Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-03 00:00:00

До Високопільського районного суду Херсонської області звернулося Акціонерне товариство Комерційний Банк «Приватбанк» із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, зазначивши, що відповідно до укладеного договору №б/н від 04.07.2011 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 2500,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо встановлення (зміни) кредитного ліміту банк керується п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до п.1.1.7.12 Умов та Правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Враховуючи те, що відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, а тому станом на 31.08.2018 року має заборгованість 109991, 66 грн., яка складається з наступного: 2409,36 грн. - заборгованість за кредитом; 107582,30 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом з 06.04.2012 року по 30.03.2018 року. Просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 109991 грн. 66 коп. за кредитним договором №б/н від 04.07.2011 року та судові витрати в розмірі 1762,00 грн. Представник позивача Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», за довіреністю Кіріченко В.М. (а.с.34), наполягає на задоволенні позову з підстав викладених у позовній заяві та надав клопотання про розгляд справи у відсутності представника, а також не заперечує у постановленні заочного рішення у разі неявки відповідача в судове засідання (а.с.41). Відповідач [PERSON], в судове засідання не з'явився, двічі - 21.12.2018 року та 04.01.2019 року, будучи своєчасно та належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ч.11 ст.128 ЦПК України, про що свідчить публікація на офіційному веб-сайті судової влади України, а саме Високопільського районного суду Херсонської області, та яке розміщене за десять днів до відповідного судового засідання (а.с.74, 78), заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не надано, як не надано і відзиву на позовні вимоги, а тому суд розглядає справу за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст.223 ЦПК України. За таких обставин суд вважає причину неявки в судове засідання відповідача не поважною та за можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст.280-282 ЦПК України, а представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст.211 ЦПК України, ч.3. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до вимог ст.247 ЦПК України, ч.2… У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, судом встановлено: - Із копії розрахунку заборгованості (а.с.5-6) вбачається, що відповідач станом на 31.08.2018 року має заборгованість 109991, 66 грн., яка складається з наступного: 2409,36 грн. - заборгованість за кредитом; 107582,30 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом з 06.04.2012 року по 30.03.2018 року. Останній платіж за кредитом відповідачем здійснено 18.09.2015 року. - Із копії заяви позичальника №б/н від 04.07.2011 року (а.с.7) вбачається, що позивач надав [PERSON] кредит в розмірі 2500,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо встановлення (зміни) кредитного ліміту банк керується п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. - Із копії паспорту громадянина України (а.с.33) вбачається, що [PERSON], [INFO], уродженець м.Херсона, зареєстрований за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою Високопільської селищної ради ОТГ Високопільського району Херсонської області (а.с.45). Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.527 ЦК України, ч.1. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. 2. Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги. Відповідно до ст.530 ЦК України, ч.1. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. ч.2. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Судом встановлено, що відповідач відповідно до поданої заяви №б/н від 04.07.2011 року (а.с.7) отримав від позивача кредит в розмірі 2500,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо встановлення (зміни) кредитного ліміту банк керується п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» (а.с.8-32), складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Внаслідок неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору, станом на 31.08.2018 року має заборгованість 109991, 66 грн., яка складається з наступного: 2409,36 грн. - заборгованість за кредитом; 107582,30 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом з 06.04.2012 року по 30.03.2018 року. Отже заборгованість відповідно до розрахунку заборгованості становить 109991, 66 грн. (а.с.5-6). Таким чином, оскільки відповідач, внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобов'язань, порушив виконання умов кредитного договору №б/н від 04.07.2011 року та норми діючого законодавства, суд вважає за можливим вимогу позивача щодо стягнення з відповідача суми заборгованості задовольнити у повному обсязі, тобто стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по кредитному договору на загальну суму 109991 грн. 66 коп. Крім того, згідно ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються із 1762,00 гривень сплаченого судового збору, що підтверджується платіжним дорученням (а.с.1). На підставі викладеного, ст.ст. 526, 527, 530, 625, 629, 1050 ЦК України,

Outcome: approved