Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

В серпні місяці 2016 року позивач звернувся до суду зазначивши, що 23.01.2013 року між публічним акціонерним товариством КБ «ПриватБанк» та відповідачем по справі було укладено безномерний кредитний договір у вигляді карткового рахунку на платіжну картку який складається з заяви відповідача, пам»ятки клієнта, умов та правил надання банківських послуг і тарифів на підставі якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в сумі- 300 грн. 00 коп., зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі -30 % річних з кінцевим поверненням кредитних коштів, що відповідає строку дії картки. Відповідач взяті на себе за умовами договору зобов»язання належним чином не виконував внаслідок чого заборгованість за кредитним договором на 31.05.2016 року склала 11\~114,47 гр. Враховуючи, що відповідач в добровільному порядку в визначений банком час не провів відповідних розрахунків, позивач змушений був звернутись до суду з позовом про стягнення заборгованості за умовами кредитного договору та понесених судових витрат. В судове засідання представник позивача /ПАТ комерційний банк,,Приватбанк,,/ не з»явився, банком подано клопотання яким підтримано заявлений позов, просять провести розгляд справи без участі його представника, а також стягнути понесені при зверненні до суду судові витрати. Відповіда в судове засідання з»явився та заперечує щодо задоволення позову так, як підписала відповідні документи на отримання платіжної картки не читаючи їх, а самим картковим рахунком користувалась мало так, як пізніше загубила наявну картку. Вважає, що нараховані позивачем розмір пені, штрафних санкцій та загальної заборгованості досить значні та завищені позивачем тому вона не може здійснити погашення наявної заборгованості та просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Суд заслухавши пояснення відповідача який брав участь в судовому засіданні 25 серпня 2016 року, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Так 25 січня 2016 року сторони уклали безномерний договір у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі - 300 гр.00 коп. зі сплатою 30% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим повернення коштів ,що відповідає строку дії картки. Пунктом 2.1.1.7.6 ,,Умов надання банківських послуг,,, які являються невід»ємною частиною договору передбачено обов»язок позичальника сплатити позивачу штраф в розмірі 500 гр. +5% коштів від суми позики, в разі затримки проведення щомісячних платежів більше ніж на 30 днів. Пунктом 1.1.7.12 даних умов, визначено термін дії договору - 12 місяців та автоматичне продовження строку дії даного кредитного договору на той самий термін в разі не подання позичальником заяви про його призупинення, внаслідок закінчення строку дії кредитної картки ,а п.п.2.1.12.6 правил користування платіжною карткою, визначено право банка стягувати з позичальника відсотки за повишеною процентною ставкою. Змістом ст..ст.530 ч.1 ,551 ч.3 та 1054 ЦК України обумовлено строки виконання зобов»язання, обов»язок позичальника повернути кредит та сплатити відсотки, а також можливість зменшення розміру неустойки за наявності обставин, що мають значення по справі. Судом встановлено, що відповідач 23 січня 2013 року отримав кредит у вигляді карткового рахунку на платіжну картку який складається з заяви позичальника /ас.57/ ,,Умов та правил надання банківських послуг,, /ас. 8-31/ і взяв на себе зобов»язання щомісячно вносити на рахунок кредитодавця відповідні кошти та відсотки за його користуванням. Термін дії платіжної картки до 23 листопада 2016 року. Взяті на себе за умовами кредитного договору зобов»язання , відповідач належним чином - не виконував. Відсотки за користування кредитними коштами на рахунок кредитора з січня місяця 2013 року по кінець липня місяця 2013 року не перераховував , як і не проводив щомісячне погашення тіла кредиту.Перше погашення в розмірі -450 гр. провів лише в липні місяці 2013 року. До цього ж, відповідачу в зв»язку з несвоєчасністю погашення кредитних зобов»язань проводилось нарахування у вигляді заборгованості за тілом кредиту , заборгованості за відсотками, а також пеня та штрафні санкції. Наступний платіж в рахунок погашення нарахованих йому санкцій та наявної заборгованості відповідачем було здійснено у розмірі 100 гр.00 коп. 20.08.2013 року. Після даної дати ніяких платежів останній на час подання позову не проводив ,до кредитора з заявою про скасування карткового рахунку не звертався ,внаслідок чого договір автоматично продовжувався щороку та нараховувались відповідні штрафні санкції та пеня. Загальна заборгованість відповідача перед кредитором станом на 31 травня 2016 року становить 11\~114,47 грн. . З даної суми: -295,06 гр.заборгованість за кредитом, -6813,96 гр.заборгованість по відсоткам за користуванням кредитом, -3000,00 гр. заборгованість по пені за користуванням кредитом, -500 .00 гр.штраф фіксована частина. -605.45 гр.-штраф.процентна складова. Таким чином відповідач через неналежне виконання взятих на себе умовами договору кредитних зобов»язань дійсно порушив право позивача на своєчасне отримання відсотків та повернення кредитних коштів позичальнику,але вирішуючи питання щодо прийняття рішення по справі суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача пені так,як такий вид цивільно-правової відповідальності ,,Умовами та правилами надання банківських послуг ,,, з якими знайомилась позивач при підписанні договору не передбачено. Понесені позивачем судові витрати підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial