Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-17 00:00:00

В червні 2016 року позивач звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою про стягнення неустойки (пені) у звязку з несплатою аліментів. Вказувала, що з 24.04.2004 по 16.08.2006 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від спільного життя мають сина [PERSON], [INFO]. Зазначала, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17.06.2009 року з [PERSON] на її користь були стягнуті аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини доходу, але не мене 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.05.2009 року і до повноліття дитини. Посилаючись на ту обставину, що відповідачем не виконується рішення суду про стягнення аліментів, позивач просила стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів в сумі 12 669,18 грн., а також понесені судові витрати. В судовому засіданні представника позивача підтримала заявлений позов та просила його задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що відповідач надає матеріальну допомогу на утримання сина, однак відповідних підтверджень надання допомоги він не зберігав. Крім того, відповідач не працює та має на утриманні доньку [PERSON], [INFO]. Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З 24.04.2004 по 16.08.2006 року сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 7-8). Від спільного життя мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження останнього. В матеріалах справи міститься копія виконавчого листа від 17.06.2009 року з якого вбачається про те, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від цієї дати було стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON], на користь [PERSON] в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.05.2009 року до досягнення дитиною повноліття. Згідно довідки-розрахунок по аліментам від 25.12.2015 року №В-21 Міського ВДВС Білоцерківському МУЮ, по виконавчому листу №2-5582 від 17.06.2009 року, який видано Білоцерківським міськрайонним судом Київської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього [PERSON], станом на 01.01.2016 року заборгованість становить 41 465 грн. В матеріалах справи міститься наданий позивачем розрахунок пені по аліментам, розмір якого в 2009 році становить 507,67 грн., в 2010 1 387,24 грн., в 2011 1 552,74 грн., в 2012 1 756,80 грн., в 2013 2 380,33 грн., в 2014 2 475,37 грн., в 2015 2 609,03 грн., що в сумі складає 12 669,18 грн. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положеннями ч. 1 ст. 196 СК України закріплено, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. З аналізу вищевказаних правових норм вбачається, що неустойка (пеня) по аліментам за один місяць обчислюється так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1% пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен з прострочених платежів (за кожен місяць). Разом з цим, перевіряючи правильність наведеного позивачем розрахунку, судом встановлено, що за травень 2009 року кількість днів прострочення, замість 12, вказано 31 (аліменти стягнуто починаючи з 19.05.2009 року), а також не врахована переплата в серпні та листопаді, тому розмір пені становить: травень 2009 року нарахована сума аліментів 152 грн., пеня (1%) 1,52 грн. х 12 днів = 18,24 грн. сума неустойки; вересень 2009 року заборгованість по аліментам 224 (362-138) грн., пеня (1%) 2,24 грн. х 30 днів = 67,20 грн. сума неустойки; грудень 2009 року заборгованість по аліментам 324 (362-38) грн., пеня (1%) 3,24 грн. х 31 день = 100,44 грн. сума неустойки. Таким чином, загальний розмірі неустойки (пені) по сплаті аліментів в грудні 2009 року становить 425,92 грн. Враховуючи вищевикладене, перевіривши правильність наведеного розрахунку за інший період, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення вимог позивача та стягнення з відповідача неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів в період з 19.05.2009 року по 31.12.2015 року у розмірі 12 587 грн. 43 коп. (2009 рік 425,92 грн., 2010 рік 1 387,24 грн., 2011 рік 1 552,74 грн., 2012 рік 1 756,80 грн., 2013 рік 2 380,33 грн., 2014 рік 2,475,37 грн., 2015 рік 2 609,03 грн.). Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 20 СК України до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених частиною другою статті 72, частиною другою статті 129, частиною третьою статті 138, частиною третьою статті 139 цього Кодексу. Доводи представника відповідача про те, що відповідачем надавалась матеріальна допомога на утримання сина, суд вважає безпідставними, оскільки відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тобто 551,20 грн. сплаченого судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial