Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-02 00:00:00

В травні 2021 [PERSON] звернувся до суду з позовом відповідно до якого просив стягнути на свою користь з [PERSON] грошову компенсацію вартості 1/2 частки автомобіля марки «ГАЗ-31105» 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , [NUMBER] в сумі 40224,31 грн. Мотивував тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі в період якого ними набуто у власність вказаний автомобіль. В подальшому без його згоди відповідачем даний автомобіль продано [PERSON] . Тому оскільки вказане майно вибуло із спільної сумісної власності без його згоди, позивач бажає отримати грошову компенсацію половини його вартості. Ухвалою суду від 26.05.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. 10.06.2021 представник відповідача [PERSON] подав до суду відзив, відповідно до якого визнав позовні вимоги в частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошової компенсації вартості 1/2 частки автомобіля в розмірі 5000 грн. В задоволенні решти просив відмовити у зв`язку з їх необґрунтованістю. Визначена позивачем вартість автомобіля є необґрунтованою, оскільки збільшення вартості авто шляхом поліпшення за кошти [PERSON] , відбулось після його вибуття із спільної сумісної власності. Інших належних та допустимих доказів ринкової вартості спірного автомобіля станом на момент укладення договору купівлі-продажу позивачем не надано. Позивач та його представник підтримали позов з підстав викладених у позові та просили суд його задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні підтримав позицію викладену у відзиві, вказав, що відповідач визнала позов та згодна сплатити позивачу половину вартості автомобіля зазначену в договорі купівлі- продажу - 5000 грн. Судом встановлено, що 17.08.2010 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб ( свідоцтво про шлюб на 8 а.с.). 11.12.2014 за [PERSON] зареєстрований транспортний засіб «ГАЗ-31105» 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] ( інформація ГСЦ МВС України на 18 а.с.). 21.02.2020 [PERSON] та [PERSON] уклали договір купівлі-продажу, за умовами якого [PERSON] передала у власність [PERSON] за плату в розмірі 10000 грн, автомобіль марки «ГАЗ-31105» 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] ( копія договору на 44-45 а.с.). Відомості про проведення оцінки автомобіля на момент укладення договору купівлі- продажу відсутні. 21.02.2020 року між сторонами існували конфлікті відносини про що свідчить звернення [PERSON] я до Лівобережноо ВП Вінницького ВП ГУП у Вінницькій області від 21.02.2020 року про неправомірноу поведінку. Вказані обставини спростовують посилання представника відповідача про укладення договору купівлі- продажу автомобіля 21.02.2020 року за згодою позивача. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 16.04.2021 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] ( копія рішення на 17 а.с.). Не заперечувалось сторонами, що після укладення договору купівлі-продажу від 21.02.2020, спірний автомобіль було пеовернуто в користування [PERSON] , який здійснював дії з поліпшення транспортного засобу, що підтверджується договором про технічне обслуговування та ремонт транспортного засобу від 03.06.2020, нарядом замовлення від 03.06.2020, квитанціями до приходного касового ордеру ( перелічені документи на 11-15 а.с.). Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження від 23.02.2021 вартість автомобіля марки «ГАЗ-31105» 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] складає 80448,62 грн ( висновок на 18-24 а.с.). У статті 60 СК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України. Частиною першою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Сторони і їх представники не оспорювали факту спільної власності на автомобіль марки «ГАЗ-31105» 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . Представник відповідача не оспорював факту проведення ремонту автомобіля [PERSON] в червні 2020 року. Частина четверта статті 65 СК України передбачає, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Про те судом встановлено, що на моменту укладення договору купівлі-продажу автомобіля між сторонами існував клонфліктн про це свідчить звернення позивача до органів поліції 21.02.2020 року. Факт визнання позову відповідачем також свідчить про те, що на на момент укладення договору купівлі- продажу автомобіля між сторонами не існувало домовленості про продаж. У випадку, коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Відповідно до пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу відповідно до частин другої та третьої статті 325 ЦК України, можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Вказаною постановою роз`яснено, що сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначенням кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Поділу підлягає усе майно, що є у спільній сумісній власності подружжя. Відпоідач та її представник не довели факту проведення оцінки транспортного засобу перед укладенням договору купівлі- продажу. Тому суд відхиляє посилання сторони відповідача про визначення вартості автомобіля на момент укладення договору купівлі- продажу - 10000 грн. та вважає її неалежною оцінкою. При цьому правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/7029/15-ц (провадження № 61-9018сво18), відповідно до яких, у випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим - неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на спільне майно. Представник відповідача та відповідач не спростували доводів позивача про користування автомобілем марки «ГАЗ-31105» 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , як спільним майном подружжя в червні 2020 року. Тому суд відхиляє доводи сторони відповідача про неналежність звіту про оцінку майна проведеного після його відчуження, оскільки вони є необґрунтованими та суперечать правовому висновку, викладеному у постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/7029/15-ц (провадження № 61-9018сво18), оскільки вартість майна, що підлягає поділу, визначається з дійсної ринкової вартості майна на час розгляду справи. Установивши, що автомобіль «ГАЗ-31105» 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , придбаний під час шлюбу сторін, є спільною сумісною власністю подружжя, проте відповідач відчужив його без згоди позивача як іншого із подружжя, суд дійшов висновку про те, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню грошова компенсація вартості 1/2 частини спірного транспортного засобу. Оскільки позовні вимоги задоволено, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 908 грн, витрат на проведення експертизи в розмірі 1000 грн та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 грн На підставі викладеного та

Outcome: approved