Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-26 00:00:00

в суд із позовною про усунення перешкод у користуванні житловим будинком шляхом виселення із будинку звернулася [PERSON], у якому просить усунути перешкоди в користуванні житловим будинком з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS], шляхом виселення з нього [PERSON], [PERSON], [PERSON] без надання іншого приміщення. Вимоги мотивовані тим, що вона має у власності вищевказаний житловий будинок, у якому проживали її мати та брат. Мати померла у 2004 році, після чого у даному домоволодінні стали проживати без реєстрації відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] [INFO] року брат позивачки [PERSON] помер. Відповідачі, всупереч її вимогам звільнити будинок, не реагують та вимоги виконувати не бажають. У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали. Погодилися на винесення судом заочного рішення. Відповідачі, будучи повідомленими про час та місце розгляду справи повторно у судове засідання не з'явилися, причини неявки не повідомили, заяву про розгляд справи у їх відсутності не подавали. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У судовому засіданні встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини: 2 квітня 1984 року [PERSON] (на даний час [PERSON]) придбала у [PERSON] житловий будинок в [ADDRESS] згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності житловий будинок за адресою: [ADDRESS], належить на праві приватної власності [PERSON]; згідно до довідки виконавчого комітету Козелецької селищної ради Козелецького району Чернігівської області № 1/109 від 07.09.2017 року, [PERSON], 1958 р.н., жителька [ADDRESS] являється власником домоволодіння за адресою [ADDRESS]. За даною адресою в даний час не зареєстровані, але проживають [PERSON] -1958 р.н., [PERSON] - 2004 р.н., [PERSON]. Заслухавши позивача, представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про усунення перешкод у користуванні житловим будинком шляхом виселення із будинку підлягає задоволенню із наступних підстав: статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17.07.1997р. відповідно до Закону України від 17.07.1997р. № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що також закріплено в статтях 316, 317, 319, 321 ЦК України. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з правом володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16, 386, 391 ЦК України. Об'єктом права власності може бути, зокрема, житло житловий будинок, садиба, квартира, як то передбачено ст.ст. 379, 382 ЦК України. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Згідно з правової позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 року у справі № 6-57цс11, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник згідно вимог ст.16, 319, 321, 391 ЦК України має право вимагати усунення відповідних перешкод шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю, в тому числі і шляхом позбавлення права користування житловим приміщенням. Як встановлено у судовому засіданні позивачка [PERSON] є власником житлового будинку із надвірними будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] Те, що відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] свідомо чинять перешкоди у користуванні даним будинком позивачці [PERSON] знайшло підтвердження у судовому засіданні. Такі дії відповідачів суд розцінює як протидію законним намірам позивача [PERSON] щодо користування та розпорядження майном, яке є в її власності. Тому відповідно до ст. 391 ЦК України позивачка [PERSON], як власник майна, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні нею права користування та розпорядження ним. При задоволенні позовних вимог суд виходить із того, що позивачі самовільно, без погодження із власником [PERSON] та укладання будь-якого договору найму, займають житлове приміщення за адресою: [ADDRESS], а тому відповідно до ч. 3 ст. 116 ЖК України [PERSON], [PERSON] та [PERSON] підлягають виселенню без надання іншого приміщення.

Outcome: approved