Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-23 00:00:00

В червня 2020 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про визнання особи безвісно відсутньою. В обґрунтування своєї заяви зазначила, що 24.04.2010 року вона уклала шлюб з [PERSON] . Від шлюбу у нас народилась дитина - [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 01.12.2016 року, шлюб між нею та [PERSON] було розірвано. Згідно рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 22.04.2013 року, з [PERSON] були стягнуті аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO] . На теперішній час є заборгованість по аліментам. Згідно рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 13.12.2018 року, з [PERSON] була стягнута пеня у розмірі 7 116,90 гривень за період з 01.10.2016 року по 01.08.2018 рік. Згідно рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 12.01.2017 року, [PERSON] позбавили батьківських прав відносно [PERSON] [INFO] . Згідно ухвали Артемівського міськрайонного суду від 22.10.2018, за поданням державного виконавця Бахмутського ВДВС ГТУ у Донецькій області Кульпін А.К. був оголошений у розшук. На теперішній час може не може отримати та оформити допомогу на дитину. Дані обставини підтверджуються повідомленням зацікавленої особи від 09.04.2020 року «про відмову у наданні державної допомоги сім`ям з дітьми», а тому просить суд визнати безвісно відсутнім [PERSON] , [INFO] . В судове засіданні заявниця наполягала на задоволенні заяви, просила її задовольнити у повному обсязі з підстав викладених у заяві. Представник Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради Захаренко Н.М. у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви [PERSON] . Суд, дослідивши подані заявником документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] з 24.10.2010 року, та рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 01.12.2016 року шлюбу між ними був розірваний. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] , останній народився [INFO] у графі батьками вказано: [PERSON] та [PERSON] . Згідно повідомлення УПСЗ Бахмутської міської ради від 01.03.2020 року [PERSON] відмовлено у наданні державної допомоги сім`ям з дітьми. Згідно листа надісланого начальником Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області від 10.06.2020 року вбачається, що [PERSON] , 1984 року народження знаходився в державному розшуку за Бахмутським ВП ГУНП в Донецькій області, як відповідач по справам за позовом про стягнення аліментів з 19.11.2018 року. На теперішній час місцезнаходження [PERSON] не встановлене. Відповідно до відповіді, надісланої на виконання ухвали Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 26.06.2020 року, від Головного центру обробки спеціальної інформації, вбачається, що відомостей про перетинання державного кордону України [PERSON] , 1984 року народження не виявлено. Відповідно до відповіді, надісланої на виконання ухвали Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 26.06.2020 року, від Комунального некомерційного підприємства «Багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування м. Бахмут» вбачається, що [PERSON] за період з 2012 року по теперішній час за медичною допомогою, як амбулаторно так і стаціонарно не звертався, по централізованому пункту видачі листків непрацездатності та за даними архіву не числиться, медична документація в реєстратурі відсутня. Відповідно до відповіді, надісланої на виконання ухвали Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 26.06.2020 року, від КЗОЗ «Обласна клінічна психіатрична лікарня м. Слов`янськ» вбачається, що [PERSON] на стаціонарному лікуванні не знаходився та послугу з надання психіатричної допомоги не отримував. Відповідно до ч. 1 ст. 43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Згідно ч. 3 ст. 43 ЦК України, порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Згідно з частиною 1 статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. З аналізу указаних норм можна дійти висновку, що фізична особа може бути визнана безвісно відсутньою за сукупності таких умов: якщо вона відсутня у місці свого постійного проживання протягом року; якщо протягом одного року в місці, де особа постійно або переважно проживає, немає відомостей про її місцеперебування; вжитими заходами щодо розшуку відсутньої особи встановити місце її перебування неможливо; визнання причин, через які заявник просить визнати фізичну особу безвісно відсутньою, юридично поважними. Згідно з ст. ст. 76, ч.2 ст. 294 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. З метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 43 ЦК України, у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. З урахуванням викладених обставин, суд приходить висновку про обґрунтованість вимог та наявність підстав для визнання [PERSON] безвісно відсутнім, оскільки факт зникнення останнього підтверджуються доказами, які не викликають сумнівів у своїй допустимості та достовірності і ці докази суд приймає до уваги, так як вони зібрані із дотриманням вимог закону, не суперечать один одному та ніким не спростовуються. Разом з тим, згідно з ч. 1 ст. 309 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи, суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або померлою, або іншою заінтересованою особою. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved