Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-16 00:00:00

В серпні 2020 року позивач Підгірцівська сільська рада Обухівського району правонаступником якої є Козинська селищна рада звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просив скасувати п.1.3 рішення Підгірцівської сільської ради від 04.09.2014 року №55-1-VI та зобов`язати відповідача повернути Підгірцівській сільській раді Обухівського району Київської області зайво нараховані та виплачені кошти в якості відшкодування заробітку на загальну суму 103500 грн. 77 коп. В обґрунтування позову позивач вказав, що відповідач, [PERSON] з 2010 року по 2015 року займав посаду голови Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області. У липні 2014 року відповідач звернувся до суду із заявою про відшкодування втраченого заробітку за період незаконного відсторонення від займаної посади. 02.09.2014 року ухвалою Обухівського районного суду Київської області заяву [PERSON] задовольнити повністю, стягнуто з Державного казначейства України за рахунок коштів Державного бюджету України, шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку, на користь [PERSON] втрачений заробіток в розмірі 60608 грн. 32 коп. На XXXXXV сесії VI скликання Підгірцівської сільської ради прийнято рішення «Про внесення змін до рішення сільської ради від 27.01.2014 року №46-1-VI «Про сільський бюджет на 2014 рік», відповідно якого сільська рада вирішила внести зміни до рішення сільської ради від 27.01.2014 року №46-1-VI «Про сільський бюджет на 2014 рік» (із змінами, внесеними рішеннями сільської ради від 18.04.2014 №1-49-46-1-VI від 10.07.2014 №52-1-VI) від 04.09.2014 (рішення Підгірцівської сільської ради №55-1-VI від 04.09.2014). В п.1.3 вказаного рішення вказано, що на виконання ухвали Обухівського районного суду Київської області від 02.09.2014 року по справі №372/38884/14-ц щодо виплати заробітної плати сільському голові провести перерозподіл по загальному фонду сільського бюджету за функціональною та економічною класифікацією: зменшити планові призначення по КФК 100203 КЕКВ 2240 - 104000 грн., збільшити планові призначення по КФК 010116 КЕКВ 2111 75950,00 грн. КЕКВ 2120 28050,00 грн. За період з 01.01.2014 року по 01.02.2018 року Північним офісом Держаудитслужби Державної аудиторської служби України проведено ревізію сільського бюджету та фінансово-господарської діяльності Підгірцівської сільської ради, в результаті чого було складено акт від 04.05.2018 року №071-30/324 та в процесі ревізій встановлено порушення по питанню відшкодування заробітної плати, яка не нараховувалась та не виплачувалась [PERSON] у зв`язку з проведення слідчих дій відповідно до постанови слідчого прокуратури Київської області від 18.02.2011 року на підставі якої [PERSON] було відсторонено від виконання обов`язків Підгірцівського сільського голови Обухівського району Київської області. В порушення ст.4 ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність органів досудового розслідування, прокуратури, суду» та ст.ст.176, 1176 ЦК України [PERSON] було зайво нараховано та виплачено заробітну плату в загальному розмірі 75936, 00 грн. (у тому числі утримання єдиного соціального внеску із заробітної плати 6,1% - 4632,10 грн.; податок з доходів фізичних осіб - 11892,92 грн.; військовий збір 1,5% - 1139,04 грн.) та зайво нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на загальну суму 27564,77 грн., що призвело до нанесення шкоди (збитків) Підгірцівській сільській раді на загальну суму в розмірі 103500 грн. 77 коп., яку позивач просив стягнути з відповідача в судовому порядку. 07 вересня 2020 року судом постановлено ухвалу про відкриття провадження по справі за загальними правилами позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 09 лютого 2021 року ухвалою судді закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні. Представник позивача Золотарьов О.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві та просив позов в повному обсязі задовольнити, вважає, що у відзиві на позовну заяву відповідач доводів позивача не спростовує, його посилання на пропуск строку позовної давності є безпідставним. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні підтримав поданий відзив на позовну заяву в якому посилається на безпідставність позовних вимог та просив в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, зважаючи на відсутність у його діях вини, прийняття оскаржуваного рішення колегіальним органом. Просив також застосувати наслідки пропуску строку позовної давності. Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, встановив наступні обставини. 02 вересня 2014 року ухвалою Обухівського районного суду Київської області стягнуто з Державного казначейства України за рахунок коштів Державного бюджету України, шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку, на користь [PERSON] втрачений заробіток в розмірі 60608 грн. 32 коп. Відповідно п. 1.3 рішення Підгірцівської сільської ради від 04.09.2014 року №55-1-VI на виконання ухвали Обухівського районного суду Київської області від 02.09.2014 року по справі №372/38884/14-ц щодо виплати заробітної плати сільському голові вирішено провести перерозподіл по загальному фонду сільського бюджету за функціональною та економічною класифікацією: зменшити планові призначення по КФК 100203 КЕКВ 2240 -104000 грн.; збільшити планові призначення по КФК 010116 КЕКВ 2111 75950 грн. КЕКВ 2120 28050,00 грн. 04.05.2018 року актом Північного офісу Держаудитслужби Державної аудиторської служби України за наслідками проведеної ревізії сільського бюджету та фінансово-господарської діяльності Підгірцівської сільської ради за період з 01.01.2014 року по 01.02.2018 року встановлено порушення по питанню відшкодування заробітної плати, яка не нараховувалась та не виплачувалась [PERSON] у зв`язку з проведення слідчих дій відповідно до постанови слідчого прокуратури Київської області від 18.02.2011 року на підставі якої [PERSON] було відсторонено від виконання обов`язків Підгірцівського сільського голови Обухівського району Київської області. В порушення ст.4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність органів досудового розслідування, прокуратури, суду» та ст.ст.176, 1176 ЦК України [PERSON] було зайво нараховано та виплачено заробітну плату в загальному розмірі 75936, 00 грн. (у тому числі утримання єдиного соціального внеску із заробітної плати 6,1% - 4632,10 грн.; податок з доходів фізичних осіб - 11892,92 грн.; військовий збір 1,5% - 1139,04 грн.) та зайво нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на загальну суму 27564, 77 грн., що призвело до нанесення шкоди (збитків) Підгірцівській сільській раді на загальну суму в розмірі 103500 грн. 77 коп. 17.12.2018 року та 05.03.2019 року відповідачу направлено листи вимоги про усунення порушень та повернення безпідставно отриманих коштів з місцевого бюджету на загальну суму 103500, 77 грн. Статтею 1215 ЦК України визначено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб для існування, якщо їх виплата проведена фізичною чи юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. До правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є заробітною платою і платежами, що прирівнюються до неї, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення статті 1215 ЦК України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають. Подібні висновки щодо застосування статті 1215 ЦК України викладені у: постановах Верховного Суду України від 22 січня 2014 року, справа № 6-151цс13, та від 02 липня 2014 року, справа № 6-91цс14; постановах Верховного Суду від 07 березня 2018 року, справа № 517/186/17, від 28 березня 2018 року, справа № 173/166/17, від 03 травня 2018 року, справа № 473/2859/17. Згідно з пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» до лічильних (рахункових) помилок належать неправильності в обчисленнях, дворазове нарахування заробітної плати за один і той самий період тощо. Не можуть вважатися ними не пов`язані з обчисленнями помилки в застосуванні закону та інших нормативно-правових актів, що має місце по даній справі. Це може бути, наприклад, отримання неправильного підсумку при складанні, невірне написання суми, помилки при введенні початкових даних в комп`ютерну програму, які не вимагають правової оцінки. Таким чином, рахункова помилка - це результат неправильного застосування правил арифметики, не більш того. Різновидом лічильної помилки може бути, наприклад, отримання неправильного результату при додаванні. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] отримав від позивача спірні грошові кошти у вигляді заробітної плати. При цьому, їх виплата проведена позивачем добровільно, без рахункової помилки та без недобросовісності з боку відповідача. Судом також не встановлено підстав для відповідальності [PERSON] за завдану майнову шкоду в порядку, визначеному ст.1166 ЦК України, оскільки не встановлено вини останнього у отриманні коштів, які позивач просив повернути від відповідача. Встановивши наведені обставини у справі, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні цього позову. Відмовляючи по суті позову суд не вбачає підстав для застосування строків позовної давності.

Outcome: dismissed