Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-24 00:00:00

\~ \~ \~ \~В червні 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Дніпровський завод мінеральних добрив» про скасування «Карти умов праці» слюсаря КВІП та А за 1994 рік, для забезпечення виконання заочного рішення суду від 01 березня 2016 року. \~ \~ \~ \~В липні 2020 року доповнив позовні вимоги та просив скасувати «Карту умов праці» слюсаря КВІП та А за 1994 рік, зобов`язати використати при складанні довідки Головним управління держпраці у Дніпропетровській області атестацію робочого міста слюсаря КВІП та А ПАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив», яка відбулася 27 травня 2005 року та скасувати інформаційну довідку умов праці у шкідливих умовах, складену фахівцем Держпраці у Дніпропетровській області 11.06.2019 року. В обґрунтування пред`явленого позову позивач зазначив, що згідно Заочного рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01 березня 2016 року визнано недійсним інформаційну довіку № 15-01-7/1-444 від 10.03.2015 року, Відокремленого структурного підрозділу «Дніпродзержинське міське Управління Головного управління держсанепідслужби у Дніпропетровській області» та зобов`язано видати [PERSON] нову інформаційну довідку. При складанні інформаційної довідки 11.06.2019 року фахівець Держпраці у Дніпропетровській області знову використав «Карту умов праці» слюсаря КВІП та А за 1994 рік крім того допустив описку, а саме, в таблиці (на стор. 9 Додвіки) хімічні фактори віднесені до класу (не шкідливі) умов праці, а у висновках на (стор. 11. Довідки) до класу (шкідливі), тому Інформаційну довідку № 459/4.6-2 від 11.06.2019 року складну фахівцем Держпраці у Дніпропетровській області необхідно скасувати. Крім того необхідно зобов`язати використати при складанні довідки Головним управління держпраці у Дніпропетровській області атестацію робочого міста слюсаря КВІП та А ПАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив», яка відбулася 27 травня 2005 року, та скасувати «Карту умов праці» (атестацію робочого місця) слюсаря КВІП та А за 1994 рік. Для забезпечення виконання Заочного рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області. Позивач [PERSON] в судове засідання з`явився, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання з`явився, позовні вимоги не визнав, суду пояснив, що позивач в своїх позовних вимогах просить зобов`язати використати при складанні довідки Головним управління держпраці у Дніпропетровській області атестацію робочого міста слюсаря КВІП та А ПАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив», яка відбулася 27 травня 2005 року та скасувати інформаційну довідку умов праці у шкідливих умовах, складену фахівцем Держпраці у Дніпропетровській області 11.06.2019 року, однак їх підприємство не має повноважень на складання зазначених довідок. Тому просить в задоволенні позову відмовити. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Заочним рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01.03.2016 року, яке вступило в силу 13 листопада 2018 року було, визнано недійсною інформаційну довідку № 15-01-7/1-44 від 10.03.2015 року,яка видана Відокремленим структурним підрозділом «Дніпродзержинського міського Управління Головного управління держсанепідслужби у Дніпропетровській області», зобов`язано Відокремлений структурний підрозділ «Дніпродзержинське міське Управління Головного управління держсанепідслужби у Дніпропетровській області» видати [PERSON] нову інформаційну довідку з урахуванням його професійної діяльності в період праці з 04.08.1980 року по 10.06.1991 рік на ПО ПХЗ цех «Амофоз», після реконструкції цього підрозділу в ПАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив», повного переліку факторів виробничого середовища та трудового процесу з якими позивач зустрічався при виконанні своєї роботи, оцінки-умов праці, переліку шкідливих факторів які відповідають тим професіям та місцем праці, які записані в трудовій книжці, професійної діяльності в період часу з 06.11.2000 року по 01.05.2009 року монтажних робіт в підрозділах підприємств зі шкідливими умовами праці, умов праці по монтажу, обслуговування обладнання під впливом і з перевищенням норми хлору, рідкого хлору, рідкого та газоподібного аміаку випаровувань ГСМ, кислот та луги, також пилом, вібрацією електроінструменту, статичних та динамічних перевантаженням та напруженістю, важкістю праці на висоті. З цього приводу професійна діяльність в період часу з 27.07.1977 року по 11.05.1978 року, з 034.08.1980 року по 10.06.1991 року, 06.01.200 року по 01.05.2009 року (20 років 2 місяці 10 днів) праці позивача по монтажу систем раннього виявлення надзвичайних ситуацій в відділі КАСВО ТОВ «Науково-виробничого підприємства «Украгротех». На виконання Заочного рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01.03.2016 року Головним управлінням держпраці у Дніпропетровській області Державна служба України з питань праці (Держпраці) була складена нова інформаційна довідка № 459/4.6-2 від 11.06.2019 року. Як вбачається з інформаційної довідки № 456/4.6-2 від 11.06.2019 року п.8 вказано, що [PERSON] працював на Придніпровському хімічному заводі у період з 27.07.1977 року по 11.05.2019 року та з 04.908.1980 року по 10.05.1994 року. Згідно інформації ПАТ « Дніпровський завод мінеральних добрив» від 24.04.2019 року № 01/359 у відповідності до ухвали господарського суду Дніпропетровської області 29.03.2012 року ВО «Придніпровський хімічний завод» як юридичну особу було ліквідовано у зв`язку із банкрутством. ПАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив» не є правонаступником ВО «Придніпровський хімічний завод». ПАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив», як суб`єкт господарювання, є правонаступником ЗАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив». ЗАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив» було створено 05.08.2002 року шляхом злиття цілісних майнових комплексів ДП «Амофоз» та ДП «Агрофоз», що виділилися з колишнього ВО «Придніпровський хімічний завод». Інструкції з охорони праці, документи про перелік робіт, данні щодо режиму роботи, документи про перелік і характеристику факторів виробничого середовища та трудового процесу, які виконував слюсар КВП та А цеху КВП та А та слюсар-монтажник цеху КВП та А, слюсар КВП та А цеху амофосу та слюсар КВП та А цеху тепловодопостачання котельного відділення, перелік машин та обладнання на якому працював [PERSON] , ступень механізації і автоматизації виробничих процесів, в яких він брав участь, не збереглися. Відповідно до частини 1статті 13 ЦПК Українисуд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з положеннями статті 48\~ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач. Належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин. Належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Відтак, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати по пред`явленому позову при наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. На позивачеві лежить обов`язок довести, що саме йому належить оспорюване право, а вказаний ним відповідач зобов`язаний виконати покладений на нього законом або договором обов`язок. Законодавець поклав на позивача обов`язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач. Водночас якщо позивач помилився і подав позов до тих, хто відповідати за позовом не повинен, або притягнув не всіх, він не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів і суд таке клопотання задовольняє. Ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати клопотання. У цьому клопотанні позивач обґрунтовує необхідність такої заміни, а саме, чому первісний відповідач є неналежним і хто є відповідачем належним. Подання позивачем такого клопотання свідчить, що він не лише згідний, але й просить про заміну неналежного відповідача належним. З урахуванням принципу диспозитивності суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи. За приписамистатті 51 ЦПК Українисуд першої інстанції може залучити до участі у справі співвідповідача або замінити первісного відповідача належним відповідачем лише за клопотанням позивача. У пункті 8постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»роз`яснено, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеномустаттею 33 ЦПК України(2004 р.), норми якої кореспондуються зістаттею 51 ЦПК України(в редакціїЗакону № 2147-VIІІ, чинній з 15.12.2017 р.). Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Пред`явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови у позові, що не позбавляє позивача права пред`явити позов до належного відповідача. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 24постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», визначаючи спадкодавцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина другастатті 1272 ЦК) (435-15), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Всупереч цих вимог, позивачем пред`явлено позов до Публічного акціонерного товариства «Придніпровський завод мінеральних добрив» яке є неналежним відповідачем у справі, оскільки інформаційну довідку умов праці у шкідливих умовах, складено фахівцем Держпраці у Дніпропетровській області 11.06.2019 року. ПАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив» не має повноважень складати вище вказані довідки. Позивач не подав в судовому засіданні клопотання про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідача. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Дніпровський завод мінеральних добрив» про скасування «Карти умов праці» слюсаря КВІП та А за 1994 рік, для забезпечення виконання Заочного рішення суду від 01 березня 2016 року, оскільки позов пред`явлено до неналежного відповідача.

Outcome: dismissed