Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

В червні 2016р. позивачка [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом (а.с. 44-46) до відповідачки [PERSON], третя особа: ЖБК «Педагог 1», в якому просила суд: - визнати за нею право власності: на ? частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом; на ? частину квартири [ADDRESS], як майно набуте в шлюбі. Свої позовні вимоги позивачка обгрунтовувала тим, що [INFO]. помер її чоловік [PERSON] та батько відповідачки, після смерті якого відкрилася спадщина, в тому числі на вищезазначену квартиру. В силу п. 1) ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР позивачка прийняла спадщину, і в подальшому в січні 2016р. звернулась до Першої київської державної нотаріальної контори, однак, 31 березня 2016р. державним нотаріусом Сердцевич О.В. було винесено постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій, так як спадкоємцями не було подано оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно (квартиру). Вказані обставини позбавляють можливості позивачку отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, та здійснити відповідну реєстрацію права власності, у зв'язку з чим вона вимушена була звернутися до суду за захистом своїх прав, оскільки квартира була набута в шлюбі, а членом ЖБК «Педагог 1» був чоловік позивачки, то позивачка позбавлена можливості і здійснити дії щодо реєстрації права власності на ? частин цієї квратри в позасудовому порядку. До судового засідання представник позивача подав на адресу суду заяву, в якій просив суд здійснювати розгляд справи у відсутність сторони позивача, яка заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові, і не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка, про час та місце розгляду справи була оповіщена в установленому законом порядку, в судові засідання не з'являлась, поважності причин неявки до суду не повідомила, заперечення на позов не подавались. Третя особа, подала на адресу суду заяву, в якій заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, і просить здійснити розгляд справи у відсутність свого представника. Оскільки сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, і це встановлено судом, що [INFO]. помер чоловік позивачки - [PERSON], з яким позивачка перебувала у зареєстрованих шлюбах з 09 грудня 1962р. по 04 травня 1976р. та з 08 жовтня 1976р. до часу його смерті - [INFO]. Після смерті якого відкрилась спадщина, в тому числі на квартиру [ADDRESS]. Частиною 1 ст. 549 ЦК УРСР (1963р.), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. З матеріалів справи вбачається, що після смерті [PERSON] фактично прийняла спадщину позивачка. За змістом ст. 529 ЦК УРСР (1963р.) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Судом встановлено, що за час перебування в шлюбі, позивачкою та її чоловіком, який був членом ЖБК «Педагог 1» було сплачено пайовий внесок в розмірі 9560,1 крб. СРСР. У відповідності з ч. 1 ст. 15 Закону України «Про власність», член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. За змістом ст. 22 КпШС України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. З урахуванням викладеного, суд вважає, що зазначена вище квартира є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] (позивачки та її померлого чоловіка). Відповідно до ст. 66 Закону України «Про нотаріат» на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави, державним нотаріусом за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину. Видача свідоцтва провадиться у строки, встановлені цивільним законодавством України. Згідно зі ст. 69 цього Закону нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом перевіряє факт смерті спадкодавця, наявність заповіту, час і місце відкриття спадщини, склад спадкового майна. У відповідності з п.п. 4.15, п.п. 4.18 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом МЮ України від 22 лютого 2012р. № 296/5, яка є чинною на час розгляду справи, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Як вбачається із матеріалів справи, державним нотаріусом Сердцевич О.В. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, так як спадкоємцями за законом не було подано оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно (квартиру). Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи положення ст. ст. 22, 28 КпШС України, ст. 15 Закону України «Про власність», роз'яснення наведені в п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» за № 9 від 18 вересня 1987р. з подальшими змінами, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1377,72 грн., а також з відповідачки на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 5512,28 грн. Керуючи ст. ст. 3, 10, 11, 57-60, 88, 169, 179, 208, 209, 211 - 215, 218, 223, 224, 228, 232, 294, 360-7 ЦПК України; ст. ст. 22, 28 КпШС України; ст. ст. 529, 549 ЦК УРСР (1963р.); ст. 15 Закону України «Про власність»; ст. 15, 392, 1216, 1217, 1218, 1223, 1296, 1297, 1299 ЦК України, суд, -

Outcome: approved