Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-13 00:00:00

До Володарського районного суду Київської області 14.03.2018\~р. надійшла позовна заява ПАТ\~КБ\~«ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій Позивач просить суд стягнути з Відповідача на його користь заборгованість у розмірі 81\~611,46\~грн. за кредитним договором від 16.01.2012\~р. №\~б/н, яка складається з такого: \~1\~977,98\~грн. заборгованість за кредитом; \~71\~321,03\~грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; \~3\~950,00\~грн. заборгованість за пенею та комісією; \~500,00\~грн. штраф (фіксована частина); \~3\~862,45\~грн. штраф (процентна складова). На обґрунтування заявлених позовних вимог Позивач у позовній заяві зазначив, що відповідно до укладеного договору від 16.01.2012\~р. №\~б/н [PERSON] отримала кредит у розмірі 2\~000\~грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00\~% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», складає між нею та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» договір, що підтверджується підписом у заяві. Позивач свої зобовязання за зазначеним договором виконав в повному обсязі, надавши Відповідачеві кредит\~у встановленому\~договором розмірі.\~Проте Відповідач\~не надала\~своєчасно грошові кошти\~для погашення\~заборгованості за\~кредитом,\~відсотками,\~а також\~іншими витратами відповідно до умов договору, що відображено в доданому до позовної заяви Розрахунку заборгованості за договором, та продовжує ухилятися від виконання зобовязань. У звязку з цим Відповідач за станом на 31.01.2018\~р. має перед Позивачем заборгованість на загальну суму 81\~611\~грн. 46\~коп., що складається з наведених вище сум заборгованості за кредитом, відсотками, пенею, комісією і штрафом. Ухвалою суду від 20.03.2018\~р. відкрито провадження в справі, частково задоволено клопотання Позивача та вирішено питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, Відповідачеві встановлено строк для подання відзиву з викладенням заперечення проти позову, призначено справу до судового розгляду на 24.04.2018\~р., відкладено на 12.06.2018\~р. у звязку з неявкою усіх сторін у справі, на 08.08.2018\~р. і на 12.09.2018\~р. за клопотанням представника Позивача. У судовому засіданні 12.09.2018\~р. представник Позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, надала суду належної якості копію підписаної Відповідачем 16.01.2012\~р. анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, копія якої додана до позовної заяви (а.с.\~7, 80-81), а також скріншот з електронної бази даних Позивача з фотографією Відповідача з кредитною картою в руках. Відповідач у судове засідання повторно не зявилася, про дату, час і місце розгляду справи належним\~чином повідомлялася\~в порядку\~частин сьомої,\~восьмої статті\~128\~Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) відповідно шляхом направлення судових повісток (а.с.\~48, 55, 70, 78) за зареєстрованою в установленому законом порядку адресою місця її проживання [INFO], зазначеною у позовній заяві та згідно з наданою суду інформацією органом реєстрації (органом місцевого самоврядування) в порядку статті\~187 ЦПК України (а.с.\~44), повістки Відповідач отримувала\~особисто,\~що підтверджується\~відповідними поштовими\~повідомленнями (а.с.\~51, 79), а також відстеженнями за ідентифікаторами поштового відправлення (а.с.\~63-65, 72-73), про причини неявки суд не повідомляла, клопотань про відкладення засідань, а так само відзиву із запереченнями позовних вимог до суду не подавала. За наведених обставин, Відповідач вважається належно повідомленою про дату, час і місце розгляду справи за зареєстрованою адресою її місця проживання. За загальним\~правилом частини\~першої статті\~223\~ЦПК України\~неявка у\~судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.\~При цьому\~згідно з\~частиною четвертою\~статті\~223\~ЦПК України\~у разі\~повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на це та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій статті\~280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за згодою Позивача, викладеною письмово в позовній заяві (а.с.\~3), та у клопотанні, доданому до позовної заяви (а.с.\~41), а також наданою представником Позивача усно в судовому засіданні, вбачає за можливе розглянути справу за відсутності Відповідача у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення. Суд, заслухавши пояснення представника Позивача, розглянувши позовну заяву і додані до неї документи, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, виходить з такого. Судом встановлено, що 16.01.2012\~р.\~Відповідач з\~метою отримання\~банківських послуг звернулася до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та, підписавши відповідну заяву, отримала кредитну карту із встановленим кредитним лімітом на суму 2\~000,00\~грн., своїм підписом у названій заяві засвідчила також свою згоду на те, що ця заява разом з «Умовами і Правилами надання банківських послуг», «Тарифами банку» складає договір між нею і банком, а також те, що вона зобовязується виконувати ці «Умови і Правила надання банківських послуг». За пунктом\~2.1.1.5.5\~«Умов і\~Правил надання\~банківських послуг»\~Відповідач зобовязалася погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, по перевитратам платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Відповідно до пунктів\~2.1.1.12.4, 2.1.1.12.6 «Умов та Правил надання банківських послуг» строки і порядок погашення за кредитом (кредитний ліміт) за кредитними картами із встановленим мінімальним обовязковим платежем, а також овердрафту, що виникає за такими картами, наведені, зокрема, в довідці про умови кредитування, яка є невідємною частиною договору, та встановлюються даним пунктом. Платіж включає в себе плату за користування кредитом,\~передбачену «Тарифами\~банку»,\~та частину\~заборгованості за\~кредитом.\~За користування кредитом і овердрафтом банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому «Тарифами банку», з розрахунку 360 (триста шістдесят) календарних днів на рік. У разі виникнення прострочених зобовязань на суму від 100\~грн. Клієнт сплачує пеню, розраховану за цим пунктом «Умов та Правил надання банківських послуг». Згідно з пунктами\~2.1.1.5.6, 2.1.1.7.6, 2.1.1.12.11 «Умов та Правил надання банківських послуг» у разі невиконання зобовязань за договором на вимогу банку Клієнт зобовязаний виконати зобовязання\~з повернення\~кредиту (у\~тому числі\~простроченого кредиту\~та овердрафту), оплати винагороди банку. При порушенні Клієнтом строків платежів за будь-яким з грошових зобовязань, передбачених договором, більш ніж на 30\~днів, він зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500\~грн. + 5\~% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих і\~прострочених відсотків\~і комісій.\~Банк має\~право вимагати\~дострокового виконання боргових зобовязань у цілому або в установленої банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших зобовязань за договором. Як встановлено\~судом з\~наявних матеріалів\~справи ПАТ\~КБ\~«ПРИВАТБАНК»\~(Позивач) на виконання умов укладеного з Відповідачем договору свої зобовязання виконав в повному обсязі і належним чином, надавши їй кредитні кошти в розмірі 2\~000,00\~грн. Відповідач проте не виконувала взятих на себе зобовязань щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами в строки і порядку, визначених договором. У звязку з цим за станом\~на 31.01.2018\~р.\~у Відповідача\~склалася перед\~Позивачем заборгованість\~у загальному розмірі 81\~611,46\~грн., що складається із: \~1\~977,98\~грн. заборгованості за кредитом («тіло» кредиту); \~71\~321,03\~грн. заборгованості по процентам за користування кредитом; \~3\~950,00\~грн. заборгованості за пенею та комісією; \~500,00\~грн. штрафу (фіксована частина); \~3\~862,45\~грн. штрафу (процентна складова). Викладені обставини підтверджуються матеріалами справи, а саме: копією згаданої анкети-заяви з підписами Відповідача (а.с.\~7, 80-81); скріншотом з електронної бази даних Позивача (а.с.\~82-84) з фотографією Відповідача, яка тримає в руках отриману кредитку «ПриватБанк»; витягом з Тарифами обслуговування кредитних карт «Універсальна» (а.с.\~8); Розрахунком заборгованості за договором від 16.01.2012\~р. №\~б/н, укладеного між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНКОМ» та клієнтом [PERSON], за станом на 31.01.2018\~р. (а.с.\~5-6); копією витягу з «Умов і Правил надання банківських послуг в Приватбанку» (а.с.\~9-32). Відповідно до\~частини першої\~статті\~509,\~частини першої\~статті\~525\~Цивільного кодексу України (далі\~ ЦК\~України)\~зобовязанням є\~правовідношення,\~в якому\~одна сторона\~(боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу,\~надати послугу,\~сплатити гроші\~тощо)\~або утриматися\~від певної\~дії,\~а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку; одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За визначенням частини першої статті\~626, частини першої статті\~634 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків; договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, при цьому друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до статей\~1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа\~(кредитодавець)\~зобовязується надати\~грошові кошти\~(кредит)\~позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа\~1 цієї глави Кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Частинами першою, другою статті\~10561 ЦК України встановлено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною; тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику,\~наданого забезпечення,\~попиту і\~пропозицій,\~які склалися\~на кредитному\~ринку,\~строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. За визначенням частини першої статті\~634 ЦК України договором приєднання\~є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому; друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір є обовязковим для виконання сторонами (стаття\~629 ЦК України). Згідно з вимогами статті\~526, частини першої статті\~527, частини першої статті\~530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства (стаття\~536 ЦК України). Одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання (частина друга статті\~615 ЦК України). Зважаючи на усе викладене та встановлені судом обставини, суд вважає, що Відповідач порушила умови кредитного договору від 16.01.2012\~р. №\~б/н, укладеного нею з Позивачем, та не виконала взяті на себе зобовязання, відтак з Відповідача на користь Позивача слід стягнути заборгованість за цим кредитом (1\~977,98\~грн.) та відсотками за користування кредитними коштами (71\~321,03\~грн.), що в загальному розмірі складає 73\~299,01\~грн. Вирішуючи питання про стягнення з Відповідача штрафних санкцій, суд виходить з такого. За визначеннями статті\~549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Тобто пеня це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір, поки зобовязання не буде виконано, відтак її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення. Статтею\~610\~ЦК України\~встановлено,\~що порушенням\~зобовязання є\~його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). За змістом статті\~611 ЦК України в разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором\~або законом,\~зокрема сплата\~неустойки (пункт\~3\~частини першої\~статті\~611 ЦК України). Виходячи з аналізу наведених законодавчих норм, сплата неустойки є єдиним видом відповідальності за порушення зобовязання незалежно від виду неустойки (штраф або пеня); пеня й штраф є різновидами неустойки, тому стягнення одночасно двох видів неустойки за несвоєчасне виконання одного й того самого грошового зобовязання суперечить статті\~61 Конституції України та загальним засадам цивільного законодавства. Такий висновок суду узгоджуються з правовими позиціями, викладеними, зокрема, у постановах Верховного Суду України від 31.10.2012\~р. у справі № 6-47цс12, від 03.12.2014\~р. у справі №\~6-33270св14. Крім того, на підставі частини третьої статті\~551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті\~551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобовязання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобовязанні;\~не лише\~майнові,\~але й\~інші інтереси\~сторін,\~що заслуговують\~на увагу\~(наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобовязання) (пункт\~27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляді цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012\~р. №\~5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин»). Як встановлено судом, розмір основного кредитного зобовязання Відповідача складає 1\~977,98\~грн., а розмір штрафних санкцій складає загалом 8\~312,45\~грн. (3\~950,00\~грн. пеня та комісія; 500,00\~грн. штраф, фіксована частина; 3\~862,45\~грн. штраф, процентна складова), що не співмірно із сумою основного боргу, оскільки перевищує його більш ніж у 4\~рази. Водночас Відповідач, починаючи з 17.01.2012\~р. до дня подання позову, здійснила погашення в останнє 26.04.2013\~р., після чого лише двічі внесла по 500\~грн. 29.09.2017\~р. та 15.01.2018\~р. (а.с.\~5-6), проте доказів того, що Позивач вживав заходів на погашення даної заборгованості Позивачем не надано. Відповідно до частини другої статті\~616 ЦК України суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобовязання, або не вжив заходів щодо їх зменшення. Вирішуючи зазначені питання, суд вважає за доцільне застосувати в цій справі до даних правовідносин висновки Конституційного Суду України, викладені в Рішенні від 11.07.2013\~р. №\~7-рп/2013\~у справі\~щодо офіційного\~тлумачення положень\~другого речення\~преамбули Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань», де Суд, аналізуючи правовідносини\~зі сплати\~пені,\~що виникають\~між фізичними\~особами \~споживачами та банками і іншими фінансовими установами у правовідносинах споживчого кредитування, дійшов висновку,\~що умови\~договору споживчого\~кредиту,\~його укладення\~та виконання\~повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності. Виконання державою конституційно-правового обовязку щодо захисту прав споживачів (стаття\~42 Конституції України) вимагає від неї спеціального законодавчого врегулювання питань, повязаних із забезпеченням дії зазначених принципів у\~відносинах споживчого\~кредитування,\~зокрема,\~щодо встановлення\~справедливого розміру неустойки за прострочення виконання грошових зобовязань позичальниками фізичними особами. Такі висновки суду узгоджуються з правовими позиціями, викладеними, зокрема, у постановах Верховного Суду України від 03.09.2014\~р. у справі №\~6-100цс14, від 03.12.2014\~р. у справі №\~6-33270св14, рішенні Вищого спеціалізованого суду України з розгляді цивільних і кримінальних справ від 15.07.2015\~р. №\~6-10427св15, а також у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20.06.2018\~р. у справі №\~752/13945/15-ц. За наведених обставин та враховуючи положення статті\~3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства, в тому числі справедливості, добросовісності та розумності (пункт\~6 названої статті ЦК України), суд вважає наявними підстави для зменшення розміру неустойки,\~що має\~бути стягнута\~з Відповідача,\~оскільки заявлений\~Позивачем розмір\~штрафних санкцій значно перевищує розмір збитків (основного боргу), а Позивач не вживав заходів щодо їх зменшення, зволікаючи зі зверненням до суду з даним позовом. На думку суду, розмір штрафних санкцій (неустойки) має бути зменшений до розміру основного боргу, що становить 1\~977,98\~грн., взявши до уваги при визначенні розміру неустойки, зокрема, правову позицію Вищого спеціалізованого суду України з розгляді цивільних і кримінальних справ, викладену у рішенні від 16.11.2011\~р. у справі №\~6-16096св11. Зважаючи на усе викладене, суд дійшов до висновку, що позов ПАТ\~КБ\~«ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає задоволенню частково, а саме: в частині стягнення з Відповідача на користь Позивача заборгованості за кредитом у розмірі 1\~977,98\~грн. (основний борг), відсотками за користування кредитними коштами у розмірі 71\~321,03\~грн., а також неустойкою в зменшеному судом розмірі до 1\~977,98\~грн., що у загальному розмірі до стягнення складає 75\~276,99\~грн. Крім того, на підставі імперативних приписів частин першої, другої статті\~141 ЦПК України з Відповідача слід стягнути на користь Позивача 1\~621,04\~грн. судових витрат за сплачений судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до статей\~3, 15, 16, 509, 525, 526, 530, 536, 549, 551, 610-612, 616, 626, 629, 634,\~1050,\~1054,\~1056-1\~Цивільного кодексу\~України та\~

Outcome: partial