Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-17 00:00:00

Департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення надмірно виплачених коштів державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 21.10.2015 року [PERSON] перебуває на обліку в департаменті соціального захисту населення Маріупольської міської ради, як уповноважений представник родини одержувача державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. 21.10.2015 року [PERSON] звернулась до уповноваженого органу соціального захисту населення з питання призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям з відповідним пакетом документів. Під час подання заяви про призначення допомоги, позивача було повідомлено під особистий підпис, що всі наведені відомості про доходи та майно, що вплинули або могли вплинути на прийняте рішення щодо призначення допомоги ,будуть перевірені згідно з чинним законодавством та повідомлено, що про всі зміни обставин, які можуть вплинути на отримання виплат позивач зобов`язаний повідомити орган праці та соціального захисту населення. Згідно вимог чинного законодавства та на підставі наданих відповідачем документів, державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям була призначена з: 01.10.2015 року по 31.03.2016 рік, 01.04.2016 року по 30.09.2016 рік, 01.10.2016 року по 31.03.2017 рік, 01.04.2017 року по 30.09.2017 рік, 01.10.2017 року по 31.03.2018 рік, 01.10.2018 року по 31.03.2019 рік та 01.09.2019 року по 29.02.2020 рік. Згідно завантажених доходів з бази даних МАІС ЄДР МВС у власності чоловіка відповідачки [PERSON] знаходиться два автомобіля МAZDA 626, 1996 року випуску та АUDI А6 1.8, 1999 року випуску, які відповідачка не вказувала у декларації про доходи та майновий стан дляи призначення малозабезпеченим сім`ям. За результатами проведеної відділом державних соціальних інспекторів департаменту, перевірки даних, наданих відповідачкою під час звернень до департаменту з питання призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям встановлено, що [PERSON] надала не повну інформацію про наявність у власності чоловіка [PERSON] транспортних засобів, які не було задекларовано в деклараціях про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, які надавались відповідачкою на кожне звернення з питання призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, що в свою чергу призвело до неправомірної виплати бюджетних коштів за період з 01.10.2015 року по 31.12.2019 року у розмірі 67641,61 грн. Згідно письмового пояснення від чоловіка відповідачки [PERSON] від 08.01.2020 року, транспортні засоби МAZDA 626, 1996 року випуску та АUDI А6 1.8, 1999 року випуску не були нею задекларовані через те, що ці автотранспортні засоби буди продані за генеральною довіреністю. Спеціалістами департаменту, відповідачку повідомлено про надмірно виплачені кошти державної допомоги, але на момент подання позову погашення заборгованості в добровільному порядку не здійснюється. На підставі чого, вимушені звернутися до суду з даною позовною заявою Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 16.04.2020 року позовна заява була прийнята до розгляду та по ній відкрито спрощене позовне провадження із викликом сторін. 02.06.2020 року від відповідачки до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого остання позовні вимоги не визнає, оскільки рішення про призначення державної соціальної допомоги чи про відмову в її наданні приймається місцевою державною адміністрацією протягом десяти календарних днів і наступного після його прийняття дня надсилається уповноваженому представнику малозабезпеченої сім`ї. Державна допомога малозабезпеченим сім`ям являється єдиним джерелом доходу їх сім`ї та пенсія по інвалідності її чоловіка. Зазначила, що у неї є донька [PERSON] яку вона теж мусить утримувати. ЇЇ чоловік є особою з інвалідністю 1 групи. Таким чином, не виключається право їх сім`ї на призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, навіть якщо у власності члена сім`ї наявні більше одного автомобіля, транспортного засобу. Вона дійсно не зазначила у поданій декларації про доходи та майновий стан для призначення допомоги малозабезпеченим сім`ям, у зв`язку з тим, що вказане нотаріальне посвідчення довіреності відбулось 20 років тому, з того часу машин, вона та члени її сім`ї не бачили, а тому права власності, користування та розпорядження її чоловік фактично не має. Позивач у своїх позовних вимог посилається на те, що у власності члена сім`ї відповідача наявні два автотранспортні засоби МAZDA 626, 1996 року випуску та АUDI А6 1.8, 1999 року випуску. Натомість, її чоловік продав вказані транспортні засоби за генеральною довіреністю ще у 2000 році та у 2004 році. Підтвердити даний факт неможливо, документи втрачені. Фактично її чоловік не користується та може розпоряджатися вказаними автомобілями, так як вони й надалі у користуванні осіб, які купили автомобілі за генеральною довіреністю. На підставі чого, у задоволенні позовних вимог просила відмовити. Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 18.08.2020 року витребувано з Донецького обласного державного нотаріального архіву інформацію щодо факту укладання довіреності у 2000 році [PERSON] , щодо продажу автомобілів МAZDA 626, 1996 року випуску та АUDI А6 1.8, 1999 року випуску у 2004 році. 15.09.2020 року на адресу суду з Донецького обласного державного нотаріального архіву Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) надійшло повідомлення, в якому зазначено, що згідно Правил ведення нотаріального діловодства, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2010 року №3253/5 та Типової номенклатури справи державної нотаріальної контори та приватного нотаріуса строк зберігання довіреностей складає три роки після закінчення терміну їх дії. Таким чином, строк зберігання довіреностей, якщо вони мали місце бути, посвідчених у 2000 році, закінчився в 2006 році, довіреностей, посвідчених у 2004 році в 2010 році. 13.10.2020 року від відповідача до суду надійшла заява про застосування строку позовної давності, в якій зазначає, що позивач просить стягнути державну допомогу малозабезпеченим сім`ям за період з 01.10.2015 року по 31.12.2019 року у сумі 67641,16 грн., таким чином позивач мав змогу дізнатись про порушення свого права ще в 2015 році, так як у позивача є право перевіряти інформацію, яка зазначена у декларації отримувача державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, позовну заяву позивач подав 02.04.2020 року, а отже її подано з порушенням строку позовної давності і тому просила відмовити у позовних вимогах у зв`язку з поданою позовною заявою з порушенням строку на подачу позовної заяви до суду. В судове засідання представник позивача - [PERSON] з`явилась, наддала пояснення у відповідності до заявлених вимог, позов підтримала, просила його задовольнити. В подальшому надала суду заяву про розгляд справи без участі представника департаменту, а також підтримала свої позовні вимоги у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] , в судовому засіданні позов не визнали просили відмовити у задоволенні позову, надали пояснення згідно наданого відзиву на позов. В подальшому відповідачка та її представник в судове засідання не з`явились, від представника відповідача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без її участі та участі відповідача, при цьому заперечували проти позовних вимог позивача та просили відмовити в їх задоволенні у повному обсязі. Суд розглядає справу без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Вислухавши сторони, дослідивши докази у справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних\~вимог з наступних підстав. Відповідно до\~ст.68 Конституції України\~передбачено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися\~Конституції України\~та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Як вбачається із\~ст.1 ЗУ «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям»\~(із змінами і доповненнями), державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям - це щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім`ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім`ї. Ст. 4 вказаного вище Закону передбачено, що заява про надання державної соціальної допомоги подається уповноваженим представником сім`ї до місцевої державної адміністрації або до виконавчого комітету сільської, селищної ради. Виконавчий комітет сільської, селищної ради передає заяву про надання державної соціальної допомоги до місцевої державної адміністрації. У заяві дається згода сім`ї на збір інформації про неї, про її власність, доходи та майно, що необхідна для мети цього\~Закону. До заяви про надання державної соціальної допомоги додаються, зокрема,\~декларація про доходи\~та майно осіб, які входять до складу сім`ї. Місцеві державні адміністрації для мети цього\~Закону\~мають право користуватися всіма офіційними джерелами інформації, в тому числі й інформацією органів доходів і зборів. Державна соціальна допомога призначається з місяця звернення, якщо протягом місяця подано всі необхідні документи. Рішення про призначення державної соціальної допомоги чи про відмову в її наданні приймається місцевою державною адміністрацією протягом десяти календарних днів і наступного після його прийняття дня надсилається уповноваженому представнику малозабезпеченої сім`ї. Рішення про відмову в наданні державної соціальної допомоги має бути вмотивованим і містити роз`яснення порядку його оскарження. Порядок призначення та виплати державної соціальної допомоги встановлюється Кабінетом Міністрів України. Пунктом 2 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 року № 250\~передбачено, що державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям (далі соціальна допомога) призначається і виплачується у грошовій формі малозабезпеченим сім`ям, які постійно проживають на території України, мають середньомісячний сукупний дохід, нижчий від прожиткового мінімуму для сім`ї. Із матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] у періоди: 21.10.2015 року, 27.04.2016 року, 28.04.2017 року, 13.10.2018 року, 25.04.2019 року, 27.09.2019 року, 19.11.2019 року, зверталася до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради із заявами про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. В розділі ІV декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги «Відомості про транспортні засоби, які зареєстровані в установленому порядку та перебувають у власність або володінні членів сім`ї або зареєстрованих у житловому примішенні будинку осіб, членів сім`ї, що проживають окремо (дружини, чоловіка, неповнолітніх дітей)» [PERSON] зазначила, що у власності її сім`ї немає транспорта. Відповідно до вказаних заяв, Департаментом соціального захисту населення Маріупольської міської ради були прийняті рішення про призначення [PERSON] державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. Згідно акту перевірки особової справи №5 від 08.01.2020 року відділом державних соціальних інспекторів Департаменту соціального захисту населення ММР, наданої [PERSON] для призначення державної соціального допомоги, встановлено, що згідно відповіді Регіонального сервісного центру МВС №31/5-1441-30 від 02.01.2020 року було виявлено порушення. Заявниця не надала відомості про транспортні засоби, які перебувають у власності чоловіка [PERSON] . Згідно з пунктом 12 вказаного вище Порядку, у разі коли особами, які входять до складу сім`ї, навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на соціальну допомогу та визначення її розміру, виплата соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення. На наступний строк допомога може бути призначена не раніше, ніж через шість місяців починаючи з першого числа місяця виявлення порушення. Як вбачається із абзацу 4 ч. 1\~ст.\~7\~Закону України\~«Про державну\~соціальну допомогу\~малозабезпеченим сім`ям» (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин)\~державна соціальна допомога не призначається у випадку, зокрема, коли у власності чи володінні малозабезпеченої сім`ї є друга квартира (будинок) за умови, що загальна площа житла перевищує 21 кв. м. на одного члена сім`ї та додатково 10,5 кв. м. на сім`ю, чи більше одного автомобіля, транспортного засобу (механізму).. Згідно з ч. 2 вказаного вище Закону (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин)\~за наявності обставин, передбачених у частині першій цієї статті, соціальна допомога може бути призначена місцевою державною адміністрацією на підставі рішень районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій та виконавчих комітетів міських і районних у містах (у разі їх створення) рад у разі, якщо у складі сім`ї є особа з інвалідністю. Відповідно до ч. 4\~ст. 7 Закону\~вказаного вище Закону (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин),\~ якщо сім`єю навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру, виплата призначеної державної соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення. На наступний строк державна соціальна допомога може бути призначена не раніше ніж через шість місяців починаючи з першого числа місяця виявлення порушення. Згідно п.28 Порядку № 250, якщо сім`єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, заявник зобов`язаний повернути суму надміру виплачених коштів добровільно на рахунок управління для подальшого повернення до Державного бюджету. У разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки, вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку. З\~аналізу наведених норм права вбачається, що припинення виплати та повернення виплаченої соціальної допомоги з підстав, передбачених абзацом 4 ч.1\~ст.7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям» (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин),\~ можливе за наявності таких обов`язкових умов: у власності чи володінні малозабезпеченої сім`ї є друга квартира (будинок) за умови, що загальна площа житла перевищує 21 кв. м. на одного члена сім`ї та додатково 10,5 кв. м. на сім`ю; відсутність обставин, передбачених ч. 2\~ст.\~7\~цього Закону (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин)\~; необхідність дотримання процедури прийняття рішення місцевою державною адміністрацією про призначення соціальної допомоги у разі, коли є обставини та умови, передбачені ч.ч. 1, 2 ст. 7 Закону (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин); наявність ознак (обставин) навмисного подання недостовірних відомостей чи приховання відомостей, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру. Відповідно до частини першої\~статті 1212 ЦК України\~особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно зі\~статтею 1215 ЦК України\~не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. Отже, законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі № 6-91цс14, у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року у справі № 545/163/17 (провадження № 61-33727сво18). Рішенням департаменту соціального захисту населення ММР за №194/248 від 27.01.2020 року визначено, що на підставі п. 10 Постанови № 250 від 24.02.2003 року [PERSON] позбавлена права на призначення держаної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, починаючі з 01.10.2015 року. Протоколом розрахунку надмірно сплачених коштів, які підлягають відшкодуванню [PERSON] від 03.02.2020 року, розрахована сума надміру виплачених коштів за період з 01.10.2015 року по 31.12.2019 року, яка склала 67641,16 грн. З матеріалів справи вбачається, що в поданих відповідачем [PERSON] заявах про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям хоча і не зазначено про наявність у власності її чоловіка автомобілів, однак позивачем і не доведено наявності у власності сім`ї будь-яких транспортних засобів. Також, сім`я [PERSON] має обставину, яка свідчать про наявність підстав для призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та такою обставиною у відповідності до ч.2 ст. 7 Закону України\~«Про державну\~соціальну допомогу\~малозабезпеченим сім`ям» (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) є наявність у сім`ї [PERSON] особи, яка є інвалідом, а саме її чоловіка [PERSON] , який є інвалідом І групи, що підтверджується копією довідки МСЕК серії АВ №0598070 від 17.08.2015 року. Крім того, в судовому засіданні не було доведено, що [PERSON] було приховано чи навмисно подано недостовірні дані про її доходи та доходи членів її сім`ї, тобто не було доведено зловживань з її боку при зверненні по таку допомогу 21.10.2015 року. На підставі\~переліченого,\~враховуючи відсутність\~умислу у\~ [PERSON] \~ на\~навмисне повідомлення\~представникам департаменту\~ недостовірної\~інформації про\~її доходи\~та членів\~її сім`ї,\~тому \~з метою\~дотримання справедливого\~балансу між\~інтересами держави\~та втручанням\~у права\~ [PERSON] встановлені обставини справи свідчать про відсутність підстав для примусового повернення отриманих відповідачкою коштів у вигляді допомоги малозабезпеченим сім`ям за період з 01.10.2015 року по 31 грудня 2019 року в загальній сумі 67641,16 грн. Що стосується заяви відповідача про застосування строку позовної давності, то суд зазначає наступне. Згідно з ч. 1 ст. 257 ЦПК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.1 ст. 261 ЦПК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до акту перевірки особової справи №5 від 08.01.2020 року відділом державних соціальних інспекторів Департаменту соціального захисту населення ММР, наданої заявником, саме в цей час було встановлено надання відповідачем недостовірних даних при зверненні за призначенням вказаного виду допомоги. Отже , саме з цього часу почала свій перебіг позовна давність. Враховуючі, що позивач звернувся до суду з вказаним позовом 03.04.2020 року, строк позовної давності останнім не порушувався.

Outcome: dismissed