Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

В червні 2018 року [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва із заявою до відповідача [PERSON], в якому просила суд: стягнути з [PERSON] аліменти на її ([PERSON].) користь на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду із заявою і до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з жовтня 1995 року по липень 2016 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітніх доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які перебувають на її утриманні, так як відповідач самоусунувся від їх виховання, проживає окремо, в добровільному порядку відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Відповідач в судове засідання не з'явився; про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином; причини неявки суду не сповістив; відзив на позов не надіслав; заяв про розгляд справи за його відсутності чи оголошення по справі перерви до суду не направив. Оскільки, позивачка в судовому засіданні не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи, суд, відповідно до ст.ст. 223, 280 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухав пояснення позивачки, яка наполягала на задоволенні позову в повному обсязі, з підстав, викладених у позові, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину (ч.1, 5 ст.183 СК України). Судом достовірно встановлено, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], яку діти потребують. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-X11) дитина, з огляду на його фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров?я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Підстав для звільнення [PERSON] від обов'язку утримання неповнолітніх доньок, передбачених законом, судом не встановлено. Домовленості між батьками щодо способу утримання дітей та порядку сплати аліментів в позасудовому порядку не досягнуто. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову (ст.191 СК України). Дослідивши надані сторонами докази, з урахуванням обставин, що мають істотне значення, при визначенні розміру аліментів, суд, вважає за необхідне стягнути аліменти саме в частці від заробітку відповідача. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відсутні дані стосовно незадовільного стану здоров?я відповідача чи знаходження на його утриманні інших дітей або непрацездатних членів сім?ї, яких він зобов?язаний утримувати, а також матеріальне становище сторін, стан здоров'я дітей, суд вважає за необхідне позов задовольнити шляхом стягнення з відповідача аліментів на користь позивачки на утримання спільних дітей, визначивши розмір аліментів, як того вимагає положення ст.183 СК України у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 27 червня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття. Крім того, позивачка не позбавлена можливості в майбутньому звернутись до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь матеріальної допомоги на лікування або навчання дітей в порядку ст. 185 СК України, або збільшення розміру аліментів, згідно ст.192 СК України. Суд допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць (п.1) ч.1 ст.430 ЦПК України). Відповідно до ст.ст.141, 142 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704, 80 грн.

Outcome: approved