Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулися з позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позовну заяву мотивовано тим, що [PERSON] є власником частини будинковолодіння № 12 по вул.. Паризької комуни в м. Вінниці, що підтверджується договором дарування серії ААА № 062699 від 12.10.1996 р., посвідченого державним нотаріусом Першої Вінницької державної нотаріальної контори [PERSON] Відповідач є братом позивача та зареєстрований у належній останньому частині будинковолодіння. З 2009 року [PERSON] не проживає у належній позивачу частині будинковолодіння, жодних належних йому речей в будинку не має, однак його реєстрація порушує права позивача, так як він несе додаткові витрати по оплаті житлово-комунальних послуг, що й стало підставою звернення до суду з позовом. В судове засідання позивач не зявився, проте надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, проте надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до переконання, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником частини будинковолодіння № 12 по вул.. Паризької комуни в м. Вінниці, що підтверджується договором дарування серії ААА № 062699 від 12.10.1996 р., посвідченого державним нотаріусом Першої Вінницької державної нотаріальної контори [PERSON] [PERSON] є зареєстрований за адресою [INFO], однак згідно довідки № 664 від 20.07.2015 р. виданої квартальним комітетом «Київський» з 2009 року не проживає у належній позивачу частині будинковолодіння, своїх речей в цьому приміщенні не зберігає, участі з утриманні даного жилого приміщення та оплаті комунальних платежів відповідач не несе. Всі обов'язки по утриманню даного приміщення покладені на позивачів. Як вбачається з ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, не залежно від волі інших осіб. Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю, а в ч. 4 даної статті зазначено, що право приватної власності є непорушним, що також закріплено і в ч. 1 ст. 321 ЦК України. Ніхто не може бути позбавлений його чи обмежений у його здійсненні. Зі змісту ч. 1 ст. 317 ЦК України слідує, що власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Ст. 319 ЦК України передбачено право власника володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Ст. 383 ЦК України, встановлює, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Згідно зі ст. 3 «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» - реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Відповідно до ст. 155 ЖК України жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством. Ст. 150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом правочини. Відповідно до правил статей 71, 72 ЖК наймач або члени його сім'ї можуть бути визнані судом такими, що втратили право користування жилим приміщенням, зокрема, якщо вони не проживають у ньому без поважних причин понад шість місяців. Враховуючи те, що відповідач не проживає у належному позиву житлі без поважних причин понад шість місяців, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Крім того, оскільки позивачі при зверненні до суду з позовною заявою сплатили судовий збір, його слід стягнути з відповідача у відповідності до положень ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного ,

Outcome: approved