Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-26 00:00:00

Вступ: \~ \~ \~ \~В даній справі виник спір з приводу застосування положень ст.ст.203,215,234 ЦК України щодо договору дарування нерухомого майна, укладеного сторонами, які є близькими родичами, направленого на уникнення звернення стягнення на майно боржника. І. Виклад позиції учасників справи. 1. 17.03.2021 року позивач звернувся до суду цивільним позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання договору дарування об`єкта нерухомості, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 2. Заявлені позовні вимоги мотивовані тим, що оспорюваний договір дарування укладався з відповідачами без наміру створення правових наслідків щодо реального переходу права власності на об`єкт нерухомого майна. Причиною його фіктивного відчуження стала спроба приховати майно від виконання в майбутньому за його рахунок судового рішення про стягнення безпідставно набутих коштів. 3. Відповідач [PERSON] та її представник заявлені позовні вимоги не визнали. Узагальнені мотиви відзиву зводяться до того, що оспорюваний договір дарування був укладений в зв`язку з погіршенням здоров`я [PERSON] . 4. Відповідач [PERSON] та треті особи, які не заявлять самостійних вимог позицію щодо заявленого [PERSON] позову не висловили. ІІ. Заяви ( клопотання) та пояснення учасників справи. 5. Позивачем було заявлено клопотання про витребування в нотаріуса належним чином засвідчену копію оспорюваного договору дарування. 6. В судовому засіданні представник позивача наполягав на задоволенні заявленого цивільного позову. 7. Представник відповідача [PERSON] заперечував щодо задоволення заявлених позовних вимог з підстав їх необґрунтованості. 8. Відповідач [PERSON] та треті особи, які не заявлять самостійних вимог, в судове засідання не з`явились, клопотань про відкладення розгляду справи не заявляли. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. 9. Ухвалою суду від 09.04.2021 року відкрито провадження в справі за правилами загального позовного провадження та задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів /а.с.40-41/. 10. Судом, на виконання вимог п.3 ч.5 ст.12 ЦПК України, було роз`яснено учасникам судового процесу про наслідки вчинення або ж невчинення ними процесуальних дій. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. 11. З обставин, які згідно з ч.1 ст.82 ЦПК не підлягають доказуванню, оскільки визнані сторонами, з огляду на відсутність обґрунтованих сумнівів щодо їх достовірності, судом встановлено, що 28.05.2020 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір дарування нерухомого майна, що розташований за адресою: [ADDRESS] /а.с.75-96/. 12. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 24.07.2020 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] безпідставно набуті грошові кошти в розмірі 977\~577 грн /а.с.11-17/. 13. Згідно з витягом із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на об`єкт нерухомості, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано за [PERSON] . 14. Довідкою Чернігівської міської лікарні від 16.04.2021 року та випискою із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого підтверджується незадовільний стан здоров`я відповідача [PERSON] . VІ. Оцінка Суду. 15. Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, передбачені у статті 203 ЦК України. Підстави недійсності правочину визначені у статті 215 ЦК України. 16. Відповідно до ст.717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. За змістом ч.5 ст.203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правовими наслідками договору дарування для його сторін є перехід від дарувальника до обдарованого права власності на предмет договору. Цивільно-правовий договір (в тому числі й договір дарування) не може використовуватися учасниками цивільних відносин для уникнення сплати боргу або виконання судового рішення 17. Згідно з вимогами ст.234 ЦК України фіктивним є правочин який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Тобто обидві сторони, вчиняючи фіктивний правочин, знають заздалегідь, що він не буде виконаний, а метою його укладення є досягнення іншої цілі, ніж передбачені правочином. Для визнання правочину фіктивним необхідно встановити наявність умислу всіх сторін правочину. Отже, фіктивний правочин характеризується тим, що сторони вчиняють такий правочин лише для виду, знаючи заздалегідь, що він не буде виконаним; вчиняючи фіктивний правочин, сторони мають інші цілі, ніж ті, що передбачені правочином. Фіктивним може бути визнаний будь-який правочин, якщо він не має на меті встановлення правових наслідків. Ознака вчинення його лише для вигляду повинна бути властива діям обох сторін правочину. 18. Укладення договору, який за своїм змістом суперечить вимогам закону, оскільки не спрямований на реальне настання обумовлених ним правових наслідків, є порушенням частин першої та п`ятої статті 203 ЦК України, що за правилами ст.215 цього Кодексу є підставою для визнання його недійсним відповідно до ст.234 ЦК України. 19. Згідно ч.1 ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно відзиву представника [PERSON] на позов факт кровної спорідненості між сторонами оспорюваного договору дарування визнається /а.с.58/. 20. В судовому засіданні також встановлено, що укладення спірного договору дарування відбулось в період відкритого в Деснянському районному суді м. Чернігова провадження в справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення безпідставно набутих грошових коштів на загальну суму 1\~037 577 грн. Суд також звертає увагу на те, що договір дарування було укладено вже після отримання [PERSON] вимоги про добровільне повернення грошових коштів, що мало місце 21.02.2020 року, та після проведення підготовчого судового засідання, яке відбулось 06.05.2020 року і за результатами якого призначено справу до судового розгляду на 03.06.2020 року /а.с.122/. Вказані обставини очевидно свідчать про поінформованість заявленого [PERSON] до неї позову про стягнення безпідставно набутих грошових коштів та як наслідок усвідомлення можливості ухвалення відносно неї судового рішення про стягнення безпідставно набутих грошових коштів. 21. Вирішуючи питання про наявність підстав для визнання недійсним правочину внаслідок укладення договору, зміст якого суперечить ЦК України, суд враховує, що: 1) відповідач відчужила майно після пред`явлення до неї позову про стягнення грошових коштів; 2) майно відчужене на підставі безвідплатного договору; 3) майно відчужене на користь близького родича; 4) після відчуження спірного майна у відповідача відсутнє інше майно, за рахунок якого вона може відповідати за своїми зобов`язаннями перед стягувачем; 5) об`єкт дарування не відноситься до об`єктів житлової нерухомості (відсутність будь-яких обмежень на виконання рішення за рахунок вказаного майна); 6) загальний розмір безпідставно набутих грошових коштів [PERSON] в співставленні з грошовим еквівалентом предмету дарування; 7) судове рішення про стягнення безпідставно набутих коштів дарувальником взагалі не виконується. 22. Сукупність наведених обставин в хронологічній послідовності та їх послідовний аналіз доводить той факт, що відповідач [PERSON] очевидно діяла недобросовісно, зловживаючи своїми цивільними правами на шкоду правам інших осіб, оскільки відчуження належного їй майна відбулося з метою попередження нівелювання негативних наслідків судового рішення про стягнення безпідставно набутих грошових коштів, а відтак оспорюваний договір дарування є фіктивним і підлягає визнанню судом недійсним. 24. Факт погіршення стану здоров`я [PERSON] в період укладення спірного договору дарування є об`єктивним і сторонами не заперечується, однак вказана обставина не спростовує вище наведені висновки суду і не є свідченням дійсних намірів укладення правочину. Посилання представника відповідача про намагання його довірительки запобігти можливим спорам в разі її смерті є непереконливими, оскільки чинне законодавство дозволяє в інший спосіб врегулювати дане питання, зокрема шляхом оформлення заповіту. 25. Долучений до справи договір оренди земельної ділянки №4676 від 15.01.2021 року, що укладений між Чернігівською міською радою та [PERSON] , предметом якої є земельна ділянка на якій знаходиться прийняте в дар останнім нерухоме майно об`єктивно не доводить наміру сторін договору дарування створити юридичні наслідки. В даному випадку [PERSON] як орендар зобов`язаний укласти відповідний договір оренди земельної ділянки, оскільки в протилежному випадку може зазнати негативних фінансових наслідків. 26. Суд констатує, що укладення особою договору дарування майна зі своїм родичем з метою приховання цього майна від звернення стягнення на нього в рахунок погашення боргу, свідчить, що його правова мета є іншою, ніж та, що безпосередньо передбачена правочином (реальне безоплатне передання майна у власність іншій особі), а тому цей правочин є фіктивним і може бути визнаний судом недійсним. Укладення фіктивного правочину є порушенням добросовісності як однієї із загальних засад цивільного законодавства. Згідно з частиною третьою статті 13 ЦК України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Вище вказаний висновок суду узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року, викладеної в постанові під час розгляду справи № 369/11268/16-ц (провадження №\~14-260цс19). VІІ. Розподіл судових витрат. Згідно ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи задоволення позову в повному обсязі з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню в пропорційному порядку судовий збір за подачу позову в сумі 908 грн.

Outcome: approved