Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

В червні 2015 року Старокостянтинівська районна державна адміністрація як орган опіки та піклування в інтересах малолітнього [PERSON], [INFO] звернулась з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову посилалась на те, що [PERSON], будучи матір»ю малолітнього [PERSON], [INFO], ухиляється від виконання батьківських обов»язків щодо його виховання, не турбується про створення належних умов для проживання дитини, не піклується про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, про матеріальне забезпечення, бродяжить, своє поведінкою завдає шкоди фізичному та психічному здоров'ю дитини, в будинку антисанітарія, відсутнє дитяче харчування. 21.05.2015р. дитина була доставлена у Старокостянтинівську ЦРЛ каретою швидкої допомоги, а 25.05.2015р. матір втекла з дитиною з лікарні. Розпорядженням голови Старокостянтинівської РДА від 29.05.2015р. №86/2015-р було відібрано малолітнього [PERSON], [INFO] від матері [PERSON] у зв»язку з виникненням безпосередньої загрози життю та здоров'ю дитини та поміщена тимчасово до Хмельницького обласного спецбудинку дитини «Берізка». В судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю, просить позов задовольнити з вищенаведених підстав. Відповідач позов не визнала, запречила проти його задоволення та пояснила, що лікарню вона залишила, оскільки дитина була вже здорова, дитину вона доглядала належним чином в будинку її матері, де вона проживає були створені умови для нормального проживання дитини. В червні поточного року вона їздила на тимчасову роботу в м.Одесу і повернувшись в кінці липня, поїхала в Летичівський район по місцю проживання батька, так як їй сказали, що дитина у нього. В дитячий будинок вона не зверталась, так як боялась, що її помістять до Хмельницької облпсихлікарні, так як вона має психзахворювання з дитинства. Представник органу опіки та піклування Іршиківської сільської ради Старокостянтинівського району звернувсь до суду з заявою про розгляд справи у його відсутності, не заперечує проти задоволення позову. Прокурор не заперечує проти задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення сторін, допитавши свідка, спеціаліста, заслухавши думку інших учасників розгляду справи, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно зі ст.165 цього ж Кодексу, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. В судовому засіданні встановлено, що відповідач - [PERSON] є матір»ю малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народженя дитини Серії [NUMBER] від 24.10.2014р. У відповідності до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК.Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно з п.17 цієї ж Постанови,не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов'язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. В судовому засіданні встановлено, що відповідач - [PERSON] є інвалідом ІІІ грп. з дитинства, що підтверджується даними довідки до акту огляду МСЕК серія АВ №0385827 від 20.1.2014р., отримує соціальну допомогу як інвалід ІІІ грн., що підтверджується посвідченням управління праці та соцзахисту населення Старокостянтинівської РДА Серія [NUMBER] від 03.03.2010р. Як вбачається з даних повідомлення головного лікаря Старокостянтинівської ЦРЛ №1482 від 01.09.2015р. [PERSON] перебуває на обліку у лікаря-психіатра з діагнозом: легка розумова відсталість з поведінковими розладами. В судовому засіданні лікар-психіатр Старокостянтинівської ЦРЛ [PERSON]., допитаний в якості спеціаліста, надав роз»яснення, що хвороба [PERSON] викликає певні порушення логічного мислення, асоціацій, точних дій, арифметичних обчислень, нетерпимість до критичних зауважень, конфліктність, разом з тим не перешкоджає їй виконувати обов»язки матері. Свідок [PERSON] в суді показав, що він, будучи директором Іршиківської ЗОШ та депутатом Старокостянтинівської районної ради, добре знає сім»ю [PERSON], особисто забирав її та дитину з пологового будинку, неодноразово був у будинку відповідача, де створено належні умови для проживання дитини, хоча сім»я проживає бідно, а [PERSON] дитину доглядала, належним чином. Суд вважає, що позивачем залишено поза увагою факт наявності у відповідача [PERSON], психічної хвороби, вплив хвороби на її поведінку, в тому числі і щодо малолітнього сина - [PERSON], [INFO] З матеріалів справи не встановлено, що відповідач характеризується негативно, зловживає спиртним чи вживає наркотичні засоби, бродяжить. В матеріалах справи відсутні безспірні докази, які свідчать про ухилення відповідача від своїх обов`язків щодо виховання дитини, винну його поведінку та свідоме нехтування нею своїх обов`язків. Разом з тим, згідно з п.18, вищевказаної Постанови, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Крім цього, суд вважає, що оскільки позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на батьків, позбавлення батьківських прав [PERSON] буде суперечити інтересам малолітнього сина - [PERSON], [INFO], оскільки батько дитини - [PERSON] не проживає разом з дитиною та [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: dismissed