Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-27 00:00:00

В травні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , з урахуванням уточненої позовної заяви, просить усунути перешкоди в користуванні власністю, встановити порядок користування, в якій зазначає, що їй на підставі договору дарування від 26.06.2000 року належить 19/100 часток жилого будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Співвласником зазначеного жилого будинку із долею 81/100 часток була [PERSON] , яка померла [INFO] . Після смерті [PERSON] будинком розпоряджається її дочка відповідачка по справі, з якою у позивача відбуваються постійні суперечки з приводу користування житловим будинком та земельною ділянкою, у зв`язку з чим [PERSON] вимушена звернутись до суду. Представник позивача, позивач в судове засідання не з`явились, надали до суду клопотання про слухання справи в їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та дату засідання сповіщено належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомила. За даних обставин суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін та без здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписуючого засобу, відповідно до ч.2\~ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що уточнена позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивачу [PERSON] належить 19/100 частки житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , відповідно до договору дарування посвідченого 26.06.2000 року державним нотаріусом Комінтернівської районної державної нотаріальної контори Одеської області Чос О.П. зареєстрованого в реєстрі за №388. Реєстраційний напис на правовстановлюючому документі Комінтернівського бюро технічної інвентаризації за №164-10 від 26.06.2000року. жилого будинку, який знаходиться в [ADDRESS] , який складається в цілому з однієї черепашникової будівлі, зазначеної на схематичному плані під літ. «А» - жилою площею 29,2 кв.м., літ. «а» - веранда, а також надвірних господарчих споруд: літ.літ. «Б» - літня кухня; «№» - веранда; «В» - сарай, «Г» - сарай, «Д(пд)» - погріб, «Е» - вбиральня, І цистерна, ІІ відмостки, ІІІ брукування; №1,2 огорожа, розташованих на земельній ділянці площею 1800кв.м. У користування обдарованій надається 19/100 частини вказаного жилого будинку під літ. «А», яка складається з житлової кімнати «1-2» - жилою площею 20,4 кв.м., загальною площею 20,4 кв.м. Згідно листа Лиманського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 07.06.2017 року №1065/67-25 в архіві Лиманського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції виявлений актовий запис про смерть [PERSON] №4 від 10.02.1012 року, складений виконавчим комітетом Першотравневої сільської ради Комінтернівського району Одеської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Відповідно до довідки Першотравневої сільської ади Комінтернівського району Одеської області від 18.06.2012 року №02-20/878, [PERSON] , актовий запис про смерть №14 від 10.01.2012 року, згідно погосподарської книги №3 (за 2006 2010) особовий рахунок № [NUMBER] до дня своєї смерті дійсно постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . До дня її смерті за вказаною адресою були зареєстровані, але не проживали: син [PERSON] , 1965 року народження. Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі за №30869432 від 25.06.2012 року приватним нотаріусом Драгой Н.І. зареєстровано спадкову справу №20/2012 щодо майна померлої [INFO] [PERSON] . Відповідно до висновку №579 від 24.05.2018 року земельно технічної судової експертизи, виконаного на підставі договору №04-06/1 від 06.04.2018 року, укладеного між [PERSON] , діючої на підставі довіреності від ім`я [PERSON] , та ТОВ «Оціночна фірма «ІНЮГ-ЕКСПЕРТИЗА», діючої на підставі свідоцтва №1479 від 09.06.2017 року, свідоцтва №1788 від 17.05.2016 року, на розгляд суду надані три технічно можливі варіанти порядку користування земельною ділянкою загальною площею 1843 кв.м. на територія якої розташований житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Згідно\~ст.\~\~383 ЦК України\~передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до вимог ч.1\~ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист власності та інших речових прав», власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, проте при здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник не може завдавати шкоди правам, свободам інших осіб, інтересам суспільства і зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. З урахуванням положень ст.13, ч.3 ст.16, ст.\~319 ЦК України, у разі вчинення, зокрема, наведених дій суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу. Згідно\~\~статті 41 Конституції України\~ кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.\~\~ Відповідно до\~ст. 155 Житлового кодексу України, жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством Союзу РСР і Української РСР. Частинами 1, 3\~ст. 47 Конституції України\~передбачено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.\~\~ Згідно ст. 4\~ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, прав та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 48\~Закону України «Про власність»,\~ст. 150 ЖК України\~позивач має право користуватися та розпоряджатися своєю власністю (квартирою) на свій розсуд, а відповідач зобов`язаний не чинити позивачу перешкоди у користуванні власністю. Таким чином, позивач на даний час являються власником своєї частки спірного житлового будинку, та вона має право користуватися нею, що передбачено чинним законодавством. Пояснення сторони відповідача про те, що частка власності позивача не зареєстровано у встановленому порядку суд до уваги прийняти не може, оскільки такі доводи не ґрунтуються на нормах чинного законодавства. У зв`язку з вище викладеним, позов у частині вимог про зобов`язання відповідача не чинити перешкод позивачу у користуванні її часткою спірного житлового будинку підлягає задоволенню. Судом також встановлено, що між співвласниками не визначено порядок користування житловим приміщенням та земельною ділянкою. Відповідно до ст.ст.\~356\~ч.1,\~357\~ч.1\~\~ЦК України\~\~ власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Таким чином, судом встановлено, що сторонам, в силу вимог ст.ст.\~356\~ч.1,\~357\~ч.1\~ЦК України, на праві спільної часткової власності сторонам належить житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до\~ст.\~ 358 ЦК України\~ право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Висновком судової будівельно-технічної експертизи № 579 від 24.05.2018 року, судовим експертом визначено три варіанти визначення порядку користування приміщеннями житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . В кожному варіанті співвласнику з 19/100частки надається в приватне користування земельна ділянка загальною площею 41кв.м., яка складається з площі житлового будинку літ «А» у проекції розташування житлової кімнати 1-2, яка належить власнику на праві часткової сумісної власності та площі земельної ділянки виділеної за рахунок продовження лінії розділу за поздовжніми стінами житлової кімнати 1-2 в бік фасадної границі по [ADDRESS] . При чому, передбачається, що з метою безперешкодного входу співвласника із 19/100частки в належне їй приміщення 1-2 житлового будинку літ «А», необхідно виконати переобладнання одного з чотирьох віконних отворів в дверний пройм з добудовою вхідного тамбуру. З метою безперешкодного доступу до конструкцій житлового будинку лат. «А» (для обслуговування та ремонту), які утворюють приміщення 1-2 а також з метою збереження діючих конструкцій огорожі: частину двору площею 46кв.м. з боку [ADDRESS] пропонується залишити в загальному користуванні. Також співвласнику 19/100часток пропонується виділити в приватне користування частину вільної від забудованої території домоволодіння в розмірі 286 кв.м. Постановою Верховного суду від 03 жовтня 2018 року по справі № 363/928/16-ц визначено, що критерій необхідності виділення у користування кожному зі співвласників ізольованого приміщення, особливо, якщо при цьому неможливо забезпечити відповідність ідеальних часток реальним, не є обов`язковим. Оскільки спірні правовідносини не стосуються розподілу майна для припинення права спільної часткової власності і такий правовий режим зберігається, суд виділяє в користування сторонам спору в натурі частки, адекватні розміру їх часток у праві власності на спільне майно. При цьому допускається можливість відійти в незначних обсягах від відповідності реальних часток ідеальним у зв`язку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність. Таке рішення не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно, не порушує їх прав як власників. Таким чином, вивчивши та оцінивши всі зібрані по справі докази в їх сукупності, заслухавши позицію сторін, суд дійшов висновку, що вимога позивача, як співвласника спірного житлового будинку, що перебуває у спільній частковій власності сторін, про надання йому у володіння та користування частини спільного майна в натурі є такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі. При цьому, зважаючи на позицію сторін, які не заперечували проти визначення запропонованого судовим експертом порядку користування приміщеннями, суд вважає за можливе задовольнити уточнені вимоги позивача, виділивши йому в користування частку майна з відступленням від відповідності його реальної частки\~\~у зв`язку з неможливістю забезпечити її точну відповідність.

Outcome: approved