Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

В червні 2015 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до Попівської сільської ради Миргородського району про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, посилаючись на те, що після смерті її матері [PERSON], відкрилася спадщина на землю, право власності на яку було підтверджено державним актом, в якому при видачі помилково зазначено не вірний кадастровий номер. При зверненні до органів нотаріату для оформлення спадщини, позивачу було відмовлено в цьому по причині невідповідності такого номеру з кадастровим номером земельної ділянки у державному земельному кадастрі. В судовому засіданні [PERSON] свій позов підтримала, просила задовольнити його, пояснивши, що невідповідність кадастрового номеру у державному акті на право власності на землю з таким номером у державному кадастрі стала підставою для відмови їй нотаріусом у належному оформленні права на спадщину після померлої матері. Відповідач проти заявленого позову не заперечував, направивши до суду листа, за змістом якого справу просив розглядати у відсутність його представника / а.с. 31 /. Третя особа - Управління Держземагенства у Миргородському районі явку свого представника у судове засідання не забезпечила, про поважність причин такої неявки, в супереч вимогам ст. 77 ч. 2 ЦПК України, не повідомила / а.с. 25 /. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить до висновку про те, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних обгрунтувань. Як встановлено судом, позивач [PERSON] є дочкою [PERSON], що підтверджується копіями відповідних свідоцтв про її народження та про укладення шлюбу / а.с. 9, 10 /. За життя мати позивача мала у своїй власності земельну ділянку площею 2,3801 гектара для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державного акту серії [NUMBER], розташовану на території земель Попівської сільської ради Миргородського району, підтвердженням чому є копія такого акту / а.с. 6 /. [INFO] спадкодавець [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про її смерть / а.с. 5 /, внаслідок чого відкрилася спадщина. Після смерті спадкодавця, позивач [PERSON] у строк, встановлений законом, звернулася до органів нотаріату з заявою про наміри прийняти спадщину за законом, що підтверджується повідомленням органів нотаріату та Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру. Спадкоємець за заповітом [PERSON] від прийняття спадщини відмовився / а.с. 29, 30 /. Проте, постановою державного нотаріуса від 26.05.2015 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у виді земельної ділянки після померлої матері по причині невідповідності кадастрового номеру в державному акті на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером в державному земельному кадастрі / а.с. 11 /. Така невідповідність цих номерів підтверджена Витягом із Державного земельного кадастру про земельну ділянку з додатками до нього, з зазначенням площі цієї земельної ділянки / а.с. 12 - 16 /. Згідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Як вбачається зі змісту ст. 1225 ч. 1 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Оскільки позивач є єдиним спадкоємцем за законом на земельну ділянку померлої особи, вчинила дії по прийняттю спадщини після матері, то вона набула право на цю земельну ділянку в порядку спадкування. Це право ніким не оспорюється, а підстав для визнання спадщини відумерлою немає.

Outcome: approved