Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-25 00:00:00

В травні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою що втратила право на користування житловим приміщенням, позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до Ордеру на житлове приміщення № 7 від 19.01.1990 року, який було видано на ім`я позивача, їй було надано дозвіл на право займання сім`єю у складі 3 осіб для проживання в квартирі розміром 28,79 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] . У вказаному приміщенні згідно Довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/ будинку осіб № 354 від 20.05.2019 року, виданої КП Ізмаїльської міської ради «Житсервіс - 2», крім позивачки проживають ще двоє синів, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідач [PERSON] не проживає у вищевказаній квартирі вже понад 20 років, приблизно з 1999 року. Таким чином, реєстрація [PERSON] в її квартирі є лише формальністю, адже він вже давно не проживає за цією адресою та не користується жилим приміщенням. Теперішня адреса проживання відповідача позивачці не відома, останньою відомою їй адресою є адреса реєстрації в кв. [ADDRESS] . Спілкування вони не підтримують. На сьогоднішній день формальна реєстрація [PERSON] за вищезгаданою адресою є перешкодою для позивачки, як наймача квартири, отримання від органів соціального захисту субсидії, яка їй дуже необхідна через те, що вона має вкрай маленьку пенсію, якої їй не вистачає, щоб повністю оплатити житлово - комунальні послуги. Через те, що позивачка не знає місце перебування відповідача, вона не має змоги запропонувати йому знятися з місця реєстрації в добровільному порядку, у зв`язку із чим, вимушена вирішувати це питання в судовому порядку. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити, не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, за допомогою оголошення на сайті Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області, про що свідчать матеріали справи, причину неявки до суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, у зв`язку з чим зі згоди позивача та представника позивача та на підставі ч.1 ст.280, ст. 281 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних доказів. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. 26.03.2021 року судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи.03 Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов наступного висновку. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. \~ \~ \~ \~Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. \~ \~ \~ \~В даному разі з вини відповідача права позивача обмежені. \~ \~ Відповідно до ст.317, ч.1 ст.319, ч.1 ст.321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною 1 ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші незаборонені законом угоди. Відповідно до абзацу 6 ч.1 ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» №1382-ІV від 11.12.2003 року, реєстрація це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. За змістом ст.7 даного Закону України зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення прав власності та житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою), свідоцтва про смерть тощо. Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідно до Ордеру на житлове приміщення № 7 від 19.01.1990 року, який було видано на [PERSON] , їй було надано дозвіл на право займання сім`єю у складі 3 осіб для проживання в квартирі розміром 28,79 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] . (а.с.4) Згідно довідки виданої відділом адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області від 11.10.2019 року №34464 відповідач: [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] .(а.с.14) Оцінивши вищенаведені зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS] .

Outcome: approved