Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-20 00:00:00

В серпні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Одеської області про припинення права власності на земельну ділянку та скасування рішення в частині передання безоплатно в приватну власність земельної ділянки, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що його батько [PERSON] був власником земельної ділянки [NUMBER] у Садовому товаристві №6 , площею 0,03 га., переданої для ведення садівництва на підставі рішення виконкому Ізмаїльської міської ради Одеської області №1389 від 23.12.1997 року. [PERSON] помер [INFO] , про що було складено відповідний актовий запис №612 Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 02.05.2018 року. Державний акт на право власності на вказану земельну ділянку [PERSON] не отримав. 05.05.2018 року позивач [PERSON] був прийнятий в члени Садівничого товариства №6, йому надано в користування земельну ділянку [NUMBER] та видано членську книжку. Позивач сплачує членські внески та інші витрати на утримання ділянки, проте, на теперішній час власником зазначеної земельної ділянки продовжує вважатися померлий батько позивача [PERSON] на підставі рішення виконкому Ізмаїльської міської ради Одеської області №1389 від 23.12.1997 року. У зв`язку з зазначеним, позивач просить припинити за [PERSON] право власності на земельну ділянку [NUMBER], розташовану за адресою: [ADDRESS] , та скасувати рішення виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Одеської області №1389 від 23.12.1997 в частині передачі безоплатно в приватну власність [PERSON] вказаної земельної ділянки. Позивач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду сповіщений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити (а.с.17). Представник відповідача - виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Одеської області у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про слухання справи у її відсутність, розгляд справи залишила на розсуд суду (а.с.15). Вивчивши матеріали справи, суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до вимог ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи в межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих у порядку, передбаченому ст. 81-89 ЦПК України. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. В судовому засіданні встановлено, що рішенням виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради від 23.12.1997 року за №1389 «Про передачу земельних ділянок в приватну власність для ведення садівництва», передано [PERSON] безоплатно в приватну власність для ведення садівництва земельну ділянку [NUMBER], площею 0,03 га. (а.с.11). Як вбачається зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №612, [PERSON] помер [INFO] (а.с.8). 19.10.2018 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Перелигіної В.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , спадкова справа №16/2018 (а.с.55). Згідно листа Правління 6-го Садівничого товариства від 10.07.2019 року з 05.05.2018 року [PERSON] прийнятий в члени Садівничого товариства №6, розташованого по [ADDRESS] та йому, як члену Садівничого товариства №6 передана в користування земельна ділянка [NUMBER] , яка знаходилась в користуванні у його батька, [PERSON] , що помер [INFO] (а.с.9). Згідно розпорядження Ізмаїльського міського голови від 19.02.2016 року № 57р «Про перейменування вулиць, провулків та проспекту в м.Ізмаїлі Одеської області» [ADDRESS] перейменовано у [ADDRESS] (а.с.90-91). Згідно ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частиною 2 ст. 16 ЦК України встановлюються способи захисту цивільних прав та інтересів судом, а саме: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Згідно ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ч.1, 3 ст. 35 ЗК України громадяни України із земель державної і комунальної власності мають право набувати безоплатно у власність або на умовах оренди земельні ділянки для ведення індивідуального або колективного садівництва. Відповідно до вимог, передбачених ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. [PERSON] не скористався своїм правом приватизації земельної ділянки у садовому товаристві. Відповідно до ч.1 ст. 131 ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Відповідно до статті 13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання. Статтею 41 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно із статтею 1 ЗК України право власності на землю гарантується. Використання власності на землю не може завдавати шкоди правам і свободам громадян. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.95 ЗК України землекористувачі мають право самостійно господарювати на землі. Порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Відтак, існування рішення виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Одеської області №1389 від 23.12.1997 року про передачу [PERSON] у приватну власність земельної ділянки [NUMBER] , площею 0,03 га для ведення садівництва у садовому товаристві №6 , порушуються права позивача. Згідно ч.2 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю. Відповідно до ст. 152 Земельного кодексу України, Держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав. У відповідності до ч.2 ст.158 Земельного кодексу України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Згідно ст. 378 Цивільного кодексу України право власності особи на земельну ділянку може бути припинене за рішенням суду у випадках, встановлених законом. [PERSON] не отримував державний акт на право власності на вищевказану земельну ділянку. У зв`язку з наявністю рішення виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради від 23.12.1997 року за №1389 «Про передачу земельних ділянок в приватну власність для ведення садівництва» на ім`я [PERSON] позивач не має можливості оформити право власності на вказану земельну ділянку. За таких обставин, а також у зв`язку з неможливістю відповідача самостійно скасувати прийняте рішення «Про передачу земельних ділянок в приватну власність для ведення садівництва» від 23.12.1997 року позовні вимоги щодо скасування вказаного рішення та припинення за [PERSON] права власності у порядку, передбаченому п.11 ч.1 ст.347 ЦК України є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved