Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

Гр. [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення втрат внаслідок інфляції та трьох процентів річних за порушення грошового зобовязання. Позовні вимоги мотивує тим, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06.09.2013, яке вступило в законну силу 17.09.2013, стягнуто з відповідачки на його користь вартість ? частини квартири [ADDRESS] в сумі 95250 грн. Так як відповідачка в добровільному порядку рішення суду не виконала, виконавчий лист про стягнення з неї на його користь коштів в сумі 95250 грн. ним був поданий до Придніпровського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Черкаській області. До даного часу рішення суду не виконане, кошти відповідачка не сплатила. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За період з набрання рішенням законної сили, тобто з 17.09.2013 по день подачі позву до суду, втрати від інфляції складають 113779,04 грн., 3 % річних за вказаний період 10976 грн. На підставі вищевикладеного просить суд стягнути з відповідача на його користь втрати від інфляції в сумі 113779,04 грн. та 3 % річних в сумі 10976 грн., а всього на загальну суму 124755,04 грн. Позивач [PERSON], представник позивача адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задоволити, з підстав зазначених у позові. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявилась, про причину не явки суду не повідомила, була належним чином повідомлена про день та час розгляду справи рекомендованим листом. Суд ухвалив: відповідно до ст. 224 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказах. Заслухавши пояснення позивача, думку адвоката, дослідивши письмові матеріали справи, в результаті повного, обєктивного та всебічного їх дослідження, суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06.09.2013, яке вступило в законну силу 17.09.2013, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] вартість ? частини квартири [ADDRESS] в сумі 95250 грн. Згідно листа Придніпровського відділу ДВС м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області № 20552 від 19.10.2017, станом на 18.10.2017, рішення суду від 06.09.2013 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] вартість ? частини квартири [ADDRESS] в сумі 95250 грн., згідно виконавчого листа Придніпровського районного суду м. Черкаси за № 2/711/26/13 від 17.09.2017, не виконане. За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Положеннями статті 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до положень ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Таким чином, правовий аналіз норм статей 525, 526, 599, 611, 625 ЦК України дозволяє зробити висновок про те, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобовязання, передбаченої ст. 625 цього Кодексу. Вищевказана правова позиція закріплена у постанові судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 22.03.2017 у справі № 6-2311цс16. За період з 17.09.2013 ( день вступу рішення в законну силу) по 20.07.2017 (звернення до суду з позовом), втрати позивача від інфляції, внаслідок не виконання рішення суду, складають 113779,04 грн., 3 % річних за вказаний період 10976 грн. На підставі вищевикладеного, оскільки відповідач своє зобовязання по виконанню рішення суду від 06.09.2013, на час розгляду справи в суді, не виконав, позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В звязку із тим, що позивачем при подачі позову до суду був сплачений судовий збір в розмірі 1247,55 грн., вищевказана сума підлягає сплаті з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved