Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

В червні 2013 року позивач [PERSON] звернулась в Миколаївський районний суд Миколаївської області з позовом до Миколаївської районної ради Миколаївської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що [INFO] року помер її батько - [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина. За життя батько її та її брати запевнив про відсутність будь якого майна, належного йому на праві приватної власності, у зв`язку з чим після його смерті вона питання щодо прав на спадщину не заявляла. Однак, в травні 2013 року їй стало відомо, що його батько склав заповіт на користь невідомої йому особи, яка отримала спадщину. У видачі свідоцтва на право власності на спадщину їй було відмовлено у зв'язку з пропуском строку звернення до нотаріальної контори із відповідною заявою. Посилаючись на зазначені обставини позивачка просив задовольнити позов. Під час розгляду справи ухвалами суду від 03.12.2013 року та 24.03.2014 року до участі у справі в якості співвідповідачів залучено Безводненську сільську раду Миколаївського району Миколаївської області та [PERSON]. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала, підтвердивши викладені в ньому обставини та пояснила суду, що про смерть батька вона дізналась в лютому 2013 року від своєї матері. Представник відповідача - Миколаївської районної ради Миколаївської області [PERSON] просив прийняти рішення на розсуд суду. Представник співвідповідача - Безводненської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Третя особа - [PERSON] суду пояснила, що позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`яку із пропуском строку звернення до нотаріальної контори із відповідною заявою. Крім того третя особа пояснила суду, що спадщину, яка залишилася псля смерті [PERSON] за заповітом успадкувала [PERSON], який видані відповідні свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Співвідповідач [PERSON] позов не визнала та пояснила суду, що [PERSON], який помер [INFO] року є її дядько, який ще за життя усе належне йому майно заповів їй. Останні роки свого життя дядько тяжко хворів, якого утримували вона та її мати. Позивач ніколи не спілкувався із батьком. Після його смерті вона отримала свідоцтво про право на спадщину. Просила відмовити позивачці у позові. Заслухавши в судовому засіданні пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного. Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки. Згідно ст. 1234 ЦК України право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Ч. 1 ст. 1241 ЦК України передбачено що неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом ( обов`язкова частка). В судовому засіданні встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина. Відповідно до ст. 1261 ЦК України спадкоємцями першої черги за законом є позивачка [PERSON] та [PERSON] дочка та син померлого. Однак, позивачка не подала вчасно до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті спадкодавця [PERSON], посилаючись на те, що про наявність спадкового майна вона не знала, а про смерть батька дізналася в лютому 2013 року. Приватним нотаріусом Миколаївського районного нотаріального округу Миколаївської області [PERSON] 08.02.2013 винесено постанову про відмову у прийнятті заяви про видачу позивачці свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропуском позивачкою шестимісячного строку. З матеріалів спадкової справи №33/2012, заведеної після смерті [PERSON] вбачається, що 26.01.2012 року [PERSON] заповів усе своє майно [PERSON]. 14.10.2012 року [PERSON] отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом: - на земельну ділянку, площею 0,25 га, наданої для індивідуального будівництва (присадибна ділянка), розташованої у [ADDRESS]; - на земельну ділянку, площею 0,17 га, наданої для особистого підсобного господарства, розташованої у [ADDRESS]; - на земельну ділянку, площею 1,5 га, наданої для ведення особистого селянського господарства, розташованої в межах Безводнянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області; - на неотриману пенсію за період з 01 лютого 2012 року по 29 лютого 2012 року в сумі 835 грн.; - на вклади , що зберігаються ТВБВ АТ «Державний ощадний банк України». Отже в судовому засіданні встановлено, що співвідповідач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, яка отримала спадщину. Позивачка право на обов`язкову частку, відповідно до вимог ч.1 ст. 1241 ЦК України не має. Вирішуючи питання щодо поважності пропуску строку для прийняття спадщини суд приходить до такого. Як встановлено судом, позивачка не знав про наявність у батька спадкового майна, а тому не пред`являла свої права на спадкове майно, а про його смерть віона дізналася в лютому 2013 року. Отже, зазначені позивачкою причини не є достатньою підставою вважати причину пропуску строку поважною, інших належних та допустимих доказів з цього питання позивачка також не надала. З врахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні вимог позивачки.

Outcome: dismissed