Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

В червні 2014 р.[PERSON]звернулася до суду з позовом,уточненим в процесі розгляду справи,в якому зазначає,що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом,виданого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON].14.05.2014 р.за р№ 2083 та зареєстрованого в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 14.05.2014 р.за номером 5647374,вона є власником квартири [ADDRESS]. Квартира була успадкована після смерті тітки позивачки [PERSON],1937 р.н.,яка померла [INFO] За життя [PERSON]дала згоду на вселення та реєстрацію проживання в належній їй квартирі своєї родички [PERSON].з донькою [PERSON],2004 р.н.,які з осені 2012 р.у вказані вище квартирі фактично не проживають та вивезли свої речі,проте реєстрацію проживання добровільно не припинили. Крім того,з червня 2014 р.у вказаній вище квартирі без відома та згоди позивачки як нового власника, була зареєстрована друга дитина відповідачки [PERSON],2014 р.н. Посилаючись на те,що відповідач [PERSON]та її діти [PERSON].і [PERSON]не є членами її сім*ї або близькими родичами, реєстрація їх права проживання у спірній квартирі порушує права власника на користування спірною квартирою,яку позивач має намір використовувати для власної родини,або розпорядження нею,відповідачка відмовилась добровільно разом із дітьми припинити реєстрацію проживання у квартирі,позивач просить суд усунути перешкоди у користуванні квартирою [ADDRESS],визнавши відповідача [PERSON]та її дітей [PERSON].і [PERSON]втратившими право користування спірною квартирою. В судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON]позов підтримала та пояснила,що 14.05.2014 р.[PERSON] оформила спадкові права після смерті тітки [PERSON]та набула права власності на квартиру [ADDRESS],які належним чином зареєструвала.За життя [PERSON]дала згоду на вселення та реєстрацію проживання в належній їй квартирі відповідачки [PERSON]та її доньки [PERSON],2004 р.н.,які з осені 2012 р.у спірній квартирі не проживають,проте реєстрацію проживання добровільно не припинили.Крім того,у червні 2014 р.у вказаній вище квартирі без відома та згоди позивачки,яка на той час вже була її власником,відповідачка зареєструвала свою другу дитину [PERSON],2014 р.н.Відповідачка та її діти не є членами сім*ї нового власника, не мають самостійного права на користування цим житлом, тому після смерті [PERSON]їх право на користування спірною квартирою припинилося. Відповідачка відмовилась добровільно разом із дітьми припинити реєстрацію проживання у спірній квартирі,чим перешкоджає позивачці як власнику користуватись та розпоряджатись цим житлом на власний розсуд. Просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідачка [PERSON].в судовому засіданні проти позову заперечувала з посиланням на те,що у спірній квартирі вона та її старша дочка [PERSON],2004 р.н.,були зареєстровані за згодою її тітки власниці квартири [PERSON],деякий час проживали та вкладали кошти у ремонт.В серпні 2012 р.вони з квартири виїхали та мешкають в іншому житловому приміщенні,а в червні 2014 р.вона зареєструвала у спірній квартирі свою новонароджену дитину [PERSON],2014 р.н., за місцем своєї реєстрації, без відома та згоди [PERSON]Вважає,що позов не підлягає задоволенню,оскільки позивачка не відшкодувала їй витрати на ремонт спірної квартири ,який проводився нею під час спільного проживання з [PERSON],іншого житлового приміщення для реєстрації проживання вона та діти не мають. Всебічно вивчивши обставини справи,заслухавши сторони та їх представників,дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позов заявлений обґрунтовано,підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Судом встановлено та перевірено доказами, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом,виданого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON].14.05.2014 р.за р№ 2083 та зареєстрованого в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 14.05.2014 р.за номером 5647374,[PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. З наведеного суд встановив,що позивач набув право власності на спірну квартиру у встановлений законом спосіб та підтвердив ці обставини належними допустимими доказами,які відповідач нічим не спростувала. На час оформлення спадкових прав позивачки,в квартирі були зареєстровані відповідач [PERSON]та її дитина [PERSON],2004 р.н.,а з червня 2014 р.її дитина [PERSON],2014 р.н.,що не оспорювалось сторонами справи та підтверджено довідками ЖКО ПАТ «Запоріжнердпром» від 22.05.2012 р.та 21.08.2014 р. Реєстрація [PERSON]та її дитини [PERSON],2004 р.н.у спірній квартирі відбулася за життя її власниці [PERSON],яка померла [INFO],реєстрація [PERSON].у спірній квартирі відбулася без відома та згоди її нової власниці [PERSON] Частиною 2 ст.64 ЖК України передбачено,що до членів сім*ї наймача належать дружина,їх діти і батьки.Членами сім*ї наймача може бути визнано і інших осіб,якщо вони постійно проживають разом із наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Таким чином,суд встановив,що відповідачка [PERSON], її дочка [PERSON] були зареєстровані у спірній квартирі як члени сім*ї колишнього власника [PERSON], неповнолітня [PERSON]була зареєстрована за місцем реєстрації матері без відома та згоди власника житла, між ними та новим власником [PERSON]сімейні стосунки відсутні. Відповідно до ч.1 ст.156 ЖК України та з урахуванням положень ч.1 ст.405 ЦК України ,члени сім*ї власника житла,які разом з ним проживають у будинку(квартирі),що йому належить,користуються жилим приміщенням в обсязі,визначеному відповідно до угоди з власником. За змістом ст.405 ЦК України,яка регламентує поняття житлового сервітуту колишніх членів сім*ї та підстави збереження житлових прав цих осіб,члени сім*ї власника житла зберігають право на користування цим житлом саме на період,коли зберігається право власності певної особи на це житло. Згідно вказаних правових норм,які регулюють об*єм житлових прав члена сім*ї колишнього власника,слідує,що право члена сім*ї власника будинку(квартирі) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно. Оскільки закон не передбачає переходу прав і обов*язків в частині збереження права користування житлом членів сім*ї колишнього власника у випадку зміни власника будинку(квартири),суд дійшов висновку,що відповідач [PERSON]та її діти [PERSON].і [PERSON]внаслідок припинення права власності на спірну квартиру колишнього власника [PERSON]після її смерті,втратили право користування житловим приміщенням зазначеної квартири. Встановлені судом обставини підтверджуються матеріалами справи та не спростовані відповідачем під час її судового розгляду. Відповідно до ст.383,391 ЦК України,ст.157 ЖК України власник житлового будинку,квартири має право використовувати помешкання для власного проживання,проживання членів своєї сім*ї,інших осіб,вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином,суд встановив,що позов грунтується на законі,підтверджений доказами і підлягає задоволенню,оскільки правові підстави для користування спірною квартирою відповідачкою та її дітьми,їхня реєстрація у квартирі без згоди власника створює йому перешкоди для користування та розпорядження власністю. Доводи відповідача про наявність між нею та позивачем певних неузгоджених майнових питань не впливає на висновки суду у даній справі. На підставі ст.64 ч.2,156,157 ЖК України,ст.383,391,405 ЦК України, ст.3,10,11,57,60,212 -215,218 ЦПК України,суд-

Outcome: approved