overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-13 00:00:00

В»юніченко О.М. звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що з 23.06.2010 р. знаходиться у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають сина В»юніченко [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу буде проживати з позивачем. Спочатку сімейне життя сторін складалось добре. А, протягом останніх років шлюбні відносини поступово погіршувались. Тепер у відносинах відсутні порозуміння та повага. Відповідач застосував до позивача фізичне насилля, неодноразово наносив тілесні ушкодження. На даний момент між подружжям спільне життя припинено, спільне господарство не ведеться. Сторони проживають за різними адресами. Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. У судовому засіданні сторони відсутні. Позивач у своїй заяві просить суд розглядати справу у її відсутності, позов підтримує, після розірвання шлюбу просить залишити шлюбне прізвище «В»юніченко». Відповідачу своїй заяві просить суд розглядати справу у його відсутності, з позовом згоден. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав: судом встановлено, що позивач В»юніченко О.М. знаходиться у зареєстрованому шлюбі з відповідачем В»юніченко Д.К. Від шлюбу сторони мають сина В»юніченко [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу буде проживати з позивачем. Спочатку сімейне життя сторін складалось добре. А, протягом останніх років шлюбні відносини поступово погіршувались. Тепер у відносинах відсутні порозуміння та повага. Відповідач застосував до позивача фізичне насилля, неодноразово наносив тілесні ушкодження. На даний момент між подружжям спільне життя припинено, спільне господарство не ведеться. Сторони проживають за різними адресами. Відповідно до ст..112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони не підтримують подружніх стосунків з березня 2016 року, не ведуть спільного господарства, проживають за різними адресами, категорично не бажають зберегти сім»ю. Тому, подальше збереження такого шлюбу суперечить інтересам сторін і їхнього сина.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

В»язун А.Є. звернулася до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин посилаючись на те, що 03 серпня 2015 року померла її мати [PERSON] Після смерті матері відкрилася спадщина протеу свідоцтві про народження її прізвище зазначено як [PERSON] , а тому заявник не може оформити спадщину . У судовому засіданні заявник В»язун А.Є. заяву підтримала та просила встановити, що вона є донькою [PERSON] Представник заінтересованої особи Другої полтавської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, суду надано заяву про розгляд справи в його відсутність. Суд, заслухавши пояснення заявника, свідка , дослідивши зібрані по справі докази, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження заявниця народилася 18 травня 1953 року , її батьками є «[PERSON], [PERSON]», свідоцтво видано на російській мові. 16 червня 1969 року заявниця закінчила Більчанську середню загальноосвітню трудову політехнічну школу ім.. Горького та у свідоцтві про восьмирічну школу її прізвище зазначено [PERSON]. 15 січня 1972 року вона зареєструвала шлюб та їй присвоєно прізвище В»язун. 03 серпня 2015 року [PERSON] померла. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб , якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення . Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердив, що заявниця В»язун А.Є. є дочкою [PERSON], яка померла 03 серпня 2015 року . Суду надано достатньо доказів для підтвердження як факту родинних відносин, так і факту належності правовстановлюючого документу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

Гайсинська ЦРЛ звернулася в суд з заявою про обов'язкову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу [PERSON], вказуючи, що він хворіє на заразну форму туберкульозу, уникає лікування, внаслідок чого є джерелом інфекції і становить загрозу для оточуючих. В судовому засіданні представник Гайсинської ЦРЛ пояснив, що хворий [PERSON] перебуває на обліку в Гайсинському тубкабінеті з приводу відкритої форми туберкульозу легень, лікувався з 23.06.2015 року по 03.09.2015 р. у Вінницькому обласному протитуберкульозному диспансері і самовільного залишив цей медичний заклад не закінчивши лікування, ухиляється від лікування, є виділювачем мікробактерій туберкульозу, становить епідеміологічну загрозу для оточуючих, у зв'язку із захворюванням потребує довготривалого лікування в умовах обласного тубдиспансеру. Належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи [PERSON] до суду не з'явився, не повідомляючи про причини неявки. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги заяви є обґрунтованими і підлягають задоволенню з таких міркувань. За змістом ст.12 Закону України «Про боротьбу із захворюванням на туберкульоз» хворі на заразні форми туберкульозу, які ухиляються від лікування і становлять загрозу розповсюдження хвороби серед населення, за рішенням суду підлягають обов'язковій госпіталізації до протитуберкульозного закладу. Оскільки [PERSON] перебуває на обліку в тубкабінеті Гайсинської ЦРЛ, хворіє відкритою формою туберкульозу легень і потребує довгострокового лікування в спеціалізованому закладі, то необхідно постановити рішення про його про обов'язкову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу на строк понад 12 місяців.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

Гараж [ADDRESS] належить [PERSON]. [INFO] помер [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді гаражу [ADDRESS]. Спадкоємцем першої черги за законом є його донька - [PERSON], яка фактично спадщину прийняла, але до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталась, оскільки право власності на гараж не було зареєстровано належним чином. Позивач звернувся до суду із позовом та просить визнати за [PERSON] право власності на гараж [ADDRESS]; визнати [PERSON] спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO]; визнати її такою, що спадщину прийняла після смерті [PERSON], померлого [INFO] у вигляді гаражу [ADDRESS]; визнати за [PERSON] право власності на вказаний гараж. Позивач у попередньому судовому засіданні позовну заяву підтримав та просив її задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні не заперечували проти постановлення рішення на розсуд суду. Суд вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до довідки КП «АБТІ» від 19.11.2013 року (а.с.12) користувачем гаражу [ADDRESS] є [PERSON]. Згідно звіту технічного огляду гаражу [ADDRESS] (а.с.17-26) при дотриманні правил експлуатації будівель та споруд можлива експлатація гаражу. Згідно ст. 331 ЦК України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ із своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту звершення будівництва ( створення майна). Приймаючи до уваги, що [PERSON] за свої кошти та на законних підставах було збудовано гараж [ADDRESS], то суд вважає, що за ним можливо визнати право власності на об'єкт нерухомого майна - гараж [ADDRESS]. [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.7). Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON], померлого [INFO] є його донька - [PERSON]. За ст. 549 ч 1 ЦК України (в редакцiї 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо вiн фактично вступив в розпорядження спадком. [PERSON] фактично спадщину у вигляді гаражу [ADDRESS] прийняла.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

Гараж [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON]. 20 січня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу гаражу [ADDRESS] [PERSON] свої зобов'язання за договором виконав, а саме у рахунок купівлі гаражу сплатив [PERSON] грошові кошти у розмірі 22 000 грн., про що останній надав розписку та домовились засвідчити договір нотаріально, але договір не було засвідчено з вини відповідача. Оскільки фактично сторонами умови договору були виконані,то позивач звернувся до суду із позовом та просить визнати дійсним договір купівлі-продажу гаражу[ADDRESS] , укладений 20 січня 2014 року між [PERSON] та [PERSON]; визнати за ним право власності на вказаний гараж. Позивач у попереднє судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутністю та про підтримання позовних вимог. Відповідач у попереднє судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутністю та про визнання позову. Суд, перевіривши матерiали справи, вважає, що позовна заява пiдлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно договору купівлі-продажу від 08.10.2004 року (а.с.7-10) гараж [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON]. 20 січня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу гаражу [ADDRESS] [PERSON] свої зобов'язання за договором виконав, а саме у рахунок купівлі гаражу сплатив [PERSON] грошові кошти у розмірі 22 000 грн., про що останній надав розписку та домовились засвідчити договір нотаріально, але договір не було засвідчено з вини відповідача. Згідно до ст..655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України суд має право визнати дійсним нотаріально не посвідчений договір, якщо сторони домовилися про усі його істотні умови, підтверджені письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від нотаріального посвідчення такого договору (недобросовісна сторона). Оскільки сторонами фактично умови договору були виконані, то суд вважає, що договір можливо визнати дійсним та визнати за [PERSON] право власності на гараж [ADDRESS] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

Гараж [NUMBER] в гаражному товаристві «Мир-2», який розташований за адресою - Луганська область, місто Алчевськ, вулиця Совєтська, 1 був побудований [PERSON] на підставі рішення загальних зборів ГТ «МИР-2». Згідно рішення Алчевського міськвиконкому № 370 від 18.07.1988 року земельна ділянка, на якій розташований гараж [NUMBER], була виділена місцевій раді ветеранів радянської армії для будівництва гаражів. Дозволу на початок будівництва [PERSON] не отримував, до експлуатації гараж не здавав, але будівництво вказаного гаражу було йому дозволено рішення загальних зборів ГТ «МИР-2» № 43 від 13.09.1988 року. Позивач звернувся до суду із позовом та просить визнати за ним право власності на збудований у травні 1992 року гараж [NUMBER], розташований в ГТ «МИР-2», який розташований за адресою - Луганська область, місто Алчевськ, вулиця Совєтська, 1. Позивач у попереднє судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутністю та про підтримання позовних вимог (а.с.14). Представник відповідача у попереднє судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутністю та про визнання позову (а.с.15). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно довідки Гаражного товариства «МИР-2» від 19.11.2013 року (а.с.7) [PERSON] є членом гаражного товариства «МИР-2» та у виконання рішення Алчевського міськвиконкому № 307 від 18.07.1988 року про виділ земельної ділянки міський Раді ВСА та рішення загального збору членів гаражного товариства було дозволено будівництво гаражу [NUMBER]. Вказаний гараж був збудований [PERSON] у відповідності до державних будівельних норм та стандартів, відповідає вимогам діючої нормативної бази з питань будівництва, не має застережень по безпеці експлуатації, і може використовуватися як гараж. Згідно ст. 331 ЦК України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ із своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту звершення будівництва ( створення майна). Приймаючи до уваги, що [PERSON] за свої кошти та на законних підставах було збудовано гараж [NUMBER] в гаражному товаристві «Мир-2», який розташований за адресою - Луганська область, місто Алчевськ, вулиця Совєтська, 1, то суд вважає, що за ним можливо визнати право власності гараж [NUMBER] в гаражному товаристві «Мир-2», який розташований за адресою - Луганська область, місто Алчевськ, вулиця Совєтська, 1.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

Гараж [NUMBER], який розташований за адресою - [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON]. 15 жовтня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] у простій письмовій формі був укладен договір дарування гаражу [NUMBER], який розташований за адресою - [ADDRESS]. При зверненні до нотаріальної контори для посвідчення договору нотаріально з'ясувалось, що земельній ділянці, на якій розташовано гараж не надано кадастрового номеру, що унеможливлює посвідчення договору. Оскільки сторонами фактично умови договору були виконані, то позивач звернувся до суду із позовом та просить визнати дійсним договір дарування гаражу [NUMBER], який розташований за адресою - [ADDRESS], укладений 15 жовтня 2013 року між [PERSON] та [PERSON]; визнати за ним право власності на вказаний гараж. Позивач у попереднє судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутністю та про підтримання позовних вимог (а.с.29). Відповідач у попереднє судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутністю та про визнання позову (а.с.30). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно рішення постійно діючого третейського суду при асоціації «Правосуддя» від 11.03.2009 року (а.с.18-19) гараж [NUMBER], який розташований за адресою - [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON]. 15 жовтня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] у простій письмовій формі був укладен договір дарування гаражу [NUMBER], який розташований за адресою - [ADDRESS]. Згідно до ч.1 ст. 717 ЦК України, за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдарованому) безоплатно майно (дарунок) у власність. У відповідності з ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Оскільки фактично умови договору дарування сторонами були виконані, то суд вважає, що цей договір можливо визнати таким, що відбувся та визнати право власності за [PERSON] на гараж [NUMBER], який розташований за адресою - [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

Гараж [NUMBER] який розташований за адресою - Луганська область, місто Алчевськ, вулиця Куйбишева, 26а належить на праві приватної власності [PERSON]. 15.11.2013 року між [PERSON] та [PERSON] у простій письмовій формі був укладен договір дарування гаражу [NUMBER] який розташований за адресою - Луганська область, місто Алчевськ, вулиця Куйбишева, 26а. [PERSON] прийняв в дар вказаний гараж. При зверненні до нотаріальної контори для посвідчення договору нотаріально з'ясувалось, що земельній ділянці, на якій розташовано спірний гараж не надано кадастрового номеру, що унеможливлює переоформлення права власності через нотаріальну контору. Оскільки фактично сторонами умови договору були виконані, то позивач звернувся до суду із позовом та просить визнати дійсним договір дарування гаражу [NUMBER] який розташований за адресою - Луганська область, місто Алчевськ, вулиця Куйбишева, 26а, укладений 15.11.2013 року між [PERSON] та [PERSON]; визнати за ним право власності на вказаний гараж. Позивач у попередньому судовому засіданні позовну заяву підтримав та просив її задовольнити. Відповідач у попереднє судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутністю та про визнання позову (а.с.19). Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно рішення Алчевського міського суду Луганської області по справі № 2-773/2008 року від 18.02.2008 року (а.с.12-13) [PERSON] є власником гаражу [NUMBER] який розташований за адресою - Луганська область, місто Алчевськ, вулиця Куйбишева, 26а. 15.11.2013 року між [PERSON] та [PERSON] у простій письмовій формі був укладен договір дарування гаражу [NUMBER] який розташований за адресою - Луганська область, місто Алчевськ, вулиця Куйбишева, 26а. Згідно до ч.1 ст. 717 ЦК України, за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдарованому) безоплатно майно (дарунок) у власність. У відповідності з ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Оскільки фактично умови договору дарування сторонами були виконані, то суд вважає, що цей договір можливо визнати таким, що відбувся та визнати право власності за [PERSON] на гараж [NUMBER] який розташований за адресою - Луганська область, місто Алчевськ, вулиця Куйбишева, 26а.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-08 00:00:00

Гаражний кооператив № 3 звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідач є членом Гаражного кооперативу № 3 з 14.01.1999 року. Однак не сплачує обовязкові членські внески, внаслідок чого утворилася заборгованість в розмірі 725 грн. Просить суд стягнути вказану заборгованість та судові витрати В судове засідання представник позивача не з'явився, однак подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує, погоджується на заочний розгляд справи. Відповідач будучи неодноразово повідомленим по останньому відомому місцю проживання, про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, про причини неявки суд до відома не поклав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою сторін фіксування судового засідання не проводилося. Суд, дослідивши письмові докази у справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є членом Гаражного кооперативу № 3 з 14.01.1999 року. Відповідно до п. 19 Статуту Гаражного кооперативу № 3, член кооперативу зобовязаний нести всі витрати, повязані з утриманням і управлінням кооперативу в розмірі, встановленому загальними зборами. Станом на 29 серпня 2015 року заборгованість відповідача становить 725 грн. Тому суд вважає, що її слід стягнути з відповідача На підставі наведеного та ст.. 526 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

- г В серпні 2010 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Несвоянської сільської ради Новоселицького району про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що 12 березня 2009 року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на земельні ділянки пл. 0,3315 га 0,6390 га, які розташовані на території сільської ради с. Несвоя Новоселицького району, та про те, що він є спадкоємцем за заповітом він дізнався в червні 2010 року. Просив надати йому додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні позивач позов підтримав. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, в своїй заяві просить розглянути справу в відсутності представника Несвоянської сільської ради, позов визнає. Суд, вислухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 12 березня 2009 року в с. Несвоя Новоселицького району помер [PERSON], який заповів все своє майно [PERSON] Про наявність заповіту позивач дізнався в червні 2010 року, тому суд вважає, що йому можливо надати додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі ст.1272 ЦК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-18 00:00:00

Ґедзь Н.М. звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 30.03.2005 року померла її мати [PERSON], після смерті якої залишилась спадщина: земельна частка (пай) розміром 1,73 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що перебувала у колективній власності ВАТ «Кіцманська база «Заготхудобовідгодівля» с.Дубівці Кіцманського району. Вона є єдиною спадкоємицею за законом, спадщину прийняла спадщину, але оформити право на спадщину позбавлена можливості через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу. 14.06.2008 року померла її баба [PERSON], після смерті якої залишилась спадщина: земельна частка (пай) розміром 1,73 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що перебувала у колективній власності ВАТ «Кіцманська база «Заготхудобовідгодівля» с.Дубівці Кіцманського району. І після смерті баби вона є єдиною спадкоємицею за законом, спадщину прийняла спадщину, але оформити право на спадщину позбавлена можливості через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу, тому просила позов задовольнити. Позивач Ґедзь Н.М. подала письмову заяву про підтримання позову та просила розглядати справу у її відсутності. Представник відповідача Дубівецької сільської ради позовні вимоги визнала, наслідки визнання позову їй відомі, звернувшись до суду з відповідного змісту письмовою заявою. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини визнані сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки у позивача відсутній оригінал правовстановлюючого документу на земельну частку (пай), у звязку відсутністю у позивача іншого способу щодо визнання права, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у звзку з визнанням заявлених вимог відповідачем, за наявності законних на те підстав і оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. Враховуючи наведене, ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1220, 1221, 1222, 1223, 1225, 1258, 1261, 1268, 1269, 1270, 1296, 1297, 1299 ЦК України ,

Outcome: approved