Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

До Василівського районного суду Запорізької області звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. В позові зазначила, що 19 червня 2013 року помер [PERSON], після смерті якого залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими спорудами, розташований за адресою: Запорізька область, місто Василівка, вул. Залізнична, 15. Спадкоємцем за законом першої черги є позивач [PERSON], яка прийняла спадщину шляхом звернення з заявою до нотаріальної контори. Крім позивача, спадкоємцем за законом першої черги також є відповідач [PERSON] Після смерті [PERSON] позивач не має можливості отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на будинок. Позивач просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, розташований за адресою: Запорізька область, місто Василівка, вул. Залізнична, 15, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 19 червня 2013 року. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, не заперечує проти задоволення позову. Представник третьої особи Василівської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без участі третьої особи, не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що 19 червня 2013 року [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина, що складається з житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого за адресою: Запорізька область, місто Василівка, вул. Залізнична, 15. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.ст.1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, та на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має протягом шести місяців з дати відкриття спадщини подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є його діти: [PERSON], яка у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, та [PERSON], яка подала до нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини. Вказані обставини підтверджені матеріалами спадкової справи, копія якої є у справі. Так, позивач [PERSON] є рідною донькою [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження позивачки ЯЮ №846045, після укладення шлюбу 21 листопада 1981 року позивачка змінила дівоче прізвище «Гармаш» на «Бурлака», що підтверджено свідоцтвом про шлюб І-ЖС №473327. Таким чином, позивачка відповідно до положень ст.ст. 1216-1223, 1258, 1265 ЦК України єдиною спадкоємицею першої черги за законом, яка прийняла спадщину після смерті батька [PERSON] Згідно ст.1218 Цивільного кодексу Україна до складу спадщини входять усі права і обовязки, що належали спадкодавцеві на момент смерті. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття. За вимогами ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обовязковим, коли обєктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обовязковій державній реєстрації. Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа. В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України). Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обовязків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців). Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Згідно виписки з протоколу №5 загальних зборів колгоспників імені Ватутіна Василівського району Запорізької області від 16 березня 1959 року вирішено питання про виділення [PERSON] присадибної земельної ділянки в розмірі 0,06 га по вул. Залізнична (а.с.24). 01 квітня 1959 року Василівською міською радою видане Планувальне завдання присадибної земельної ділянки по вул. Залізнична, 9а, виділеної на підставі рішення колгоспу ім.Ватутіна №5 від 16 березня 1959 року, згідно умов якого на зазначеній земельній ділянці йому слід збудувати житловий будинок, сарай, та вбиральню зі встановленими розмірами (а.с.14). Згідно довідки виконавчого комітету Василівської міської ради №197 від 03.11.2017 року, за рішенням виконкому від 12.09.1989 року №289 «Про впорядкування нумерації жилих будинків в м. Василівка» будинку №9а по вул. Залізничній присвоєно №15 (а.с.15). З Будівельного паспорту на будівництво господарських будівель забудовника [PERSON] за адресою: Запорізька область, м. Василівка, вул. Залізнична, 15, погодженого районним архітектором в 1988 році, вбачається, що на підставі рішення виконкому Василівської ради народних депутатів від 19 липня 1988 року №183 [PERSON] наданий дозвіл на побудову на своїй земельній ділянці сараю розміром 8,00 х 4,00 м, погоджена схема виносу в натурі господарських будівель. Спадкодавець [PERSON] за життя своє право власності на житловий будинок з господарськими будівлями належним чином не зареєстрував. Стаття 392 ЦК України визначає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, враховуючи, що житловий будинок №15 по вул. Залізнична в м. Василівка Запорізької області належить на праві власності померлому [PERSON], позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON], належним чином прийняла спадщину, інша спадкоємець за законом першої черги відмовилася від прийняття спадщини, реєстрація обєкту нерухомого майна за померлим [PERSON] не проводилася та правовстановлюючі документи на будинок відсутні, що унеможливлює отримання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину в нотаріальній конторі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача [PERSON] про визнання за нею права власності на житловий будинок з господарськими спорудами за адресою: Запорізька область, м.Василівка, вул. Залізнична, 15, в порядку спадкування за законом після смерті 19 червня 2013 року [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved