Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-27 00:00:00

В червні 2015 року [PERSON] звернулася в Рівненський міський суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 22 червня 2012 року відділом ДРАЦС Рівненського міського управління юстиції за актовим записом № 567, від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку Уляну, [INFO], та про стягнення на її користь аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи із моменту звернення до суду до досягнення повноліття дитиною. Зазначала, що спільне життя погіршилось та відносини припинились по причині протилежних поглядів на шлюб і сім»ю, втрати почуттів. Протягом 6-ти останніх місяців вони разом не проживають, сімя розпалась остаточно, кожний живе своїм життям, шлюб існує формально, збереження сімї неможливе і суперечить їх інтересам та інтересам дитини. Враховуючи, що вихованням і утриманням дитини займається вона, добровільної згоди з приводу матеріального утримання дитини між ними не досягнуто, кошти відповідачем на утримання дитини перераховуються нерегулярно, відповідач не є хворою людиною чи інвалідом, стягнень по виконавчих документах не має, інших дітей не має, працює торговим агентом, вважає доцільним стягнення аліментів на утримання дитини, яка є інвалідом з 01.02.2015 року з діагнозом вірусний енцефаліт у формі правобічного геміпарезу - в твердій грошовій сумі в зазначеному позовом розмірі. Позивачка та її представник підтримали позовні вимоги в суді. Додатково уточнили, що перспективи збереження сімї не вбачає, дитина потребує постійного лікування, тому наполягає на розірванні шлюбу та стягненні аліментів. Відповідач добровільно приймає недостатню участь в утриманні дитини, тому вона вимушена ставити питання про стягнення аліментів із відповідача, що є працездатним, доходи якого є не стабільними. Просить шлюб розірвати, дитину залишити з нею, стягнути аліменти в зазначеному позовом розмірі на утримання дітей. Відповідач позовні вимоги визнав повністю, згідний на розлучення, оскільки перспективи примирення та збереження сімї він не вбачає. Пояснив, що станом на час судового розгляду позовної заяви офіційно не працює. Не заперечує проти стягнення з нього аліментів у визначеному позивачкою розмірі. Згідний на повне задоволення позовних вимог. Оцінюючи пояснення сторін, дослідженні надані в справі докази, встановленні обставини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Сукупністю досліджених доказів встановлено, що сторони перебувають в шлюбі із 22 червня 2012 року зареєстрованому відділом ДРАЦС Рівненського міського управління юстиції за актовим записом № 567, від шлюбу мають неповнолітню доньку Уляну, [INFO], яка фактично проживає із позивачкою, на утримання якої відповідач не надає достатньої систематичної матеріальної допомоги в добровільному порядку. У відповідності до положень ст.ст. 180, 181, 184 СК України, позивачкою правомірно заявлений позов про стягнення коштів на утримання дитини в твердій грошовій сумі із відповідача, що є працездатним, та маючого не стабільні доходи від тимчасових заробітків, які важко перевірити або прогнозувати при виконанні судового рішення. Враховуючи встановлені обставини, відповідно до положень ст.182 СК України, майновий стан, стан здоров»я відповідача, зокрема відсутність інших утриманців, стягнень по виконавчих листах, суд прийшов до висновку про доцільність, з урахуванням майнового і сімейного стану, стану здоровя дитини при відсутності доходів, крім соціальної допомоги, стягнення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. на дитину, щомісячно. Заперечень та доказів поважних причин неможливості забезпечення сплати аліментів в зазначеному позовом розмірі відповідачем не надано. Вважається, що із задоволенням позовних вимог про стягнення аліментів у вказаному розмірі не будуть порушені права та інтереси дитини, стягувача та платника аліментів. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, рішення суду підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Сукупністю досліджених в справі доказів встановлено, що на ґрунті розладу внаслідок непорозуміння, неналежного відношення відповідача до дружини, із кінця 2014 року сімя остаточного розпалась, сторони проживають окремо. Позивачка прийшла до переконання про неможливість і небажання збереження сімї. Відповідач позовні вимоги визнає, вказуючи, що збереження сім»ї неможливе, а перебування в шлюбі суперечить і його інтересам. За таких обставин, примирення вважається неможливим, а конфліктні відносини суперечать інтересам сторін та неповнолітньої дитини, що, у відповідності до положень ст. 112 СК України, є підставами для розірвання шлюбу. Таким чином, позовні вимоги підлягають до повного їх задоволення. У відповідності до ст.88 ЦПК України, судові витрати за позовом про стягнення аліментів покладаються повністю на відповідача. На підставі викладеного, ст.ст. 104, 105, 110, 112, 180, 181, 182, 184, 191 СК України,

Outcome: approved