Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшов позов [PERSON] до [PERSON] товариства «Радіо ТС» про стягнення заборгованості із заробітної плати і середнього заробітку за час затримки розрахунку. \~\~Позовні вимоги мотивовані тим, що 09.03.2011 р. позивача прийняли на роботу на посаду інженера - електрика [PERSON] Товариства «Радіо ТС». 27.03.2017 р. він звільнився з роботи за власним бажанням, на підставі статті 38 КЗпП України. (Наказ №5-К від 27.03.2017р.) В день звільнення з роботи позивачу не виплачено заробітну плату за період з 01.02.2017 р. по 27.03. 2017 р. в сумі 10 000 грн., та не виплачена компенсація за невикористані відпустки за 2016 та 2017 роки внаслідок відсутності грошових коштів. Таким чином, позивач просить стягнути з [PERSON] товариства «Радіо ТС» на його користь заробітну плату за період з 01.02.2017 р. по 27.03. 2017 р. в сумі 10 000 грн., не виплачену компенсація за невикористані відпустки за 2016 та 2017 роки, а також середній заробіток за період затримки розрахунку за період з 27.03.2017 р по 30.05.2017 р. у розмірі 9 152 грн. 05.07.2017 року представник позивача [PERSON] надав суду заяву про зменшення позовних вимог, оскільки заборгованість відповідача перед позивачем [PERSON] по виплаті заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку погашена, шляхом перерахування 30.06.2017 року відповідних сум на картковий рахунок позивача, в іншій частині позовних вимог просив суд позов задоволити (а.с.26,27). В судове засідання представник позивача [PERSON] не зявився, однак надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, зменшений розмір позовних вимог підтримав та просив суд стягнути з відповідача на користь позивача середній заробітку за час затримки розрахунку за період з 27.03.2017 року по 30.06.2017 року в сумі 17\~451 гривень та 5000 гривень витрат на правову допомогу, про що надав письмову заяву. \~\~Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про розгляд справи повідомлявся завчасно та належним чином, про що свідчать матеріали справи. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів. \~Судом по справі встановлені наступні юридичні факти та відповідні їм\~\~правовідносини: Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. \~Судом встановлено, що 09.03.2011 р. позивача [PERSON] прийнято на роботу на посаду інженера - електрика [PERSON] товариства «Радіо ТС» (а.с.5). Наказом №5-К від 27.03.2017р. [PERSON] звільнено з роботи за власним бажанням, на підставі статті 38 КЗпП України (а.с.5). В день звільнення з роботи позивачу не виплачено заробітну плату за період з 01.02.2017 р. по 27.03. 2017 р. в сумі 10 000 грн. та не виплачена компенсація за невикористані відпустки за 2016 та 2017 роки, а також середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 27.03.2017 р по 30.05.2017 р. у розмірі 9 152 грн. 30.06.2017 року заборгованість відповідача [PERSON] товариства «Радіо ТС» перед [PERSON] по виплаті заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку погашена, шляхом перерахування відповідних сум на картковий рахунок позивача, що підтверджується відповідною випискою за картковим рахунок АТ «Укрсиббанк» (а.с.29). Таким чином, невиплаченим залишився середній заробіток за час затримки з розрахунку за період з 27.03.2017 р по 30.05.2017 р., розмір якого становить 17\~451 гривень, оскільки за інформацією Міністерства фінансів України середньомісячна зарплата по Вінницькій області в квітні 2017 року склала 5631 гривень, в травні та червні 5860 гривень (а.с.30). \~\~Відповідно до ч.4 ст. 43 Конституції України, кожен має право на заробітну плату, не нижче від визначеної законом. Згідно ч.1 ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу. Конституційний Суд України в Рішенні від 22 лютого 2012 р. № 4-рп/2012 щодо офіційного тлумачення положень ст. 233 КЗпП України у взаємозв'язку з положеннями статей 117, 237-1 цього Кодексу роз'яснив, що за ст. 47 Кодексу роботодавець зобов'язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені в ст. 116 Кодексу, а саме - в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої ст. 117 Кодексу. Аналіз наведених норм матеріального права з урахуванням висновків, що викладені в Рішенні Конституційного Суду України від 22.02.2012року №4-рп/2012, дає підстави вважати, що невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, а отже, працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку. Ч. 1 ст. 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення; якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок; про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. \~\~Згідно п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», при розгляді справи про стягнення заробітної плати у звязку із затримкою розрахунку при звільненні, якщо працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, суд на підставі ст.117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини; сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.\~\~ Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, повністю підтверджений матеріалами справи та підлягає задоволенню. \~\~Відповідно до ст. 84, 88 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача [PERSON] товариства «Радіо ТС» 640 грн. судового збору на користь держави та 5000 грн. витрат на правову допомогу на користь позивача.\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved