Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-11 00:00:00

До Василівського районного суду звернувся [PERSON] із позовом до Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізької області, Управління Держгеокадастру у Василівському районі, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Василівська державна нотаріальна контора Запорізької області, про встановлення факту спільного проживання та визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. В позовній заяві позивач вказує, що [INFO] померла його бабуся [PERSON], якою за життя 13 червня 1996 року було отримано Приватизаційний майновий сертифікат серії [NUMBER] та 04 лютого 1997 року Сертифікат Серії [NUMBER] на право на земельну частку (пай), на підставі рішення Василівської райдержадміністрації від 21 червня 1996 року № 538 в тому, що їй належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Дружба», розміром 8.28 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Вартість відповідної земельної частки (паю) становить три мільярди двісті сорок вісім мільйонів карбованців. Однак, державний акт отримано не було, у зв'язку зі смертю [PERSON]. Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина на все її майно, в тому числі і зазначену земельну частку (пай). [PERSON] постійно проживала за адресою: в [ADDRESS] з 1936 року по день смерті [INFO]. Позивач з 2000 року проживав зі своєю померлою бабусею, а отже вступив у фактичне управління та володіння її спадковим майном. Постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19 січня 2017 року позивачу було відмовлено в оформленні спадщини, оскільки ним не було надано доказів про те, що він є спадкоємцем будь-якої з категорій, передбачених Цивільним кодексом України в редакції 1963 року та було рекомендовано звернутись до суду. Оскільки померла при своєму житті не оформила правовстановлюючі документи на земельну частку (пай), інших спадкоємців за законом немає у зв'язку з їх смертю, а позивачем не було вчинено окрім фактичного прийняття спадщини жодних дій щодо прийняття спадщини, спадщина на теперішній час не оформлена, а тому він просить встановити факт спільного проживання його з рідною бабкою [PERSON] та визнати за ним у порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] право на земельну частку (пай) розміром 8.28 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) із земель колективної власності КСП «Дружба», що знаходиться на території Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізькі області та належала спадкодавцю на підставі Сертифікату Серії [NUMBER] від 04 лютого 1997 року. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився. Представник позивача [PERSON] позов підтримав та просить суд задовольнити позовні вимоги за підставами, що викладені у письмовій формі. Представник відповідача Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізької області в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача Управління Держгеокадастру у Василівському районі в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник третьої особи Василівської державної нотаріальної контори Запорізької області. у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за їх відсутності. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав: В судовому засіданні встановлено, [INFO] померла баба позивача [PERSON] - [PERSON], яка проживала в [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із земельної частки (паю), яка перебуває у колективній власності КСП «Дружба», розміром 8.28 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Земельна ділянка належала померлій на підставі рішення Василівської районної державної адміністрації Запорізької області від 21 червня 1996 року № 538. Родинні відносини позивача та померлої [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження позивача № 40 від 05 квітня 1968 року, де батьком вказаний [PERSON]; витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян №00017595535 від 27 січня 2017 року про народження [PERSON], батька позивача. З чого вбачається, що [PERSON] є сином [PERSON], а отже позивач [PERSON] є онуком померлої [PERSON] Відповідно до ст.ст.1268,1269 ЦК України, для отримання спадщини спадкоємцям необхідно її прийняти до 6 місяців з дня відкриття спадщини шляхом спільного проживання зі спадкодавцем, або шляхом подачі в нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини про прийняття спадщини. До спадщини, яка відкрилася після смерті [INFO] [PERSON] застосовуються правила спадкування за Цивільним кодексом України 1963 року. Стаття 549 ЦК України 1963 року передбачає дії, що свідчать про прийняття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців. Статтею 550 ЦК України 1963 року передбачено продовження строку на прийняття спадщини. Строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Відповідно до статті 529 ЦК України 1963 року, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Відповідно до довідок №№794,795 від 28 березня 2016 року Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізької області, [PERSON] дійсно проживала та була постійно зареєстрована [ADDRESS] з 1936 року по день смерті [INFO]. Разом з нею постійно проживала та була зареєстрована з 1944 року по день смерті [INFO] дочка - [PERSON]. Остання не відмовлялася від прийняття спадщини після смерті матері [PERSON]. Як вбачається із наданих позивачем [PERSON] доказів, після смерті [INFO] [PERSON] спадщину прийняла її дочка [PERSON], яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. [PERSON] прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] спільним проживанням зі спадкодавцем на день смерті. [PERSON] не вчинив дій, визначених статтею 549 ЦК України, що свідчать про прийняття спадщини. Вимога позивача про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, факту спільного проживання його з рідною бабою [PERSON], задоволенню не підлягає. Як вбачається із зазначених вище довідок сільради, на день смерті з [PERSON] проживала її донька [PERSON], яка і прийняла спадщину після смерті матері. Згідно Акту підтвердження проживання від 08 червня 2015 року, складеного депутатом Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізької області, [PERSON] доглядав за тіткою [PERSON] з 2000 року до дня її смерті [INFO] та здійснював її поховання. Частиною 1 статті 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно вимог ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач [PERSON] не надав суду доказів, що він проживав з бабою [PERSON] на день смерті останньої [INFO]. Відсутні докази прийняття ним спадщини після смерті баби [PERSON] - земельної частки (паю), яка перебуває у колективній власності КСП «Дружба», розміром 8.28 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться на території Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізькі області та належала спадкодавцю на підставі Сертифікату Серії [NUMBER] від 04 лютого 1997 року. Відповідно, не підлягають задоволенню вимоги [PERSON] про встановлення факту спільного проживання його з бабою [PERSON] та визнати за ним у порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] права на земельну частку (пай) розміром 8.28 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) із земель колективної власності КСП «Дружба», що знаходиться на території Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізькі області та належала спадкодавцю на підставі Сертифікату Серії [NUMBER] від 04 лютого 1997 року.

Outcome: dismissed