overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-12 00:00:00

В січні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про усиновлення. Зазначив, що 20 грудня 2014 року уклав шлюб з [PERSON], яка має неповнолітнього сина [PERSON],[INFO]. Вони проживають однією родиною, у заявника з дитиною склалися дуже гарні стосунки. Заявник турбується про дитину, створює всі можливі умови для її розвитку, утримує, виховує і ставиться як до своєї дитини. Надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі на підставі наявних у справі доказів, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Заінтересована особа, служба у справах дітей Ізюмської міської ради, проти заяви не заперечує, надала суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, на підставі наявних у справі доказів. Зацікавлена особа, [PERSON], в судове засідання не з'явилась надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі на підставі наявних у справі доказів, заяву підтримує в повному обсязі. Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму реєстраційної служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції у Харківській області надав суду письмову заяву в якій просить суд розглянути справу без їх участі, заяву визнають, з заявленими вимогами згодні. Судовим розглядом встановлено, що 20 грудня 2014 року заявник уклав шлюб з [PERSON] (а.с.10). [PERSON] має неповнолітнього сина [PERSON],[INFO] ( а.с.15). 20 листопада 2014 року [PERSON] змінив своє прізвище на [PERSON], що вбачається з копії свідоцтва про зміну імені ( а.с.14). Батько [PERSON], [PERSON], [INFO] рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 22 грудня 2014 року визнаний безвісно відсутнім ( а.с.16). Мfти дитини, [PERSON] надала суду нотаріально завірену заяву в якій не заперечує проти усиновлення [PERSON], [INFO] її чоловіком [PERSON] ( а.с.11). [PERSON] надав нотаріально завірену заяву в якій дає згоду на усиновлення його гр. [PERSON] ( а.с.30). Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області вважає за доцільне усиновлення неповнолітнього [PERSON],[INFO], що відповідає найвищим інтересам дитини ( а.с.6-7). Сім'я має достатній матеріальний рівень та може забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини ( а.с.19). При таких даних суд вважає, що заява підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки усиновлення малолітнього [PERSON] відповідає його найвищим інтересам для забезпечення стабільних та гармонійних умов його життя.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

В січні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з ПАТ «АКБ «Київ» суму несплачених процентів за Договором № 156875 банківського строкового вкладу «Різдвяний» від 11 лютого 2014 року в розмірі 1 457,14 грн. та суму депозитного вкладу за Договором № 167555 банківського строкового вкладу «Барвінок» від 14 липня 2014 року в розмірі 13 042,86 грн., суму нарахованих процентів за вкладом станом на 14 січня 2015 року в розмірі 1 193,32 грн., а також суму процентів за період з 15 січня 2015 року по день ухвалення рішення по справі. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 11 лютого 2014 року між Публічним акціонерним товариством Акціонерний Комерційний Банк «Київ» (надалі - відповідач) та [PERSON] (далі - позивач) було укладено Договір № 156875 банківського строкового вкладу «Різдвяний», відповідно до якого позивач вніс на депозит 12 000 грн. строком на 152 календарних дні, з датою повернення депозиту - 13 липня 2014 року, під 21 % річних. Станом на дату повернення депозиту відсотки за користування депозитними коштами склали 2 500 грн., тоді як позивачеві повернуто було лише 1 042,86 грн. Разом з тим, 14 липня 2014 року між тими ж сторонами укладено Договір № 167555 банківського строкового вкладу «Барвінок», згідно з умовами якого позивач вніс на депозит 13 042,86 грн. строком на 184 календарних дні, з кінцевою датою повернення депозиту - 14 січня 2015 року, під 21 % річних. У відповідь на заяву позивача про повернення депозиту ввід 14 січня 2015 року відповідач повідомив про неможливість повернення грошових коштів у зв'язку з їх недостатністю у Банку. За таких обставин, позивач звернувся із відповідним позовом до суду. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, у встановленому законом порядку (а.с. 23, 28). Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

В січні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про захист честі, гідності та ділової репутації, Відповідно до ч.3 ст.209 ЦПК України у зв»язку зі складністю справи суд вважає можливим оголосити вступну та резолютивну частину рішення.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

В січні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розі-рвання шлюбу, зареєстрованого 14 жовтня 1989 року міським відділом ЗАГС м. Ко-ростень Житомирської області. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що від даного шлюбу мають двох повнолітніх дітей, спільне життя не склалось через різ-ні погляди, несумісність характерів. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив не надавати строк на примирення так як вони разом не проживають з січня 2015 року та примирення не можливе. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню в порядку ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відпо-відачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, оскільки сторони в судовому засіданні наполягали на розірванні шлюбу, так як дійсно подружжя разом не проживає, спільне господарство не ведеться, сторони не бажають примиритись.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

В січні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 15 лютого 1994 року Буйволівською сільською радою Ярмолинецького району Хмельницької області. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що від даного шлюбу у подружжя є двоє повнолітніх дітей, життя не склалось через різні погляди, несумісність характерів і сварки та разом не проживають з січня 2009 року. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги. Відповідач, яка повідомлена про час і місце слухання справи належним чином, в судове засідання не з'явилась. У відповідності до ст.169 ч.4 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу в порядку заочного розгляду, на підставі наявних в ній даних та доказів. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом об'єктивно встановлено, що між сторонами виникли неприязні стосунки, сторони разом не проживають з січня 2009 року, спільне господарство не ведуть. З урахуванням встановлених обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-05 00:00:00

В січні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 6 грудня 2010 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ярмолинецького районного управління юстиції у Хмельницькій області, посилаючись на те, що їх сім'я не може бути збережена. На обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що від шлюбу з відповідачкою в них народилися троє дітей: син [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO], проте спільне життя не склалося через подружню зраду відповідачки, яка залишила сім'ю, проживає з іншим чоловіком, від якого є вагітною. Протягом тривалого часу вони з відповідачкою не підтримують сімейних стосунків, проживають окремо, а тому збереження сім'ї є неможливим. В судовому засіданні [PERSON] заявлені вимоги підтримав за обставин, викладених в позовній заяві, та пояснив, що з липня 2014 року вони з відповідачкою проживають окремо, [PERSON] створила нову сім'ю та проживає разом з [PERSON], від якого є вагітною, діти проживають разом з нею, а тому збереження сім'ї є неможливим. Відповідачка [PERSON] позов визнала, підтвердила обставини щодо припинення шлюбних стосунків з позивачем та пояснила, що вона проживає однією сім'єю з [PERSON], завагітніла від нього, а він, в свою чергу, визнає за собою батьківство зачатої дитини. Їх спільні діти з позивачем проживають разом з нею в с.Глушківці Ярмолинецького району. Крім того, після розірвання шлюбу позивачка просить відновити її дошлюбне прізвище [PERSON]. Заслухавши учасників процесу, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 6 грудня 2010 року був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON]). Від спільного проживання сторін в них народилися троє малолітніх дітей: син [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. З липня 2014 року сторони проживають окремо один від одного, не підтримують шлюбні стосунки, а примирення між собою та збереження сім'ї вважають неможливим. Діти проживають разом з [PERSON] в с. Глушківці Ярмолинецького району. Позивачка є вагітною, а батьківство зачатої дитини визнано [PERSON], який був допитаний в судовому засідання як свідок. Дані обставини визнані сторонами та підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: свідоцтвами про шлюб та про народження дітей, довідкою Ярмолинецької ЦРЛ про те, що [PERSON] є вагітною (термін вагітності 36 тижнів), нотаріально посвідченою заявою [PERSON] про визнання батьківство зачатої дитини. В силу ч. 3 ст. 110 СК України, чоловік, дружина мають право пред'явити позов про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнане іншою особою. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя [PERSON] і [PERSON] неможливе, збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а вагітність відповідачки не може бути перешкодою для розірвання шлюбу між сторонами, оскільки батьківство зачатої дитини визнане іншою особою. На підставі ст. ст. 104, 105, 110-112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-19 00:00:00

В січні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач вказує на те, що 26 вересня 2003 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], 2003 року народження. Сімейне життя між ними не склалось через несумісність характерів, різні погляди на обов'язки подружжя. Спільного господарства не ведуть, разом не проживають. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив про розірвання їх шлюбу з відповідачкою. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив шлюб між ним та відповідачкою розірвати. Відповідачка в судове засідання не з'явилася. Про час і місце судового засідання повідомлена судом належним чином. Відповідно до вимог ч.5 ст. 74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. У відповідності до ст.ст. 224, 225 ЦПК України судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи. Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 26 вересня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції міста Миколаєва, актовий запис № 495, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON]. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], 2003 року народження, який проживає з відповідачкою. Сімейне життя між сторонами не склалось через несумісність характерів, різні погляди на обов'язки подружжя. Спільного господарства не ведуть, разом не проживають. На підставі викладеного та у відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

В січні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач вказує на те, що 27 грудня 2001 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя між ними не склалось через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя. Спільного господарства не ведуть, разом не проживають. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив про розірвання їх шлюбу з відповідачкою. Сторони в судове засідання не з'явилися. Про час і місце судового засідання повідомлені судом належним чином. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 27 грудня 2001 року виконкомом Дзержинської селищної ради міста Ровеньки Луганської області, актовий запис № 53, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON]. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя між ними не склалось через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя. Спільного господарства не ведуть, разом не проживають. На підставі викладеного та у відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

В січні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Зазначив, що 14 листопада 2012 року вони з відповідачем уклали договір позики, за умовами якого він передав останньому грошові кошти в розмірі 4000,00 гривень, а [PERSON] повинен був в строк до серпня 2013 року повернути гроші. На підтвердження цього відповідачем була написана розписка. Відповідач повернув кошти у розмірі 1000,00 грн., а залишок відмовляється повертати, посилаючись на відсутність у нього грошей. За таких обставин позивач просить суд стягнути з [PERSON] 3766,00 гривень боргу за договором з урахуванням індексу інфляцій, 141,00 грн., що становить три проценти річних з простроченої суми, судовий збір у сумі 243,60 грн та 250,00 грн. витрати на допомогу адвоката. Відповідач надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Позовні вимоги визнає в повному обсязі. Безумовне визнання відповідачем позову не суперечить правам, свободам чи інтересам інших осіб. Судовим розглядом встановлено, не заперечується сторонами, що 14 листопада 2014 року відповідач особисто написав розписку про одержання у позивача грошових коштів в сумі 4000,00 гривень, які зобов'язався повернути до 09 серпня 2013 року ( а.с.6). За договором позики одна сторона (позикодавець), як зазначено в ст. 1046 ЦК України, передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку кількість речей того ж роду і такої якості. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов та вимог цього Кодексу ( ст. 526 ЦК України). Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом ( ч. 2 ст. 625 ЦК України). Загальна сума процентів за договором позики складає 141,00 гривню (3000,00х0,047=141,00 грн). Борг з урахування індексу інфляції становить 3766,00 грн. (3000,00х1,005х1,249)

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

В січні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Миропільської селищної ради Романівського району Житомирської області, в якому зазначив, що [INFO] помер його батько - [PERSON], внаслідок чого відкрилась спадщина, до складу якої, серед іншого, входить незавершене будівництво житлового будинку з господарськими спорудами готовністю 61 % по [ADDRESS]. Посилаючись на те, що будівництво вказаного будинку здійснювалося згідно з законом, позивач просив визнати за ним в порядку спадкування право власності на будівельні матеріали і обладнання, що були використані в процесі будівництва житлового будинку розташованого по [ADDRESS], а також перевести на нього в порядку спадкування всі права та обов'язки забудовника зазначеного житлового будинку. Під час розгляду справи представник позивача змінив предмет позову та просить суд визнати за [PERSON] права та обов'язки забудовника житлового будинку з господарськими спорудами розташованого по [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [INFO] [PERSON] В судове засідання особи, які беруть участь у справі, не з'явилися. Предстаник позивача та відповідач подали до суду заяви про розгляд справи за їхньої відсутності. При цьому, представник позивача позовні вимоги підтримав, а відповідач позов визнав. Відповідно до положень статті 174 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Встановивши, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку про необхідність його задоволення. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

В січні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. Позивач у судове засідання не з'явився, в прохальній частині позову просив позовні вимоги задовольнити та розглядати справу без його участі. Відповідачка надала суду заяву в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Вказала, що не бажає змінювати прізвище. Судом встановлено, що сторони з 25 жовтня 1977 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачкою не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. Шлюбні відносини між ними фактично припинені шість років тому. Спільне господарство не ведеться. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. На підставі наведеного, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що сім'я сторін носить формальний характер і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Згідно ст. ст. 79, 88 ЦПК України з відповідачки на користь держави необхідно стягнути судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп., оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 9 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», так як є інвалідом І групи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-12 00:00:00

В січні 2015 року [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, в якій просив суд розірвати шлюб, зареєстрований 16 жовтня 2004 року Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції за № 383. В обґрунтування позову позивач вказував, що шлюбні відносини із відповідачем припинені та відновлення подружніх відносин, збереження сім'ї неможливо у зв'язку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] року. Позивач стверджує, що спір щодо спільно нажитого майна та порядку виховання дитини відсутній. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву, в якій позов підтримав, просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій позов визнала, не заперечувала проти його задоволення. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ст. 110-112,114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права та права їх дитини. При цьому суд врахував, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. В порядку ст. 88 ЦПК України суд не стягує з відповідача на користь позивача судовий збір, оскільки такі вимоги не заявлялися.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

В січні 2015 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, мотивуючи свої вимоги тим, що син проживає разом з нею, знаходиться на її утриманні, а відповідач не приймає участі в утриманні дитини. В судовому засіданні позивачка була відсутня, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Від відповідача надійшла заява в якій він просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнає та не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини. За таких підстав, суд вважає можливим справу розглянути у відсутності сторін, на підставі наявних письмових доказів. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 03 листопада 2012 року. Від подружнього життя мають одну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає з матір'ю і знаходиться на її утриманні. Відповідач зобов'язаний і має можливість утримувати сина. Сама позивачка не в змозі повністю забезпечити матеріальні потреби дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дитини не досягнуто, а отже аліменти підлягають стягненню в судовому порядку. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини та сторін, обставини даної справи і вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, стягнувши з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В зв'язку із задоволенням позовних вимог з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі наведеного,

Outcome: approved