Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про визначення розміру часток у спільній сумісній власності. Позов мотивовано тим, що позивач та відповідач по справі є двоюрідними сестрою та братом, оскільки їх матері були рідними сестрами. У їх мам було ще 2 рідних сестри [PERSON] та [PERSON], які відповідно є для позивача та відповідача рідними тітками. Їх тіткам [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності в рівних долях, по ? частині кожній з них, належав житловий будинок з прибудовами та господарськими спорудами під № 44, що знаходиться по пров. Ушакова в м. Вінниці. Земельна ділянка площею 0, 0474 га, кадастровий № 050137000:03:047:0221, на якій розташоване домоволодіння, була зареєстрована на праві спільної сумісної власності за тітками як за співвласницями домоволодіння на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 526431, виданого на підставі рішення ВМР від 04.09.209 року за № 2495. [PERSON] заповіла все належне їй майно позивачу, про що залишила заповіт, посвідчений Другою Вінницькою ДНК 13.03.2012 року за реєстровим № 2-401. 03.05.2013 року [PERSON] померла та після її смерті відкрилась спадщина, в тому числі і на належну їй частину спірної земельної ділянки. Позивач як єдиний спадкоємець за її заповітом прийняла спадщину у встановленому порядку і 20.06.2014 року [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на належну померлій ? частину житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами, що знаходить м. Вінниці по пров. Ушакова під № 44 і зареєструвала це майно на себе у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Відповідач по справі успадкував після смерті 21.08.2013 року [PERSON] все належне їй майно відповідно до її заповіту від 04.02.2010 року, посвідченого Другою Вінницькою ДНК 13.03.2012 року за реєстровим № 2-401. 20.06.2014 року відповідач також отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на належну померлій ? частину житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в м. Вінниці по пров. Ушакова під № 44 і зареєстрував це майно на себе у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Таким чином, домоволодіння в даний час є обєктом спільної часткової власності позивача та відповідача по справі в рівних долях по ? частці. Крім того, до складу спадщини після смерті [PERSON] та [PERSON] входять і належні їм частки земельної ділянки, на якій розташоване домоволодіння. Хоча земельна ділянка була обєктом спільної сумісної власності, однак кожен із співвласників користувався своєю часткою, які були рівними. [PERSON] та [PERSON] при житті користувались рівними частинами земельної ділянки, які були відділені одна від одної умовно. Однак, їх домовленість не була закріплена документально. В нотаріальній конторі під час видачі свідоцтва про право на спадщину на частину домоволодіння позивача повідомили, що на належну спадкодавцю частину земельної ділянки свідоцтво про право на спадщину не може бути видане, оскільки розмір її частки у спільній сумісній власності не визначений, про що видане розяснення від 26.06.2014 року за № 915/02-14. Таким чином, позивач не має можливості оформити своє право на успадковану частину земельної ділянки без визначення частки спадкодавця. Вище викладене й стало підставою для звернення до суду із вимогами про визначення розміру часток співвласників [PERSON] та [PERSON] у спільній сумісній власності визначивши, що частка померлої 03.05.2013 року [PERSON] в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0, 0474 га, розташовану у м. Вінниці по пров. Ушакова, 44, кадастровий № 050137000:03:047:0221, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка була передана їм у спільну сумісну власність рішенням ВМР від 04.09.2010 року за № 2495, Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 526431 з додатком серії АА № 044201 виданий на імя [PERSON], і 04.12.2009 року зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010906901529, становила ? частку, та частка померлої 21.08.2013 року [PERSON] в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0, 0474 га, розташовану у м. Вінниці по пров. Ушакова, 44, кадастровий № 050137000:03:047:0221, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка була передана їм у спільну сумісну власність рішенням ВМР від 04.09.2010 року за № 2495, Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 526431 з додатком серії АА № 044201 виданий на імя [PERSON], і 04.12.2009 року зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010906901529, становила ? частку. В ході розгляду справи позивачем було уточнено позовні вимоги. Позивач зазначила, що нею в прохальній частині позовної заяви була допущена описка, замість вірної адреси розташування земельної ділянки м. Вінниця, вул. Тузанкевича, 44, зазначено адресу проживання співвласника м. Вінниця, пров. Ушакова, 44. Просила визначити розмір часток співвласників [PERSON] та [PERSON] в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку за адресою: м. Вінниця, вул. Тузанкевича, 44. В судовому засіданні позивач уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити, аргументуючи його мотивами викладеними в позовній заяві та заяві про уточнення позовних вимог. Представник відповідача позовні вимоги визнала та не заперечувала щодо задоволення позову. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про смерть серії І-АМ № 257237, виданого 07.05.2013 року відділом ДРАЦС реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, [PERSON] померла 03.05.2013 року в м. Вінниці, актовий запис № 1233. (а.с. 7) Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. В судовому засіданні оглянуто та досліджено матеріали спадкової справи № 160/2013 до майна померлої 03.05.2013 року [PERSON]. Згідно матеріалів даної спадкової справи вбачається, що до Другої вінницької державної нотаріальної контори звернулась [PERSON] із заявою про прийняття спадщини. (а.с. 43-75) З матеріалів спадкової справи вбачається, що [PERSON] було складено заповіт. Згідно заповіту від 13.03.2013 року, посвідченого державним нотаріусом Другої вінницької державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 2-401, [PERSON] заповіла усе своє майно, де б воно не було і з чого і воно б не складалося, у тому числі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона матиме право за законом, [PERSON], [INFO]. (а.