Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась кредитна спілка «Партнер» з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості. Позов мотивований тим, що між КС «Партнер» та [PERSON] було укладено договір кредиту № КСНП-0000278 від 03.09.2014 року, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 15 824, 00 гривень з процентною ставкою 70 % річних строк використання 36 місяців, цільове використання: погашення боргу. З метою забезпечення своєчасності виконання зобов'язань за договором кредиту було укладено договори поруки № 0000278-П, № 0000278/1-П та № 0000278/2-П від 03.09.2014 року. В порушення умов договору [PERSON] несвоєчасно виконує свої зобов'язання щодо погашення кредиту. Станом на 25.05.2015 року заборгованість за кредитним договором становить 50 653, 96 гривень, з яких: 14 304, 37 гривень - залишок суми кредиту, 1 930, 91 гривень - відсотки за користування кредитом, 34 418, 68 - відсотки за несвоєчасну сплату кредиту. Про необхідність виконати зобов'язання за кредитним договором в добровільному порядку відповідачам направлялися досудові вимоги № 488, № 489, № 490, № 491 від 20.05.2015 року, проте залишились без виконання. Вище викладене й стало підставою для звернення до суду позивача із вимогою про солідарне стягнення з [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на користь КС «Партнер» заборгованості за договором кредиту № КСНП-0000278 від 03.09.2014 рокув розмірі 24 350, 00 гривень. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити, аргументуючи його мотивами викладеними в позовній заяві. Відповідачі повторно не з'явились в судове засідання, хоча належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи. Про причини неявки суду не повідомлено. Суд, враховуючи думку представника позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 03.09.2014 року між КС «Партнер» та [PERSON] був укладений договір кредиту № КСНП-0000278, відповідно до якого кредитодавець зобов'язався надати [PERSON] кредит у розмірі 15 824, 00 гривень з процентною ставкою 70 % річних, строком до 03.09.2017 року, цільове використання: погашення боргу.(а.с. 6-7) Між сторонами визначено графік розрахунків з повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом. (а.с. 7 (зворот)) [PERSON] позивачем 03.09.2014 року було видано кредит в сумі 15 824, 00 гривень, що підтверджується видатковим касовим ордером від 03.09.2014 року. (а.с. 15) Згідно п. 4.1. договору кредиту № КСНП-000078 від 03.09.2014 року сторони домовились, що погашення кредиту та відсотків за користування кредитом здійснюватиметься в терміни не рідше та у сумах не менших, ніж вказано в таблиці № 1 Додатку до цього договору, що є його невід'ємною частиною (графік погашення кредиту). Відповідно до п. 4.2. вказаного договору плата за весь час користування кредитом становить 70 % річних на фактичний залишок суми кредиту за весь час користування ним, які сплачуються щомісячними платежами згідно графіку погашення кредиту. Згідно п. 4.4. договору кредиту № КСНП-0000278 від 03.09.2014 року при порушені п. 4.1. цього договору кредитодавець має право нарахувати додатково 1 % за кожен день простроченості від залишку суми кредиту, які сплачуються позичальником за весь період прострочення. В забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором № КСНП-0000278 від 03.09.2014 року, було укладено ряд договорів поруки між КС «Партнер» та поручителями, а саме: договір поруки № 0000278-П від 03.09.2014 року(поручитель [PERSON]В.), договір поруки № 0000278/1-П від 03.09.2014 року(поручитель [PERSON].), договір поруки № 0000278/2-П від 03.09.2014 року(поручитель [PERSON]В.). (а.с. 8-10) Судом встановлено, що [PERSON] змінила своє прізвище з «Шпіта» на «Юдіна», що підтверджується довідкою з адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України у Вінницькій області від 04.06.2015 року. (а.с. 15) За договорами поруки № 0000278-П від 03.09.2014 року, № 0000278/1-П від 03.09.2014 рокута № 0000278/2-П від 03.09.2014 року, поручителі зобов'язались перед кредитором відповідати в повному обсязі за зобов'язаннями [PERSON], що випливають з договору кредиту № КСНП-0000278 від 03.09.2014 року, усіх додаткових договорів до нього, які можуть бути укладені в майбутньому, щодо повернення отриманої суми кредиту, несплачених відсотків, сплати неустойки та відшкодування збитків, завданих кредитодавцю. (а.с. 8-10) Згідно п. 3.1.1. договору кредиту № КСНП-0000278 від 03.09.2014 року кредитодавець має право вимагати дострокового повернення всієї суми залишку кредиту та сплати відсотків у разі затримання сплати позичальником частини кредиту та/або відсотків за користування кредитом більше як на один календарний місяць. Договорами поруки № 0000278-П від 03.09.2014 року, № 0000278/1-П від 03.09.2014 рокута № 0000278/2-П від 03.09.2014 року, передбачено, що поручителі зобов'язуються солідарно відповідати перед кредитодавцем за порушення зобов'язань [PERSON] На адресу [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] позивачем 20.05.2015 року направлялись вимоги щодо погашення заборгованості. (а.с. 24-27) Однак, вимоги позивача залишені відповідачами без належного реагування. Згідно письмового розрахунку, наданого позивачем, заборгованість [PERSON] за договором кредиту № КСНП-0000278 від 03.09.2014 року станом на 25.05.2015 року становить 50 653, 96 гривень, з яких: 14 304, 37 гривень - залишок суми кредиту, 1 930, 91 гривень - відсотки за користування кредитом, 34 418, 68 - відсотки за несвоєчасну сплату кредиту. (а.с. 5) Судом перевірено розрахунок заборгованості, здійснений позивачем, і встановленого його відповідність умовам договору кредиту № КСНП-0000278 від 03.09.2014 року. Заборгованість [PERSON] перед позивачем не погашена. Протягом тривалого часу ніяких розрахунків відповідач не веде, відповідно, ухиляється від виконання зобов'язань, взятих на себе згідно договору кредиту. Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п. 3. ч. 1 ст. 3 ЦК України. У відповідності до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 цієї глави («Позика»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Статтею 627 ЦК України закріплений принцип свободи договору, згідно якого сторони вільні в укладені договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості. Згідно ст. 530 ЦК України, зобов'язання підлягає виконанню у строк встановлений договором. Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна умов договору не допускається. Згідно положень ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, відповідно до ст. 611 ЦК України. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню. Предметом виконання як невід'ємним елементом виконання договору є ті конкретні суб'єктивні права і конкретні юридичні обов'язки для набуття, здійснення і виконання яких конкретні суб'єкти права вступають в конкретні правовідносини і, відповідно, до вимог норми права, що реалізується, вчиняються належні правомірні дії. Кредитний договір № КСНП-0000278 від 03.09.2014 року, а так само й договори поруки № 0000278-П від 03.09.2014 року, № 0000278/1-П від 03.09.2014 рокута № 0000278/2-П від 03.09.2014 року, є домовленість сторін цих договорів, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України. Предметом виконання як невід'ємним елементом виконання договору є ті конкретні суб'єктивні права і конкретні юридичні обов'язки для набуття, здійснення і виконання яких конкретні суб'єкти права вступають в конкретні правовідносини і, відповідно, до вимог норми права, що реалізується, вчиняються належні правомірні дії. Суд вважає, що відповідачами порушено вимоги ст. 526 ЦК України, згідно якої зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а також вимоги ст. 1049 ЦК України, яка вказує, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику в строк та в порядку, встановленому договором. Враховуючи ч. 1, ч. 2 ст. 554 ЦК України, боржник і поручителі відповідають перед кредитором, як солідарні боржники. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Добровільно провести розрахунок по заборгованості за кредитним договором відповідачі не бажають, тому сума боргу підлягає стягненню в примусовому порядку. Враховуючи вище викладене, а також ст. 16 ЦК України, згідно якої суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, суд приходить до висновку, що в даному випадку існують підстави для захисту прав позивача, шляхом солідарного стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за договором кредиту № КСНП-0000278 від 03.09.2014 року в розмірі 24 350 (двадцять чотири тисячі триста п'ятдесят) гривень 00 копійок. Враховуючи положення ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 243, 60 гривень в рівних частках - по 60, 90 гривень з кожного. Судом прийнято до уваги, що солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено. На що також звернув увагу Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в Постанові Пленуму № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах». На підставі викладеного,

Outcome: approved