Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

В травні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 4 жовтня 2008 року вона уклала шлюб з [PERSON] 3 вересня 2014 року у них народився син [PERSON] Водночас, [PERSON] більше не бажає жити однією сімєю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Відповідач не приймає участь в утриманні сина. Тому [PERSON] просить суд розірвати шлюб та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. [PERSON] не зявилась у судове засідання. Позивач надіслала заяву (а.с.20), в якій вона підтримує позов та просить розглянути цивільну справу в її відсутності. Відповідач також не зявився у судове засідання. [PERSON] надіслав заяву (а.с.19), в якій він визнає позов та просить розглянути цивільну справу в його відсутності. Дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 4 жовтня 2008 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у виконкомі Калинівської селищної ради Васильківського району, про що в книзі реєстрації шлюбів був зроблений відповідний актовий запис за №15. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-ОК №063888 від 4 жовтня 2008 року (а.с.4). 3 вересня 2014 року у них народився син [PERSON] Це підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ОК №277768 від 9 вересня 2014 року (а.с.5). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них. Як розяснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН. Встановлено, що [PERSON] не бажає жити однією сімєю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Примушування позивача до шлюбу з [PERSON] не допускається. З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між [PERSON] та відповідачем, допустимо розірвати. Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджують у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч.1 та ч.2 ст.182 цього ж Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров я та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З довідки КП «ЖРЕУ» №2719 від 29 листопада 2017 року (а.с.11) вбачається, що сторони припинили проживати однією сімєю. Крім того, дитина проживає разом з матірю. Встановлено, що [PERSON] не надав жодного доказу на підтвердження того, що він приймає участь в утриманні сина. В матеріалах цивільної справи відсутні також докази на підтвердження того, що відповідач має важкий стан здоровя та тяжке матеріальне становище, або на його утриманні перебувають інші діти чи непрацездатні члени сімї. З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача належить стягнути аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду, а саме з 21 травня 2018 року, і до досягнення дитиною повноліття, а саме до 3 вересня 2032 року. Відповідно до ч.1 ст.141 та п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, повязане з розподілом між сторонами судових витрат. Зокрема, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Встановлено, що [PERSON] сплатила судовий збір в розмірі 704 гривень 80 копійок. Ця обставина підтверджується квитанцією (а.с.1). Предявлений нею позов задоволений в повному обсязі. З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 704 гривень 80 копійок.

Outcome: approved