Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

Головний лікар Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просив вирішити питання про продовження госпіталізації у психіатричну лікарню в примусовому порядку[PERSON], посилаючись на те, останній знаходиться на стаціонарному лікуванні з 23.05.2017 року, тривалий час страждає на параноїдну шизофренію, 38 разів лікувався в психіатричних стаціонарах. У клінічній картині галюцінаторно-маячна симптоматика, агресивні дії на адресу рідних. Хвороба має безперервний перебіг, сформувався грубий дефект особистості. Визнаний інвалідом ІІ групи безстроково. Остання госпіталізація до КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР з 18.11.2016 року по 22.03.2017 року з діагнозом: «Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, галюцинаторно-параноїдний синдром. Дефект змішаного типу». Відповідно до рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06.12.2013 року [PERSON] визнаний недієздатним, опікуном призначений батько [PERSON] Згідно з рішеннями Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24.06.2016 року та від 22.11.2016 року до [PERSON] застосовувалася примусова госпіталізація. Теперішня госпіталізація пов'язана з погіршенням психічного стану: категорично відмовляється від прийому ліків, проявляє агресію до батька, вважає його не рідним, погрожує розправою, б'є його, виганяє з дому. Ховає ключі, документи, ламає двері, зриває замки. Був доставлений до лікарні спеціалізованою бригадою швидкої медичної допомоги, за рапортом поліції, у супроводі опікуна. Госпіталізований за заявою опікуна, як страждаючий на тяжкий психічний розлад, небезпечний для себе та оточуючих, неспроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечує життєдіяльність. Дав згоду на госпіталізацію. У приймальному відділенні був агресивний, голосно кричав, погрожував батькові вбивством, заявляв, що батько йому не рідний. У відділенні агресивний, відмовляється відповідати на запитання, опирається медичним маніпуляціям. Вночі практично не спав. 24.05.2017 року був оглянутий комісією лікарів-психіатрів, за висновком якої [PERSON], [INFO], страждає на тяжкий психічний розлад у формі параноїдної шизофренії з безперервним типом перебігу, параноїдний синдром. За психічним станом є небезпечним для себе та оточуючих, а також не спроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечує життєдіяльність. Госпіталізація обґрунтована. Обстеження та лікування можливі тільки в умовах психіатричного стаціонару. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25.05.2017 року застосована примусова госпіталізація. На проведеному лікуванні психічний стан хворого стабілізувався. Галлюцинаторно-маячні переживання дезактолізувалися. Спокійний, упорядкований. На першому плані в клінічній картині ознаки дефекту. Згідно із заявою опікуна від 03.08.2017 року оформляється в психоневрологічний інтернат: опікун відмовляється забирати підопічного до його оформлення в будинок інтернат, посилаючись на похилий вік і поганий стан здоровя. 20.11.2017 року був повторно оглянутий комісією лікарів-психіатрів, за висновком якої [PERSON], [INFO], страждає на тяжкий психічний розлад у формі параноідної шизофренії з безперервним типом перебігу, дефект змішаного типу. За психічним станом не може задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує життєдіяльність. Госпіталізація обґрунтована. Потребує продовження лікування в умовах психіатричного стаціонару до вирішення соціальних питань. У судовому засіданні представник психіатричного закладу доводи заяви підтримав з підстав, викладених в ній, і просив суд задовольнити заяву. Законний представник [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримав та просив її задовольнити. [PERSON] у судовому засіданні щодо продовження госпіталізації у психіатричну лікарню в примусовому порядку не заперечував. Прокурор заяву підтримала і просила суд винести рішення про продовження госпіталізації у психіатричну лікарню в примусовому порядку [PERSON] Суд, заслухавши пояснення представника заявника, лікаря-психіатра, особи, щодо якої вирішується питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку, її законного представника, думку прокурора, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. У своєму рішенні Європейський Суд з прав людини (справа «[PERSON] проти України») від 17.04.2014 року зазначив, що особа не може вважатися «Психічно хворою» та позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов; по-перше, об'єктивна медична експертиза повинна достовірно показати, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання. Як вбачається з висновку комісії лікарів-психіатрів від 20.11.2017 року, [PERSON], [INFO], страждає на тяжкий психічний розлад у формі параноідної шизофренії з безперервним типом перебігу, дефект змішаного типу. За психічним станом не може задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує життєдіяльність. Госпіталізація обґрунтована. Потребує продовження лікування в умовах психіатричного стаціонару до вирішення соціальних питань (а.с. 3). Надані суду пояснення лікаря-психіатра, зокрема, про те, що [PERSON] вже багато років проходить курс лікування у психіатричній лікарні і внаслідок захворювання являє потенційну соціальну небезпеку для себе і оточуючих, суд вважає доказами по справі, підтверджуючими необхідність продовження госпіталізації [PERSON] у психіатричну лікарню в примусовому порядку Таким чином, зібрані у справі докази і їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви.

Outcome: approved