Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-26 00:00:00

діючи в інтересах позивача, представник [PERSON] звернувся до суду з позовом, та просив, визнати за [PERSON], [INFO], жителем [INFO], реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER], в порядку спадкування за законом, право власності на майно, що належало [PERSON], яка померла 10 травня 2016 року, а саме, на будинковолодіння по вул. Різдв'яна (Островського), №79 в м. Городище Черкаської області, яке згідно технічного паспорта складається з житлового будинку, загальною площею 77,4 кв. м. (літер А-1), погреба під частиною будівлі (літер Є), веранди (літер а), прибудови (літер а1), сараю (літер Б), літньої кухні (літер В), сараю (літер Г), сараю (літер Д), сараю (літер Е), убиральні (літер Ж) колодязю питного (№1), огорожі (№4), воріт (№5). На обґрунтування позовної вимоги зазначає, що 10 травня 2016 року в м. Городище Черкаської області померла [PERSON], що була дружиною [PERSON]. Після смерті [PERSON], відкрилась спадщина. До дня смерті (10.05.2016р.), [PERSON] проживала та була зареєстрована в [INFO] (Островського), 79. Разом з нею, проживав та продовжує проживати, в даному будинку, [PERSON], який є чоловіком покійної [PERSON]. Інші спадкоємці з померлою не проживали. 26 січня 2018 року позивач, як спадкоємець першої черги, звернувся до Городищенської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, після померлої 10.05.2016 року, дружини - [PERSON], на житловий будинок з надвірними спорудами в м. Городище Черкаської області. Державним нотаріусом Городищенської державної нотаріальної контори винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, існує розбіжність в написанні імені батька померлої між свідоцтвом про смерть та правовстановлюючим документом на будинок (в свідоцтві про смерть [PERSON], а в правовстановлюючому документі [PERSON]). Вказує, що у всіх документах, які збереглися в сімейному архіві, його дружина була зазначена, як [PERSON]. Вважає, що при видачі даного свідоцтва була допущенна помилка в написанні імені батька дружини, що як наслідок призвело до того, що на даний час він не може оформити свої спадкові права. До судового засідання сторони не зявилися, повідомлені належним чином. Представник позивача надав заяву про слухання справи без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримують, просять задовольнити. Представник відповідача надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, визнання позову. Суд, розглянувши позов в межах заявлених позовних вимог, врахувавши думку учасників судового провадження, що узгоджується з ч.4 ст.206 ЦПК України (наслідком визнання відповідачем позову є ухвалення рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав), та вивчивши наявні докази у справі, приходить до наступного. Частина перша статті 16 Цивільного кодексу України, передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, окрім іншого, визнання права - п.1 ч.2 ст.16 ЦК України. 10.05.2016 року померла [PERSON] (актовий запис №83 від 13.05.2016р., свідоцтво про смерть [PERSON] І-СР №278236), що проживала за адресою: вул. Різдв'яна (Островського), 79, м. Городище, Черкаської області (довідка Городищенської міської ради Черкаської області від 20.11.2017 року №7647). Спадкування, за нормами ст. ст. 1216, 1218, 1220 ЦК України, це перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), що відкривається внаслідок смерті особи, і до складу спадщини входять усі права та обовязки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та не припинились внаслідок його смерті. [PERSON] свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого на підставі рішення виконкому Городищенської ради народних депутатів №154 від 16.07.1980 року, будинок, який знаходиться в м. Городище, вул. Островського, 79, належить [PERSON], та складається з житлового будинку загальною площею 77,4 кв. м. (літер А-1), погреба під частиною будівлі (літер Є), веранди (літер а), прибудови (літер а1), сараю (літер Б), літньої кухні (літер В), сараю (літер Г), сараю (літер Д), сараю (літер Е), убиральні (літер Ж), колодязя питного (№1), огорожі (№4), воріт (№5), що підтверджується технічним паспортом виготовленим КП «ЧООБТІ», на березень 2018 року, вартість складає 64570,00грн.. Спадкування, за ст.1217 ЦК України, здійснюється за заповітом або за законом. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки - ст. 1261 ЦК України. Родинність звязків покійної [PERSON] з [PERSON], позивачем у справі, підтверджено свідоцтвом про одруження ЯТ №118281 від 23.11.1950 року. [PERSON] про реєстрацію в Спадковому реєстрі №50687797 від 26.01.2018 року, в Городищенській державній нотаріальній конторі відкрита спадкова справа №61913680, після померлої 10.05.2016 року [PERSON], за заявою [PERSON], позивача у справі. 26.01.2018 року [PERSON], за постановою державного нотаріуса Городищенської державної нотаріальної контори [PERSON], відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, на житловий будинок з надвірними спорудами в м. Городище, після померлої 10.05.2016 року [PERSON], так як існує розбіжність\~в написанні\~імені батька\~померлої між\~свідоцтвом про\~смерть та\~правовстановлюючим документом\~на будинок\~(в\~свідоцтві про\~смерть [PERSON],\~а в\~правовстановлюючому документі\~[PERSON]) спадкодавця. Інших спадкоємців не встановлено. За даними свідоцтва про народження [PERSON] (ЯЦ №451436 від 22.11.1950 року) батьками були [PERSON] та [PERSON]. У свідоцтві про право власності на майновий пай [PERSON] ЧЕ-І №001255 від 03.09.2002 року, державному акті на право приватної власності на землю ІІ-ЧР №020384 від 16.12.2002 року, та в довідці про причину смерті №84 від 11.05.2016 року, по-батькові померлої вказано - [PERSON]. Отже, належність правовстановлюючого документа спадкодавця на житловий будинок (спадкове майно) є підтвердженою. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності п.3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування». За нормами ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки, [PERSON], позивач у справі, як спадкоємець покійної [PERSON], використав можливість оформити спадкове майно через нотаріальну контору, йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, є позбавленим можливості в інший спосіб реалізувати свої права, то позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі наведеного вище,

Outcome: approved