Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-19 00:00:00

Головний лікар Лисичанської обласної психіатричної лікарні Буденний П.В. звернувся до Лисичанського міського суду з заявою про примусову госпіталізацію громадянки [PERSON] у психіатричний заклад. В обґрунтування заявлених вимог заявник посилається на те, що хвора [PERSON], [INFO], була госпіталізована у відділення № 2 ЛОПЛ 19.03.15 року о 09 годині 00 хвилин, повторно в житті, без усвідомленої згоди, за направленням дільничного психіатра, для лікування, у зв'язку зі значним зниженням пам'яті, в побуті себе не обслуговує, не може самостійно приготувати їжу, здійснювати фізіологічні потреби, гігієнічні маніпуляції, проживає одна, з близьких родичів тільки стара сестра, догляд за хворою здійснювати нікому. При надходженні була оглянута лікарем Голубчиковою І.О. спільно з зав. відділенням № 2 Музикою Л. В., які підтвердили необхідність госпіталізації хворої. 19.03.15 року о 08 годині 10 хвилин, у зв'язку з неможливістю дати усвідомлену згоду на лікування, відповідно до Закону України «Про психіатричну допомогу», була оглянута комісією лікарів-психіатрів у складі зав. відділенням № 1 Ференса І.І., зав. відділенням № 2 Музики Л. В., лікаря - ординатора відділення № 2 Голубчикової І.О. Враховуючи, що хвора страждає важким психічним розладом у формі Органічна дисфункція головного мозку судинного генезу (АСГМ ІІ, ХНМК), деменція вираженого ступеня, соціальну неспроможність хворої, неможливість самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує життєдіяльність, комісія лікарів-психіатрів прийшла до висновку про необхідність госпіталізації та лікування в примусовому порядку [PERSON] до відділення № 2 ЛОПЛ, відповідно до Закону України «Про психіатричну допомогу». На підставі викладеного просили винести рішення про госпіталізацію [PERSON] до відділення № 2 ЛОПЛ в примусовому порядку строком н 6 місяців. Представник психіатричного закладу в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності та просила суд заяву задовольнити. Законний представник [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Вислухавши думку прокурора, який вважав за необхідне заяву задовольнити, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 16 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу за рішенням лікаря-психіатра на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, підлягає обов'язковому протягом 24 годин з часу госпіталізації огляду комісією лікарів-психіатрів психіатричного закладу для прийняття рішення про доцільність госпіталізації. У випадку, коли госпіталізація визнається недоцільною і особа не висловлює бажання залишитися в психіатричному закладі, ця особа підлягає негайній виписці. У випадках, коли госпіталізація особи до психіатричного закладу в примусовому порядку визнається доцільною, представник психіатричного закладу, в якому перебуває особа, протягом 24 годин направляє до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON], [INFO], мешкає за адресою: [ADDRESS]. З висновку комісії лікарів-психіатрів від 11.03.2015 року вбачається, що госпіталізована за направленням лікаря-психіатра, з неусвідомленої згоди, у зв'язку зі значним зниженням пам'яті, в побуті себе не обслуговує, не може самостійно приготувати їжу, здійснювати фізіологічні потреби, гігієнічні маніпуляції. Проживає одна. Чоловік помер, дітей немає, з родичів тільки племінниця. Догляд за хворою здійснювати нікому.Скарг не пред'являє. Анамнез життя: Спадковість з психічних захворювань не обтяжена. Зараз не працює, пенсіонерка за віком. Проживає одна. Чоловік травмований в шахті, помер. Дітей немає. З родичів - племінниця. З перенесених захворювань відзначає простудні, ІБС, остеохондроз. Останнім часом лікувалася у терапевта з приводу набряку нижніх кінцівок. Туберкульоз, ОКЗ, вен. захворювання заперечує. Анамнез захворювання: Перебуває на «Д» обліку у психіатра з 2013 року. Протягом останніх декількох років з'явилися головні болі, роздратованість, плаксивість, зазначалось значне зниження мнестичних функцій, стала дезорієнтованою в часі, навколишньому оточенні, не могла задовольняти свої життєві потреби на достатньому рівні. Неодноразово перебувала на стаціонарному лікуванні в ЛОПЛ від. № 2. Остання госпіталізація з 12.12.14 року по 13.03.15 року. Після виписки стан хворої залишився колишнім. В даний час відзначається виражене зниження пам'яті, не може самостійно себе обслуговувати. Проживає одна. Чоловік помер, дітей немає. Догляд за хворою здійснювати нікому. З родичів тільки племінниця. Госпіталізована у зв'язку з погіршенням психічного стану і за соціальними показниками. Психічний статус: Свідомість збережена. Мовний контакт малопродуктивний через виражене зниження пам'яті. У бесіді пасивна, легко виснажена. Орієнтована вірно у власній особистості, дезорієнтована в часі, місці. Мислення тугорухоме, в уповільненому темпі. Наявність обманів сприйняття заперечує, активно маячних ідей не висловлює. Інтелектуально - мнестичні функції знижені. Відзначається наявність конфабуляцій, астенізірованних. Спонукальна активність ослаблена. Коло інтересів обмежений задоволенням фізіологічних потреб. Емоційно лабільна. Критика до свого стану відсутня. Навички самообслуговування часткові, потребує постійного стороннього контролю і догляду. Соматичний статус: Загальний стан задовільний. Шкірні покриви і видимі слизові оболонки чисті, звичайного забарвлення. У легенях дихання везикулярне. Тони серця приглушені, ритмічні. АД 120/70 мм рт.ст., PS 80 уд. за хвилину. Живіт м'який, безболісний. Фізіологічні відправлення в нормі. Неврологічний статус: ч.м.н. без патології. Сухожильні і періостальних рефлекси D = S. У позі Ромберга стійка. Патологічних рефлексів і менінгеальних знаків не виявлено. Діагноз: Органічна дисфункція головного мозку судинного генезу (АСГМ ІІ, ХНМК), деменція вираженого ступеню. У зв'язку з тим, що громадянка [PERSON] страждає АСГМ з виходом недоумства вираженого ступеня, неспроможна надати свідому згоду на госпіталізацію, соціально та в побуті дезадаптована, не спроможна себе обслуговувати, вирішувати побутові питання, потребує стороннього контролю, комісія - лікарів вважає необхідним госпіталізацію та лікування в умовах відділення № 2 ЛОПЛ в примусовому порядку відповідно до Закону України «Про психіатричну допомогу». Таким чином, суд вважає, що висновок комісії лікарів-психіатрів містить в собі чітке обґрунтування необхідності примусової госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди, а зібрані по справі докази вказують на необхідність її примусову госпіталізацію, тому суд вважає за необхідне заяву головного лікаря Лисичанської обласної психіатричної лікарні Буденного П.В. про примусову госпіталізацію громадянки [PERSON] психіатричний заклад задовольнити.

Outcome: approved