Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-14 00:00:00

В травні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Посилається на те, що з відповідачем перебуває в шлюбі, зареєстрованому 19.02.2000 року Горлівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області за актовим записом №145. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], який на даний час проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Впродовж тривалого часу сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства. З червня 2014 року вони з відповідачем проживають окремо - вона перемістилася з тимчасово окупованої території з м.Горлівка Донецької області до м.Герца Чернівецької області, а відповідач залишився проживати в м.Горлівка. Сім'я розпалася по тій причині, що відповідач зловживав спиртними напоями, не забезпечував сім'ю та не дбав про дитину. Оскільки шлюб на даний час носить формальний характер просить його розірвати. Крім того, зазначає, що відповідач ухиляється від надання їй матеріальної допомоги на утримання сина, у зв'язку з чим вона бажає у примусовому порядку стягувати з нього аліменти. Вона працює, однак її доходи є недостатніми для забезпечення належного утримання дитини. Інших утриманців відповідач немає, а тому має можливість надавати їй матеріальну допомогу. Однак їй невідомо чи має відповідач постійну роботу та стабільний дохід. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, а також стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивачка та її представник, посилаючись на обставини, зазначені в позові, підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи. За таких обставин та за відсутності заперечень позивачки, відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивачки, її представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого 19.02.2000 року Горлівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області, між [PERSON] та [PERSON] 19.02.2000 року зареєстрований шлюб за актовим записом №145. Від спільного сімейного життя мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 19.06.2003 року. Сторони фактично припинили шлюбні стосунки. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, оскільки не вбачає можливості примирення та збереження сім'ї. За таких обставин, враховуючи бажання позивачки розірвати шлюб, суд вважає, що збереження сім'ї неможливе, реєстрація шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому у відповідності до положень ст.112 СК України шлюб між сторонами необхідно розірвати. Крім того судом встановлено, що неповнолітній син сторін проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Так, згідно довідки виконкому Герцаївської міської ради від 10.05.2016 року №554, позивачка разом із сином [PERSON], [INFO], проживає [INFO]. Позивачка працює медичною сестрою Герцаївської ЦРЛ та отримує заробітну плату, розмір якої згідно довідки №187 від 12.07.2016 року за період з січня по червень 2016 року складає 18 058,35 грн. Крім того, згідно довідки Управління праці і соціального захисту населення Герцаївської РДА від 20.07.2016 року позивачка, як переміщена з району проведення антитерористичної операції особа, отримує адресну допомогу на проживання у розмірі 1 326 грн. щомісячно. Відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання дитини. Про офіційну трудову діяльність відповідача за останні місяці позивачці нічого не відомо, так як останній перебуває в зоні АТО, однак позивач стверджує, що аліменти останній нікому не платить, стягнення по виконавчим документам з відповідача не проводяться, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків не має. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі з урахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини, платника аліментів, наявності на утриманні останнього інших осіб, інших обставин, що мають істотне значення. Частиною першою ст.184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України, тобто менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» у 2016 році встановлений прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 01 травня - у розмірі 1 531 грн. Визначаючи розмір аліментів, суд вважає, що з відповідача слід стягувати аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина в твердій грошовій сумі, в розмірі 800 грн. щомісячно. При цьому, суд виходить із достатності зазначеного розміру аліментів, необхідних для задоволення потреб позивачки на утримання неповнолітнього сина. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави у розмірі 551,20 грн., а також судовий збір у розмірі 551,20 грн. та витрати пов'язані з публікацією в пресі оголошення про його виклик у розмірі 420 грн. на користь позивачки. На підставі викладеного, ст.ст.110, 112, 180-182, 184, 191 СК України,

Outcome: partial