Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-30 00:00:00

До Деснянського районного суду м. Києва звернувся [PERSON] з позовом до Територіальної громади м. Києва в особі Київської міської ради, треті особи: П`ятнадцята київська державна нотаріальна контора, Житлово-будівельний кооператив «Автотранспортник-3», про надання додаткового строку для прийняття спадщини. Позивач у позовній заяві зазначив, що [INFO] померла його мати та після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з квартири [ADDRESS] . Вказана квартира знаходиться у будинку, який обслуговується житлово-будівельним кооперативом «Автотранспортник-3». Право власності спадкодавця на вказане майно підтверджується копією реєстраційного посвідчення, виданого Київським міським бюро технічної інвентаризації. Мати залишила заповіт, відповідно до якого вона заповіла належну їй на праві власності квартиру позивачу. Останній у свою чергу у шестимісячний строк не встиг звернутись до нотаріуса для подачі заяви про прийняття спадщини, оскільки тривалий час хворіла його дружина та потребувала стороннього догляду, та оскільки після смерті його матері хворіла його дворічна онучка. Звернувшись до нотаріуса отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно після померлої матері, у зв`язку з пропуском строку на прийняття спадщини. У зв`язку з вищевикладеними обставинами позивач просить: визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті його матері, [PERSON] , померлої [INFO] , у три місяці після набрання рішення суду законної сили. Ухвалою суду від 18.12.2018 року відкрито провадження у вищевказаній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвало суду від 24.05.2019 року, яка занесена до протоколу судового засідання витребувано від П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи. У судовому засіданні позивач - [PERSON] та його представник адвокат - Євдоченко Н.Д. позовні вимоги підтримали повністю, посилаючись на обґрунтування зазначені у позовній заяві. Представник відповідача - Територіальної громади м. Києва в особі Київської міської ради в судове засідання не з`явився, про час та день розгляду справи судом повідомлявся належним чином. Відповідно до змісту відзиву на позовну заву представника Територіальної громади м. Києва в особі Київської міської ради, надісланого на адрес суду, останній просить прийняти рішення згідно чинного законодавства та слухати справу за його відсутності. Представник третьої особи: П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори, в судове засідання не з`явився, однак відповідно до надісланого на адресу суду листа просить слухати справу за її відсутності, у зв`язку з великою завантаженістю працівників нотаріальної контори. Представник третьої особи: Житлово-будівельного кооперативу «Автотранспортник-3», в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи судом повідомлявся завчасно та належним чином. Вислухавши позивача, його представника, свідків, оцінивши і проаналізувавши докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Оцінюючи аргументи, викладені в позовній заяві суд в тому числі керується прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, який зазначав, що хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (рішення у справі «Руїз Торіха проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.94 р., Серія A, № 303-A, параграф 29). Суд вважає зазначити, що відповідно до принципу диспозитивності цивільного процесу підставу та предмет позову може визначити виключно позивач. Суд не вправі визначити предмет, підставу (інше), сторін позову також у зв`язку із принципом змагальності цивільного процесу. Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, судом досліджено кожний доказ, наданий сторонами, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року №2 «Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»), при цьому жодна із сторін не була поставлена судом у менш сприятливе становище, порівняно з іншою стороною, на чому наголошується у практиці Європейського суду з прав людини. Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У частинах першої та другої статті 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , яка є матір`ю позивача, що підтверджується копіями свідоцтв про смерть та про народження. За свого життя [PERSON] склала заповіт на ім`я [PERSON] . Згідно копії довідки ЖБК «Автотранспортник-3» від 14.11.1995 року за №5, яка була видана [PERSON] , остання є власником квартири [ADDRESS] . [PERSON] повністю виплатила пайовий внесок за квартиру 14.05.1992 року. Сума пайового внеску складала 7717 крб. [PERSON] була членом ЖБК «Автотроанспортник-3» з 10.09.1993 року. Отже, вбачається, що після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з вищевказаної квартири. Згідно зі ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Відповідно до частини 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини». Статтею 1272 ЦК України передбачено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. 22.10.2018 року позивач звернувся до П`ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом, після смерті його матері [PERSON] . Постановою державного нотаріуса П`ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори Романенко О.М. від 22.10.2018 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно після смерті його матері [PERSON] , оскільки спадкоємець [PERSON] пропустив встановлений чинним законодавством шестимісячний строк для прийняття спадщини. Згідно п.24 Постанови Пленум Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7 надано роз`яснення про те, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до копії виписки із медичної карти №48 стаціонарного хворого вбачається, що онучка позивача - [PERSON] , [INFO] перебувала на стаціонарному лікуванні в Київській міській клінічній лікарні №17 з 14.02.2018 року по 23.02.2018 року. Згідно копії виписки із медичної карти амбулаторного хворого КНП «ЦПМСД №1» Деснянського району м. Києва від 27.11.2018 року, [PERSON] здійснював догляд за своєю дружиною [PERSON] з 05.05.2018 року по 20.09.2018 року, у зв`язку із захворюванням останньої. В судовому засіданні судом за клопотанням позивача були допитані свідки: [PERSON] та [PERSON] , які в судовому засіданні своїми показами підтвердили ті обставини, що позивач здійснював догляд за хворою дружиною [PERSON] та онукою [PERSON] , у зв`язку з чим ним і було пропущено строк для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини після смерті його матері. Отже, на підставі вказаних доводів та письмових доказів, суд прийшов до висновку про те, що у позивача існували об`єктивні, непереборні, істотні труднощі у вчиненні ним дій по поданню до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті його матері. Причини пропуску строку на подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини наведені позивачем у позові судом приймаються як поважні. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані докази в їх сукупності, оскільки позивач пропустив строк прийняття спадщини з поважних причин та звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, то суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Рішення повинно відповідати вимогам ст.ст. 213, 215 ЦПК України, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Виходячи з вище викладених обставин справи, які були встановлені у судовому засіданні, та нормативних положень Законів України, ураховуючи практику Європейського суду з прав людини, суд вбачає за необхідне задовольнити позовні вимоги в повнвому обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved