Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

В січні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява мотивована тим, що позивач з 22 травня 1993 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем [PERSON] У шлюбі мають двох синів, один з яких уже повнолітній. Подружнє життя не склалося через різні життєві інтереси. Чоловік неодноразово морально її принижував та вчиняв фізичне насильство в присутності неповнолітнього сина [PERSON], що негативно вплинуло на його психоемоційний стан. Окрім цього на протязі тривалого часу чоловік зловживає спиртним, що провокувало ще більший розлад у їхніх відносинах. Між ними постійно виникали суперечки, що в кінцевому результаті призвело до відчуження та втрати почуттів. На даний час подружні й сімейні відносини не підтримують, шлюб носить формальний характер, спільне господарство не ведуть. Примирення між ними неможливе.Просила після розірвання шлюбунеповнолітню дитину залишити на проживання з нею та залишити їй шлюбне прізвище. Ухвалою суду від 26 лютого 2018 року сторонам надано час для примирення строком два місяці, але примирення не відбулося. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує у повному обсязі, просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання 17 травня 2018 року не зявився, причини неявки суду не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В зв'язку з тим, що особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Спірні правовідносини сторін виникли із сімейних відносин та регулюються нормами Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що 22 травня 1993 року одружились [PERSON] та Чапранська ( після реєстрації шлюбу [PERSON] ) [PERSON], про що Бабухівською сільською радою Рогатинського району Івано-Франківської області зроблено актовий запис №1. Підтвердженням даного факту є свідоцтво про шлюб серія І-НМ №386267, видане Бабухівською сільською радою Рогатинського району Івано-Франківської області 22 травня 1993року. У шлюбі в подружжя [PERSON] народився син [PERSON], який на даний час є повнолітнім. Також у подружжя є неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Згідно із частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України ( далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини першої статті 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями частин третьої та четвертої статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до вимог статтей 111,112 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. З'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Сторони не бажають відновлювати шлюбні відносини, про що свідчить наданий термін для примирення, яким вони не скористались. Враховуючи відсутність у сторін морально-правової основи шлюбу, яка ґрунтується на почуттях взаємної поваги та любові, взаємній підтримці та допомозі, враховуючи фактичні взаємини подружжя, мотиви та причини розлучення, а також відсутність у сторін спору щодо місця проживання дитини, суд приходить до висновку про задоволення позовної вимоги шляхом розірвання шлюбу, укладеного між сторонами. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі ст. 113 СК України, суд залишає за позивачкою, за її проханням, для подальшого іменування набуте у шлюбі прізвище - «Забігач». Неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] залишити на проживанні з мамою [PERSON].

Outcome: approved