overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

В січні 2016 року позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначала, що [INFO] у неї народився син [PERSON], батьком якого є відповідач. Відповідач ніде не працює, будь-якої допомоги дитині не надає. З вказаних підстав вимушена звернутись до суду та просити суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у розмірі прожиткового мінімуму, відповідно до віку дитини. У письмовій заяві, направленій до суду позивач свою вимогу підтримала та просила суд слухати справу у її відсутність. Відповідач у письмовій заяві, направленій до суду позов визнав у повному обсязі, не заперечував проти його задоволення та також просив суд слухати справу у його відсутність. Дослідив письмові матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.184 того ж Кодексу якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частку доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком малолітнього [PERSON], який проживає разом з позивачкою. У добровільному порядку відповідач допомогу дитині не надає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-11 00:00:00

В січні 2016 року позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначила, що 27 грудня 2002 року зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого мають дітей: неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], та малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивач посилаючись на те, що у неї та відповідача різні погляди на подружнє життя та сімейні цінності, на нерозуміння одне одного, що привело до того що не підтримують подружні стосунки, просила шлюб розірвати, сина залишити на проживання разом з батьком, доньку залишити проживати разом з нею. В заяві, направленій до суду позивач свою вимогу підтримала та просила суд слухати справу у її відсутність (а.с.19). Відповідач, в заяві направленій до суду позов визнав у повному обсязі та також просив суд слухати справу у його відсутність (а.с.18). Дослідив письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторони практично сумісне життя припинили, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та дітей. За таких обставин суд вважає, що сімя розпалася повністю і зберегти її неможливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

В січні 2016 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить, з урахуванням уточнених позовних вимог, стягнути на її користь аліменти для утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі 1000 грн. щомісячно до досягнення сином повноліття. Позовні вимоги мотивувала тим, що відповідач, який є батьком дитини, не виконує свого обов'язку по її матеріальному утриманню. Син знаходиться на її утриманні. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити. Додатково пояснила, що дитина хворіє і потребує ортопедичного взуття, відвідує дитячий садочок, що потребує значних витрат; її витрати на дитину складають 700 - 800 грн. на місяць, враховуючи харчування та одяг. Стан здоров'я відповідача добрий, на його утримання інших осіб немає, офіційно він не працевлаштований, хоча неофіційно його дохід становить, наскільки їй відомо, 7000 грн. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце судового розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. За таких обставин суд вважає за можливе справу по суті розглянути за відсутності відповідача в судовому засіданні на підставі наявних у справі доказів, постановивши заочне рішення. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, позов слід задовольнити частково. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні матері. Зазначені обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб, свідоцтвом про народження дитини, довідкою про склад сім'ї, копії котрих наявні у справі. Разом з тим, суд вважає за необхідне визначити аліменти в розмірі 700 грн. на місяць, оскільки батьки зобов'язані утримувати дитину в рівній мірі, а витрати позивача на дитину, з її слів, складають 700 - 800 грн. на місяць, при цьому потреби дитини в утриманні на більшу суму (відвідування садочка, медичні показання тощо), а також спроможності відповідача сплачувати аліменти в більшому розмірі позивач належними доказами в ході судового розгляду справи не довела. На підставі наведеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

В січні 2016 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON]. В обґрунтування позову вказує, що 29.10.2010 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1752. Від спільного шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Вказує, що з 2015 року вони з відповідачем, припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, оскільки не зійшлися характерами та поглядами на життя. В зв'язку з чим позивач просить суд шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Також зазначила, що майновий спір між ними відсутній. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Суд за згодою позивача вважає за можливе провести заочний розгляд відповідно до ст.224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Сторони зареєстрували шлюб 29 жовтня 2010 в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1752. Від спільного шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матір'ю. Спору щодо місця проживання дитини та поділу майна немає. Як встановлено судом, сторони шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, не ведуть спільного господарства року.Шлюб носить формальний характер. Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Із змісту ст. 112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно зі ч. 2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Враховуючи всі докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в зв'язку з тим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

В січні 2016 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обґрунтування позову вказує, що 11 серпня 2012 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва між ними з відповідачем було зареєстровано шлюб. Від спільного шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння та поваги, значним розходженням поглядів на сімейні відносини. Фактично шлюбні відносини припинено з весни 2015 року. Вказує, що їхня донька проживає разом з нею, на її думку відповідач виділяє недостатньо коштів на утримання доньки. Враховуючи викладене позивачка просила суд розірвати шлюб з відповідачем, стягнути аліменти на утримання доньки у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивач позов підтримала в повному обсязі, просила задовольнити позов. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Сторони зареєстрували шлюб 11 серпня 2012 року в Центральному відділі державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис № 1783. Від спільного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матір'ю. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні сторони не проживають однією сім'єю та не ведуть спільного господарства . Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на життя. Шлюб набув формального характеру. Спільне життя сторін та збереження сім'ї неможливе, а тому вимога про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття . Згідно ст. 181 ч. 3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред*явлення позову. Визнання відповідачем позову не порушує нічиїх прав, а тому суд приходить до висновку, що вимога про стягнення аліментів також підлягає задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України по вимозі про стягнення аліментів стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

В січні 2016 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказує, що 09.03.2007 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб в Відділі реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 174. Протягом тривалого часу сімейне життя поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Від спільного шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Вказує, що вже тривалий час вони з відповідачем проживають окремо, майновий спір та спір щодо проживання дитини відсутній. У зв'язку із вищевикладеним просить суд шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав через канцелярію суду заяву в якій просить розглядати справу у його відсутність, вказує, що позов визнає, просить шлюб розірвати. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Сторони зареєстрували шлюб 09 березня 2007 року в Відділі реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 174. Від спільного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матір'ю. Спір щодо поділу майна відсутній. Сторони не проживають однією сім'єю, не підтримують шлюбні стосунки, не ведуть спільне господарство, а тому шлюб існує формально. Причиною розірвання шлюбу стало відсутність взаєморозуміння між сторонами. Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Із змісту ст. 112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно зі ч. 2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Враховуючи всі докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в зв'язку з тим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

В січні 2016 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказує, що 30.03.1996 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб в Відділі реєстрації актів громадського стану Мінського району м. Києва. Від спільного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка на теперішній час вже повнолітня. Спільне життя не склалося через різні погляди на сімейні відносини та сімейні обов'язки, в наслідок чого в сім'ї відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Шлюбні відносини та ведення спільного господарства припинено з липня 2009 року. Спору про поділ майна немає. В зв'язку з чим позивач просить суд шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Суд за згодою позивача вважає за можливе провести заочний розгляд відповідно до ст.224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Сторони зареєстрували шлюб 30 березня 1996 року в відділі реєстрації актів громадського стану Мінського району м. Києва, актовий запис № 351. Від спільного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка на даний час повнолітня. Спору щодо поділу майна немає. Як встановлено судом, сторони шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, не ведуть спільного господарства. Шлюб носить формальний характер. Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Із змісту ст. 112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно зі ч. 2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Враховуючи всі докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в зв'язку з тим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-28 00:00:00

В січні 2016 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позову вказує, що 27.06.2008 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб в відділі РАЦС Солом'янського РУЮ у м. Києві, актовий запис № 755. Від спільного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO]. Вказує, що в даний час відповідач перебуває в АТО, діти проживають разом з нею, відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей надає, але не регулярно і в недостатньому розмірі, хоча отримує великі гроші за свою службу і має змогу надавати матеріальну допомогу дітям. На підставі вищевикладеного просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO] в розмірі 2500 грн. на кожну дитину. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, з обставин викладених в позові та просила задовольнити позов. Відповідач в судовому засіданні визнав позовні вимоги частково, не заперечував про стягнення з нього аліментів на утримання дітей, проте вказував, що суму що зазначено позивачем він не взмозі сплачувати, так як не працює. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 27.06.2008 року сторони зареєстрували шлюб. Від спільного шлюбу мають доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO], які проживають разом з матір'ю та перебувають на її утриманні. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття . Згідно ст. 181 ч. 3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З пояснень сторін та матеріалів справи вбачається, що сторони не проживають однією сім'єю та не ведуть спільного господарства . Діти проживають разом з матір'ю. У відповідності до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі , підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» установлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років з 01 січня 2016 року - 1167 гривень. В ході розгляду справи встановлено, що відповідач на даний час не має постійного заробітку, при цьому враховуючи те, що обов'язок по утриманню дитини покладається на обох батьків та з урахуванням прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та враховуючи те, суд вважає, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі по 750 грн. на кожну дитину. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

В січні 2016 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, просила суд розірвати шлюб, укладений 03 листопада 2000 році, посилаючись на наступні обставини, що зареєструвавши шлюб не змогли створити міцну сім'ю, оскільки відповідач порушає подружню вірність. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала просила задовольнити у повному обсязі. У судове засідання відповідач не з'явився, про день слухання справи повідомлений належним чином, в телефонному режимі просив слухати в його відсутність. Допитавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 03 листопада 2000 році в відділі РАЦСу Саксаганської районної ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, про що здійснено відповідний актовий запис № 589. Від шлюбних відносин сторони мають малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Як встановлено судом сімейні відносини сторони не підтримують з осіні 2015 року, спільне господарство не ведуть. Відповідно до частини 3 ст. 105 СК України Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України. Окрім того, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд може постановити рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сім'я сторін розпалась, зберегти її не можливо. Судом прийнято до уваги, що відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

В січні 2016 року позивач звернулася до суду із вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що сторони з 23 листопада 2011 року перебувають у шлюбі, від якого мають доньку - [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя у них з відповідачем не склалося, подружні стосунки вони не підтримують та не ведуть спільне господарство, а за таких обставин позивач наполягає на розірванні шлюбу. В судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином відповідно до положень ст.74 ЦПК України. (а.с. 15-16) В свою чергу, позивач подала заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує, просить провести розгляд справи за її відсутності. Відповідач також направив заяву, в якій визнав позов в повному обсязі. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Саме на сторони покладено обов`язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог чи заперечень (ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України) З матеріалів справи вбачається, що з 23.11.2011 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції в м. Києві, актовий запис № 2141, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. (а.с. 7) Від шлюбу мають спільну доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. (а.с. 8) Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч.2 ст.112 СК України). Матеріали справи свідчать про те, що сторони вже тривалий час не підтримують шлюбних стосунків, не мають намір відновлювати сім'ю. Враховуючи те, що в матеріалах справи достатньо відомостей про права та відносини сторін, суд приходить до висновку, що примирення між сторонами і збереження їх сім'ї виключається і шлюб між ними має бути розірваний. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір за подання позову про розірвання шлюбу в розмірі 551 гривні 20 копійок. Враховуючи викладене,

Outcome: approved