Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

В червні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та об-ґрунтовує його тим, що відповідачі розповсюдили листівки під назвою «Тільки усі разом ми зможемо навести лад на нашій з Вами землі». В цих листівках міститься інформація про те, що позивачу належить квартира [ADDRESS] та квартира [ADDRESS]. Крім того, відповідачі роз-містили цю інформацію на інтернет-сторінці www.hromadaschaslyve.com.ua. [PERSON] ніколи не був власником цих обєктів нерухомого майна. Тому він просить суд визнати недостовірною інформацію, розповсюджену в листівці під назвою «Тільки усі разом ми зможемо навести лад на нашій з Вами землі» та на інтернет-сторінці www.hromada schaslyve.com.ua, зі змістом: «[PERSON]: квартира [ADDRESS], квартира [ADDRESS]»; а також зобовязати відповідачів спростувати поширену ними інформацію шляхом розміщення копії рішення суду на інтернет-сторінці www.hromadaschaslyve.com.ua. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримує позов та просить суд задовольнити його. Представник відповідача [PERSON] не зявилась у судове засідання. Вона за-вчасно у встановленому порядку повідомлена про час та місце розгляду цивільної спра-ви. Ця обставина підтверджується її особистим підписом в довідці (а.с.53). Вислухавши пояснення представника позивача [PERSON] та дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких під-став. Встановлено, що на території с. Щасливе Бориспільського району були розпов-сюджені листівки під назвою «Тільки усі разом ми зможемо навести лад на нашій з Вами землі» (а.с.9), автором якої вказаний голова ГС «Громада Щасливого» [PERSON] Зі змісту цієї листівки вбачається, що [PERSON] належить квартира [ADDRESS] та квартира [ADDRESS]. Відповідно до ч.2 ст.302 ЦК України особа, яка поширює інформацію, зобовязана переконатись в її достовірності. Згідно з ч.1 ст.227 цього Кодексу фізична особа, особисті немайнові права якої по-рушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на спросту-вання цієї інформації. З інформаційної довідки з реєстрів речових прав на нерухоме майно та прав влас-ності на нього №48001358 від 19 листопада 2015 року (а.с.54-56) вбачається, що позивач не є власником квартири [ADDRESS] та квартири [ADDRESS]. Поширення цієї інформації відносно [PERSON] порушує особисте немайнове право на достовірну інформацію про його особу. З огляду на це суд вважає, що з метою відновлення цього права належить визнати недостовірною інформацію, розповсюджену в листівці під назвою «Тільки усі разом ми зможемо навести лад на нашій з Вами землі», зі змістом: «[PERSON]: квартира [ADDRESS], квартира [ADDRESS]». Крім того, на інтернет-сторінці www.hromadaschaslyve.com.ua також була викладена інформація про те, що позивачу належить квартира [ADDRESS] та квартира [ADDRESS]. Ця обставина під-тверджується роздруківкою з цієї інтернет-сторінки (а.с.50-51). Як розяснив Пленум Верховного Суду України в абз.1 п.12 постанови №1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інфор-маційного матеріалу та власник веб-сайта, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві. Дані про власника веб-сайта містяться в адміністратора систе-ми реєстрації та обліку доменних назв та адреси українського сегмента мережі Інтернет. За правилом ч.1 ст.60 ЦПК України позивач зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Встановлено, що представник позивача [PERSON] не надав жодного доказу на під-твердження того, що ГС «Громадя Щасливого» є власником інтернет-сторінки www. hromadaschaslyve.com.ua. Крім того, в роздруківці з цієї інтернет-сторінки відсутні відо-мості про те, що авторами інформаційного матеріалу є відповідачі. З огляду на це суд вважає, що підстави для визнання недостовірною інформації, розповсюдженої на інтернет-сторінці www.hromadaschaslyve.com.ua, та для зобовязання відповідачів спростувати цю інформацію шляхом розміщення копії рішення суду на інтернет-сторінці www.hromadaschaslyve.com.ua відсутні. У задоволенні позову в частині цих вимог належить відмовити. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові ви-трати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві про-порційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Встановлено, що [PERSON] сплатив судовий збір в розмірі 974 гривень 40 копі-йок (243,60 + 730,8). Ця обставина підтверджується квитанціями (а.с.1, 22). Предявлений ним позов задоволений частково. З огляду на це суд вважає, що з ГС «Громада Щасливого» на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 243 гривень 60 копійок.

Outcome: approved