overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

В червні 2013 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. На підтвердження позовних вимог вказала, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 17.06.2010 року, який виконавчим комітетом Новоданилівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області, актовий запис №21. Шлюб у сторін перший, в шлюбі мають дітей не мають. Шлюбні відносини сторони не підтримують з липня 2012 року, спільного господарства не ведуть, взаємних інтересів не мають. Це призвело до того, що подружжя перестало бути однією родиною, мешкає окремо один від одного. Позивачка надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, свої вимоги підтримала, просила розірвати шлюб. Відповідач проти розірвання шлюбу на заперечував, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивачки підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17.06.2010 року, шлюб зареєстровано виконавчим комітетом Новоданилівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області, актовий запис №21 (а.с.9), шлюб у сторін перший, в шлюбі мають неповнолітню дитину (а.с.6). Подружні стосунки припинено, подружжя разом не проживає. На момент розгляду справи між подружжям майнового спору не існує. На підставі наведеного суд дійшов висновку, що сім'я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки між подружжям відсутнє взаєморозуміння, вони не підтримують подружніх стосунків, відновити їх бажання не мають, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-05 00:00:00

В червні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26 липня 2008 року. Шлюб був зареєстрований в відділі виконкому Драницької сільської ради Новоселицького району Чернівецької області, актовий запис № 08. Від спільного шлюбу у них є син [PERSON] [INFO], просила розірвати шлюб посилаючись на те що вони разом з відповідачем не проживають з вересня 2012 року. Вважає що сім'я розпалися по вині відповідача. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. На примирення не згідна. Відповідач згідний на розлучення. Суд, вислухавши пояснення позивачки, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони тривалий час разом не проживають. За час наданий для примирення сторони не помирилися позивачка наполягає на розірвання шлюбу, оскільки вона створила іншу сім'ю. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

В червні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись при цьому, що спільне життя з відповідачем не склалося. На теперішній час шлюб носить формальний характер, тому подальше сумісне життя з відповідачем та збереження сім'ї неможливі. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги позову підтримала, просила суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суду не повідомив. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності учасників процес, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини звернення за розірванням шлюбу та інші обставини життя подружжя, суд вважає, що шлюб підлягає припиненню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 04.02.2011 року у Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 38, свідоцтво про шлюб [NUMBER]. Шлюб у позивача первинний, від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії [NUMBER], актовий запис № 1072, фактичні шлюбні відносини припинені, спільне домогосподарство не ведеться. Причиною розірвання шлюбу стала відсутність взаєморозуміння між сторонами та несхожість характерів. За таких обставин збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сім'ї та унеможливлює примирення сторін. В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Виниклі між сторонами правовідносини регулюється статтею 112 Сімейного Кодексу України, відповідно до якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. При таких обставинах, суд вважає, що за відсутності вільної згоди на шлюб подружжя, сім'я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена. Подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

В червні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись при цьому, що спільне життя з відповідачем не склалося. На теперішній час шлюб носить формальний характер, тому подальше сумісне життя з відповідачем та збереження сім'ї неможливі. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги позову підтримала, просила суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суду не повідомив. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності учасників процесу, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини звернення за розірванням шлюбу та інші обставини життя подружжя, суд вважає, що шлюб підлягає припиненню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21.09.1991 року у Ленінському відділі РАЦС м.Миколаєва, актовий запис № 1139 свідоцтво про шлюб [NUMBER]. Шлюб у позивача первинний, неповнолітніх дітей від шлюбу не має, фактичні шлюбні відносини припинені, спільне домогосподарство не ведеться. Причиною розірвання шлюбу стала відсутність взаєморозуміння між сторонами та несхожість характерів. За таких обставин збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сім'ї та унеможливлює примирення сторін. В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Виниклі між сторонами правовідносини регулюється статтею 112 Сімейного Кодексу України, відповідно до якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. При таких обставинах, суд вважає, що за відсутності вільної згоди на шлюб подружжя, сім'я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена. Подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

В червні 2013 року [PERSON] пред'явив в суд позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований з відповідачем 01 листопада 1986 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції. В обгрунтування своїх вимог зазначав про те, що за час шлюбу у подружжя народилися двє дітей, та на даний час вони є повнолітніми, однак подружнє життя між ними не склалося, оскільки вони мають різні погляди на життя та різні характери. З січня 2013 року вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків. Шлюб між ними носить формальний характер, примирення є неможливе та тому він вирішив звернутись в суд. Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив його задоволити в повному обсязі. Наголосив, що жодне примирення між ними не можливе. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечила, вважає, що примирення можливе, вказала, що наданий час в них стали налагоджуватися стосунки та просила відмовити у задоволенні позову. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення оскільки між сторонами наступив розлад, який носить стійкий характер. Протягом тривалого часу сторони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що мають істотне значення. Крім того суд враховує той факт, що ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 26.06.2014 року сторонам надавався термін на примирення, однак, як було встановлено судом в засіданні таке не відбулося.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

В червні 2013 року [PERSON] та [PERSON], які діють у своїх інтересах та інтересах неповнолітньої [PERSON], [INFO], звернулися до суду з позовом до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області про визнання права власності на майно, а саме на квартиру [ADDRESS]. На обґрунтування своїх позовних вимог позивачі зазначили, що 16 січня 2002 року відділом приватизації ВСАТ «Зоря» їм видано свідоцтво про право власності на вказану квартиру у рівних частках на кожного. З цього часу квартира перебуває у власності позивачів [PERSON] та [PERSON] та їх неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO]. На даний час виникла необхідність у відчуженні даної квартири, проте, позивачі це зробити не можуть, так як відповідачем роз'яснено, що ВСАТ «Зоря» не мав повноважень на видачу свідоцтва про право власності на житло, такі повноваження надані відділу приватизації виконкому Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області. А тому, позивачі змушені звернутись до суду. В судовому засіданні позивачі та їх представник наполягли на задоволенні позовних вимог. В судовому засіданні відповідач проти позову не заперечував, проте, було зазначено, що ВСАТ «Зоря» не мав повноважень на видачу свідоцтва про право власності на житло, вирішення таких питань належать до компетенції виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області. Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16 січня 2002 року відділом приватизації ВСАТ «Зоря» позивачам [PERSON], [PERSON] та їх неповнолітній дочці [PERSON], [INFO], у рівних частках на кожного, видано свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS], на підставі розпорядження ВСАТ «Зоря» від 22 грудня 2001 року. Вказану квартиру 16.01.2002 року було зареєстровано Старокостянтинівським БТІОР на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності та записано у реєстрову книгу за № 4264, а також видано технічний паспорт на квартиру [ADDRESS]. Вказані обставини підтверджуються: паспортними даними позивачів; копією свідоцтва про народження неповнолітньої [PERSON]; свідоцтвом про право власності на житло від 16.01.2002 року; розпорядженням ВСАТ «Зоря» від 22.12.2001 року; інвентарною справою № 1082, яка оглянута судом. Відповідно до ст.ст. 316 - 319; 321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, у суду є підстави для визнання права власності за позивачами [PERSON], [PERSON] та їх неповнолітньою дочкою [PERSON] на квартиру [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

В червні 2013 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором № DNH4КS72070505 від 15.05.2006 року в сумі 10416,00 грн., посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № DNH4КS72070505 від 15.05.2006 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 10416,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач порушила зобов'язання за кредитним договором та станом на 01.06.2013 р. виникла заборгованість на суму 69015,29 грн.. Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи без його участі та проти заочного рішення не заперечує. Відповідач, яка належним чином була повідомлена про слухання справи, до суду не з'явилася. Суд дослідив документи, які були надані до суду. Суд приходить до наступного: 15.05.2006 року публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приват-банк» з [PERSON] уклало договір № DNH4КS72070505 від 15.05.2006 року. [PERSON] отримала кредит у розмірі 10416,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно умов укладеного договору договір складається з заяви позичальника та умов надання кредиту фізичним особам. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Згідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідач порушив зобов'язання за кредитним договором та станом на 01.06.2013 р. виникла заборгованість на суму 69015,29 грн., яка складається з наступного: 17883,53 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 47369,13 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до пункту 2.4.5.5 умов та правил надання банківського послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 3262,63 грн. штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком. Судові витрати підлягають стягненню з Відповідача, на підставі ст. 88 ЦПК України. Тому позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

В червні 2013 року позивач звернувся з позовною заявою до суду, в якій просив стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» в особі Дніпропетровських міських електричних мереж вартість спричиненої шкоди, що утворилася у результаті розрахунків за актом № 004251 у розмірі 3118 грн. 20 коп., а також стягнути з відповідачки судові витрати. В обґрунтування позову позивач вказав на те, що під час планової перевірки стану електричних приладів обліку і електроустановок у відповідачки за адресою: [ADDRESS] (особовий рахунок [NUMBER]), що проводилась 10.11.2011 року, представниками позивача було виявлено порушення Правил користування електричною енергією для населення, а саме: без облікове споживання електроенергії поза приладом обліку. Такі дії є правопорушеннями в електроенергетиці, що прямо передбачено в ст. 27 Закону України «Про електроенергетику» та п. п. 42, 48 Правил користування електричною енергією для населення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

В червні 2013 року позивач звернулася до суду із позовною заявою та вказала, що перебуває у шлюбі з відповідачем, зареєстрованому відділом ДРАЦСу по м. Хмельницькому Хмельницького МРУЮ у Хмельницькій області 31.07.2011 року, актовий запис за № 1215. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне проживання подружжям припинено, між ними виникають конфлікти, внаслідок чого позивач просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала, просить їх задовольнити. Відповідач суду пояснив, що проти задоволення заявленого позову не заперечує, оскільки наміру поновити шлюбні стосунки не має. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження. Сторони з червня 2012 року проживають окремо, заходи для примирення подружжя, вжиті судом, позитивного результату не дали, тому підстав для збереження сім'ї не вбачається, шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

В червні 2013 року позивачка [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] Зазначила, що їй на праві власності належить 1/2 частина двохкімнатної квартири [ADDRESS] . Інша частина квартири на праві власності належить відповідачеві. Відповідач, колишній чоловік у жовті 2007 року, замінив замки на вхідних дверях квартири, чим перешкоджає їй та їх неповнолітньому сину користуватися квартирою та порушує право власності, просила вселити її до спірної квартири. Відповідач не заперечував права власності на спірне житло позивачки, однак проти задоволення позову заперечував, пояснивши, що між сторонами склалися вкрай неприязні стосунки в зв'язку з чим сумісне проживання неможливе і він змушений був змінити замки. Заслухавши сторони, перевіривши обставини справи, суд вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного: Судом встановлено, що спірною є квартира [ADDRESS]. Згідно до заочного рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 02.10.2008 року у цивільній справі за [PERSON] в порядку розділу майна подружжя визнано право власності на 1/2 частину спірної квартири. Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 03.03.2009 року позов [PERSON] задоволено та [PERSON] зобов'язано не перешкоджати [PERSON] у користуванні 1/2 частиною спірної квартири. Згідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно право власності на 1/2 частини спірної квартири зареєстроване за [PERSON] Згідно зі ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідач [PERSON] порушив право позиваки користуватись належним майном, проти чого сам відповідач не заперечує, посилаючись на ті обставини, що змінив ключі замка у вхідних дверях, щоб не допускати до квартири позивачку. Згідно п. 4 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути відновлення становища, яке існувало до порушення. З огляду на наведене суд вважає необхідним вселити [PERSON], в належну їй на праві часткової власності, квартиру [ADDRESS]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

В червні 2013 року позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, позовні вимоги обґрунтувавши тим, що з 2001 року по 2004 рік вона з відповідачем вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах, від сумісного проживання народилася неповнолітня дитина, 2001 року народження, яка проживає та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з'явилася, представник позивача [PERSON] надав суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив розглянути справу без його участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, представник відповідача [PERSON] надала суду заяву, в якій позов визнала повністю, просить розглядати справу без її участі. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що позивачка перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем в період з 2001 по 2004 роки. Від сумісного проживання вони мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] від 12.11.2001 року та висновку експерта №121 судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи зразків крові батьком неповнолітнього [PERSON] є [PERSON]. В теперішній час відповідач добровільно не надає систематичної матеріальної допомоги позивачці на утримання дитини. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на утримання сина на користь позивачки аліменти. Враховуючи, що відповідач має постійний заробіток, суд вважає, що аліменти слід стягнути в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-07 00:00:00

В червні 2013 року представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат в порядку регресу. Рішенням Облонського районного суду м. Києва від 18.10.2013 року позовні вимоги задоволено частково та стягнуто з відповідача на користь Моторно (транспортного) страхового бюро України грошові кошти в сумі 7 121 грн. 77 коп. та судовий збір в сумі 229 грн. 40 коп. При ухваленні рішення судом, зокрема в резолютивній частині рішення суду було вказано, що ідентифікаційний номер у відповідача відсутній. 03.12.2013 року представник позивача звернувся до суду з заявою про виправлення помилки у виконавчому листі, свої вимоги мотивує тим, що виконавчий документ не відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження», а саме ідентифіковано особу боржника, що унеможливлює примусове виконання рішення суду, а саме не вказано індивідуальний ідентифікаційний номер боржника. Просить внести виправлення до виконавчого листа, а саме внести відомості про індивідуальний ідентифікаційний номер боржника. 16.12.2013 року судом зроблено запит в Міністерство доходів та зборів України щодо надання інформації про реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи [PERSON] У відповіді на запит Міністерство доходів та зборів України зазначає, що [PERSON] у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків не зареєстрований, а тому надати ідентифікаційний номер не мають можливості. Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі. Враховуючи те, що судом під час оформлення та видачі виконавчого листа не було допущено будь-яких помилок чи описок, суд не вбачається підстав для задоволення заяви представника стягувача про внесення виправлень у виконавчий лист. З викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

В червні 2014 [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], просила стягнути на її користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку відповідача щомісяця до повноліття дітей. В обґрунтування позовних вимог позивач посилалась на обставини ненадання відповідачем матеріальної допомоги належним чином, відсутність в нього постійного заробітку. У судове засідання сторони не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, до суду надали заяви в яких просили про розгляд справи у їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували у шлюбі з 07 вересня 2007 року, від якого мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO], які мешкають з матір'ю, достатньої матеріальної допомоги на утримання дітей відповідач не надає. Відповідач працездатний, має постійне місце роботи, відомостей про наявність на утриманні відповідача інших осіб матеріали справи не містять. За таких обставин суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісяця до досягнення повноліття старшим з них, і у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця до досягнення повноліття молодшою дитиною. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial