Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

В серпні 2017 ТОВ «Кредекс Фінанс» звернувся до суду з позовом про солідарне стягнення з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним зобовязанням у розмірі 290592 гривня 87 копійок (а.с.1-4). Свої вимоги\~ позивач\~обґрунтовує тим,\~що 04.08.2008\~між Акціонерним\~товариством «ІНДУСТРІАЛЬНО-ЕКСПОРТНИЙ\~БАНК» та\~[PERSON]\~ було\~укладено [PERSON]\~договір №239/707723,\~згідно якого\~відповідачу було\~надано кредит\~в сумі\~20000\~доларів США\~з кінцевим\~терміном повернення\~03.08.2014\~року та\~з оплатою\~11,6%\~річних за\~користування кредитом.\~Крім того,\~04.08.2008\~року між\~Акціонерним товариством\~«ІНДУСТРІАЛЬНО-ЕКСПОРТНИЙ\~БАНК» та\~[PERSON] було укладено Договір поруки № 239/707723-П, відповідно до умов якого поручитель на добровільних засадах бере на себе зобовязання перед Банком відповідати в повному обсязі по зобовязанням позичальника, які виникають з умов [PERSON] договору № 239/707723 від 04 серпня 2008 року, та у випадку невиконання позичальником взятих на себе зобовязань по [PERSON] договору, поручитель несе солідарну відповідальність перед Банком нарівні з позичальником за Кредитним договором. Також зазначає, що згідно з рішенням Загальних зборів акціонерів Акціонерного товариства «ІНДУСТРІАЛЬНО-ЕКСПОРТНИЙ БАНК» від 07 серпня 2009 року, у звязку з набранням чинності Закону України «Про акціонерні товариства», [PERSON] змінив своє найменування на Публічне акціонерне товариство «ІНДУСТРІАЛЬНО-ЕКСПОРТНИЙ БАНК», а також в подальшому згідно з рішенням Загальних зборів акціонерів від 20 січня 2011 року [PERSON] змінив своє найменування на Публічне акціонерне товариство «КРЕДІ [PERSON]». Позивач стверджує, що 26.12.2011 між ПАТ\~«КРЕДІ [PERSON]» та\~ТОВ «КРЕДЕКС\~ФІНАНС» було\~укладено Договір\~факторингу №08/11, відповідно до умов якого ПАТ «КРЕДІ [PERSON]» відступив на користь ТОВ «КРЕДЕКС ФІНАНС» своє право вимоги заборгованості за вищевказаними договорами, укладеними між Банком та відповідачами. Зазначає, що внаслідок порушення виконання зобовязань станом на 02.08.2017 року у боржника утворилась заборгованість у загальному розмірі 290592,87 грн. з яких: 148488,65 грн. - заборгованість по основній сумі кредиту; 44155,27 грн. - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги; - 97948,95 грн. заборгованість за відсотками на дату подачі позову, нараховані згідно кредитного з дати відступлення права вимоги. 11.12.2017\~представником відповідача\~[PERSON]\~[PERSON]\~подані заперечення\~проти позову\~(а.с.71-74)\~за змістом\~яких представник\~відповідача просить:\~в частині\~стягнення основного\~боргу за\~кредитним договором\~в сумі\~148129,94\~грн.\~провадження закрити,\~оскільки з\~приводу спору\~між тими\~самими сторонами,\~про той\~самий предмет\~і з\~тих самих\~підстав є\~рішення Бориспільського\~міськрайонного суду\~Київської області\~від 08.12.2009\~у справі\~№2-4513/2009,\~яке набрало\~законної сили;\~в частині\~стягнення основного\~боргу за\~кредитним договором\~в сумі\~358,71\~грн.\~в задоволенні\~позову відмовити\~через необґрунтованість;\~застосувати позовну\~давність та\~в частині\~стягнення відсотків за користування кредитом в сумі 128565,5 грн. відмовити, у звязку із спливом позовної давності. В обґрунтування поданих заперечень зазначено наступне. Відповідач не\~був повідомлений\~про заміну\~банку у\~кредитному договорі\~та договорі\~поруки,\~а також\~не були\~надані докази\~переходу до\~ТОВ «Кредекс\~Фінанс» прав\~по кредитному\~договору та\~договору поруки.\~ Представник\~відповідача зазначає,\~що вимога\~позивача про\~стягнення з\~відповідача заборгованості\~по основній\~сумі кредиту в сумі 148488,65 грн. не підлягає задоволенню, оскільки спір по ній вже був вирішений Бориспільським міськрайонним судом Київської області у справі №2-4513/2009, а саме: суд стягнув з [PERSON] та [PERSON], солідарно, на користь банку 164039,10 грн. заборгованості, в яку входить: повна сума\~кредиту в розмірі\~148129,94\~грн.\~(а\~не 148488,65\~грн.\~як вказує\~позивач),\~заборгованість по відсоткам в розмірі\~13538,72\~грн.\~та 2370,\~44\~грн.\~пені.\~Зазначене рішення\~суду набрало\~законної сили.\~З урахуванням\~викладеного,\~вважає,\~що в\~частині стягнення\~кредиту в\~сумі 148129,94\~грн.\~та відсотків\~в сумі\~ 13538,72\~грн.\~провадження у\~справі підлягає\~закриттю на\~підставі п.2\~ч.1\~ст.205\~ЦПК України,\~в редакції,\~що діяла\~на момент\~подачі заперечень.\~ В\~задоволенні позову\~про стягнення\~заборгованості за\~кредитом в\~сумі 358,71грн.\~має бути\~відмолено через\~необґрунтованість,\~оскільки вся\~сума кредиту\~стягнута за\~рішенням суду\~достроково.\~В частині\~стягнення решти\~відсотків в\~сумі 128565,5\~грн.\~(44155,27-13538,72=128565,5\~грн.)\~в позові\~має бути\~відмовлено тому,\~що відповідач\~заявляє \~про застосування\~позовної давності,\~обґрунтовуючи тим,\~що пред'явлення вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом є зміною строку виконання зобов'язання та зумовлює перебіг позовної давності. Звертає увагу, що у зв'язку з порушенням боржником виконання зобов'язання за кредитним договором банк відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України і пункту 3.2.6 кредитного договору використав право достроково стягнути з позичальника та поручителя заборгованість за кредитним договором, надіславши вимогу боржнику та поручителю про дострокове повернення всієї суми кредиту й пов'язаних із ним платежів, і ці обставини встановлені в рішенні Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08.12.2009 у справі №2-4513/2009 і повторному доведенню не підлягають. Стверджує, що строк позовної давності почався заново після подання банком позову у вересні 2009 року. Крім того, зазначає, що відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Вважає, що для предявлення вимог до поручителя строк позовної давності, після його переривання поданим банком у вересні 2009 року першим позовом, закінчився через шість місяців - в березні 2010 року. Посилаючись на вимоги статті 262 ЦК України, відповідно до якої заміна сторін у зобов'язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності, зазначає, що позивач повторно звернувся до суду у серпні 2017 (позовна заява датована 03.08.2017) після спливу позовної давності, тому в позові про стягнення відсотків за користування кредитом в сумі 128565,5 грн. потрібно відмовити, через пропуск строку позовної давності. У судовому засіданні представник позивача ТОВ «Кредекс Фінанс» позовні вимоги повністю підтримав, просив їх задовольнити, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував з наведених в запереченнях підстав. Відповідач [PERSON] в призначені судові засідання повторно не зявився, заяв та клопотань по суті позову не подав, про дату, час та місце розгляду повідомлявся належним чином. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За змістом ч. 3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що 04 серпня 2008 року між Акціонерним товариством «ІНДУСТРІАЛЬНО-ЕКСПЕРТНИЙ БАНК» (скорочена назва АТ «ІНДЕКС-БАНК»), яке, як зазначає позивач, і дана обставина відповідачами не оспорюється, змінило своє найменування спочатку на Публічне акціонерне товариство «ІНДУСТРІАЛЬНО-ЕКСПЕРТНИЙ БАНК», а в подальшому на Публічне акціонерне товариство «КРЕДІ [PERSON]», та відповідачем [PERSON] був укладений [PERSON] договір №239/707723 (а.с.-5-11). Відповідно до умов вказаного договору банк надав позивальнику кредит у сумі 20000 доларів США на строк до 03.08.2014 року включно зі сплатою процентної винагороди (процентів) за користування кредитом щомісячно в розмірі 11,6% річних у валюті кредиту. За змістом п.1.1. [PERSON] договору було передбачено, що позичальник повертає банку щомісячно до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим , згідно Графіку погашення заборгованості за Кредитним договором (Додаток №1 до даного договору, який є невідємною частиною Договору) (а.с.12-13). Відповідно до умов п.1.2 [PERSON] договору кредит надається позичальнику на купівлю автомобіля Nissan Misra K12 у ТОВ фірма «Кий Авто». Крім того, встановлено, що 04 серпня 2008 року між Акціонерним товариством «ІНДУСТРІАЛЬНО-ЕКСПЕРТНИЙ БАНК» (скорочена назва АТ «ІНДЕКС-БАНК»), правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «КРЕДІ [PERSON]», та відповідачем [PERSON] та [PERSON], як третьою стороною в договорі, був укладений Договір поруки №239/707723-П (а.с.-14-15). За змістом вказаного Договору поруки, поручитель [PERSON] на добровільних засадах бере на себе зобовязання перед банком відповідати в повному обсязі по зобовязаннями позичальника, які виникають з умов [PERSON] договору №239/707723 від 04 серпня 2008 року. Відповідно до п.3.1. Договору поруки, сторони цього Договору встановлюють , що у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником взятих на себе зобовязань по [PERSON] договору, поручитель і позичальник несуть солідарну відповідальність перед Банком на всю суму заборгованості, встановлену на момент подання позовної вимоги. За змістом п.4.1 Договору поруки, сторони цього Договору встановлюють, що цей Договір вступає в силу з моменту його підписання усіма сторонами та втрачає дію з моменту повного виконання забезпеченого ним зобовязання. При цьому, сторони констатують, що строк закінчення цього Договору не вказується сторонами конкретно, так як він визначається моментом повернення суми кредиту за Кредитним договором (а.с.15). Вказані обставини були предметом судового розгляду у цивільній справі №2-4513/2009 за позовом Публічного акціонерного товариства «Індустріально-експертний банк» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості. Рішення у якій набрало законної сили. Так, заочним рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08 грудня 2009 року позов Публічного акціонерного товариства «Індустріально-експертний банк» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості було задоволено, стягнуто з [PERSON] та [PERSON] солідарно на користь Публічного акціонерного товариства «Індустріально-експертний банк» 164039 гривень 10 копійок заборгованості та 1760 гривень 39 копійок судових витрат (а.с114-116). За змістом вказаного рішення судом встановлено, що станом на 19.10.2009 року утворилась поточна заборгованість за кредитом в сумі 128405 грн. 31 коп., прострочена заборгованість по кредиту в розмірі 19724 грн. 63 коп., поточна процентна винагорода в сумі 1145 грн. 53 коп. та прострочена процентна винагорода в розмірі 12393 грн. 19 коп. Також встановлено, що за несвоєчасне повернення кредиту та відсотків відповідачу [PERSON] нарахована пеня в розмірі 2370 грн. 44 коп., а також, що загальна сума заборгованість за кредитним договором станом на 19.10.2009 року становить 164039 гривень 10 копійок (а.с.115). Відповідно до вимог ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Доказів того, що стягнута за рішенням суду заборгованість відповідачами погашена, суду не надано та не зазначено джерел їх здобуття. Встановлено, що 26 грудня 2011 року ПАТ «КРЕДІ [PERSON]», який є правонаступником АТ «ІНДЕКС-БАНК», та ТОВ «КРЕДЕКС ФІНАНС» уклали Договір факторингу № 08/11, відповідно до якого до якого, а також Додатку №1 до Договору факторингу №08/11 від 26.12.2011 до ТОВ «КРЕДЕКС ФІНАНС» набуло право вимоги до відповідачів за зобов'язаннями по кредитному договору №239/707723 від 04.08.2008року (а.с.18-33). Відповідно до ст.\~512\~ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514\~ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом. Згідно з Додатком №1 до Договору факторингу №08/11 від 26.12.2011 до ТОВ «КРЕДЕКС ФІНАНС» загальна заборгованість, яка рахувалась за відповідачем [PERSON] на момент укладення договору факторингу, становили в гривневому еквіваленті - 192643 гривня 92 копійок (а.с.18-32). З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на дату покупки 26.12.2011 розмір заборгованості по основній сумі кредиту становила 148488,65 гривень, заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 44155,27 гривень, на загальну суму 192643,92 гривень, а також, що в період з 26.12.2011 по 02.08.2017 позивачем нараховані відсотки на суму заборгованості за кредитом за визначеної Кредитним договором ставкою 11,6% на загальну суму 97948,95гривень (а.с.16-17). Даючи оцінку встановленим в судовому засіданні фактичним обставинам справи, суд виходить з наступного. Вищенаведеним заочним рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08 грудня 2009 року у цивільній справі №2-4513/2009 встановлено, що первісний кредитор ПАТ «Індустріально-експертний банк» використав своє право вимоги дострокового повернення кредиту, в порядку, визначеному ч.2 ст.1050 ЦК України. Сума заборгованості за кредитом, яка існувала на момент звернення з позовом до суду (станом 19.10.2009) становила 148129,94 гривні (128405,31грн.(поточна заборгованість за кредитом)+19724,63 грн.(прострочена заборгованість за кредитом)=148129,94). В звязку з цим твердження позивача, що така заборгованість за кредитом на момент передачі права вимоги становила зазначену в розрахунку заборгованості суму 148488,65 гривень, слід визнати необґрунтованим. Крім того, суд прийшов до висновку, що позивачем належним чином не обґрунтовано і не доведено наявність підстав для нарахування, а також розмір заборгованості за нарахованими відсотками станом на дату відступлення права вимоги на 26.11.2011- в сумі 44155,27 гривень (а.с.16). Так, детальний розрахунок відсотків позивачем не наведений, отже, не доведено розмір, в якому нараховувались відсотки та на яку суму заборгованості, а також період, за який вони нараховані, та, чи включає зазначена заборгованість суму відсотків в розмірі 13538,72 гривні (1145,53грн.(поточна процентна винагорода)+12393,19грн (прострочена процентна винагорода)=13538,72грн.), що були стягнуті за вищевказаним заочним рішенням суду від 08.12.2009 (а.с.114-116). Суд звертає увагу, що за змістом в.2 ч.1 ст.186 ЦПК України наявність рішення суду, яке набрало законної сили, у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, є підставою для відмови у відкритті провадження у справі. А також,\~що відповідно\~до вимог\~п.3\~ч.1\~ст.255\~ЦПК України\~суд своєю\~ухвалою закриває\~провадження у\~справі,\~якщо: набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами; Крім того, суд вважає необхідним зазначити наступне. Згідно з вимогами ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до правової позиції [PERSON] Верховного Суду, викладеної у п.54 Постанови від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12), [PERSON] Верховного Суду вважає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі предявлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобовязання. Таким чином, нарахування відсотків за кредитним договором після дати ухвалення судового рішення (08.12.2009) суперечить вищенаведеним правовим висновкам Верховного Суду. Крім того, суд прийшов до висновку про припинення поруки за укладеним відповідачем [PERSON] Договором поруки №239/707723-П від04.08.2008 на підставі ч.4 ст.559 ЦК України. Так, частиною четвертою\~статті 559 ЦК України передбачені\~три випадки визначення строку дії поруки: протягом строку, встановленого договором поруки; протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, якщо кредитор не пред'явить вимоги до поручителя; протягом одного року від дня укладення договору поруки (якщо строк основного зобов'язання не встановлено або встановлено моментом пред'явлення вимоги), якщо кредитор не пред'явить позов до поручителя. Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у частині четвертій\~статті 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб'єктивного права кредитора й суб'єктивного обов'язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються. Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред'явлення позову), кредитор вчиняти не вправі. Отже, якщо кредитор і мав право предявити право вимоги щодо нарахованих ним відсотків за користування кредитом за період з 19.10.2009 року (дати розрахунку за вищевказаним заочним рішенням суду у справі №2-4513/2009) по 08.12.2009 (дату ухвалення заочного рішення у справі №2-4513/2009), то такий позов мав бути предявлений протягом шести місяців з дати звернення первісного кредитора до суду, що мало місце восени 2009 року, більш точної дати судом з наданих сторонами доказів не встановлено. Крім того, представником відповідача [PERSON] заявлено про застосування строку позовної давності за заявленими позовними вимогами. Так, судом встановлено, що первісний кредитор у зобовязанні за укладеними відповідачами [PERSON] договорі №239/707723 та Договорі поруки №239/707723-П від 04.08.2008 ПАТ «Індустріально-експертний банк» змінив строк виконання основного зобовязання за кредитним договором, звернувся з позовом до суду про дострокове стягнення заборгованості , а отже саме з моменту звернення, яке мало місце восени 2009 року, більш точну дату сторонами не доведено, відповідно до ст.\~261\~ЦК України починається перебіг строку позовної давності для пред'явлення вимог до боржника про стягнення нарахованих та не стягнутих за рішенням суду відсотків за період з 19.10.2009 (дата розрахунку заборгованості, який враховувався судом при винесенні заочного рішення від 08.12.2009) по 08.12.2009 (дата постановлення заочного рішення про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором), та обчислення встановленого ст.\~257\~ЦК України\~трирічного строку для предявлення вимог до боржника [PERSON] Отже трирічний строк позовної давності для предявлення вимоги щодо стягнення нарахованих, але не сплачених відсотків за користування кредитом, сплинув восени 2012 року. За змістом статті 266\~ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність сплила і щодо додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно). Відповідно до вимог ст.262 ЦК України заміна сторін у зобов'язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. Крім того, відповідно до ч.2 ст.55 ЦПК України, усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обовязкові для нього так само, як вони були обовязкові для особи, яку він замінив. Частиною 1 ст.518 ЦК України встановлено, що боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов'язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора. Відповідно до Переліку документів на підтвердження права вимоги, зазначено в Додатку №2 до Договору факторингу №08/11 від 26.11.2011 (а.с.25) клієнт ПАТ «КРЕДІ [PERSON]» був зобовязаний передати фактору- ТОВ «КРЕДЕКС ФІНАНС» оригінали або копії документів щодо права вимоги, в тому числі: оригінал заяви боржника про надання кредиту; оригінал анкети боржника; оригінал [PERSON] договору зі всіма змінами та доповненнями; оригінал договорів, що забезпечують виконання зобовязання (поруки, застави, іпотеки за їх наявності); оригінал документу, що підтверджує надання кредиту боржнику (зарахування суми кредиту на рахунок боржника або видачу коштів через касу); оригінал повідомлення боржника за Кредитним договором, підписаний уповноваженою особою клієнта та скріплений печаткою клієнта; оригінал виписки/особового рахунку боржника станом на дату підписання Реєстру прав вимог; позовна заява; виконавчий лист; заява про направлення в ДС на виконання. На думку суду, документи, які підлягали передачі позивачу як новому кредитору за укладеним Договором факторингу №08/11 від 26.11.2009, давали можливість позивачу встановити обставини щодо порушення прав кредитора та вчасно звернутися з відповідним позовом до суду. Доказів того, що позивач ТОВ «КРЕДЕКС ФІНАНС» пропустило строк позовної давності з поважних причин, суду надано не було. З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку, що слід закрити провадження у даній цивільній справі за позовом ТОВ «Кредекс Фінанс» до відповідачів [PERSON] та [PERSON] в частині заявлених позовних вимог про стягнення заборгованості за Кредитним договором №239/707723 від 04.08.2008 року, укладеним між Акціонерним товариством «Індустріально-експортний Банк» та [PERSON] щодо стягнення заборгованості за кредитом в сумі 148129 гривень 94 копійки та процентами в сумі 13538 гривень 72 копійки, які були стягнуті заочним рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08 грудня 2009 року у справі №2-4513/2009 за позовом Публічного акціонерного товариства «Індустріально-експортний Банк» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості. Щодо іншої частини позовних вимог про стягнення заборгованості по основній сумі кредиту в розмірі 358 гривень 71 копійка та заборгованості за відсотками в розмірі 128565 гривень 50 копійок, позовні вимоги задоволенню не підлягають у звязку з безпідставністю та недоведеністю таких вимог. Відповідно до вимог ст.\~141\~Цивільного процесуального\~кодексу України понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3696 гривень 56 копійок (а.с.66), відшкодуванню не підлягають. понесених судових витрат в сумі відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed