Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-23 00:00:00

В серпні 2021 року позивач звернулася до суду з позовом посилаючись на те, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Від даного шлюбу вони мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Відповідач добровільно брати участь в утриманні дитини відмовляється, хоча є здоровим та працездатним, будь-яких інших осіб на утриманні не має, тому в змозі сплачувати аліменти на дитину. У зв`язку з чим позивач просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 12.08.2021 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. 15.09.2021 року на адресу суду надійшов зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В якому [PERSON] посилається на те, що він перебуває у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] . Від даного шлюбу вони мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Фактично проживає разом з донькою за однією адресою та, відповідно, її утримує. Крім того, несе витрати, пов`язані зі сплатою комунальних послуг за квартиру, в якій вони з [PERSON] проживають разом із донькою. Отже, за відсутності домовленості між ним та позивачем за первісним позовом виконання обов`язку утримувати дитину змушений звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання дитини починаючи з дати звернення, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття у розмірі однієї чверті (1/4) частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого законодавством України та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Ухвалою суду від 23.09.2021 року зустрічну позовну заяву об`єднано в одне провадження із первісним позовом. По справі призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 10.11.2021 року підготовче провадження у цивільній справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. 08.10.2021 року на адресу суду надійшов відзив на зустрічну позовну заяву відповідно до якого відповідач за зустрічним позовом зазначає, що в зустрічній позовній заяві [PERSON] не зазначає доказів на підтвердження обставин, що він утримує доньку. З довідки та характеристики, наданої директором школи, в якій навчається донька вбачається, що батько контакту із школою не підтримує, не спілкується з вчителями, не бере участі у батьківських зборах. Батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. [PERSON] , як вбачається, ніяким чином не допомагає у вихованні та утриманні доньки, не надає належної матеріальної допомоги в обсязі, достатньому для створення необхідних умов для навчання та розвитку дитини, будучи повністю фізично здоровою та працездатною особою. Угода про сплату аліментів між позивачем та відповідачем не укладалась. Самостійно утримувати дитину та забезпечувати належний рівень її життя вона не в змозі, оскільки дохід [PERSON] за період з 01.12.2020 року по 30.09.2021 року 63 644, 08 грн. Позивач за первісним позовом та його представник адвокат Прокопеня С.І. в судовому засіданні на задоволенні позову наполягали, проти задоволення зустрічного позову заперечували. Позивач [PERSON] пояснила, що на даний час проживають разом з [PERSON] за однією адресою, проте дитина знаходиться на її утриманні. Докази утримання [PERSON] , [INFO] , відповідачем відсутні. Відповідач за первісним позовом та його представник адвокат Стукан Ю.О. в судовому засіданні проти задоволення первісного позову заперечували, на задоволенні зустрічного позову наполягали. Відповідач [PERSON] підтвердив, що вони дійсно проживають разом з [PERSON] в одній квартирі. Також, пояснив, що він сплачує комунальні послуги, періодично дає гроші [PERSON] . Зазначив, що докази утримання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] відсутні. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що [PERSON] та [PERSON] , сторони по справі, перебувають у зареєстрованому шлюбі. На даний час шлюб перебуває в стадії розірвання. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 19.12.2008 року. Як вбачається із довідок про реєстрацію місця проживання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою [ADDRESS] , з 16.12.2015 року по теперішній час. Та, відповідно до довідки голови правління ОСББ «Тачанка» від 06.10.2021 року фактично проживають. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Статтями 180, 181 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Приписами ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст.77 ЦПК України). Так, за матеріалами справи сторони зареєстровані та постійно проживають разом з неповнолітньою [PERSON] , [INFO] , у квартирі за адресою [ADDRESS] . Предметом доказування у даній справі є встановлення факту ухилення одного з батьків від надання дітям матеріальної допомоги. Надані позивачем [PERSON] довідка про участь батьків у шкільному житті дитини [PERSON] , з якої вбачається, що [PERSON] контакту зі школою не підтримує, із вчителями не спілкується, та характеристики на дитину, відповідно до якої мати [PERSON] бере активну участь у навчанні та вихованні доньки, відвідує батьківські збори, підтримує зв`язок з класним керівником, проте це не свідчить про те, що батько дитини ухиляється від її матеріального забезпечення. Разом з тим, у позовній заяві [PERSON] вказувала, що [PERSON] має постійний заробіток, що надає йому матеріальну можливість утримувати свою дитину. Наведені обставини не заперечував відповідач, зазначаючи у зустрічному позові та у ході розгляду справи, що має нормальний дохід, частину якого витрачає на дитину. Надані [PERSON] в якості доказу на підтвердження заявлених позовних вимог квитанції про оплату комунальних послуг, також не свідчать про ухилення [PERSON] від участі в утриманні їхньої дитини. Отже, ухилення жодної із сторін від виконання обов`язку щодо утримання дитини за матеріалами даної справи судом не встановлено. Враховуючи наведене, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони оцінивши належність та допустимість доказів, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, виконавши вимоги цивільного судочинства, визначивши характер спірних правовідносин і норми права, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, судом встановлено, що сторони проживають спільно за однією адресою разом з неповнолітньою [PERSON] , та між ними існують негативні відносин, внаслідок чого не можливо встановити з ким фактично проживає дитина, у кого вона перебуває на утриманні, та на користь кого слід призначити стягнення аліментів, а тому до вказаних правовідносин слід застосувати норму ст. 141 СК України відповідно до якої мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, тому суд не вбачає підстав для задоволення первісних та зустрічних позовних вимог. У зв`язку з тим, що суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовів, судом не вбачається підстав для відшкодування судового збору.

Outcome: dismissed