Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернувся з позовом [PERSON] до Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в собі Віницкої обласної дирекції, за участю третьої особи відділу державної виконавчої служби Вінницького районного управління юстиції про виключення майна з-під арешту. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачу на праві власності належить автомобіль «MAZDA 626», 1989 р.в., двигун № шасі (кузов, рама) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] . Відповідно до постанови ВП № 26733324 від 26.05.2014 року при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-217 виданого 23.02.2010 року Староміським судом м. Вінниці з [PERSON] на користь ПАТ «Райффайзен банк Аваль» заборгованість за кредитним договором в розмірі 794658, 80 гри., судовий збір в розмірі - 1700 гри., та витрати на ІТЗ в розмірі-120 грн., заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику [PERSON] Вважаючи, що його права власника автомобіля порушені, [PERSON] звернувся до суду з позовом. У судове засідання позивач не з'явився, проте надав заяву про розгляд справи у його відсутність, відповідно до якої вимоги позову підтримав в повному обсязі. Крім того зазначив, що в разі неявки відповідача, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином. Представник третьої особи без самостійних вимог в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином. Суд, врахувавши положення ч. 4 ст. 169 ЦПК України, ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 29.07.2011 року було задоволено позов [PERSON] до [PERSON], відділу ДВС Вінницького районного управління юстиції, третя особа [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності та виключення майна з-під арешту та визнано договір купівлі-продажу автомобіля «MAZDA 626», 1989 р.в., двигун № шасі (кузов, рама) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], укладений 19 квітня 2008 року між [PERSON] та [PERSON]. Визнано за [PERSON] право власності на автомобіль «MAZDA 626», 1989 р.в., двигун № шасі (кузов, рама) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. Відповідно до постанови ВП № 26733324 від 26.05.2014 року при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-217 виданого 23.02.2010 року Староміським судом м. Вінниці з [PERSON] на користь ПАТ «Райффайзен банк Аваль» заборгованість за кредитним договором в розмірі 794658, 80 гри., судовий збір в розмірі - 1700 гри., та витрати на ІТЗ в розмірі-120 грн., заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику [PERSON]. Перелік способів захисту цивільних прав та інтересів, який зазначено у ч. 2 ст. 16 ЦК України є вичерпним. Згідно із ч. 3 ст. 16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Стаття 41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю, а ч. 4 даної статті зазначає, що право приватної власності є непорушним, що також закріплено і в ч. 1 ст. 321 ЦК України, яка вказує, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений його чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч. 3 ст. 8 Конституції України її норми є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав безпосередньо на підставі норм Конституції України гарантується. Поняття права власності визначено ст. 316 ЦК України, згідно якої правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У відповідності до ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 статті 319 ЦК України передбачено право власника володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з - під арешту. Відповідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.08.76 року №6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються як на праві власності на описане майно, так і на праві володіння ним і відповідачами в справі суд притягує боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно. Враховуючи вищевикладене, та те, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 29.07.2011 року за позивачем визнано право власності на автомобіль «MAZDA 626», 1989 р.в., двигун № шасі (кузов, рама) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], суд прийшов до переконання в тому, що його вимоги обґрунтовані, що є підставою для задоволення позову. Крім того, згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 243,60 грн.. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved