Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

До Гірницького районного суду м. Макіївки надійшла позовна заява [PERSON] до відповідачів про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням. У судовому засіданні представник позивача [PERSON], яка діяла на підставі довіреності позов підтримала в повному обсязі та пояснила, що наймачем квартири [ADDRESS] є позивач. Крім позивача у вказаній спірній квартирі значаться зареєстрованими колишня співмешканка позивача - [PERSON] та її донька. Фактично позивач, його співмешканка та її донька мешкали деякий час за адресою: [ADDRESS] а згодом, а саме з 2 липня 2008 року після реєстрації в спірній квартирі позивач та відповідачі почали проживати сумісно. Приблизно з серпня 2008 року у позивача та [PERSON] були припинені фактичні шлюбні відносини та відповідачі залишили своє постійне місце помешкання та місце реєстрації. На теперішній час відповідачі мешкають постійно за адресою: [ADDRESS] За весь час за відсутності відповідачів у спірному жилому приміщенні, усі нарахування провадяться з урахуванням їх реєстрації, що є для нього суттєвим матеріальним навантаженням. За таких обставин позивач вважав, що відповідачі втратили будь-який інтерес до вказаної квартири, оскільки не мешкають в ній понад один рік без поважної причини. Позивач прохав суд визнати відповідачів такими особами, що втратили право користування жилим приміщенням та анулювати їх реєстрацію. Відповідачі у судове засідання не прибули, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, про що свідчать розписки про отримання судових повісток, причину своєї неявки до суду не повідомили, у зв'язку з чим, суд, зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи - Головного управління державної міграційної служби України в Донецькій області Кузнєцов І.М., який діяв на підставі довіреності, у судовому засіданні заперечував проти позову, вважав його не доведеним. Суд, вислухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 71, 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців,цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. З копії особового рахунку суд встановив, що за адресою: [ADDRESS], значаться зареєстрованими позивач та відповідачі. (а.с. 7) Згідно актів, складених за період часу з травня 2013 року по листопад 2013 року повноважними особами КП «Житловик - 3» від 05 травня 2010 року, вбачається, що відповідачі не мешкають в спірній квартирі понад один рік, а саме з серпня 2008 року. Факт тривалого не проживання відповідача в квартирі [ADDRESS] підтверджується в сукупності із зібраними письмовими доказами також показами свідків. Свідок [PERSON] показала суду, що із позивачем вона знайома приблизно з 2004 року, оскільки вона мешкає по сусідству з останнім в [ADDRESS]. Зі слів позивача їй відомо, що в квартирі, де мешкає позивач тривалий час зареєстрована його колишня співмешканка, а також донька співмешканки, але вказаних жінок вона тривалий час не бачила, їй відомо, що останні мешкають в будинку [ADDRESS] Свідок [PERSON] надала суду аналогічні пояснення свідченням [PERSON] Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка, вказують на наявність підстав для задоволення позову в частині визнання відповідачів такими особами, що втратили право користування жилим приміщенням, оскільки відповідачі відсутні в спірній квартирі понад один рік без поважної причини, будь-який інтерес до спірного житлового приміщення вони втратили. Щодо зняття з реєстрації відповідачів, то суд вважає за необхідне зазначити, що ГУ ДМС України в Донецькій області керується підставами зазначеними ч. 2 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», де зокрема зазначено, що зняття з реєстрації відбувається на підставі рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, отже, таке зняття з реєстрації має відбуватися відповідно до судового рішення за цим позовом, у зв'язку з чим, суд не може приймати на себе функції ГУ ДМС та така вимога є необгрунтованою. На підставі викладеного та

Outcome: partial