Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-20 00:00:00

До Володарського районного суду Київської області 09.02.2017\~р. надійшла позовна заява ПАТ\~КБ\~«ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості разом з ухвалою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 15.01.2018\~р. про направлення справи\~за підсудністю\~до Володарського\~районного суду\~Київської області.\~У своїй позовній заяві Позивач просить суд стягнути з Відповідача на його користь заборгованість у загальному розмірі\~27\~225,67\~грн.\~за кредитним\~договором від\~12.05.2010\~р.\~№\~б/н,\~яка складається з такого: 6\~719,44\~грн. «тіло» кредиту; 2\~685,09\~грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 16\~048,49\~грн. заборгованість за пенею; 500,00\~грн. штрафу (фіксована частина); 1\~272,65\~грн. штрафу (процентна складова). На обґрунтування заявлених позовних вимог Позивач у позовній заяві зазначив, що відповідно до укладеного договору від 12.05.2010\~р. №\~б/н [PERSON] отримав кредит у розмірі 5\~000,00\~грн.\~у вигляді\~встановленого кредитного\~ліміту на\~платіжну картку,\~підтвердивши свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», складає між ним та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» договір, що підтверджується підписом у заяві. Позивач свої зобовязання за зазначеним договором виконав в повному обсязі, надавши Відповідачеві кредит у встановленому договором розмірі. Проте Відповідач не надав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що відображено в доданих до позовної заяви Розрахунках заборгованості за договором, та продовжує ухилятися від виконання зобовязань. У звязку з цим Відповідач\~за станом\~на 10.12.2017\~р.\~має перед\~Позивачем заборгованість\~на загальну\~суму 27\~225\~грн. 67\~коп., що складається з наведених вище сум заборгованості за «тілом» кредиту, відсотками, пенею і штрафом. Ухвалою суду від 16.02.2018\~р. відкрито провадження у справі за зазначеним позовом, встановлено Відповідачеві строк для подання відзиву щодо позову та призначено підготовче судове засідання на 21.03.2018\~р., відкладене за неявкою сторін на 17.04.2018\~р. Ухвалою суду від 17.04.2018\~р. призначено розгляд справи в судовому засіданні на 30.05.2018\~р., відкладене на 14.06.2018\~р. за клопотанням представника Позивача. У судовому засіданні 14.06.2018\~р., представник Позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити, посилаючи на обставини, викладені у позовній заяві.\~Додатково повідомив,\~що Відповідач\~12.05.2010\~р.\~отримав кредитну\~карту «Універсальна, 55\~днів\~пільгового періоду»\~під 30\~%\~річних (2,5\~%\~х 12\~місяців)\~з кредитним\~лімітом 5\~000\~грн., який у подальшому було збільшено 01.09.2016\~р. до 6\~526\~грн., востаннє Відповідач здійснив погашення заборгованості 23.08.2017\~р. у розмірі 500\~грн. Також представник Позивача надав суду на виконання ухвали суду від 17.04.2018\~р. для дослідження оригінал Довідки про умови кредитування з\~використанням кредитки\~«Універсальна,\~55\~днів\~пільгового періоду»,\~яка підписана Відповідачем 12.05.2010\~р.\~та копія\~якої додана\~до позовної\~заяви (а.с.\~9).\~Водночас представник Позивача повідомив\~про те,\~що в\~архівах банку\~не виявлено\~оригіналу підписаної\~Відповідачем 12.05.2010\~р. Анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг, копія якої\~додана до\~позовної заяви\~(а.с.\~8)\~на підтвердження\~укладення з\~Відповідачем кредитного договору (договору приєднання). Відповідач у судові засідання жодного разу не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся в порядку частин сьомої, восьмої, одинадцятої статті\~128 Цивільного процесуального кодексу\~України (далі\~ ЦПК\~України)\~відповідно шляхом\~направлення судових повісток (а.с.\~47, 59, 67, 97) за зареєстрованою в установленому законом порядку адресою його місця проживання в [INFO] згідно з наданою суду інформацією\~органом місцевого\~самоврядування в\~порядку статті\~187\~ЦПК України\~(а.с.\~44), які поверталися\~без вручення\~з поштовими\~повідомленнями «за\~зазначеною адресою\~не проживає» (а.с.