Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

До Високопільського районного суду Херсонської області звернулося Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «Приватбанк» із позовом до [PERSON] про передачу предмета застави в заклад, зазначивши, що відповідно Кредитно-Заставного договору №HEF0AN02194284 від 11 липня 2008 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 56668,03 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 10.07.2015 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитно-заставним договором відповідач надав в заставу автомобіль марки Daewoo, модель: Nexia, рік випуску: 2008, тип ТЗ: легковий седан, реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності відповідачу. Позивач звертався до суду з позовом про звернення стягнення на предмет застави та 29.07.2014 року суд виніс рішення звернути стягнення на предмет застави, а саме зазначений автомобіль. Але в порушення вимог закону та умов договору, відповідач зобов'язання за кредитно-заставним договором не виконує, предмет застави в заклад банку не передає. Просить суд, вилучити у відповідача та передати в заклад ПАТ КБ «Приватбанк» предмет застави - автомобіль Daewoo, модель: Nexia, рік випуску: 2008, тип ТЗ: легковий седан, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності відповідачу, комплект ключів, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) автомобіля Daewoo, модель: Nexia, рік випуску: 2008, тип ТЗ: легковий седан, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності відповідачу та стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 1378,00 грн. Представник позивача Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», за довіреністю Сафір Ф.О. (а.с.36 на звороті), зазначив у позові прохання про розгляд справи у відсутності представника банку (а.с.3). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надавши до суду письмове заперечення (а.с.29) в якому позовні вимоги не визнав, при цьому зазначив, що рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29.07.2014 року по цивільній справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ПАТ «Акцент-Банк» та [PERSON] про звернення стягнення було частково задоволені позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» у рахунок погашення заборгованості за кредитно-заставним договором звернено стягнення на предмет застави з наданням позивачу повноважень необхідних для продажу предмета застави. Також даним рішенням суду відмовлено ПАТ КБ «Приватбанк» у задоволенні позовних вимог щодо передачі в заклад (володіння) шляхом опису предмета застави, комплекту ключів, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, свою відмову суд мотивував тим, що договором заклад, як самостійний вид застави не передбачений. Також зазначив, що з часу винесення зазначеного рішення суду, позивач до нього жодного разу не звертався з приводу продажу предмета застави. Просить суд закрити провадження по даній цивільній справі, у зв'язку з тим, що набрало законної сили рішення суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. А також надав заяву про розгляд справи у його відсутності. (а.с.37) Вивчивши та дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне: - Із копії кредитно-заставного договору №HEF0AN02194284 від 11 липня 2008 року(а.с.4-13) вбачається, що [PERSON] отримав кредит у розмірі 56668,03 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 10.07.2015 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитно-заставним договором відповідач надав в заставу автомобіль марки Daewoo, модель: Nexia, рік випуску: 2008, тип ТЗ: легковий седан, реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності відповідачу. - Із копії рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29.07.2014 року по цивільній справі №22-ц/774/5791/14 (а.с.14-15), яке набрало законної сили, вбачається, що у рахунок погашення заборгованості за кредитно-заставним договором №HEF0AN02194284 від 11 липня 2008 року, в сумі 112440,42 грн., звернуто стягнення на предмет застави автомобіль марки Daewoo, модель: Nexia, рік випуску: 2008, тип ТЗ: легковий седан, реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності відповідачу ([PERSON]), з наданням ПАТ КБ «Приватбанк» повноважень необхідних для продажу предмета застави. Щодо задоволення позовних вимог про передачу предмета застави в заклад (володіння) шляхом його опису - відмовлено, так як договором заклад, як самостійний вид застави, не передбачений. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення, з наступних підстав. За змістом ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Установлено, що 11 липня 2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений Кредитно-Заставний договір №HEF0AN02194284, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 56668,03 грн. з кінцевим терміном повернення 10.07.2015 року та відсотковою ставкою за користування кредитом 20,04% річних. За умовами даного договору [PERSON] передав у заставу належний йому на праві власності автомобіль марки Daewoo, модель: Nexia, рік випуску: 2008, тип ТЗ: легковий седан, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER](а.с.4-13). Відповідно до ст.572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Згідно зі ст.ст.589, 590 ЦК України, в разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Так відповідно до рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 липня 2014 року у справі №22-ц/774/5791/14 (а.с.14-15), яким частково задоволено позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» та в рахунок погашення заборгованості за кредитно-заставним договором звернуто стягнення на предмет застави автомобіль марки Daewoo, модель: Nexia, рік випуску: 2008, тип ТЗ: легковий седан, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить [PERSON] на праві власності, з наданням ПАТ КБ «Приватбанк» повноважень, необхідних для здійснення продажу предмета застави. У задоволенні позовних вимог, що стосуються передачі предмету застави в заклад (володіння) шляхом його опису, комплекту ключів, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу - відмовлено, оскільки договором заклад, як самостійний вид застави, не передбачений. Зазначене рішення Апеляційного суду набрало законної сили та відсутні будь-які докази, які б підтверджували оскарження зазначеного рішення суду, а тому відповідно до ст.61 ЦПК України, ч.3 -обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Крім того, позивачем не надано до суду будь-яких доказів щодо виконання зазначеного рішення суду, а саме: звернення до відповідача з певними вимоги, які стосуються продажу предмета застави, а також звернення до органів державної виконавчої служби для примусового його виконання, оскільки, позивачу судом надано певні повноваження, необхідні для здійснення продажу предмета застави. А також, при дослідженні кредитно-заставного договору №HEF0AN02194284 від 11.07.2008 року, судом не було встановлено умов, які б передбачали передачу предмета застави в заклад, як самостійний вид застави. А тому, у задоволенні позовних вимог позивача слід відмовити в повному обсязі за їх необґрунтованістю. На підставі викладеного, ст.ст. 526, 579, 589, 590 ЦК України та

Outcome: dismissed