Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

В травні 2015 року позивач [PERSON] звернулась з позовом до Київського районного суду м. Харкова з вимого до відповідача [PERSON] усунути перешкоди в здійсненні права користування та розпорядження належної їй на праві власності квартирою № 84 в будинку № 2-А по вул. Гоголя в м Харків; визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS] в м Харків зі зняттям його з обліку в реєстраційного обліку за вказаною адресою. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 24.04.2015 року на підставі договору купівлі-продажу стала власником квартири [ADDRESS], на момент вчинення правочину у вказаній квартирі проживали та були зареєстровані двоє осіб: власниця квартири [PERSON], та її племінник [PERSON] Того ж дня [PERSON] придбав для себе квартиру [ADDRESS]. Посилаючись на умови укладеного договору купівлі-продажу власниця квартири [PERSON] гарантувала виселення та зняття з реєстраційного обліку всіх осіб, які проживали в строк до 28.04.2015 року. Позивач зазначає, що в день укладення договору [PERSON] та [PERSON] виїхали з вказаної квартири, [PERSON] з реєстраційного обліку знялась, а [PERSON] залишається зареєстрованим за вказаною адресою, незважаючи на придбання ним квартири за адресою: м Харків, [ADDRESS]. Позивач також зазначає, що реєстрація [PERSON], як проживаючого в належній їй на праві власності квартирі строює для неї перешкоди в користування та розпорядженні майном на її власний розсуд, вона позбавлена можливості оформити субсидію та вимушена нести додаткові витрати по сплаті комунальних платежів. У звязку з чим вимушена звернутися до суду з позовною заявою. В судове засідання\~\~представник позивача [PERSON]В, який діє на підставі договору від 22.05.2015 року, не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та представника позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити на підставах, викладених в позовній заяві, не заперечували проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про місце і час розгляду справи були повідомлені належним чином, тому враховуючи, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд відповідно до ч. 1 ст.224 ЦПК України вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до\~\~ч.1\~ст. 11\~\~ЦПК України\~\~суд\~\~розглядає цивільні справи\~\~не інакше як за зверненням фізичних\~\~чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть\~\~участь у справі.\~\~ Згідно\~ст. 60 ЦПК України\~\~кожна сторона\~\~зобовязана довести\~\~ті обставини,\~\~на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] в м Харків на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 24.04.2015 року (арк. справи 4-5). Згідно п. 9 вказаного договору продавець [PERSON] зобовязується зняти з реєстраційного обліку зареєстрованих осіб та звільнити квартиру 28.04.2015 року. Згідно довідки з місця проживання про склад сімї та прописку комунального підприємства «Жилкомсервіс» від 08.05.2015 року [PERSON] зареєстрований за адресою: м Харків, вул. Гоголя, буд .№ 2-А[ADDRESS] (арк. справи 6). Згідно копії нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 24.04.2015 року вбачається, що відповідач [PERSON] придбав у власність квартиру № 10, що знаходиться в будинку готельного типу літ «Д-4», розташованому за адресою: м. Харків, вул. Дарвіна (арк. справи 7-9). Відповідно до частини першої\~статті 383 Цивільного кодексу України\~власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Згідно положень\~статті 391 Цивільного кодексу України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Виходячи з положень статей 16, 386, 391 Цивільного кодексу України, власник має право звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який враховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. Статтею 156 Житлового кодексу УРСР\~передбачено, що члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також\~стаття 405 Цивільного кодексу України. Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що право членів сім'ї власника будинку (квартири) користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім'ї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім'ї. У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. ст.\~71,\~72,\~116,\~156 Житлового кодексу України;\~ст. 405 Цивільного кодексу України). Відповідна правова позиція міститься і в постановах Верховного Суду України від 16 січня 2012 року по справі № 6-57цс11 та від 05 листопада 2014 року по справі № 6-158цс14, яка з огляду на положення\~ст. 360-7 ЦПК України\~є обов'язковою для застосування судами України. Згідно ч.2 статті 64 Житлового кодексу України до членів сімї власника будинку (квартири) належать особи: дружина наймач (власника), їх діти і батьки, членами сім'ї\~\~наймача (власника) можу бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем (власником) і ведуть з ним спільне господарство. Як вбачається з матеріалів справи, угода між відповідачем [PERSON] та позивачем [PERSON] щодо порядку користування квартирою № 84 в будинку № 2-А по вул. Гоголя в м Харків не укладалась. За таких обставин, враховуючи, що право відповідача на проживання в квартирі позивача є похідним від прав колишньої власниці квартири [PERSON] за згодою якої він проживав в цій квартирі, приймаючи до уваги, що новою власницею квартири з 24.04.2015 року є [PERSON], у звязку з чим у відповідності зі статтею 391 Цивільного кодексу України\~вона має право вимагати від відповідача [PERSON] усунути перешкоди у користуванні її власністю. Вирішуючи питання про зняття відповідача з реєстраційного обліку суд приходить до наступного. Відповідно до\~статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, про виселення. За таких обставин, обов'язок зняти з реєстрації відповідача [PERSON] на підставі судового рішення покладений на територіальні управління Державної міграційної служби України чинним законодавством України,у звязку з чим не потребує додаткового підтвердження в судовому порядку. Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, повязані із зверненням до суду і розглядом цивільної справи. На підставі наведеного,

Outcome: partial