Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла заява Комунального закладу «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. академіка О.І.Ющенка» про призначення амбулаторної психіатричної допомоги [PERSON] в примусовому порядку. Заява мотивована тим, що [PERSON], [INFO], мешканець [ADDRESS], перебуває на обліку у Комунальному закладі «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. академіка О.І.Ющенка» з 2009 року з діагнозом «Шизофренія, параноїдна форма». Психічні розлади з'явилися в 2008 році, коли, зі слів матері, поведінка сина змінилася: почала наростати замкнутість, відгородженість від сім»ї, друзів, став дратівливий. Раптово, без пояснення причини, звільнився з роботи. Коли мати намагалася дізнатися чому він це зробив, сказав, що його переслідують, а хто, чому і за що не розповів. В цей же час, без пояснення причини, почав відмовлятися від їжі як уготувала мати, почав готувати самостійно, окремо. В червні 2009 року перестав спати, відмічалося посилення злоби та дратівливості, конфліктність по відношенню до матері. 07.06.2010 року пройшов стаціонарну судово-медичну експертизу, яка зробила висновок, що [PERSON] страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді шизофренії, параноїчної форми, призначене примусове лікування в психіатричній лікарні зі звичайним режимом нагляду. Згідно постанови Ленінського районного суду м. Вінниці змінено примусове стаціонарне лікування як захід медичного характеру на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку як захід медичного характеру. Знаходився на примусовому амбулаторному лікуванні як захід медичного характеру з 03.02.2011р. по 03.12.2012р. і був знятий з примусового амбулаторного лікування. Після цього неодноразово знаходився на лікуванні ВОПНЛ ім. акад. О.І.Ющенка. Був інвалідизований - визначена 2 група інвалідності по психічному захворюванню. Остання госпіталізація з 12.09.2014р. по 19.12.2014р. пов'язана з тим, що хворий скоїв суїцидальну спробу, випивши 10 таблеток азалептолу. Останнім часом хворий тривожний, напружений, погано спить, відчуває страхи, боїться виходити з дому. 25.12.2014р. [PERSON] оглянутий комісією лікарів-психіатрів. За результатами огляду комісією складено висновок, в якому вказано, що є достатні підстави для обґрунтованого припущення про наявність у [PERSON] тяжкого психічного розладу, внаслідок чого він може завдати значної шкоди своєму здоров'ю у зв'язку з погіршенням психічного стану у разі, якщо йому не буде надано амбулаторну психіатричну допомогу. За психічним станом пацієнту рекомендовано призначити примусове амбулаторне лікування. В судовому засіданні представник КЗ ВОПНЛ ім. академіка О.І. Ющенка Кузьменко А.Ю. заявлені вимоги підтримала, аргументуючи їх мотивами, викладеними в заяві. Просила заяву задовольнити. Прокурор Безпалюк А.О., проти задоволення заяви не заперечує. [PERSON] в судовому засіданні не надав усвідомленої згоди про задоволення заяви, з огляду на його поведінку в судовому засіданні суд вважає, що усвідомленої згоди на призначення амбулаторної психіатричної допомоги він не надав. Заслухавши пояснення представника лікарні, думку прокурора та [PERSON] дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку що заява підлягає до задоволення з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], мешканець [ADDRESS], перебуває на обліку в Комунальному закладі «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. академіка О.І.Ющенка» на обліку з діагнозом «Шизофренія, параноїдна форма». 25.12.2014р. [PERSON] оглянутий комісією лікарів-психіатрів. За результатами огляду комісією складено висновок від 25.12.2014 року № 113, в якому вказано, що є достатні підстави для обґрунтованого припущення про наявність у [PERSON] тяжкого психічного розладу, внаслідок чого він може завдати значної шкоди своєму здоров'ю у зв'язку з погіршенням психічного стану у разі, якщо йому не буде надано амбулаторну психіатричну допомогу. За психічним станом пацієнту рекомендовано призначити примусове амбулаторне лікування (лікування: амітріптілін 25 мг на добу, флюанксол-депо 20 мг в/м на місяць). Відповідно до ч.2 ст.12 Закону України «Про психіатричну допомогу» амбулаторна психіатрична допомога може надаватися без усвідомленої згоди особи або без згоди її представника у разі встановлення у неї тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона завдасть шкоди своєму здоров'ю у зв'язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Амбулаторна психіатрична допомога особі без її усвідомленої згоди або без згоди її представника надається лікарем-психіатром в примусовому порядку за рішенням суду. У зв'язку з викладеним, суд вважає, що заяву слід задовольнити, так як [PERSON] потребує психіатричної допомоги, а неможливість усвідомлювати необхідність лікування є підставою для примусового порядку надання допомоги. Враховуючи наведене та

Outcome: approved