Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-19 00:00:00

В січні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, посилаючись на те, що у трудові книжці допущено помилку в даті народження позивача, а саме: замість вірної дати 1958 рік вказано 1957, у зв`язку з чим йому було відмовлено у постановці на облік до пенсійного фонду. Причиною звернення до суду є розбіжності в написанні народження заявника в правовстановлюючих документах. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та дату слухання справи повідомлений належним чином, подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, просив позовні вимоги задовольнити. Представник Лиманський відділ обслуговування громадян Суворовське об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі в судове засідання не з`явився, про час та дату слухання справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, з позовними вимогами згодні. За даних обставин суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін та без здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписуючого засобу, відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз`яснено у п. 24 Постанови Пленуму Верхового Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. У відповідності до ч.3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеними у свідоцтві про народження або в паспорті. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що, [PERSON] народився [INFO] в с. Стара Жадова Сторожинецького району Чернівецької області, що підтверджується паспортом серії [NUMBER] виданого Комінтернівським РВ ГУМВС України в Одеській області 19.04.2007 року. Згідно копії трудової книжки, виданої Комінтернівським районним виробничим об`єднанням по виробничо - технічному забезпеченню сільського господарства, записано російською мовою: « [PERSON] , год рождения 1957» виправлено на «1958». Дата заповнення трудової книжки 09.11.1975 рік. Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. З врахуванням викладеного, оцінивши всі докази в сукупності, суд вважає доведеним, що Трудова книжка видана на ім`я [PERSON] з вказаною датою народження 1957 рік належать заявнику [PERSON] , дата народження якого 1958 рік, що підтверджується паспортом громадянина України. Враховуючи, що заявник не має іншої можливості, аніж в судовому порядку встановити факт, що має юридичне значення, за викладених обставин заяву слід задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved