Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернувся [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання інформації такою, що не відповідає дійсності, відшкодування моральної шкоди з вимогами визнати інформацію, розповсюджувану [PERSON] та [PERSON] про те, шо позивач присвоїв їхні кошти, такою, що не відповідає дійсності. Стягнути з [PERSON] та [PERSON] на користь позивача по 5000 грн. за завдану моральну шкоду. Позов мотивовано тим, що після проведених робіт по утепленню фасаду квартир сторін спору відповідачі звинуватили позивача в присвоєнні частини грошей, які були витрачені на роботи по утепленню фасаду будинку. Поширювали інформацію серед сусідів про те, що позивач присвоїв собі частину спільних коштів на утеплення фасаду будинку. Позивач зазначає, що своїми діями відповідачі принизили честь гідність та ділову репутацію позивача, завдали моральної шкоди, у звязку з цим погіршився стан здоров'я позивача, співмешканці будинку перестали вітатись з позивачем. Вищевказане і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував. Інші учасники в судове засідання не зявилися, хоча повідомлялись належним чином повідомлення про причини неявки до суду не надійшло. Судом по справі встановлені наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини: В судовому засіданні позивач вказав, що підтвердженням обставин вказаних в позові є лише його пояснення, в яких він повідомив, що після проведених робіт по утепленню фасаду квартир сторін спору, відповідачі звинуватили позивача в присвоєнні частини грошей, які були витрачені на роботи по утепленню фасаду будинку та поширювали вказану інформацію серед сусідів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих доказів. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. За змістом ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення цивільного права, має право на їх відшкодування; збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або 'пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно зі ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Ст. 275 ЦК України визначено, що фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Захист особистого немайнового права здійснюється способами, встановленими главою 3 цього Кодексу. Захист особистого немайнового права може здійснюватися також іншим способом відповідно до змісту цього права, способу його порушення та наслідків, що їх спричинило це порушення. Ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Ст. 58 ЦПК України, встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Суд звертає увагу, що в процесі розгляду даної справи позивачу розяснювалось положення ст. 60 ЦПК України, якою встановлено, що кожна сторона зобовязана до вести ті обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позов необґрунтований, позивачем не надано жодного доказу на обґрунтування вимог вказаних в позові. Визначаючись, щодо вимог про стягнення з відповідачів на користь позивача моральної шкоди в розмірі 5000 грн. з кожного, суд враховує а.1 п.9 Постанови Пленуму Верховного суду України « Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995р., яким визначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Відповідно до а. 2, п.5 вищевказаної постанови обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Позивач зазначає, що йому спричинено моральну шкоду, що виразилась в душевних стражданнях, погіршенні життя, суд, дослідивши матеріали справи оцінивши докази в їх сукупності вважає, що вимоги позивача про відшкодування йому моральної шкоди безпідставні та необґрунтовані, позивачем на недано доказів, шодо наявності такої шкоди, протиправних дій відповідачів наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням відповідачів та вини останніх в її заподіянні, а тому не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed