Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-21 00:00:00

В січні 2020 року позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В позовній заяві позивачі вказали, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] . Син [PERSON] з відповідачкою [PERSON] зареєстрували шлюб 7 квітня 2000 року, і після того остання була зареєстрована у вищевказаній квартирі. Шлюб між ними розірвано, п`ятнадцять років тому [PERSON] забрала свої речі і переїхала в інше місце проживання, не приймає участі в витратах по утриманню квартири, комунальними послугами не користується. Її реєстрація в квартирі позивачів позбавляє їх можливості оформити субсидію для зменшення навантаження по сплаті комунальних послуг. Тому [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] просять визнати відповідачку [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS] . Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримують, просять задовольнити з вищенаведених мотивів. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, від нього до суду надійшла заява, в якій він просять справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, відзиву не подала, про причини неявки суду не повідомила, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Зі згоди позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, вислухавши пояснення позивачів, свідка, дослідивши докази в справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Судом встановлено, що позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] , що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 07.07.2011 року та Витягом про державну реєстрацію прав № 30541381 від 07.07.2011 року. Також власником цієї квартири значиться і [PERSON] , який помер [INFO] . В квартирі позивачів значиться зареєстрованою відповідачка [PERSON] , яка фактично там не проживає і квартирою не користується з 2004 року. Актами про встановлення факту непроживання від 26 листопада 2015 року, 18 грудня 2019 року встановлено, що [PERSON] по місцю прописки не проживає, комунальними послугами не користується, особистих речей та іншого майна в квартирі не утримує. Такі обставини підтвердила в судовому засіданні свідок [PERSON] , з участю якої було складено акт про встановлення факту непроживання від 18 грудня 2019 року. Про будь-які поважні причини не проживання відповідачки в зазначеній квартирі свідку не відомо. Отже, вищезазначеними доказами підтверджується, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] і в цій квартирі значиться зареєстрованою відповідачка [PERSON] , яка фактично в квартирі не проживає і нею не користується. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин, позовні вимоги позивачів підлягають задоволенню, оскільки судом встановлено, що [PERSON] без поважних причин не користується житлом понад один рік.

Outcome: approved