Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

В червні 2015 року представник позивача звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи який зазначив, що 28.11.2013 року між ПАТ «[PERSON] Кредит» та [PERSON] був укладений договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 05.1-74ф/2013/2-1, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредит в межах максимального ліміту заборгованості в розмірі до 25\~000 грн., із встановленою платою за користування кредитом відповідно до умов кредитування у розмірі 28 процентів річних за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення всієї заборгованості до 05.12.2014р. З метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між позивачем, позичальником та [PERSON] укладено Договір поруки № 04-848/1-4 від 06.12.2013 року. Однак, відповідач [PERSON] взятих на себе зобовязань не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість станом на 26.05.2015 року у розмірі 31\~754,38 грн., яку представник позивача просив стягнути примусово в судовому порядку та судові витрати. В судове засідання представник позивача не зявився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив слухати справу у його відсутність. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Заперечень проти позову до суду не надіслали. Відповідно до вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи представник позивача не заперечив. Дослідивши матеріали справи та наданий представником позивача розрахунок, суд вважає, що позов ПАТ «[PERSON] Кредит» обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.11.2013 року між ПАТ «[PERSON] Кредит» та [PERSON] був укладений договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 05.1-74ф/2013/2-1, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредит в межах максимального ліміту заборгованості в розмірі до 25\~000 грн., із встановленою платою за користування кредитом відповідно до умов кредитування у розмірі 28 процентів річних за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення всієї заборгованості до 05.12.2014 р. (а.с.6 -10) Відповідно до ст. 1054 ЦК за кредитним договором [PERSON] або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а Позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. З метою забезпечення вищевказаних договірних грошових зобовязань, 06.12.2013 р. між ПАТ «[PERSON] Кредит» , [PERSON] та [PERSON] укладено Договір поруки № 04-848/1-4 /а.с. 44-45/, за умови якого [PERSON] поручився перед банком за належне та своєчасне виконання [PERSON] кредитного договору. Кредит був наданий відповідачу на умовах його повернення, строковості та плати за користування. Позивач виконав свої зобовязання перед відповідачем за кредитним договором. З матеріалів справи, вбачається, що відповідач [PERSON] неодноразово порушувала умови кредитного договору, а саме не погашала кредит щомісяця в строки. У звязку з цим, у відповідача виник борг, розмір якого станом на 26.05.2015 р. становить 31\~754,39 грн., з яких: 13\~541,63 грн. заборгованість за кредитом; 371,10 грн. сума пені за несвоєчасну сплату процентів; 2\~867,87 грн. сума пені за несвоєчасне повернення кредиту; 28,96 грн. - 3% річних від простроченої суми процентів; 285,89 грн. 3% річних від простроченої суми кредиту; 562,29 грн. індекс інфляції за час прострочки по сплаті процентів; 5533,83 грн. індекс інфляції за час прострочки по кредиту; 1250 грн. штраф за порушення строків повернення кредиту відповідно до п.п. 3.3.6 та 4.3 Кредитного договору; 5000 грн. штраф за порушення строків поверпнення процентів відповідно до п.п. 3.3.5 та 4.3 кредитного договору (а.с. 12-15) Достовірність цього розрахунку підтверджується письмовими розрахунками. Згідно з ст.ст. 610, 611, 625 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених - згідно змісту зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності у разі неможливості виконання ним грошових зобовязань. Ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України передбачено, що зобовязання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається. Відповідно до вимог ст.ст. 1049, 1054 ЦК України відповідач зобовязаний повернути банку кредит та сплатити проценти у строк та в порядку, що встановлені договором. Ст. 536 ЦКУ передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Крім того, згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки та відшкодування збитків. Проаналізувавши ці обставини в сукупності, суд дійшов до висновку, що солідарно з [PERSON] та [PERSON] належить примусово стягнути на користь ПАТ «[PERSON] Кредит» борг за кредитним договором у розмірі 31\~754,39 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України судові витрати у справі слід покласти на відповідачів, оскільки рішення ухвалено на користь позивача.

Outcome: approved