Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-10 00:00:00

В січні 2013 року позивач звернувся з позовом до [PERSON], [PERSON] про виділ в натурі частки садового (дачного) будинку та господарських будівель і споруд та встановлення постійного, безстрокового, безоплатного земельного сервітуту. Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що рішенням Вишгородського району від 5 січня 2011 року за ним визнано право власності на 12 частину садового будинку, що знаходиться по [ADDRESS] садового товариства «Межиріччя» у с.Осещина, Вишгородського району Київської області. Згідно технічного паспорту вказаний будинок - літера А складається з наступних приміщень: веранди « 1» 8,4 кв.м, літньої житлової кімнати « 2» 12,7 кв.м, гаражу « 3» 12 кв.м, літньої житлової кімнати « 4» 7,2 кв.м, кухні « 5» 8,6 кв.м, загальна площа садового будинку складає 49,1 кв.м. Крім того, під гаражем » 3» є підвальне приміщення, а під літньою житловою кімнатою « 4» є льох та перед цією кімнатою побудовано літню кухню літера «Б» 7,14 кв.м. Оскільки відповідачка чинить йому перепони у користуванні садовим будинком, просить виділити йому в натурі літню житлову кімнату « 2» 12,7 кв.м, кухню « 5» 8,6 кв.м, веранду « 1» загальна площа становить 29,7 кв.м, відповідачці [PERSON] виділити літню житлову кімнату « 4» 7,2 кв.м, літню кухню літера «Б» 7,14 кв.м, гараж «З» 12 кв.м, що складає 26,34 кв.м, поділити сарай під літерою «В» по ? частині кожному, вбиральню під літерою «Г» та свердловину « 1» залишити у загальному користуванні. Крім того, оскільки земельна ділянка належить відповідачу [PERSON] просить встановити йому постійний, безстроковий, безоплатний земельний сервітут в межах земельної ділянки. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав і просить задовільнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та їх представник [PERSON] позов не визнали і просять в задоволенні позову відмовити. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити. Суд прийшов до такого висновку, виходячи з наступного. Судом встановлено, що рішенням Вишгородського району Київської області (а.с.5-8)від 5 січня 2011 року за [PERSON] визнано право власності на 12 частину садового будинку, що знаходиться по [ADDRESS] садового товариства «Межиріччя» у с.Осещина, Вишгородського району Київської області, Цим же рішенням за [PERSON] визнано право власності на іншу 12 частину садового будинку, що знаходиться по [ADDRESS] садового товариства «Межиріччя» у с.Осещина, Вишгородського району Київської області. Згідно технічного паспорту (а.с. 10-13) вказаний будинок - літера А складається з наступних приміщень: веранди « 1» площею 8,4 кв.м, літньої житлової кімнати « 2» площею 12,7 кв.м, гаражу « 3» площею 12 кв.м, літньої житлової кімнати « 4» площею 7,2 кв.м, кухні « 5» площею 8,8 кв.м, загальна площа садового будинку складає 49,1 кв.м. Згідно ч.1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Віповідно ч.1 ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. В відповідності до ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. З висновку експерта №3667/13-43 (а.с.68-79) вбачається, розмір часток сторін становить по ? частині кожному, земельна ділянка, на якій розташовано садибний будинок належить згідно акту на право власності на земельну ділянку [PERSON], враховуючи нормативні акти, незначну площу будинку та земельної ділянки, розподіл між співвласниками садового будинку на дві частини не проведено. Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. Порядок користування жилим будинком може бути встановлено також і між учасниками спільної сумісної власності. Суд прийшов до висновку, що поділ садового будинку між сторонами [PERSON] та [PERSON] є неможливим, позову про встановлення порядку користування садовим будинком не заявлено,а за таких обставин позовні вимоги позивача про виділ в натурі частки садового (дачного) будинку та господарських будівель і споруд та встановлення постійного, безстрокового, безоплатного земельного сервітуту є такими, що задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed