Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-23 00:00:00

До Дергачівського райсуду Харківської області звернувся позивач [PERSON] з позовом до Русько-Лозівської сільради Дергачівського району Харківської області, [PERSON] , [PERSON] «про визнання недійсним та скасування рішення ХV сесії VІІ скликання Русько-Лозівської сільради Дергачівського району Харківської області від 30.11.2016 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі на місцевості для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в [ADDRESS] та передачу її у приватну власність [PERSON] ». З матеріалів позову вбачається, що згідно договору дарування від 08.12.2008 позивач прийняв у дар від свого батька [PERSON] житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . На земельній ділянці розміром 4000 кв.м. розташовано: будинок шлаколитий житловою площею 48,6 кв.м., загальною площею 75,3 кв.м., позначений в плані літ «А-1», до якого примикають надвірні будівлі: літня кухня літ. Б, вбиральня літ.В, огорожа №1 - №2. Зазначений житловий будинок належав дарувальнику - [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, після смерті [PERSON] . Свідоцтво про право власності видано виконкомом Русько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області 14.07.2008 та зареєстровано в Дергачівському КПТІ «Інвенрос» Харківської області 14.07.2008 за №1314, книга №11. [PERSON] , який є дідом позивача [PERSON] - для ведення особистого господарства була надана земельна ділянка розміром 0,55 га. З вищезазначеної земельної ділянки [PERSON] було передано в користування своїй дочці - [PERSON] земельну ділянку розміром 0,15 га (14м.х 107,14 м.), що підтверджується та зафіксовано у відповідному плані та відповіді Русько-Лозівської селищної ради №02-18/770 від 21.12.2007, в якій вказано, що в поземельній книзі Русько-Лозівської селищної ради за [PERSON] за адресою [ADDRESS] обліковується 0,15 га, а за [PERSON] за адресою [ADDRESS] обліковується 0,40 га. Дана обставина також підтверджується рішенням виконкому Русько-Лозівської сільради Дергачівського району Харківської області від 23.02.1996 про безплатну передачу у приватну власність [PERSON] присадибної ділянки площею 0,40 га у [ADDRESS] . Однак, родиною Без`язичних постійно порушувалася межа виділеної їм у користування земельної ділянки, а саме було збудовано сарай, у зв`язку з чим перенесено паркан на 0,5 м зі сторони вулиці Садової (червоної лінії). У наслідок таких дій було порушено межу та конфігурацію земельної ділянки позивача. Крім того, рішенням №5 V сесії VII скликання від 26.02.2016 [PERSON] було надано дозвіл на виготовлення технічної документації з встановленням меж в натурі (на місцевості) земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (орієнтовною площ. 0,15 га) в [ADDRESS] . Після чого, [PERSON] знов звернулась до сільської ради для внесення змін до рішення № 5 V сесії VII скликання від 26.02.2016, та заміни площі земельної ділянки з 0,15 га на 0,2239 га. Але Рішенням IX Сесії VII скликання Русько-Лозівської сільської ради від 23.06.2016 № 99 відмовлено [PERSON] в внесенні змін в рішення № 5 V сесії VII скликання від 26.02.2016, а саме в зміні площі з 0,15 га на 0,2239 га., та надано дозвіл на виготовлення технічної документації з встановленням меж в натурі (на місцевості) земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в [ADDRESS] . Далі Рішенням XІ Сесії VII скликання Русько-Лозівської сільської ради від 03.08.2016 внесені зміни до рішення Русько-Лозівської сільради № 99 від 26.02.2016 та надано дозвіл на виготовлення технічної документації з встановленням меж в натурі на місцевості земельної ділянки для будівництва житлового будинку та господарчих споруд у [ADDRESS] с заміною площі з 0,1500 га на 0,1675 га по факту користування. Тому Рішення Русько-Лозівської сільської ради від 30.11.2016 (XV Сесії VII скликання) «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в [ADDRESS] та передачу її у приватну власність» - затверджено технічну документацію з землеустрою і встановлення меж земельної ділянки в натурі по [ADDRESS] та передано [PERSON] безоплатно у приватну власність земельну ділянку кадастровий номер 6322082001:00:000:1473 для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарчих споруд за вказаною адресою, де загальна площа земельної ділянки складає 0,1675 га з обов`язковим встановленням меж в натурі на місцевості. Позивач вказує, що вказане рішення, щодо передачі [PERSON] у власність земельної ділянки площею 0,1675 га., яка розташована за адресою: в [ADDRESS] , порушує його право на користування земельною ділянкою [ADDRESS] , у зв`язку із чим підлягає скасуванню. Крім того, рішення Русько-Лозівської сільської ради про передачу у власність [PERSON] земельної ділянки були прийняті фактично відносно частини земельної ділянки [ADDRESS] , якою він користується на законних підставах. При цьому позивач наголошує, що тільки Акт погодження меж між спірними земельними ділянками від 29.08.2006 з встановленням межових знаків - був правильним, який виконаний у присутності сторін-користувачів земельних ділянок та представників земельної комісії русько-Лозівської сільради Дергачівського району Харківської області. Позивач також наголосив у судовому засіданні, що Акт погодження меж між спірними земельними ділянками від 06.08.2016 з проведенням кадастрової зйомки ПП «ГЕО-МАЙСТЕР» підроблений, т.я. будинок на земельній ділянці по [ADDRESS] вже належав позивачу [PERSON] , а замість вказаних осіб акт погодження меж по умовній межі ВГ підписав землевпорядник Русько-Лозівської сільради Дергачівського району Харківської області. При цьому землекористувачі земельної ділянки по [ADDRESS] зовсім не були сповіщені про виконання дій з погодження меж між земельними ділянками [ADDRESS] приватизації земельної ділянки [ADDRESS] [ADDRESS] , якою на той момент користувалася [PERSON] . Тому не законний в Акт з встановленням межових знаків від 16.08.2016 на земельній ділянці по [ADDRESS] з підписами депутатів та членів земельної комісії, т.я. даний акт суттєво відрізняється від відповідного акту встановленни межових знаків меж спірними земельними ділянками від 29.08.2006, дійсно виконаного у присутності всіх заінтересованих сторін та землекористувачів. Акт прийомки-передачі межових знаків від 03.10.2016 - також фальшивий, т.я. виконаний в реальності без присутності користувачів земельної ділянки по [ADDRESS] , тому що на той момент [PERSON] помер [INFO] , а [PERSON] не сповістили про виконання даної дії. Замість померлого користувача земельною ділянкою [PERSON] - підпис в акті поставила землевпорядник Русько-Лозівської сільради [PERSON] . Тому ніяк не можна вважати, що користувачі земельних ділянок не мали взаємних претензій щодо меж та конфігурації земельної ділянки по [ADDRESS] . 05.10.2016 комісією Русько-Лозівської сільської ради було складено Акт про те, що у зв`язку із смертю [PERSON] у вересні 2016 року неможливо підписати саме з цим сусідом Акт погодження меж земельної ділянки [PERSON] та про відсутність претензій з боку інших сусідів. Крім того, у судовому засіданні позивач [PERSON] погодився з відсутністю технічної документації про право власності чи право користування на земельну ділянку по [ADDRESS] , та також відсутність державної реєстрації права власності чи право користування за [PERSON] , [PERSON] на дану земельну ділянку, відсутністю с 1996 року рішення виконавчих органів сільради про вінесення меж земельної ділянки в натурі з встановленням межових знаків, наголошуючи, що право власності він оформив тільки у відношенні домобудування за вказаною адресою за договором дарування від батька [PERSON] , спадок на земельну ділянку не зміг оформити, т.я. земельна документація і дозвіл на виготовлення технічної документації з встановлення меж земельної ділянки в натурі не було затверджено сільрадою, не визначена система координат і зона, документи не відповідали закону «Про державний земельний кадастр». На теперішній час відповідно договору довічного утримання від 21.08.2017, посвідченого приватним нотаріусом Дерачівського нотаріального округу Смоляною В. В., укладеного між [PERSON] та [PERSON] - земельна ділянка у [ADDRESS] з кадастровим номером 6322082001:00:000:1473 належить [PERSON] ,яке право зареєстровано 21.08.2017. Спір про межу між земельними ділянками по [ADDRESS] не вичерпаний, позивач не погоджується з рішенням сільради від 30.11.2016 про передачу у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,1675 га, у той час як їй повинно бути передано у власність тільки 0,15 га, що підтверджують дані по господарської книги сільради. Тому позивач просив визнати недійсним та скасувати рішення Русько-Лозівської сільської ради від 30.11.2016 (XV Сесії VII скликання) «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в [ADDRESS] та передачу її у приватну власність» [PERSON] » щодо земельної ділянки 0,1675 га, кадастровий номер 6322082001:00:000:1473. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник з`явилися та підтримали позовні вимоги. При цьому судом було роз`яснено право про призначення експертизи, однак позивач своїм правом не скористався і не заявляв вимог про її призначення, т.я. у матеріалах справи достатньо доказів на підтвердження позову - наданий експертний висновок спеціаліста ФОП [PERSON] з кваліфікаційним сертифікатом інженера-землевпорядник від 24.12.2012, виданого Державним агентством земельних ресурсів України, який підтверджує на базі лінійних промірів невідповідність фактичних розмірів земельної ділянки позивача розмірам, вказаним у правовстановлюючих документах, а земельна ділянка по [ADDRESS] сформована частково за рахунок земельної ділянки позивача по [ADDRESS] . Представник відповідача Русько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області в судове засідання з`явися, просив відмовити у задоволенні позову, вважав законним та обґрунтованим рішення Русько-Лозівської сільської ради від 30.11.2016 (XV Сесії VII скликання) «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в [ADDRESS] та передачу її у приватну власність» [PERSON] ». У судовому засіданні відповідач [PERSON] та її представник з`явилися, заперечували проти задоволення позову, посилаючись на безпідставність пред`явлених позовних вимог. У судовому засіданні представник [PERSON] з`явився, просив відмовити у задоволенні позову, як безпідставному. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову, з наступних підстав. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно частини 1, 3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. У судовому засіданні встановлено, що рішенням виконавчого комітету Русько-Лозівської сільради Дергачівського району Харківської області № 22 від 23.02.1996 спірна присадибна земельна ділянка площею 0,40 га по [ADDRESS] - була передана безоплатно у приватну власність [PERSON] . Згідно договору дарування від 08.12.2008, посвідченому приватним нотаріусом Дергачівського нотаріального округу Маренич Г.П., за реєстром № 4295, - [PERSON] прийняв у дар житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . На земельній ділянці розміром 4000 кв.м. розташовано: будинок шлаколитий житловою площею 48,6 кв.м., загальною площею 75,3 кв.м., позначений в плані літ «А-1», до якого примикають надвірні будівлі: літня кухня літ. Б, вбиральня літ.В, огорожа №1 - №2. Зазначений житловий будинок належав дарувальнику - [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, після смерті [PERSON] . Свідоцтво про право власності виданого виконкомом Русько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області 14.07.2008, зареєстрованого в Дергачівському КПТІ «Інвенрос» Харківської області 14.07.2008 за №1314, книга №11 (Витяг про реєстрацію права власності н нерухоме майно від 14.07.2008 р. за № 19527572, реєстраційний № 23977515). Однак, позивач [PERSON] у судовому засіданні погодився з відсутністю технічної документації про право власності чи право користування на земельну ділянку по [ADDRESS] , та також відсутність державної реєстрації права власності чи право користування за [PERSON] , [PERSON] на дану земельну ділянку, відсутністю с 1996 року рішення виконавчих органів сільради про винесення меж земельної ділянки в натурі з встановленням межових знаків, наголошуючи, що право власності він оформив тільки у відношенні домобудування за вказаною адресою за договором дарування від батька [PERSON] , спадок на земельну ділянку не зміг оформити, т.я. земельна документація і дозвіл на виготовлення технічної документації з встановлення меж земельної ділянки в натурі не було затверджено сільрадою, не визначена система координат і зона, документи не відповідали закону «Про державний земельний кадастр». При цьому рішенням РВ- 6300974122017 від 31.08.2018, а також рішення № РВ-6300934702017 від 09.08.2017 - державним кадастровим реєстратором відділу у Дергачівському районі ГУ Держгеокадастру в Харківській області було розглянуто заяву позивача [PERSON] про внесення відомостей до Державного земельного кадастру і прийнято рішення про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру на підставі невідповідності документів вимогам закону, склад документації не відповідає ст. 55 ЗУ «Про землеустрій», акт погодження меж земельної ділянки не заповнений, згідно кадастрової карти не визначена система координат або зона. Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом №1-1116 від 06.11.2012, [PERSON] , [INFO] , яка проживає: [ADDRESS] , є спадкоємцем [PERSON] , 1948 року народження, який помер [INFO] . Спадщина відповідача [PERSON] складається з житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] . За даними витягу №35173772 реєстру прав власності на нерухоме майно, виданого 15.08.2012 Дергачівським комунальним підприємством технічної інвентаризації «Інвенрос», на земельній ділянці розташований житловий будинок літ. «А- 1» - цегла, розміром житлової площі 47,7 кв.м., розміром загальної площі 92,0 кв.м. До цього будинку примикають надвірні будівлі: літ Б - літня кухня, літ. В - сарай, літ. Г - сарай, літ. Ґ - вигрібна яма, літ. Д - сарай, літ. Є - погріб, літ. Ж - душ, літ. З - вбиральня, літ. № - колонка, літ. 1 -№2 - огорожа. Житловий будинок з надвірними будівлями належить спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Дергачівською державною нотаріальною конторою Харківської області 13.06.2007 за реєстром №1-1448, зареєстрованого в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно, Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданий Дергачівським комунальним підприємством технічної інвентаризації «Інвенрос» 16.10.2007 року, номер витягу 16304362, номер запису 1230 в книзі 10. 26 лютого 2016 року Рішенням №5 на засіданні V сессії VII скликання Русько- Лозівської сільської ради, відповідно до статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. 12, 118 Земельного кодексу України, розглянувши заяву, прийняли рішення надати [PERSON] дозвіл на виготовлення технічної документації з встановленням меж в натурі (на місцевості) земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (орієнтовно площею 0,15 га) в [ADDRESS] . Рішенням IX Сесії VII скликання Русько-Лозівської сільської ради від 23.06.2016 № 99 відмовлено [PERSON] в внесенні змін в рішення № 5 V сесії VII скликання від 26.02.2016, а саме в зміні площі з 0,15 га на 0,2239 га., та надано дозвіл на виготовлення технічної документації з встановленням меж в натурі (на місцевості) земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в [ADDRESS] . На підставі кадастрової зйомки та відповідно до рішення №35 від 03.08.2016 на засіданні XI сессії VII скликання Русько-Лозівської сільської ради «Про внесення змін в рішення №5 V сессії VII скликання від 26.02.2016 «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації з встановленням меж в натурі (на місцевості) земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в [ADDRESS] . [PERSON] », змінено площу з 0,15 га на 0,1675 га. Рішенням №15 від 30.11.2016 на засіданні XV сессії VII скликання Русько- Лозівської сільської ради, розглянувши заяву [PERSON] , затверджено виготовлену Приватним підприємством «ГЕО-МАЙСТЕР» Московкіною Іриною Сергіївною технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в [ADDRESS] ; передано [PERSON] безоплатно у приватну власність земельну ділянку, кадастровий номер 6322082001:00:000:1473 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) загальною площею 0,1675 га в [ADDRESS] . Відповідно договору довічного утримання від 21.08.2017, посвідченого приватним нотаріусом Дерачівського нотаріального округу Смоляною В. В., укладеного між [PERSON] та [PERSON] - земельна ділянка у [ADDRESS] з кадастровим номером 6322082001:00:000:1473 належить [PERSON] , яке право зареєстровано 21.08.2017 ( а.с.92). На підставі вказаного договору [PERSON] зареєстровано право власності на вказану земельну ділянку та відповідні обтяження згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 22.08.2017 та Витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяжень від22.08.2017. Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 04.07.2019 та Кадастрового плану земельної ділянки, який є додатком до вищезазначеного Витягу, до [PERSON] набуто право власності на земельну ділянку в розмірі та конфігурації, в яких вона була набута відповідачем [PERSON] . Зі змісту технічної документації та кадастрового плану земельної ділянки [PERSON] вбачається, що межі цієї земельної ділянки не перетинаються - як із суміжними земельними ділянками, так і із будівлями чи об`єктами нерухомого майна. При цьому суд не приймає до уваги доводи позивача на користь незаконності рішення № 15 Русько-Лозівської сільради від 30.11.2016 на підставі листа Русько-Лозівської сільської ради від 21.12.2007, відповідно до якого відомості щодо площі спірних земельних ділянок по [ADDRESS] - можна встановити «согласно записей в похозяйственной книге», а не у поземельній книзі. Суд також не приймає до уваги посилання позивача на Тимчасовий порядок ведення реєстру земель, затверджений Наказом Держкомзема від 02.07.2003, оскільки у поземельній книзі, про яку йдеться мова у Наказі, містилися відомості про вже сформовані та передані у власність чи користування громадянам і юридичним особам земельні ділянки і запис про це було формою реєстрації речового права на час Порядку. Що стосується спірних земельних ділянок: а)земельна ділянка по [ADDRESS] і до цих пір не сформована щодо права власності чи право користування і належить до земель Руська-Лозівської сільради Дергачівського райну; б)земельна ділянка по [ADDRESS] до приватизації знаходилася у користуванні [PERSON] , якою і була приватизована згідно наданих документів і передачі права власності відповідачці [PERSON] . У той же час у судовому засіданні не встановлено, що у поземельній книзі Русько-Лозівської сільради зроблено запис фактичної реєстрації права власності чи права користування земельною ділянкою по [ADDRESS] , тобто суд за таких обставин вважає, що дана земельна ділянка знаходиться у власності і є землями Русько-Лозівської сільради Дергачівського району Харківської області. Тому XV сессія VII скликання Русько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області 30.11.2016 правомірно не прийняла до уваги відомості погосподарської книги сільради про площу земельної ділянки розміром 0,15 га при домобудуванні по [ADDRESS] , а встановила розмір земельної ділянки відповідача [PERSON] згідно технічної документації, кадастрової зйомки та за фактом користування. Також висновок інженера-землевпорядника, на якій посилається позивач - стосовно того, що земельна ділянка [PERSON] сформована за рахунок земельної ділянки по [ADDRESS] , не може бути прийнятий судом до уваги, оскільки земельна ділянка за цією адресою не є сформованою і є частиною земельної ділянки із земель Русько-Лозівської сільської ради. Крім того, експертний висновок від 28.03.2019, на який посилається позивач, не може прийматися до уваги, оскільки згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значений для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами: висновками експертів; показаннями свідків. Експертом може бути особа, яка володіє спеціальними знаннями, необхідними для з`ясування відповідних обставин справи. Експерт може призначатися судом або залучатися учасником справи (ч.ч. 2 ст. 72 ЦПК України). Судово-експертну діяльність у кримінальному провадженні здійснюють державні спеціалізовані установи, а в інших випадках - також судові експерти, які не є працівниками зазначених установ, та інші фахівці (експерти) з відповідних галузей знань у порядку та на умовах,визначених цим Законом (ч. 1 ст. 73У «Про судову експертизу»). Атестовані відповідно до цього Закону судові експерти включаються до державного Реєстру атестованих судових експертів, ведення якого покладається на Міністерство юстиції України. Особа або орган, які призначають або замовляють судову експертизу, можуть доручити її проведення тим судовим експертам, яких внесено до державного атестованих судових експертів, або іншим фахівцям з відповідних галузей знань, якщо інше не встановлено законом (ст. 9 ЗУ «Про судову експертизу»). Експертний висновок не містить доказів того, що [PERSON] є атестованим судовим експертові, за даними реєстру атестованих судових експертів такого експерта не значиться. У зв`язку із цим, вважаю, що наданий позивачем висновок не є висновком експерта та доказом в розумінні ст.ст. 72, 76 ЦПК України. При цьому позивач у судовому засіданні відмовився від проведення по справі експертизи на пердмет порушення межі земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні. Крім того, позивач [PERSON] вважає свої права порушеними у зв`язку із набуттям права власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,1675 га з кадастровим номером 6322082001:00:000:1473 за адресою: [ADDRESS] . Позивач також зазначає, що рішення Русько-Лозівської сільської ради від 30.11.2016 XV сесії VII скликання «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в [ADDRESS] та передачу її у приватну власність» [PERSON] було прийнято, на його думку, відносно частини земельної ділянки [ADDRESS] , якою [PERSON] користується на законних підставах. При цьому [PERSON] зазначає, що при попередньому розгляді земельною комісіє у складі голови земельної комісії [PERSON] , заступника голови - [PERSON] була встановлена відсутність акту погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками - землекористувачами, а також був відсутній акт прийомки-передачі межових знаків і зберігання. Позивач також вважає, що: а)Акт погодження меж між спірними земельними ділянками від 06.08.2016 з проведенням кадастрової зйомки ПП «ГЕО-МАЙСТЕР» недійсний, т.я. 02.08.2016 [PERSON] помер, будинок на земельній ділянці по [ADDRESS] вже належав позивачу [PERSON] , а замість вказаних осіб акт погодження меж по умовній межі ВГ підписав землевпорядник Русько-Лозівської сільради Дергачівського району Харківської області. При цьому землекористувачі земельної ділянки по [ADDRESS] зовсім не були сповіщені про виконання дій з погодження меж між земельними ділянками [ADDRESS] приватизації земельної ділянки [ADDRESS] [ADDRESS] , якою на той момент користувалася [PERSON] . Тому не дійсний в Акт з встановленням межових знаків від 16.08.2016 на земельній ділянці по [ADDRESS] з підписами депутатів та членів земельної комісії, т.я. даний акт суттєво відрізняється від відповідного акту встановлення межових знаків меж спірними земельними ділянками від 29.08.2006, дійсно виконаного у присутності всіх заінтересованих сторін та землекористувачів; б)Акт прийомки-передачі межових знаків від 03.10.2016 - також недійсний, т.я. виконаний в реальності без присутності користувачів земельної ділянки по [ADDRESS] , тому що на той момент [PERSON] помер, а [PERSON] не сповістили про виконання даної дії. Замість померлого користувача земельною ділянкою [PERSON] підпис поставила землевпорядник Русько-Лозівської сільради [PERSON] . Тому ніяк не можна вважати, що користувачі земельних ділянок не мали взаємних претензій щодо меж та конфігурації земельної ділянки по [ADDRESS] ; в) 05.10.2016 комісією Русько-Лозівської сільської ради було складено Акт про те, що у зв`язку із смертю [PERSON] у вересні 2016 року неможливо підписати саме з цим сусідом Акт погодження меж земельної ділянки [PERSON] та про відсутність претензій з боку інших сусідів. При цьому позивач не надав до сільради документи про переоформлення права власності на житловий будинок на спірній земельній ділянці по [ADDRESS] за договором дарування від батька. Однак, позивач [PERSON] не надав у судове засідання свідоцтво про смерть [PERSON] , документально не підтвердив дати його смерті, хоча пояснив, що його батько [PERSON] помер [INFO] , тому неможливо перевірити правильність вказаних актів встановлення меж земельних ділянок та передачі межових знаків з точки зору того, що вони виконані частково після смерті [PERSON] та за його відсутності, і останній не надавав своєї згоди на встановлення меж земельних ділянок - у разі надання до судового засідання позову про визнання даних актів недійсними .На даний час таких позовних вимог не було висунуто у судовому засіданні. Суд вважає, що у даній частині щодо фальшивості актів про розмежування спірних земельних ділянок та передачі межових знаків - доводи позивача не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні. Так, згідно абзацу першого пункту 12 Розділу X Перехідних положень Земельного кодексу України до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель, зазначених в абзацах другому та четвертому цього пункту) в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради з урахуванням вимог абзацу третього цього пункту, а за межами населених пунктів відповідні органи виконавчої влади. Крім того, у судовому засіданні встановлено, що відносно земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] фактичним користувачем з 1996 року був [PERSON] , а з 08.12.08 - є [PERSON] з наявним будинком, право власності на який позивач має згідно договору дарування. Відомості про дану земельну ділянку не внесені до Державного земельного кадастру, право власності не зареєстровано. Згідно протоколу № ПП -6300633642017 від 31.08.2017 та висновку перевірки електронного документу відповідно Порядку ведення Державного земельного кадастру встановлено, що у Відділі у Дергачівському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області відсутня документація із землеустрою, складовою якої може бути рішення органу місцевої самоврядування про надання дозволу на її розробку. У судовому засіданні сторони підтвердили відносно спільної межі, що земельні ділянки по [ADDRESS] межують між собою. В документації із землеустрою [PERSON] є акт погодження меж, а також акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання. Такі документи по межі від В до Г (межа, спільна з землекористуванням [PERSON] ) підписані представником сільської ради про те, що межа суміжної земельної ділянки не порушена, тобто документально наявність перетину вказаних земельних ділянок не підтверджена. Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ССПЛ, 06 грудня 2007 року). Відповідно до вимог частин першої, другої статті 118 ЗК України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статті 122 цього кодексу. Рішення органів виконавчої владик та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. У статті 106 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Види межових знаків і порядок відновлення меж визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин. На виконання статті 106 ЗК України наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18 травня 2010 року № 376. зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 16 червня 2010 року за N 391/17686, затверджено Інструкцію про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками. У пункті 3.13. Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками від 18 травня 2010 року № 376 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем у присутності власника (користувача) земельної ділянки, власників (користувачів) суміжних земельних ділянок або уповноваженою ним (ними) особою. Повідомлення власників (користувачів) суміжних земельних ділянок про дату і час проведення робіт із закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем завчасно, не пізніше ніж за п`ять робочих днів до початку робіт із закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Повідомлення надсилається рекомендованим листом, кур`єрською поштою, телеграмою чи за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення. Власники (користувачі) суміжних земельних ділянок, місце проживання або місцезнаходження яких невідоме, повідомляються про час проведення робіт із закріплення межовими знаками поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) через оголошення у пресі за місцезнаходженням земельної ділянки. Закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) може здійснюватися за відсутності власників (користувачів) суміжних земельних ділянок у випадку їх нез`явлення якщо вони були належним чином повідомлені про час проведення вищезазначених робіт, про що зазначається у акті прийомки-передачі межових знаків на зберігання. Аналіз вище вказаних норм свідчить, що погодження меж є виключно допоміжною стадією у процедурі приватизації земельної ділянки, спрямованою на те, щоб уникнути необов`язкових технічних помилок. Підписання акта погодження меж самостійного значення не має, воно не призводить до виникнення, зміни або припинення прав на земельну ділянку, як і будь-яких інших прав у процедурі приватизації. Непогодження меж земельної ділянки із власником та/або землекористувачем не може слугувати підставою для відмови відповідної місцевої ради в затвердженні технічної документації, за умови правомірних дій кожного із землекористувачів чи землевласників. Не надання особою своєї згоди на погодження меж земельної ділянки суміжного землекористувача та/або власника не може бути перешкодою для розгляду місцевою радою питання про передачу земельної ділянки у власність відповідачу за обставин виготовлення відповідної технічної документації. Непідписання суміжним власником та/або землекористувачем акту узгодження меж земельної ділянки саме по собі не є підставою для визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку Подібного висновку дійшов Верховний Суд при розгляді аналогічної справи № 580/168/16-ц, ухваливши відповідну постанову 23.01.2019, який необхідно врахувати при вирішенні цієї справи відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України. При цьому суд аналізував акти про встановлення меж спірних земельних ділянок та передачі межових знаків по справі та констатує, що на стадії складання акту погодження меж земельної ділянки від 06.08.2016 виконавцем технічної документації було встановлено межі земельної ділянки [PERSON] , позначені на плані точками. На плані, складеному до вказаного Акту, межа від літери В до літери Г - земельна ділянка [ADDRESS] , [PERSON] , зазначена як землі Русько-Лозівської сільської ради правомірно, навіть з урахуванням договору дарування домобудування по [ADDRESS] позивачу [PERSON] , який не надав відповідні документи до сільради. 16.08.2016 за заявою [PERSON] , який діяв на підставі довіреності, будучи власником будинку по [ADDRESS] - було проведено обмір земельних ділянок [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] , із встановленням межових знаків - металевих стовбурів, які відображені на ескізі. У разі непогодження з даним Актом землекористувачам запропоновано звернутися до суду. Даний Акт в судовому порядку не оскаржено. При цьому позивач [PERSON] знову не сповістив Русько-Лозівську сільраду про зміну власника житлового будинку по [ADDRESS] та фактичного користувача земельною ділянкою за договором дарування ще у 2008 році. 03.10.2016 Актом прийомки-передачі межових знаків на зберігання [PERSON] передано межові знаки земельної ділянки з кадастровим номером 6322082001:00:000, розташовану за адресою її проживання. При цьому власниками/користувачами суміжних земельних ділянок претензій до існуючих меж не заявлено. В акті з помилкою вказано, що даний документ складений у присутності користувача земельної ділянки по [ADDRESS] [PERSON] , який помер [INFO] , а фактичним користувачем земельної ділянки [ADDRESS] був [PERSON] , як власник домобудування за договором дарування від 2008. Дану помилку було виправлено, та 05.10.2016 комісією Русько-Лозівської сільської ради складено Акт про те, що у зв`язку із смертю [PERSON] у вересні 2016 року неможливо підписати Акт погодження меж земельної ділянки [PERSON] та про відсутність претензій з боку інших сусідів. При цьому позивач [PERSON] знову умисно не сповістив Русько-Лозівську сільраду про зміну власника житлового будинку по [ADDRESS] та фактичного користувача земельною ділянкою за договором дарування ще у 2008 році, а також не надав точні відомості щодо дати смерті батька [PERSON] . Тому у даному разі непідписання суміжним власником та/або землекористувачем [PERSON] та [PERSON] актів узгодження меж земельної ділянки і передачі межових знаків - саме по собі не є підставою для визнання недійсним як державного акту на право власності на земельну ділянку так і визнання недійсним та скасування рішення ХV сесії VІІ скликання Русько-Лозівської сільради Дергачівського району Харківської області від 30.11.2016 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі на місцевості для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в [ADDRESS] та передачу її у приватну власність [PERSON] ». Відповідно до ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. На підставі статті 1 додаткового протоколу № 1 до Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону Згідно з ч.2 ст.158 Земельного кодексу України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. За положенням частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статею 321 ЦК України встановлено непорушність права власності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За змістом статті 391 ЦК України та статті 155 ЗК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. При цьому позивачем не надано до суду позову про визнання недійсними актів про встановлення меж спірних земельних ділянок та передачі межових знаків. Суд повинен установити: чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цієї особи; у чому полягає таке порушення прав; якими доказами воно підтверджується. Однак, позивачем не конкретизовано, в чому саме він вбачає порушення його прав у зв`язку із набуттям права власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,1675 га з кадастровим номером 6322082001:00:000:1473 за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до частини 1, 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, позивач в судовому засіданні не довів ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень відповідно до ст. 81 ЦПК України. Таким чином, з урахуванням викладеного та з огляду на заявлені позовні вимоги [PERSON] , оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд вважає вимоги позивача не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed