Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

До Дарницького районного суду м. Києва 26 січня 2017 року надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Позивач зазначила, що з 15 листопада 2016 року Дарницьким районним судом м. Києва (справа № 753/16808/16-ц провадження № 2/753/7346/16) шлюб зареєстрований 14 січня 2011 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 04, між нею та відповідачем було розірвано. Рішення суду набуло чинності 28.11.2016 року. З відповідачем мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 24 лютого 2011 року; [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. З вересня 2016 року шлюбні стосунки між подружжям припинені і позивач з дітьми стала тимчасово проживати окремо. Але відповідач добровільно допомагав їй утримувати дітей та у вересні 2016 року надав 1500 гривень, у жовтні 3000 гривень, листопад 2016 року 3000 гривень та грудень 2016 року 3000 гривень. Посилаючись на те, що їх спільні діти перебувають на повному утриманні позивача, потребують коштів на навчання, їжу та повсякденний розвиток позивач просить: стягнути з відповідача [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]), [INFO] на користь - [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]), [INFO] - аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі - 1689 гривень щомісячно до її повноліття від дня подання позову та стягнути з відповідача [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]), [INFO] на користь - [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]), [INFO] - аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі - 1355 гривень щомісячно до її повноліття від дня подання позову. В судовому засіданні позивач підтримала заявлений позов, з викладених в ньому підставах. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково. Не заперечував проти стягнення з нього аліментів в розмірі 750 грн. на кожну дитину, з підстав викладених в письмових запереченнях. Додатково зазначив, що приймає участь в матеріальному забезпеченні дітей, в тому числі купує їм одяг. Крім того, проводить вільний час з дітьми, займається їх вихованням. Вважає, що розмір аліментів, визначених позивачем є завищеним, оскільки він не має стабільного доходу. У разі поліпшення матеріального становища, буде надавати більший розмір аліментів. Вказує, що його діти та колишня дружина зареєстровані за місцем його поживання, він сплачує за них житлово-комунальні послуги. Вивчивши матеріали цивільної справи, повно та всебічно дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до принципу №4 Декларації прав дитини дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Виходячи з положень ст.27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 р., передбачено, що батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення відображене і в національному законодавстві. Так, відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, системний аналіз норм законодавства, дає підстави стверджувати, що як матір, так і батько зобов'язані неухильно дотримуватися свого обов'язку щодо утримання та вихованню дитини. Відповідно, невиконання зазначеного обов'язку тягне за собою встановлену законом відповідальність. Відповідно до ст.181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Як вбачається з матеріалів справи, 15 листопада 2016 року Дарницьким районним судом м. Києва (справа № 753/16808/16-ц провадження № 2/753/7346/16) шлюб зареєстрований 14 січня 2011 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 04, між позивачем та відповідачем було розірвано. Рішення суду набуло чинності 28.11.2016 року. За час перебування у шлюбі позивач та відповідач мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 24 лютого 2011 року; [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Звертаючись до суду з позовом про стягнення аліментів позивач вказує, що їх спільні з відповідачем доньки перебувають на її повному утриманні, в зв'язку з чим , просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі - 1689 гривень щомісячно до її повноліття від дня подання позову та аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі - 1355 гривень щомісячно до її повноліття від дня подання позову. Відповідач при визначенні розміру аліментів позов визнав на суму 750 грн. на кожну дитину, враховуючи положення 182 СК України. Разом з тим, виходячи з положень ст. 154 Сімейного Кодексу України судом враховано, що позивачка звернулась до суду за захистом прав її неповнолітніх дітей, що перебувають на її утриманні. Як встановлено судом та не заперечується сторонами відповідач має мінливий нерегулярний дохід, офіційно не працевлаштований. Позивач працює майстром манікюру, її дохід на місяць становить приблизно 5000 грн. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За умовами ч.1, 2 ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно зі ст. ст.180,191 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, однак за умови, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно зі статтями 181, 182 СК України за відсутності домовленості між батьками про спосіб виконання ними обов'язку утримувати дитину розмір аліментів визначається судом з урахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини, стану здоров'я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інших обстави, що мають істотне значення. За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду. При цьому слід враховувати, що у разі спору суд має визначати не лише сам факт стягнення аліментів, а також їх розмір. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов'язку по утриманню дитини. До підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 5 лютого 2014 p. у справі № 6-143цс13. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2017 року - 1355 гривень, а для дітей у віці від 6 до 18 років 1689 грн. Оскільки в матеріалах справи відсутні дані щодо отримання відповідачем стабільного доходу та враховуючи надані сторонами докази та пояснення в ході судового засідання, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі 850 грн. щомісячно та аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі - 680 гривень щомісячно , оскільки такий розмір аліментів є об'єктивним з огляду на вимоги закону щодо прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та обов'язку обох батьків її утримувати. Умовами п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України визначено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Отже, на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про задоволення позову частково. Крім того, враховуючи вищевикладені обставини, суд зауважує, що аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 850 грн. та 680 грн. щомісячно будуть достатніми для матеріального забезпечення [PERSON] і [PERSON] і відповідають принципу рівноправності визначених обов'язків кожного з батьків по матеріальному утриманню та забезпеченню дитини в межах своїх здатностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для їх розвитку. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивач відповідно до п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, судовий збір в розмірі 640.00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставіст.ст.182,183,191,199,200,201 СК України,

Outcome: partial