Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

В травні 2016 року ТОВ «АК «[PERSON] долина» звернулося до суду з позовм до [PERSON] та [PERSON] про відшкодування завданих збитків, посилаючись на те, що ТОВ «АК «[PERSON] долина» під урожай 2015 року використовувало земельні ділянки: -№ 187 площею 3,1864 га та земельну ділянку № 610 площею 3,4237 га на підставі договору на управління спадщиною № 6 від 17 травня 2013 року укладеного з Великорусавською сільською радою Томашпільського району Вінницької області; -№ 194 площею 2.6758 га га підставі договору оренди землі укладеного 06 листопада 2008 року з [PERSON]; -№ 547 площею 2,5410 га на підставі договору оренди землі укладеного 06 листопада 2008 року з [PERSON] 16 травня 2015 року працівниками позивача було виявлено знищені посіви цукрового буряка на земельній ділянці № 187 та № 194, які розташовані на полі № 10015050 «За лісосмугою» та на земельній ділянці № 610, яка розташована на полі № 10015292 «Табори». А також на земельній ділянці № 547, яка розташована на полі № 1001527 «Балки», знищені посіви соняшника. Дані посіви були знищені шляхом дискування [PERSON] та [PERSON] По даному факту позивачем було подано заяву до Томашпільського РВ УМВС України у Вінницькій області на підставі якої працівниками поліції було встановлено факт знищення посівів цукрового буряка та соняшника на використовуваних ТОВ «АК «[PERSON] долина» земельних ділянках та розпочато кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 12015020290000126 від 06 квітня 2015 року. В результаті неправомірних дій відповідачів [PERSON] та [PERSON] ТОВ «АК «[PERSON] долина» було завдано збитки. Так, на оброблення земельних ділянок позивачем витрачено 165027,35 грн, з яких: -53465,36 грн - збитків по знищенню посівів цукрового буряка на земельній ділянці № 187 площею 3,1864 га, яка розташована на полі № 10015050 «За лісосмугою»; -44897,89 грн збитків по знищенню посівів цукрового буряка на земельній ділянці № 194 площею 2,6758 га, яка розташована на полі № 10015050 «За лісосмугою»; -41446,51 грн збитків по знищенню посівів цукрового буряка на земельній ділянці № 610 площею 3,4237 га, яка розташована на полі № 10015292 «Табори»; -25217,59 грн збитків по знищенню посівів соняшника на земельній ділянці № 547 площею 2,5410 га, яка розташована на полі № 10015270 «Балки». У витрачені кошти враховано вартість дизельного палива, мінеральних добрив, засобів захисту рослин, насіння, оплату праці з нарахуваннями та загальновиробничі витрати. Крім того, позивач міг би отримати упущену вигоду від посівів цукрового буряка, які були знищені на земельних ділянках № 187, № 194 та № 610 568928 грн та 40188 грн - від посівів соняшника, які були знищені на земельній ділянці № 547. Загальний розмір збитків складає 774143,35 грн. В звязку з чим позивач вимушений звернутися до суду, який просить стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ТОВ «АК «[PERSON] долина» завдані збитки в розмірі 774134,35 грн та судові витрати по справі. Ухвалою Томашпільського районного суду Вінницької області від 16 червня 2016 року до участі у розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору було залучено Великорусавську сільську раду Томашпільського району Вінницької області. Ухвалою Томашпільського районного суду Вінницької області від 20 квітня 2017 року задоволено заяву представника позивача [PERSON] та залучено до участі у розгляді справи в якості співвідповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовну заяву підтримав, посилаючись на обставини зазначені у ній. Представник відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову зазначивши, що ТОВ «АК «[PERSON] долина» не було законним користувачем тих земельних ділянок щодо яких йому було завдано збитків, оскільки земельні ділянки № 187 та № 610 позивач використовував на підставі договору про управління спадщиною № 6 від 17 травня 2013 року, укладений між ТОВ «АК «[PERSON] долина» та Великорусавською сільською радою Томашпільського району Вінницької області. Проте, 05 листопада 2014 року після смерті [PERSON] його спадкоємець [PERSON], отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку № 610, а 28 січня 2015 року [PERSON], отримала свідоцтво про право власності на земельну ділянку № 187. Зазначив, що останні повідомляли Великорусавську сільську раду, яка є установником управління про оформлення ними спадщини шляхом подання письмових заяв. Однак, сторони договору на управління спадщиною даний факт проігнорували, тому на підставі розпорядження Томашпільської РДА 02 квітня 2015 року [PERSON] та [PERSON] отримали земельні ділянки, виділені в натурі на місцевості і лише тоді почали обробіток землі залучивши для цього [PERSON] та [PERSON] Також вказав, що земельні ділянки № 194 та № 547 належні [PERSON] та [PERSON] ТОВ «АК «[PERSON] долина» використовувало на підставі договорів оренди земельних ділянок строк дії яких закінчився 12 січня 2015 року. Письмовими заявами [PERSON] та [PERSON] повідомили ТОВ «АК «[PERSON] долина» про відсутність наміру продовження строку дії договорів оренди, в звязку з чим просили після збору урожаю 2014 року ніяких робіт на їх земельних ділянках не проводити. Розпорядженням Томашпільської РДА № 84 від 12 березня 2015 року [PERSON] та [PERSON] було виділено земельні ділянки № 194 та № 547 відповідно, а 02 квітня 2015 року на даних земельних ділянках було відбито межі земельної ділянки та встановлено межові знаки. Наголосив, що [PERSON] та [PERSON] допомагали обробляти земельні ділянки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] за усною домовленістю. Урожай отримували [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Крім того, заперечив проти задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідачів упущеної вигоди, оскільки сума упущеної вигоди ґрунтується на припущеннях так як була вирахувана самим позивачем, а не відповідною комісією РДА, як того вимагає чинне законодавство України. Разом з тим, постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 10 січня 2017 року, що залишена без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду у цій же справі встановлено відсутність підстав для обрахунку збитків комісією Томашпільської РДА. В звязку з чим просив відмовити у задоволенні позову та стягнути з ТОВ «АК «[PERSON] долина» на користь [PERSON]М, та [PERSON] судові витрати за надання правової допомоги у розмірі по 9705 грн кожному. Представник Великорусавської сільської ради Томашпільського району Вінницької області в судове засідання не зявився, однак голова сільської ради надіслав на адресу суду заяву, в якій просить розглянути справу у відсутність їх представника, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що після смерті чоловіка [PERSON] їй у спадщину залишилася земельна ділянка, розташована на території Великорусавської сільської ради Томашпільського району Вінницької області. Дану земельну ділянку прийняти у спадщину їй допоміг [PERSON] у 2015 році. До 2015 року земля перебувала в оренді ТОВ «АК «[PERSON] долина», проте орендна плата їй не сплачувалася, а ні ТОВ «АК «[PERSON] долина», а ні Великорусавською сільською радою. На даний час дана земельна ділянка, перебуває у користуванні [PERSON], а орендна плата здійснюється зерном. Допитаний в якості свідка [PERSON] пояснив суду, що у його власності перебуває земельна ділянка, яка розташована на території Великорусавської сільської ради Томашпільського району Вінницької області. Дану земельну ділянку він отримав у спадок у 2015 році, про що повідомив сільську раду. До моменту прийняття спадщини земельний пай обробляло ТОВ «АК «[PERSON] долина», не сплачуючи при цьому ніякої орендної плати. В 2015 році між ним та [PERSON] було укладено договір оренди земельної ділянки строком на один рік, на підставі якого він передав в оренду відповідачеві дану земельну ділянку. Після спливу строку договору оренди між ними було укладено новий договір на такий самий строк. За використання земельної ділянки [PERSON] виплачувалася орендна плата у вигляді однієї тонни зерна. В судовому засідання свідок [PERSON] повідомила суду, що працює фахівцем з обліку землі в ТОВ «АК «[PERSON] долина». Зазначила, що дві з чотирьох спірних земельних ділянок ТОВ «АК «[PERSON] долина» використовувало на підставі договору управління спадщини, а решта дві на підставі договорів оренди землі. В день проведення робіт договори були діючими. Восени 2014 року із [PERSON] та [PERSON] було проведено розмову щодо закінчення строку дії договорів та запропоновано їх переукласти, однак останні так і не зверталися щоб переукладення договори. У квітні 2015 року відповідачі самовільно відбили межі земельних ділянок на полях та пошкодили посіви соняшника та цукрового буряка, які були посіяні ТОВ «АК «[PERSON] долина» та перезасіяли земельні ділянки ячменем, який згодом було передисковано працівниками ТОВ «АК «[PERSON] долина». Свідок [PERSON] пояснив суду, що працює агрономом в ТОВ «АК «[PERSON] долина». Зазначив, що на цукрових площах всі польові роботи по обробітку землі та внесенню добрив проводяться з осені. Весною 2015 року ТОВ «АК «[PERSON] долина» провела посівну цукрового буряка та соняшника на земельних ділянках, що розташовані на території Великорусавської сільської ради. Проте, чотири земельні ділянки, з яких три засіяні цукровим буряком та одна соняшником, самостійно були перекультивовані відповідачами та перезасіяні ячменем. Про проведення таких робіт ТОВ «АК «[PERSON] долина» ніхто не повідомляв. Також не було повідомлено, що на даних земельних ділянках було відбито межові знаки. Особисто хто знищував посіви він не бачив, однак бачив як відповідачі переганяли туди техніку. Також повідомив, що в подальшому посіви ячменю були передисковані працівниками ТОВ «АК «[PERSON] долина». Чи поверталися земельні ділянки власникам йому не відомо. Щодо понесених ТОВ «АК «[PERSON] долина» матеріальних збитків йому також нічого не відомо, оскільки даними розрахунками займався економічний відділ. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що працює бригадиром-обліковцем в ТОВ «АК «[PERSON] долина». В квітні 2015 року коли він з іншими працівниками ТОВ «АК «[PERSON] долина» приїхали на поле то помітили, що деревяними кілками відбиті межі земельних ділянок. Як в подальшому зясувалося дані межі були відбиті відповідачами по справі [PERSON] та [PERSON] Також було відповідачами були знищені посіви цукрового буряка в урочищі «Табори» та «За лісосмугою», а також посіви соняшника в урочищі «Балки». Про те, що вони мають намір обробляти дані земельні ділянки відповідачі нікого не повідомляли. Після передискування відповідачами посівів буряка та соняшника на вказаних земельних ділянках було посіяно ячмінь, який згодом було передисковано працівниками ТОВ «АК «[PERSON] долина». Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що працює начальником відділу безпеки в ТОВ «АК «[PERSON] долина». Навесні 2015 року йому поступив телефонний дзвінок та повідомили, що на засіяному полі йде перекультивація. Коли вони прибули на поле, то побачили трактор, який дискував посіви соняшнику. Тоді вони перегородили трактору проїзд та направилися до нього. Зупинивши трактор, із нього вийшов [PERSON], а через деякий час приїхав [PERSON] та почав погрожувати в адресу ТОВ «АК «[PERSON] долина». Оскільки, мирним шляхом вирішити ситуацію не вдалося, він зателефонував в поліцію та викликав слідчо-оперативну групу, повідомивши при цьому про неправомірне захоплення землі. Коли приїхали працівники поліції, [PERSON] не зміг їм надати підтверджуючих документів на обробіток землі, лише повідомив, що їх власники надали йому таке право. Як згодом зясувалося відповідачі не тільки пошкодили посіви соняшника, а ще й посіви цукрового буряка на інших земельних ділянках. Чи були в подальшому засіяні дані земельні ділянки [PERSON] йому не відомо. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що працює у відділі безпеки ТОВ «АК «[PERSON] долина». В квітні 2015 року їх було викликано на поле в с. Велика Русава Томашпільського району Вінницької області як фахівців по безпеці, у звязку з тим, що на посівах проводяться роботи по дискуванню землі. Прибувши на місце виклику вони помітили [PERSON], який перекультивовував земельні ділянки, засіяні ТОВ «АК «[PERSON] долина». Після чого ними було викликано працівників поліції, які зафіксували даний факт та відібрали пояснення у присутніх. Крім того, зазначив, що власників земельних ділянок на полі не було, а перебували лише [PERSON] та [PERSON] Межові знаки були збиті. Також зазначив, що посіви цукрового буряка та соняшника були пересіяні ячменем, однак, чи переорювалися вони в подальшому працівниками ТОВ «АК «[PERSON] долина» йому не відомо. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив суду, що працює заступником начальника в Томашпільському ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області та будучи відповідальним від керівництва слідчо-оперативної групи, в травні 2015 року здійснював виїзди на виклики під час спорів щодо незаконного захоплення земельних ділянок в с. Велика Русава Томашпільського району Вінницької області. Так, особисто ним здійснювався збір першочергових матеріалів та відбиралися пояснення. Пояснив, що було біля 3-4 викликів, однак власників земельних ділянок не полях не було, а були лише [PERSON]М та [PERSON] Зі слів останнього, він обробляє дані земельні ділянки на законних підставах, оскільки деякі з земельних ділянок є відумерлою спадщиною, а у деяких закінчився строк дії договорів оренди. Також йому відомо, що відповідачами було знищено посіви соняшнику та цукрового буряка, які здійснювало ТОВ «АК «[PERSON] долина» та перезасіяно ячмінь. Відомості щодо