Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-27 00:00:00

До Василівського районного суду звернулося ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі ВСП Василівського РЕМ із позовом до [PERSON] у якому зазначено наступне. 30 жовтня 2017 року між ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі ВСП Василівського РЕМ та [PERSON] укладено договір про користування електричною енергією № 10800034 (далі за текстом - Договір). Умовами п.1 Договору передбачений обов'язок позивача забезпечувати надійне постачання електричної енергії відповідачу, а останній зобов'язаний оплачувати позивачу вартість одержаної (спожитої) електричної енергії відповідно до умов Договору. Згідно п.42 ПКЕЕН та п.9.5 договору спожива зобов'язаний своєчасно оплачувати спожиту електричну енергію відповідно до умов Договору. За період часу з 30 жовтня 2017 року по 19 квітня 2018 року відповідач спожив 3 409 кВт/год. електроенергії, що у грошовому еквіваленті склало 5 234 грн. 94 коп., однак, в порушення умов договору, відповідач не проводив оплату, що призвело до виникнення заборгованості у розмірі 5 234 грн. 94 коп., яка до теперішнього часу не оплачена. На підставі викладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь суму боргу за спожиту електроенергію 5 234 грн. 94 коп. та суму сплаченого судового збору в розмірі 1 762,00 грн. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явилася, проте суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити за підставами, викладеними в позовній заяві, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про причини неявки суду не відомо, про дату, час та місце розгляду справи було повідомлено своєчасно та належним чином, відзив на позов не подано. Суд, згідно ст.ст.128, 223, 280 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу та ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Оглянувши матеріали справи, суд вважає, що дана позовна заява підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно вимог ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно ст.80 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1); докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (частина 5). Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ст. 3 ЦК України, однією із засад цивільного законодавства є свобода договору. Частиною 2 ст. 6 ЦК України передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Судом встановлено, що 30 жовтня 2017 року між ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі ВСП Василівського РЕМ та [PERSON] укладено договір про користування електричною енергією № 10800034 (а.с. 4-5). Умовами п.1 Договору передбачено обов'язок позивача забезпечувати надійне постачання електричної енергії відповідачу, а відповідач зобов'язаний оплачувати позивачу вартість одержаної (спожитої) електричної енергії відповідно до умов Договору. Згідно п.42 «Правил користування електричною енергію для населення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 №1357 та п.9.5 Договору, споживач зобов'язаний своєчасно оплачувати спожиту електричну енергію відповідно до умов договору. За період часу з 30 жовтня 2017 року по 19 квітня 2018 року відповідач спожив 3 409 кВт/год. електроенергії, що у грошовому еквіваленті склало 5 234 грн. 94 коп., однак, в порушення умов договору, відповідач не проводив оплату, що призвело до виникнення заборгованості у розмірі 5 234 грн. 94 коп., яка до теперішнього часу не оплачена. Вказані обставини підтверджено довідкою про використану електроенергію, квитанцією про суму заборгованості, яку необхідно сплатити відповідачу, актом встановлення пломб вузла обліку від 30.10.2017 (а.с. 3,6,7-14). Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно ст.526, ч.1 ст.527, ч. 1 ст.530 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинно бути виконане належним чином, належною стороною та у строк встановлений договором або законом. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки відповідач [PERSON] свої зобов'язання за укладеним договором про користування електричною енергією від 30 жовтня 2017 року належним чином не виконує, наявна заборгованість, відповідачем до теперішнього часу у добровільному порядку не погашена, тому заборгованість за спожиту електроенергію у розмірі 5 234 грн. 94 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у судовому порядку. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 762,00 грн.

Outcome: approved