\~53, 54, 62, 73, 101), а також шляхом розміщення оголошення про виклик Відповідача до суду на офіційному веб-сайті судової влади України в мережі Інтернет (а.с.\~51, 52, 55, 61, 66, 70, 98, 100). Отже, Відповідач вважається належно повідомленим про дату, час і місце розгляду справи в порядку, визначеному статтею\~128 ЦПК України. Водночас суд,\~вирішуючи питання\~щодо можливості\~розгляду даної\~справи за\~відсутності фактичного отримання\~Відповідачем судових\~повісток,\~виходить як\~з наведених\~вище положень статті\~128 ЦПК України, які є спеціальними процесуальними нормами, що встановлюють порядок направлення і вручення судових повісток, а також з обовязку особи зареєструвати своє місце проживання протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання (стаття\~6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»), за адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції (пункт\~7 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016\~р. №\~207). З огляду на це обовязок суду повідомити особу, зокрема про дату, час і місце судового засідання, шляхом направлення офіційної кореспонденції на адресу її зареєстрованого місця проживання, на переконання суду, прямо кореспондується з обовязком особи зареєструвати своє місце проживання, тим самим повідомивши державу (державні органи) про адресу отримання нею офіційної кореспонденції, невиконання особою такого обовязку не може перешкоджати іншим особам захистити в суді свої права та законні інтереси (стаття\~68 Конституції України). За загальним\~правилом частини\~першої статті\~223\~ЦПК України\~неявка у\~судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього\~засідання,\~не перешкоджає\~розгляду справи\~по суті,\~крім випадків,\~визначених цією статтею.\~При цьому\~згідно з\~частиною четвертою\~статті\~223\~ЦПК України\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на це та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій статті\~280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за згодою представника Позивача, наданою в судовому засіданні 14.06.2018\~р., а також за письмовою згодою Позивача, викладеною в позовній заяві (а.с.\~3), та у клопотанні, доданому до позовної заяви (а.с.\~33), вбачає за можливе розглянути справу за\~відсутності Відповідача\~у порядку\~заочного провадження\~з дотриманням\~встановлених законом вимог і постановити заочне рішення. Суд,\~розглянувши позовну\~заяву,\~додані до\~неї і\~додатково надіслані\~Позивачем документи, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, виходить з такого. Відповідно до статей\~1054, 1055 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) за кредитним договором\~банк або\~інша фінансова\~установа (кредитодавець)\~зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується\~повернути кредит\~та сплатити\~проценти;\~до відносин\~за кредитним договором застосовуються\~положення параграфа\~1\~цієї глави\~Кодексу,\~якщо інше\~не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Частинами першою, другою статті\~10561 ЦК України встановлено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною; тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. За визначенням\~частини першої\~статті\~634\~ЦК України\~договором приєднання\~є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому; друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Як наведено\~у позовній\~заяві,\~між сторонами\~виникли кредитні\~правовідносини,\~оскільки сторонами\~12.05.2010\~р.,\~як стверджує\~Позивач,\~було укладено\~кредитний договір\~№\~б/н\~шляхом підписання Відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг. Проте на виконання вимог ухвали від 17.04.2018\~р. (а.с.\~64-65) оригіналу зазначеної анкети-заяви,\~копія якої\~додана до\~позовної заяви\~(а.с.\~8),\~суду не\~надав,\~надавши лише\~оригінал довідки про умови кредитування. При цьому Позивач листом від 24.05.2018\~р. №\~56834-ВБ (а.с.\~75), надісланого на електронну адресу суду, повідомив суд про те, що надати оригінали кредитного договору не вбачається можливим, оскільки в архівах банку не виявлені. До листа як приклад практики суду апеляційної інстанції додано фотокопію рішення Апеляційного суду Київської області від 22.02.2016\~р. у справі №\~369/7950/15-ц стосовно відсутності підстав для відмови в задоволенні позову в разі ненадання банком оригіналів кредитного договору. Вирішуючи питання щодо доведення Позивачем належними і допустимими доказами факту одержання Відповідачем кредиту, суд виходить з такого. Відкриваючи провадження в справі, суд в ухвалі від 16.02.2018\~р. (а.с.\~45-46) учасникам справи розяснив, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або\~заперечень,\~крім встановлених\~законом випадків; кожна\~сторона несе\~ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частини перша, третя, четверта статті\~12 ЦПК України). Призначаючи справу до розгляду, суд ухвалою від 17.04.2018\~р. (а.с.\~64-65) зобовязав Позивача надати суду для дослідження в судовому засіданні оригінали письмових доказів, копії яких додано до позовної заяви і завірено Позивачем\~як такі,\~що відповідають\~наявним у\~нього оригіналам таких документів, насамперед анкети-заяви Відповідача про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг, розяснивши також, що наслідки неподання суду оригіналів цих документів визначено частиною шостою статті\~95 ЦПК України. За приписами частин пятої, шостої статті\~95 ЦПК України (в редакції, що набрала чинності з 15.12.2017\~р. та за правилами якої здійснюється розгляд даної справи і вчиняються процесуальні дії) учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу; учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Якщо подано\~копію (електронну копію) письмового доказу, суд, зокрема, з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу; якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги. Як видно з доданої до позовної заяви копії анкети-заяви про приєднання Відповідача до Умов і Правил надання банківських послуг, вона засвідчена Позивачем печаткою з написом «згідно з\~оригіналом» (а.с.\~8),\~проте згаданим\~вище листом\~від 24.05.2018\~р.\~№\~56834-ВБ\~(а.с.\~75) Позивач повідомив суд про те, оригінали в архівах банку не виявлені. За правовими позиціями судів вищих інстанцій, копіями невідомого походження є будь-які копії документів, справжність яких неможливо перевірити шляхом співставлення із оригіналом. Так, в постановах Верховного Суду України від 30.03.2011\~р. у справі №\~6-29420св10, від 30.06.2011\~р. у справі №\~6-57743св10, в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18.02.2015\~р. у справі №\~6-47120св14 зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і\~заперечень;\~суд у\~разі недостатності\~доказів повинен\~вжити заходів\~та сприяти\~сторонам у здійсненні їх прав для всебічного й повного зясування обставин справи. При цьому доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виник спір. Письмові докази, як правило, подаються в оригіналі; якщо подано копію письмового доказу, суд має право вимагати подання оригіналу, які до набрання судовим рішенням законної\~сили повертаються\~судом за\~клопотанням осіб,\~які їх\~подали,\~якщо це\~можливо без шкоди для розгляду справи; у справі залишається засвідчена суддею копія письмового доказу.\~На підставі\~наведених норм\~вищими судами\~було зроблено\~висновок про\~недотримання судами першої й апеляційної інстанцій законодавчих вимог, оскільки ними не звернуто уваги на те, що в матеріалах справи знаходиться не засвідчена суддею ксерокопія документу, який є основним доказом, поданим позивачем для підтвердження своїх вимог, та не було зясовано питання дослідження оригіналу цього документу. Аналогічні правові позиції неодноразово викладалися Верховим Судом України, зокрема, в його постановах від 11.02.2015\~р. у справі №\~6-240цс14, від 11.03.2015\~р. у справі №\~6-16цс15, від 22.03.2017\~р. у справі №\~6-2320цс16, де Верховний Суд України зазначив, що непідписані позичальником умови надання кредиту не є складовою частиною укладеного між сторонами договору. З огляду на це та зважаючи на ненадання Позивачем суду оригіналу анкети-заяви на імя Відповідача про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг, суд,

Outcome: dismissed