Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

В серпні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу за договорами позики в розмірі 109 970,00 грн. та судових витрати, обґрунтовуючи тим, що 19.01.2011 було укладено договір позики між [PERSON] та [PERSON], згідно якого позивачка передала відповідачу 72\~000 грн без сплати відсотків за користування. 08.07.2011 року відповідач повторно взяв у борг у позивачки 8\~000 грн., 27.09.2011 року 29970 грн, у звязку з чим [PERSON] склав власноруч розписки. Станом на 05.06.2018 року відповідач відмовляється повернути суму боргу у добровільному порядку. З урахуванням зазначеного позивачка просить стягнути з відповідача суму боргу за договорами позики у розмірі 109 970,00 грн., та судові витрати у розмірі 1099,70 грн. Позивачка в судове засідання не зявилася, сповіщена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, тому суд відповідно до ч.1 ст.280, ч.4 ст.223 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у звязку з відсутністю заперечень проти такого вирішення справи позивача. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Статтею 1046\~ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст.1049\~ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (в т.ч. грошові кошти в такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Статтею 1047\~ч.2\~ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. При цьому, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. В судовому засіданні встановлено, що 19.01.2011 було укладено договір позики між [PERSON] та [PERSON], згідно якого позивачка передала відповідачу 72\~000 грн. Зазначену суму грошей позичальник зобовязався повернути готівкою в строк до 19.01.2014 року включно (а.с.8). 08.07.2011 року [PERSON] отримав у [PERSON] в позику грошові кошти в сумі 1000 дол. США, що складало 8000 грн., та 27.09.2011 року 3700 дол. США, що складало 29970 грн,, про що [PERSON] склав розписки. Позичальник зобовязався повернути вказані грошові суми на першу вимогу позикодавця у строк 10 днів (а.с.9). Отже, відповідно до умов договору позики [PERSON] надала [PERSON] грошові кошти в загальній сумі 72\~000 грн. та згідно розписок від 08.07.2011 року, 27.09.2011 року [PERSON] отримав у борг від [PERSON] грошові кошти в загальній сумі 109970 грн. (72\~000+8\~000+29\~970), Зазначені договори відповідають вимогам ст.1047 ЦК України, оскільки укладені в письмовій формі. Згідно свідоцтва про шлюб серії 1-ЖД №149907, виданого Першим Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції 02.07.2011 року, після реєстрації шлюбу 02.07.2011 року [PERSON] змінила прізвище на «Заяц» (а.с.10). Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог щодо Кодексу. Із ст. 545 ЦК України, яка регулює підтвердження виконання зобов'язання, вбачається, що якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це в розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобовязання. У цьому разі настає прострочення кредитора. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 ЦК України). У звязку з наявністю договору та розписок у [PERSON] про надання позики, суд також приходить до висновку щодо невиконання зобовязань за вказаними договорами позики в повному обсязі та наявності заборгованості в сумі 109970 грн. Грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом (ч.ч.1,2 ст.533 ЦК України). Отже, оскільки відповідач свої грошові зобов'язання перед позивачкою не виконав, з останнього на користь позивачки підлягає стягненню 109\~970,00 грн. Відповідно до вимог ст.ст.12,13,77,78,79,80,81,82 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або достовірності їх визнання. [PERSON] таких обставин, суд приходить до висновку, щодо задоволення позову [PERSON] та стягнення на її користь з [PERSON] суми грошових коштів за договорами позики в розмірі 109970 грн. [PERSON] правилами ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved