Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-17 00:00:00

Дніпровська міськрада 29 травня 2020 року поштою направила до суду заяву про визнання спадщини відумерлою, яка надійшла до суду 05 червня 2020 року. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 червня 2020 року заяву було залишено без руху та запропоновано заявникові усунути недоліки з дотриманням вимог ч. 1 ст. 177 ЦПК України, з метою усунення яких заявником 25 червня 2020 року було подано копію заяви з додатками для заінтересованої особи. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 липня 2020 року заяву було прийнято до розгляду суду та відкрито провадження в порядку окремого провадження. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 серпня 2020 року клопотання представника заявника задоволено і витребувано від Центрального ВДРАЦС\~Південно-Східного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.\~Дніпро) копію актового запису про смерть [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська 02 жовтня 2020 року було витребувано у Другої дніпровської державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Заявник у своїй заяві посилався на те, що згідно інформаційної довідки з КП «ДМБТІ» ДМР право власності на нерухоме майно квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , було зареєстровано на підставі свідоцтва про право власності від 28 січня 1994 року за [PERSON] . Відповідно до відомостей з Центрального ВДРАЦС\~Південно-Східного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.\~Дніпро) [PERSON] помер [INFO] , про що було зроблено актовий запис про смерть № 2768 від 19 листопада 1996 року. Після його смерті відкрилась спадщина на належну йому квартиру за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Ленінського районного суд м. Дніпропетровська від 16 жовтня 2018 року, яке постановою Дніпровського апеляційного суду від 05 лютого 2020 року було залишено без змін, у задоволенні позовних вимог [PERSON] до Дніпровської міськради, третя особа Друга дніпровська держнотконтора про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом було відмовлено. На теперішній час відомості про право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] відсутні. Оскільки з часу відкриття спадщини минуло більше одного року, спадкоємці відсутні, тому відповідно до ст.ст.\~334-338\~ЦПК України заявник вважає за необхідним визнати спадщину відумерлою та передати у власність територіальної громади міста, в особі Дніпровської міської ради, зазначене нерухоме майно, у зв`язку з чим, змушений звернутися до суду із зазначеною заявою. Представник заявника у судове засідання не з`явився, про час, день та місце судового засідання повідомлений належним чином. У своїй заяві до суду просив провести розгляд справи без участі заявника та його представника, вимоги заяви підтримав та просив задовольнити. Заінтересована особа\~Друга дніпровська\~державна нотаріальна\~контора у\~судове засідання\~свого представника\~не направила,\~про час,\~день та\~місце судового\~засідання повідомлена\~належним чином.\~У своїй\~заяві до\~суду просила\~справу розглядати\~за відсутності\~свого представника,\~рішення ухвалити\~згідно з\~вимогами чинного\~законодавства. Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи, оцінивши представлені докази, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Пунктом 8 ч. 2 ст.\~293\~ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання спадщини відумерлою. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , актовий запис про смерть № 2768 від 19 листопада 1996 року (а.с. 32). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, яке складається із квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , яка належала померлому на підставі свідоцтва про право власності на житло від 28 січня 1994 року, зареєстрованого в КП «ДМБТІ» ДОР та записаного в реєстрову книгу № 94п за реєстровим № 57, що підтверджується листом КП «ДМБТІ» ДМР від 26 березня 2020 року (а.с. 9). Положеннями статті 338\~ЦПК України визначено, що суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону. Із матеріалів спадкової справи № 96/2018, відкритої після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , яка була надана Другою дніпровською державної нотаріальної контори на запит суду, вбачається, що [PERSON] 13 лютого 2018 року звернулася із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак постановою державного нотаріуса Циганко Є.Л. № 596/02-31 від 13 лютого 2018 року їй було відмовлено у зв`язку із пропуском строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Відповідно до рішення Ленінського районного суд м. Дніпропетровська від 16 жовтня 2018 року, яке постановою Дніпровського апеляційного суду від 05 лютого 2020 року було залишено без змін, у задоволенні позовних вимог [PERSON] до Дніпровської міськради, третя особа Друга дніпровська держнотконтора про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом було відмовлено (а.с. 4-6, 7-8). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно спадщина, що відкрилась після смерті [PERSON] залишилась не прийнятою (а.с. 11). Згідно зі ст.\~1221\~ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (ст. 1223 ЦК України). Згідно із ч.ч. 1-3 ст.\~1268\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст.\~1277\~ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Враховуючи те, що після смерті [PERSON] відсутні спадкоємці, які в установленому законом порядку прийняли спадщину, наявні всі правові підстави для визнання спадщини відумерлою, а тому суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved