Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-06 00:00:00

В січні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS] . Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що позивач є наймачем квартири [ADDRESS] . Крім нього у зазначеній квартирі зареєстровано: [PERSON] та [PERSON] . Однак позивач зазначає, що відповідачі не проживають в зазначеній квартирі більше 15 років без поважних причин, не сплачують комунальні платежі, в утриманні житла не беруть участі, особистих речей в квартирі не мають. Враховуючи зазначене, позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 05.10.2018 року прийнято до розгляду позовну заяву та призначено підготовче судове засідання. Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялася належним чином у встановленому законом порядку. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, свого представника до суду не направили, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялися належним чином у встановленому законом порядку (також оголошення публікувалось на офіційному веб-сайті судової влади України в мережі Інтернет, відповідно до ч.ч. 11-12 ст. 128 ЦПК України), причин неявки не повідомили та відзиву не подали. Відповідно до вимог ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що згідно відміток в паспорті позивача серії [NUMBER] , виданий Голосіївським РУ ГУМВС України в м. Києві 25.04.2002 року, позивач зареєстрований з адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з довідки Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Голосіївської РДА від 10.12.2018 року в квартирі [ADDRESS] [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідно до Актів складених представниками обслуговуючої організації КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» № 162 від 16.08.2018 року, в якому зазначено, що відповідачі, а також і позивач зі слів сусідів не проживають на теперішній час в квартирі [ADDRESS] та Акт № 181 від 18.09.2018 року, про те, що відповідачі зі слів сусідів не проживають на теперішній час в квартирі [ADDRESS] . Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 статті 319 ЦК України, передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 150 ЖК Української РСР зазначено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Статтею 47 Конституції України, встановлено, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ч.1 ст. 163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Відповідно до ст. 71 ЖК УРСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Статтею 72 ЖК УРСР передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Частиною 1 статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», визначено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Відповідно до п. 26 Постанови Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 р. № 207 «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підстав рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таку ж правову позицію висловив Верховний Суд України у своїй постанові 6-467цс15 від 01.07.2015 року. Висновок КЦС ВС у справі № 760/13113/14-ц, постанова від 22.11.2018 та нагадав, що у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24.10.2018 у справі № 490/12384/16-ц зроблено висновок по застосуванню статей 71, 72 ЖК Української РСР, який полягає в тому, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням за двох умов: не проживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин. Саме на позивача процесуальний закон покладає обов`язок довести факт відсутності відповідача понад встановлені статтею 71 ЖК Української РСР строки у жилому приміщенні без поважних причин, що позивач не довів. Початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення. Повернення особи до жилого приміщення, яке вона займала, перериває строк тимчасової відсутності. При тимчасовій відсутності за особою продовжує зберігатись намір ставитися до жилого приміщення як до свого постійного місця проживання, тому при розгляді позову про визнання особи такою, що втратила право на жилу площу, суд повинен ретельно дослідити обставини, які мають значення для встановлення причин довготривалої відсутності. Доказами про не проживання члена сім`ї можуть бути будь-які фактичні дані, зокрема: пояснення свідків, котрі підтвердять в суді факт не проживання особи в житловому приміщенні; акти про відсутність члена сім`ї протягом одного року за місцем проживання; довідки відділення поштового зв`язку про те, що особа не отримувала поштові відправлення, які надходили на її ім`я чи особисте листування із якого вбачається, що особа дійсно змінила місце проживання; інші докази зокрема: утворення сім`ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо. Проте, позивачем не доведено факт не проживання відповідачів в вищевказаній квартирі більше шести місяців, також не надано жодного документа та пояснення чи належить позивачу квартира [ADDRESS] , окрім того в Акті КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» № 162 від 16.08.2018 року, зазначено, що відповідачі, а також і позивач зі слів сусідів не проживають на теперішній час в квартирі [ADDRESS] . Виходячи з встановлених обставин, суд вважає що позовні вимоги щодо визнання [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed