Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-06 00:00:00

Департамент праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради ( правнонаступником якого є Департамент соціальної політики Ужгородської міської ради ) звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми надміру виплаченої адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі оплату житлово-комунальних послуг, у розмірі 10577, 59 коп. Мотивуючи свої позовні вимоги, вказує на те, що відповідач звернувся до управління із заявою від 07.11.2014 року та необхідними документами для призначення щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг відповідно до Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України. Рішенням Департаменту праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради від 18.11.2014 року відповідачу [PERSON] та його дружині [PERSON] була призначена щомісячна грошова допомога в період з 17.11.2014 року по 16.05.2015 року в розмірі 1768 грн. із розрахунку на місяць. Позивач зазначає, що актом ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності в частині використання бюджетних коштів, виділених з державного бюджету на компенсацію підприємствам, установам, організаціям у межах середнього заробітку працівників, призваних на державну службу за призовом під час мобілізації та особливий період та надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються зтимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, у тому числі оплату житлово-комунальних послуг в Управлінні соціального захисту населення міста Ужгород за період з 01 січня 2014 року по 31 березня 2016 року Державної фінансової інспекції в Закарпатській області від 11 липня 2016 року № 07-04/13 встановлено, що «Відповідно до інформації Міністерства фінансів України 3 вільно переміщені особи, на дату звернення в уповноважені органи для призначення їм щомісячної адресної допомоги, за даними бази даних МВС щодо втрачених паспортів, мали втрачені паспорти... Тобто мало місце, використання вільно переселеними особами при поданні документів на призначення та відповідно нарахування і отримання щомісячної адресної допомоги недійсних (втрачених) паспортів. У Довідці до акту перевірки зазначено, що Відповідачеві неправомірно нараховано та виплачено 10577,59грн. (дата втрати паспорта - 20.07.2009р.). Оскільки, відповідач отримав щомісячну адресну допомогу внаслідок подачі недійсного (втраченого) паспорта і станом на день звернення до суду відповідач кошти в сумі 10577,59 грн. в добровільному порядку не повернув, позивач просить суд ухвалити рішення , яким стягнути з [PERSON] на свою користь суму надміру виплаченої адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі оплату житлово-комунальних послуг, у розмірі 10577,59 грн. В судове засідання представник позивача не зявилася, будучи належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомляв, клопотань про відкладення розгляду справи та письмового відзиву до суду не надходило. Оскільки за даними ГУДМС УДМС України в Закарпатській області [PERSON] зареєстрованим не значиться, то останній неодноразово викликався до суду через оголошення на офіційному веб - сайті судової влади України. Відповідно до ч.11 ст. 128 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. В ході розгляду справи проведені наступні процессуальні дії: 19 серпня 2019 року ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі за привалими спрощеного позовного провадження з повідомленям (викликом) сторін. Вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд приходить до наступного. За правилами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 5. даної статті передбачено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи , а ч.6 що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власноїініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). 17.11.2014 року [PERSON] звернувся до Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (а.с. 9). Рішенням про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 18.11.2014 року [PERSON] та його дружині призначено грошову допомогу на період з 17.11.2014 року по 16.05.2015 року у розмірі 1768 грн. (а.с. 10). Відповідно до довідки Департаменту праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради від 11.05.2019 року № 34.04.03-08/372 [PERSON] з листопада 2014 року по травень 2015 року отримав допомогу переміщеним особам на проживання у розмірі 10577 грн. 59 коп. (а.с. 22). Згідно Акту ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності в частині використання бюджетних коштів, виділених з державного бюджету та компенсацію підприємствам, установам, організаціям у межах середнього заробітку працівників, призваних на державну службу запризовом під час мобілізації, на особливих період та надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі оплату житлово-комунальних послуг в Управлінні соціального захисту населення міста Ужгород за період з 01 січня 2014 року по 31 березня 2016 року Державної фінансової інспекції в Закарпатській області від 11 липня 2016 року № 07-04/13 встановлено наступне: «Відповідно до інформації Міністерства фінансів України 3 вільно переміщені особи, на дату звернення в уповноважені органи для призначення їм щомісячної адресної допомоги, за даними бази даних МВС щодо втрачених паспортів, мали втрачені паспорти Відповідно до довідки до Акту перевірки про вільно переміщених осіб, які мали втрачені паспорта, однак подали такі на отримання щомісячної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг в Управління соціального захисту населення Ужгородської міської али за період з 01.01.2014 року по 31.03.2016 року [PERSON] неправомірно нараховано та виплачено 10577,59грн. (дата втрати паспорта - 20.07.2009р.). ( а.с.27) Правовідносини між сторонами по справі є цивільноправовими та урегульовані положеннями ЦК України. Як вбачається зі змісту ч.ч. 1-4 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», ( в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Підставами для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є наявність реєстрації місця проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їхвиникнення. Для отримання довідки внутрішньо переміщена особа має звернутися до структурного підрозділу місцевої державної адміністрації з питань соціального захисту населення за місцем фактичногопроживання із заявою про отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Заявавнутрішньо переміщеною особою подається особисто, а дітьми - через законного представника. Відповідно до п.5 Порядку №509, з метою обліку внутрішньо переміщених осіб уповноважений орган веде Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб, держателем якої є Мінсоцполітики, до якої вноситься, зокрема, така інформація: прізвище, ім`я, по батькові, громадянство; дата, місце народження; документ, що посвідчує особу; відомості про останнє зареєстроване місце проживання внутрішньо переміщеної особи на території, де виникли обставини, зазначені у статті 1 Закону, та її фактичне місце проживання/перебування; П.9 Порядку №509 передбачено, що у разі зміни місця проживання/перебування крім зміни місця проживання в межах однієї адміністративно-територіальної одиниці: району, міста без поділу на райони, району в місті, селища, села) заявник звертається за видачею довідки до уповноваженого органу за місцем фактичного проживання, а раніше видана йому довідка вилучається, про що вносяться відповідні зміни до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб. Згідно з п.3 Порядку створення, ведення та доступу до відомостей Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2016 р. № 646, інформація до бази даних вноситься структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі створення) рад (далі-уповноважені органи) в електронній формі на підставі поданої внутрішньо переміщеною особою заяви, форму якої затвердлсує Мінсоцполітики. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщена особа зобов`язана повідомляти про фактичне місце проживання внутрішньо переміщеної особи найближчий територіальний підрозділ центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), протягом 10 днів. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщена особа зобов`язана повідомляти про зміну фактичного місця проживання або про повернення до покинутого місця проживання протягом 10 днів. Механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг визначений Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 р. № 505. Згідно п. 2 Порядку, грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, їх дітям, які народилися після дати початку проведення антитерористичної операції, тимчасової окупації або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців. Порядок ведення обліку осіб, які переміщуються, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 2 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 р. № 505, для отримання довідки повнолітня або неповнолітня внутрішньо переміщена особа звертається особисто,а малолітня дитина, недієздатна особа або особа, дієздатність якої обмежена, - через законного представника із заявою про взяття на облік, форму якої затверджує Мінсоцполітики, до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад. Пункт 10 Порядку надає право уповноваженим органам перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити табезоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання. Питання щодо повернення безпідставно сплачених коштів вирішується відповідно до п. 11 Порядку № 505, згідно з яким, уповноважений представник сім`ї, якому призначено грошову допомогу, зобов`язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомо-ги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин. Суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім`ї на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку. Наведений у п. 11 Порядку № 505 перелік підстав, за яких допускається стягнення надміру виплачених коштів, є вичерпним. Інших підстав, за яких можливе таке стягнення, Порядком № 505 не передбачено. Відповідно до абз.2 п. 11 Порядку №505, суми грошової допомоги , виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями , повертаються уповноваженим представником сімї на вимогу уповноваженого органу. На виконання абз.2 п. 11 Порядку №505, вимоги Державної фінансової інспекції в Закарпатській області від 27.07.2016р. №07-04-6-14/3318 про усунення порушень, виявлених ревізією, Позивачем 08.08.2016р. направлено на адресу Відповідача лист із пропозицією надати пояснення та документальне підтвердження (спростування) через правоохоронні органи дії паспорта, а також повідомлено про звернення до суду у разі неподання таких доказів. Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою,яка її завдала. Згідно ст. 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. За змістом ст. 1215 ст. 1212 Цивільного кодексу України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; інше майно, якщо це встановлено законом. Відповідач під час розгляду справи не надав суду жодних доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов`язку сплатити заявлену до стягнення суму надміру виплаченої адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України - кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що відповідачем не представлено суду жодних доказів щодо безпідставності вимог позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з підстав та мотивів викладених вище. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 1 600,00 грн. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved