Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-10 00:00:00

Державна іпотечна установа звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до укладеного Публічним акціонерним товариством «Енергобанк» (далі - ПАТ «Енергобанк») договору про іпотечний кредит від 28.05.2012 року №32-ДІУ [PERSON] отримав кредит у сумі 120000 грн. зі сплатою процентів у розмірі 14,5% річних строком з 28.05.2012 року по 28.05.2028 року, включно, для придбання у власність окремої квартири. Відповідач [PERSON] зобов`язався здійснювати погашення кредиту та сплату процентів за користування ним щомісячно ануїтетними платежами в сумі не менше 1610,48 грн. З метою забезпечення виконання зобов`язання [PERSON] був укладений договір поруки №32-ДІУ-П-1 від 28.05.2012 року між ПАТ «Енергобанк» та [PERSON] , відповідно до якого останній взяв на себе обов`язок відповідати за зобов`язаннями [PERSON] за договором про іпотечний кредит від 28.05.2012 року №32-ДІУ. Між позивачем та ПАТ «Енергобанк» був укладений договір відступлення права вимоги від 11.07.2012 року №387/12, згідно якого позивачу було передано усі права вимоги за вищевказаними договором про іпотечний кредит, іпотечним договором та договором поруки. Рішенням Троїцького районного суду Луганської області від 18.12.2015 року по справі №433/2112/15-ц з відповідачів було стягнуто в солідарному порядку заборгованість за вказаним іпотечним договором станом на 13.07.2015 року в сумі 122067,34 грн. та судовий збір у сумі 610,34 грн. з кожного відповідача. На день звернення до суду з цим позовом заборгованість за кредитом не погашена і вищевказане рішення суду відповідачами не виконане. Відповідач [PERSON] станом на 19.07.2018 року не виконує належним чином зобов`язання і має заборгованість за нарахованими відсотками та пенею на непогашений залишок заборгованості по основному боргу та відсоткам за рішенням суду за період з 13.07.2015 року по 08.06.2018 року в загальному розмірі 47934,34 грн. Просив стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] заборгованість за договором про іпотечний кредит від 28.05.2012 року №32-ДІУ у сумі 47934,34 грн., а також стягнути з [PERSON] , [PERSON] судові витрати у розмірі 1762 грн. Представник позивача Державної іпотечної установи Подольський А.Ю. в судовому засіданні підтримав заявлений позов підтвердив доводи, викладені в позовній заяві. Додатково пояснив, що зараз до стягнення заявлені відсотки за користування кредитом. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог. Суду пояснив, що в 2012 році він взяв кредит в ПАТ «Енергобанк», який сплачував до травня 2014 року. В червні 2014 року банк виїхав з м. Луганськ і він не зміг погасити кредит. Він жив в м. Луганську до серпня 2014 року, після чого разом з родиною виїхав на проживання до м. Сєвєродонецьк. Наприкінці 2019 року він довідався про існування двох судових рішень про стягнення з нього заборгованості. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, в якій заперечував проти задоволення позовних вимог. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. 28.05.2012 року ПАТ «Енергобанк» та [PERSON] уклали договір про іпотечний кредит, згідно із умовами якого позичальник отримав кредит у сумі 120000 грн. зі сплатою процентів за його користування у розмірі 14,5% річних в порядку, на умовах та в строки визначені договором, зі строком остаточного погашення кредиту не пізніше 28.05.2028 року для придбання у власність окремої квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією договору про іпотечний кредит від 28.05.2012 року №32-ДІУ (п. 1.1. 1.2.). Згідно з положеннями п. 1.1. вищевказаного договору про іпотечний кредит, позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використати та повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором. Відповідно до п. 2.4. вищевказаного договору про іпотечний кредит, позичальник зобов`язується до 28 числа кожного місяця, починаючи з наступного після укладення договору місяця, здійснювати повернення кредиту та сплачувати нараховані кредитором відсотки за користування кредитом ануїтетними платежами в сумі, не менше 1610,48 грн., відповідно до графіку погашення кредиту шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань на рахунок № [NUMBER] , відкритий у кредитора. Останній платіж позичальник зобов`язується здійснити не пізніше 28.05.2028 року. 28.05.2012 року ПАТ «Енергобанк» як кредитор, [PERSON] як поручитель та [PERSON] як боржник уклали договір поруки №32-ДІУ-П-1, відповідно до якого [PERSON] взяв на себе обов`язок солідарно відповідати в повному обсязі за зобов`язаннями [PERSON] за договором про іпотечний кредит від 28.05.2012 року №32-ДІУ (п. 1 договору поруки). Відповідно до положень п. 3.1. - 3.2. вищевказаного договору поруки поручитель відповідає за зобов`язаннями згідно з договором про іпотечний кредит перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, тощо. Відповідальність поручителя і боржника є солідарною. 11.06.2012 року ПАТ «Енергобанк» передало Державній іпотечній установі всі права вимоги за договором про іпотечний кредит від 28.05.2012 року №32-ДІУ, іпотечним договором від 28.05.2012 року №32-ДІУ та договором поруки від 28.05.2012 року №32-ДІУ-П-1, що підтверджуються копією договору відступлення права вимоги від 11.06.2012 року №387/12. Таким чином, Державна іпотечна установа стала правонаступником всіх прав та обов`язків ПАТ «Енергобанк» за вищевказаними договорами. Заочним рішенням Троїцького районного суду Луганської області від 18.12.2015 року по справі №433/2112/15-ц, яке набрало законної сили 30.01.2018 року, з [PERSON] та [PERSON] було солідарно стягнуто заборгованість за договором про іпотечний кредит від 28.05.2012 року №32-ДІУ станом на 13.07.2015 року в сумі 122067,34 грн., яка складається з основної суми боргу у розмірі 113775,70 грн., відсотків 21860,99 грн., інфляційних нарахувань в сумі 4400,48 грн., нарахованих відсотків в сумі 7570,56 грн., інфляційних втрат в сумі 721,08 грн. Згідно з\~ довідкою про стан заборгованості за договором про іпотечний кредит від 28.05.2012 року №32-ДІУ відповідач [PERSON] станом на 19.07.2019 року має заборгованість згідно рішення суду в сумі 123288,01 грн. та заборгованість кредитом, який складається з відсотків за період з липня 2015 року по червень 2018 року в розмірі 47934,34 грн. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто. В силу вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідачі дійсно не виконали зобов`язання та не сплатили заборгованість за вказаним договором про іпотечний кредит в сумі 123288,01 грн., яка була стягнута з них відповідно до судового рішення від 18.12.2015 року по справі №433/2112/15-ц. Зі змісту заочного рішення від 18.12.2015 року по справі №433/2112/15-ц вбачається, що кредитор скористався своїм правом, передбаченим п. 5.3.3. договору про іпотечний кредит від 28.05.2012 року №32-ДІУ та звернувся до суду з вимогами про дострокове повернення кредиту та нарахованих відсотків, які судом були задоволені в повному обсязі. Звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Якщо у рішенні про стягнення заборгованості за кредитним договором, така заборгованість указана в повному обсязі, то в такому випадку кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів. При цьому суд враховує висновок, який був зроблений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04.07.2018 року по справі №310/11534/13-ц. Наведене свідчить про те, що нарахування відсотків за користування кредитом за період з липня 2015 року по червень 2018 року в розмірі 47934,34 грн. було здійснено безпідставно, що має наслідком відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати позивачу за рахунок\~ відповідачів не відшкодовуються, оскільки суд дійшов висновку про відмову в задовленні позовних вимог.

Outcome: dismissed