Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-26 00:00:00

В травні 2017 року позивачка [PERSON] звернулася до Ковпаківського районного суду м. Суми з позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON], Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору\~[PERSON] відділ державної виконавчої служби м. Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області та у точненій позовній заяві просить суд: - визнати протиправною та скасувати реєстрацію права власності на житловий будинок, що розташована за адресою: м. Суми, вул. Миропільска, 5 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» та земельну діляянку площею 0,0627 кв.м за цієюж адресою, проведену 16.03.2016 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], як державним реєстратором прав на нерухоме майно; Скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про реєстрацію права власності №12804079 про реєстрацію за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кей Колект» (код ЕДРПОУ 37825968 права власності на житловий будинок, загальною площею 73,4 кв.м, житлова площа 47,2 кв.м, з надвірними господарчими та побутовими будівлями, що розташований за адресою: : Сумська область, м. Суми, вул. Миропільська, будинок 5, що здійснений 16.03.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] Скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про реєстрацію права власності №13804362 про реєстрацію за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кей Колект» (код ЕДРПОУ 37825968) права власності на земельну ділянку площею 0,0627, кадастровий номер: 5910136600:10:001:0015, що розташована за адресою: : Сумська область, м. Суми, вул. Миропільська, будинок 5, що здійснений 16.03.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] з відновленням запису про реєстрацію права власності [PERSON] на зазначений будинок та земельну ділянку, а також стягнути з відповідачів судові витрати. В обґрунтування заявленого позову позивачка посилається на те, що 13.02.2008 року між нею - [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк» було укладено договір про надання споживчого кредиту №11296988000 (далі Кредитний договір), відповідно до якого АКІБ «УкрСиббанк» надав їй в кредит грошові кошти у розмірі 33900,00 доларів США на строк до 03.06.2026 року. 13.02.2013 року з метою забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору, між нею [PERSON]М, та АКІБ «УкрСиббанк» було укладено договір іпотеки №76919, за яким вона передала в іпотеку житловий будинок по вул. Миропільською,5 у м. Суми та і на земельну ділянку загальною площею 627 кв, на якій розташований житловий будинок з надвірними господарськими та побутовими будівлями. Позивачка зазначає, що пізніше їй стало відомо, що між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» було укладений договір факторингу №2, відповідно до якого та додатку №1 до цього договору, до ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» перейшло право вимоги заборгованості по кредитному договору №№11296988000 від 03.06.2005року та перейшло право вимоги за договором іпотеки № 76919 від 13.02.2013року. Як вказує позивачка, 20.07.2016 року їй стало відомо, що 22.03.2016року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] було зроблений запис №28862480 від 22.03.2016 про державну реєстрацію права власності, згідно якого право власності на об'єкт нерухомого майна житлового будинку з надвірними господарськими та побутовими спорудами та земельну ділянку у м. Суми, по вул. Миропільський,5 зареєстровано за ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» При цьому, підставою внесення запису стало рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) - індексний номер 28862480 від 22.03.2016р. Однак, позивачка вважає дії приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] з державної реєстрації права власності на житловий будинок та земельну ділянку, що розташовані за адресою: м. Суми, вул. Миропільска,5 за Товариством з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» з відкриттям розділу та присвоєнням об'єкту нерухомого майна нового реєстраційного номера 13804079, яка була проведена 22.03.2016року, та рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса [PERSON]М. як державного реєстратора прав на нерухоме майно про державну реєстрацію прав та обтяжень № 28862480, від 22.03. 2016року про проведення державної реєстрації права власності на житловий будинок та земельну ділянку, що розташовані за адресою: м. Суми, вул. Миропільска,5 за Товариством з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ», Індексний номер 28862480 від 22.03.2016 року, незаконними та такими, що мають бути скасовані, у звязку з чим, [PERSON] звернулася до суду з відповідним позовом. У судовому засіданні позивачка та її представник заявлені уточнені позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили суд їх задовольнити і вказали, що перехід права власності на належне їй нерухоме майно відбувся незаконно, без достатніх правових підстав, з порушенням норм Законів України, під час дії арешту на предмет іпотеки, у період дії мораторію на примусове відчуження житла, тому нотаріус не мала права реєструвати право власності на предмет іпотеки за ТОВ «Кей Колект». У судове засідання представник відповідача\~ТОВ «Кей-Колект» посилався на письмові запереченя проти позову та вважав, що вказаний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. Однак, суд не погоджується з доводами представника відповідача, оскільки предметом даного спору є не оскарження дій або бездіяльності нотаріуса як державного реєстратора прав на нерухоме майно, а спір стосовно права власності на спірний житловий будинок та земельну ділянку як предмета іпотеки, який виник між позивачем та відповідачем ТОВ «Кей-Колект», у звязку з чим даний спір не є спором фізичної особи із субєктом владних повноважень, з приводу виконання ним владних управлінських функцій, а тому має вирішуватись в порядку цивільного судочинства. Крім того, ухвалою Окружного Адміністративного суду м. Київа від 27 квітня 2017 року закрито провадження за позовом [PERSON] до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального окруу [PERSON], 3-ї особи: ТОВ «Кей Колект», [PERSON] відділ державної виконавчої служби ГТУЮ у Сумській області про визнання протиправними та скасування рішення, скасування записів та роз*яснено позивачу, що розгояд такої справи віднесено до юрисдикції загального суду в порядку цивільного судочинства. Крім того, питання щодо державної реєстрації прав власності на нерухоме майно є похідним від вирішення питання щодо виникнення права власності на це майно у тієї чи іншої особи, а тому не може розглядатись окремо від вирішення основного спору щодо права власності на нерухоме майно. Відповідач - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] про час та місце судових засідань повідомлений належним чином, що підтверджується її заявою про розгляд справи у її відсутність, заперечення на позовну заяву не надав. Представник третьої особи [PERSON] відділу державної виконавчої служби м. Суми Головного територіального упраління юстиції у Сумській області про час та місце судових засідань повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень, які наявні у матеріалах справи, у судові засідання не зявився, заперечення або письмові пояснення на позовну заяву не надав. Заслухавши пояснення позивачки, її представника, представника відповідача - ТОВ «Кей-Колект», дослідивши та проаналізувавши матеріали справи суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні, 13 лютого 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк») та [PERSON] було укладено кредитний договір №11296988000, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 33900 доларів США у порядку і на умовах, зазначених у даному договорі. У забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, 13 лютого 2013 року між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк») та [PERSON] було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу [PERSON]та зареєстрований за № 667, відповідно до якого іпотекодавець передає в іпотеку нерухоме майно житловий будинок з надвірними господарчими та побутовими будівлями під номером п*ять в м.Суми по вул. Миропільська загальною площею 73,4 кв.м та на земельну ділянку площею 627 кв.м, на якій розташованій вказаний житловий будинок і яка належить на підставі державного акту на праві власності на земельну ділянку серії СМ № 098342, виданого Сумською міьскою радою 02.04.2007 року. Відповідно до умов п. 2.1.1 договору іпотеки на усі передбачені Законом України права іпотекодержатель, а такожвимагати від іпотекодавця дотримання прав іпотекодержателя, що передбачені Законом «Про іпотеку». Згідно пунктів 4.2., 4.2.1. договору іпотеки, сторони домовились, що звернення стягнення щодо предмета іпотеки здійснюється: на підставі рішення суду; на підставі виконавчого напису нотаріуса та відповідно до Закону України «Про іпотеку». Звернення стягнення на предмет іпотеки за рішенням суду та виконавчим написом нотаріуса здійснюється відповідно до чинного законодавства України. 13.02.2012року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» було укладено договір факторингу № 2 та договір про відступлення вимоги за договорами іпотеки, за якими до ТОВ «Кей-Колект» перейшли права вимоги, в тому числі й за кредитним договором № 11296988000 від 13 лютого 2008 року та іпотечним договором від 13 лютого 2013 року. Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 63958335 від 20.07.2016року, вбачається, що\~16.03.2016 року\~приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] було проведено державну реєстрацію права власності на земельну ділянку кадастровий номер 5910136600:10:001:0015 площею 0,0627 га, що розташована за адресою: Сумська область, м. Суми, вул. Миропільська, земельна ділянка,5 за ТОВ «Кей-Колект», на підставі рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 28862480 від\~22 березня 2016року. Крім того, згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 13804079 вбачається, що\~16.03.2016 року\~приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] було проведено державну реєстрацію права власності на житловий будинок загальною площею 73,4 кв., жиьловою площею 47,2 кв.м, що розташований за адресою: Сумська область, м. Суми, вул. Миропільська, 5 за ТОВ «Кей-Колект», на підставі рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 28862480 від\~22 березня 2016року. Оскільки згідно умов іпотечних договорів у разі невиконання позичальником умов основного зобовязання та/або іпотекодавцем умов іпотечного договору іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки, тому згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя, укладений шляхом здійснення застереження про задоволення вимог іптекодержателя, викладеного в іпотечному договорі, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] було здійснено задоволення вимог шляхом позасудового врегулювання передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки, передбаченогост. 37 Закону України «Про іпотеку». Таким чином у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та положень ст. 37 Закону України «Про іпотеку» приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] вчинила нотаріальну дію і внесла запис про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на нерухоме майно за ТОВ «Кей-Колект» під № 13804079 від 16.03. 2016 року. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 3ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно вимогст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобовязання та/або умов іпотечного договору іпотекодавець надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобовязань, вимога про виконання порушеного зобовязання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цьогозакону. Відповідно до вимог ч. 1ст. 36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішувати питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, який підлягає нотаріальному посвідченню і може бути укладений в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно ч. 2ст. 36 Закону України «Про іпотеку» договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основногозобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону. Як вбачається з матеріалів справи, підписанням іпотечного договору від 13 лютого 200року, сторонами було досягнуто згоди щодо можливого звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання. Враховуючи положення статті 36 Закону України «Про іпотеку» відповідне застереження в іпотечному договорі вважається договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до вимог\~ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та реєстрацію їх обтяжень», який передбачає, що\~державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: 1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; 4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); 6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про обєкти та субєктів цих прав; 7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником; 8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви. Згідно п. 53 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127\~(в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) для державної реєстрації права власності та інших речових прав на майно, яке набувається у зв'язку з виконанням умов правочину, з якими закон та / або відповідний правочин пов'язує можливість виникнення, переходу, припинення таких прав, також подається документ, що підтверджує наявність факту виконання відповідних умов правочину Як встановлено судом на підтвердження факту наявності заборгованості позивача та її розміру Товариством з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» не надано приватному нотаріусу жодного документа, в тому числі розрахунків заборгованості або документів щодо безспірності таких сум заборгованості та прострочення виконання зобов»язання як в цілому, так і на строк, який тягне за собою відповідне нарахування. Відповідно до\~ст. 35 Закону України «Про іпотеку»\~у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Як вбачається з матеріалів справи, перереєстрацію права власності нотаріусом було здійснено на підставі: договору іпотеки серії та номер 667 від 13.02. 2008 року, договору про відступлення права вимоги за іпотечним договором, договору факторингу №2 від 13.02.2012року, виписки з додатку №1 до договору факторингу №2 від 13.02.2012року, виписки з додатку №1 до договору про відступлення прав вимоги за іпотечними договорами, рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 04 жовтня 2011 року про стягнення з [PERSON] заборгованності по кредитному договору у розмірі 368\~252 грн.54 коп, постанови про відкриття виконавчого провадження, акту опису й арешту майна від 14 червня 2012 року, заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Однак документів, які підтверджують наявність боргу на момент звернення до нотаріуса суду надано не було, та в матеріалах приватного нотаріуса відсутні. З матеріалів справи вбачається, що на виконання вимог ст. 35 Закону України «Про іпотеку» ТОВ «Кей-Колект» не направляв на адресу [PERSON] повідомлення про намір звернення стягнення на предмет іпотеки, З викладеного вбачається, що у порушення вимогст. 35 Закону України «Про іпотеку», [PERSON] не надходило від ТОВ «Кей-Колект» попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки, тому у відповідача ТОВ «Кей-Колект» були відсутні правові підстави для позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки. Отже, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] вчинила реєстрацію права власності на нерухоме майно без отримання доказів на підтвердження того, що відповідно до вимог ст. 35 Закону України «Про іпотеку» письмові вимоги про усунення порушення основного зобов'язання та звернення стягнення на предмет іпотеки надсилалась позивачці, і були нею отримані. Вчиняючи нотаріальну дію приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] не перевірила безспірність заборгованості по наданим документам і визнала право власності на вищевказане нерухоме майно за ТОВ «Кей-Колект». Крім того, суд бере до уваги, що на момент реєстрації приватним нотаріусом права власності на предмет іпотеки за ТОВ «Кей-Колект» діяли норми\~Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», яким введено мораторій, у відповідності до якого не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із\~ст. 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із\~ст. 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами-резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що 1) таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя, та 2) загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири. З врахуванням того, що предмет іпотеки був переданий банку в забезпечення виконання умов споживчого кредиту, виданого у доларах США, зважаючи, що площа вказаної квартири становить 47,3 кв.м., в матеріалах справи наявні докази, що дане майно використовується позивачем як місце його постійного проживання та його сім'ї, то суд приходить до висновку, що до правовідносин сторін, які виникли з приводу звернення стягнення на предмет іпотеки повинен бути застосований\~[PERSON] України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», а тому відповідач в силу зазначених положень Закону не могла вчиняти дії щодо звернення стягнення на дане майно. Відтак установлений\~Законом № 1304-VII\~мораторій на стягнення майна, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, не передбачає втрату кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобов'язань за договором, а лише тимчасово забороняє примусово стягувати (відчужувати без згоди власника). [PERSON]\~не зупиняє дію решти нормативно-правових актів, що регулюють забезпечення зобов'язань, то й не може бути мотивом для відмови в позові, а є правовою підставою, що унеможливлює вжиття органами і посадовими особами, які здійснюють примусове виконання рішень про звернення стягнення на предмет іпотеки та провадять конкретні виконавчі дії, заходів, спрямованих на примусове виконання таких рішень стосовно окремої категорії боржників чи іпотекодавців, які підпадають під дію його положень на період чинності цього\~Закону. Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд України у постанові від 16 вересня 2015 року у справі № 6-492цс15, яка відповідно до вимог ч.1\~ст. 360-7 ЦПК України\~є обов'язковою для всіх судів України. Тому також не ґрунтуються на\~законі\~посилання про порушення мораторію, оскільки іпотечний договір містить застереження про задоволення вимоги іпотеко держателя, тобто позивачем надано згоду на звернення стягнення на предмет іпотеки в разі порушення зобов»язання. Поняття мораторій у цивільному законодавстві визначається як відстрочення виконання зобов'язання (пункт 2 частини першої\~статті 263 ЦК України). Крім того, в обґрунтування вимог представником позивача зазначено, що відповідачем [PERSON] нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] не враховано наявність арешту, накладеного [PERSON] відділом державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції районного управління юстиції щодо об»єкта нерухомого майна станом на 13 березня 2016 року і є підставою виникнення обтяження. Згідно ч. 4\~ст. 37 Закону України «Про іпотеку»\~права та вимоги третіх осіб на предмет іпотеки, набутий у власність іпотекодержателем, які мають нижчий пріоритет, ніж вимога іпотекодержателя, втрачають чинність. Тому наявність арешту, накладеного [PERSON] Відділом державної виконавчої служби Сумського міського упралвіння юстиції не є підставою для відмови у державній реєстрації права власності за іпотекодержателем. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~(далі - Перший протокол, Конвенція), що ратифікований\~Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Зважаючи на викладене та враховуючи, що судом встановлено, що приймаючи рішення про реєстрацію прав та їх обтяжень від 16.03.2016року, індексний номер 28862489 приватним нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] не було дотримано положень Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а також не враховано заборону, встановлену\~Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», позов в частині визнання незаконним та скасування рішення є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. В силу положень\~ст. 37 Закону України «Про іпотеку», рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем в суді. Відповідно до\~ст. 41 Конституції України\~та\~ст. 319 ЦК України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ч. 1\~ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправне позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1\~ст. 15 ЦПК України\~суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо:1) захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин;3) інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Щодо вимоги про скасування державної реєстрації права власності на житловий будинок та земельну ділянку, що розташовані за адресою: Сумська область, м. Суми, вул. Миропільська,5 за ТОВ «КЕЙ - КОЛЕКТ», який був внесений на підставі рішення, індексний № 28862480 від 22.03.2016 року, суд зазначає наступне. Аналізуючи практику застосування\~ст. 16 ЦК України, Верховний Суд України вказав, що: «У разі здійснення державної реєстрації права власності за набувачем неправомірно відчуженого майна права власника повинні захищатися із застосуванням способу захисту, передбаченого п.1 ч.2\~ст.16 ЦК\~за позовом про визнання права власності та скасування внесеного за заявою набувача запису до Державного реєстру (ч. 2\~ст. 26 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».)» Відповідно до\~ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Відповідно до п. 41 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого\~Постановою Кабінету міністрів України від 26 жовтня 2011 року № 1141, державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Таким чином, в частині визнання незаконною та скасування державної реєстрації права власності на житловий будинок та земельну ділянку, що розташовані за адресою: Сумська область, м. Суми, вул. Миропільська, 5 за Товариством з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ», позов також підлягає задоволенню. Статтею 76 ЦПК України\~передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і елктроними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог, оскільки позовні вимоги ґрунтуються на приписах закону, тоді як обставини справи підтверджені певними належними та допустимими засобами доказування. Разом з тим, відповідачами суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань. Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненю на користь позивачки судовий збір у розмірі по 640т грн. з кожного відповідача.

Outcome: approved