Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-02 00:00:00

В судове засідання не з»явились позивач і його представник, представник відповідача, про час і місце розгляду справи були повідомлені в законом встановленому порядку, направили в адрес суду заяви про розгляд справи без їх участі, відповідач не заперечує протии задоволення заявлених позовних вимог. Суд вирішив за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, з урахуванням норм ст.197 ЦПК України. Судом встановлено. Позивач [PERSON] просить суд, визнати за ним, [PERSON], [INFO], ідентифікаційний код [NUMBER], жителя [INFO] право приватної власності на садибний (індивідуальний) житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: вулиця Молодіжна будинок № 11 в селі Лютенські Будища, Зіньківського району Полтавської області і складається: житловий будинок (позначений літерою А-1), Сарай (позначений літерою Б), Сарай (позначений літерою В), Сарай (позначений літерою Г), Літня кухня (позначена літерою Д), Погріб (позначений літерою д), Ворота огорожі (позначені № 1), Огорожа (позначена № 2), Колодязь питний (позначений № 3), що належали йому і померлій 27 листопада 2005 року [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Відповідно матеріалів справи, 27 листопада 2005 року у віці 82 років померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-КЕ № 334502 видане Лютенсько-Будищанською сільською радою Зіньківського району Полтавської області про що 28.11.2005 року складено відповідний актовий запис за №31 /а.с.8/. На день смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала в садибному (індивідуальному) житловому будинку, який розташований по вулиці Молодіжна, будинок № 11 в селі Лютенські-Будища, Зіньківського району, Полтавської області разом із своїм чоловіком [PERSON], який згідно погосподарської книги № 8, особовий рахунок № 766, станом на 01.07.1990 року відносився до типу колгоспного двору, членами якого були [PERSON] голова двору та [PERSON] дружина /а.с.9/. [PERSON] чоловік померлої [PERSON] є спадкоємцем першої черги по закону /а.с.7,9/, і є таким, що прийняв спадщину. Відповідно до вимог ст.1297 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Як спадкоємець померлої [PERSON], [PERSON] не може здійснити своє право і успадкувати спадкове майно в нотаріальному порядку, причиною цього являється винесена державним нотаріусом Зіньківської державної нотаріальної контори постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії із-за відсутності правовстановлюючого документа щодо належності житлового будинку спадкодавцеві чи права у спільній сумісній власності, тобто відсутності його державної реєстрації. Відповідно до частини першої статті 120 ЦК УРСР ( у редакції 1963 року, що була чинною на час виникнення правовідносин), майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Згідно із частиною другою статті 123 ЦК УРСР ( у редакції 1963 року, що була чинною на час виникнення правовідносин), розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до розяснень, що викладені в пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 5 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або законом. Судом не встановлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси третіх осіб. Судові витрати покласти на позивача. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved