Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-07 00:00:00

В червні 2021 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення пені за прострочення сплати аліментів на утримання дитини, в якому просила суд стягнути з відповідача на її користь пеню за прострочення сплати аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в сумі 5007,24 грн. В обґрунтування позову вказувала, що на підставі судового наказу Дзержинського районного суду м. Кривого рогу Дніпропетровської області від 02 травня 2019 року по справі №210/991/19, було відкрито виконавче провадження №59256052 у Металургійному відділі державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Відповідно до виконавчого провадження №59256052 з [PERSON] стягується на її користь аліменти на утримання дитини: сина [PERSON] , у розмірі 1/4 частина доходу щомісячно. Внаслідок не виконання відповідачем рішення суду, згідно розрахунку заборгованості по аліментам наданого старшим державним виконавцем Ярмоленко А., за відповідачем утворилась заборгованість по виплаті аліментів на її користь, за період з лютого 2019 року по березень 2021 року включно, у сумі 16 282,61 грн. У зв`язку з чим, позивач посилаючись на вимоги ст. 196 СК України, зазначила, що пеня за період прострочення сплати аліментів з лютого 2019 року по березень 2021 року включно, становить 5007,24 грн., яку вона просить стягнути з відповідача на свою користь. Ухвалою суду від 05 липня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. (а.с.16) В ухвалі про відкриття провадження від 05 липня 2021 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Ухвала отримана відповідачем, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, відзиву на позовну заяву від [PERSON] до суду не надійшло. Відповідач вважається належним чином повідомлений про розгляд справи відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що [INFO] народився [PERSON] , про що Металургійним районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, 21 листопада 2013 року складено відповідний актовий запис № 265, батьками вказані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , вказані обставини підтверджуються копіє Свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 21.11.2018 року. (а.с. 8) 02 травня 2019 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області винесено судовий наказ за заявою [PERSON] про стягнення аліментів з [PERSON] , яким стягнуто з [PERSON] , на користь [PERSON] , на утримання сина [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) боржника щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімум для дитини відповідно віку щомісяця, починаючи з дня подання заяви, тобто з 27 лютого 2019 року і до повноліття дитини. (а.с.9-10) Відповідно до Довідки про несплату аліментів №27801 від 05.04.2021 року, складеної старшим державним виконавцем Металургійного відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Ярмоленко А., згідно з матеріалів виконавчого провадження №59256052, про виконання виконавчого листа №210/991/19 2-н/210/134/19 від 02.05.2019 р., виданого Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, про стягнення з [PERSON] , на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] до повноліття у розмірі 1/4 частина доходу, станом на 01.04.2021 рік нараховано заборгованість по аліментах на суму 16 282,61 грн. (а.с.11-12) Відповідно до розрахунку пені з 27.02.2019 року по 01.04.2021 року включно становить 5007,24 грн. (а.с. 4) Відповідач посилаючись на вимоги ст. 196 СК України просить стягнути пеню у розмірі одного відсотку від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, але не більше 100% заборгованості, у сумі 5007,24 грн. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04 від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір заборгованості зі сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення суду у порядку встановленому Сімейним кодексом України. Державний виконавець обчислює розмір заборгованості зі сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Отже, з урахуванням правої природи неустойки, яка є дієвим стимулом належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження». Частиною 2 вказаної статті передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій сумі, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року по справі № 333/6020/16-ц, провадження № 14-616цс18, відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15, від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, і вказала, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць множиться на кількість днів заборгованості і множиться на 1 відсоток. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Аналогічно вирішено питання у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18), проте помилково наведено формулу, за якою обчислення пені за несплату або прострочення сплати аліментів передбачає врахування кожного місяця окремо, а не за кожен день прострочення сплати аліментів. Таким чином розмір пені за заборгованість по сплаті аліментів становить : - лютий 2019 року: нарахована сума аліментів 13,37 грн. х пеня (1%) х 1 днів = 0,1337 грн. - сума неустойки (пені); - березень 2019 року: нарахована сума аліментів 701,77 грн. х пеня (1%) х 31 день = 217,434 грн. - сума неустойки (пені); - квітень 2019 року: нарахована сума аліментів 701,77 грн. х пеня (1%) х 30 днів = 210,531 грн. - сума неустойки (пені); - травень 2019 року: нарахована сума аліментів 400,5 грн. х пеня (1%) х 31 день = 124,155 грн. - сума неустойки (пені); - червень 2019 року: нарахована сума аліментів 400,5 грн. х пеня (1%) х 30 днів = 120,15 грн. - сума неустойки (пені); - липень 2019 року: нарахована сума аліментів 325,42 грн. х пеня (1%) х 31 день = 1008,8802 грн. - сума неустойки (пені); - серпень 2019 року: нарахована сума аліментів 28,89 грн. х пеня (1%) х 31 день = 8,9559 грн. - сума неустойки (пені); - вересень 2019 року: нарахована сума аліментів 603,33 грн. х пеня (1%) х 30 днів = 180,999 грн. - сума неустойки (пені); - листопад 2019 року: нарахована сума аліментів 2047,65 грн., з них сплачено 1928,22 грн., борг 119,43 грн. х пеня (1%) х 30 днів = 35,829 грн. - сума неустойки (пені); - грудень 2019 року: нарахована сума аліментів 1841,3 грн., з них сплачено 481,3 грн., борг 1360 грн. х пеня (1%) х 31 день = 421,6 грн. - сума неустойки (пені); - січень 2020 року: нарахована сума аліментів 980,18 грн. х пеня (1%) х 31 день = 303,8558 грн. - сума неустойки (пені); - лютий 2020 року: нарахована сума аліментів 1009,38 грн., сплачено 2340,76 грн., борг відсутній; - березень 2020 року: нарахована сума аліментів 1187,5 грн., сплачено 1000 грн., борг 187,5 грн. х пеня (1%) х 31 день = 58,125 грн. - сума неустойки (пені); - квітень 2020 року: нарахована сума аліментів 3241,5 грн., сплачено 1143,38 грн., борг 2098,12 грн. х пеня (1%) х 30 днів = 629,436 грн. - сума неустойки (пені); - травень 2020 року: нарахована сума аліментів 875 грн., сплачено 1610 грн.; - червень 2020 року: нарахована сума аліментів 1570,38 грн., сплачено 1200 грн., борг 370,38 грн. х пеня (1%) х 30 днів = 111,114 грн. - сума неустойки (пені); - липень 2020 року: нарахована сума аліментів 1797,81 грн. х пеня (1%) х 31 день = 557,3211 грн. - сума неустойки (пені); - серпень 2020 року: нарахована сума аліментів 1910,46 грн. х пеня (1%) х 31 день = 592,2426 грн. - сума неустойки (пені); - вересень 2020 року: нарахована сума аліментів 1803,02 грн., сплачено 1024,87 грн., борг 778,15 грн. х пеня (1%) х 30 днів = 233,445 грн. - сума неустойки (пені); - жовтень 2020 року: нарахована сума аліментів 1758,64 грн., сплачено 967,23 грн., борг 791,41 грн. х пеня (1%) х 31 день = 245,3371 грн. - сума неустойки (пені); - листопад 2020 року: нарахована сума аліментів 1452,38 грн., сплачено 943,45 грн., борг 508,93 грн. х пеня (1%) х 30 дні = 152,679 грн. - сума неустойки (пені); - грудень 2020 року: нарахована сума аліментів 1844,79 грн., сплачено 929,5 грн., борг 915,29 грн. х пеня (1%) х 30 дні = 283,7399 грн. - сума неустойки (пені); - січень 2021 року: нарахована сума аліментів 1878,38 грн. х пеня (1%) х 31 день = 582,2978 грн. - сума неустойки (пені); - лютий 2021 року: нарахована сума аліментів 1643,58 грн., сплачено 960,50 грн., борг 683,08 грн. х пеня (1%) х 28 дні = 191,2624 грн. - сума неустойки (пені); - березень 2021 року: нарахована сума аліментів 1792,55 грн., сплачено 960,50грн., борг 832,05 грн. х пеня (1%) х 31 день = 257,9355 грн. - сума неустойки (пені) Тобто загальна суму неустойки за період з лютого 2019 року по березень 2021 року складає 5619, 58грн. Згідно із п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. При цьому підкреслено, що на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Відповідач не обґрунтовує несплату аліментів скрутним матеріальним становищем (несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками тощо) тому відсутні підстави для звільнення відповідача від відповідальності як платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені). Відповідно до розрахунку сума пені, наданого позивачем, сума що підлягає стягненню з відповідача становить 5007,24 грн. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» (Seryavin and others v. Ukraine, № 4909/04, § 58). Обговорюючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України з огляду на те, що позивачка при пред`явленні позову була звільнена від сплати судового збору, то на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 908,00 грн., що є мінімальною ставкою судового збору на 2021 рік. На підставі викладеного та

Outcome: approved