Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-13 00:00:00

До Високопільського районного суду Херсонської області звернулося Акціонерне товариство [PERSON] «Приватбанк» із позовом до [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця, мотивувавши свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору №KGMWCC9ERS0005 від 21.02.2011 року, [PERSON], отримав кредит у розмірі 12 000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 20.02.2014 року. 28.05.2012 року позичальник, [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 28.05.2012 року. Так, 24.05.2018 року позивач направив претензію кредитора до Високопільської державної нотаріальної контори. 07.06.2018 року позивачем було отримано відповідь Високопільської державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що спадкоємці померлого [PERSON], які звернулися із заявами про прийняття спадщини є [PERSON]. 15.07.2018 року до спадкоємця, [PERSON], було направлено лист претензію, згідно якої позивач предявив свої вимоги, але ніяких дій з приводу погашення боргу, вчинено не було. Враховуючи те, що [PERSON] не виконав умов кредитного договору , а тому станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором №KGMWCC9ERS0005 від 21.02.2011 року становить 5583,99 грн., яка складається з наступного: 5583,99 заборгованість за кредитом. Просить суд стягнути з відповідача [PERSON], як спадкоємця, заборгованість у розмірі 5583 грн. 99 коп. за кредитним договором №KGMWCC9ERS0005 від 21.02.2011 року та судові витрати в розмірі 1762,00 грн. Представник позивача [PERSON] товариства [PERSON] банк «Приватбанк», за довіреністю [PERSON] (а.с.47), наполягає на задоволенні позову з підстав викладених у позовній заяві та надала клопотання про розгляд справи у відсутності представника, а також не заперечує у постановленні заочного рішення у разі неявки відповідача в судове засідання (а.с.52). Відповідач [PERSON], в\~ судове засідання не зявилася, двічі на підготовче судове засідання, 31.01.2019 року та 27.02.2019 року, а також не зявилася в судове засідання на 07.03.2019 року та на 14.03.2019 року будучи своєчасно та належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, судовими повістками, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення кореспонденції (а.с.61, 65), заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не надано, як не надано і відзиву на позовні вимоги, а тому суд розглядає справу за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст.223 ЦПК України. За таких обставин, суд вважає причину неявки в судове засідання відповідача, не поважною та за можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст.ст.280-282 ЦПК України, а представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. \~Відповідно до\~ст.211 ЦПК України, ч.3. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до вимог ст.247 ЦПК України, ч.2… У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, судом встановлено: - Із копії розрахунку заборгованості (а.с.4-5) вбачається, що відповідач станом на 23.07.2018 року має заборгованість 5583,99 грн., яка складається з наступного: 5583,99 грн. заборгованість за кредитом. - Із копії заяви позичальника №KGMWCC9ERS0005 від 21.02.2011 року (а.с.6) вбачається, що позивач надав [PERSON] кредит в розмірі 12000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 20.02.2014 року. - Із копії паспорту громадянина України (а.с.17) вбачається, що [PERSON] народився 19.08.1949 року в с. Привольное Привольнянського району Миколаївської області, місце реєстрації с.Кочубеївка, вул.Менонітська, буд.99 Високопільського району Херсонської області. - Із копії паспорту громадянина України (а.с.18) вбачається, що [PERSON] народилася 15.08.1946 року в с. Микільське Високопільського району Херсонської області, зареєстрована в [INFO], що також підтверджується довідкою Кочубеївської сільської ради ОТГ Високопільського району Херсонської області (а.с.59). - Із копії свідоцтва про смерть серії І-ОЛ №152201 від 28.05.2012 року (а.с.19) вбачається, що [PERSON], помер 28 травня 2012 року у віці 62 роки, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маловисківського районного управління юстиції у Кіровоградській області, зроблено відповідний актовий запис №82. - Із копії претензії кредитора від 15.04.2018 року (а.с.31) вбачається, що ПАТ КБ «Приватбанк» направив до Високопільської нотаріальної контори претензію кредитора про надання інформації щодо відкриття спадщини відносно боржника [PERSON]. Відправлення претензії кредитора підтверджується реєстром згрупованих поштових відправлень (а.с.20-29). - Із копії листа №02-14/242 від 29.05.2018 року (а.с.30) вбачається, що Високопільська державна нотаріальна контора повідомила позивача про те, що 22.01.2015 року за Р№15 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку дружині померлого 28.05.2012 року [PERSON] [PERSON], які нотаріусом було поставлено до відома про заборгованість її чоловіком перед ПАТ КБ «Приватбанк». - Із копії листа-претензії від 07.06.2018 року (а.с.32) вбачається, що ПАТ КБ «Приватбанк» направив на адресу [PERSON], як до спадкоємця, який прийняв спадщину з вимогою здійснити погашення заборгованості за кредитним договором №KGMWCC9ERS0005 від 21.02.2011 року, укладеним між [PERSON], який помер 28.05.2012 року та ПАТ КБ «Приватбанк» в розмірі 5583,99 грн. Відправлення претензії підтверджується реєстром згрупованих поштових відправлень (а.с.33-45). Вивчивши та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до обґрунтованого висновку, що позовні вимоги підлягаю задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.527 ЦК України, ч.1. Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. 2. Кожна із сторін у зобовязанні має право вимагати доказів того, що обовязок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непредявлення такої вимоги. Відповідно до ст.530 ЦК України, ч.1. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. ч.2. Якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошового зобовязання. Згідно ст.629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання. Як встановлено судом, відповідно до укладеного договору №KGMWCC9ERS0005 від 21.02.2011 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 12 000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 20.02.2014 року (а.с.6). 28.05.2012 року позичальник, [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 28.05.2012 року (а.с.19). Так, 24.05.2018 року позивач направив претензію кредитора від 15.04.2018 року до Високопільської державної нотаріальної контори (а.с.31). 07.06.2018 року позивачем було отримано відповідь Високопільської державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що 22.01.2015 року за Р№15 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку дружині померлого 28.05.2012 року [PERSON] [PERSON], які нотаріусом було поставлено до відома про заборгованість її чоловіком перед ПАТ КБ «Приватбанк» (а.с.30). 15.07.2018 року до спадкоємця, [PERSON], було направлено лист претензію від 07.06.2018 року, згідно якої позивач предявив свої вимоги, але ніяких дій з приводу погашення боргу, відповідачем не вчинено (а.с.32). Отже враховуючи те, що умови кредитного договору №KGMWCC9ERS0005 від 21.02.2011 року належним чином не виконані, а тому є наявна заборгованість, яка відповідно до розрахунку заборгованості становить 5 583, 99 грн. (а.с.4-5), які підлягають стягненню зі спадкоємця, який прийняв спадщину, а саме з відповідача у справі [PERSON]. Крім того, при вирішенні даної справи суд враховує, що згідно ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ч.1 ст.1281 ЦК України, спадкоємці зобовязані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Як убачається із матеріалів справи, що відповідач до позивача у встановленому законом порядку з повідомленням про прийняття спадщини не зверталася, більше того сам позивач направляв відповідачу лист-претензію щодо погашення суми заборгованості від 07.06.2018 року, який останньою проігнорованою, повернення боргу спадкодавця відповідач не здійснює, а тому у позивача наявні достатні підстави для звернення до суду із даним позовом. Відповідно до ч.1 ст.1282 ЦК України, спадкоємці зобовязані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобовязаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. За змістом ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, спадкові права є майновим обєктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. Якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконанням обовязку, передбаченого статтею 1297 ЦК України, зокрема, з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця. Оскільки зі смертю боржника зобовязання з повернення кредиту входять до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України, щодо обовязку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї норми. Саме на підставі норм статей 1281, 1282 ЦК України, кредитор, позивач у справі, заявив вимоги до спадкоємців. Згідно з розрахунком заборгованості наданої позивачем, сума боргу станом на дату смерті позичальника становить 5583.99 грн., яка складається із заборгованості за кредитом. За таких обставин, суд приходить до висновку, що [PERSON] прийнявши спадщину після смерті [PERSON], також прийняла і його зобовязання, в тому числі, стосовно належного виконання умов вказаного вище кредитного договору. Таким чином судом встановлено, що наявні всі підстави для задоволення позовних вимог. \~Суд також\~вважає,\~що з\~відповідача необхідно\~стягнути судові\~витрати у\~вигляді сплаченого\~позивачем судового\~збору,\~відповідно до\~вимог ст.141\~ЦПК України,\~сплата якого\~підтверджуються платіжним\~дорученням від\~11.10.2018\~року в\~розмірі 1762,00\~грн. \~ На\~підставі викладеного,\~ст.ст.\~526,\~527,\~530,\~625,\~629,\~1218,\~1281,\~1282\~ЦК України,\~

Outcome: approved