Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

В серпні 2018 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання в розмірі 3000,00 грн. щомісячно, яка продовжує навчання, мотивуючи позовні вимоги тим, що шлюб між батьками позивачки було розірвано. Позивачка [PERSON], [INFO] є рідною донькою відповідача, яка не працює, так як є студенткою факультету обліку і аудиту на денній формі навчання Вінницького національного аграрного університету (термін навчання з 01.09.2017 року по 30.06.2021 рік). Оскільки позивачка навчається на денній формі навчання, не має джерела доходів, знаходиться на утриманні своєї матері, потребує допомоги зі сторони батька, тому звернулася до суду з даним позовом. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила стягувати з [PERSON] аліменти на її утримання на період навчання в розмірі 3000,00 грн. від усіх видів його доходів щомісячно, починаючи стягнення з дати подання позову та до закінчення нею навчання чи до досягнення 23-річного віку. Не заперечила щодо заочного розгляду справи. Також суду зазначила, що витрачає значні кошти на лікування (має проблеми з нирками), на проїзд та крім цього потребує коштів на їжу, одяг, тому визначила таку суму аліментів. На запитання суду пояснила, що у її батька відповідача по справі є ще один повнолітній син та двоє неповнолітніх дітей. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, хоча про день, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причину неявки суд не повідомив. Тому, суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Заслухавши пояснення позивачки [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON], які є батьками позивачки було розірвано на підставі рішення Староміського райсуду м. Вінниці від 27.02.2008 року (а.с. 8). Відповідно до свідоцтва про народження серії І-АМ №109884, позивачка [PERSON], [INFO], є донькою відповідача [PERSON] (а.с.6). \~ \~ \~ \~ Повнолітня донька відповідача [PERSON] зареєстрована разом з матірю [PERSON] за адресою: м. Вінниця, вул. Макаренка, 15, що підтверджується довідкою квартального комітету «Добробут» №2117 від 30.10.2018 року (а.с.29). [PERSON] є студенткою ІІ курсу денної контрактної форми навчання факультету обліку і аудиту Вінницького національного аграрного університету (IV рівень акредитації). Термін навчання з 01.09.2017 року по 30.06.2021 рік, що стверджується довідкою №144 від 29.10.2018 року та договором про навчання №087.17д-ОіП від 22.08.2017 року (а.с.10, 30). Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як розяснив Пленум Верховного Суду України у п. 20 Постанови від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. По даній справі встановлено, що позивачка - донька відповідача [PERSON] досягла повноліття, однак не досягла 23 років, навчається стаціонарно на контрактній основі, не працює, а тому потребує утримання не лише від матері, з якою проживає, але й від батька. Отже, суд прийшов до висновку про наявність обовязку відповідача [PERSON] піклуватися та матеріально забезпечувати свою повнолітню доньку [PERSON], тобто сплачувати аліменти на її утримання на період навчання. Разом з тим, на думку суду, заявлений розмір аліментів в сумі 3000 грн., який зазначила позивачка, є дещо завищеним, оскільки суду не надано доказів про розмір щомісячного доходу відповідача, що він має достатню фінансову спроможність сплачувати аліменти в заявленому позивачкою розмірі. Крім того, судом встановлено, що відповідач має ще одного повнолітнього сина та двох неповнолітніх дітей. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштівта інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до\~Закону України\~«Про Державний\~бюджет на\~2018\~рік» прожитковий\~мінімум на\~одну працездатну\~особу на\~місяць \~за період\~з 01.07.18\~року по\~30.11.18\~року становить 1841 грн., за період з 01.12.2018 року по 31.12.2018 року - 1921 грн. Враховуючи те, що прожитковий мінімум на одну працездатну особу на місяць становить 1921,00 грн., а повнолітню дитину, яка навчається стаціонарно на\~контрактній основі зобовязані утримувати і мати, і батько, беручи до уваги стан здоровя повнолітньої дочки, яка продовжує навчання і платника аліментів, а також те, що відповідач має на утриманні двох неповнолітніх дітей, суд виходячи із засад розумності і справедливості, а також найкращого забезпечення інтересів повнолітньої доньки прийшов до висновку, що з відповідача [PERSON] слід стягувати на користь позивачки щомісячно 1000 грн. аліментів, які підлягають індексації, починаючи стягнення з дня звернення до суду з позовом, тобто з 20.08.2018 року, на період навчання доньки у Вінницькому національному аграрному університеті та не більше ніж до досягнення донькою 23-х років, а саме до 30.06.2021року включно, задовольнивши таким чином позовні вимоги частково. Оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору, тому згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави в сумі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial