Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-15 00:00:00

В червні 2021 року представник позивача [PERSON] [PERSON] звернувся до Бучацького районного суду Тернопільської області з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів за договором позики, мотивуючи тим, що 20 грудня 2019 року [PERSON] уклав договір позики з [PERSON] , відповідно до якого [PERSON] позичив 1500 доларів США та зобов`язався повернути кошти до 20 травня 2020 року. Однак, останній зобов`язання належним чином не виконав, грошові кошти не повернув. На неодноразові звернення до відповідача з вимогою про виконання взятого на себе зобов`язання по поверненню грошових коштів, відповідач не реагував. В ході судового розгляду представник позивача [PERSON] [PERSON] зменшив позовні вимоги, посилаючись на те, що після подання заяви до суду відповідачем [PERSON] було повернуто грошові кошти в сумі 200 доларів США, в зв`язку з чим просив стягнути з відповідача суму позики в розмірі 1300 доларів США та заборгованість за відсотками в період з 21 травня 2020 року по 03 червня 2021 року в сумі 46,85 доларів США. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з`явилися, однак останній подав суду заяву, в якій вказав, що позов підтримує і просив суд справу розглядати у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоч належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини. 20 грудня 2019 року [PERSON] склав розписку про те, що отримав від [PERSON] грошові кошти в сумі 1500 доларів США з терміном повернення до 20 травня 2020 року. У встановлений строк відповідач [PERSON] зобов`язання не виконав. Згідно з частиною першою статті 626\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У частині першій статті 627\~ЦК\~України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною першою статті 1046\~ЦК\~України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~На підтвердження укладення договору позики та його умов, згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України, може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1 ст.1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у справі № 6-79цс14, відповідно до норм ст. ст. 1046, 1047\~ЦК\~України договір позики (на відміну від договору кредиту) за своєю юридичною природою є реальною односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника або інший письмовий документ, незалежно від його найменування, з якого дійсно вбачається як сам факт отримання в борг (тобто із зобов`язанням повернення) певної грошової суми, так і дати її отримання. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. \~ \~ \~ Таким чином, відповідач не виконав взятих на себе зобов`язань, чим порушив права позичальника, а тому суд прийшов до переконання, що позов слід задовольнити. Щодо позовних вимог [PERSON] про стягнення з відповідача трьох процентів річних за час прострочення виконання грошових зобов`язань, суд вважає необхідним зазначити наступне. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, розраховані позивачем на підставі частини 2 статті 625\~ЦК України три проценти річних (1500х3%х380днів/365днів) за порушення грошового зобов`язання за період з 21 травня 2020 року по 03 червня 2021 року в розмірі 46,85 доларів США є обґрунтованими та підлягають стягненню з відповідача. В силу ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у виді сплаченого судового збору. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved