Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

Головний лікар комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить вирішити питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку [PERSON], посилаючись на те, що останній в психіатричний стаціонар госпіталізується повторно. Є інвалідом ІІ групи. Під наглядом лікаря-психіатра знаходиться з 04.09.2001 року. Рішенням Чернігівського районного суду Запорізької області від 24.02.2011 року [PERSON] був визнаний недієздатним. Рішенням Чернігівського районного суду Запорізької області [PERSON] було призначено опікуна мати [PERSON]. Попередня виписка з лікарні була у 2012 році з діагнозом: помірна розумова відсталість (легка імбецильність) з вираженими порушеннями поведінки, епісиндром з частими поліморфними судомними нападами. Після виписки підтримуюче амбулаторне лікування приймав нерегулярно. В 2013 році [PERSON] скоїв кримінальне правопорушення (крадіжку), проходив амбулаторну судово-психіатричну експертизу, згідно з якою [PERSON] визнано неосудним. Знаходився на примусовому лікуванні в комунальній установі «Молочанська психіатрична лікарня». Поточна госпіталізація повязана з погіршення психічного стану: став роздратований, озлоблюється, конфліктує з матірю, відмічається почастішання судомних нападів. Зі слів матері за останній місяць спостерігалось 15 епілептичних судомних нападів. 17.05.2016 року за направленням лікаря диспансерного кабінету комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради [PERSON] був направлений на госпіталізацію. [PERSON] був оглянутий черговим лікарем приймального відділення, який кваліфікував стан останнього, як загострення хронічного психіатричного розладу з агресивними тенденціями, почастішання судомних нападів. 15.06.2016 року [PERSON] оглянутий комісією лікарів-психіатрів, яка на підставі клінічного спостереження дійшла висновку, що [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад у формі помірного розумової відсталості (неглибока імбецильність) внаслідок резидуальної енцефалопатії з правостороннім геміпарезом, епісиндромом, дуже часті поліморфні судомні напади. Під час огляду має малопродуктивний контакт в силу інтелектуального дефекту. Має місце правосторонній геміпарез. Скарг не висловлює, психотичної продукції не виявляє. Інтелектуально неспроможний, безпомічний, потребує постійного стороннього догляду. За психічним станом неспроможний, самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує життєдіяльність, окрім того можливе суттєве погіршення здоровя внаслідок ненадання психіатричної допомоги. Примусова госпіталізація доцільна. Лікування можливе лише в умовах психіатричного стаціонару. У судовому засіданні представник психіатричного закладу заяву підтримав з підстав, викладених в ній, та просив суд задовольнити заяву. Прокурор заяву підтримав та просив суд винести рішення про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку. Законний представник [PERSON] його мати [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримала та наполягала на примусовій госпіталізації [PERSON] Особа, відносно якої розглядається заява [PERSON] проти задоволення заяви заперечував. Суд, заслухавши особу, відносно якої розглядається заява, пояснення представника заявника, лікаря-психіатра, законного представника, думку прокурора, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Як вбачається з висновку комісії лікарів-психіатрів [PERSON], [INFO], який проживає за адресою: [INFO], страждає на тяжкий психічний розлад у формі помірної розумової відсталості (неглибока імбецильність) внаслідок резидуальної енцефалопатії з правостороннім геміпарезом. Епісиндром, дуже часті поліморфні судомні напади. За психічним станом [PERSON] неспроможний, самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує життєдіяльність, окрім того можливе суттєве погіршення здоровя внаслідок ненадання психіатричної допомоги. Примусова госпіталізація доцільна. Лікування можливе лише в умовах психіатричного стаціонару. Надані суду пояснення лікаря-психіатра [PERSON], зокрема, про те, що [PERSON] за психічним станом неспроможний, самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує життєдіяльність, окрім того можливе суттєве погіршення здоровя внаслідок ненадання психіатричної допомоги, суд вважає доказами по справі, підтверджуючими необхідність госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved