Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області звернулася Білоцерківська центральна районна лікарня з цивільним позовом до [PERSON] про стягнення завданої шкоди, мотивуючи його тим, що вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01 березня 2011 року [PERSON] визнано винним у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 186 КК України, та призначено покарання по ст. 186 ч. 1 КК України 1 рік позбавлення волі, по ст. 185 ч. 2 КК України 3 роки позбавлення волі, по ст. 185 ч. 3 КК України 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 70 ч. 1 КК України, шляхом поглинання більш суворим покаранням менш суворого призначено відповідачу міру покарання п»ять років 6 місяців позбавлення волі. Однак, матеріальної шкоди, завданої Білоцерківській центральній районній лікарні не стягнуто. Позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 20 000,00 грн. матеріальної шкоди. В відкрите судове засідання представник позивача не зявилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлено належним чином, представник позивача подала до суду, через канцелярію суду, заяву, в якій просить слухати справу без участі представника позивача, на задоволенні позову наполягає. Відповідач в відкрите судове засідання не з»явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Оглянувши матеріали справи та дослідивши наявні в ній докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], в період часу з 01.01.2010 року по 12.09.2010 року скоїв злочини, передбачені ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 186 КК України. Вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01 березня 2011 року [PERSON] визнано винним у скоєнні злочинів передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 186 КК України і призначено покарання: по ст. 186 ч. 1 КК України 1 рік позбавлення волі, по ст. 185 ч. 2 КК України 3 роки позбавлення волі, по ст. 185 ч. 3 КК України 5 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч. 1 КК України шляхом поглинення більш суворим покаранням менш суворого призначено [PERSON] міру покарання - пять років та шість місяців позбавлення волі та стягнуто на користь постраждалих осіб: [PERSON], [PERSON], [PERSON], Рудійко, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]., [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] суми завданих матеріальних збитків. Як встановлено вироком суду, 22. 01.2010 року [PERSON], умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, шляхом підбору ключа, проник до приміщення Білоцерківської ЦРЛ, що в м. Біла Церква, Київської області по вулиці Тімірязєва, 6, де в відділенні променевої терапії, через незачинені двері проник до приміщення кабінету флюорографії, звідки таємно від оточуючих, шляхом від»єднання кабелів, викрав комплектуючі обладнання автоматизованого робочого місця рентген-лаборанта для приймача малодозованого з цифровою обробкою зображення, а саме системний блок з встановленим на ньому спеціальним програмним забезпеченням, модем та блок безперебійного живлення, вартістю 20000,00 грн., які належали Білоцерківській ЦРЛ, після чого з місця скоєння злочину зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд. В результаті злочинних дій [PERSON] Білоцерківській ЦРЛ заподіяна матеріальна шкода на суму 20000,00 грн.. Білоцерківській ЦРЛ збитки відповідачем не відшкодовано. Як зазначено у вироку суду, [PERSON] розкаюється в скоєному, не заперечує проти відшкодування всіх цивільних позовів, заявлених потерпілими. Розмір заподіяної шкоди позивачу відповідачем підтверджується і копією рахунку на оплату, викраденого [PERSON] обладнання, яке було придбано, згідно договору, укладеного між позивачем та ТОВ «Телеоптик». Як зазначено у п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.92 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450 ЦК шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою,яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Таким чином, суд вважає доведеними заявлені позовні вимоги, і тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України, підлягають до стягнення з відповідача на користь держави судові витрати, а саме: 243 грн. 60 коп. судового збору. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved