Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-19 00:00:00

До Високопільського районного суду Херсонської області звернувся Херсонський державний університет із позовною заявою до [PERSON] , про стягнення заборгованості, зазначивши, що 24 січня 2005 року між [PERSON] та Херсонським державним університетом було укладено Угоду №30-К про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти за освітньо-кваліфікаційним рівнем «бакалавр» у сумі 8840 грн. 04.07.2007 року між сторонами було укладено додаткову угоду №1, якою було встановлено строки повернення кредиту та відсотків з 01.06.2008 року до 01.06. 2023 року. Так, відповідно до умов п.1 Угоди та Порядку надання цільових пільгових державних кредитів для здобуття вищої освіти, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.06.2003 року №916, позивач надав відповідачеві цільовий пільговий державний кредит для здобуття вищої освіти на рівні державних стандартів освіти, тобто за рахунок коштів державного бюджету було забезпечено навчання відповідача за денною формою, освітньо-кваліфікаційним рівнем «бакалавр» та напрямом підготовки «Соціальна педагогіка. Психологія». Відповідно до п.3.3 Угоди та п.22 Порядку надання кредитів, відповідач зобов`язаний протягом 15-ти років, починаючи з дванадцятого місяця після закінчення навчання, повернути через позивача суму кредиту зі сплатою 3% річних до Державного бюджету України, з виплатою щороку 1/15 частини загальної суми одержаного кредиту та відсотків за користування ним. Пунктом 26 Порядку визначено, що одержувач кредиту, який після закінчення вищого навчального закладу пропрацював за фахом не менше ніж 5 років у державному або комунальному закладі чи установі у сільській місцевості, кредит та відсотки за користування ним не повертає, що підтверджується щороку на момент оплати довідкою з місця роботи. На виконання вказаного Порядку, відповідачем щорічно протягом 2007-2012 років до університету надавались довідки про працевлаштування та роботу у комунальних закладах освіти сільської місцевості. Однак з наданих довідок неможливо встановити чи відпрацьовано [PERSON] за фахом 5 років, які дають право не повертати кредит та відсотки за користування ним. З метою отримання відповідних довідок з місця роботи відповідача з точним зазначенням терміну знаходження на відповідних фаху посадах, або належним чином завіреної копії трудової книжки, університет неодноразово звертався до останньої з листами, які позивачем були проігноровані. В зв`язку з тим, що відповідач ухиляється від надання доказів, які б підтвердили відпрацювання за фахом, як не надано жодних документів про повернення кредиту, а тому станом на 22.12.2018 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 12\~131,46 грн., з яких: тіло кредиту 8840,00 грн.; відсотки 265,20 грн.; пеня 2771,97 грн. та інфляційні втрати 255,15 грн. Просить суд, стягнути з [PERSON] на їх користь заборгованість по кредиту згідно Угоди №30-К від 24.01.2005 року у розмірі 12\~131, 46 грн., а також судові витрати пов`язані зі сплати судового збору в розмірі 1762,00 грн. Представник позивача Херсонського державного університету, за довіреністю Парасочкіна К.В. (а.с.79), в судовому засіданні в режимі відеоконференції, наполягає на задоволенні позову, зазначивши при цьому, що на даний момент [PERSON] не надала до університету жодного доказу, який би підтверджував факт того, що остання пропрацювала 5 років за фахом у сільській місцевості. Разом з тим, зазначила, що довідки, надані відповідачем протягом 2007-2012 років, не відображають точних дат, що відповідач працювала на займаних посадах. В подальшому, в ході розгляду справи, представник позивача [PERSON] повідомила суд, що в червні місяці до Державного університету надійшли документи від відповідача, на підставі яких бухгалтерія, перевіривши, надала висновок про підтвердження факту відпрацювання відповідачем в сільській місцевості за спеціальності та таким чином має пільги, які дають їй право не сплачувати кредит, а отже претензій щодо повернення кредиту університет до відповідача не має. Але просить стягнути з відповідачки сплачену суму судового збору в сумі 1762 грн., відповідно до ч.3 ст.142 ЦПК України, мотивуючи тим, що відповідач тільки після подачі позову до суду та в ході розгляду справи надала всі необхідні підтверджуючі документи, що стало підставою того, що університет на даний час не має претензій щодо стягнення заборгованості. Зазначені пояснення підтверджено заявою позивача Херсонського державного університета від 20.06.2019 р. та довідкою бухгалтерії Херсонського державного університета від 20.06.2019 р. (а.с.95) В ході розгляду справи було встановлено, що на час звернення до суду із позовом, прізвище відповідача [PERSON] , що підтверджено копією свідоцтвом про шлюб (а.с.30) та копією паспорту громадянина України (а.с.24) . Представник відповідача [PERSON] , за довіреністю, [PERSON] (а.с.82) в\~ судовому засіданні, позов не визнав, зазначивши, що відповідач відпрацювала в комунальних закладах сільської місцевості 5 років 3 місяці, а тому відповідно до Порядку надання цільових пільгових державних кредитів для здобуття вищої освіти, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.06.2003 року №916, не повинна повертати даний кредит та відсотки за користування кредитом. Зазначений факт підтверджує - копією журналу наказів відділу освіти Високопільської районної державної адміністрації, а також копією витягів звітів пенсійного фонду про відрахування внесків до пенсійного фонду за час роботи відповідача, які наявні в матеріалах справи. Крім того, на даний час відповідач не працює, оскільки має ІІ групу інвалідності із забороною працевлаштування. Просить суд, відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Заслухавши в судовому засіданні представника позивача та представника відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне: - Із копії Угоди №30-К від 24 січня 2005 року та додаткової угоди №1 від 04.07.2007 року (а.с.6, 7) вбачається, що між [PERSON] та Херсонським державним університетом було укладено Угоду про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти за освітньо-кваліфікаційним рівнем «бакалавр» у сумі 8840 грн. та встановлено строки повернення кредиту та відсотків з 01.06.2008 року до 01.06.2023 року. Відповідно до умов п.1 Угоди та Порядку надання цільових пільгових державних кредитів для здобуття вищої освіти, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.06.2003 року №916, позивач надав відповідачеві цільовий пільговий державний кредит для здобуття вищої освіти на рівні державних стандартів освіти, тобто за рахунок коштів державного бюджету було забезпечено навчання відповідача за денною формою, освітньо-кваліфікаційним рівнем «бакалавр» та напрямом підготовки «Соціальна педагогіка. Психологія». Відповідно до п.3.3 Угоди та п.22 Порядку надання кредитів, відповідач зобов`язаний протягом 15-ти років, починаючи з дванадцятого місяця після закінчення навчання, повернути через позивача суму кредиту зі сплатою 3% річних до Державного бюджету України, з виплатою щороку 1/15 частини загальної суми одержаного кредиту та відсотків за користування ним. Пунктом 26 Порядку визначено, що одержувач кредиту, який після закінчення вищого навчального закладу пропрацював за фахом не менше ніж 5 років у державному або комунальному закладі чи установі у сільській місцевості, кредит та відсотки за користування ним не повертає. - Із копії архівної довідки №37-30/1022 від 22.06.2018 року (а.с.8) вбачається, що [PERSON] з 01.09.2003 року зарахована студенткою І курсу соціально-психологічного факультету спеціальності «Соціальна педагогіка. Психологія» Херсонського державного університету денної форми навчання за кошти фізичних або юридичних осіб (наказ від 29.08.2003 року №122-с). Переведена на навчання за кошти державного пільгового дострокового кредиту (наказ від 22.12.2004 року №252-с). Диплом бакалавра ХЕ №3112804 видано 07.07.2007 року на ім`я [PERSON] . - Із довідки про заборгованість по державному цільовому пільговому кредиту (а.с.9) вбачається, що [PERSON] , станом на 22.12.2018 року має заборгованість з повернення кредиту в розмірі 12131,46 грн., з яких: тіло кредиту 8840,00 грн.; відсотки 265,20 грн.; пеня 2771,97 грн. та інфляційні втрати 255,15 грн. - Із копії листа №45-31/298 від 21.02.2018 року (а.с.10) вбачається, що Херсонський державний університет в порядку досудового врегулювання спору, звертався до відповідача з попередженням про необхідність сплатити кредит або надати докази, які свідчать про роботу за фахом в комунальних закладах освіти в сільській місцевості. - Із копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.30) вбачається, що [PERSON] та [PERSON] , зареєстрували шлюб 05.10.2013 року в Зарічненській сільській раді Високопільського району Херсонської області, про що зроблено відповідний актовий запис №03. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». - Із копії паспорту громадянина України (а.с.24, 31) вбачається, що [PERSON] , народилася [INFO] , зареєстрована за адресою в [ADDRESS] (а.с.14). - Із копій журналу наказів відділу освіти Високопільської районної державної адміністрації Херсонської області (а.с.32-36) вбачається, що [PERSON] . 22.11.2007 року призначена на посаду психолога Іванівської ЗОШ І-ІІІ ступенів на час соціальної відпустки основного працівника. 01.09.2008 року призначено [PERSON] на посаду вчителя англійської мови Миколаївської ЗОШ І-ступеня, дитячий садок. 31.08.2010 року [PERSON] призначено на посаду практичного психолога Іванівської ЗОШ І-ІІІ ступенів з 01.09.2010 року на час соціальної відпустки основного працівника. 20.02.2013 року [PERSON] звільнено з посади практичного психолога КЗ Іванівський навчально-виховний комплекс «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів дитячий садок» районної ради 20.02.2013 року згідно п.2 ст.36 КЗпП України, в зв`язку із закінченням строку дії договору. Факт роботи [PERSON] в комунальних закладах сільської місцевості також підтверджується Реєстром застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за формою ОК-5, де вбачається що остання пропрацювала 5 років 3 місяці (а.с.37-38). - Із виписки з історії хвороби (а.с.39) вбачається, що [PERSON] хворіє з 2006 року. Багаторазово лікувалась в умовах Херсонської обласної психіатричної лікарні з діагнозом «шизофренія, параноїдальна форма». З березня 2015 року призначено ІІІ групу інвалідності, а 22.05.2018 року призначено ІІ групу інвалідності (а.с.40). - Із копій довідок з місця роботи (а.с.70-76) вбачається, що [PERSON] дійсно надавала до Херсонського державного університету довідки з місця роботи, але змісту даних довідок неможливо встановити точні дати прийому на певні посади комунальних закладів в сільській місцевості, а також дати звільнення з посад. Суд, заслухавши пояснення сторін у справі, вивчивши та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, проаналізувавши характер правовідносин, які виникли між сторонами, приходить, до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як встановлено в судовому засіданні, 24 січня 2005 року між [PERSON] та Херсонським державним університетом було укладено Угоду №30-К про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти за освітньо-кваліфікаційним рівнем «бакалавр» у сумі 8840 грн. (а.с.6). Також, між сторонами 04.07.2007 року укладено додаткову угоду №1, якою було встановлено строки повернення кредиту та відсотків з 01.06.2008 року до 01.06.2023 року (а.с.7). Відповідно до умов п.1 Угоди та Порядку надання цільових пільгових державних кредитів для здобуття вищої освіти, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.06.2003 року №916, позивач надав відповідачеві цільовий пільговий державний кредит для здобуття вищої освіти на рівні державних стандартів освіти, тобто за рахунок коштів державного бюджету було забезпечено навчання відповідача за денною формою, освітньо-кваліфікаційним рівнем «бакалавр» та напрямом підготовки «Соціальна педагогіка. Психологія». Відповідно до п.3.3 Угоди та п.22 Порядку надання кредитів, відповідач зобов`язаний протягом 15-ти років, починаючи з дванадцятого місяця після закінчення навчання, повернути через позивача суму кредиту зі сплатою 3% річних до Державного бюджету України, з виплатою щороку 1/15 частини загальної суми одержаного кредиту та відсотків за користування ним. Пунктом 26 Порядку визначено, що одержувач кредиту, який після закінчення вищого навчального закладу пропрацював за фахом не менше ніж 5 років у державному або комунальному закладі чи установі у сільській місцевості, кредит та відсотки за користування ним не повертає, що підтверджується щороку на момент оплати довідкою з місця роботи. На виконання вказаного Порядку, відповідачем щорічно протягом 2007-2012 років до університету надавались довідки про працевлаштування та роботу у комунальних закладах освіти сільської місцевості (а.с.70-76). Однак, як встановлено в судовому засіданні та наголошено позивачем у позові, зі змісту наданих довідок неможливо чітко встановити чи відпрацьовано [PERSON] за фахом 5 років, які дають право не повертати кредит та відсотки за користування ним. Таким чином, позивач з метою отримання відповідних довідок з місця роботи відповідача з точним зазначенням терміну знаходження на відповідних фаху посадах, або належним чином завіреної копії трудової книжки, неодноразово звертався до останньої з листами, які позивачем були проігноровані (а.с.10, 77, 78), що і стало підставою для подання позовної заяви. У зв`язку з тим, що відповідач ухиляється від надання доказів, які б підтвердили відпрацювання за фахом, а також не надано документів про сплату кредиту, тому станом на 22.12.2018 року виникла заборгованість, яка становить в сумі 12\~131,46 грн., з яких: тіло кредиту 8840,00 грн.; відсотки 265,20 грн.; пеня 2771,97 грн. та інфляційні втрати 255,15 грн. (а.с.9). Відповідно до положень ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до положень ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно ст.901 ЦК України - за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу. Відповідно\~ст.903 ЦК України,\~якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Разом з тим, відповідачем у справі [PERSON] надано до суду докази, які підтверджують те, що вона дійсно працювала за фахом у комунальних закладах освіти в сільській місцевості, повних п`ять років та три місяці, а саме: копія журналу наказів Відділу освіти Високопільської районної державної адміністрації Херсонської області (а.с.32-36) та Форму ОК-5 Пенсійного фонду України «Реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування» (а.с.37-38) із яких з`ясовано, що [PERSON] , 22.11.2007 року призначена на посаду психолога Іванівської ЗОШ І-ІІІ ступенів на час соціальної відпустки основного працівника. З 01.09.2008 року призначено [PERSON] на посаду вчителя англійської мови Миколаївської ЗОШ І-ступеня, дитячий садок. З 31.08.2010 року [PERSON] призначено на посаду практичного психолога Іванівської ЗОШ І-ІІІ ступенів з 01.09.2010 року на час соціальної відпустки основного працівника. З 20.02.2013 року [PERSON] звільнено з посади практичного психолога КЗ Іванівський навчально-виховний комплекс «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів дитячий садок» районної ради 20.02.2013 року згідно п.2 ст.36 КЗпП України, в зв`язку із закінченням строку дії договору (а.с.32-36). Крім того, зазначений факт роботи [PERSON] в комунальних закладах сільської місцевості також підтверджується «Реєстром застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування» за формою ОК-5 Пенсійного фонду України, де також вбачається що остання пропрацювала 5 років 3 місяці та здійснювались відрахування страхових внесків (а.с.37-38). Пунктом 26 Порядку надання цільових пільгових державних кредитів для здобуття вищої освіти, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.06.2003 року №916, визначено, що одержувач кредиту, який після закінчення вищого навчального закладу пропрацював за фахом не менше ніж 5 років у державному або комунальному закладі чи установі у сільській місцевості, кредит та відсотки за користування ним не повертає, що підтверджується щороку на момент оплати довідкою з місця роботи. Таким чином, враховуючи те, що відповідач дійсно відпрацювала за фахом у комунальних закладах освіти сільської місцевості повних п`ять років, про що повідомляла учбовий заклад відповідними довідками з місця роботи, що також підтверджується належними та допустимими доказами наданими відповідачем до суду, у розумінні ст.81 ЦПК України (а.с.32-36, 37-38), суд приходить до обґрунтованого висновку, що відповідач [PERSON] є такою, що звільнена від повернення кредиту, відповідно до умов Угоди №30-К від 24.01.2005 року (а.с.6) та Додаткової угоди №1 від 04.07.2007 року (а.с.7), виходячи з вимог п.26 Порядку надання цільових пільгових державних кредитів для здобуття вищої освіти, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.06.2003 року №916. А тому, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. Крім того, згідно п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України, у разі відмови в позові судові витрати понесені при зверненні до суду з позовом покладаються - на позивача. Щодо заявлених вимог представником позивача в судовому засіданні щодо стягнення з відповідача сплаченого судового збору у разі задоволення вимог позивача відповідачем відповідно до ч.3 ст.142 ЦПК України, суд вважає необґрунтованим та такими що не підлягають задоволенню. Згідно ч.3. ст.142 ЦПК України, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача. Вимога позивача, яка зазначена у позовній заяві, стягнути з [PERSON] на користь позивача, заборгованість по кредиту згідно Угоди №30-К від 24.01.2005 року у розмірі 12\~131, 46 грн., а також судові витрати пов`язані зі сплати судового збору в розмірі 1762,00 грн., яка відповідачем та представником відповідача в суді, не визнана та не задоволена, а тому твердження представника позивача про стягнення судового збору є припущенням, мотивуючи тільки тим, що позивач не підтримує вимоги про стягнення кредиту унаслідок задоволення такої вимоги відповідачем, але такі твердження, про задоволення вимоги позивача відповідачем, не підтверджено належними та допустимими доказами. Оскільки відповідачем та представником відповідача надані документи, як до суду так і до Херсонського державного університету, які підтверджують фактичні обставини, що були в минулому, про відпрацювання в сільській місцевості, відповідно до Угоди та Порядку надання цільових пільгових державних кредитів для здобуття вищої освіти, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.06.2003 року №916, п`ять років, що є підставою для отримання пільги щодо несплати кредиту на навчання. При цьому надання відповідачем документів, які, як вважає представник позивача в суді не відповідають вимогам на підтвердження відпрацювання п`яти років в сільській місцевості, то відповідальність за це ні в угоді, ні у Порядку надання цільових пільгових державних кредитів для здобуття вищої освіти, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.06.2003 року №916, не передбачено, оскільки відсутні посилання на конкретні документи, а також щодо форми та змісту таких документів чи довідок. На підставі викладеного, ст.ст. 526, 611, 629, 901, 903 ЦК України, Порядком надання цільових пільгових державних кредитів для здобуття вищої освіти, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.06.2003 року №916,

Outcome: dismissed