березня 1992 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. В матеріалах цивільної справи відсутні належні, обґрунтовані та допустимі докази на підтвердження того, що саме у зв'язку з стресовою ситуацією, яка була викликана дорожньо-транспортною пригодою, у [PERSON] сталось загострення хвороби, внаслідок чого він був госпіталізований «Швидкою допомогою» до Бориспільської ЦРЛ, де перебував на лікуванні. Судом не встановлено причинно-наслідкового зв'язку між дорожньо-транспортною пригодою та загостренням хвороби позивача, що змусило останнього витратити грошові кошти на оплату зазначених вище медичних послуг. Тому підстави для покладення зобов'язання на ТОВ «Трест Бориспільсільбуд» щодо відшкодування [PERSON] витрат на лікування та медичне обстеження у розмірі 3480 гривень 96 копійок, відсутні. В свою чергу, позовні вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 30000 гривень [PERSON] обґрунтовує наступними доводами. Після дорожньо-транспортної пригоди протягом тривалого часу, а саме з 21 листопада 2016 року по 16 січня 2017 року знаходився в пригніченому психологічному стані та переніс моральні страждання. Крім цього, позивач поніс значні грошові витрати, пов'язані з відновленням пошкодженого автомобіля, що негативне відобразилося на його добробуті та здоров'ї. Відповідно до ч.1 та п.3 ч.2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, в тому числі, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. За змістом ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.5 постанови від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд вважає за необхідне врахувати характер та обсяг моральних страждань перенесених позивачем, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, ступінь пошкодження майна та вини відповідача в цьому, час відновлення автомобіля. Тому з урахуванням принципів розумності та справедливості, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову в цій частині та стягнення з ТОВ «Трест Бориспільсільбуд» на користь позивача моральної шкоди у розмірі 4000 гривень. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З квитанції від 19 червня 2017 року (а.с.1) вбачається, що при пред'явленні позову до суду [PERSON] сплатив судовий збір у розмірі 2240 гривень. Пред'явлений ним позов задоволений частково, а саме на 23,58% (41074,96 / 9684,79 ? 100%). З огляду на це, з ТОВ «Трест Бориспільсільбуд» на користь позивача слід примусово стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 528 гривень 19 копійки (1600 / 100% ? 23,58%). На підставі викладеного та

Outcome: partial