незаконного захоплення земельних ділянок були внесені в ЄРДС, однак чи оголошувалися підозри та чи складалися обвинувальні акти йому не відомо. Свідок [PERSON] пояснив суду, що працює криміналістом в Томашпільському ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області. В травні 2015 року в складі слідчо-оперативної групи він виїжджав на поле в с. Велика Русава Томашпільського району Вінницької області та проводив огляд місця події. Коли вони приїхали на поле, то там працював трактор, знаходився автомобіль [PERSON] та перебували працівники ТОВ «АК «[PERSON] долина». Також зазначив, що підтверджуючих документів, які надавали [PERSON] право на обробіток землі останній не надав. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомив суду, що в 2015 році працював в ТОВ «АК «[PERSON] долина». Коли вони сіяли цукровий буряк на території Великорусавської сільської ради Томашпільського району Вінницької області, приїхав [PERSON] та автомобілем перегородив їм дорогу, аби вони не могли продовжувати посівні роботи. Крім того, на полі де було посіяно соняшник, відповідачі перекультивували посіви та пере засіяли земельну ділянку ячменем. На запитання на яких підставах [PERSON] обробляє земельні ділянки, останній відповідь не надав та не реагував. Належних документів на обробіток землі у нього не було. Також вказав, що коли на поле приїжджали працівники поліції власників земельних ділянок не було. Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідачів, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову з таких підстав. Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобовязані подати усі наявні у них докази або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться до початку розгляду справи по суті. Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що 17 травня 2013 року між ТОВ «АК «[PERSON] долина» та Великорусавською сільською радою Томашпільського району з метою охорони та збереження спадкового майна (земельних часток (паїв), що залишилось після смерті громадян, які проживали на момент смерті на території Великорусавської сільської ради було укладено договір на управління спадщиною № 6, згідно якого ТОВ «АК «[PERSON] долина» прийняла в управління майно (земельні частки (паї)) померлих громадян, яке потребує окремого утримання, догляду, вчинення інших фактичних та/або юридичних дій (а.с. 9-10 т.1). Згідно додатку № 1 до даного договору, серед прийнятих в управління позивача земельних ділянок перебувають земельні ділянки № 187 площею 3,1866 га належна [PERSON] та № 610 площею 3,4237 га належна [PERSON] (а.с. 11 т. 1). Пунктом 1.1 даного договору передбачено, що установник передає, а управитель приймає в управління майно (земельні частки (паї) померлих громадян (список громадян з розмірами земельних ділянок додається), яке потребує окремого управління, догляду, вчинення інших фактичних таї або юридичних дій для підтримання його в належному функціональному стані за актом приймання-передачі, що додається та є невід»ємною частиною цього договору. Пунктом 1.2 договору встановлено, що управитель зобовязаний здійснювати управління за майном в інтересах спадкоємців померлих громадян. В п. 4.3 договору на управління спадщиною визначено, що при припиненні дії цього договору на будь-яких підставах, передбачених законом. Цим договором чи доповненнями до нього. Управитель спадщиною повертає майно, передане в управління, протягом одного дня з моменту припинення цього договору. За п. 6.1 договору на управління спадщиною, у разі оформлення прав власності на спадщину спадкоємцями, а у разі визнання даної спадщини відумерлою до набрання законної сили відповідним рішенням суду по вказаному майну, договір припиняє свою дію в частині виконання зобовязань управителем перед установником визначених п. 1.5 даного договору в розмірі річної орендної плати оформленого майна. Земельні ділянки № 194 площею 2,6758 га та № 547 площею 2,5410 га ТОВ «АК «[PERSON] долина» використовувало на підставі договорів оренди земельних ділянок № 521/ВР та № 391 від 06 листопада 2008 року, укладених між позивачем та [PERSON], [PERSON] (а.с. 42-45 т. 1). Відповідно до п. 8. договорів оренди землі, договір укладається на п'ять років, починаючи з дати його державної реєстрації (а.с. 42, 44 т. 1). Як вбачається з матеріалів справи 19 березня 2015 року [PERSON] та [PERSON], звернулися з заявами до голови Великорусавської сільської ради в яких повідомили про прийняття ними спадщини та просили виділити в натурі належні їм земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 88, 97 т. 1). Крім того, 16 лютого 2015 року та 18 лютого 2015 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до директора ТОВ «АК «[PERSON] долина» з заявами в яких зазначили, що не мають наміру продовжувати строк дії договорів оренди земельних ділянок, в звязку з чим просили не проводити на належних їм земельних ділянках ніяких польових робіт (а.с. 102, 123 т. 1). Розпорядженнями Томашпільської районної державної адміністрації Вінницької області № 83 та № 84 від 12 березня 2015 року про надання дозволу на розробку технічної документації по виділенню в натурі (на місцевості) земельних часток (паїв), для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Великорусавської сільської ради [PERSON], [PERSON] та [PERSON] надано дозвіл на розробку технічної документації по виділенню в натурі (на місцевості) земельних ділянок у розмірі земельних часток (паїв), для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Великорусавської сільської ради (а.с. 87, 88 т. 4). Як вбачається з розпорядження Томашпільської районної державної адміністрації Вінницької області № 97 від 17 березня 2015 року про надання дозволу на розробку технічної документації по виділенню в натурі (на місцевості) земельних часток (паїв), для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Великорусавської сільської ради [PERSON] надано дозвіл на розробку технічної документації по виділенню в натурі (на місцевості) земельних ділянок у розмірі земельних часток (паїв), для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Великорусавської сільської ради (а.с. 89 т. 4). 16 травня 2015 року ТОВ «АК «[PERSON] долина», звернулося до начальника Томашпільського РВ УМВС України у Вінницькій області з заявою, в якій зазначено, що 16 травня 2015 року біля 12:00 год працівниками ТОВ «АК «[PERSON] долина» було виявлено знищені посіви цукрового буряка та соняшника на полях «За лісосмугою», «Табори», та «Балки», які розташовані на території Великорусавської сільської ради. Дані посіви були знищені [PERSON]М, та [PERSON] шляхом дискування. (а.с. 61 т.1). Крім того, 06 травня 2016 року ТОВ «АК «[PERSON] долина» звернулось з листом до Томашпільської РДА, в якому просило створити комісію з визначення розмірів збитків, включаючи і неодержані доходи, за фактом знищення посівів цукрового буряка і соняшника на земельних ділянках загальною площею 11,8269 га на території Великорусавської сільської ради, які використовуються позивачем. 13 вересня 2016 року, розглянувши надані позивачем документи, якими обґрунтовувалися розміри понесених витрат для отримання урожаю та неодержаних доходів, Томашпільська РДА надала відповідь про те, що комісія не вбачає підстав та можливості визначення розмірів завданих збитків ТОВ «АК «[PERSON] долина». В звязку з чим, 10 листопада 2016 року ТОВ «АК «[PERSON] долина» звернулось до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Томашпільської РДА про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії. Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 10 січня 2017 року, що залишена без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду у задоволенні адміністративного позову було відмовлено.При цьому в постанові зазначено, що подія, із якою пов»язаний факт заподіяння шкоди ТОВ «АК «[PERSON] долина» не є однією із тих, що передбачені п.1 Порядку № 284.Оскільки випадок, про який зазначив позивач не відноситься до числа тих, які можуть досліджуватися комісією. Крім того, ухвалою Томашпільського районного суду від 26 грудня 2016 року за клопотанням представника позивача було призначено економічну експертизу, на вирішення якої було поставлено такі питання: 1) які фактичні витрати Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомплекс «[PERSON] долина» понесло на осінньо-польові та весняно-польові роботи під урожай 2015 року станом на 16 травня 2015 року на земельних ділянках № 187 площею 3,1864 га, № 610 площею 3,4237 га, № 194 площею 2,6758 га та № 547 площею 2,5410 га, які розташовані на території Великорусавської сільської ради Томашпільського району Вінницької області?; 2) які доходи Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрокосплекс «[PERSON] долина» могло би отримати за звичайних обставин (упущена вигода) на земельних ділянках № 187 площею 3,1864 га, № 610 площею 3,4237 га, № 194 площею 2,6758 га та № 547 площею 2,5410 га, які розташовані на території Великорусавської сільської ради Томашпільського району Вінницької області від урожаю 2015 року? (а.с. 25-26 т.5). 23 січня 2017 року експертом [PERSON] було заявлено клопотання, в якому остання просила уточнити редакцію питань, поставлених на вирішення експертизи та надати обґрунтовані розрахунки або інші документи, що підтверджують витрати на доходи ТОВ «АК «[PERSON] долина» по кожному полю з підтверджуючими бухгалтерськими документами помісячно (а.с. 34 т. 5). Судом було повідомлено представника позивача про дане клопотання та про необхідність надати додаткові документи. Однак, представник позивача жодних дій, щодо даного клопотання не вчинив, в зв»язку з чим суд був позбавлений можливості його задовольнити. 27 березня 2017 року на адресу суду надійшло повідомлення судового експерта про неможливість надання висновку за № 196/17-21 (а.с. 52-53 т.5). На підтвердження свої вимог позивач надав наступні розрахунки. Згідно довідки № 1438 від 10 травня 2016 року, виданої ТОВ «АК «[PERSON] долина», за даними статистичної довідки форми 50 с.г. фактично вироблено соняшника у 2015 році 6928,3 т на площі 3585 га. Фактична урожайність соняшника в 2015 році склала 1,93т/га (а.с. 46 т. 1). Згідно довідки № 1437 від 10 травня 2016 року, виданої ТОВ «АК «[PERSON] долина», за даними статистичної довідки форми 50 с.г. фактично вироблено цукрового буряка у 2015 році 200948,0 т на площі 5572 га. Фактична урожайність цукрового буряка в 2015 році склала 36,06 т/га (а.с. 47 т. 1). Як вбачається з довідки № 1436 від 10 травня 2016 року, виданої ТОВ «АК «[PERSON] долина», за даними статистичної довідки форми 50 с.г. середня ціна реалізації сільськогосподарської культури соняшнику урожаю 2015 року склала 6829 грн за тонну без ПДВ. Середня ціна з ПДВ складає 8195,40 грн (а.с. 48 т. 1). Згідно довідки № 14901 від 12 травня 2016 року, виданої ТОВ «АК «[PERSON] долина», згідно звіту «Зведені кінцеві виробничо-технічні показники при переробці цукрового буряка врожаю 2015 року» виробництво цукру із цукрових буряків урожаю 2015 року складає 30931 тонна, вихід цукру 15,04% (а.с. 49 т. 1). Відповідно довідки № 1492 від 12 травня 2016 року, виданої ТОВ «АК «[PERSON] долина», середня ціна реалізації цукру виробництва врожаю 2015 року за період з 01 вересня 2015 року по 30 квітня 2016 року склала 13555 грн із врахуванням податку на додану вартість (а.с. 50 т.1). Як вбачається з довідки № 1493 від 12 травня 2016 року, виданої ТОВ «АК «[PERSON] долина», на земельну ділянку № 187 площею 3,1864 га, яка розташована на полі № 10015050 «За лісосмугою», на території Великорусавської сільської ради по посіву цукрового буряка під урожай 2015 року ТОВ «АК «[PERSON] долина» понесені витрати в сумі 53465,36 грн (а.с. 51-52 т.1). Згідно довідки № 1494 від 12 травня 2016 року, виданої ТОВ «АК «[PERSON] долина», на земельну ділянку № 194 площею 2,6758 га, яка розташована на полі № 10015050 «За лісосмугою», на території Великорусавської сільської ради по посіву цукрового буряка під урожай 2015 року ТОВ «АК «[PERSON] долина» понесені витрати в сумі 44897,89 грн (а.с. 53-54 т.1). Згідно довідки № 1495 від 12 травня 2016 року, виданої ТОВ «АК «[PERSON] долина», на земельну ділянку № 610 площею 3,4237 га, яка розташована на полі № 10015292 «Табори», на території Великорусавської сільської ради по посіву цукрового буряка під урожай 2015 року ТОВ «АК «[PERSON] долина» понесені витрати в сумі 41446,51 грн (а.с. 55-56 т.1). Відповідно до довідки 1496 від 12 травня 2016 року, виданої ТОВ «АК «[PERSON] долина», на земельну ділянку № 547 площею 2,5410 га, яка розташована на полі № 10015270 «Балки», на території Великорусавської сільської ради по посіву соняшнику під урожай 2015 року ТОВ «АК «[PERSON] долина» понесені витрати в сумі 25217,59 грн (а.с. 57-58 т.1). Також до матеріалів справи ТОВ «Агрокомплекс «[PERSON] долина» надано копії карток рахунку 2081 за січень-травень 2015 рік по засобах захисту рослин (а.с. 1-95 т. 2); головну книгу по рахунку 91 «загально виробничі витрати» за період з липня 2014 року по травень 2015 рік (а.с. 208-219 т. 1); копії подорожніх листів трактора, копій подорожніх листів вантажного автомобіля та копій робочих нарядів за період з серпня 2014 року по травень 2015 рік по полю «За лісосмугою» с. Велика Русава (а.с. 119-232 т. 2); копії документів по обліку витрат по полям і культурам за період з 01 липня 2014 року по 15 травня 2015 рік с. Велика Русава (а.с. 1-155 т. 3); копії актів про використання мінеральних, органічних і бактеріальних добрив та засобів хімічного захисту рослин та копій актів виплати насіння і садивного матеріалу (а.с. 156-173 т.3); копії подорожніх листів трактора, копій подорожніх листів вантажного автомобіля та копій робочих нарядів за період з серпня 2014 року по травень 2015 рік по полю «Балки» с. Велика Русава (а.с. 174-224 т. 3); копії подорожніх листів трактора, копій подорожніх листів вантажного автомобіля та копій робочих нарядів за період з серпня 2014 року по травень 2015 рік по полю «Табори» с. Велика Русава (а.с. 1-57 т. 4);. Як вбачається з розрахунку суми упущеної вигоди, яка була розрахована самим позивачем, ТОВ «Агрокомплекс «[PERSON] долина» по знищених посівах цукрового буряка по земельних ділянках № 187 та № 194 , які розташовані на полі № 1001550 «За лісосмугою» та по земельній ділянці № 610, яка розташована на полі № 10015292 «Табори» упущена вигода ТОВ «Агрокомплекс «[PERSON] долина» по знищених посівах цукрового буряка урожаю 2015 року становить 568928 грн (а.с. 59 т. 1). Згідно розрахунку суми упущеної вигоди, яка була розрахована самим позивачем, ТОВ «Агрокомплекс «[PERSON] долина» по знищених посівах соняшника по земельній ділянці № 547, яка розташована на полі № 10015270 «Балки» упущена вигода ТОВ «Агрокомплекс «[PERSON] долина» по знищених посівах соняшника урожаю 2015 року становить 40188 грн (а.с. 60 т. 1). Також в обґрунтування своїх позовних вимог щодо розміру завданих збитків позивачем надано довідки управління агропромислового розвитку Томашпільської раойнної державної адміністрації та відділу статистики у Томашпільському районі щодо середньої врожайності та середньої вартості цукрового буряка та соняшника по Томашпільському районі Вінницької області за 2015 р. (а.с. 220-225 т. 1). Проте, згідно розяснень п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» вирішуючи позови про відшкодування збитків власника землі та землекористувачам, суди повинні мати на увазі, що згідно зі статями 156, 157 ЗК України\~відшкодування збитків здійснюється органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, громадянами та юридичними особами, які використовують земельні ділянки і діяльність яких обмежує права власників та землекористувачів. Даний порядок встановлюється Постановою Кабінету Міністрів України «Про порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам» від 19 квітня 1993 р. N 284. Відповідно до п. 3 Порядку ( в ред. яка діяла на момент виникнення правовідносин) неодержаний доход - це доход, який міг би одержати власник землі, землекористувач, у тому числі орендар, із земельної ділянки і який він не одержав внаслідок її вилучення (викупу) або тимчасового зайняття, обмеження прав, погіршення якості землі або приведення її у непридатність для використання за цільовим призначенням у результаті негативного впливу, спричиненого діяльністю підприємств, установ, організацій та громадян. Пунктом 2 Порядку ( в ред. яка діяла на момент виникнення правовідносин) передбачено розміри збитків визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районнимидержавними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад. Отже, існує передбачений чинним законодавством порядок визначення розміру та відшкодування збитків, заподіяних власникам землі та землекористувачам. В той же час, представником позивача не надано суду належних та допустимих доказів, зокрема акту комісії Томашпільської РДА Вінницької області про факт знищення посіву соняшника та цукрового буряка, площі знищеного посіву, та розрахунку збитків. Наданий представником позивача розрахунок упущеної вигоди не є належним доказом на підтвердження розміру шкоди, завданої знищенням посівів, а тому судом до уваги його брати не може. Згідно розяснень, що містяться в п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» вирішуючи спори про відшкодування власникам землі й землекористувачам шкоди, заподіяної самовільним зайняттям або забрудненням земельних ділянок та іншими порушеннями земельного законодавства, суди мають виходити з того, що відповідно до статті 156 ЗК ( 2768-14 ),статті 1166 ЦК ( 435-15 ) така шкода відшкодовується у повному обсязі. Розмір шкоди, заподіяної пошкодженням посівів і насаджень при прокладенні шляхів, трубопроводів та проведенні розвідувальних, бурових, будівельних робіт, псуванням і забрудненням сільськогосподарських та інших земель, іншими порушеннями земельного законодавства, визначається з урахуванням витрат на відновлення родючості землі, а також доходів, які власник землі або землекористувач міг би одержати при використанні земельної ділянки і які він не одержав за час до приведення землі у стан, придатний для її використання за цільовим призначенням, або до повернення самовільно зайнятої ділянки. Зокрема, при пошкодженні посівів, самовільному зайнятті ріллі або сінокосінні на користь землекористувача (власника) стягується вартість неодержаних сільськогосподарської продукції чи сіна, обчислена за ринковими цінами, з урахуванням середньої врожайності певної культури в господарстві, за винятком витрат виробництва, пов'язаних зі збиранням урожаю, а також витрат на відновлення якості земель відповідно до їхнього призначення. Аналогічна позиція відображена в постанові Верховного суду України від 09.12.2009 року справа № 6-23737ск07. Відшкодування збитків є однією із форм або мір цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Згідно з ч. 1 ст. 390 ЦК України\~власник майна вправі вимагати від особи, яка знала або повинна була знати, що володіє майном незаконно (недобросовісного набувача) передання всіх доходів від майна, які вона одержала або могла одержати за весь час володіння ним. Статтею 1166 ЦК України\~передбачено, що єдиною підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, котра її завдала, причинний зв'язок між ними, а також вину заподіювача шкоди. Таким чином, законодавством передбачено відшкодування особі майнової шкоди, зокрема збитків, за наявності порушення цивільного права особи та причинного зв'язку між порушенням права й збитками. При цьому доведення факту завдання реальних збитків та втрати доходів, які б особа могла отримати, якщо її право не було порушене, а також причинний зв'язок між цією шкодою та діями відповідача в силу ст.\~10,\~60 ЦПК України, покладається на позивача. Пред'явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на позивача обов'язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані в разі належного виконання боржником своїх обов'язків. У вигляді упущеної вигоди відшкодовуються ті доходи, які могли б бути реально отримані при належному виконанні боржником зобов'язання за договором. Для відшкодування шкоди позивач має довести протиправність дій відповідачів. Позивачем не надано належних доказів згідно ст.\~ст. 57-59 ЦПК України\~наявності упущеної вигоди, яку позивач міг отримати та неотримав внаслідок незаконних дій відповідачів, а тому суд приходить до висновку про недоведеність вимог позивача у судовому засіданні. Що стосується договорів оренди та договорів на управління спадщиною, на підставі яких ТОВ «АК «[PERSON] долина» користувалася земельними ділянками відповідачів, суд звертає увагу на те що, на час здійснення посівів [PERSON] та [PERSON], строк договорів оренди на який їх було укладено закінчився, а договори на управління спадщиною припинили свою дію внаслідок прийняття спадщини [PERSON] та [PERSON] Крім того, як уже вище зазначалося відповідачі 19 березня 2015 року [PERSON] та [PERSON], зверталися з заявами до голови Великорусавської сільської ради в яких повідомили про прийняття ними спадщини та просили виділити в натурі належні їм земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 88, 97 т. 1).16 лютого 2015 року та 18 лютого 2015 року [PERSON] та [PERSON] зверталися до директора ТОВ «АК «[PERSON] долина» з заявами в яких зазначили, що не мають наміру продовжувати строк дії договорів оренди земельних ділянок, в звязку з чим просили не проводити на належних ім земельних ділянках ніяких польових робіт (а.с. 102, 123 т. 1). Також суд звертає увагу, що станом на сьогоднішній день [PERSON] та [PERSON] до кримінальної, або адміністративної відповідальності за фактом звернення ТОВ «АК «[PERSON] долина» щодо знищення посівів не притягалися. Оцінивши докази, які наявні у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ТОВ «АК «[PERSON] долина» про відшкодування завданих збитківзадоволенню не підлягають. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України сторони, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Так, як вбачається з відповідних розрахунків часу, витраченого на надання правової допомоги, які були додані представником відповідачів до цивільної справи, відповідачами [PERSON] та [PERSON] понесено витрати за надання правової допомоги у формі гонорару у розмірі по 9705 грн кожним. Відповідно до п. 48 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано упункті 2 частини третьої статті\~79, статтях\~84, 88, 89ЦПК. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї\~постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - субєктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. За наведених вище обставин, суд приходить до висновку про стягнення з ТОВ «Агрокомплекс «[PERSON] долина» на користь [PERSON] та [PERSON] судові витрати за надання правової допомоги у розмірі по 9705 грн кожному. На підставі наведеного,

Outcome: approved