с. 8 (зворот)) Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 20.06.2014 року державним нотаріусом Другої вінницької державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 2-1306 (спадкова справа № 160/2013 року), спадкоємцем зазначеного у свідоцтві майна [PERSON], яка помела 03.05.2013 року, є [PERSON], [INFO], на яке видане це свідоцтво, яке складається з 1/2 частки житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами під № 44, що знаходиться по пров. Ушакова в м. Вінниці. (а.с. 9) Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, виданого 20.06.2014 року державним нотаріусом Другої вінницької державної нотаріальної контори [PERSON], [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить 1/2 частка житлового будинку за адресою: пров. Ушакова, буд. 44, м. Вінниця, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 20.06.2014 року Другою вінницькою державною нотаріальною конторою. (а.с. 9 (зворот)-10) Згідно свідоцтва про смерть серії І-АМ № 265900, виданого 22.08.2013 року відділом ДРАЦС реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, [PERSON] померла 21.08.2013 року в м. Вінниці, актовий запис № 2198. (а.с. 8) Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. В судовому засіданні оглянуто та досліджено матеріали спадкової справи № 17/2014 до майна померлої 21.08.2013 року [PERSON]. Згідно матеріалів даної спадкової справи вбачається, що до Другої вінницької державної нотаріальної контори звернувся [PERSON] із заявою про прийняття спадщини. (а.с. 77-105) З матеріалів спадкової справи вбачається, що [PERSON] було складено заповіт. Згідно заповіту від 04.02.2010 року, посвідченого державним нотаріусом Другої вінницької державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 2-253, [PERSON] заповіла усе своє майно, де б воно не було і з чого і воно б не складалося, у тому числі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона матиме право за законом своєму племіннику [PERSON]. (а.с. 85) Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 20.06.2014 року державним нотаріусом Другої вінницької державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 2-1309 (спадкова справа № 17/2014 року), спадкоємцем зазначеного у свідоцтві майна [PERSON], яка помела 21.08.2013 року, є [PERSON], [INFO], на яке видане це свідоцтво, яке складається з ? частки житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами під № 44, що знаходиться по пров. Ушакова в м. Вінниці. (а.с. 12) Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, виданого 20.06.2014 року державним нотаріусом Другої вінницької державної нотаріальної контори [PERSON], [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить 1/2 частка житлового будинку за адресою: пров. Ушакова, буд. 44, м. Вінниця, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 20.06.2014 року Другою вінницькою державною нотаріальною конторою. (а.с. 13-14) Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 526431, виданого управлінням Держкомзему у м. Вінниці, зареєстрованого в Книзі реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010906901539, [PERSON] та [PERSON] на підставі рішення 38 сесії 5 скликання Вінницької міської ради № 2495, від 0409.2009 року є співвласниками земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0, 0474 га, кадастровий № 0510137000:03:047:0221, що розташована за адресою: м. Вінниця, вул. Тузанкевича, буд. 44. (а.с. 16-17) 26.06.2014 року [PERSON] та [PERSON] державним нотаріусом Другої вінницької державної нотаріальної контори [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], померлої 03.05.2013 року та [PERSON], померлої 21.08.2013 року, на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0, 0474 га, що розташована за адресою: м. Вінниця, вул. Тузанкевича, буд. 44, в зв'язку із відсутністю визначення часток співвласників в об'єкті права спільної сумісної власності. (а.с. 20) Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Оскільки нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч. 1 - ч. 3 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Згідно ч. 1 ст. 86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Відповідно до ч. 4 та ч. 5 ст. 89 ЗК України співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Судом встановлено, що згоди щодо поділу майна, що є спільною сумісною власністю між співвласниками [PERSON] та [PERSON] досягнуто не було. Статтею 1225 ЦК України встановлено, щоправо власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Згідно ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Враховуючи відмову нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину, [PERSON], як спадкоємець учасника спільної сумісної власності правомірно звернулась з позовом до суду про визначення часток майна, належних, померлій 03.05.2013 року [PERSON] та померлій 21.08.2013 року [PERSON] в праві спільної сумісної власності. За змістом ст. 357 ЦК України вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Отже, враховуючи вище зазначене, суд приходить до висновку, що частки співвласників померлої 03.05.2013 року [PERSON] та померлої 21.08.2013 року [PERSON], земельної ділянки площею 0, 0474 га, кадастровий № 0510137000:03:047:0221, що розташована за адресою: м. Вінниця, вул. Тузанкевича, буд. 44, були рівними, тобто кожному із співвласників належало по 1/2 частці земельної ділянки. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи визнання представником відповідача, дії якого не суперечать інтересам особи, яку вона представляє, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню. Враховуючи вище викладене, а також ст. 16 ЦК України, згідно якої суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, суд приходить до висновку, що в даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача шляхом визначення, що частка померлої 03.05.2013 року [PERSON] та частка померлої 21.08.2013 року [PERSON] в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0, 0474 га, кадастровий № 0510137000:03:047:0221, що розташована за адресою: м. Вінниця, вул. Тузанкевича, буд. 44, становила по ? частці. Враховуючи положення ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 487, 20 гривень. На підставі наведеного та

Outcome: approved