Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

В травні 2014 року [PERSON] (Позивач, Поручитель) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк» про припинення договору поруки № 700007797-П від 20 червня 2008 року, укладений між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] припиненим з 01 вересня 2008 року. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що він 20 червня 2008 року виступив поручителем згідно Договору поруки № 700007797-П, укладеного з ПАТ «Альфа-Банк» за умовами якого взяв на себе зобов'язання відповідати перед Кредитором за виконання боржником ([PERSON]) взятих на себе зобов'язань за Кредитним договором № 700007797 від 20.06.2008р. Відповідно до умов Кредитного договору № 700007797 від 20.06.2008р. [PERSON] (Позичальник) отримав у кредит у розмірі 20 730,51 доларів США, терміном до 21.06.2015р. зі сплатою 17,25% річних. З метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором 20.06.2008р. ПАТ «Альфа-Банк» було укладено договір поруки з Позивачем, відповідно до умов якого, останній виступив як поручитель, взявши на себе зобов'язання відповідати перед Кредитором за виконання позичальником усіх його зобов'язань у повному обсязі, що виникають з кредитного договору. Як стверджує кредитор, в ході виконання кредитного договору, Позичальник свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок чого, у [PERSON] виникла прострочена заборгованість перед ПАТ «Альфа-Банк», у зв'язку з чим кредитор звернувся до Поручителя з позовною заявою, якою вимагає виконати за Позичальника зобов'язання. Ознайомившись з позовною заявою та доданих до неї документів, Позивачу стало відомо, що в період дії договору поруки Відповідачем було збільшено розмір відсоткової ставки за кредитом, на яке Позивач згоди не давав, а саме з 01 вересня 2008 року, без годи з Позивачем, було збільшено обсяг відповідальності останнього за кредитним договором шляхом збільшення розміру відсоткової ставки за кредитом з 17,25% на 17,50%. Таким чином, оскільки, у зв'язку із збільшенням відсоткової ставки збільшується і майнова відповідальність Поручителя у разі невиконання основного зобов'язання Позичальником, така згода Позивача на збільшення є обов'язковою, і оскільки ПАТ «Альфа-Банк» не було отримано відповідної згоди позивача як поручителя за кредитним договором, відповідно до п.6.4. Договору поруки та ст. 559 ЦК України, порука, що виникла відповідно до Договору поруки № 700007797-П від 20 червня 2008 року припинила свою дію 01 вересня 2008 року. У судове засідання представник позивача не з'явився, разом з тим від сторони позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, із тексту якої вбачається, що сторона щодо заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 27). Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомили. З урахуванням вищезазначеного, відповідно до положень ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечував, суд, на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Судом встановлено, що 20 червня 2008 року між ЗАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] (Позичальник) було укладено Кредитний договір № 700007797, згідно якого Банк надає позичальнику кредит в сумі 20 730,51 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом 17,25%, з кінцевим строком повернення - 21.06.2015р. (а.с.7-8). В якості забезпечення виконання Позичальником зобов'язань за Кредитним договором, 20 червня 2008 року між Позивачем (Поручителем) та ЗАТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є ПАТ «Альфа-Банк», було укладено договір поруки № 700007797-П (а.с.5-6). Згідно п.2.1. договору поруки, Поручитель поручається перед Кредитором за виконання Боржником обов'язків, що виникли на підставі кредитного договору № 700007797, укладеного між банком та боржником 20.06.2008р., включаючи всі додаткові угоди до нього, що укладені на дату набуття чинності цим Договором або будуть укладені в майбутньому, зокрема, обов'язок повертати Банку кредит рівними частинами, у терміни, визначені Основним договором та додатком № 1 до Основного договору, але в будь-якому випадку не пізніше 21.06.2015р.; обов'язок щомісяця сплачувати Банку проценти за користування кредитом у терміни, визначені Основним договором та додатком № 1 до Основного договору; обов'язок, у випадках, передбачених Основним договором або законодавством України, у строк не пізніше 10 днів з дати пред'явлення відповідної вимоги достроково (до настання термінів або строків повернення/сплати, зазначених вище у цьому пункті), повернути Банку кредит, сплатити проценти за користування ним і виконати інші обов'язки, що виникають із Основного договору; обов'язок сплатити Банку неустойку (пеню, штрафи) та понад суму неустойки (пені, штрафів) відшкодувати збитки, заподіяні банку невиконанням або неналежним виконанням Боржником своїх зобов'язань за Основним договором. Пунктами 3.1., 3.2. Договору поруки визначено, що Боржник і поручитель відповідають банком за порушення обов'язків, перелічених у статті 2 цього Договору, як солідарні боржники, поручитель відповідає перед банком у тому ж обсязі, що і Боржник. Відповідальність Поручителя наступає у випадку, якщо Боржник допустить Прострочення виконання будь-якого з обов'язків, зазначених у п.2.1. цього Договору. Частиною 3 ст. 61 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 07 жовтня 2014 року у справі № 22-ц/796/9912/2014 за апеляційною скаргою [PERSON] на заочне рішення Святошинського районного суду м. Києва від 16.01.2014р. у справі за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до [PERSON], третя особа: [PERSON], про стягнення заборгованості за кредитним договором, встановлено, що [PERSON] (Позичальник) свої обов'язки за кредитним договором належним чином не виконував, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 21.08.2013р. становила 481 176,88 грн., з якої: 158 212,24 грн. заборгованість за кредитом, 75 855,97 грн. заборгованість по відсоткам, 247 108,66 грн. пені. Разом з тим, з розрахунку заборгованості за кредитним договором № 700007797 від 20.06.2008р. станом на 21.08.2013р. вбачається, що відсоткова ставка за користування кредитом з 20.06.2008р. становить 17,25%, а з 01.09.2008р. - 17,50%, на підтвердження чого Позивачем надано розрахунок заборгованості за кредитом станом на 21.08.2013р. (а.с.12-13) та лист «Про зміну умов кредитного договору», направлений ПАТ «Альфа-Банк» [PERSON] (Позичальник), з якого встановлено, що Банк повідомив Позичальника про зміну відсоткової ставки за користування кредитом та встановлення на рівні 17,50% річних, починаючи з 1 вересня 2008р. (а.с.33). У відповідності з ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. За змістом ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. З п.22 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30.03.2012р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин», вбачається, що відповідно до частини першої статті 559 ЦК припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання. Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень частини першої статті 559 ЦК порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У цьому випадку поручитель має право на пред'явлення позову про визнання договору поруки припиненим. Так, з умов Кредитного договору та договору поруки вбачається, що розмір відсотків по яких поручитель зобов'язався відповідати перед банком по зобов'язаннях [PERSON] становить 17,25% річних. В договорі поруки не передбачена можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням, строків їх виплати без додаткового повідомлення поручителя та без укладення окремої угоди. Натомість відповідно до п.6.4. Договору поруки у разі збільшення обсягу відповідальності Боржника за Основним договором передбачена цим договором порука діє тільки у випадку, якщо Поручитель надасть свою згоду на таке збільшення. В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження того, що поручитель, відповідно до умов кредитного договору, договору поруки та вимог діючого законодавства, надавав свою згоду на збільшення розміру відсоткової ставки за користування кредитом з 17,25% до 17,50%. Судом направлено ПАТ «Альфа-Банк» запит від 05.09.2014р. № 33339/14-Вих/2/761/4802/2014/М-60, на виконання протокольної ухвали від 02.09.2014р., та в порядку статей 130, 137 ЦПК України, з вимогою направити суду інформацію щодо того, чи направлялося [PERSON] повідомлення про збільшення відсоткової ставки, а також докази згоди вказаної особи на збільшення відсоткової ставки (а.с.38), який був отриманий банком 02.10.2014р. (а.с.39). Відповідач в судове засідання не з'явився, своїх заперечень чи пояснень по суті позовних вимог не надав, витребувану у запиті інформацію суду не направив. Разом з тим, з рішення Апеляційного суду м. Києва від 07.10.2014р. вбачається, що в судовому засіданні при розгляді апеляційної скарги [PERSON] на заочне рішення Святошинського районного суду м. Києва від 16.01.2014р. у справі за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до [PERSON], третя особа: [PERSON], про стягнення заборгованості за кредитним договором, представник ПАТ «Альфа-Банк» підтвердив факт неповідомлення поручителя про збільшення розміру відсоткової ставки. Доказів зворотного Відповідачем не надано. За ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, шляхом визнання договору поруки № 700007797-П від 20.06.2008р., укладеного між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] припиненим з 01 вересня 2008 року. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 553, 554, 559 ЦК України, з урахуванням п. 22 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30.03.2012р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин»,

Outcome: approved