Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-05 00:00:00

В червні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач є споживачем послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення, проте зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати спожитих в період з 01 липня 2014 року по 31 грудня 2020 року послуг з водопостачання та водовідведення не виконав належним чином, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість, у зв`язку з чим позивач звертається до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача загальну суму заборгованості, з урахуванням інфляційних втрат та 3% річних, а також судові витрати по справі. Також, позивач просив проводити розгляд справи за правилами спрощеного провадження. Ухвалою суду від 04.03.2021 у справі відкрито провадження за правилами позовного (спрощеного) провадження з повідомленням сторін, копії якої направлені учасникам справи. 25.05.2021 представник позивача скерував на адресу суду заяву про розгляд справи без участі представника, вказує, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує, позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі. Відповідно до ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 25.05.2021 витребувано у Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації, яка міститься в інформаційній системі «Реєстр територіальної громади міста Києва» про кількість осіб, його (їх) прізвище, власне ім`я (усі власні імена), по батькові, дату народження, дату реєстрації, паспортні дані, або РНОКПП осіб, що були зареєстровані та/або проживали/перебували за період з 01 липня 2014 року по 31 грудня 2020 року в квартирі [ADDRESS] , витребувано у Київського міського бюро технічної інвентаризації про наявність зареєстрованого до 31.12.2012 року права власності на об`єкт нерухомого майна, а саме щодо квартири [ADDRESS] . 03170. У судовому засіданні представник позивача просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі з підстав викладених у позові, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив. Засвідчена належним чином копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з додатками надсилались судом на адресу місця реєстрації відповідача. Згідно з відкритими даними пошукової системи поштових відправлень Укрпошти, судова повістка вручена. Відзив на позовну заяву, заяви з процесуальних питань від сторони відповідача до суду не надходили. Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не подав. Суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. З урахуванням положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов таких висновків. Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Судом встановлено, що відповідно до листа відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації №1808/26 від 17.06.2021 у період з 01.07.2014 по 31.12.2020 за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано місце проживання 10 осіб, серед яких [PERSON] - з 19.02.1982 по теперішній час. Відповідно до ст. 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Відповідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо; кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників; солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі; солідарний боржник не має права висувати проти вимоги кредитора заперечення, що ґрунтуються на таких відносинах решти солідарних боржників з кредитором, у яких цей боржник не бере участі; виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором. Боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього ( ч. 1 ст. 544 Цивільного кодексу України). 26 квітня 2014 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» від 10 квітня 2014 року № 1198, яким внесено зміни до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (у редакції, що діяла на момент спірних правовідносин), який доповнено новими частинами. За пунктом 5 статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення. Частиною сьомої статті 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що договір па надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання. 05 серпня 2014 року у газеті «Хрещатик» № 110 (4510) було опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту) про надання публічним акціонерним товариством «Акціонерна компанія «Київводоканал», що перейменоване на приватне акціонерне товариство Акціонерна компанія «Київводоканан», як виконавцем житлово-комунальних послуг на підставі ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) та опубліковано договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових мереж). Повідомленням визначено, що фізична особа (власник/квартиронаймач житлового приміщення у багатоквартирному будинку), що користується послугами з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, вважається такою, що ознайомлена, погоджується та приєднується до умов договору. Також визначено, що у разі відмови споживачів від отримання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення холодної та гарячої води, така відмова має бути оформлена письмово та направлена до ПрАТ «АК «Київводоканал» для оформлення припинення надання цих послуг. Разом з тим, після розміщення повідомлення та договору відповідач не надав жодних повідомлень про відмову від надання зазначених послуг та договору. Суд звертає увагу, що згідно розрахунку заборгованості за послуги з водопостачання то водовідведення за період липень 2014 - грудень 2020 здійснено оплату отриманих послуг у жовтні та листопаді 2014 року, що підтверджує визнання відповідачем перед позивачем зобов`язань за публічним договором про надання послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення. Згідно з розрахунком, наданим стороною позивача, зазначено, що заборгованість відповідача перед відповідачем за період з 01.07.2014 по 31.12.2020 послуг з водопостачання та водовідведення не виконала належним чином, склала 56 985,24 грн., 3% річних у розмірі 4 052,94 та інфляційні втрати у розмірі 11 602,03 грн. Пунктом 5 частини третьої ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та частини першої ст. 68 Житлового кодексу Української РСР, що кореспондуються з п.п. 1 п. 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2006 року встановлено обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином відповідач, в порушення умов публічного договору (оферти) та вимог, що передбачені наведеними вище нормативними актами, зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати спожитих в період з 01.07.2014 по 31.12.2020 послуг з водопостачання та водовідведення не виконав належним чином, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість. Згідно з положеннями статей 526, 530, 611 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства у встановлений строк (термін), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з частиною першою ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора обов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина друга ст. 625 ЦК України). Через це, у зв`язку з простроченням щодо оплати спожитих житлово-комунальних послуг, відповідач зобов`язана сплатити на користь ПрАТ «АК «Київводоканал», суму за несплату за користування послугами з водопостачання та водовідведення у розмірі 56 985,24 грн, 3% річних у розмірі 4 052,94 грн. та інфляційні втрати у розмірі 11 602,03 грн. У відповідності до частини першої статті 81 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Частиною четвертою статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, про обґрунтованість позову, а протилежного стороною відповідача суду не було доведено. Згідно з частиною першою ст. 141 ЦПК України, судовий збір до ст. 141 ЦПК України, витрати понесені позивачем з оплати судового збору в розмірі 2270,00 грн. підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved