Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

Директор товариства з обмеженою відповідальністю «Західенергоресурс» звернувся до Рівненського міського суду із цивільним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Маломидська» та [PERSON] про стягнення заборгованості. В судовому засідання представник позивач заявлені вимоги підтримала за мотивів, що викладені у позовній заяві, просила його задоволити повністю, стягнути солідарно з ТОВ «Агрофірма Маломидська» та [PERSON] заборгованість у розмірі 500,00 грн. та судові витрати по справі, стягнути з ТОВ «Агрофірма Маломидська» заборгованість у розмірі 24014,50 грн., три відсотки річних у розмірі 679,36 грн. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Додатково вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. Представник відповідача ТОВ «Агрофірма Маломидська» в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином у встановлений законом строк, заяву про перенесення розгляду справи не подавав, заперечень проти позову до суду не надходило. Суд, дослідивши докази належного повідомлення відповідача про дату та час розгляду справи, а також беручи до уваги думку представника позивача, яка не заперечують проти розгляду справи без участі відповідача, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача із постановленням заочного рішення по справі. Заслухавши пояснення представника позивача, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши письмові докази по справі та оцінивши надані докази у сукупності, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду із захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що 11 вересня 2012 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Західенергоресурс» (Продавець) та товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Маломидська» (Покупець) уклали Договір купівлі - продажу нафтопродуктів № 90-001600, що підтверджується копією вказаного договору. Згідно п. 1.1., п. 1.2. зазначено Договору, сторони домовилися про довгострокову співпрацю щодо купівлі - продажу нафтопродуктів та інших товарів в залежності від потреб Покупця. Продавець передає Покупцю у власність нафтопродукти і інші товари, в подальшому товари, а Покупець зобов'язується розрахуватися та отримати товари на умовах викликаних в розділі 2 цього Договору. 09 листопада 2012 року товариством з обмеженою відповідальністю «Західенергоресурс» поставив, а товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Маломидська» прийняло дизельне пальне підвищеної якості на загальну суму 26845,65 грн., що підтверджується копією видаткової накладної № 12000270 від 09 листопада 2012 року та податковою накладною № 7/0010 від 09 листопада 2012 року, що наявні в матеріалах справи. Згідно п. 2.2. Договору купівлі - продажу від 11.09.2012 року, Покупець зобов'язується оплатити кожну партію товару, шляхом перерахування на поточний рахунок Продавця вартість товару в у строк 10 календарних днів з дати поставки товару згідно накладної. Оплата, отримана Продавцем протягом зазначеного терміну, вважається своєчасною. Як слідує з ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконувати належним чином відповідно до умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений момент пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь - який час. 26 грудня 2012 року ТОВ «Агрофірма Маломидська» частково розрахувалось за отриманий товар та здійснив проплату в розмірі 2331,15 грн. Однак, повного розрахунку не поступило, а, отже, ТОВ «Агрофірма Маломидська» порушено умови договору купівлі - продажу. З метою належного виконання Договору купівлі - продажу нафтопродуктів від 11.09.2012 року, 09 листопада 2012 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Західенергоресурс» (Кредитор) та [PERSON] (Поручитель) укладено Договір поруки, що підтверджується копією вказаного договору, що наявна в матеріалах справи. Як слідує з ст. 554 ЦК України - у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруки, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Пункт 1.1. зазначеного Договору поруки встановлює, що у відповідності до цього Договору, Поручитель зобов'язується відповідати перед Кредитором за виконання зобов'язань ТОВ «Агрофірма Маломидська» за Договором купівлі - продажу нафтопродуктів № 90-001600 від 11 вересня 2012 року, який був укладений між Кредитором та Боржником. У відповідності до п. 2.2. Договору поруки, предметом вище визначеного основного договору є купівля-продаж нафтопродуктів та інших товарів, асортимент, ціна та кількість яких визначаються в накладних, які є невід'ємною частиною Основного договору (купівля - продаж дизельного палива підвищеної якості на суму 26845,65 грн., що підтверджується видатковою накладною № 12000270 від 09 листопада 2012 року). Згідно п. 3.1. Договору поруки, Поручитель відповідає перед Кредитором за виконання Боржником усіх зобов'язань за основним договором у сумі 500,00 грн., а також за відшкодування Кредитору збитків та сплату відповідних штрафних санкцій за основним договором. Стаття 610 ЦК України встановлює, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язань (неналежне виконання). Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплати суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Представником позивача надано розрахунок заборгованості, у відповідності до якого розмірі 3 % річних становить 679,36 грн. За таких підстав, суд рахує, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими і підлягають до задоволення. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідачів в солідарному порядку на користь позивача судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 230,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved