Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

До Високопільського районного суду Херсонської області звернулося Публічне акціонерне товариство [PERSON] «Приватбанк» із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, зазначивши, що відповідно до укладеного договору №б/н від 04.06.2010 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 5000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Щодо встановлення кредитного ліміту банк керується п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», складає між нею та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до п.1.1.7.12 Умов та Правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Враховуючи те, що відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала, а тому станом на 28.02.2017 року має заборгованість 64431,21 грн., яка складається з наступного: 4832,15 грн. заборгованість за кредитом; 52373,46 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3681,26 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина) та 3044,34 грн. штраф (процентна складова). Просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 64431 грн. 21 коп. за кредитним договором №б/н від 04.06.2010 року, витрати за публікації статті в газеті «Урядовий Курєр» в розмірі 210,00 грн. та судові витрати в розмірі 1600,00 грн. Представник позивача [PERSON] акціонерного товариства [PERSON] банк «Приватбанк», за довіреністю [PERSON] (а.с.42), наполягає на задоволенні позову з підстав викладених у позовній заяві та зазначив у позові про розгляд справи у відсутності представника (а.с.87). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, будучи належним чином повідомлена про дату час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ст.74 ЦПК України, про що свідчить оголошення в газеті «Урядовий Курєр» №101 від 02.06.2017 року (а.с.88 на звороті), а тому суд розглядає справу за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, судом встановлено: - Із копії розрахунку заборгованості (а.с.8-11) вбачається, що відповідач станом на 28.02.2017 року має заборгованість 64431,21 грн., яка складається з наступного: 4832,15 грн. заборгованість за кредитом; 52373,46 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3681,26 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина) та 3044,34 грн. штраф (процентна складова). Останній платіж за кредитом відповідачем здійснено 26.02.2014 року (а.с.10). - Із копії заяви позичальника №б/н від 04.06.2010 року (а.с.12) вбачається, що позивач надав [PERSON] кредит в розмірі 5000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Щодо встановлення кредитного ліміту, банк керується п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», складає між нею та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. - Із копії паспорту громадянина України (а.с.13) вбачається, що [PERSON], народилася 10.09.1991 року, в селищі Високопілля Херсонської області, зареєстрована та проживає в [INFO], що підтверджується довідкою Високопільської селищної ради Високопільського району Херсонської області (а.с.47). Згідно ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.527 ЦК України, ч.1. Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. ч.2. Кожна із сторін у зобовязанні має право вимагати доказів того, що обовязок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непредявлення такої вимоги. Відповідно до ст.530 ЦК України, ч.1. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. ч.2. Якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошового зобовязання. Згідно ст.629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Судом встановлено, що відповідач відповідно до поданої заяви №б/н від 04.06.2010 року (а.с.12) отримала від позивача кредит в розмірі 5000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Щодо встановлення кредитного ліміту, банк керується п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» (а.с.14-38), складає між нею та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до п.1.1.7.12 Умов та Правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Внаслідок неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору, станом на 28.02.2017 року має заборгованість 64431,21 грн., яка складається з наступного: 4832,15 грн. заборгованість за кредитом; 52373,46 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3681,26 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина) та 3044,34 грн. штраф (процентна складова). Отже заборгованість відповідно до розрахунку заборгованості становить 64431,21 грн. (а.с.8-11). Таким чином, оскільки відповідач, внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобовязань, порушила виконання умов кредитного договору №б/н від 04.06.2010 року та норми діючого законодавства, суд вважає за можливим вимогу позивача щодо стягнення з відповідача суми заборгованості задовольнити у повному обсязі, тобто стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по кредитному договору на загальну суму 64431 грн. 21 коп. Крім того, згідно ст.88 ЦПК України, із відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються із 1600,00 гривень сплаченого судового збору, що підтверджується платіжним дорученням (а.с.1) та відповідно до вимог п.6 ч.3 ст.79 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати за публікацію в газеті «Урядовий курєр» про виклик відповідача в судове засідання в сумі 210,00 грн., що підтверджується копією платіжного документу (а.с.88). На підставі викладеного, ст.ст. 526, 527, 530, 625, 629, 1050 ЦК України та

Outcome: approved