Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-28 00:00:00

В серпні 2020 року позивачі звернулись до суду з позовом до [PERSON] про виділ майна в натурі та припинення права спільної власності на будинок. В обґрунтування позову позивачі вказали, що будинок по [ADDRESS] складається з трьох квартир. [PERSON] є співвласником будинку [ADDRESS] і за матеріалами технічної інвентаризації, відповідно до даних технічного паспорту їй належить на праві спільної часткової власності квартира №3 , загальною площею 47.4 кв. м., що становить розмір частки 26/100, що підтверджується інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є співвланиками будинку [ADDRESS] і їм належить на праві спільної часткової власності квартира №1 , загальною площею 71 кв. м., що становить розмір частки 40/100. За матеріалами технічної інвентаризації, відповідно до даних технічного паспорту в квартирі №1 їм [PERSON] належить 10/100, [PERSON] належить 20/100, [PERSON] належить 10/100, що підтверджується інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно. В квартирі №2 проживає [PERSON] , якому належить на праві спільної часткової власності 44/100 будинку [ADDRESS] і який добровільно відмовляється від укладення угоди про спосіб виділення в натурі часток із спільного володіння. Фактично належні частини будинку є розподіленими між трьома співвласниками, проведені окремі комунікації, у кожного свій вхід до будинку на земельних ділянках встановлений паркан, який їх розділяє. Спільних приміщень в користуванні не має. Але так як не всі співвласники добровільно погоджуються про добровільний розподіл та виділ в окреме домоволодіння, що є в спільному користуванні, тому угоди про спосіб виділення в натурі часток із сумісного спільного володіння не досягнуто. Кожний із співвласників має відкриті рахунки по оплаті комунальних послуг і самостійно їх оплачує, а тому сторони відокремлено користуються комунальними послугами. Співвласник має право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласнику майна в натурі частки із спільного майна для співласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової вланості припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстації. Договір про виділ в натурі частки з нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню (ст.364 ЦПК України). Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна. З врахуванням наведеного позивачі просять: виділити в натурі [PERSON] 26/100 частини будинку [ADDRESS] , загальною площею 47,4 кв.м. (1-1 коридор 6,5 кв.м., 2- кухня 12,7 кв.м., 3 - ванна 2,9 кв.м., 4 - житлова кімната 25,3 кв.м. та припинити право спільної часткової власності [PERSON] на будинок [ADDRESS] ; виділити в натурі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які спільно мають в користуванні розмір частки 40/100 частини будинку [ADDRESS] , загальною площею 71 кв. м. ( 1-1 коридор 6,0, 1-2 - житлова кімната 12,2 кв.м., 1-3 - житлова кімната 6,4 кв.м., 1-4 - туалет 1,2 кв.м., 1-5 - ванна 2,3 кв.м., 1-6 - кухня 11,0 кв.м., 1-7 - житлова кімната 12,9 кв. м., 1-8 - житлова кімната 19,0 кв.м. та припинити право спільної часткової власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на будинок [ADDRESS] . Позивач [PERSON] , [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав викладених у позовній заяві, в подальшому в судове засідання не з`явились, подали заяву про розгляд справи за їх відсутності. Позивачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились, подали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечив проти задоволення позовних вимог суду пояснив, що в нього квартира в приватній власності і приватизована земельна ділянка. В подальшому в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце слухання справи у встановленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 30.10.1997 року, виданого відділом приватизації Хмельницького міськвиконкому, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на праві спільної часткової власності (в рівних частках кожному) належала квартира [ADDRESS] . Квартира приватизована згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», загальною площею 73,9кв.м., житловою площею 51,2 кв.м., складається з коридора площею 5,8 кв.м.; житлова кімнати площею 12,2 кв.м.; житлова кімнати площею 6,7 кв.м.; туалет площею 1,2 кв.м.; ванної площею 2,3 кв.м.; кухні площею 13,4 кв.м., житлова кімнати площею 13,3 кв.м.; житлова кімнати площею 19,0 кв.м. Після смерті [PERSON] її частку у вказаній квартирі успадкував [PERSON] , який помер [INFO] . Спадщину після смерті якого прийняли його син [PERSON] та [PERSON] , в т.ч. і 1/4 частки квартири [ADDRESS] ( по 1/8 частці квартири кожний). [PERSON] 29.08.2018 року на підставі договору дарування подарувала належну їй 1/8 частки квартири [ADDRESS] [PERSON] .. Таким чином, на час звернення до суду вказана квартира №1 перебуває у спільній частковій власності [PERSON] - ј частки, [PERSON] - ј частки, [PERSON] - Ѕ частки. Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №93521887 від 02.08.2017 року за [PERSON] 31.07.2017 року зареєстровано право приватної власності на 26/100 частин житлового будинку по [ADDRESS] , на підставі рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 13.10.2016 оку №713. Згідно вказаного рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 13.10.2016 оку №713 дозволено житлово-експлуатаційній конторі №5 ( [PERSON] ) зняти з балансу 26/100 частки одноповерхового чотириквартирного житлового будинку по [ADDRESS] ), загальною площею 47,4 кв.м., балансовою вартістю 31532, 72 грн.. Згідно акту прийняття-передачі основних засобів від 31.10.2016 року на підставі рішення Хмельницької міської ради від 13.10.2016 року №713 проведено огляд одноповерхового чотириквартирного житлового будинку по [ADDRESS] ). Висновок комісії: житловий будинок придатний для подальшого проживання. [PERSON] на підставі: договору довічного утримання від 14.03.2002 року на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] ; державного акта серія ЯИ №139944 належить земельна ділянка площею 0,0594га по [ADDRESS] . Відповідно до висновків експерта №9560, №9561 від 02.12.2020 року: - технічний стан несучих та огороджувальних конструкцій «Житлового будинку, загальною площею 183,3 кв.м., житловою площею 119,7 кв.м., розташованого у [ADDRESS] в цілому розцінюється як нормальний (фактичні зусилля в елементах та перерізах не перевищують допустимих по розрахунках, відсутні дефекти та пошкодження, які б заважали нормальній експлуатації, або знижували би несучу здатність конструкцій). - житловий будинок, загальною площею 183,3 кв.м., житловою площею 119,7 кв.м., який розташований у [ADDRESS] , та схема його розташування, відповідають будівельним нормам ВСН - 01-89, СНиП 2.02.01-83, СНиП 2.04.05-91, СНиП 2.04.01-85, СНиП ІІ-4-79 СНиП 2.09.03-85, СНиП 3.03.01.87, НАПБ А.01.001-2004, ДБН В.2.2-15:2015 «Житлові будинки. Основні положення», ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень»; - приміщення фактично виділені та відокремлені в натурі, якими володіє, користується та розпоряджається на власний розсуд [PERSON] , а саме: коридор «1-1» площею 6,5 кв.м.; кухня «1-2» площею 12,7 кв.м.; ванна «1-3» площею 2,9 кв.м.; житлова «1-4» площею 25,3 кв.м. експлуатуються як окремий самостійний об`єкт. 26/100 частки житлового будинку, що розташований у [ADDRESS] , загальною площею 47,4 кв.м., житловою площею 25,3 кв., підлягає поділу в натурі, як окремий об`єкт нерухомості. Даний житловий будинок може бути поділений в натурі відповідно до фактичного користування його частинами. - приміщення фактично виділені та відокремлені в натурі, якими володіють та розпоряджаються на власний розсуд: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , а саме: коридор «1-1» площею 6,0 кв.м.; житлова «1-2» площею 12,2 кв.м.; житлова «1-3» площею 6,4 кв.м.; туалет «1-4» площею 1,2 кв.м.; ванна «1-5» площею 2,3 кв.м.; кухня «1-6» площею 11,0 кв.м., житлова «1-7» площею 12,9 кв.м.; житлова «1-8» площею 19,0 кв.м. експлуатуються як окремий самостійний об`єкт. 40/100 частки житлового будинку, що розташований у [ADDRESS] , загальною площею 71,0 кв.м., житловою площею 50,5 кв., підлягає поділу в натурі, як окремий об`єкт нерухомості. Даний житловий будинок може бути поділений в натурі відповідно до фактичного користування його частинами. Вказані обставини підтверджуються: витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №93521887 від 02.08.2017 року, №181602476 від 19.09.2019 року, №181604700, №181601596 від 19.09.2019 року; рішенням виконавчого комітету ХМР №713 від 13.10.2016 року; актом прийняття-передачі основних засобів від 31.10.2016 року; технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 18.07.2017 року [PERSON] ; листом ХБТІ №440/01-14 від 25.07.2017 року; довідкою ЖЕК №5 м.Хмельницького №3 від 31.10.2016 року; технічним паспортом на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 02.09.2019 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ; технічним паспортом на квартиру в житловому будинку від 20.02.2013 року [PERSON] ; довідкою ХБТІ №001332 від 13.04.2004 року; договором довічного утримання від 14.03.2002 року; висновками експерта №9560, №9561 від 02.12.2020 року. Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Поняття спільної часткової власності викладено в ч. 1 ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно ч.ч.1,3 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Відповідно до ч.ч. 1,6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що житловий будинок [ADDRESS] складається з квартир і не перебуває у спільній частковій власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] .. Лише квартира №1 у вказаному будинку перебуває у спільній частковій власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] .. Так, зокрема згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №93521887 від 02.08.2017 року за [PERSON] 31.07.2017 року зареєстровано право приватної власності на 26/100 частин житлового будинку по [ADDRESS] . [PERSON] на підставі договору довічного утримання від 14.03.2002 року на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] . [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на праві спільної часткової власності належить квартира [ADDRESS] , згідно: свідоцтва про право власності на житло від 30.10.1997 року, виданого відділом приватизації Хмельницького міськвиконкому; договору дарування від 29.08.2018р., реєстровий №1306; свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.06.2008р., номер в реєстрі 1-1642. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №250347518 від 29.03.2021 року, на праві спільної часткової власності за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровано відповідно 10/100, 20/100, 10/100 частки житлового будинку [ADDRESS] . При цьому позивачами не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження припинення їх права приватної власності та виникнення у них права спільної часткової власності з відповідачем на житловий будинок по [ADDRESS] (будь-яких правовстановлюючих документів суду не надано). Крім наведеного, слід зазначити, що рішеннями виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 12.03.2015р. №175, від 13.10.2016р. №713 надано дозвіл житлово-експлуатаційній конторі № 5 зняти з балансу: 40/100 частки одноповерхового триквартирного житлового будинку по [ADDRESS] ) загальною площею 73,9 м.кв., балансовою вартістю 38710,05 грн.; 26/100 частки одноповерхового чотириквартирного житлового будинку по [ADDRESS] ), загальною площею 47,4 кв.м., балансовою вартістю 31532, 72 грн., відповідно. Однак, вказані рішення не підтверджують набуття позивачами права спільної часткової власності на вищевказаний будинок. Отже, позивачами не обґрунтовано з посиланням на відповідні докази порушення їх прав, в тому числі відповідачем. Згідно правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 25 грудня 2013 року (справа №6-94 цс 13), виходячи з того, що відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України та статті 3 Цивільного процесуального кодексу України у порядку цивільного судочинства підлягає захисту саме порушене право, суд повинен встановити чи дійсно порушуються права особи. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для виділення в натурі часток в житловому будинку, а тому в задоволенні позову [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про виділ майна в натурі та припинення права спільної власності на будинок, слід відмовити.

Outcome: dismissed