Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

В січні 2018 року позивач [PERSON] звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вказаною позовною заявою, в якій просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на 1/8 частину домоволодіння № 11 по провул. Горному в м. Біла Церква Київської області, після смерті чоловіка [PERSON], який помер 08.01.2017 року та судові витрати покласти на відповідачів. В обґрунтування позову зазначала, що 08.01.2017 року помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті залишилась спадщина, яка складається з 1/8 частини домоволодіння № 11 по провул. Горному в м. Біла Церква Київської області. 19.05.2017 року вона звернулась до Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області з заявою про прийняття спадщини за законом та на підставі чого відкрито спадкову справу. Крім неї спадкоємцями за законом є син [PERSON], який не подав заяву про прийняття спадщини та донька [PERSON], яка відмовилась від прийняття спадщини. Оформити спадщину в неї (позивача) не має можливості, оскільки отримала постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії. 08.12.2017 року відкрито провадження у даній справи та призначено справу до розгляду. Позивач [PERSON], відповідачі [PERSON], [PERSON] та треті особи в судове засідання не з`явились, про час і місце судового засідання повідомлялись належним чином. Відповідач [PERSON] 06.03.2018 року звернулась до суду із заявою, в якій просила справу розглядати без її участі, рішення винести на розсуд суду. Треті особи [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду із заявами, в яких просили розгляд справи проводити у їх відсутності, щодо задоволення позову не заперечують. В судовому засіданні відповідач [PERSON] пояснив, що претензій до позивача по даній справі щодо спадкового майна він не має, однак хоче щоб позивачу було видано свідоцтво на спадщину без урахування добудов, які він зробив до свого помешкання. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити, пояснивши, що на добудови відповідача позивач не претендує, судові витрати залишити за позивачем. Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача [PERSON], а також дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] та [PERSON] отримали в спадщину 1/4 частину житлового будинку, що знаходиться в м. Біла Церква по провул. Горному, 11. Згідно копії наявного в матеріалах справи технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 11, що знаходиться по провул. Горному в м. Білій Церкві власниками являються [PERSON]І.(1/4 частки), [PERSON] та [PERSON] (1/4 частки), [PERSON] (1/4 частки) та [PERSON]М.(7/100 та 18/100 частки). Позивач [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] [PERSON] вказаний батьком [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]) [PERSON] та [PERSON]. 08.01.2017 року [PERSON] помер в м. Севастополь, про що Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області видано свідоцтво про смерть. 19.12.2017 року постановою державного нотаріуса Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області № 2616/02-31 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого 08.01.2017 року чоловіка [PERSON] через неподання відомостей (інформації) та документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії, а саме документа, який би підтверджував місце реєстрації спадкодавця на час відкриття спадщини та відомостей щодо кола спадкоємців, які прийняли спадщину по факту спільного проживання з померлим «08» січня 2017 року [PERSON] на день його смерті. Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами. При вирішенні спору суд виходить з наступного. Положеннями ст. 392 ЦК України закріплено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Місце відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місце відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна місцезнаходження основної частини рухового майна. В особливих випадках місце відкриття спадщини встановлюється законом (ст. 1221 ЦК України). З копії свідоцтва про смерть [PERSON], який помер 08.01.2017 року вбачається, що місцем його смерті є м. Севастополь. Відповідно до ч. 1 ст. 11-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» у разі якщо останнім місцем проживання спадкодавця є тимчасово окупована територія, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів. З матеріалів справи вбачається, що 19.05.2017 року на підставі поданої заяви [PERSON] Першою Білоцерківською міською державною нотаріальною конторою Київської області була заведена спадкова справа № 153/2017 року щодо майна померлого 08.01.2017 року [PERSON], копія якої була надана суду. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу (ч. 1 ст. 1258 ЦК України). Статтею 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Не залежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року № 1207-VII будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1273 ЦК України).. Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] являються дружина [PERSON], яка звернулась пз заявою про прийняття спадщини, дочка [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]) А.В., яка 19.09.2017 року звернулась із заявою до нотаріуса про відмову від прийняття спадщини та син [PERSON], який з заявою про прийняття спадщини не звертався. Таким чином, особою, яка прийняла спадщину являється дружина померлого - [PERSON] До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). З матеріалів справи вбачається, що до складу спадщини, що належали [PERSON] на день смерті входить 1/8 частина домоволодіння № 11 по провул. Горному в м. Біла Церква Київської області. Згідно наявної у справі копії свідоцтва про прво на спадщину за законом вказаний будинок в цілому має 120,70 кв.м. жилої площі. В силу ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки позивач фактично як спадкоємець за законом не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, хоча часкта будинку є об`єктом спадкового майна за законом.

Outcome: approved