Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-29 00:00:00

До Високопільського районного суду Херсонської області звернувся [PERSON] із позовною заявою до [PERSON] господарства «Степове» смт.Високопілля Херсонської області про дострокове розірвання договорів оренди землі, стягнення орендної плати та пені за прострочення сплати орендної сплати, свої вимоги, які були збільшені згідно заяви від 08.04.2016 року(а.с.35), а в подальшому змінені позовні вимоги за заявою від 25.05.2017 року (а.с.233) обґрунтовує тим, що 01.09.2009 року [PERSON] та [PERSON] уклали договори оренди землі, згідно яких надали земельні ділянки, які належали їм на праві приватної власності, згідно державних актів серія ІІІ-ХС №034821 та серії ІІІ-ХС №034823, у строкове, платне користування ФГ «Степове», строком на 10 років. 08.02.2013 року помер [PERSON] та 03.02.2015 року помер [PERSON]. Згідно нотаріально виданих свідоцтв про право на спадщину за заповітом, позивач став власником вищевказаних земельних ділянок та, відповідно до вимог ст.1218 ЦК України, до нього перейшли всі права та обовязки за вищевказаними договорами оренди землі, що відповідає вимогам п.33 Договорів оренди землі. Відповідно до умов, зазначених договорів, орендна плата становить 3% від вартості землі з урахуванням індексації та вноситься орендарем у грошовій формі, що на момент підписання договорів становило 1795,62 грн. у термін від 01 серпня до 01 грудня. Пунктом 11 договорів зазначено, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,2% несплаченої суми за кожний день прострочення. Дід позивача, [PERSON], з березня місяця 2013 року почав проживати у позивача та з того часу не отримував орендну плату від відповідача, ні за свою земельну ділянку, ні за земельну ділянку померлого сина [PERSON]. Після оформлення правовстановлюючих документів на земельні ділянки, позивач, у жовтні 2015 року, звернувся до керівника ФГ «Степове» - [PERSON] з вимогою розрахуватися за оренду землі по вищевказаним договорам за 2013-2015 роки. Відповідач у свою чергу, вимоги позивача задовольнив частково та 30.11.2015 року передав позивачу кошти за оренду обох земельних ділянок за 2015 рік, а заборгованість за 2013 та 2014 роки став заперечувати, однак надати будь-які докази на підтвердження внесення орендної плати не надав. Так, 30.11.2015 року відповідач передав позивачу кошти на суму 7000,00 грн., чим повністю погасив заборгованість за 2013 рік. При цьому внесення орендної плати за 2013 рік відповідачем прострочено на 730 днів. Та до цього часу з позивачем не проведено розрахунок за користування земельними ділянками за 2014 та 2015 роки. Що в свою чергу, надає позивачу право, згідно ч.1 ст.32 Закону України «Про оренду землі», достроково, за рішенням суду, розірвати договори оренди, в звязку з порушенням відповідачем умов договору та ст.24 вказаного Закону. Тому позивач вважає, що відповідачем порушуються умови договору, чинне законодавство та інтереси позивача, а тому позивач не бажає продовжувати з відповідачем договірні відносини. Крім того, відповідно до умов договору орендна плата становить 3% вартості землі з урахуванням індексації. Згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, вартість земельної ділянки позивача, становить: станом на 01.01.2013 року 111310,08 грн., станом на 01.01.2014 року 139038,54 грн., а тому орендна плата за землю становить: за 2103 рік 3339,30 грн.(3%х111310,08 грн.), за 2014 рік 4171,15 грн. (3%х139038,54 грн.), за 2015 рік 4171,15 грн. (3%х139038,54 грн.). Термін сплати орендної плати за 2013 рік сплив 01.12.2013 року, на дату повного розрахунку, а саме 30.11.2015 року, термін прострочення становить 730 днів. Пеня за прострочення плати за 2013 рік становить: 730 днів х 0,2% х 3339,30 грн. = 4875,38 грн. по кожній земельній ділянці. Термін сплати орендної плати за 2014 рік сплив 01.12.2014 року, та станом на 01.02.2016 року заборгованість не погашена, а тому термін прострочення становить 425 днів. Пеня за прострочення плати за 2014 рік становить: 425 днів х 0,2% х 4171,15 грн. = 3545,48 грн. по кожній земельній ділянці. Термін сплати орендної плати за 2015 рік сплив 01.12.2015 року, та станом на 01.02.2016 року заборгованість не погашена, а тому термін прострочення становить 60 днів. Пеня за прострочення плати за 2015 рік становить: 60 днів х 0,2% х 4171,15 грн. = 500,54 грн. по кожній земельній ділянці. Вимога щодо стягнення заборгованості по орендній платі, відповідно до поданої 08.11.2016 року заяви про збільшення розміру позовної вимоги, по договорам оренди по 9885,98 грн. по кожній ділянці, всього на суму 19771,96 грн. Щодо стягнення пені за прострочення сплати орендної плати: законом передбачено спеціальна позовна давність строком один рік. Заборгованість по кожному договору оренди виникла з 2012 року та збільшувалась протягом 2013 та 2014 років та становила по 9885,98 грн. за кожну земельну ділянку. У 2015 та 2016 роках ФГ «Степове» сплатило на користь орендодавця орендну плату в сумі, що відповідала нарахуванням за 2015 та 2016 роки, однак вважає, що дані платежі зараховуються за 2012-2014 роки та у ФГ «Степове» на даний час існує таж сама заборгованість в сумі по 9885,98 грн. по кожному договору оренди. Відповідно до ч.1 ст.264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обовязку. Як зазначено вище, ФГ «Степове» сплатило орендну плату у листопаді місяці 2015 року та у листопаді 2016 року, тобто строк звернення з вимогою про стягнення пені вважає, що ним не пропущено. Однак з урахуванням річного строку давності позивачем здійснено нарахування пені за період в один рік, що передувало зверненню до суду, тобто з 11.02.2015 рік по 11.02.2016 рік:365дн. х 0,002 х 9885,98 грн. = 7216,76 грн. по кожній земельній ділянці. Крім того, позивач вважає, що має право просити суд стягнути пеню, яка виникла за період часу, протягом якого розглядається справа, тобто з 11.02.2016 року по 25.05.2017 рік. Однак свої вимоги щодо стягнення пені обмежує річним терміном. Позивач просить суд: розірвати договір оренди землі від 01 вересня 2009 року між [PERSON] та ФГ «Степове»; Розірвати договір оренди землі від 01 вересня 2009 року між [PERSON] та ФГ «Степове»; Стягнути із ФГ «Степове» заборгованість по орендній платі по договорам оренди по 9885,98 грн. по кожній земельній ділянці, всього на суму 19771,96 грн.; Стягнути із ФГ «Степове» пеню за прострочення сплати орендної плати за землю по договорам оренди за 1 рік в сумі 7216,76 грн. по кожному договору. Всього на суму 14433,52 грн.; Стягнути із ФГ «Степове» судові витрати повязані зі сплатою судового збору в сумі 1653,6 грн. та витрати на проведення судової почеркознавчої експертизи в сумі 8000,00 грн. Позивач [PERSON] та його представник, за довіреністю, [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві, просять суд їх задовольнити, при цьому представник позивача [PERSON], на обґрунтування позовних вимог додатково пояснив, що керівник [PERSON] Господарства «Степове» - [PERSON] заперечує заборгованість по орендній платі за земельні ділянки по двом договорам, мотивуючи тим, що за два роки, за 2013 та 2014 роки, по двом договорам, сплатив [PERSON] орендну плату за земельні ділянки, про що свідчать надані накладні, що фактично не відповідає дійсності, оскільки з березня 2013 року орендодавець [PERSON], був зареєстрований та проживав у позивача, та ніяких грошей від [PERSON] в рахунок орендної плати не отримував, а з осені 2014 року взагалі не мав можливості через вади із здоровям, які обмежували його здатність пересуватися самостійно та отримувати орендну плату. Крім того, звернув увагу суду, що керівник ФГ «Степове» [PERSON], на підтвердження виконання своїх зобовязань, на попередній розгляд справи надав копії накладних за 2013-2014 роки, та будучи допитаним як свідок, пояснив, що оригіналів накладних не має, оскільки віддав [PERSON], для звіряння у податкових органах. В подальшому в ході розгляду справи після скасування заочного рішення, в судове засідання [PERSON] надав накладні, які виконані в порушення вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», гелевим красителем, а не кульковою ручкою чи чорнилом, та які відрізняються від тих ксерокопій, наданих раніше в судове засідання, а також стали причиною неможливості проведення експертизи на визначення строку виготовлення цих накладних. \~\~\~\~Відповідач, керівник ФГ «Степове», [PERSON] та представник відповідача [PERSON] господарства «Степове», за договором про надання правової допомоги (а.с.134-137), адвокат [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та просять суд відмовити у задоволенні позову. При цьому, додатково, представник [PERSON] повідомив, що умови договорів оренди, щодо внесення орендної оплати виконувалися вчасно, заборгованість за вказаними договорами відсутня, надавши до суду накладні в оригіналах за 2013-2014 роки (а.с.210-213). А також те, що позивачем не доведено відповідними доказами про заборгованість по орендній платі за оренду землі, тому вважає що позивачем порушені строки позовної давності, у звязку з чим не підлягають задоволенню вимоги зазначені у позові. Крім того, відповідачем надано клопотання про застосування строку позовної давності за вимогами стосовно стягнення заборгованості по орендній платі за 2012 рік (а.с.167). В судовому засіданні допитаний в якості свідка, [PERSON], який показав про те, що він є засновником і керівником [PERSON] господарства «Степове» та у нього в оренді знаходяться земельні ділянки, в тому числі, згідно договорів оренди, з [PERSON] та [PERSON], за які він своєчасно сплачував орендну плату [PERSON], який звертався особисто до нього, тому заборгованості за 2013 та 2014 роки не має. У 2015 році до нього звернувся [PERSON], який став власником земельних ділянок та з останнім також розрахувався за 2015 рік, були складені відповідні накладні, копії яких він надав для залучення до справи, але оригінал має тільки по накладним за 09.11.2015 рік, оскільки оригінали накладних за 2013 та 2014 роки він передав [PERSON], на прохання останнього, для взаємозвірки правильності нарахування оплати за оренду, але так [PERSON] і не повернув йому оригінали накладних. Запевняє, що у копіях накладних за 2013 та 2014 роки [PERSON], зазначено про те, що він розрахувався по орендній платі. Орендну плату віддавав [PERSON] за дві земельні ділянки, оскільки була усна домовленість між ним та [PERSON] Заслухавши позивача, представника позивача, відповідача, представника відповідача, свідків, вивчивши та дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, судом встановлено наступне: - [PERSON] копії паспорту (а.с.4) вбачається, що [PERSON] народився 20 серпня 1977 року в селі Новопетрівка Високопільського району Херсонської області, зареєстрований в [INFO], проживаючий в [INFO] та має ІПН-2835609073 (а.с.5). - [PERSON] копії договору оренди землі від 01.09.2009 року з додатками (а.с.6-8) вбачається, що між [PERSON] та ФГ «Степове» в особі [PERSON] укладено договір про оренду земельної ділянки загальною площею 5,22 гектарів, договір укладено на строк десять років, тобто до 01.09.2019 року, з орендною платою у вигляді грошової форми оплати в розмірі 3% від вартості землі, у термін з 01.08. до 01.12. кожного року. Другий договір є аналогічним, вищезазначеному договору, та укладений між [PERSON] та ФГ «Степове» в особі [PERSON] (а.с.10-12). - [PERSON] копії державного акту серії ІІІ-ХС №034821 (а.с.9) вбачається, що [PERSON] за життя належала земельна ділянка площею 5,22 гектарів, розташованої на території Новопетрівської сільської ради Високопільського району Херсонської області. - [PERSON] копії свідоцтва про смерть (а.с.13) вбачається, що [PERSON] помер 08.02.2013 року, про що в книзі реєстрації смертей зроблено запис за №05. - [PERSON] копії свідоцтва про смерть (а.с.14) вбачається, що [PERSON] помер 03.02.2015 року, про що в книзі реєстрації смертей зроблено запис за №20. - [PERSON] копій свідоцтв про право на спадщину за заповітом (а.с.15, 16) та копій витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.17, 18) вбачається, що спадкоємцем за заповітом майна [PERSON] померлого 03.02.2015 року є [PERSON] Спадщина складається із земельної ділянки площею 5,2201 га. та земельної ділянки площею 5,2197 га, які розташовані на території Новопетрівської сільської ради Високопільського району Херсонської області. На підставі чого позивачем зареєстровано право власності на зазначене спадкове майно, про що свідчать витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. - [PERSON] копії довідки про вартість сільськогосподарських угідь від 28.09.2015 року (а.с.19) вбачається, що вартість земельних ділянок, які належали громадянам [PERSON] та [PERSON], станом на 01.01.2013 року становить 111310,06 грн. та станом на 01.01.2014 року 139038,54 грн. - [PERSON] копій листів від 02.10.2015 року та 27.01.2016 року (а.с.20, 21) вбачається, що позивач звернувся до відповідача в позасудовому порядку з вимогою усунути порушення умов договорів оренди землі від 01.09.2009 року та погасити заборгованість. А також 27.01.2016 року позивач направив відповідачу листа про розірвання зазначених договорів оренди землі, які відповідач отримав 28.01.2016 року, що підтверджується поштовим повідомленням (а.с.22). - [PERSON] копії паспорту (а.с.30) вбачається, що [PERSON] народився 17.12.1933 року в селі Ланчин Надвірнянського району Івано-Франківської області, до смерті був зареєстрований в [INFO], тобто [PERSON] з 13.03.2013 року був зареєстрований та проживав у свого онука [PERSON] (позивач по справі), що в свою чергу підтверджується довідкою Високопільської селищної ради Херсонської області від 07.04.2016 року №554 (а.с.38) та копією домової книги (а.с.39-40). - [PERSON] довідки Новопетрівської сільської ради Високопільського району Херсонської області №418 від 07.04.2016 року (а.с.44) вбачається, що [PERSON], який зареєстрований за адресою [INFO] на зимовий період з жовтня 2014 року виїхав на тимчасове проживання в смт.Високопілля, але періодично у весняно-літній період 2014 року мешкав в с.Новопетрівка Високопільського району Херсонської області. Аналогічні дані також містяться у довідці депутата сільської ради [PERSON] (а.с.45). - [PERSON] копій накладних (а.с.46-48) вбачається, що [PERSON] отримував від голови ФГ «Степове» [PERSON] кошти за оренду своєї земельної ділянки та за оренду земельної ділянки свого сина [PERSON] за 2013-2014 роки, орендну плату за 2015 рік отримував [PERSON] (а.с.48). - [PERSON] копії Статуту [PERSON] господарства «Степове», витягу з реєстру юридичних та фізичних осіб, копій свідоцтва про реєстрацію та копії довідки платника податків (а.с.59-73) зясовано, що фермерське господарство «Степове», ідентифікаційний код- 30040236,є юридичною особою, зареєстроване в [INFO], засновником та керівником є [PERSON]. - [PERSON] оригіналів наданих відповідачем накладних (а.с.210-213) вбачається, що [PERSON] отримував від голови ФГ «Степове» [PERSON] кошти за оренду своєї земельної ділянки та за оренду земельної ділянки свого сина [PERSON] за 2013-2014 роки. В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] повідомили суду про те, що були сусідами [PERSON], який проживав у с.Новопетрівка зі своїм сином інвалідом та у 2013 році їх забрав до себе [PERSON], в смт Високопілля, а будинок, в якому проживав [PERSON], знаходиться в аварійному стані і в ньому не можливо проживати. В судовому засіданні були допитані як свідки [PERSON], який проживає по сусідству з позивачем [PERSON] та який підтвердив, що дійсно [PERSON], який проживав у [PERSON], був людиною похилого віку, хворів, та [PERSON] звертався до нього десь в влітку, на початку осені 2014 року про допомогу, підвести діда та вкласти на ліжко, оскільки дід самостійно не міг ходити. В судовому засіданні свідок [PERSON], показав про те, що на даний час з лютого 2015 року працює сімейним лікарем. У 2014 року, точної дати не памятає, але оглянувши запис у медичній книжці [PERSON], підтвердив, що саме 17.11.2014 року він, на прохання родичів, відвідав з виходом на дом, хворого [PERSON] та зробив відповідний запис до медичної книжки про хворобу останнього на тазобедрений артріт 2-3 стадії, а також призначив медикаменти. При цьому пояснив, що за наявністю такої хвороби хворий не міг пересуватися самостійно. Дані показання свідка [PERSON], а також свідка [PERSON], підтверджено також записом у медичній книжці [PERSON], запис лікаря [PERSON] від 17.11.2014 року, а також в подальшому підтверджено записом лікаря хірурга [PERSON], від 14.01.2015 року про наявність стану хворого [PERSON] та те, що останній хворів довго, труднощі у пересуванні, а з літа осені хворий не піднімався з ліжка. Ксерокопії зазначених записів залучено до справи (на а.с.221,224-226). Такі фактичні обставини іншими доказами в їх сукупності не спростовуються. Разом з тим, суд критично відноситься до показань наданих в судовому засіданні, сусідами відповідача, свідками [PERSON] та [PERSON], які за своїм змістом не відрізняються, про те, що саме вони особисто бачили [PERSON], який часто ходив по вулиці Суворова з ціпком у руках, та те, що приходив він до [PERSON] щодо оренди землі. А також те, що вказані свідки повідомили, що саме це було восени 2014 року, а на запитання чому саме запамятали цей час, відповіли, що «саме в той рік була революція гідності». Такі свідчення в судовому засіданні були спростовані свідком [PERSON] та свідком [PERSON], як спеціалістом - медичним працівником, про неможливість самостійного пересування у вказаний період часу [PERSON]І, до [PERSON] за орендною платою, а тому є сумнівними щодо часу коли свідки могли бачити [PERSON], який міг прямувати по вулиці Суворова в смт Високопілля, де проживають свідки. Надавши оцінку зібраним та дослідженим по справі доказам, як кожному окремо так і сукупності наданих сторонами доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб які беруть участь у справі виник спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.3 ст.212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Згідно ст.203 ЦК України, ч.1. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. 2. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. 3. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. 4. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. 5. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним… Статтею 210 ЦК України, передбачено, що правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Перелік органів, які здійснюють державну реєстрацію, порядок реєстрації, а також порядок ведення відповідних реєстрів встановлюються законом. Згідно ст.792 ЦК України, ч.1. За договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобовязується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них. ч.2. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Статтями 13 та 14 Закону України «Про оренду землі», (в редакції, що діяла на момент державної реєстрації Договорів оренди землі), зазначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Відповідно до ст.15 цього Закону, істотними умовами договору оренди землі є: обєкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану обєкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення обєкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону. Невідємною частиною договору оренди землі є: план або схема земельної ділянки, яка передається в оренду; кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів; акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); акт приймання-передачі обєкта оренди; проект відведення земельної ділянки у разі його розроблення згідно із законом. Договір оренди може передбачати надання в оренду декількох земельних ділянок, які знаходяться у власності одного орендодавця. Згідно ст.16 Закону, укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. Укладення договору оренди земельної ділянки може бути здійснено на підставі цивільно-правового договору або в порядку спадкування. Статтею 17 цього Закону, зазначено, що передача обєкта оренди орендарю здійснюється орендодавцем у строки та на умовах, що визначені у договорі оренди землі, за актом приймання-передачі. Відповідно до ст.18 Закону, договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві приватної власності, в порядку спадкування, належать дві земельні ділянки площею 5,22 га. та 5,22 га., які розташовані на території Новопетрівської сільської ради Високопільського району Херсонської області. Вказані земельні ділянки у власність, позивач отримав згідно свідоцтв про право на спадщину за заповітом та став власником вищевказаних земельних ділянок, а тому відповідно до вимог ст.1218 ЦК України, до нього перейшли всі права та обовязки за вищевказаними договорами оренди землі, що відповідає вимогам п.33 Договору оренди землі (а.с.15,16,17,18). В судовому засіданні зясовано, що 01.09.2009 року між [PERSON], [PERSON] та відповідачем, ФГ «Степове», в особі керівника [PERSON], було укладено договори оренди земельних ділянок згідно державних актів про право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ХС №034821 та серії ІІІ-ХС №034823, на підставі яких, вони надали, а відповідач прийняв в строкове платне користування строком на 10 років земельні ділянки, за користування яких, відповідач вносить орендну плату у грошовій формі 1795,62 грн. на рік, з урахуванням індексу інфляції, у термін від 01 серпня до 01 грудня кожного року (а.с.6-7, 10-11). Також додатками до вказаних договорів (а.с.8, 12) зазначено, що сплачується орендна плата у розмірі 3% від вартості землі з урахуванням індексації. Разом з тим, відповідач надав до суду ксерокопії накладних, в яких зазначено про факт сплати орендної плати за 2013-2014 роки (а.с.46, 47) та з яких вбачається, що відповідач надав [PERSON] кошти за оренду земельних ділянок останнього та його сина [PERSON] за 2013 рік у розмірі 3339,00 грн.(накладні від 19.11.2013 року на а.с.46) та за 2014 рік у розмірі 4171,00 грн.(накладні від 03.11.2014 року на а.с.47). Орендну плату за 2015 рік, згідно накладної від 09.11.2015 року отримав [PERSON] (позивач у справі), що підтверджується його підписом та не заперечується сторонами в судовому засіданні. Але, відповідач, надавши оригінал накладної за 2015 рік про розрахунок із позивачем [PERSON], не надав в судове засідання оригінали зазначених вище накладних за 2013-2014 роки, на вимогу суду про розрахунок по орендній платі з [PERSON] та [PERSON], що в свою чергу ставить під сумнів юридичної дійсності наданих відповідачем доказів, а тому суд не може в повній мірі дати юридичну оцінку таким доказам для прийняття законного рішення. Крім того, позивач в судовому засіданні заперечує щодо наданих відповідачем накладних та стверджує, що його дід [PERSON] проживав з березня місяця 2013 року у його будинку в смт.Високопілля Херсонської області, що в свою чергу підтверджено належними та допустимими доказами в розумінні ст.60 ЦПК України, а саме: копією паспорта із зазначенням дати реєстрації місця проживання (а.с.30 на звороті), довідкою Високопільської селищної ради (а.с.38), а також копією домової книги (а.с.39-40) та зазначає, що орендна плата за 2013-2014 роки, відповідачем, його діду не сплачувалася, а лише після смерті [PERSON] та [PERSON], коли позивач отримав у спадщину земельні ділянки у 2015 році та звернувся до відповідача, тільки тоді позивач отримав орендну плату від відповідача в розмірі 8342,00 грн. за обидві земельні ділянки (а.с.48). Також, суд дослідивши надані відповідачем довідки Новопетрівської сільської ради Високопільського району Херсонської області та довідки депутата сільської ради (а.с.44, 45) де зазначено, що [PERSON], який зареєстрований за адресою [INFO] на зимовий період з жовтня 2014 року виїхав на тимчасове проживання в смт.Високопілля, але періодично у весняно-літній період 2014 року мешкав в с.Новопетрівка Високопільського району Херсонської області, тобто відповідач надавши дані докази того, що [PERSON] періодично у весняно-літній період 2014 року мешкав в с.Новопетрівка Високопільського району Херсонської області, але дані довідки спростовуються вищезазначеними доказами, тобто копією паспорта, довідкою селищної ради та копією домової книги (а.с.30 на звороті, 38, 39-40), а також показаннями свідків в судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] про те, що [PERSON] після смерті сина не проживав у селі, оскільки [PERSON] забрав його до смт Високопілля. В подальшому, на заперечення позовних вимог, відповідачем, керівником фермерського господарства, [PERSON] та його представником, адвокатом [PERSON], було надано в судовому засіданні, як оригінали накладних на підтвердження оплати за орендну плату за 2013-2014 року з [PERSON], чотири накладні дві із них від 19.11.2013 року та дві від 03.11.2014 року, які були досліджені в судовому засіданні (а.с.210-213). Дані накладні виконані гелевим красителем, що суперечить вимогам ч.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року (із змінами та доповненнями), щодо складання первинних документів, які фіксують факти здійснення господарських операцій та п.2.10 «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженого Наказом Міністерства Фінансів України №88 від 24.05.1995 року, згідно якого, записи у первинних документах, облікових регістрах, повинні здійснюватися тільки у темному кольорі чорнилом, пастою кулькових ручок, за допомогою електронних засобів оброблення інформації та іншими засобами, які б забезпечили збереження цих записів протягом установленого строку зберігання документів та запобігли внесенню несанкціонованих і непомітних виправлень. Крім того, надані, зазначені накладні, як оригінали (а.с.210-213), відрізняються від ксерокопій наданих раніше накладних в судовому засіданні ( на а.с.46-47), а саме за формою бланків накладних, їх формою друку, розміщення таблиць та заповнених граф, а саме: в ксерокопіях накладних, значаться графи - «від кого прийнято, кому відпущено, через кого, за довіреністю, підстава», а також значаться в нижній частині накладних, графи «підсумок, ПДВ 20%, разом, а також директор, гол. бухгалтер, здав, прийняв», у наданих оригіналах накладних, бланки мають іншу форму та форму друку, а саме: «відпущено, одержано, через, довіреність», а також в нижній частині, графи «всього без ПДВ, ПДВ(__%), загальна сума з ПДВ, всього відпущено найменувань на суму, в тому числі ПДВ, директор, гол.бухгалтер, відпустив, одержав». А також розбіжності при зрівнянні наданих накладних не тільки у бланках накладних, які повинні бути однаковими з ксерокопіями, але і за заповненнями інформації у самих накладних. Так при зрівнянні ксерокопії накладної від 19.11.2013 року (а.с.46) та оригіналу накладної від 19.11.2013 року, заповненої гелевим красителем (а.с.211), виявлені наступні розбіжності, відповідно, у ксерокопії зазначено: «19 листопада 2013 року. Оплата за оренду зем.паю держ.акт 111-ХС №034823 власник [PERSON] від [PERSON]Петр за період оренди 2013 рік». В той час, як в оригіналі накладної на яку посилається відповідач та його представник, власником зазначено «[PERSON]І.», а також сума цифрами у ксерокопії «=3339=» розміщено по центру клітинки, а вказана сума цифрами у «оригіналі» накладної, виходить за межі клітинки, аналогічні розбіжності маються і в іншій накладній (а.с.46, 212), окрім правильного зазначення в обох накладних «держ.акт 111-ХС №034821 власник [PERSON]І», а інші розбіжності в наявності, в тому числі в оригіналах відсутні знаки «Z», які є у ксерокопіях накладних, що не відповідає дійсності та свідчить про те, що надані накладні не є оригіналами та є сумнівними. При зрівнянні ксерокопії накладної від 03.11.2014 року (а.с.47) та оригіналу накладної від 03.11.2014 року, заповненої гелевим красителем (а.с.210), виявлені наступні розбіжності, відповідно, у ксерокопії зазначено: «03 листопада 2014 року. Оплата за оренду зем.паю держ.акт 111-ХС №034823 власник [PERSON] від [PERSON]Петр за період оренди 2014 рік». В той час, як в оригіналі накладної, на яку посилається відповідач та його представник, власником зазначено «[PERSON]В.», а також сума цифрами у ксерокопії «=4171=» розміщено за межі до центру клітинки, а вказана сума цифрами у «оригіналі» накладної, розміщена по центру клітинки, аналогічні розбіжності маються і в іншій накладній (а.с.47, 213), окрім правильного зазначення в обох накладних «держ.акт 111-ХС №034821 власник [PERSON]І.», а інші розбіжності в наявності, в тому числі у ксерокопіях чотирьох накладних (а.с.46, 47) підпис у графі «директор», в наявності, без розшифровки, в той час, як у оригіналах чотирьох накладних (а.с.210-213) підпис у графі «директор» відсутня, що не відповідає дійсності та свідчить про те, що надані накладні не є оригіналами та є сумнівними. Крім того, сумнівність наданих оригіналів накладних свідчить і лист Київської незалежної судово-експертної установи(Одеської філії) від 19.01.2017 року вих.№63 (а.с.185) з якого вбачається, що неможливо проведення призначеної судової фізико-хімічної експертизи давності документів, виконаних чорнилами гелевих, ролерних ручок, за відсутністю науково обґрунтованих методик, а тому вирішити питання про давність документу не виявляється можливим. Питання про встановлення віку документів вирішується за умови наявності в них записів або підписів пастами кулькових ручок. Зазначене у листі підтверджує порушення відповідачем, керівником ФГ «Степове» [PERSON] вимог п.2.10 «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженого Наказом Міністерства Фінансів України №88 від 24.05.1995 року. Сумнівність оригіналів наданих накладних, свідчить і висновок судової почеркознавчої експертизи підпису №0118 від 27.03.2017 року (а.с.205-209) згідно якого, вбачається, що встановити чи виконані підписи від імені [PERSON], які містяться в графі «одержав» в двох примірниках накладної б/н від 19.11.2013 року та в двох примірниках накладної б/н від 03.11.2014 року не вдалося за можливе, з причин зазначених у дослідницькій частині, при цьому, як зазначено в дослідницькій частині (а.с.208-209), що порівнянням досліджуваного графічного матеріалу зі зразками підпису [PERSON], встановлені, як збіжні ознаки (1-4) так і розбіжні ознаки (1-3). Встановлені збіжні ознаки малочисельні, їх ідентифікаційна значимість незначна, що обумовлено простотою будови підписів. Тому вони за наявності розбіжностей, не можуть бути покладені в основу позитивного висновку. Щодо розбіжних ознак, то не вдалося встановити: чи є вони варіантами підпису [PERSON], що не проявилися в наданих зразках, або ці ознаки є ознаками почерку іншої особи. А також в дослідницькій частині (а.с.208) зазначено про те, що порівнянням у накладних даних підписів між собою встановлений збіг загальних, в тому числі й ознак зниження координації рухів, та окремих ознак, сукупність яких достатня для обєднання даних підписів в єдиний графічний матеріал. За таких обставин, надані, відповідачем в судовому засіданні, оригінали накладних від 19.11.2013 року та від 03.11.2014 року, на отримання грошей [PERSON] від [PERSON] в рахунок орендної плати, є сумнівними та такі, що не спростовують твердження позивача [PERSON] про заборгованість по оплаті за оренду земельних ділянок за період 2013 та 2014 роки. Крім того, суд не приймає до уваги посилання відповідача та представника у запереченнях, про те, що орендна плата вносилася вчасно відповідно до наданих накладних, особисто [PERSON] та [PERSON], які були надані відповідачем в копіях від 14.11.2013 року та від 03.11.2014 року (а.с.46-47) та в яких одержувачем коштів за оренду землі вказано лише [PERSON], та такі твердження не підтверджуються належними та допустимими доказами у розумінні ст.60 ЦПК України, так як відповідач не надав до суду, на вимогу для дослідження в судовому засіданні, оригінали зазначених накладних, а тому відповідач в судовому засіданні не довів належним чином, що він здійснював сплату орендної плати за 2013 та 2014 роки, тому суд приходить до висновку, що є всі підстави вважати, що відповідач всупереч діючим нормам чинного законодавства та умов договорів не виконував належним чином такі умови договорів оренди землі, як внесення орендної плати, у встановлений п.8 Договору строк, а саме у строк від 01 серпня до 01 грудня кожного року. Тому такі заперечення, згідно ст.59 ЦПК України, суд до уваги не приймає, враховуючи також і те, що відповідно до вимог ч.2 ст.64 ЦПК України, письмові докази , як правило подаються в оригіналі, а якщо подано копію доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу, але ні представники відповідача, ні голова фермерського господарства [PERSON] оригіналів документів, накладних, про оплату орендної плати за 2013-2014 роки орендодавцю [PERSON], не надали, мотивуючи їх відсутністю. Таким чином, обґрунтовуючи позовні вимоги про розірвання договорів оренди, позивач посилається на порушення умов Договорів, передбачених п.п.6-8, тобто невиконання відповідачем взятих на себе зобовязань, щодо сплати орендної плати у встановлений строк та у належному розмірі, що є підставою для розірвання договору. Відповідно до п.6 Договорів, досліджених в судовому засіданні, орендна плата повинна сплачуватися орендарем, тобто відповідачем по справі. Але, як стверджує позивач, орендна плата за 2013-2014 роки відповідачем не сплачувалася, а тому, виникла заборгованість по орендній платі за вказаний період та позивач навів розрахунок заборгованості з урахуванням пені, в розмірі 0,2%, що передбачено п.11 Договорів оренди землі від 01.09.2009 року, укладених з [PERSON] та [PERSON], де зазначено, що «у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,2% несплаченої суми за кожний день прострочення». Як вбачається із тверджень позивача по справі, 30.11.2015 року відповідач, який не заперечував даний факт, передав позивачу кошти на суму 7000,00 грн., але як вважає позивач, чим повністю погасив заборгованість тільки за 2013 рік. При цьому, внесення орендної плати за 2013 рік відповідачем прострочено на 730 днів. Та до цього часу з позивачем не проведено розрахунок за користування земельними ділянками за 2014 та 2015 роки. Що в свою чергу, надає позивачу право, згідно ч.1 ст.32 Закону України «Про оренду землі», достроково за рішенням суду розірвати договори оренди в звязку з порушенням відповідачем умов договору та ст.24 вказаного Закону. Тому суд вважає, що відповідачем порушуються умови договорів, чинне законодавство та права і інтереси позивача, як власника земельних ділянок, в звязку з чим позивач не бажає в подальшому продовжувати з відповідачем дані спірні договірні відносини. Крім того, відповідно до умов договору орендна плата становить 3% вартості землі з урахуванням індексації. Суд погоджується з розрахунком позивача щодо заборгованості по орендній платі та пені за прострочення сплати орендної плати. При цьому позивач обмежився заявлено вимогою щодо стягнення пені тільки річним терміном. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що з відповідача ФГ «Степове» на користь позивача слід стягнути загальну суму заборгованості з орендної плати за 2014-2015 роки за договорами оренди землі від 01.09.2009 року в розмірі 19771,96 грн., по 9885,98 грн. по кожному договору оренди землі, а також пеню відповідно до п.11 Договорів оренди землі за 2013-2015 роки в загальному розмірі за обома договорами в загальній сумі 14433,52 грн., за один рік по 7216,76 грн. по кожному договору за прострочення сплати орендної плати, а також у звязку порушенням відповідачем умов Договорів про оренду землі, підлягають задоволенню і вимоги щодо дострокового розірвання Договорів, укладених з ФГ «Степове». Крім того, суд не приймає до уваги посилання відповідача у своїх запереченнях та показанням його в якості свідка, на той факт, що орендна плата вносилася вчасно відповідно до накладних, особисто [PERSON] та [PERSON], оскільки в наданих відповідачем копіях накладних одержувачем коштів за оренду землі вказано лише [PERSON] та такі твердження не підтверджуються належними та допустимими доказами у розумінні ст.60 ЦПК України, а тому відповідач в судовому засіданні не довів належним чином, що він здійснював сплату орендної плати орендодавцям [PERSON] та [PERSON], тому суд приходить до висновку, що є всі підстави вважати, що відповідач всупереч діючим нормам чинного законодавства та умов договорів не виконував належним чином такі умови договорів оренди землі, як внесення орендної плати у встановлений п.8 Договору, строк, а саме у строк від 01 серпня до 01 грудня кожного року. За таких обставин, відповідач на підтвердження своїх заперечень не довів в судовому засіданні кожну обставину на яку він посилається на заперечення позовних вимог, а тому такі заперечення згідно ст.59 ЦПК України, суд до уваги не приймає. Суд відповідно до ст.11 ЦПК України розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до п.«д» ч.1 ст.141 ЗК України, підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати, тому підставою для розірвання договору оренди землі є систематичність несплати орендної плати (згідно норм права це два і більше разів), в даному випадку орендна плата не виплачувалася в належному розмірі позивачу в період з 2013 по 2015 років, а саме два рази. Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом України в Постанові від 12.12.2012 року у справі №6-146цс12. Статтею 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обовязків, передбачених договором. У відповідності зі ст.526 Цивільного кодексу України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін відповідно до умов договору, а згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Таким чином, судом встановлено, що відповідач неналежним, чином виконував свої зобовязання за договорами оренди землі від 01.09.2009 року, а тому це є підставою для задоволення позовних вимог, розірвання договорів оренди землі та повернення земельних ділянок позивачеві зі стягненням з відповідача заборгованості по орендній платі за 2014-2015 роки в розмірі 19771,96 грн., по 9885,98 грн. по кожному договору оренди землі та пеню в загальній сумі 14433,52 грн., за один рік, за вимогою позивача, в сумі 7216,76 грн. по кожному договору за прострочення сплати орендної плати. Крім того, згідно ст.88 ЦПК України, із відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються із сплаченого та документально підтвердженого судового збору в розмірі 1653,60 грн. (а.с.1, 36), а також сплаченої суми у розмірі 8000 грн., за проведення судової почеркознавчої експертизи підпису( висновок №0118 від 27.03.2017 року), що підтверджується рахунком (а.с.188) та платіжним документом позивача [PERSON] по оплаті за експертизу (а.с.249) На підставі викладеного, п.«д» ч.1 ст.141 ЗК України, ст.ст.203, 210, 526, 610, 792 ЦК України, ст.ст.13, 14, 15, 16, 17, 18, 32 Закону України «Про оренду землі» (із змінами та доповненнями), ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року (із змінами та доповненнями), п.2.10 «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженого Наказом Міністерства Фінансів України №88 від 24.05.1995 року

Outcome: approved