Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

В січні 2013 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON], в обґрунтування якого зазначила, що з 20 травня 2011 року вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну дитину - [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем і перебуває на її утриманні. Відповідач не надає ніяких коштів на утримання дитини. Відповідач працює на металургійному комбінаті ПАТ Арселор Міттал, отримує регулярно заробітну плату і має можливість надавати матеріальну допомогу своїй дитині. На цей час відповідач сплачує аліменти на утримання своєї першої дитини [PERSON], якій виповнилось 9 років у розмірі 1/4 частини від заробітку. Позивач в судове засідання не з'явився, надала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі, оскільки позовні вимоги підтримує в повному обсязі, аліменти просить стягнути у розмірі1/4 частини зі всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму . Відповідач в судове засіданні також не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити за його відсутності, оскільки позов визнає в повному обсязі. Сторони у вказаній справі в судове засідання не з'явилися, повідомленні належним чином, надали заяву, в якій просять розглянути справу за їх відсутності без застосування фіксації судового засідання, у зв'язку з чим справу розглянуто без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ст. 197 ч. 2 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається та сторонами не оспорюється, що 20 травня 2011 року позивач та відповідач зареєстрували шлюб (а.с. 5), від якого мають спільну дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.6), який проживає разом з позивачем і перебуває на її утриманні (а.с. 1). Згідно зі ст. 180, 183, 184 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, розмір аліментів на утримання дитини може бути встановлений у частці від заробітку та мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як встановлено в судовому засіданні, позивач та відповідач, перебуваючи у шлюбі, разом не проживають, спільна дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Згідно роз'яснень п. 17 Постанови ПВСУ № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, інших непрацездатних осіб, інші обставини, що мають значення для справи непрацездатних. Із врахуванням матеріального становища позивача та відповідача, інших обставин справи, що мають суттєве значення, суд вважає, що аліменти слід стягнути щомісячно в розмірі 1/4 частини зі всіх видів доходу відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття. Оскільки вимоги позивачки обґрунтовані, згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України відповідач позов визнав у повному обсязі, визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб - суд ухвалює рішення про задоволення позову та попереджає відповідача, про його відповідальність за прострочення сплати аліментів в порядку ч. 4 ст. 10 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати: 243,60 грн. по сплаті судового збору. Згідно зі ст. 367 ч. 1 п.1 ЦПК України зазначене рішення підлягає негайному виконанню в розмірі стягнення платежів за один місяць На підставі викладеного і

Outcome: approved