Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

В січні 2017 року позивач, в особі свого предствника [PERSON], звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідачів, посилаючись на те, що 15.08.2008р. між ВАТ «Державний ощадний банк України», в особі філії Красноокнянського відділення №2830, та [PERSON] було укладено кредитний договір №273, згідно якого Банк надав Позичальнику грошові кошти у сумі 90 000,00 (девяносто тисяч)грн., а Позичальник зобовязався прийняти, належним чином використати та повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 20% річних з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 15.08.2018р. В якості забезпечення виконання зобовязань, як вказано в позові, між позивачем та [PERSON] (відповідачем, іпотекодавцем) 19.08.2008р. був укладений договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Красноокнянського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON], і зареєстрований в реєстрі №1592, згідно якого Банку було передано в іпотеку будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: смт.Красні Окни, вул.Свердлова, буд.№24, Красноокнянського району Одеської області, належний іпотекодавцю на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Красноокнянською селищною радою, Красноокнянського району Одеської області, 17.03.2008р. та зареєстрованого в Красноокнянському районному госпрозрабунковому БТІ Одеської області 17.03.2008р. за №867. За твердженням позивача, Банк виконав свої зобовязання в повному обсязі та надав відповідачеві обумовлені кредитні кошти, однак останній, порушивши п.п.1.5, 4.3.1, 4.3.2, 4.3.5, 5.2 кредитного договору, встановлених термінів повернення наданого кредиту (основної суми) та сплати відсотків за кредит не дотримується, в звязку з чим, станом на 27.12.2016р., загальна сума заборгованості склала 152 112,10грн., в тому числі: 70 997,00грн. прострочений основний борг по кредиту; 1 008,70грн. строкові проценти за користування кредитом; 48 472,05грн. прострочені проценти за користування кредитом; 12 992,44 пеня за прострочений основний борг по кредиту; 8 146,77грн. пеня за прострочені проценти за користування кредитом; 10 495,13грн. інфляційні втрати за несвоєчасну сплату процентів. У звязку з невиконанням Позичальником своїх зобовязань за кредитним договором, як зазначив позивач, Банком на імя відповідача було направлено Вимогу про усунення порушення №28/01-3/30498, а на імя Іпотекодавця Вимогу про звільнення приміщення №28/01-3/30499, які залишились не виконаними, що і смусило позивача на звернення до суду з даним позовом. Представники позивача та третьої особи в судове засідання не зявились, надавши, відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, заяви про розгляд справи в їх відсутності та згоду на заочний розгляд справи, а тому справа розглянута без їх присутності, що відповідає положенням ст.169 ЦПК України. /ар.сп. 64-65, 75 / Відповідачі про час і місце судового розгляду справи повідомлялись належним чином, про що свідчать зворотні поштові повідомлення, про отримання відповідачами судових повісток, причини своєї неявки суду не повідомили, а тому зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.74, 224 ЦПК України. / ар.сп.57-58, 61-62, 66-67, 72-73/ Дослідивши всі подані докази, суд, на основі встановлених фактів та відповідних їм правовідносин, прийшов до висновку про повне задоволення позову, виходячи із наступного: відповідно до кредитного договору №273 від 15.08.2008р., укладеного між позивачем і відповідачем [PERSON], та долучених до нього документів, останній отримав від Банку кредитні кошти в сумі 90 000,00грн., строком на 10 років, тобто до 15.08.2018р., зі сплатою позивачеві процентної винагороди за користування кредитом в розмірі 20 процентів річних; /ар.сп. 7-9, 23-24, 26-29 / згідно п.1.5 кредитного договору №273 від 15.08.2008р., Позичальник зобовязався: щомісячно до 15 числа, наступного за звітним, проводити погашення кредиту рівними частинами в сумі 750 (сімсот пятдесят)грн.; сплачувати проценти, нараховані Банком на залишок заборгованості за Кредитом, шляхом внесення готівки до каси Банку або шляхом безготівкових перерахувань до 25 числа щомісячно на відповідні рахунки Позичальника; останній платіж в розмірі 750 (сімсот пятдесят)грн. в рахунок погашення Кредиту та сплати нарахованих Банком процентів здійснити не пізніше 15 серпня 2018 року; /ар.сп. 7 / п.4.2.2 вказаного кредитного договору визначено, що при виникненні заборгованості за кредитом чи процентами, Банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, нарахованих процентів та інших платежів, а також стягнути заборгованість в примусовому порядку, в тому числі, шляхом звернення стягнення на Предмет іпотеки; /ар.сп. 7 / п.п.4.3.1 та 4.3.3 кредитного договору №273 від 15.08.2008р. передбачено, що позичальник повинен належним чином виконувати взяті на себе зобовязання, а у разі порушення ним умов кредитного договору та/або договору іпотеки достроково повернути кредит, з одночасною сплатою процентів за фактичний час користування кредитними ресурсами, комісійних винагород та штрафних санкцій; /ар.сп. 8 / п.5.2 кредитного договору №273 від 15.08.2008р. встановлено, що за порушення взятих на себе зобовязань по поверненню основної суми кредиту та своєчасній сплаті процентів за користування кредитом, комісійних винагород та інших платежів, позичальник зобовязується сплатити на користь банку пеню в розмірі 0,05% від суми несплаченого платежу, за кожний день прострочення; /ар.сп. 9 / листом-вимогою №28/01-3/30498 від 16.12.2015р. позивач повідомляв відповідача [PERSON] про невиконанні ним зобовязання по вказаному кредитному договору, та вимагав у 30-денний термін погасити заборгованість; /ар.сп. 20, 22 / із договору іпотеки від 19.08.2008р., укладеного між Банком та відповідачкою [PERSON] вбачається, що даний договір забезпечує вимогу іпотекодержателя, тобто банку, що випливає з кредитного договору №273 від 15.08.2008р., у випадку невиконання [PERSON] своїх зобовязань за вказаним кредитним договором, шляхом отримання задоволення за рахунок майна, заставленого по договору іпотеки, тобто будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: смт.Красні Окни, вул.Свердлова, буд.№24, Красноокнянського району Одеської області; /ар.сп. 10-13, 25 / згідно п.2.1.1 зазначеного договору іпотеки, Іпотекодавець гарантує, що предмет іпотеки, до моменту укладення договору, знаходиться у його власності, нікому не відчужений, під забороною (арештом), а також заставою, в тому числі податковою, не перебуває, як внесок до статутного фонду інших юридичних осіб не внесений, судового спору щодо нього немає, прав щодо нього у третіх осіб (за договорами найму, оренди тощо) як в межах, так і за межами України, немає, і відсутність заборони відчуження, іпотеки та податкової застави підтверджена витягами із відповідних Державних реєстрів; /ар.сп. 10 / відповідно до п.3.1.4 договору іпотеки від 19.08.2008р., Іпотекодержатель має право, у випадку невиконання Іпотекодавцем та/або [PERSON] зобовязань за цим та Кредитним договорами, звернути стягнення на предмет іпотеки, реалізувавши його відповідно до п.6 вказаного договору, та за рахунок вирученої від реалізації предмета іпотеки суми, переважно перед іншими кредиторами, задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобовязань, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, повязаних з реалізацією предмета іпотеки; /ар.сп. 10 / листом-вимогою №28/01-3/30499 від 16.12.2015р. позивач повідомляв відповідача [PERSON] про невиконанні зобовязання відповідачем [PERSON] по вказаному кредитному договору, та просив у 30-денний термін звільнити будинок з надвірними будівлями №24, розташований в смт.Красні Окни по вул.Свердлова в добровільному порядку;/ар.сп.21-22/ із розрахунку загальної заборгованості за договором №273 від 15.08.2008р. та додатків №№1, 2, 3 і звіту щодо розрахунку сум інфляційних втрат видно, що позичальник, після отримання кредиту, взяті на себе зобовязання щодо його погашення належним чином виконував лише до жовтня 2011 року, а в подальшому платежі здійснював не регулярно, в звязку з чим, станом на 27.12.2016р., утворилась загальна заборгованість в сумі 152 112,10грн., в тому числі: прострочений основний борг по кредиту - 70 997,00грн.; строкові проценти за користування кредитом 1 008,70грн.; прострочені проценти за користування кредитом 48 472,05грн.; пеня за прострочений основний борг по кредиту 12 992,45грн.; пеня за прострочені проценти за користування кредитом 8 146,77грн.; інфляційні втрати за відсотками 10 495,13грн. /ар.сп. 14-19 / ч.1 та п.5 ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, в тому числі, примусове виконання обов'язку в натурі; відповідно до п.8 ч.1 ст.346 ЦК України, право власності припиняється у разі звернення стягнення на майно за зобов'язаннями власника; ч.1 ст.509 ЦК України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку; згідно ст.526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог вказаного Кодексу; ст.527 ЦК України встановлено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто; відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін); ст.549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, які обчислюються у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, та у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання, відповідно; ч.1 ст.572 ЦК України визначено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави); ч.1 ст.575 ЦК України встановлено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи; відповідно до ст.589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави, за рахунок якого заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором; відповідно до ч.ч.1, 4 ст.590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, і у разі часткового виконання боржником зобов'язання, забезпеченого заставою, право звернення на предмет застави зберігається в первісному обсязі; згідно ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив виконання зобовязання, якщо він не приступив до виконання зобовязання, або не виконав його в строк, передбачений договором; ч.1 ст.1049 ЦК України встановлено, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором; ч.1 ст.1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; ч.2 ст.1050 та ч.2 ст.1054 ЦК України передбачено, що коли договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому; відповідно до ч.5 ст.9 Житлового кодексу Української РСР, житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій; ч.3 ст.109 ЖК Української РСР встановлено, що звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятком, встановленими законом; згідно ч.ч.4, 6 ст.3 Закону України «Про іпотеку», іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов'язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності. У разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки; ч.1 ст.12 Закону України «Про іпотеку» визначено, що у разі порушення іпотекодавцем обовязків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобовязання, а в разі його невиконання звернути стягнення на предмет іпотеки; ч.ч.1, 3 ст.33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а звернення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя; згідно ч.1 ст.40 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх його мешканців; ч.1 ст.41 Закону України «Про іпотеку» визначено, що реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду, проводиться шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження; п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином позовні вимоги, на переконання суду, підлягають повному задоволенню, оскільки позичальник, отримавши від банку кредитні кошти, своєчасно їх не повертає, тобто порушує взяті на себе зобовязання, а тому кредитор, як іпотекодержатель, має безумовне право на дострокове повернення кредиту, в тому числі і задоволення своїх вимог шляхом звернення на предмет іпотеки. Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, з відповідачів, на користь позивача слід стягнути сплачений ним судовий збір, в розмірі 1600,00грн. /ар.сп. 1-2 / На підставі ст.ст.16 ч.1, ч.2 п.5, 346 ч.1 п.8, 509 ч.1, 526, 527, 530, 549, 572 ч.1, 575 ч.1, 589, 590 ч.ч.1, 4, 612 ч.1, 1049 ч.1, 1050 ч.2, 1054 Цивільного Кодексу України, ст.ст.9 ч.5, 109 ч.3 Житлового кодексу Української РСР, ст.ст.3 ч.ч.4, 6, 12 ч.1, 33 ч.ч.1, 3, 40 ч.1, 41 ч.1 Закону України «Про іпотеку», ст..7 ч.1 п.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», та

Outcome: approved