Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-01 00:00:00

До Баришівського районного суду Київської області звернувся [PERSON] з позовом про визнання договору доручення удаваним та визнання права власності на автомобіль. В обгрунтування своїх вимог зазначає, що 16.04.2014 року він придбав у [PERSON] автомобіль марки ЗИЛ-ММЗ, модель 45021, 1984 року випуску, тип ТЗ: САМОСКИД-С, реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі [NUMBER], колір синій, зареєстрований Баришівським РЕВ при УДАІ ГУ МВС України в Київській області 16.10.2008 року. Для підтвердження укладеної угоди, відповідач надав йому письмову розписку від 16.04.2014 року за якою, останній отримав за придбаний автомобіль 29 000 (двадцять дев'ять тисяч) грн. та того ж дня було оформлено довіреність на право експлуатації та розпорядження вищевказаним автомобілем. На початку 01.07.2017 року [PERSON] звернувся до Баришівського РЕВ для переоформлення придбаного автомобіля де дізнався, що на вказаний автомобіль державною виконавчою службою накладено арешт, оскільки [PERSON] має борг перед іншою особою. Вважає, що автомобіль марки ЗИЛ-ММЗ належить йому на праві власності, відповідач претензій до нього не заявляв в зв'язку з чим, просить суд визнати договір доручення від 16.04.2014 року укладений між [PERSON] з однієї сторони та [PERSON] і [PERSON] з другої сторони удаваним з метою приховання договору купівлі-продажу автомобіля та визнати за ним право власності на нього. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До початку розгляду справи надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, також додатково було подано заяву, за якою на підставі ст. 31 ЦПК України просить суд зняти з-під арешту вищевказаний автомобіль. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надійшла заява про визнання відповідачем позовних вимог та розгляд справи без участі відповідача. Третя особа у справі приватний нотаріус Джура Світлана Вікторівна в судове засідання не з'явилася. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. До суду надійшли заява про розгляд справи за її відсутністю, проти позовних вимог позивача не заперечує. Третя особа у справі [PERSON] в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надійшли заява про розгляд справи за його відсутністю, проти позовних вимог позивача не заперечує. Представник відповідача - Баришівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи без участі їхнього представника, проти позовних вимог позивача не заперечує. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заявлений позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення виходячи з наступних міркувань. Судом встановлено, у відповідності до розписки від 16.04.2014 року [PERSON] отримав 29000 (двадцять дев'ять тисяч) грн.. 00 коп. від [PERSON] за автомобіль ЗИЛ-ММЗ 45021 реєстраційний номер [NUMBER], та майнових претензій не має. Відповідно до довіреності посвідченої Джурою С.В. приватним нотаріусом Баришівського районного нотаріального округу від 16 квітня 2014 року [PERSON] уповноважив [PERSON] та [PERSON] управляти та розпоряджатися, зняти з реєстраційного обліку (поставити на реєстраційний облік) якщо в тому буде потреба автомобіль марки ЗИЛ-ММЗ 45021,1984 року випуску, тип ТЗ: САМОСКИД-С, реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований Баришівським РЕВ при УДАІ ГУ МВС України в Київській області 16.10.2008 року, який належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ [NUMBER] виданого Баришівським РЕВ при УДАІ ГУ МВС України у Київській області. Як встановлено судом, сторони мали намір та бажали здійснити купівлю-продаж автомобіля, ними визнається факт вчинення дій по виконанню умов договору купівлі-продажу транспортного засобу: одна сторона передала, а друга прийняла у володіння, користування та розпорядження транспортний засіб марки ЗИЛ-ММЗ 45021,1984 року випуску, тип ТЗ: САМОСКИД-С, реєстраційний номер [NUMBER] комплекти ключів та сплатила за нього певну грошову суму, що свідчить про укладення договору купівлі-продажу. Згідно ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно зі ст. 1000 ЦК України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов'язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки довірителя. Відповідно ст. 638 ЦК договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Статтею 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і оплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до правил ст. 691 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно зі ст.235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили. Як передбачено пунктом 25 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06 листопада 2009 року за №9, за удаваним правочином сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. На відміну від фіктивного правочину, за удаваним правочином права та обов'язки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину. Встановивши під час розгляду справи, що правочин вчинено з метою приховати інший правочин, суд на підставі статті 235 ЦК України має визнати, що сторонами вчинено саме цей правочин та вирішити спір із застосуванням норм, що регулюють цей правочин. За матеріалами даної справи в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] фактично уклали договір купівлі-продажу автомобіля, умови якого не суперечать вимогам чинного законодавства, в т.ч. домовились про всі істотні умови договору - ціну, предмет, і повністю виконали договір, оскільки продавець [PERSON] передав автомобіль та прийняв оплату, а покупець [PERSON] сплатив вартість придбаного автомобіля та прийняв придбане. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Вирішуючи питання про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом звільнення автомобіля з-під арешту, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно постанови про арешт майна боржника від 26.01.2017 року, заступником начальника Баришівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області Стешенко Т.П. по примусовому виконанню за виконавчим листом №2/355/396/16 було накладено арешт на рухоме та нерухоме майно, яке належало [PERSON] В ході розгляду даної справи судом встановлено, що на час укладання угоди, автомобіль під забороною відчуження не перебував, інформації щодо накладення арешту на автомобіль в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна не було. Згідно п. 1, 2 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що позивачем доведено наявність у нього права власності на майно, що перебуває під арештом, а також з огляду на те, що позивач не є боржником по виконавчому провадженню, за яким застосовувався арешт майна, суд вважає, що автомобіль марки ЗИЛ-ММЗ модель 45021, 1984 року випуску, тип ТЗ: САМОСКИД-С, реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі [NUMBER], колір синій, зареєстрований Баришівським РЕВ при УДАІ ГУ МВС України в Київській області 16.10.2008 року підлягає звільненню з-під арешту.

Outcome: approved