Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

В судове засідання не з'явивсь представник позивача, про час і місце розгляду справи був повідомлений в законом встановленому порядку, направив в адрес суду заяву про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з»явивсь, про час і місце розгляду справи був повідомлена в законом встановленому порядку, про причину неявки суд не повідомив, заперечень на позовні вимоги до суду не направив. Справа розглядалась в порядку ст. ст.197 ЦПК України. При дослідженні матеріалів справи встановлено. Позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н у розмірі 7 352 гривні 32 копійки і судові витрати. Згідно наданих позивачем матеріалів, 08.12.2006 року між позивачем і ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є відповідач було укладено договір № б/н про надання кредиту в сумі 2 000 гривень, шляхом встановлення кредитного ліміту отримання кредиту на платіжну картку «Метро», зі сплатою базової процентної ставки по кредитному ліміту 2,5 відсотків на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, строком дії 2 роки. /а.с.8/. Згідно матеріалів справи позивач виконав умови договору і надав відповідачу кредит в сумі 2 000 гривень А.С.8/, а відповідач недобросовісно віднісся до виконання своїх обов»язків, в результаті в нього станом на 30.07.2014 року, згідно розрахунку позивача, виникла заборгованість, включаючи неустойку, в сумі 7 352,32 гривні. гривень гривні /а.с.7/, що складається: До позовної заяви в якості доказу надано документ без назви, номера, дати виготовлення, підпису відповідача, що він з ним ознайомлений, який дає визначення банківських термінів, визначає порядок розрахунків з позивачем, обов»язки позивача і відповідача і т.д. Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ст.59 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Виходячи з вище викладених обставин справи, суд не може посилатись на даний документ, як на доказ вини відповідача і при вирішенні спору виходить з вимог Цивільного Кодексу України, вимог Цивільного Процесуального Кодексу України. Відповідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк ( термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк ( термін). Відповідно ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. В матеріалах справи , наданих в суд позивачем, мається ксерокопія судового наказу № 2-н-50 від 9 червня 2008 року, виданого Зіньківським районним судом Полтавської області за заявою ЗАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON], жителя [ADDRESS] про стягнення на користь позивача з відповідача по даній справі в рахунок погашення заборгованості 2 625,61 гривні, судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення. Оригінал вказаного судового наказу зберігається в архіві Зіньківського районного суду. Вказаний судовий наказ, згідно відмітки в ньому вступив в законну силу 19 липня 2008 року. Тому суд приходить до висновку, що позивач вже скористався своїм правом на звернення до суду за захистом своїх порушених прав, даний спір був предметом судового розгляду в 2008 році і по ньому було прийняте судове рішення яке вступило в законну силу. Виходячи з вище викладених обставин, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги безпідставні і задоволенню не підлягають. Судові витрати належить покласти на позивача.

Outcome: dismissed