Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

В січні 2014 р. позивач ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з позовом до відповідача ВДВС Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві, третя особа: [PERSON], в якому просив суд: - звільнити автомобіль марки «Mazda 6 SDN» рік випуску 2006, шасі (кузов, рама) № [NUMBER], д.н. [NUMBER], зареєстрований УДАІ ГУ МВС України в м. Києві 16 серпня 2006р., який належить третій особі з-під арешту, який накладено постановою відповідача № 35703461 від 14 березня 2013р.; - зобов'язати відповідача вчинити дії, спрямовані на зняття арешту та вилучення запису з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, а саме: автомобіль марки «Mazda 6 SDN» рік випуску 2006, шасі (кузов, рама) № [NUMBER], д.н. [NUMBER], зареєстрований УДАІ ГУ МВС України в м. Києві 16 серпня 2006р., який належить третій особі; - зобов'язати відповідача вчинити дії, спрямовані на зняття з розшуку автомобіля марки «Mazda 6 SDN» рік випуску 2006, шасі (кузов, рама) № [NUMBER], д.н. [NUMBER], зареєстрований УДАІ ГУ МВС України в м. Києві 16 серпня 2006р., який належить третій особі, що оголошено органами УДАІ. Відповідно до постанови ВДВС Шевченківського РУЮ № 35703461 від 14 березня 2013р. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 17 серпня 2006 р. між позивачем та третьою особою укладено кредитний договір № 014/2499/73/43292 (далі по тексту - кредитний договір) про надання кредиту в сумі 27700,0 дол. США за програмою «Авто в кредит». 17 серпня 2006 р. в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та третьою особою було укладено договір застави транспортного засобу, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], та зареєстрований в реєстрі за № 2320 (далі по тексту - договір застави), відповідно до п. 1.2 якого ним передано в заставу належний йому транспортний засіб марки «Mazda 6 SDN», 2006р. випуску, кузов №[NUMBER], д.н. [NUMBER], зареєстрований в УДАІ ГУ МВС України в м. Києві 16 серпня 2006 р., свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії [NUMBER]. У зв'язку з невиконанням третьою особою умов кредитного договору, позивач звернувся з позовом до Шевченківського районного суду м. Києва про стягнення заборгованості. Згідно рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 14 грудня 2010 р. та виданого судом 19 травня 2011 р. виконавчого листа № 2-6325/10 з третьої особи підлягає стягненню на користь позивача сума заборгованості за кредитом в сумі 201624,96 грн.; 1700,0 грн. державного мита та 120,0 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення, а також звернуто стягнення на заставний автомобіль. За заявою позивача, 19 грудня 2012р. відповідачем було відкрито виконавче провадження № 35703461 з примусового виконання виконавчого листа № 2-6325/10, виданого 19 травня 2011р. Шевченківським районним судом м. Києва. В ході проведення виконавчих дій, 14 березня 2013р. державним виконавцем відповідача винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, та оголошено в розшук автомобіль, який було передано в заставу. 26 червня 2013 р., на підставі п. 6) ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, оскільки згідно відповіді УДАІ ГУ МВС України в м. Києві, за боржником [PERSON] транспортних засобів не зареєстровано. При винесенні постанови про повернення виконавчого документа, державним виконавцем не зазначено про зняття арешту, накладеного на майно боржника та скасування розшуку, що суперечить нормам Закону України «Про виконавче провадження». Враховуючи те, що на теперішній час між позивачем та третьою особою, як боржником, ведуться перемовини з приводу укладення нового кредитного договору та визначення остаточної суми заборгованості за кредитом, то наявність арешту на заставний автомобіль позбавляє позивача можливості укласти незаборонені чинним законодавством правочини, спрямовані на врегулювання проблемної заборгованості. До судового засідання представником позивача було подано до суду заяву, в якій сторона позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, і підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач, про час та місце розгляду справи оповіщався, в установленому законом порядку, клопотав перед судом про розгляд справи у відсутність свого представника. Оскільки сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, і це встановлено судом, рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 14 грудня 2010р., яке набрало законної сили, позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до [PERSON] задоволено, на підставі вказаного рішення стягнуто з останнього заборгованість за кредитом в сумі 201624,96 грн.; 1700,0 грн. державного мита та 120,0 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення. Крім того, звернуто стягнення на автомобіль марки «Mazda 6 SDN», 2006р. випуску, шасі (кузов, рама) № [NUMBER], д.н. [NUMBER], зареєстрований УДАІ ГУ МВС України в м. Києві 16 серпня 2006р., який належить боржнику на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серії [NUMBER], виданого УДАІ ГУ МВС України в м. Києві. За заявою позивача, 19 грудня 2012 р. відповідачем було відкрито виконавче провадження № 35703461 з примусового виконання виконавчого листа № 2-6325/10, виданого 19 травня 2011р. Шевченківським районним судом м. Києва. В ході виконавчого провадження, відповідачем 14 березня 2013р. накладено арешт та оголошено в розшук заставний автомобіль. 26 червня 2013р., на підставі п. 6) ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, однак державним виконавцем не було знято розшук та арешт з вищезазначеного автомобіля, накладений в межах виконавчого провадження. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом, зокрема, винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Відповідно до п. 6) ч. 1 ст. 47 цього Закону виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснювалося частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом має передати стягувачу, або майно, на яке необхідно звернути стягнення з метою погашення заборгованості (крім коштів), а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. В судовому засіданні було встановлено, що виконавче провадження в справі було закінчено у зв'язку з тим, що у боржника відсутнє майно, на яке необхідно звернути стягнення. Відповідно ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, а також приймаючи до уваги те, що виконавче провадження по виконанню рішення по цивільній справі № 2-6325/10 завершено, заходи, які застосовуються для забезпечення примусового виконання рішення, а саме арешт майна, мають бути знятими та скасованими. Стосовно вимог позивача про: - зобов'язання відповідача вчинити дії, спрямовані на зняття арешту та вилучення запису з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, а саме: автомобіль марки «Mazda 6 SDN» рік випуску 2006, шасі (кузов, рама) № [NUMBER], д.н. [NUMBER], зареєстрований УДАІ ГУ МВС України в м. Києві 16 серпня 2006р., який належить третій особі; - зобов'язання відповідача вчинити дії, спрямовані на зняття з розшуку автомобіля марки «Mazda 6 SDN» рік випуску 2006, шасі (кузов, рама) № [NUMBER], д.н. [NUMBER], зареєстрований УДАІ ГУ МВС України в м. Києві 16 серпня 2006р., який належить третій особі, який оголошено органами УДАІ, відповідно до постанови ВДВС Шевченківського РУЮ № 35703461 від 14 березня 2013р., то в цій частині позов не підлягає задоволенню, оскільки вимоги є передчасними. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 229,4 грн.

Outcome: partial