Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

До Високопільського районного суду Херсонської області в порядку ст.116 ЦПК України від Нововоронцовського районного суду Херсонської області надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], про визнання права власності на майно, уточнивши позовні вимоги (а.с.122), зазначив у позові, що 11.11.2012 року він придбав у [PERSON] обладнання для калібрування насіння соняшнику «Пектус Fortschritt K-531 Gigant» за 25000,00 грн. Їхній договір купівлі-продажу був укладений в простій письмовій формі, як вимагається діючим законодавством. На протязі останніх двох років до нього почала доходити інформація, що у [PERSON] постійно стали виникати фінансові проблеми, що вона неодноразово була учасником судових спорів, але безпосередньо його ці питання не стосувалися. За вказаний період до нього додому приїздили працівники органів державної виконавчої служби, які цікавилися придбаним у [PERSON] «пектусом». Позивач показував їм придбаний «Пектус» і пояснював, що купив його у [PERSON], заплатив за нього згідно їхньої домовленості, тому вважає, що цей «Пектус» належить йому. В березні місяці 2016 року він дізнався, що судовим рішенням з [PERSON] стягнуті певні суми грошових коштів на користь позивачів, і на даний час органами державної виконавчої служби накладено арешт на все майно [PERSON] (в тому числі і на те, яке позивач придбав у відповідача задовго до того, як у неї виникли фінансові проблеми), це майно продається на прилюдних торгах та передається у власність стягувачам. Саме на початку березня він ознайомився з постановою від 14.04.2014 року винесеною заступником начальника ВДВС Нововоронцовського РУЮ [PERSON], відповідно до якої фасувальну машину вартістю 30213,00 грн., жарочну машину вартістю 21000,00 грн., охолоджувач насіння вартістю 6000,00 грн., «Пектус Fortschritt K-531 Gigant» в кількості три штуки вартістю по 24500,00 грн., кожний, передано [PERSON], який виявив бажання залишити за собою арештоване майно [PERSON], яке знаходилося на прилюдних торгах, не реалізовано, у звязку з відсутністю покупців. У звязку з тим, що з боку органів державної виконавчої служби та стягувачів вживаються певні заходи, спрямовані на перехід права власності на майно, яке позивач вважає своєю власністю, він змушений звернутися до суду з даним позовом. Просить суд, визнати «Пектус Fortschritt K-531 Gigant», який був придбаний у [PERSON] за договором купівлі-продажу від 11.11.2012 року, власністю [PERSON] та стягнути з відповідачів на його користь судові витрати та витрати на правову допомогу. Позивач [PERSON], в судовому засіданні, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить суд задовольнити їх в судовому порядку. Відповідач [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечує у задоволенні позову та додатково пояснила, що дійсно Пектус вона продала [PERSON] восени 2012 року, а у 2013 році тільки за рішеннями судів було відкрито виконавче провадження та накладено арешт на майно, при цьому на Пектус накладено арешт за місцем проживання [PERSON] та вона заперечувала про те, що власність на це устаткування не її, але ніхто із представників виконавчої служби не звертав на це уваги та її зауваження не були внесені до Акту опису та арешту майна. А також про відсутність Пектуса у неї та знаходження у [PERSON] бачили і поняті, які були залучені державним виконавцем. Також не зрозуміло їй як проводилась і оцінка проданого Пектуса, оскільки в наявності у неї саме цього Пектуса, який вона продала [PERSON]В, не було. Відповідач [PERSON]в\~ судове засідання не зявився: на 14.11.2016 р, 29.11.2016 р. та 09 грудня 2016 року, будучи повідомленим, відповідно до ст.74 ЦПК України, судовими повістками та Ухвалою про відкриття провадження у справі та про призначення справи до судового розгляду в порядку відео конференції. Заперечень до позову не надав, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надано. За таких обставин суд вважає причину неявки в судове засідання відповідача не поважною та за можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст.224 ЦПК України, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтвердили фактичні обставини, викладені позивачем у позовній заяві та поясненнях в судовому засіданні, щодо придбання восени 2012 року [PERSON] за місцем проживання [PERSON] в с.Дудчани Нововоронцовського району Херсонської області сільськогосподарське устаткування «Пектус Fortschritt K-531 Gigant» за 25000 гривень. Який погрузили та доставили за місцем проживання [PERSON]В в с.Нововолександрівка вул.1Травня Нововоронцовського району Херсонської області. Заслухавши позивача, відповідача [PERSON], свідків, вивчивши та дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, судом встановлено: - Із копії договору купівлі-продажу від 11.11.2012 року (а.с.5) вбачається, що 11 листопада 2012 року в с.Дудчани Нововоронцовського району Херсонської області [PERSON] придбав у [PERSON] рухоме майно, а саме: «Пектус Fortschritt K-531 Gigant» за ціною 25000,00 грн. без відповідних документів. Придбаний товар передано покупцю в день укладення договору. - Із копії постанови ВП №38038068 від 14.04.2014 року (а.с.6, 44) вбачається, що стягувач [PERSON] виявив бажання залишити за собою арештоване майно [PERSON], яке знаходилося на прилюдних торгах, не реалізовано, у звязку відсутністю покупців, а саме: «Фасувальна машина» - вартістю 30213,00 грн.; «Жарочна машина вартістю 21000,00 грн.; «Охолоджувач насіння» - вартістю 6000,00 грн.; «Пектус Fortschritt K-531 Gigant» - вартістю 24500,00 грн.; «Пектус Fortschritt K-531 Gigant» - вартістю 24500,00 грн. та «Пектус Gigant» - вартістю 24500,00 грн. В звязку з чим зазначене майно цією постановою передано стягувану [PERSON] - Із копії паспорту громадянина України (а.с.7-8) вбачається, що [PERSON] народився 01.10.1963 року в селі Новоолександрівка Нововоронцовського району Херсонської області, зареєстрований та проживає в [INFO] та має ІПН-2328401735 (а.с.8). - Із копій виконавчих документів (а.с.32-43) вбачається, що за [PERSON] мається заборгованість на користь фізичних та юридичних осіб. - Із копії постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №35748965 від 06.03.2013 року (а.с.46) вбачається, що державним виконавцем накладено арешт та оголошено заборону на його відчуження, що належить [PERSON], а саме: причеп ПР ПВА 1 2009 року випуску, сірого кольору, державний реєстраційний номер [NUMBER]. - Із копії акту опису й арешту майна (а.с.48-49) вбачається, що 12.07.2013 року державним виконавцем в с.Новоолександрівка Нововоронцовського району Херсонської області за участю понятих, проведено опис та арешт рухомого майна, а саме: «Пектус Gigant». Арештоване майно передано на відповідальне зберігання [PERSON] про, що свідчать підписи останньої в акті арешту. Зауважень від осіб, які брали участь під час опису й арешту мана не надходило. Разом з тим у Акті не зазначено, що зазначене устаткування знаходилось у домоволодінні [PERSON], якого не було залучено до участі в проведенні опису та накладення арешту на майно. - Із копії акту опису й арешту майна (а.с.50-51) вбачається, що 12.07.2013 року державним виконавцем в с.Дудчани по вул.Бериславська, буд.7-а Нововоронцовського району Херсонської області за участю понятих, проведено опис та арешт рухомого майна, що належить [PERSON], а саме: «Фасувальна машина»; «Жарочна машина»; «Охолоджувач насіння»; «Плівка з друком 22 шт. для упакування смаженого насіння; «Пектус Fortschritt K-531 Gigant» 1986 року випуску; «Пектус Fortschritt K-531 Gigant» 1983 року випуску; «Очищувач Вороха СВС-25» та трактор DF-240, 2008 року випуску, синього кольору. Арештоване майно передано на відповідальне зберігання [PERSON] про, що свідчать підписи останньої в акті арешту. Зауважень від осіб, які брали участь під час опису й арешту майна не надходило. Разом з тим, відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що надавала заперечення, але його не було включено до Акту. - Із копії звіту про незалежну оцінку майна, що належить [PERSON] (а.с.52-53) вбачається, що ринкова вартість описаного майна, яке є власністю [PERSON] на дату оцінки 27.08.2013 року склала 180713,00 грн., де: «Фасувальна машина» - вартістю 30213,00 грн.; «Жарочна машина» вартістю 21000,00 грн.; «Охолоджувач насіння» - вартістю 6000,00 грн.; «Пектус Fortschritt K-531 Gigant» - вартістю 24500,00 грн.; «Пектус Fortschritt K-531 Gigant» - вартістю 24500,00 грн.; «Пектус Gigant» - вартістю 24500,00 грн. та «Очищувач Вороха ОВС-25» - вартістю 50000,00 грн. Разом з тим зазначена вартість «Пектус Fortschritt K-531 Gigant» - вартістю 24500,00 грн. не зрозуміло за якою методикою було визначено, оскільки дане устаткування знаходилось і перебуває на даний час в домоволодінні [PERSON], який не надавав це устаткування для проведення оцінки. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив що позовні вимоги підлягають задоволенню, але частково з огляду на наступне. В судовому засіданні встановлено, що 11 листопада 2012 року позивач придбав у [PERSON] обладнання для калібрування насіння соняшнику «Пектус Fortschritt K-531 Gigant» за ціною 25000,00 грн. Їхній договір купівлі-продажу був укладений в простій письмовій формі, як вимагається діючим законодавством (а.с.5). На початку березня 2016 року позивач знайомився з постановою державного виконавця відділу ДВС Нововоронцовського РУЮ Херсонської області від 14.04.2014 року (а.с.6) з якої дізнався, що арештоване майно, яке знаходилося на прилюдних торгах зокрема «Пектус Fortschritt K-531 Gigant» не було реалізовано за відсутності покупців та нереалізоване майно передано стягувачу за виконавчим провадженням [PERSON], який виявив бажання залишити за собою арештоване майно [PERSON] Вважаючи, що його право власності порушено, позивач звернувся за захистом своїх прав до суду, так як арештоване майно у вигляді «Пектус Fortschritt K-531 Gigant» позивач придбав у відповідача [PERSON] 11.11.2012 року, а арешт на нього накладено 12.07.2013 року відповідно до актів опису й арешту майна (а.с.48-49, 50-51). Згідно зі\~ст.207 Цивільного кодексу України (далі -\~ЦК України), правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. \~\~\~Відповідно до\~\~вимог п.3 ч.1\~ст.208 ЦК України,\~у письмовій формі належить вчиняти\~\~правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою\~статті 206 цього Кодексу. Згідно з п.2\~ст.220 цього Кодексу,\~встановлено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно зі\~ст.317 ЦК України,\~власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч.1\~ст.319 ЦК України,\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1\~ст.321 ЦК України,\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. \~\~\~\~\~Згідно зі\~ст.328 ЦК України,\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частиною 1\~ст.334 ЦК України,\~встановлено, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. \~\~\~\~Згідно із\~ч.1, 3, 5\~ст.626 ЦК України,\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.\~\~ \~\~\~\~\~Статтею 627 ЦК України,\~\~передбачено, що відповідно до\~статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. \~\~\~\~\~Відповідно ст.ст.629,\~631 ЦК України,\~договір є обовязковим для виконання сторонами та набирає чинності з моменту його укладення. Згідно з ст.ст.\~638,\~639 ЦК України,\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди щодо\~\~усіх істотних умов\~\~договору. Договір може бути укладений у будь-якій\~\~формі, якщо вимоги\~\~ щодо форми договору не встановлені законом. Крім того, у ч.2\~ст.639 ЦК України,\~вказано, що якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Статтями\~655,\~656 ЦК України,\~передбачено, що за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. \~\~\~Відповідно до правил ч.1\~ст.60 ЦПК України\~\~кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.60 Закону України\~«Про виконавче провадження»\~особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Згідно з п.16\~Постанови Пленуму Верховного\~\~Суду України від\~\~26.12.2003 року №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» … вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржнику майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом предявлення ними позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту. В такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах. \~\~\~\~\~Відповідно до\~ст.392 ЦК України,\~власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Також, судом встановлено, що державним виконавцем при проведені опису й арешту майна 12.07.2013 року було складено два акти, а саме один акт складено в с.Дудчани по вул.Бериславська, буд.1-а Нововоронцовського району Херсонської області (а.с.50-51), а інший акт складено в с.Новоолександрівка Нововоронцовського району Херсонської області (а.с.48-49), тобто другий акт складено фактично за місцем проживання позивача, але в акті взагалі не зазначено, що позивач був залучений до процесуальної дії щодо опису й арешту майна. Таким чином, суд вбачає, що позивач придбав «Пектус Fortschritt K-531 Gigant» у [PERSON] раніше ніж на нього було накладено арешт державним виконавцем, що у відповідності до ст.60 ЦПК України підтверджується належними та допустимими доказами у справі. \~\~\~\~За таких обставин,\~суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання за позивачем права власності на спірний «Пектус Fortschritt K-531 Gigant», як такий, що придбаний на законних підставах до накладення на нього арешту державною виконавчою службою та передачею його на реалізацію. Крім того, вирішуючи питання щодо стягнення з відповідачів документально підтверджених судових витрат, суд не може погодитися з вимогами позивача щодо їх солідарного стягнення, так як на думку суду, відповідач [PERSON] в даній справі, приймає участь як стягувач у виконавчому провадженні, який лише виявив бажання залишити за собою арештоване майно [PERSON], яке не було реалізоване на прилюдних торгах, тобто відповідач [PERSON] не має ніякого відношення щодо накладення арешту на спірне майно, оскільки при накладені арешту на майно відповідача [PERSON], де остання не попередила державного виконавця про наявність договору купівлі-продажу від 11.11.2012 року, що в свою чергу і призвело до таких наслідків. А тому, судові витрати слід стягнути з відповідача [PERSON] до того ж відповідач не заперечує проти задоволення позову. \~\~\~\~\~Відповідно до положень ч.4\~ст.174 ЦПК України\~у разі визнання [PERSON] (відповідачем у справі) позову суд за наявності\~\~для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення\~\~позову. Відповідно до ч.1\~ст.88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Пунктом 2 ч.3\~ст.79 ЦПК України\~передбачено, що до витрат, повязаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. Згідно з ч.ч.1, 2\~ст.84 ЦПК України\~витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Як убачається судом, позивач при звернені з даним позовом до суду, скористався послугами фахівця в галузі права, що документально підтверджується відповідними доказами (а.с.9-10, 11, 12, 12а, 13, 14, 14 на звороті), відповідно до яких, судом ураховано характер наданої правової допомоги, кількість витраченого адвокатом часу, розрахунок їх вартості і вимоги Закону України «Про граничний розмір компенсації та витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», що підтверджується відповідними звітами про надані послуги та квитанціями про їх оплату. Тому суд приходить до висновку, що слід стягнути з [PERSON] на користь позивача 800,00 гривень понесених витрат на правову допомогу. Крім того, відповідно до\~ст.88 ЦПК України\~з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір в розмірі 551,20 грн., що підтверджується відповідними доказами (а.с.1). За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, але частково, а саме в частині стягнення судових витрат та судового збору, які не підлягають солідарному стягненню з відповідачів, [PERSON] та [PERSON], а підлягають стягненню на користь позивача тільки з відповідача [PERSON] На підставі викладеного, ст.ст. 207, 208, 220, 237, 244, 245, 317, 319, 321, 328, 334, 626, 627, 655, 656 ЦК України, ст.60 Закону України «Про виконавче провадження», п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 року №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження»,

Outcome: partial