Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

Державне міське підприємство «Івано-Франківськтеплокомуненерго» подало до Івано-Франківського міського суду позов до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання в розмірі 1335.33 грн. та судового збору в сумі 243.6 грн. Представник позивача просив позов задовольнити. Відповідач надіслав до суду письмове заперечення 12.02.2014 року в якому просив у разі задоволення позовних вимог, кошти знімати з радянських заощаджень, в судове засідання особисто не з'явився. Суд, отримавши пояснення сторін, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог вцілому виходячи з наступного. Судом встановлено, що договором про реструктуризацію заборгованості за теплопостачання та гаряче водопостачання від 18.06.2008 року (а.с.19), [PERSON] заборгованість у сумі 3596.82 грн. мав сплачувати по 01.06.2013 року. Однак, як вбачається з довідки розрахунку (а.с.3), відповідачем сплачено чотири рази протягом даного період борг на суму 987.36 грн., а тому заборгованість за даним договором залишилася в сумі 1355.33 грн. Інших нарахувань, окрім договору від 18.06.2008 року, відповідачу не проводиться. Правовідносини, які виникли у сфері надання комунальних послуг, регулюються спеціальним законодавством, а саме: Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Разом з тим відповідно до загальних умов виконання зобов'язання, установлених ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов'язань. За вимогою ч.3 ст.815 ЦК наймач зобов'язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму. А в даному спорі, виконання зобов'язань має відбуватися за укладеним договором від 18.06.2008 року. Приписами ст..530 згаданого Кодексу, зокрема, встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. За таких обставин та доказів, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення. Ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом та ст.61 цього Кодексу. Відповідно до п.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст.ст. 509, 526, 815, 901, 903 ЦК України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги»,

Outcome: approved