Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-06 00:00:00

В серпні 2019 року позивач звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовом, в якому просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS] , та стягнути судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач посилалась на те, що їй на праві приватної власності, належить квартира [ADDRESS] . Окрім неї у квартирі зареєстрована проживаючою відповідач [PERSON] , однак фактично у вказаній квартирі відповідач не проживає з 28 жовтня 2005 року, витрат по утриманню квартири по сплаті комунальних послуг не несе. Реєстрація останньої мала лише формальний характер. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, просила його задовольнити та пояснила, що відповідач [PERSON] доводиться їй рідною дочкою. Відповідач не проживає в даній квартирі з 2014 року, речей дочки в квартирі немає. З дочкою позивач [PERSON] не спілкується та їй невідомо місце її фактичного проживання. Зазначила, що квартира належить їй на праві приватної власності. Відповідач [PERSON] , яка викликалась шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України у судове засідання не з`явилась, відзиву щодо позову не надала. Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідача про слухання справи у спосіб, передбачений законом, та з огляду на те, що відповідач не подала відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає, що є передбачені ст.ст. 280, 281 ЦПК України підстави для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі письмових доказів. Суд повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено,\~що відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого міським комітетом приватизації 23.04.1993 року згідно з розпорядженням №23 від 03.08.1993 р., та згідно із витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно Жовтоводського міжміського бюро технічної інвентаризації, [PERSON] є власницею квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] (а.с.12-13,14,15). Як вбачається з довідки про склад сім`ї №1/1-4513, виданої спеціалістом ведення реєстру територіальної громади у квартирі за адресою: [ADDRESS] , окрім позивачки [PERSON] , зареєстровані проживаючими [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). З акту про не проживання особи за місцем реєстрації, засвідченого свідками [PERSON] та [PERSON] вбачається, що [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , починаючи з 28.10.2005 року, фактично не проживає (а.с.8). Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона проживає в одному під`їзді із позивачкою, у будинку [ADDRESS] 56 років. [PERSON] вона не бачила вже 20 років, оскільки остання перебуває в м.Москва на заробітках. Речей [PERSON] в квартирі позивачки немає. Свідок [PERSON] суду пояснила, що проживає в одному під`їзді із позивачкою за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] вона не бачить, нічого про неї не знає, останній раз бачила відповідачку після закінчення школи. Вже років 20 [PERSON] з чоловіком проживає невідомо де. Відповідно до ст.317\~ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.1 ст.321\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. Відповідно до\~ст.386 ЦК України\~власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. У відповідності до\~ст.405 ЦК України\~члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За змістом\~ст. 72 ЖК України\~дозволяється в судовому порядку визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки. Із роз`яснень,\~викладених в\~п.\~11\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~12.04.1985\~року №2\~«Про деякі\~питання,\~що виникли\~в практиці\~застосування судами\~Житлового кодексу\~України» слідує,\~що відповідно\~ до\~ст.107\~ЖК наймач\~або член\~його сім`ї,\~який вибув\~на інше\~постійне місце\~проживання,\~втрачає право\~користування жилим\~приміщенням з дня\~вибуття,\~незалежно від\~пред`явлення\~позову про\~це. Позивач,\~ставлячи питання\~про визнання\~відповідача [PERSON] \~такою,\~що втратила\~право користування\~житловим приміщенням,\~а саме\~квартирою [ADDRESS] посилається\~на те,\~що відповідач\~в спірній\~кімнаті не\~мешкає,\~а вона,\~в свою\~чергу, змушена оплачувати комунальні послуги за особу, яка фактично не проживає і не користується житлом, також позивач позбавлена можливості оформити субсидію, так як при її обчисленні враховуються доходи всіх зареєстрованих на житловій площі осіб, що ставить позивача у скрутне матеріальне становище. Оскільки відповідач,\~не проживає\~і не\~користується даним\~житловим приміщенням,\~що є\~ приватною\~власністю,\~не виявила\~наміру проживати\~у квартирі\~вчиненням відповідних\~дій,\~суд приходить\~до висновку,\~що позовні\~вимоги [PERSON] \~є обґрунтованими\~і підлягають\~задоволенню і\~ [PERSON] слід визнати такою, що втратила право користування \~жилим приміщенням у квартирі [ADDRESS] . При цьому, суд враховує, що обставин, які б свідчили, що позивач та/або будь-які інші особи коли-небудь перешкоджали відповідачу в користуванні квартирою, та/або що з цього питання відповідач зверталася до суду або до правоохоронних органів (до звернення позивачів до суду із даним позовом) судом не встановлено. Крім того, судом не встановлено обставин, які б свідчили, що відповідно до пунктів 1-7 ст.71 ЖК України за відповідачем зберігається спірне жиле приміщення понад одного року. \~ Відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється зокрема на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Також, на користь позивачки з відповідача має бути стягнуто судовий збір у розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved