Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-06 00:00:00

В червні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 09 листопада 2005 року помер її батько [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді домоволодіння №20 по вул. Дімітрова в м. Бориспіль Київської області. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є його діти: син [PERSON] та дочка [PERSON] [PERSON] спадщину після смерті батька приймати не бажав, так як власних спадкоємців не мав, тому вважав, що домоволодіння повинна успадкувати його сестра [PERSON] У звязку з цим, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори [PERSON] не подавав та не вчиняв будь-яких дій для отримання спадщини. В свою чергу, [PERSON] у встановлений законом шестимісячний строк подала заяву про прийняття спадщини після смерті батька та вважала, що прийняла у спадщину на все належне при його житті майно. 23 березня 2006 року [PERSON] помер. Після його смерті [PERSON] не подавала заяву про прийняття спадщини, так як знала, що спадщину після смерті батька останній не приймав, а іншого майна в нього не було. У жовтні 2017 року при зверненні позивача до Бориспільської міської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено та розяснено, що [PERSON] прийняв половину спадщини після смерті [PERSON] шляхом постійного проживання разом з батьком на час відкриття спадщини. Разом з цим, [PERSON] пропущено строк для прийняття спадщини після смерті брата [PERSON] Тому [PERSON] просить визначити їй додатковий строк тривалістю один місяць для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] який помер 23 березня 2006 року. У судовому засіданні [PERSON] підтримала позовні вимоги та просила суд задовольнити предявлений нею позов. Представник Бориспільської міської ради [PERSON] у судове засідання не зявилася. Натомість направила лист, яким просила проводити судове засідання без представника міської ради та вказала, що заперечень з приводу позовних вимог немає. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 09 листопада 2005 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ОК №036685 (а.с.21). За час свого життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Київської області [PERSON] від 04 грудня 2003 року, яким належну йому частину будинку №20, що знаходиться по вул. Димитрова в м. Бориспіль Київської області заповів своєму онуку [PERSON] (а.с.29). Відповідно до ч.1 ст.1269\~та ч.1\~ст.1273\~ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Спадкоємець за заповітом може відмовитися від прийняття спадщини, подавши відповідну заяву нотаріусу. Встановлено, що [PERSON] відмовився від прийняття спадщини за заповітом, про що подав нотаріусу відповідну заяву (а.с.30). Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визнані у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є його діти: син [PERSON] та дочка [PERSON], згідно копій свідоцтва про народження, виданих на їхнє імя (а.с.7). Так, [PERSON] у встановлений законом шестимісячний строк звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] (а.с.27). В свою чергу, [PERSON] прийняв спадщину на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України шляхом постійного проживання разом з батьком на час відкриття спадщини, що підтверджується копією будинкової книги для прописки громадян, що проживають у [INFO] (а.с.41-49). Незважаючи на це, спадкоємці не звернулись до Бориспільської міської державної нотаріальної контори з заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину. 23 березня 2006 року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ОК №045963 (а.с.52). Згідно з ч.1 ст.1265 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні сестри спадкодавця. Згідно з вимогами ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до вимог ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що позивач звернулась з заявою про прийняття спадщини після смерті брата [PERSON] з пропуском встановленого шестимісячного строку (а.с.51). Оскільки, смерть батька та брата дуже негативно вплинули на стан її здоровя, що в подальшому призвело до встановлення [PERSON] І групи інвалідності загального захворювання з потребою постійного стороннього догляду (а.с.9). Крім цього, [PERSON] була необізнана про ту обставину, що її брат [PERSON] вважається таким, що прийняв спадщину після смерті [PERSON] у звязку з тим, що на час відкриття спадщини проживав разом з спадкодавцем. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У відповідності до п.24 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як поважні причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути визнані: хвороба; відїзд, відрядження; необізнаність особи з порядком прийняття спадщини та оформлення прав на спадкове майно; необізнаність особи про наявність спадкового майна; юридичне не освідчення. Судом встановлено, що позивачем пропущено шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті брата [PERSON] через юридичну необізнаність у сфері спадкування. Зокрема необізнаність з положенням ЦК України, що спадкоємець, який постійно проживав разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку він не заявив про відмову від неї. З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку, що позивач пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини, у звязку з чим позовні вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved