Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

В травні 2016 року до суду через представника за довіреністю [PERSON], звернувся ПАТ «Альфа-Банк» з позовом до [PERSON], Товариства з обмеженою відповідальністю «Віннафтогаз», третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог Приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу недійсним та застосування наслідків його недійсності. Вказав, що 28.09.2015 між ТОВ «Віннафтогаз» та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу автозаправочної станції(літ. А), загальною площею 8,7 кв.м та блоків пультів(літ. Б, В, Г), що знаходяться за адресю: Вінницька область Теплицького району смт. Теплик, вул. Базарна, 4, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 1286. Звязку з укладенням даного договору, приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 24820772 від 28.09.2015, було внесено 28.09.2015 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про право власності № 11365433. Позивач вважає, що при укладенні оспорюваного правочину сторонами не було додержано вимоги, які встановлені ст. 203 ЦК України, що відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України є підставою недійсності такого правочину, та вчиненням такого правочину було порушено права та законні інтереси банку. На момент укладання оспорюваного правочину продавець([PERSON]В.) не володіла одноособово майном, що було відчужено за оспорюваним правочином(було рішення суду (яке набрало чинності), яким визначено, що частка [PERSON]В.(її колишнього чоловіка) у спільному майні подружжя, а саме: нежитлової будівлі автозаправочної станції, що знаходиться за адресою: Вінницька область смт. Теплик вул. Базарна, 4, становить ? частки, інша частка(у розмірі ?) належить його дружині [PERSON]В.), а також дане мано було описане та арештоване в рамках виконавчого провадження. Ускладенення оспорюваного договору купівлі-продажу майна, стосовно якого є рішення суду про визначення часток кожного з подружжя, яке було описане та арештоване в рамках виконавчого провадження, та на яке в рамках виконавчого провадження звертається стягнення є, на думку банку, ні чим іншим як намаганням уникнути відповідальності [PERSON]В.(колишнім чоловіком продавця за оспорюваним договором) за взятими на себе кредитними зобовязаннями. Що в свою чергу, впливає на право банку щодо погашення кредитної заборгованості [PERSON] перед банком за рахунок реалізації його частки в такому майні. Просить визнати даний договір купівлі-продажу недійсним, а також скасувати рішення про державну реєстрацію права власності ТОВ «Віннафтогаз» та повернення майна у власність [PERSON] В судовому засіданні представник позивача ПАТ «Альфа-Банк» [PERSON], який діє на підставі довіреності від 29 вересня 2016 року, підтримав заявлені вимоги, пояснив, що відповідач [PERSON] не мала права продавати автозаправочну станцію, так як на даний обєкт нерухомості, був накладений арешт, виконавчою службою. Також [PERSON] є не одноосібним власником даного обєкту, а співвласником з [PERSON], а тому не мала права відчужувати майно одноособово, тим більше коли на частку [PERSON] було накладено арешт. Відповідач [PERSON], в судове засідання не зявилась. Від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутністю, заперечує, щодо задоволення позовних вимог, посилаючись на письмові пояснення. Від відповідача ТОВ «Віннафтогаз» представник в судове засідання не зявився. Від них надійшла заява про розгляд справи за відсутністю їх представника, заперечують, щодо задоволення позовних вимог, посилаючись на письмові пояснення. Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог Приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу [PERSON], в судове засідання не зявилась. Про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. Від третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутністю. Заперечує проти задоволення позову. Додав письмові пояснення. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення,\~обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд вважає, що позов ПАТ «Альфа-Банк» підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] була власником спірної нежитлової будівлі АЗС, блоків пультів Б, В, Г, площею 8,7 кв.м, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 40660482 від 15 липня 2015 року(а.с. 18-19). 25 вересня 2015 року старшим державним виконавцем Заводнюк І.М. при примусовому виконанні виконавчого провадження № 45714541 про стягнення коштів з [PERSON] на користь ПАТ «Альфа-Банк», було арештовано нежитлову будівлю АЗС, блоків пультів Б, В, Г, площею 8,7 кв.м, що по вул. Базарна, 13 в смт. Теплик Теплицького району Вінницької області(а.с. 34). 28 вересня 2015 року відповідно до договору купівлі-продажу посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON], відповідач [PERSON] передала у власність відповідачу ТОВ «Віннафтогаз», нежитлову будівлю АЗС, яка складається з блоків пультів Б, В, Г, площею 8,7 кв.м, індексний номер 534716(а.с. 84-86). На час звернення позивача до суду власником спірної нежитлової будівлі АЗС, є відповідач ТОВ «Віннафтогаз», що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 55725494 від 23 березня 2016 року(а.с. 15-17). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] укладений 09.09.2012 року, актовий запис № 08, зареєстрований Дашковецькою сільською радою Літинського району Вінницької області, визнано недійсним з 09.09.2012 року до 15.07.2013 року за рішенням апеляційного суду Вінницької області, яке набрало законної сили 31 жовтня 2013 року, також у спірному обєкті нерухомості є частка [PERSON]В.(а.с. 71-72). Відповідно до ч. 2 ст. 45 СК України - якщо протягом недійсного шлюбу особи набули майно, воно вважається таким, що належить їм на праві спільної часткової власності. Тому спірна нежитлова будівля, на момент її продажу відповідачем [PERSON] відповідачу ТОВ «Віннафтогаз», була спільною частковою власністю, де була частка [PERSON], на яку було накладено арешт виконавчою службою для забезпечення виконання рішення суду, щодо стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості в сумі 6\~695 746, 54 грн. Частинами першою та третьою\~статті 215 ЦК України\~визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною(сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою\~статті 203 ЦК України. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Статтею 208 ЦК України\~встановлено, що правочини між фізичною та юридичною особами належить вчиняти у письмовій формі. Частиною першою\~статті 216 ЦК України\~встановлено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. У відповідності до\~ст. 60 ЦПК України,\~кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи із ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що укладення оспорюваного договору купівлі-продажу майна, на яке було накладено арешт в рамках виконавчого провадження та на яке звертається стягнення, є недійсним Також даний правочин порушує право позивача, щодо стягнення кредитної заборгованості з [PERSON] на його користь, за рахунок реалізації його частки в нежитловій будівлі АЗС, яка була у спільній частковій власності [PERSON] та [PERSON]\~ Витрати, понесені позивачем у вигляді сплати судового збору в сумі 9506(девять тисяч пятсот шість)грн. 00 коп., відповідно до вимог\~ст. 88 ЦПК України\~необхідно стягнути з відповідача.\~\~\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved