Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

В січні 2018 року позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача, вказавши, що згідно з рішенням Деражнянського районного суду Хмельницької області від 06.03.2012 року на її користь з відповідача стягуються аліменти на утримання їхнього неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 300 гривень щомісячно, починаючи з 27.10.2011 року, і до досягнення дитиною повноліття. Проте, стверджує позивачка, у зв'язку із її скрутним матеріальним становищем та зміною вікових потреб дитини розмір стягуваних із відповідача аліментів на даний час є дуже незначним, а тому вона, навівши доводи щодо спроможності відповідача виплачувати аліменти на утримання дитини, просила змінити їх розмір з 300 грн. на 1000 грн. щомісячно. В судове засідання позивачка не з'явилася, проте заявила письмове клопотання про розгляд справи за її відсутності, підтримуючи позовні вимоги. Відповідач на повторні виклики в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином та викликався в судове засідання через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, у відповідності до ст. 128 ЦПК України. Про причини неявки він суд не повідомив та відзив на позов не подав. З огляду на викладене та при відсутності заперечень сторони позивача, суд постановив ухвалу про розгляд справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення, оскільки згідно ст. 281 ЦПК України, якщо відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи та письмові клопотання учасників справи відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, суд вважає позов обґрунтованими та таким, що підлягає задоволенню. Судом об'єктивно встановлено, що від зареєстрованого шлюбу в сторін є син [PERSON], [INFO]. Відповідач є батьком дитини, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Деражнянського районного управління юстиції у Хмельницькій області. Згідно із ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В силу ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Рішенням Деражнянського районного суду Хмельницької області від 06.03.2012 року стягнуто з [PERSON], [INFO], уродженця м. Хмельницький Хмельницької області, на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 300 гривень щомісячно, починаючи з 27.10.2011 року, до досягнення дитиною повноліття. Із наявних у справі документів з'ясовано, що позивачка змінила своє прізвище «[PERSON]» на прізвище «[PERSON]» у зв'язку із розірванням шлюбу. Відповідно до довідки №196, виданої Хмельницькою міською радою комунальним підприємством «Деражнянська ЖЕК №1» 09.10.2017 року, неповнолітній [PERSON], [INFO], знаходиться на утриманні позивачки. У позовній заяві позивачка посилається на те, що розмір аліментів, які стягуються з відповідача, на даний час не відповідає потребам дитини, а вона самостійно неспроможна забезпечити дитину усім необхідним. Крім того, аліменти сплачуються відповідачем нерегулярно, хоча він має можливість надавати матеріальну допомогу своїй дитині. Судом приймаються до уваги такі її доводи, оскільки вони не спростовані відповідачем. Згідно з ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Таким чином, досліджені в судовому засіданні докази, на думку суду, свідчать про можливість відповідачем надавати матеріальну допомогу своїй дитині, оскільки з матеріалів справи не вбачається наявності у нього інших утриманців чи даних про його поганий стан здоров'я, який би перешкоджав йому у виконанні батьківських обов'язків щодо його неповнолітнього сина [PERSON], тому суд приходить до висновку про можливість зміни розміру аліментів з 300 грн. на 1000 грн., починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved