Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-11 00:00:00

Головний лікар Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просив вирішити питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку [PERSON], [INFO]. В обґрунтування заяви зазначено наступне. \~ \~ \~ \~[PERSON], [INFO], що мешкає за адресою: [ADDRESS], знаходиться на стаціонарному лікуванні з 11.04.2019. Психічно хвора з 1996 року, неодноразово знаходилась на стаціонарному лікуванні в КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР з приводу параноїдної шизофренії. В клінічній картині псевдообсесивна, галюцинаторно-параноїдна симптоматика, психічні автоматизми, агресивні тенденції на адресу близьких. Визнана інвалідом 3 групи. Остання госпіталізація з 31.05.2016 по 03.06.2016 з діагнозом: «Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, параноїдний синдром». Конфліктувала з батьками, стверджувала, що в неї крадуть гроші, підмінюють банківські картки, погрожувала батьку ножем, потім напала, порізала лице та руки. Лікування не завершила, самостійно залишила стаціонар. Невдовзі перестала приймати рекомендовану терапію. Лікаря-психіатра не відвідує, звинувачує його у сексуальних домаганнях, зґвалтуванні. Вдома веде себе неадекватно, здійснює чудернацькі ритуали, окроплює все «святою» водою. Стверджує, що мати їй не рідна, вкрала її у справжніх батьків, відмовляється їсти їжу, яку готує матір, не користується туалетом, справляє фізіологічні потреби у кімнаті на відро. Перебуває у антисанітарних умовах, у кімнаті звалище розібраних речей, залишки їжі, які гниють. За собою не слідкує, майже рік не приймала душ. Перебуваючи у кімнаті, розмовляє сама до себе, на когось нецензурно лається. На будь-яке звернення матері реагує роздратовано, відмовляється отримувати пенсію. Погрожує викинутися у вікно, фізично розправитись з матірю, братом, його жінкою та дітьми. Обіцяє всіх перерізати, спалити будинок. Ходить по дому з ножем, махає ним перед обличчям матері, погрожує зарізати. Доставлена спеціалізованою психіатричною бригадою швидкої медичної допомоги (лікар Ганзенко) у супроводі матері. Згоду на госпіталізацію не надала, у звязку з чим була госпіталізована у примусовому порядку, за заявою матері, як така, що страждає на тяжкий психічний розлад, небезпечна для себе та оточуючих. 11.04.2019 була оглянута комісією лікарів-психіатрів, яка дійшла висновку, що [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад у формі параноїдної шизофренії з безперервним перебігом, галюцинаторно-параноїдний синдром. За психічним станом є небезпечною для себе та оточуючих. Госпіталізація обґрунтована. Обстеження та лікування можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару. . У судовому засіданні представник психіатричного закладу доводи заяви підтримав з підстав, викладених в ній, і просив суд задовольнити заяву. Законний представник мати [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала відносно задоволення даної заяви. [PERSON] у судовому засіданні заперечувала, не вважає себе хворою. Прокурор заяву підтримала і просила суд винести рішення про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, лікаря-психіатра, особи, щодо якої вирішується питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку, її законного представника, думку прокурора, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі\~ст.14\~Закону України\~«Про психіатричну\~допомогу» особа,\~яка страждає\~на психічний\~розлад,\~може бути\~госпіталізована до\~психіатричного закладу\~без її\~усвідомленої згоди\~або без\~згоди її\~законного представника,\~якщо її\~обстеження або\~лікування можливі\~лише в\~стаціонарних умовах,\~та при\~встановленні в\~особи тяжкого\~психічного розладу,\~внаслідок чого\~вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. У своєму рішенні Європейський Суд з прав людини (справа «[PERSON] проти України») від 17.04.2014 року зазначив, що особа не може вважатися «Психічно хворою» та позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов; по-перше, об'єктивна медична експертиза повинна достовірно показати, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання. Як вбачається з висновку комісії лікарів-психіатрів від 11.04.2018 року, [PERSON], [INFO], страждає на тяжкий психічний розлад у формі шизофренії, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, галюцинаторно-параноїдний синдром. Госпіталізація обґрунтована. Обстеження та лікування можливі лише в умовах психіатричного стаціонару. Надані суду пояснення лікаря-психіатра, зокрема, про те, що [PERSON] з 1996 р. страждає на вищезазначений психічний розлад, на даний час психічний стан останньої погіршився, внаслідок чого являє небезпеку для себе та оточуючих (батьків), в звязку з чим потребує примусової госпіталізації до психіатричної лікарні для обстеження та лікування, суд вважає доказами по справі, підтверджуючими необхідність госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку. Таким чином, зібрані у справі докази і їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення даної заяви.

Outcome: approved