Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-15 00:00:00

В травні 2014 року Міське комунальне підприємство «Херсонтеплоенерго» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач зареєстрована та проживає в квартирі [ADDRESS], є абонентом МКП «Херсонтеплоенерго» та користується послугами з централізованого опалення. На протязі тривалого часу належним чином не сплачує плату за спожиту теплову енергію, у зв'язку з чим утворилася заборгованість за період з грудня 2005 року по травень 2014 року в сумі 2798,72 грн. Просив суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, 416,18 грн. -інфляційних витрат, 270,48 грн. - три відсотка річних та понесені судові витрати. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги, з урахуванням заяви про їх уточнення, підтримав повністю та просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 3485 грн. Відповідач позов визнала частково, звернулись до суду із заявою про застосування строків позовної давності. Свої заперечення мотивувала тим, що борг нараховано за межами строків позовної давності. Крім того, вона зазначила, що її квартира має меншу площу, ніж вказано позивачем в розрахунках, відтак, заборгованість має бути перераховано. Заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що відповідач зареєстрована та проживає в квартирі [ADDRESS], в є абонентом МКП «Херсонтеплоенерго» та користується послугами з централізованого опалення. Оскільки послуги з теплопостачання надавалися належним чином (докази іншого в матеріалах справи відсутні), враховуючи вимоги ст. 24 Закону України «Про теплопостачання», положення Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та ст.ст. 525, 526, 628, 630 ЦК України, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості, що утворилась. При цьому суд не приймає до уваги доводи відповідача відносно того, що позивачем нарахована заборгованість за період, який виходить за межі трирічного строку позовної давності. Оскільки відповідно до положень ст.ст. 256, 257, 267 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. З матеріалів справи вбачається, що відповідачем періодично здійснювалось платежі в більшому розмірі, ніж було нараховано до сплати, а також оплачувалися спожиті послуги за минулий період тоді, коли нарахування платежів не здійснювались, що свідчить про визнання нею заборгованості та вказує на переривання строку позовної давності. Таким чином, вчиненням відповідачем дій, що свідчать про визнання нею боргу, неодноразово переривались строки позовної давності, тому суд вважає, що заборгованість відповідача по оплаті послуг з централізованого опалення нарахована в межах строків позовної давності. Не є також обґрунтованими доводи відповідача і відносно того, що її заборгованість має бути перераховано, у зв'язку з тим, що її квартира має меншу площу, ніж вказано позивачем в розрахунках. Оскільки в будинку, де мешкає відповідач, встановлений прибор обліку теплової енергії. Нарахування за послуги опалення мешканцям будинку проводяться з урахуванням показників обліку відповідно до площі квартир, тобто вартість спожитої теплової енергії розподіляється між мешканцями будинку відповідно площі їх квартир. Перерахунок розміру платежів, зокрема, у зв'язку з уточненням площі квартири здійснюється за заявою споживача та з моменту находження такої заяви. Перерахунок за минулий період приведе до порушення прав інших мешканців будинку, а тому є неприпустимим. За поясненнями відповідача вона звернулась із завою про перерахунок заборгованості під час розгляду цієї справи. Отже, підстави для перерахування заборгованості за минулий період до подання відповідною заяви відсутні. Визначаючи суму заборгованості, що підлягає стягненню, суд виходить з того, що заборгованість відповідача за період з грудня 2005 року по травень 2014 року по оплаті послуг з централізованого опалення складає 2798,72 грн. Крім того, позивачем нараховано інфляційні витрати - 416,18 грн. та 270,48 грн. - три відсотка річних на вказану суму заборгованості. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в сумі 3485 грн. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 243,6 грн.

Outcome: approved