Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-22 00:00:00

В січні 2020 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до Ковельської міської ради Волинської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позов обґрунтовано тим, що [INFO] помер [PERSON] - батько позивача. Від імені батька 23.09.1998 року приватним нотаріусом Ковельського міського нотаріального округу Гурською В.С. було посвідчено заповіт на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] на користь позивача. 01.10.1998 року був посвідчений секретарем Білинської сільської ради заповіт, яким зроблено розпорядження в користь позивача щодо всього майна, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що [PERSON] буде мати на час смерті, і, в тому числі, житловий будинок, що знаходиться в с. Білин Ковельського району Волинської області. [INFO] померла мати позивача - [PERSON] . Після відкриття спадкової справи на нерухоме майно, нотаріусом було роз`яснено позивачу, що житловий будинок в [ADDRESS] належить не лише матері позивача - [PERSON] , а й батьку - [PERSON] , а земельна ділянка під вказаним будинком перебуває у повній власності [PERSON] . В подальшому, позивач звернулась в Білинську сільську раду Ковельського району, де їй було повідомлено, що на момент смерті [INFO] [PERSON] не був зареєстрований на території Білинської сільської ради, а також повідомлено, що 01.10.1998 року секретарем Білинської сільської ради від імені батька був посвідчений заповіт на все майно на користь позивача та 21.11.2019 року їй було видано дублікат вказаного заповіту. Позивач стверджує, що їй не було відомо про посвідчений 01.10.1998 року заповіт на все майно в її користь. Також вона була впевнена, що разом з батьком [PERSON] була зареєстрована також і мати [PERSON] , яка є його спадкоємцем і яка мала спадкувати після його смерті. Як зазначає позивач, отримавши в сільській раді заповіт, вона звернулась до нотаріуса, щоб оформити спадщину, проте нотаріус усно повідомив, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, адже ніхто з спадкоємців не звертався з заявами про прийняття спадщини. Позивач вказує, що вона з поважних причин пропустила строк для прийняття спадщини, оскільки з 2008 року по 2016 рік вона працювала двірником в РЖКП № 1, з 2016 року по 2017 рік працювала підсобником на кухні в Загальноосвітній школі І-ІІІ ступеня №1, з 2017 року по даний час працює прибиральницею в Загальноосвітній школі І-ІІІ ступеня №7, та з 2014 року мала ненормованих робочий графік за місцями роботи. Також з 2014 року у позивача погіршився стан здоров`я та вона періодично зверталась до лікарів. Крім цього, однією з причин пропуску строку для прийняття спадщини за заповітом є відсутність відомостей про існування заповіту в її користь. Враховуючи викладене, позивач просила визначити їй додатковий строк два місяці для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася [INFO] після смерті батька - [PERSON] . Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 28.01.2020 року відкрито провадження в цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 13.03.2020 року до участі в даній справі залучено [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в якості співвідповідачів. Відповідачем [PERSON] подано відзив на пред`явлений позов, з якого вбачається, що відповідач позовні вимоги не визнає та просить відмовити в задоволенні позову. Зокрема, відповідач зазначає, що як і позивач, він вважав, що одноосібним власником житлового будинку по [ADDRESS] та розташованих в межах села земельних ділянок, була їх мати - [PERSON] . Тому, після смерті їх батька [PERSON] , за життя матері жодних питань про поділ належного батькові спадкового майна між дітьми не виникало. Мати відповідача - [PERSON] була учасником війни, інвалідом І-ї групи, та потребувала постійного догляду, а тому, між дітьми була досягнута усна домовленість про те, що спадкове майно після смерті матері перейде тому з дітей, хто її доглядатиме до смерті. Так, відповідач стверджує, що саме він та його дочка [PERSON] здійснювали догляд за [PERSON] в останні роки її життя після смерті батька [PERSON] . Відповідач останні сім років фактично проживає в с. Білин, в батьківському будинку, доглядав за батьками і господарством, а тому після смерті його матері [PERSON] він і надалі залишився проживати у житловому будинку по [ADDRESS] і веде догляд за господарством. Як зазначає відповідач, їх батько [PERSON] помер [INFO] , тобто, майже шість років тому. За таких обставин вважає, що даний строк був абсолютно достатнім для реалізації позивачем, за бажання, свого права прийняти спадщину після смерті батька у визначеному законодавством порядку, а тому причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини вважає необґрунтованими. Враховуючи викладені обставини, відповідач [PERSON] просить у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити повністю. Позивач подала відповідь на відзив відповідача [PERSON] , в якому спростовує доводи останнього. Зазначила, що дізналась про наявність спадкового майна у [PERSON] лише під час звернення до нотаріуса після смерті матері [PERSON] в червні 2019 року. Як вказує позивач, згідно копії паспорта померлого батька, місце його реєстрації з 1998 року є [ADDRESS] , в житловому будинку, який з 2007 року належить відповідачу [PERSON] . Проте, не зважаючи на це, останній не повідомив позивача про те, де відкрилася спадщина після смерті батька та не надав будинкову книгу чи інші документи, на підставі яких можна отримати довідку, яка підтверджує місце реєстрації померлого. Тобто, відповідачем [PERSON] чинилися перешкоди для звернення до нотаріуса позивачем. Враховуючи викладені обставини, позивач просить не брати до уваги під час ухвалення рішення визначені у відзиві на позовну заяву доводи відповідача про відмову у задоволенні позову та задовольнити її позовну заяву повністю. В подальшому, відповідачем [PERSON] подано заперечення проти відповіді на відзив, в якому відповідач заперечує проти твердження позивача, про те, що він чинив їй перешкоди в оформленні спадщини після смерті батька, зокрема не надавав будинкову книгу чи інші документи або інформацію, яка б підтверджувала місце реєстрації померлого [PERSON] . Зазначає, що після смерті батька з подібним проханням позивач не зверталась, також не повідомляла про існування заповіту батька. Враховуючи такі обставини і факти, відповідач вважає, що має право на частку у спадщині після смерті його батьків [PERSON] та [PERSON] , а тому це має бути враховано при ухваленні рішення у справі. В судовому засіданні позивач та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали з підстав, викладених в позовній заяві. Просили позов задовольнити та залишити за позивачем судові витрати у справі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] позов визнали повністю, не заперечували проти його задоволення. Вказували, що про існування заповіту, складеного їх батьком на користь сестри [PERSON] , вони дізнались лише після смерті матері. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] заперечували проти задоволення даного позову з підстав, викладених у відзиві. Відповідач підтвердив, що про існування заповіту батька стало всім відомо при оформленні в нотаріуса спадщини після смерті матері. Проте, оскільки він є інвалідом ІІ-ї групи, здійснював догляд за батьками, проживає в батьківській хаті на даний час, вважає, що також має право на спадкування після смерті батька, а тому просив визначити і йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька. Він також пропустив строк звернення з такою заявою до нотаріуса, з окремим позовом з цього приводу в суд не звертався. Зазначав, що в тому випадку, якщо суд визначить і йому додатковий строк для подання заяви, то з позовом погоджується. Суд, заслухавши учасників справи, з`ясувавши обставини справи та дослідивши наявні письмові докази, прийшов до висновку про наявність законних підстав для задоволення даного позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про смерть, виданого 23.06.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю реєстраційної служби Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, [INFO] помер [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть, виданого 19.06.2019 року Ковельським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, [INFO] померла [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження, виданого 03.07.1969 року , батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про укладення шлюбу, виданого 18.08.1994 року, [INFO] [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, після укладення шлюбу присвоєні прізвища - [PERSON] . Згідно заповіту від 01.10.1998 року, посвідченого секретарем Білинської сільської ради Ковельського району Волинської області, [PERSON] заповів на користь своєї дочки [PERSON] все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось і взагалі все те чим він володітиме на час смерті, і в тому числі житловий будинок, що знаходиться в с. Білин Ковельського району Волинської області. Таким чином, позивач на даний час є єдиною спадкоємицею за заповітом спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] . Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як встановлено в судовому засіданні, позивач у встановлений шестимісячний строк не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Наведені позивачем причини пропуску строку для звернення до нотаріального органу про прийняття спадщини, зокрема відсутність інформації про наявність заповіту, суд вважає поважними та такими, що не залежали від волі позивача. Відповідач [PERSON] визнав, що про існування даного заповіту тривалий час не було відомо як позивачу, так і йому самому. Оскільки підстави пропуску позивачем строку для звернення до нотаріального органу про прийняття спадщини суд вважає поважними, то їй слід визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] . Надання позивачу двохмісячного додаткового строку буде достатнім для вчинення нею відповідних дій щодо подання заяви про прийняття спадщини. Заперечення відповідача [PERSON] не спростовують зазначених висновків суду, а тому суд відхиляє їх. Вимога ж відповідача про надання і йому додаткового строку для прийняття спадщини є некоректною, оскільки зустрічного позову відповідач не заявляв. Зважаючи на обставини справи, суд залишає судові витрати за позивачем.

Outcome: approved