Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

В червні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та об-ґрунтовує його тим, що він працював в ПрАТ «Авіакомпанія «Аеросвіт» на посаді ком-плектувальника відділу забезпечення комплексу наземного обслуговування. Наказом гене-рального директора ПрАТ «Авіакомпанія «Аеросвіт» №1794-ос від 6 вересня 2013 року позивач звільнений з роботи на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України за власним бажанням. Однак відповідач не провів з ним розрахунок. Тому [PERSON] просить суд стягнути з ПрАТ «Авіакомпанія «Аеросвіт» заробітну плату у розмірі 14810 гривень 77 копійок, різ-ницю в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи у розмірі 10238 гривень 9 копійок, середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 15488 гривень та моральну шкоду у розмірі 5000 гривень. У судовому засіданні [PERSON] підтримує позов та просить суд задовольнити його. Представник ПрАТ «Авіакомпанія «Аеросвіт» не з'явився у судове засідання. Він за-вчасно у встановленому порядку повідомлений про час та місце розгляду цивільної спра-ви. Ця обставина підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення пош-тових відправлень. На підставі ч.1 ст.224 ЦПК України суд виніс протокольну ухвалу про проведення заочного розгляду цивільної справи у відсутності відповідача. Вислухавши пояснення [PERSON] та дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Встановлено, що [PERSON] працював в ПрАТ «Авіакомпанія «Аеросвіт» на по-саді комплектувальника відділу забезпечення комплексу наземного обслуговування. Ця обставина підтверджується копією трудової книжки, виданої на ім'я позивача (а.с.4-7). Наказом генерального директора ПрАТ «Авіакомпанія «Аеросвіт» №1794-ос від 6 вересня 2013 року (а.с.12) позивач звільнений з роботи на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України за власним бажанням. Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. З довідки про доходи №86 від 6 лютого 2014 року (а.с.11) вбачається, що станом на день звільнення [PERSON] з роботи ПрАТ «Авіакомпанія «Аеросвіт» нарахував йому заробітну плату у розмірі 14810 гривень 77 копійок. В матеріалах відсутні докази на підтвердження того, що відповідач виплатив [PERSON] ці грошові кошти. З огляду на ці обставини суд вважає, що з відповідача на користь ПрАТ «Авіаком-панія «Аеросвіт» належить стягнути заробітну плату у розмірі 14810 гривень 77 копійок. Крім того, згідно з ч.1 ст.2371 КЗпП України відшкодування власником або уповно-важеним ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'яз-ків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Встановлено, що у зв'язку з тим, що відповідач не виплатив заробітну плату, [PERSON] зазнав душевні переживання. У такий спосіб йому заподіяна моральна шкода. З огляду на тривалість та глибину душевних переживань, враховуючи вимоги розумності та справедливості, розмір моральної шкоди становить 5000 гривень. З огляду на ці обставини суд вважає, що з ПрАТ «Авіакомпанія «Аеросвіт» на ко-ристь позивача слід стягнути моральну шкоду у розмірі 5000 гривень. Однак згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України позивач зобов'язаний довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог. Встановлено, що [PERSON] не надав жодного доказу на підтвердження того, що протягом липня - вересня 2013 року були змінені умови праці та позивачу була виплачена заробітна плата в меншому розмірі. Тому суд вважає, що відсутні підстави для стягнення з ПрАТ «Авіакомпанія «Аеро-світ» на користь позивача різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи відсутні. У задоволенні позову в частині цієї вимоги належить відмовити. Крім того, відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строк, зазначе-ний в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно з п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого поста-новою Кабінету Міністрів України №100 від 8 лютого 1995 року, у разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нараху-вання виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Середньоденна заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протя-гом двох місяців робочі дні на число відпрацьованих робочих днів. Середньомісячне чис-ло робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства. В матеріалах цивільної справи відсутні документи, в яких міститься інформація про кількість робочих днів за останні два дні, що передували звільненню позивача. Ця об-ставина унеможливлює визначення розміру середнього заробітку за час затримки роз-рахунку. З огляду на ці обставини суд вважає, що у задоволенні позову в частині цієї вимоги належить відмовити також. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід дер-жави. Встановлено, що [PERSON] звільнений від сплати судового збору. Пред'явлений ним позов задоволений. Тому з ПрАТ «Авіакомпанія «Аеросвіт» в дохід держави належить стягнути судовий збір у розмірі 243 гривень 60 копійок.

Outcome: partial