Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-15 00:00:00

В червні 2016р. позивач ЗАТ «Єврофінанс» звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаним позовом до відповідачки [PERSON] , треті особи: ПАТ «КБ «Надра», [PERSON] , в якому просив суд: -витребувати у відповідачки транспортний засіб - AUDI A4 1.8Т, чорного кольору, 2007р. випуску, номер кузова [NUMBER] та передати його ліквідатору ЗАТ «Єврофінанс» арбітражному керуючому [PERSON] ; -визнати недійсним свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу AUDI A4 1.8Т, чорного кольору, 2007р. випуску, номер кузова [NUMBER] ; -зняти транспортний засіб - AUDI A4 1.8Т, чорного кольору, 2007р. випуску, номер кузова [NUMBER] , з державної реєстрації в МРЕВ ДАІ ГУ УМВС України в м. Києві. Під час розгляду справу позивачем змінено предмет позову. В заяві про зміну предмету позову позивач ЗАТ «Єврофінанс» просив суд (а.с. 188-194 т.1): -витребувати у відповідача транспортний засіб - AUDI A4 1.8Т, чорного кольору, 2007р. випуску, номер кузова [NUMBER] та передати його ліквідатору ЗАТ «Єврофінанс» арбітражному керуючому [PERSON] ; -визнати право власності за позивачем на транспортний засіб AUDI A4 1.8Т, чорного кольору, 2007р. випуску, номер кузова [NUMBER] . Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що у провадженні Господарського суду Запорізької області знаходиться справа № 19/5009/2383/11 про банкрутство позивача, де ліквідатором призначено арбітражного керуючого Саєнка В.В., який під час здійснення ліквідаційних заходів встановив, що належний позивачу транспортний засіб AUDI A4 1.8Т, чорного кольору, 2007р. випуску, номер кузова [NUMBER] , та який перебуває у заставі третьої особи ПАТ «КБ «Надра», за невідомих обставин незаконно без письмової згоди заставодержателя вибув із володіння власника та зареєстрований за відповідачкою. На цій підставі, та у відповідності до вимог ст. 387 ЦК України, сторона позивача просить суд витребувати вказаний автомобіль від відповідачки [PERSON] з чужого незаконного володіння та визнати за позивачем право власності на цей транспортний засіб. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26 липня 2016р. відкрито провадження по справі. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити їх, посилаючись на зміст позовної заяви, зазначивши, що на думку сторони позивача, перебіг строків позовної давності розпочався, з часу визнання недійсним першого правочину щодо відчуження предмету застави, а не з часу вибуття з володіння позивача зазначеного автомобіля. Сторона відповідача заперечила проти доводів позивача та просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог через їх необґрунтованість, вказуючи, що [PERSON] є добросовісним набувачем спірного автомобіля за договором купівлі-продажу, укладеного між нею та третьою особою [PERSON] у відповідності до вимог чинного на той час законодавства. Також стороною відповідача було подано до суду заяву про застосування строків позовної давності, враховуючи, що перше відчуження спірного автомобіля відбулося понад три роки назад до подання позову до суду. Треті особи, про час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку, в судове засідання 16 грудня 2019р. не з`явились, поважності причин неявки не повідомили. 21 жовтня 2016р. третьою особою [PERSON] було подано до суду письмові пояснення (а.с. 75, 76 т.1), в яких третя особа просила суд залишити позов без задоволення. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що 11 грудня 2007р. між ЗАТ «Єврофінанс» та представництвом фірми «Гіваудан Свісс Са» було укладено договір лізингу № LA07000486, предметом якого був транспортний засіб AUDI A4 1.8Т, чорного кольору, 2007р. випуску, номер кузова [NUMBER] . За умовами вказаного договору лізингу, ЗАТ «Єврофінанс» передало представництву фірми «Гіваудан Свісс Са» спірний транспортний засіб, що належав ЗАТ «Єврофінанс» на праві власності. 16 січня 2008р. здійснено реєстрацію придбаного в торгівельній організації транспортного засобу AUDI A4 1.8Т, чорного кольору, 2007р. випуску, номер кузова [NUMBER] , на ЗАТ «Єврофінанс», на підставі довідки-рахунку серії ЄГП № 957826 від 10 січня 2008р. та ВМД № 100000008/7/533323 від 10 жовтня 2007р. 20 лютого 2008р. між ЗАТ «Єврофінанс» та ВАТ «КБ «Надра» було укладено договір застави № 122-1/3-V/18/2006, відповідно до умов якого транспортний засіб AUDI A4 1.8Т, чорного кольору, 2007р. випуску, номер кузова [NUMBER] , було передано у заставу ВАТ «КБ «Надра» (правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра»), що підтверджується Витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 17482441 від 13 березня 2008р. 21 грудня 2010р. ухвалою Господарського суду Запорізької області було порушено провадження у справі № 26/413/10 про банкрутство ЗАТ «Єврофінанс» за заявою ліквідатора ЗАТ «Єврофінанс» - Хаїнської В.А., в зв`язку з прийняттям акціонерами товариства рішення про ліквідацію підприємства та призначення ліквідатора здійснюючи провадження з особливостями, передбаченими ст. 51 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції станом на 18 січня 2013р.). 29 грудня 2010р. постановою Господарського суду Запорізької області у справі № 26/413/10 ЗАТ «Єврофінанс» визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено [PERSON] , зобов`язано ліквідатора у п`ятиденний строк опублікувати оголошення в офіційному друкованому органі про банкрутство боржника, за результатами проведеної роботи у строк до 01 червня 2011р. надати суду звіт та ліквідаційний баланс. 04 січня 2011р. ухвалою Господарського суду Запорізької області у справі № 26/413/10 задоволено клопотання ліквідатора банкрута, скасовані усі обмеження по розпорядженню майном банкрута ЗАТ «Єврофінанс», а також знято усі обтяження (застави) та заборони відчуження нерухомого та рухомого майна, що належить банкруту - ЗАТ «Єврофінанс». 10 січня 2011р. спірний транспортний засіб було повернуто його власнику - ЗАТ «Єврофінанс» згідно з Актом повернення предмета лізингу до договору лізингу № LA07000486 від 11 грудня 2007р. 20 січня 2011р. ЗАТ «Єврофінанс» здійснило відчуження транспортного засобу AUDI A4 1.8Т, чорного кольору, 2007р. випуску, номер кузова [NUMBER] , на користь ТОВ «Н-Лізинг», що оформлений довідкою-рахунком серії КІМ № 517288 від 20 січня 2011р. В зв`язку з цим, 20 січня 2011р. здійснено реєстрацію придбаного в торгівельній організації вказаного транспортного засобу на ТОВ «Н-Лізинг» на підставі довідки-рахунку серії КІМ № 517288 від 20 січня 2011р. 29 січня 2011р. ТОВ «Н-Лізинг» на підставі довідки-рахунку, продано третій особі [PERSON] транспортний засіб - AUDI A4 1.8 Т, чорного кольору, 2007р. випуску, номер кузова [NUMBER] . При цьому третя особа [PERSON] сплатив ТОВ «Н-Лізинг» вартість вказаного транспортного засобу - грошові кошти у сумі 99850,0 грн. Того ж дня, 29 січня 2011р., право власності на спірний автомобіль було перереєстровано з ТОВ «Н-Лізинг» на [PERSON] 28 січня 2015р. [PERSON] на підставі довідки - рахунку, серія ААЕ № 0041400 від 28 січня 2015р., продано відповідачці [PERSON] автомобіль AUDI A4 1.8 Т, чорного кольору, 2007р. випуску, номер кузова [NUMBER] . 28 січня 2015р. відповідачка [PERSON] сплатила третій особі [PERSON] вартість зазначеного автомобіля грошові кошти у сумі 132000,0 грн. Наступного дня, 29 січня 2015р. право власності на транспортний засіб було перереєстровано з третьої особи [PERSON] на відповідачку [PERSON] Перереєстрація права власності транспортного засобу відбулась, згідно Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998р. № 1388. Згідно з листом Регіонального сервісного центру в м. Києві МВС України № 31/26-124із від 13 червня 2017р. документи, які стали підставою для проведення реєстрації, перереєстрації та зняття з обліку транспортних засобів до 2013р. включно, знищені в зв`язку із закінченням терміну зберігання (3 роки) ст. 203, Наказ МВС України № 5 ДСК від 10 січня 2014р. 21 березня 2011р. постановою Донецького апеляційного господарського суду у справі №26/413/10, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 24 травня 2011р., постанову Господарського суду Запорізької області від 29 грудня 2010р. скасовано, провадження у справі припинено. 05 травня 2011р. ухвалою Господарського суду Запорізької області порушено провадження у справі № 19/5009/2383/11 про банкрутство ЗАТ «Єврофінанс» на підставі ст. ст. 7, 11, 12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». 27 березня 2013р. постановою Господарського суду Запорізької області ЗАТ «Єврофінанс» визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Клименка О.Ю. 29 травня 2013р. постановою Донецького апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ПАТ «КБ «Надра» на постанову Господарського суду Запорізької області від 27 березня 2013р. у справі № 19/5009/2383/11 - задоволено. Постанову Господарського суду Запорізької області від 27 березня 2013р. - скасовано. Справу № 19/5009/2383/11 направлено для розгляду до Господарського суду Запорізької області на стадію розпорядження майном. 14 квітня 2014р. постановою Господарського суду Запорізької області у справі №19/5009/2383/11 ЗАТ «Єврофінанс» визнано банкрутом; відкрито ліквідаційну процедуру; ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Коноплю А.М. 22 вересня 2014р. ухвалою Господарського суду Запорізької області затверджено реєстр вимог кредиторів ЗАТ «Єврофінанс», у тому числі третьої особи ПАТ «КБ «Надра» на суму 70580910,57 грн., з яких: 65776376,58 грн. - четверта черга задоволення, 4804533,99 грн. - шоста черга задоволення. 20 травня 2015р. ухвалою Господарського суду Запорізької області у справі №19/500/2383/11 ліквідатором ЗАТ «Єврофінанс» призначено арбітражного керуючого Саєнка В.В. У лютому 2018р. Уповноважена особа Фонду гарантування вкладників фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» Стрюкова І.О. звернулася до Господарського суду Запорізької області із заявою, в якій просила суд: спростувати майнову дію ЗАТ «Єврофінанс» в особі голови ліквідаційної комісії Хаїнської В .А. та визнати недійсним правочин з відчуження транспортного засобу - автомобілю марки AUDI A4 1.8 Т, чорного кольору, 2007р. випуску, номер кузова [NUMBER] , укладений між ЗАТ «Єврофінанс» та ТОВ «Н-Лізинг», що оформлений довідкою-рахунком серії КІМ №517288 від 20 січня 2011р. 03 липня 2018р. ухвалою Господарського суду Запорізької області заяву Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» Стрюкової І.О. задоволено. Спростовано майнову дію ЗАТ «Єврофінанс» та визнано недійсним правочин з відчуження транспортного засобу - автомобілю марки AUDI A4 1.8 Т, чорного кольору, 2007р. випуску, номер кузова [NUMBER] , укладений між ЗАТ «Єврофінанс» та ТОВ «Н-Лізинг», що оформлений довідкою-рахунком серії КІМ № 517288 від 20 січня 2011р. 12 грудня 2018р. постановою Центрального апеляційного господарського суду скасовано ухвалу Господарського суду Запорізької області від 03 липня 2018р. у справі №19/5009/2383/11 та відмовлено у задоволенні заяви Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» Стрюкової І.О. про спростування майнової дії ЗАТ «Єврофінанс» в особі голови ліквідаційної комісії Хаїнської В.А. та визнання недійсним правочину з відчуження транспортного засобу - автомобілю марки AUDI A4 1.8 Т, чорного кольору, 2007р. випуску, номер кузова [NUMBER] , укладеного між ЗАТ «Єврофінанс» та ТОВ «Н-Лізинг», що оформлений довідкою-рахунком серії КІМ № 517288 від 20 січня 2011р. 23 квітня 2019р. постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду скасовано постанову Центрального апеляційного господарського суду від 12 грудня 2018р. у справі № 19/5009/2383/11. Ухвалу Господарського суду Запорізької області від 03 липня 2018р. у справі № 19/5009/2383/11 залишено в силі. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно вимог ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Статтею 203 цього Кодексу передбачено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а саме: - зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. - особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. В судовому засіданні встановлено, що правочин по відчуженню транспортного засобу - автомобіля марки AUDI A4 1.8 Т, чорного кольору, 2007р. випуску, номер кузова [NUMBER] , згідно якого [PERSON] , сплативши вартість майна, набула на нього право власності, відповідає вимог цивільного законодавства, оскільки даний правочин за формою, змістом та процедурою його укладення відповідає вимогам цивільного законодавства. Наведене свідчить про те, що теперішній власник вказаного рухомого майна - [PERSON] є добросовісним набувачем. Згідно з приписами ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом (ст. 388 ЦК України). Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 5 Постанови від 07 лютого 2014р. №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України). Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі ч. 1 ст. 388 ЦК України залежить від того, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача. Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, враховую правові позиції Великої Палати Верховного Суду наведені в постанові від 26 листопада 2019р. по справі № 914/3224/16, суд приходить до висновку, що перебіг строків позовної давності до заявлених позовних вимог розпочався з часу вибуття з володіння позивача спірного автомобіля. За змістом ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (ч. 3 ст. 267 ЦК України). Згідно зі ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Таким чином, національне законодавство розглядає позовну давність, як встановлений законом строк для захисту порушеного права. Правила про позовну давність передбачають право на позов в матеріальному сенсі. Якщо особі належить цивільне право, і це право порушено, то вона вправі здійснити своє право в примусовому порядку, проти волі зобов`язаної особи, шляхом звернення до національного суду або до іншого компетентного органу. В той же час Європейський Суд з прав людини, надаючи тлумачення поняття строку позовної давності, зазначив, що строки давності, які характерні для національних правових систем держав-учасників виконують декілька цілей, в числі яких, - забезпечення правової визначеності та остаточності, попередження порушення прав осіб, які могли би бути зменшені, якщо б суди розглядали їх справи на основі доказів, що могли би бути неповними за спливом часу (див. п. 570 рішення від 20 вересня 2011р. у справі ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; п. 51 рішення від 22 жовтня 1996 р. у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»). З урахуванням викладеного, враховуючи правові позиції Великої Палати Верховного Суду, наведені в постанові від 17 жовтня 2018р. у справі № 362/44/17, а також беручи до уваги час звернення сторони позивача з вказаним позовом до суду та час вибуття спірного автомобіля з володіння позивача, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed