Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

В січні 2014 року позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою до відповідача про стягнення суми заборгованості, посилаючись на те, що 13.08.2008 року між Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк «Надра» (правонаступником якого є позивач) та [PERSON] був укладений договір № 369/П/23/2008-980, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредитні кошти для придбання автотранспортного засобу в розмірі 61 100,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Кінцевий строк погашення кредиту - 13.08.2013 року. Свої зобов'язання позивач виконав в повному обсязі, відповідач порушує умови договору, не сплачує суму заборгованості по кредиту, яка станом на 02.12.2013 року становить 89 980, 69грн., з яких: 46 289,31грн. - заборгованість по кредиту; 28 323, 73грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 7690, 48 грн. - пеня, 6 110, 00грн. - штраф, 1 567, 17 грн. - сума індексації за період прострочення. Також просив стягнути 899, 81грн. витрат на сплату судового збору. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, просив справу розглядати без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач та його представник в судове засідання не з'явилися, про день і час розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Суд, відповідно до ст.ст.169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у відсутності відповідача, оскільки його неявка не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечував представник позивача. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст.224 та відповідно до ч.1 ст.225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 13.08.2008 року між Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк «Надра» (правонаступником якого є позивач) та [PERSON] був укладений договір № 369/П/23/2008-980, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредитні кошти для придбання автотранспортного засобу в розмірі 61 100,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Кінцевий строк погашення кредиту - 13.08.2013 року. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Але позичальником умови договору не виконуються, кредит та відсотки за його користування не повертаються. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Банк свої зобов'язання по договору щодо надання кредиту виконав. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Пунктом 3 частини 1 статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплатити проценти. Згідно п. 4.3.2. кредитного договору позичальник зобов'язаний суворо дотримуватись положень цього договору. Пунктом 1.1.4. кредитного договору встановлено, що банк надає позичальнику кредит з терміном погашення до 13 серпня 2013 року. Відповідно до п. 5.2. кредитного договору у разі порушення позичальником вимог п.п. 4.3.1, 4.3.2, 4.3.7, 4.3.9., 4.3.10 кредитного договору, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 10 % від суми кредиту. Наявність заборгованості підтверджується даними розрахунків заборгованості по кредиту, наданими позивачем. Відповідно до даних розрахунку сума заборгованості за кредитним договором станом на 02.12.2013 року становить 89 980, 69грн., з яких: 46 289,31грн. - заборгованість по кредиту; 28 323, 73грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 7690, 48 грн. - пеня, 6 110, 00грн. - штраф, 1 567, 17 грн. - інфляційні втрати за період прострочення. Також просив стягнути 899, 81грн. витрат на сплату судового збору. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. По даній справі позивачем було сплачено судові витрати в сумі 899,81 грн. Дані витрати підлягають відшкодуванню відповідачем на користь позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved