Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

До Високопільського районного суду Херсонської області відповідно до ч.1 п.2 ст.31, ч.3 ст.41 ЦПК України в порядку підсудності від Київського районного суду м.Одеси, надійшла цивільна справа за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з регламентною виплатою страхового відшкодування. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 17 вересня 2016 року в м.Одеса, з вини відповідача сталася дорожньо-транспортна пригода.На дату скоєння цієї пригоди водій не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вина відповідача у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Київського районного суду м.Одеса від 17 листопада 2016 року. В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль «MITSUBISI» з номерним знаком ВН2905ЕМ, під керуванням [PERSON]. Розмір завданих збитків, згідно Звіту №197/16, завданої власнику колісного транспортного засобу марки «MITSUBISI» з номерним знаком ВН2905ЕМ, внаслідок ДТП від 17 вересня 2016 року, становить 46279,81 гривень за пошкоджений транспортний засіб. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. Власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою. Договірних зобовязань між МТСБУ, потерпілою особою та відповідачем не виникало. У звязку з настанням події, передбаченої п.п. «а» п. 41.1.\~ст. 41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ 08 лютого 2017 року здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 42845,35 гривень. Крім того, МТСБУ понесло витрати із залучення аварійного комісара в розмірі 599,20 гривень. Таким чином, МТСБУ виконало покладений на нього\~Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~обовязок по відшкодуванню шкоди заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільну-правову відповідальність. Просить суд стягнути з [PERSON] суму сплаченого відшкодування в розмірі 42845,35 грн., витрати на встановлення розміру збитків та збір документів в розмірі 599,20 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762,00 грн. Представник позивача за довіреністю [PERSON] (а.с.3) в судове засідання не прибув, надавши до суду заяву, в якій наполягає на задоволені позову, просить суд провести розгляд справи у його відсутність та не заперечує проти ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідача в судове засідання (а.с.62). Відповідач [PERSON], в\~ судове\~засідання не\~зявився,\~тричі,\~02.11.2018\~року,\~27.11.2018\~року та\~13.12.2018\~року,\~будучи своєчасно\~та належним\~чином повідомленим\~про дату,\~час та\~місце розгляду\~справи,\~відповідно до\~вимог ч.11\~ст.128\~ЦПК України,\~про що\~свідчить публікація\~на офіційному\~веб-сайті\~судової влади\~України,\~а саме\~Високопільського районного\~суду Херсонської\~області,\~та яке\~розміщене за\~десять днів\~до відповідного\~судового засідання\~(а.с.65\~на звороті,\~68\~на звороті),\~заяв та\~клопотань про\~відкладення розгляду\~справи не\~надано,\~як не\~надано і\~відзиву на\~позовні вимоги,\~а тому\~суд розглядає\~справу за\~відсутності відповідача\~на підставі\~наявних у\~справі доказів,\~відповідно до\~ст.223\~ЦПК України,\~а представник\~позивача не\~заперечує проти\~такого вирішення\~справи. За таких обставин суд вважає причину неявки в судове засідання відповідача не поважною та за можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст.280-282 ЦПК України, а представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. \~ Відповідно\~до ст.211 ЦПК України, ч.3. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. \~ Відповідно\~до вимог\~ст.247\~ЦПК України,\~ч.2…\~У разі\~неявки в\~судове засідання\~всіх учасників\~справи чи\~в разі\~якщо відповідно\~до положень\~цього Кодексу\~розгляд справи\~здійснюється судом\~за відсутності\~учасників справи,\~фіксування судового\~процесу за\~допомогою звукозаписувального\~технічного засобу\~не здійснюється. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, судом встановлено: - Із копії постанови Київського районного суду м.Одеси від 17.11.2016 року (а.с.4) вбачається, що [PERSON] визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП. Накладено на [PERSON] штраф в розмірі 340,00 грн. та 275,60 грн. судового збору. - Із копії повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (а.с.5 на звороті 6) та заяви від 16.12.2016 року (а.с.6 на звороті) вбачається, що [PERSON] звернувся до МТСБУ з повідомленням про ДТП та заявою про відшкодування шкоди, згідно яких встановлено, що 17.09.2016 року о 22.10 години сталася ДТП за участю [PERSON], який не надав переваги в русі та здійснив зіткнення з транспортним засобом [PERSON] Враховуючи те, що [PERSON] не був застрахований на момент ДТП, просить відшкодувати шкоду. - Із копії полісу №АЕ / 6743494 (а.с.7) вбачається, що автомобіль марки «Мітсубісі», державний номер [NUMBER], належний [PERSON] застрахований в ТДВ «СК Київ РЕ» зі строком дії до 27.11.2016 року. Належність даного авто [PERSON] також підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію ТЗ (а.с.8 на звороті). - Із копії акту огляду ТЗ (а.с.17-19), копії висновку №197/16 від 08.11.2016 року (а.с.12-16) та наказу МТСБУ від 03.02.2017 року №960 (а.с.10) вбачається, що вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля [NUMBER], становить 77189,96 грн., а сума відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 46279,81 коп. Відповідно до наказу МТСБУ та платіжного доручення №960 рв від 07.02.2017 року (а.с.11) кошти в розмірі 42845,35 грн. перераховані на користь [PERSON]. - Із копії паспорту громадянина України (а.с.34) вбачається, що [PERSON] народився 30 грудня 1992 року, в селі Злинка Маловисківського району Кіровоградської області, зареєстрований за адресою: [INFO](Леніна), буд. 64 Високопільського району Херсонської області, що також підтверджується довідкою Новомиколаївської сільської ради Високопільського району Херсонської області (а.с.53). Як вбачається із матеріалів справи, 17.09.2016 року, о 22 годині 10 хвилин [PERSON], керуючи автомобілем «Тойота», н/зВН4631АХ, при виїзді на перехрестя з круговим рухом по вулиці Люстдорфська дорога в напрямку вул.Львівської в м.Одеса, не надав переваги в русі автомобілю «Мітсубісі» н/зВН2905ЕМ, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив вимоги п.16.11 «Правил дорожнього руху України». Постановою Київського районного суду м. Одеса від 17 листопада 2016 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого\~ст.124 КУпАП\~та застосовано на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 340 гривень.(а.с.4). На даний час постанова Київського районного суду м. Одеси від 17.11.2016 року не скасована та набрала законної сили. Згідно ч.4\~ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як убачається з матеріалів справи та підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль\~«Мітсубісі»,\~державний номерний знак [NUMBER] належить на праві власності [PERSON] (а.с.8 на звороті), Цивільно-правова відповідальність власника вказаного транспортного засобу на момент ДТП була застрахована у ТДВ «СК Київ РЕ» на підставі Полісу №АЕ/6743494 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, з терміном дії з 28.11.2015 року по 27.11.2016 включно (а.с.7). При цьому, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Тойота», державний номерний знак [NUMBER] на момент ДТП не була застрахована. 19 вересня 2016 року до позивача звернувся [PERSON] із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, що мала місце 17 вересня 2016 року о 22 годині 10 хвилин між автомобілем\~«Тойота» державний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та автомобілем\~«Мітсубісі»,\~державний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] (а.с.5 на звороті 6). Згідно Звіту №197/16 про оцінку транспортного засобу легкового автомобіля «Мутсубісі Ланцер», реєстраційний номер [NUMBER], складеного ФОП «[PERSON]В.», вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, легкового автомобіля «Мітсубісі Ланцер», реєстраційний номер [NUMBER] складає 46279,81 гривень (а.с.12-16). 16 грудня 2016 року [PERSON] звернулася до позивача із заявою про відшкодування оціненої шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди на підставі ст.35\~та п.41.1 ст.\~41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». В подальшому, 03 лютого 2017 року позивачем було винесено наказ №960 «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих [PERSON]М.», за яким було розраховано до сплати на рахунок [PERSON] відшкодування за шкоду, заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 42845,35 гривень, яка була перерахована позивачем, що підтверджується платіжним дорученням №960рв від 06 лютого 2017 року (а.с.10, 11). Крім того, додатково, позивачем були понесені витрати на послуги аварійного комісара на загальну суму 599,20 гривень, що підтверджується рахунком-фактурою №197/16 від 08.11.2016 року (а.с.9), актом виконаних робіт (а.с.9 на звороті) та платіжним дорученням №197/16рв від 05.12.2016 року (а.с.11) та підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача. Відповідно до\~ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до\~ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання та створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.1\~ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Відповідно до\~п.1 ст.41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого, не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Судом достовірно встановлено, що на момент дорожньо-транспортної пригоди відповідач не мав договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до вимог ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у повній мірі виплаченого відшкодування. Згідно ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З урахуванням викладеного, оцінивши зібрані у справі докази, в тому числі в їх сукупності та окремо, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача по стягненню з відповідача на користь позивача страхового відшкодування в сумі 42845,35 гривень та витрат за послуги аварійного комісара у розмірі 599 гривень 20 копійок є обґрунтованими та підлягають задоволенню. А тому, суд приходить до висновку про задоволення позову Моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування у повному обсязі заявлених вимог. Крім того, в порядку\~ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 1762,00 грн. (а.с.1). На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved