overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

В січні 2014 року до суду надійшла позовна заява ПАТ «Ідея Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості В судове засідання представник позивача не прибув, надав суду заяву в якій просив справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримав та вказував, що відповідач [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором належним чином не виконувала, що призвело до прострочення платежів як за кредитом, так і за процентами; просив стягнути заборгованість по кредитному договору № 0255/ПБ4/95/0048350 від 05.09.2008 року в розмірі 33393,66 грн., яка саме складається з простроченого боргу - 6850,26 грн., прострочені проценти - 11056,67 грн., строкові проценти - 42,84 грн., нарахована плата за обслуговування кредиту - 338,15 грн., пеня за несвоєчасне погашення платежів - 12775,74 грн., віндикаційні витрати - 2330,00 грн., та сплату судових витрат покласти на відповідача [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Суд беручи до уваги відсутність з боку представника позивача заперечень щодо постановлення по справі заочного рішення та враховуючи факт повторної неявки відповідача в судове засідання та неповідомлення відповідачем про причини неявки до суду на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу по суті у відсутність неприбувшого відповідача на підставі наявних у справі доказів з ухваленням по справі заочного рішення. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд знайшов позов таким, що підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено, що [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором належним чином не виконувала, що призвело до прострочення платежів як за кредитом, так і за процентами; просив стягнути заборгованість по кредитному договору № 0255/ПБ4/95/0048350 від 05.09.2008 року в розмірі 33393,66 грн., яка саме складається з простроченого боргу - 6850,26 грн., прострочені проценти - 11056,67 грн., строкові проценти - 42,84 грн., нарахована плата за обслуговування кредиту - 338,15 грн., пеня за несвоєчасне погашення платежів - 12775,74 грн., віндикаційні витрати - 2330,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

В січні 2014 року до суду надійшла позовна заява ПАТ КБ «Приватбанк», в обґрунтування якої вказано, що 07.04.2007 року [PERSON], відповідно до укладеного договору № ZRXRRX06310215, отримав кредит у розмірі 1162,76 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Вказаний кредит позивачем був наданий, однак зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту [PERSON] не виконує, а тому станом на 20.12.2013 року заборгованість по кредиту становить 23 757, 03 грн. Просять суд стягнути з відповідача вказану заборгованість за кредитом та судові витрати в розмірі 243, 60 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує і не заперечує проти винесення заочного рішення. Також просить стягнути з відповідача понесені судові витрати. Відповідач для розгляду справи в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив, а тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів без участі відповідача. Суд, дослідивши докази та в межах заявлених позовних вимог, вважає, що позов підлягає до задоволення. Як вбачається з матеріалів справи 07.04.2007 року [PERSON], відповідно до укладеного договору № ZRXRRX06310215, отримав кредит у розмірі 1162,76 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Вказаний кредит позивачем був наданий, однак зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту [PERSON] станом на 20.12.2013 року не виконав. Відповідно розрахунку, заборгованість [PERSON] по кредиту становить 23757,03 грн., яка складається із заборгованості по процентами за користування кредитом в розмірі 5731,64 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 16417. 91 грн., а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: - 500.00 грн. - штраф (фіксована частина), - 1107.48 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання і на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Згідно ст.1054 ЦК України,за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи вказане, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі. На підставі ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп. витрат по сплаті судового збору при зверненні до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

В січні 2014 року до суду надійшла позовна заява ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. В судовому засіданні представник позивача - Бордюг С.Д. позовні вимоги підтримав та пояснив суду, що відповідач [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором належним чином не виконував, що призвело до прострочення платежів як за кредитом, так і за процентами; просив стягнути заборгованість по кредитному договору № б/н від 28.09.2012 року в розмірі 18217 грн. 48 коп., яка саме складається з заборгованості по кредиту - 14995,54 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 1878,25 грн., штрафи 500 грн. - фіксована частина, та 843,69 грн. - процентна складова та сплату судових витрат покласти на відповідача [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд знайшов позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 28.09.2012 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н відповідно до якого позивач надав позичальнику кредит у сумі 15545,54 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач [PERSON] належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання за кредитним договором; щомісячні платежі не здійснював, чим порушив права позивача, що спричинило подання позовної заяви та нарахування штрафів. Станом на 23.09.2013 року [PERSON] має сплатити ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість в розмірі 18217 грн. 48 коп., яка саме складається з заборгованості по кредиту - 14995,54 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 1878,25 грн., штрафи 500 грн. - фіксована частина, та 843,69 грн. - процентна складова. Відповідно до ч. 1 ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Тому, суд вважає до необхідне позовні вимоги задовольнити, стягнувши з відповідача на користь позивача заборгованість у сумі 18217,48 грн., та витрати зі сплати судового збору 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-24 00:00:00

В січні 2014 року заступник прокурора Київської області звернувся до Вишгородської районної державної адміністрації, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про скасування розпорядження, визнання недійсними державних актів на право власності на земельну ділянку та повернення земельних ділянок Відповідно до ч.3 ст.209 ЦПК України у зв»язку зі складністю справи суд вважає можливим оголосити вступну та резолютивну частину рішення.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

В січні 2014 року заступник прокурора Київської області звернувся до суду з позовом до Вишгородської районної державної адміністрації, [PERSON], [PERSON] про скасування розпорядження, визнання недійсними державних актів на право власності на земельну ділянку та повернення земельних ділянок Відповідно до ч.3 ст.209 ЦПК України у зв»язку зі складністю справи суд вважає можливим оголосити вступну та резолютивну частину рішення.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

В січні 2014 року заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання його доньки - [PERSON], за адресою: [ADDRESS] у період з 10.04.2012 р. по 30.10.2012 р. Вимоги мотивовані тим, що встановлення зазначеного факту необхідне для звернення до Святошинського РВ ГУДМС України в м. Києві для внесення достовірних даних про проживання дитини в картку реєстрації, форма № 16, та в подальшому отримання з КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації (Філія №805) довідки з місця проживання сім'ї та реєстрації (форма №3), з вказівкою про те, що донька заявника проживала в [ADDRESS] у період з 10 квітня 2012 року по 30 жовтня 2012 року. Причинами неможливості одержати вказані вище документи, є той факт, що [PERSON] не була зареєстрована за вказаною адресою, хоча фактично проживала за зазначеною адресою в цей період. В судовому засіданні заявник підтримав заяву та просив її задовольнити. Представники зацікавлених осіб в судове засідання не з'явилися. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, суд приходить до наступних висновків. 16 липня 2010 року між заявником та [PERSON] зареєстровано шлюб, від якого [INFO] народилась [PERSON] (а.с. 5-6) З 10 квітня 2012 року заявник та його син - [PERSON], проживали та були зареєстровані в [ADDRESS] (а.с. 12), яка належить батьку заявника [PERSON] (а.с. 11). Разом із заявником у вказаній квартирі без реєстрації проживали його дружина - [PERSON], та донька - [PERSON] Вказаний факт також в судовому засіданні підтвердили свідки - [PERSON] та [PERSON] [PERSON] з 27.07.2006 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS], але фактично за вказаною адресою не проживала, що підтверджується довідкою №867 від 11.12.2013 року, виданою Крушинською сільською радою (а.с. 9) Факт проживання [PERSON] [ADDRESS] також підтверджується тим, що у вказаний період вона перебувала на обліку в 2-й дитячій поліклініці Святошинського району м. Києва (а.с. 13). Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши докази, які є у матеріалах справи, суд приходить до висновку про задоволення заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

В січні 2014 року заявники [PERSON], [PERSON] звернулись до суду в порядку окремого провадження із спільною заявою про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовували тим, 28.10.2009 року між ними укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького РУЮ у м. Києві, актовий запис - 1726. Від шлюбу подружжя має сина - [PERSON], [INFO] Подружнє життя між сторонами не склалось, ведення спільного господарства припинилося, шлюбні відносини не підтримуються, подальше збереження сім'ї є неможливим. В судовому засіданні заявники [PERSON], [PERSON] заявлені вимоги підтримали, просили заяву задовольнити, пославшись на обставини викладені в заяві. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького РУЮ у м. Києві, актовий запис - 1726 (а.с. 4). Від шлюбу подружжя має малолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Відповідно до ч. 1 ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Як вбачається з матеріалів справи, 17 січня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] у письмовій формі було укладено договір між батьками про сплату аліментів, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 114 (а.с.5). Із зазначеного вище договору вбачається, що дитина постійно проживає разом зі своєю матір'ю [PERSON]. Між сторонами не склалися сімейні відносини з різних причин, а тому вони сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Заявники звернулись до суду з заявою про розірвання шлюбу 23 січня 2014 року, на час розгляду справи із заявами про відкликання заяви про розірвання шлюбу, в порядку ч. 4 ст. 109 СК України, заявники до суду не звертались. За таких обставин, зважаючи на подану спільну заяву про розірвання шлюбу, беручи до уваги нотаріально посвідчений договір між батьками про сплату аліментів на утримання дитини, участь у вихованні та додаткових витратах на дитину, суд вважає, що збереження сімї сторін є неможливим, а тому шлюб їх підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

В січні 2014 року з позовом до суду звернулася [PERSON], в якому просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягувати від дня пред»явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на своє утримання у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку, починаючи стягувати від дня пред»явлення позову до суду і до досягнення сином [PERSON], [INFO], трьох років. Позивач в судове засіданні не з'явилась. Надала заяву про розгляд справи без її участі та підтримання позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з'явився. Надав заяву про розгляд справи без його участі позовні вимоги визнав у повному обсязі. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Встановлено, що відповідач дійсно є батьком малолітнього [PERSON] (свідоцтво про народження), а тому повинен утримувати його до досягнення повноліття. Враховуючи вищезазначене з [PERSON] підлягають стягненню аліменти на утримання малолітнього сина. Суд вважає, що аліменти можуть бути визначеними в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Враховуючи вищезазначене з [PERSON] підлягають стягненню аліменти на утримання [PERSON] в розмірі ? частини всіх видів заробітку до досягнення сина [PERSON] трьох років, тобто до [INFO] року. На підставі ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. Згідно п.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

В січні 2014 року КС «Ніка Плюс» звернулася до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказавши, що з відповідачем 02.02.2012 року було укладено кредитний договір №30/12.02 на суму 6 000,00 грн. під 45 % річних за користування кредитом. Відповідач виконав зобов'язання частково, заборгувавши станом на 18.11.2013 року складає 7 986,25 грн., з яких заборгованість по основній сумі кредиту складає 3 646,46 грн., заборгованість по відсотках за користування коштами складає 4 339,79 грн., вказану заборгованість просить стягнути з відповідача. Крім того, просить стягнути судовий збір в сумі 229,40 грн.. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце судового розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку. Суд вважає за можливе справу по суті розглянути за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, ухваливши заочне рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 02.02.2012 року між КС «Ніка Плюс» та [PERSON] було укладено кредитний договір №30/12.02 на суму 6 000,00 грн. під 45 % річних за користування кредитом. Відповідач на порушення умов договору створив заборгованість по сумі кредиту та відсотків за кредитом, сплативши їх частково. Відповідно до договору, відшкодуванню станом на 18.11.2013 року підлягає заборгованість в сумі 7 986,25 грн., з яких заборгованість по основній сумі кредиту складає 3 646,46 грн., заборгованість по відсотках за користування коштами складає 4 339,79 грн., Вказані обставини підтверджуються копією кредитного договору №30/12.02 від 02.02.2012 року, копією розрахунку заборгованості, копією заяви відповідача, копією заяви відповідача на отримання кредиту, копією претензії, копією паспорта відповідача, копією повідомлення, наявними в матеріалах справи. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Враховуючи викладене, загальна заборгованість за кредитним договором складає 26247,08 грн., яку слід стягнути на користь позивача з відповідача. Згідно ст. 88 ЦПК України, судовий збір в сумі 229,40 грн. сплачено позивачем і підлягають стягненню на його користь з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

В січні 2014 року ПАТ «Бердянське підприємство теплових мереж» звернулось до суду з позовом, посилаючись на те, що в листопаді 2013 року до суду була подана заява про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за надані послуги з теплопостачання. 17.12.2013 року суд постановив ухвалу про відмову у прийняття заяви про видачу судового наказу в зв'язку з тим, що згідно довідки Бердянського МВ УДМС Степанченко В.І. в м. Бердянську зареєстрованою не значиться. В обгрунтування позовних вимог зазначено, що згідно рішення виконкому Бердянської міської ради №546 від 14.09.2005 року є виконавцем послуг з централізованого теплопостачання в м. Бердянську. Відповідач проживає в [ADDRESS], яка приєднана до мережі централізованого теплопостачання, та має заборгованість по оплаті за надані послуги з теплопостачання станом на 01.02.2014 року в сумі 2485 грн. 69 коп. Позивач просить стягнути з відповідача на користь ПАТ «Бердянське підприємство теплових мереж» зазначену суму та судові витрати. Представник позивача за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити. [PERSON] в судовому засіданні позов визнала частково. Зазначила, що 03.03.2014 року вона сплатила в рахунок погашення заборгованості 950 грн. Крім того, вона неодноразово зверталася до позивача з питання якості послуг та розірвання договору з надання послуг. Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню в зв'язку з наступним. Судом встановлено, що відповідач проживає в [ADDRESS]. Дана квартира приєднана до мережі централізованого опалення. [PERSON] мала заборгованість по оплаті послуг з теплопостачання за період з 01.12.2011 року по 01.02.2014 року в сумі 2485 грн. 69 коп. Відповідно до ст. 162 ЖК України плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно. Згідно ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов'язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 18 Постанови Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 року розрахунковим періодом для оплати послуг з централізованого опалення є календарний місяць. Сума заборгованості відповідача перед позивачем підтверджується довідкою позивача та з урахуванням суми, сплаченої відповідачем 03.03.2014 року, складає 1535 грн. 69 коп. Відповідачем не надано суду доказів щодо невідповідності житлово-комунальних послуг, наданих позивачем, їх мінімальним нормам, передбаченим ст. ст. 12, 13, 14, 15 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач не виконав покладені на нього законом зобов'язання щодо своєчасного внесення плати за теплопостачання і позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial