Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-02 00:00:00

В травні 2017р. позивач [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом (а.с. 2-5) до відповідача [PERSON] , в якому просив суд, з урахуванням поданої заяви про уточнення позовних вимог (а.с. 66, 67), просив суд: - стягнути з відповідача на свою користь у відшкодування матеріальної шкоди 19816,5 грн.; у відшкодування моральної шкоди - 10000,0 грн.; вартість проведеної ринкової оцінки матеріальних збитків КТЗ у сумі 1000,0 грн.; судовий збір; витрати на правничу допомогу - 3100,0 грн.; витрати пов`язані з явкою до суду позивача та його представника - 350,0 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 29 січня 2017р. об 11:00 год. по вул. Першотравнева в с. Розкопанці Богуславського району Київської області мала місце дорожньо - транспортна пригода (далі по тексту - ДТП) за участі автомобілів: «ВАЗ» д.н.з. [NUMBER] під керуванням відповідача та «ВАЗ» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням позивача. В результаті ДТП належний позивачу автомобіль отримав механічні пошкодження. Згідно з Звітом про незалежну оцінку ринкової вартості матеріальних збитків КТЗ за № 28-02/17, вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «ВАЗ» д.н.з. [NUMBER] , в результаті його пошкодження становить 19816,5 грн. Крім того, позивач вважає, що йому також було спричинено моральну шкоду, внаслідок пошкодження належного майна, а також додаткових зусиль, яких він вимушений прикласти для відновлення душевного спокою. Оскільки в позасудовому порядку відповідач відмовляється відшкодувати спричинену матеріальну і моральну шкоду, позивач вимушений був звернутись до суду з вказаним позовом для захисту своїх порушених прав. Судом до участі у справі, в якості третьої особи без самостійних вимог було притягнуто ПАТ «СК «Універсальна», в якій відповідачем на час ДТП було застраховано цивільну відповідальність, згідно Полісу АЕ/8816555 обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21 серпня 2017р. було відкрито провадження по справі. 20 жовтня 2017р., 10 вересня, 29 листопада 2018р., відповідачем та його представником були подані заперечення на позов, і в подальшому відзив на позов, в якому сторона відповідача проти позову заперечила, просила суд його залишити без задоволення, з тих підстав, що відповідач вважає, що є неналежним відповідачем, оскільки на час пригоди, його цивільна відповідальність була застрахована у третьої особи. Крім того, на думку сторони відповідача розмір матеріальної шкоди позивачем необґрунтований, оскільки поданий ним Звіт про оцінку вартості матеріального збитку є неналежним доказом. Також необґрунтованим є і розмір моральної шкоди. В судовому засіданні позивач та його представник заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові, просили суд позов задовольнити. Представник відповідача проти позову заперечував, з підстав наведених у відзиві на позов. Третя особа ПАТ «СК «Універсальна», про час та місце розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку, свого представника до суду не направила, поважності причин неявки не повідомила, пояснення на позов не подавались. Суд, заслухавши пояснення сторін, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, та не оспорювалось сторонами, 17 жовтня 2016р. між відповідачем та третьою особою було укладено договір обов`язково страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів Поліс АЕ/8816555, строк дії з 17 жовтня 2016р. до 16 жовтня 2017р., у відповідності до якого відповідач застрахувала майнові інтереси страхувальника, пов`язані із експлуатацією автомобіля «ВАЗ» д.н.з. [NUMBER] . Судом встановлено, що автомобіль «ВАЗ» д.н.з. [NUMBER] належить на праві власності позивачу. Згідно постанови Богуславського районного суду Київської області від 13 лютого 2017р. по справі № 358/182/17, провадження № 3/358/45/17, [PERSON] , 29 січня 2017р. об 11:00 год. по вул. Першотравнева в с. Розкопанці, Богуславського району Київської області, керував автомобілем марки «ВАЗ 21061», д.н.з. [NUMBER] , який належить [PERSON] , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку на слизькій ділянці дороги, здійснив з`їзд на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ 21103», д.н.з. [NUMBER] , який рухався назустріч. Зазначеною постановою суду, відповідача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. В судовому засіданні сторона відповідача визнала, що зазначена ДТП відбулась з її вини. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, а п. 1) ч. 1 ст. 1188 ЦК України передбачає, що шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. За змістом ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Судом встановлено, що відповідач повідомив третю особу про настання страхового випадку. Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач наголошував, що внаслідок зазначеної вище ДТП, йому була спричинена матеріальна шкода у вигляді пошкодження належного йому автомобіля «ВАЗ» д.н.з. [NUMBER] . Згідно з Звітом про незалежну оцінку ринкової вартості матеріальних збитків КТЗ за № 28-02/17, вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «ВАЗ» д.н.з. [NUMBER] , в результаті його пошкодження становить 19816,5 грн. Судом встановлено, що на час ДТП, цивільна - правова відповідальність відповідача, була застрахована у третьої особи на підставі Поліса АЕ/8816555, згідно якого, страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну складає 100000,0 грн., франшизи - 510,0 грн. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди підлягають частковому задоволенню, при цьому судом враховано, відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, висновки ВП Верховного Суду, яка в постанові від 04 липня 2018р. (справа №755/18006/15-ц, провадження №14-176цс18) зазначила, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»), а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню у відшкодування матеріальної шкоди 510,0 грн. Вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь вартості складення Звіту про оцінку пошкодженого транспортного засобу позивача в розмірі 1000,0 грн. не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не надано суду доказів понесення цих витрат. Доводи сторони відповідача, щодо неналежності доказу на підтвердження позивачем розміру матеріального збитку судом оцінюється критично, оскільки на спростування цього доказу стороною відповідача не було надано будь - яких відомостей, а заявлене клопотання про призначення судової експертизи в судовому засіданні представник відповідача не підтримав. Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Частиною 2 цієї статті передбачено, що моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Враховуючи роз`яснення наведені в п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995р. за № 4, суд при визначенні розміру завданої позивачці моральної шкоди враховує, що внаслідок скоєння відповідачем адміністративного правопорушення позивачка, зазнала майнових втрат внаслідок пошкодження її автомобіля та душевних страждань, було змінено її звичайний спосіб життя. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, оскільки в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що діями відповідача позивачу завдано моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків, які вимагають від останнього, додаткових зусиль для організації свого життя, відчуття ним негативних емоцій, перебування у стресовій ситуації, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню у відшкодування моральної шкоди - 5000,0 грн. Відповідно до ст. ст. 137, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1280,0 грн., а також пропорційно до частини задоволених вимог витрати на правничу дорогу у розмірі 573,5 грн. В силу положень ст. 138 ЦПК України не підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь витрати пов`язані з явкою до суду позивача та його представника в розмірі 350,0 грн., оскільки такі витрати несе сторона, а також позивачем не підтверджено понесення цих витрат.

Outcome: partial