Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-02 00:00:00

В червні 2018 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про зміну розміру аліментів. В позовній заяві позивачка вказала, що 28 листопада 2011 року рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області по справі №2-956/11 стягнено з [PERSON] на утримання дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], аліменти щомісячно в сумі 600 гривень по 300 гривень на кожну дитину, починаючи з 24 жовтня 2011 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Старший син вже досяг повноліття. Меншому сину [PERSON] - 14 років. Змінами до законодавства встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину встановлений в розмірі не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому вона змушена звернутися в суд з позовом про збільшення розміру стягнених аліментів. Син проживає зі нею. Вона його повністю забезпечує, утримує, виховує та намагається виконувати всі ті обов'язки, необхідні для належного забезпечення своєї дитини. На утримання сина вона не отримує державної допомоги. Дитина повністю знаходяться на її утриманні. Наскільки їй відомо, аліменти відповідач більше нікому не платить, стягнень по інших виконавчих документах з відповідача не проводяться, непрацездатних батьків, інших неповнолітніх дітей немає. Про місце роботи відповідача та розмір його заробітку їй невідомо. Оскільки про розмір заробітку відповідача їй невідомо, що не дає можливості визначити частку від його заробітку, якого він отримує та якого не можливо підтвердити, - що є тими істотними обставинами, які надають їй право, і відповідно повноваження суду збільшити аліменти на утримання дитини - сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення ним повноліття. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримують, просять задовольнити Відповідач [PERSON] позов визнає, згідний на зміну розміру аліментів. Суд, вислухавши пояснення позивачки, її представника, відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних мотивів. Позивачка [PERSON] з відповідачем [PERSON] перебувала у шлюбі, який був зареєстрований 25 серпня 1998 року у Староягільницькій сільській раді Чортківського району Тернопільської області, актовий запис №4. Рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області №2-956/11 від 28 листопада 2011 року шлюб розірваний. Дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], залишити проживати з матір'ю. Цим же рішенням вирішено стягувати з [PERSON], [INFO], уродженця та жителя [ADDRESS] непрацюючого, на користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], аліменти щомісячно в сумі 600 (шістсот) гривень по 300 (триста) гривень на кожну дитину, починаючи з 24 жовтня 2011 року, часу подачі заяви до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно довідки про склад сім'ї №112 від 03.04.2018 року виконавчого комітету Староягільницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області в склад сім'ї [PERSON], адреса [ADDRESS] входять син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], мама [PERSON], 29.09.1962 р. н. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789X11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. За правилами ч.1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи те, що відповідачем [PERSON] не доведено неможливість сплачувати аліменти, він є особою працездатного віку, може працювати, в нього не має на утриманні інших дітей, розмір аліментів в сумі по 300 гривень на дитину, які підлягають стягненню з [PERSON] на підставі рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 28 листопада 2011 року, на даний час є недостатнім для утримання дитини [PERSON], в липні 2017 року набули чинності норми Сімейного кодексу України щодо мінімального розміру аліментів, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved