Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

до Голосіївського районного суду міста Києва звернулась позивачка з позовом до Публічного акціонерного товариства «Київгаз», філії № 4 аварійно-відновлювальних робіт Публічного акціонерного товариства «Київгаз» про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди. Свої вимоги мотивувала тим, що 27 липня 2014 року на адресу управління фінансових розслідувань ДПІ у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у місті Києві надійшла заява за підписом заступника голови правління ПАТ «Київгаз» [PERSON], щодо притягнення її до дисциплінарної відповідальності. Як зазначає відповідач такі ж самі заяви були відправлені на адреси Міністерства доходів і зборів України, Головного управління Міндоходів у місті Києві. Свою заяву від 15.07.2014 року відповідач аргументує обставинами, які не відповідають дійсності і принижують її честь, гідність та ділову репутацію співробітника ДПІ у Голосіївському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві. Позивач просить суд визнати поширені відомості ПАТ «Київгаз» в особі заступника голови правління ПАТ «Київгаз» [PERSON] відносно позивача, такими що не відповідають дійсності та принижують її честь, гідність і ділову репутацію. Також просить суд зобов'язати ПАТ «Київгаз» припинити неправомірні дії щодо приниження її честі, гідності, ділової репутації відносно неї. Крім того, просить суд зобов'язати ПАТ «Київгаз» офіційно спростувати інформацію відносно неї викладену у заяві від 15.07.2014 року за підписом заступника голови правління ПАТ «Київгаз» [PERSON], шляхом наділання відповідних листів до органів Державної фіскальної служби України, міста Києва та Голосіївського району, а також стягнути на її користь моральну шкоду у розмірі 100000 гривень і вирішити питання про судові витрати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала вимоги позовної заяви та просила її задовольнити повністю з підстав викладених у тексті позовної заяви. Представник відповідача ПАТ «Київгаз» в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог з посиланням на письмові заперечення, які долучені до матеріалів справи. Просила суд ухвалити рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків. З матеріалів справи та пояснень сторін вбачається, що позивач [PERSON] працює на посаді старшого слідчого першого відділу кримінальних розслідувань слідчого управління фінансових розслідувань ДПІ у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у місті Києві. 22 травня 2014 року Окружним адміністративним судом міста Києва була винесена постанова, якою було задоволено позовні вимоги ПАТ «Київгаз» до СУ фінансових розслідувань Головного управління Міндоходів у м. Києві ДПІ у Голосіївському районі про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії. 15 липня 2014 року на адресу Міністерства доходів і зборів України, Головного управління Міндоходів у місті Києві, ДПІ у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у місті Києві та Слідче управління фінансових розслідувань головного управління Міндоходів у м. Києві ДПІ у Голосіївському районі було направлено лист-скаргу за підписом першого заступника голови правління ПАТ «Київгаз» [PERSON] з вимогою накласти на позивача дисциплінарного стягнення та проведенням службового розслідування. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року за № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» роз'яснено, що коли особа звертається до відповідних органів із заявою у якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки в такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції України, а не поширення недостовірної інформації. Звернення до правоохоронних органів про захист своїх права від неправомірних дій інших осіб, не може вважатися поширенням неправдивих відомостей. У своєму рішенні Конституційний Суд України в справі № 8-рп/2003 від 10 квітня 2003 року, зазначив, що звернення громадян до правоохоронного органу, що містять певні відомості про недодержання законів посадовими або службовими особами, передаються чи повідомляються не з метою доведення таких відомостей громадськості чи окремих громадян, а з метою їх перевірки уповноваженими на це законом іншими посадовими особами. Тому такі звернення згідно Цивільного кодексу України не можуть вважатися поширенням відомосте, які порочать честь, гідність чи ділову репутацію або завдають шкоди інтересам посадової чи службової особи правоохоронного органу. Зокрема Конституційний Суд України зазначив, що вислів «поширив такі відомості» в аспекті конституційного звернення треба розуміти так, що викладені у листах, заявах, скаргах до правоохоронного органу відомостей особою, на думку якої посадовими чи службовими особами цього органу при виконанні функціональних обов'язків порушено її право, не може вважатися поширенням відомостей, які порочать честь, гідність чи ділову репутацію або завдають шкоди інтересам цих осіб. У рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справах «Нікула проти Фінляндії», «Яновський проти Польщі», останній зазначає, що застосовуючи положення статті 10 Конвенції про захист прав людини та основних свобод в рішеннях у зазначених справах, Суд підкреслює, що межі допустимої інформації щодо посадових осіб можуть бути ширшими порівняно з межами такої ж інформації щодо звичайних громадян, а тому якщо посадові чи службові особи діють без правових підстав, то мають бути готовими до критичного реагування з боку суспільства. Виходячи з аналізу наданих сторонами доказів та пояснень по справі, суд дійшов категоричного висновку про те, що звернення ПАТ «Київгаз» від 15 липня 2014 року із листом-скаргою відносно неправомірних на думку відповідача дій позивача на адресу Міністерства доходів і зборів України, Головного управління Міндоходів у місті Києві, ДПІ у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у місті Києві та Слідчого управління фінансових розслідувань головного управління Міндоходів у м. Києві ДПІ у Голосіївському районі - не є поширенням відомостей, які порочать честь, гідність і ділову репутацію позивача [PERSON] і відповідно визнається судом інформацією яка не вважається поширенням неправдивих відомостей відносно останньої. Таким чином, підстав для зобов'язання відповідача спростувати такі відомості, а так само наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди, судом також не встановлено. За таких обставин суд, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність відмовити позивачу в задоволенні позову повністю.

Outcome: dismissed