overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

В червні 2014 року позивач [PERSON] звернулася з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що життя з відповідачем не склалося через чисельні сварки та конфлікти. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть, шлюбно-сімейні стосунки не підтримуть. Сім»я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. Посилаючи на викладене та норми закону, позивач просила суд: розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 21 квітня 2007 року Виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 82. Від спільного шлюбу подружжя має сина - [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання не з»явилася, направила до суду клопотання про слухання справи у її відсутність. Позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений, причини неявки суду не повідомляв. За згодою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши зібрані у справі докази, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони у справі 21 квітня 2007 року зареєстрували шлюб у Виконавчому комітеті Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 82, що підтвердужться свідоцтвом про шлюб, виданого 21 квітня 2007 р., серія [NUMBER]. Від спільного шлюбу подружжя має сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого 05.05.2008 р. Виконавчим комітетом Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис №27. Спільне життя між [PERSON] та [PERSON] не склалося через чисельні сварки та конфлікти. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть, шлюбно-сімейні стосунки не підтримуть. Сім»я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. Згідно ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Із змісту ст.112 Сімейного кодексу України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-07 00:00:00

В червні 2014 року позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] і просить визнати їх такими, що втратили право на користування квартирою №43, що по вул. Миру, 1/158 м. Старокостянтинів. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказує, що йому на праві приватної власності належить квартира №43, що знаходиться по вул. Миру, 1/158 м. Старокостянтинів. Крім того, у вказаній квартирі зареєстровані відповідачі [PERSON] та [PERSON], які у ній не проживають. Позивач [PERSON] запропонував відповідачам знятися з реєстрації в квартирі, але останні не погоджуються добровільно це зробити, тому він був вимушений звернутися до суду. Позивач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], які у встановленому порядку оповіщені про час і місце судового засідання, до суду не зявилися. У відповідності до ст.224 ч.1 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить квартира №43, що знаходиться по вул. Миру, 1/158 м. Старокостянтинів на підставі договору дарування від 30.08.2002 року. Встановлено, що в даній квартирі зареєстровані, але більше одного року не проживають відповідачі [PERSON] та [PERSON] В добровільному порядку відповідачі не бажають знятися із реєстрації. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Ці обставини підтверджуються: договором дарування квартири від 30 серпня 2002 року, довідками Старокостянтинівської ЖЕК №038886 від 31.10.2013 року та №042595 від 29.05.2014 року, актами обстеження житлово-побутових умов проживання від 01.11.2013 року та 29.05.2014 року, технічним паспортом на квартиру №43 в житловому будинку №1/158 по вул. Миру м. Старокостянтинів, паспортними даними позивача. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] та [PERSON] відсутні в квартирі №43, що знаходиться по вул. Миру, 1/158 м. Старокостянтинів, понад один рік без поважних причин, а тому втратили право користування цим житлом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

В червні 2014 року позивач звернувся до Київського районного суду м. Одеси з вказаним позовом та просив стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором та договорами поруки в загальному розмірі, 1123275,53 дол. США та 46195,65 грн. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач вказував на те, що між ним та [PERSON] було укладено кредитний договір а в подальшому - ряд доповнень до нього, та такими договорами між сторонами уставлено кредитні правовідносини, за якими позивач надав [PERSON] кредит в загальному розмірі 1429890,94 дол. США та зобов'язався його повернути у строк до 10.12.2014 року згідно погодженого між сторонами графіку платежів. Відповідачі [PERSON] та ТзОВ «Фірма «ТОМЭТ ЛТД» виступили поручителями за зобов'язаннями [PERSON], про що між ними та позивачем підписано відповідні договори. Також банк зазначав, що свої зобов'язання з надання кредиту ним виконані у повному обсязі, однак позичальник та поручителі їх обов'язків з повернення кредиту належним чином не виконують шляхом несплати чергових платежів через що заборгованість позичальника перед банком станом на 08.05.2014 року складає 16925,69 дол. США та 1658,15 грн. та в зв'язку з цим позивач,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

