Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

В травні 2015 року Вознесенський міжрайонний прокурор в інтересах держави в особі фінансового управління Вознесенської міської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення витрат на стаціонарне лікування в якому вказував, що 02 січня 2015 року близько 02 години в м. [ADDRESS] в житловому будинку [ADDRESS] в процесі спільного вживання спиртних напоїв, на ґрунті особистих неприязних стосунків між [PERSON] та [PERSON] виникла сварка, яка переросла в бійку. В ході бійки [PERSON] з метою умисного заподіяння смерті [PERSON] умисно нанесла останньому ножове поранення, спричинивши тяжкі тілесні ушкодження від яких потерпілий помер в лікарні. Вироком Вознесенського міськрайонного суду від 19 березня 2015 року [PERSON] визнано винною в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. В той же час, оскільки внаслідок отриманих тілесних ушкоджень [PERSON] один день знаходився на стаціонарному лікуванні в КУ «Вознесенська центральна районна лікарня», яка є бюджетною установою та фінансується з місцевого бюджету м. Вознесенська, а тому прокурор просив стягнути з [PERSON] на користь фінансового управління Вознесенської міської ради 1 333,84 грн. бюджетних витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину. В судовому засіданні представник Вознесенської міжрайонної прокуратури [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник фінансового управління Вознесенської міської ради в судове засідання не з'явилася, однак від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] судом належним чином про час та місце розгляду справи повідомлена, заяв, клопотань, пояснень, заперечень проти позову на адресу суду від неї не надходило. Суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник Вознесенської міжрайпрокуратури особисто та представник фінуправління Вознесенської міської ради письмово не заперечують проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення представника Вознесенської міжрайпрокуратури, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних доказів, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що 02 січня 2015 року близько 02 години в м. [ADDRESS] в житловому будинку [ADDRESS] в процесі спільного вживання спиртних напоїв, на ґрунті особистих неприязних стосунків між [PERSON] та [PERSON] виникла сварка, яка переросла в бійку. В ході бійки [PERSON] з метою умисного заподіяння смерті [PERSON] умисно нанесла останньому ножове поранення, спричинивши тяжкі тілесні ушкодження від яких потерпілий помер в лікарні. Вироком Вознесенського міськрайонного суду від 19 березня 2015 року [PERSON] визнано винною в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. З матеріалів справи також вбачається, що в зв'язку з отриманими тілесними ушкодженнями [PERSON] знаходився один день на стаціонарному лікуванні в КУ «Вознесенська центральна районна лікарня». Оскільки КУ «Вознесенська центральна районна лікарня» є бюджетною установою та повністю фінансується з бюджету м. Вознесенська, а тому на лікування потерпілого було витрачено 1 333,84 грн. бюджетних коштів. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Враховуючи встановлені обставини суд вважає, що позов є обґрунтованим, а тому підлягає повному задоволенню. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь державного бюджету також підлягають стягненню 243,60 грн. судового збору.

Outcome: approved