Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-04 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини. Позов мотивований тим, що 04.03.2006 між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб, від якого вони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачем по справі. Спільне життя з відповідачем не склалось по причині того, що між ними виникали непорозуміння та суперечки по різним питанням. Фактично позивач з відповідачем перебувають у шлюбі, однак останні п`ять років спільно не проживають. Позивач зазначила, що відповідач участі у вихованні спільної дитини та в його матеріальному утриманні не приймає. Добровільно надавати матеріальну допомогу відповідач відмовляється. Вищевикладене й стало підставою для звернення позивача до суду із вимогами про розірвання шлюбу та стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 1 500, 00 гривень щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 21.08.2019 позовні вимоги про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини роз`єднано в самостійні провадження, заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в частині вимог про розірвання шлюбу. Також даним судовим рішенням відповідачу було запропоновано, зокрема, надати суду відзив на позовну заяву і докази по справі та роз`яснено наслідки ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин. У строк, визначений судом ухвалою суду від 21.08.2019 від відповідача відзив на позов не надійшов. Будь-які докази по справі чи клопотання від відповідача, також, на адресу суду не надійшли. Ухвалою суду від 18.11.2019 підготовче провадження закрито і призначено розгляд справи по суті. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, аргументуючи мотивами, викладеними в позовній заяві. Зазначила, що примирення між нею та відповідачем неможливе. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча відповідно до ст. 128 ЦПК України, був повідомлений належнимчином про дату, час і місце розгляду справи. Про причини неявки суду не повідомлено. Таким чином, [PERSON] не з`явився в судове засідання без поважних причин. Враховуючи вищевикладене, думку позивача та положення ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи (ухвала суду постановлена не виходячи до нарадчої кімнати та занесена до протоколу судового засідання). При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно із свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 04.03.2006 відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 04.03.2006, актовий запис № 462. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини - [PERSON] . (а.с. 9) Судом встановлено, що позивач з відповідачем від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про його народження. (а.с. 5) Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, дослідивши письмові пояснення, викладені позивачем у позові, заслухавши пояснення надані в судовому засіданні, та оцінивши, відповідно до ст. 89 ЦПК України, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, враховуючи вищевикладене, прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню. Суд вважає за можливе розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Згідно з ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд прийшов до наступного. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в сумі 777, 70 гривень, що підтверджується квитанцією від 29.07.2019. (а.с. 1-2) Водночас, згідно із Законом України «Про судовий збір» позивач мала сплатити при зверненні до суду 768, 40 гривень. Таким чином, судом встановлено сплату позивачем судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом на 2, 30 гривень. Згідно із п. 1 ч. 1 та ч. 2 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається в розмірі переплаченої суми за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, зокрема, в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Отже, судовий збір в сумі 2, 30 гривень може бути повернутий позивачу за її клопотанням за ухвалою суду на підставі п. 1 ч. 1 та ч. 2 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 7 цього Закону. Враховуючи положення ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 768, 40 гривень. Доказів понесення учасниками справи інших судових витрат суду не надано. На підставі викладеного та

Outcome: approved