В червні 2014 року позивач звернувся до Київського районного суду м. Одеси з вказаним позовом та просив стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором та договором поруки в загальному розмірі, еквівалентному 544636,30 грн., в солідарному порядку. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач вказав на те, що він є правонаступником кредитора у кредитному договорі №11319733000 що укладено між АКІБ «УКРСИББАНК» та [PERSON], відповідно до умов якого останній отримав кредит в розмірі 27000,00 дол. США із кінцевим строком погашення до 24.03.2015 року, та зобов'язання позичальника за вказаним договором були забезпечені відповідною порукою, що виникла на підставі договору поруки №190376, що було укладено між кредитором та [PERSON], та згідно якої поручитель зобов'язався перед кредитором у тому ж обсязі що й боржник. Позичальник за вказаним кредитним договором свої обов'язки з повернення кредиту виконував неналежним чином, в зв'язку з чим станом на 13.05.2014 року заборгованість позичальника перед кредитором складає 46763,32 дол. США, що еквівалентно 544636,30 грн., а за такого позивач, вказуючи на норми законодавства просив суд задовольнити позов. В судове засідання сторони не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачі про поважні причини своєї неявки суд не повідомили, жодних заяв, клопотань або заперечень не надали. За викладених обставин суд, приймаючи до уваги згоду представника позивача та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

В червні 2014 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом в якому вказав що згідно до рішення Ленінського р/с м. Харкова від 25 квітня 2012 року сплачує аліменти на користь відповідачки на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1000 грн. щомісячно до його повноліття. За час с моменту ухвалення судового рішення його матеріальний стан змінився і він не займається підприємницькою діяльністю перебуваючи на обліку в службі зайнятості де отримує допомогу як безробітний. Щомісячний доход позивача складає 526.45 грн. в зв'язку з чим він не в змозі виплачувати аліменти в розмірі 1000 грн. щомісячно. Прохає зменшити розмір аліментів погоджуючись виплачувати 350 грн. щомісячно. В судове засідання позивач з'явився, позов підтримав посилаючись на підстави в ньому викладені. Відповідачка в судове засідання з'явилась, проти задоволення позову не заперечувала зазначаючи що взагалі не має намір щось отримувати від позивача. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи суду встановив наступне: Рішенням Ленінського р/с м. Харкова від 25.04.2012 року що набуло законної сили 26.06.2012 року, встановлений розмір аліментів що підлягають стягненню з позивача на користь відповідачки в твердій фіксованій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно починаючи з 20.03.2012 року на утримання неповнолітнього [PERSON], 1998 р.н. Згідно до вимог ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішення суду , може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров,я когось із них. Матеріалами справи встановлено що [PERSON] з 20.02.2014 року припинив свою діяльність як фізична особа підприємець і перебуваючи на обліку як безробітний в Харківському МЦЗ з 24.02.2014 року отримав допомогу в загальній сумі 1052.90 грн. Зазначене дозволяє суду зробити висновок про суттєві зміни в матеріальному стані позивача в бік зменшення доходів, а отже і в обґрунтованості позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

В червні 2014 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що він є спадкоємцем після смерті матері - [PERSON], яка померла [INFO]. [PERSON] належить на праві власності земельна ділянка площею 0,50 га, що розташована на території с.Загальці Бородянського району Київської області. Нотаріальною конторою йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що не надано витяг з Державного земельного кадастру на вказану земельну ділянку. Тому просив визнати за ним в порядку спадкування право власності на вказану земельну ділянку. Позивач в судове засідання не з'явився, просив слухати справу без його участі , позов підтримує. Представники відповідачів в судове засідання не з'явились, просили слухати справу без їх участі. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], після смерті якої спадщину прийняв її син [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтва про смерть (а.с.10), спадкової справи (а.с.30-39). На підставі рішення виконкому Загальцівської сільської ради №48 від 28 грудня 1995 року на ім'я [PERSON] виданий державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,50 га, яка розташована на території Загальцівської сільської ради Бородянського району Київської області, що підтверджується копією даного Державного акту [NUMBER] (а.с.14). У зв'язку з відсутністю Витягу з Державного земельного кадастру на вказану земельну ділянку Бородянською державною нотаріальною конторою відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, що підтверджується копією листа (а.с.12). Відповідно до ч.1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Оскільки за життя [PERSON] набула право власності на спірну земельну ділянку, то суд задовольняючи позовні вимоги, вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на неї у порядку спадкування за заповітом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

В червні 2014 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 02 серпня 2008 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою [PERSON] від якого спільних дітей не мають. Сімейне життя з відповідачкою не склалося. Через несумісність характерів між ними виникали сварки, вони втратили повагу один до одного. З лютого 2012 року проживають окремо, не ведуть спільного господарства. Тому вважає, що шлюб між ними існує формально і просив його розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, відповідно до заяви просив слухати справу в його відсутність, позов підтримав, проти примирення заперечував. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 02 серпня 2008 року перебувають в шлюбі зареєстрованому виконавчим комітетом Загальцівської сільської ради Бородянського району Київської області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.5). Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Оскільки позивач позов підтримав, проти примирення заперечував, та враховуючи, що з лютого 2012 року сторони не підтримують сімейно-шлюбних відносин, то суд вважає за необхідне позов задовольнити і шлюб між сторонами розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-04 00:00:00

В червні 2014 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що за укладеним договором від 17 грудня 2010 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 6000 гривень зі сплатою відсотків у розмірі 30% на рік. Відповідач умови кредитного договору належно не виконав і станом на 30 квітня 2014 року утворилась заборгованість в сумі 14820,34 гривні. Просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 14820,34 гривні. Представник позивача в судове засідання не з'явився, відповідно до заяви просив слухати справу без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 17 грудня 2010 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, що підтверджується копіями заяви від 17 грудня 2010 року (а.с.8), довідки про умови кредитування (а.с.9), витягу з умов та правил надання банківських послуг(а.с.10-24). Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с.6-7) станом на 30 квітня 2014 року загальна сума заборгованості по кредитному договору відповідача становить 14820,34 грн. в тому числі: 5984,71 грн. - заборгованість за кредитом; 5766,52 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1887,15 грн. - комісія; 1181,92 грн. - штрафи. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути понесені судові витрати в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

В червні 2014 року позивач звернувся до суду зі вказаним позовом. Позивач зазначив, що між ним та відповідачем був укладений договір, відповідно до умов якого позивач надавав відповідачу кредит на платіжну картку у сумі 6000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Свої зобов'язання Банк виконав ціликом в обговорений у договорі термін, але відповідач зобов'язання в обговорений термін не виконав і не виконує на даний час допускаючи прострочення платежів, у зв'язку з чим за нею виникла заборгованість у розмірі 14073.47 грн. В судовому засіданні представник позивача свої вимоги підтримала. Відповідачка в судове засідання не з'явилась. Заперечень на позов не надала. Згідно до письмової заяви батька відповідачки остання знаходиться в зоні АТО де займається волонтерською діяльністю. Враховуючи відсутність в ЦПК України зазначених підстав як причину зупинення провадження у справі та відсутності доказів перебування [PERSON] в зоні АТО, зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухав представника позивача, яка підтримала свої позовні вимоги посилаючись на підстави, указані у позовній заяві, дослідив матеріали справи, установив наступні факти та відповідні їм правовідносини: між сторонами був укладений кредитний договір від 03 червня 2011 року у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, за яким позивач надав відповідачу кредит у сумі 6000 грн., і який складався з Заяви позичальника, Умов надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою ( с.с. 7-32) Відповідно до розрахунку заборгованості по кредитному договору, заборгованість за [PERSON] станом на 30.05.2014 р. складає 14073.47 грн.( с.с. 5-6). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виповнятися належним чином і в встановлений термін відповідно до умов договору. Таким чином, відповідач будучи зобов'язаним щомісячно вносити платежі по договору , припинив виконувати взяті на себе зобов'язання допускаючи прострочення платежів . На підставі ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Оскільки відповідачем заперечень на позовну заяву не надано, суд змушений розглядати справу на підставі наданих доказів і вважає що є всі підстави для задоволення позову. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягнення судовий збір на користь позивача розмірі 243.60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

В червні 2014 року позивач звернувся до суду зі вказаним позовом. Позивач зазначив, що між ним та відповідачем був укладений договір, відповідно до умов якого позивач надавав відповідачу кредит на платіжну картку у сумі 8000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Свої зобов'язання Банк виконав ціликом в обговорений у договорі термін, але відповідач зобов'язання в обговорений термін не виконав і не виконує на даний час допускаючи прострочення платежів, у зв'язку з чим за ним виникла заборгованість у розмірі 23726.47 грн. В судовому засіданні представник позивача свої вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився. Заперечень на позов не надав. У відповідності до вимог ст. ст. 74,76 ЦПК України судом вживались заходи для виклику відповідача. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухав представника позивача, яка підтримала свої позовні вимоги посилаючись на підстави, указані у позовній заяві, дослідив матеріали справи, установив наступні факти та відповідні їм правовідносини: між сторонами був укладений кредитний договір від 11.06. 2008 року у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, за яким позивач надав відповідачу кредит у сумі 8000 грн., і який складався з Заяви позичальника, Умов надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою. Відповідно до розрахунку заборгованості по кредитному договору, заборгованість за [PERSON] станом на 30.05.2014 р. складає 23726.47 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виповнятися належним чином і в встановлений термін відповідно до умов договору. Таким чином, відповідач будучи зобов'язаним щомісячно вносити платежі по договору , припинив виконувати взяті на себе зобов'язання допускаючи прострочення платежів . На підставі ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Оскільки відповідачем заперечень на позовну заяву не надано, суд змушений розглядати справу на підставі наданих доказів і вважає що є всі підстави для задоволення позову. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягнення судовий збір на користь позивача розмірі 243.60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved