Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-13 00:00:00

В серпні 2019 року представник Акціонерного товариства «ЮНЕКС БАНК» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому зазначив, що 11.07.2018 року [PERSON] звернулась до Акціонерного товариства «ЮНЕКС БАНК» з Анкетою-Заявою про відкриття карткового рахунку та видачу платіжної картки,якою підтвердила, що ознайомилась і погодилась з публічною пропозицією Банку на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, з умовами та правилами надання банківських послуг. Відповідно до умов вказаного договору, Позивач відкрив відповідачу особовий рахунок у гривні та надав відповідну платіжну картку та персональний ідентифікаційний номер до неї. Банком умови кредитного договору були виконані в повному обсязі. Відповідачка взяті на себе обов`язки, щодо виконання умов договорів, належно не виконувала, у зв`язку з чим станом на 01.08.2019р. по кредитному договору від 11.07.2018 року виникла заборгованість по сплаті кредиту в розмірі 19 304,69 грн. , у тому числі: - сума заборгованості по поверненню кредитних коштів складає 13 423,61 грн.; - сума заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами та комісіями складає 4 981,08 грн.; - сума пені за простроченим кредитом, процентами та комісією складає 900,00 грн. На момент звернення до суду з даним позовом, відповідач не сплачує свою прострочену заборгованість, у зв`язку з чимпозивач, просить стягнути з [PERSON] суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 19304,69 грн. та понесені судові витрати у розмірі 1921 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про слухання справи без його участі, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, не заперечує проти проголошення заочного рішення. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, про час та місце слухання справи була повідомлена вчасно, відзив на позов не надала, із заявою про розгляд справи за її відсутності до суду не зверталась. Справа розглядається в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Сторони повідомлені про дату розгляду справи рекомендованою кореспонденцією наданий час для подання відзиву та заперечень. Відповідно до ч. 8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідач у визначений строк не надав суду відзив на позовну заяву, тому у відповідності до ст.ст. 279, 280, 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи у порядку спрощеного провадження. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. З матеріалів справи вбачається, що 11.07.2018 року відповідачка звернулась до ПАТ «ЮНЕКС БАНК» з Анкетою-заявою про відкриття карткового рахунку та видачу платіжної картки, якою підтвердила, що ознайомилась і погодилась з публічною пропозицією Банку на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, з умовами та правилами надання банківських послуг. Відповідно до умов вказаного договору, Позивач відкрив відповідачу особовий рахунок у гривні та надав відповідну платіжну картку та персональний ідентифікаційний номер до неї, із встановленим кредитним лімітом 15000 грн., з процентною ставкою за користування кредитними коштами 48 % річних, з невизначеним терміном дії до моменту його розірвання або припинення з причин, передбачених цим договором (а.с.5-32). Відповідно до пункту 10.1 Договору про комплексне банківське обслуговування, даний Договір набирає чинність та вважається укладеним з моменту акцептування Клієнтом, тобто з моменту отримання Банком від Клієнта належним чином заповненої та підписаної Анкети- Заяви та діє протягом невизначеного терміну до моменту його розірвання або припинення з будь-яких інших причин. Відповідно до умов вказаного договору, Позивач відкрив Відповідачу особовий рахунок у гривні та надав відповідну платіжну картку та персональний ідентифікаційний номер до неї, що підтверджується Розпискою відповідачки про отримання платіжної картки № [NUMBER] , емітовану на її ім`я 12.07.2018 року (а.с.34) . Відповідно до п. 1.3 Статуту банку в новій редакції, з метою приведення Статуту у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення ведення бізнесу та залучення інвестицій емітентами цінних паперів» від 16.11.2017 року №2210-VIII та згідно з рішенням річних Загальних Зборів Акціонерів №37 від 20 квітня 2018 року Банк змінив своє повне найменування з ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ЮНЕКС БАНК» на АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ЮНЕКС БАНК» (а.с.43). Відповідно до ч. 1 ст. 633 Цивільного кодексу України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Пунктом 3.3 Договору передбачено, що Відповідач доручив Позивачу самостійно здійснювати договірне списання грошових коштів з Поточного рахунку на умовах, визначених Договором. Відповідно до п. 6.2.17, Відповідач зобов`язався погашати всі заборгованості по Рахунках та Кредиту в строки, передбачені Договором та у разі виникнення простроченої та/або Несанкціонованої заборгованості, першочергово здійснювати повернення простроченої заборгованості за процентами та Кредитом, штрафами, пенями та/або Несанкціонованої заборгованості, а потім скористатися правом на отримання кредиту. Зобов`язання щодо надання коштів банком були виконані у повному обсязі, проте відповідачка неналежним чином виконувала свої зобов`язання за договором, та після отриманння нею грошових коштів, у зв`язку із відсутністю чергового платежу від відповідача, спрямованого на погашення простроченої заборгованості відбулося нарахування процентів за користування грошовими коштами за ставкою 48% річних. Станом на 01.08.2019 року, загальний розмір заборгованості відповідача за Кредитним договором становить 19 304,69 грн., у тому числі: - сума заборгованості по поверненню кредитних коштів складає 13423,61 грн.; - сума заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами та комісіями складає 4981,08 грн.; - сума пені за простроченим кредитом, процентами та комісією складає 900,00 грн. Вказані обставини підтверджуються розрахунком заборгованості за договором від 11.07.2018 року, долученого до позовної заяви (а.с.35). Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, тобто норми про договір позики. Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною 1 статті 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частиною 1 ст. 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настало після прострочення. Відповідно до ч.1 ст.1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України, на підставі ч.2 якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший процентів не встановлений договором або законом. На підставі ст.617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, відсутність у боржника відповідних коштів. Згідно ч.1 ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином, суд приходить до висновку, що в ході судового розгляду справи встановлено, що на підставі кредитного договору від 11.07.2018 року, укладеного у вигляді Анкети-заяви відповідачки з публічною пропозицією Банку на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, з умовами та правилами надання банківських послуг,ПАТ «ЮНЕКС БАНК» надав відповідачці [PERSON] кредитну картку з кредитним лімітом на ній. Відповідачка в порушення норм закону і умов кредитного договору не виконує належним чином в обумовлені строки зобов`язання щодо сплати кредиту, відсотків та штрафів по ньому, а тому є підстави для стягнення з неї на користь позивача суми заборгованості по несплаченим кредитам, відсотках та пені у загальному розмірі 19304,69 грн. відповідно до приведених позивачем розрахунків, які суд визнає належним, достовірним та допустимим доказом по справі. З урахуванням викладеного, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати з оплати судового збору в розмірі 1921,00 грн. підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved