Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-29 00:00:00

В травні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом. В позові вказувала, що 23 лютого 2015 року вироком судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Сировєтнік Т.І. Вайсбліт Анну Михайлівну було визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 185 КК України і призначено покарання у вигляді 80 годин громадських робіт. Вирок набрав законної сили 26.03.2015 року. Вироком суду встановлено наступне: 29.10.2014 року приблизно 15 год. Відповідач зустрілася біля ресторану швидкого харчування «Макдональдс», розташованого на зупинці громадського транспорту «Палац КрАЗ» по вул. Київській в м. Кременчуці, зі своєю знайомою [PERSON], яка прийшла на зустріч з грудною дитиною, яка знаходилася у дитячому візку, після чого вони разом відпочивали протягом години. Через деякий час Позивач і Відповідач направилися до місця проживання Позивача за адресою [ADDRESS]. Піднявшись пасажирським ліфтом до квартири, Позивач залишила дитячий візок біля вхідних дверей разом з Відповідачем та зайшла до своєї квартири на декілька хвилин. Помітивши в дитячому візочку жіночу сумочку з гаманцем, в якому знаходилася кредитна картка ПАТ КБ «ПриватБанк», Відповідач вирішила заволодіти грошовими коштами, які знаходилися на даній кредитній картці, знаючи при цьому код до неї. Використовуючи відсутність Позивача Відповідач таємно, шляхом вільного доступу, витягла з гаманця кредитну картку ПАТ КБ «ПриватБанк» №5168757270384869, яка належить Позивачу. Вказувала, що 29.10.2014 року о 16 год. 21 хв. Відповідач здійснила зняття грошових коштів в сумі 2900, 00 грн. з даної кредитної картки через банкомат ПАТ КБ «ПриватБанк», розташований по вул. 60 років Жовтня, 19 в м. Кременчуці, після чого з місця вчинення злочину зникла, розпорядившись викраденими грошовими коштами на власний розсуд, чим спричинила Позивачу майнову шкоду на суму 2 900,00 грн. Зазначала, що вина Відповідача доведена дослідженими в судовому засіданні доказами та письмовими доказами - матеріалами кримінального провадження №12014170090003375, а саме ухвалою слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 13.01.2015 року про надання тимчасового доступу до охоронюваної законом банківської таємниці документів; протоколом тимчасового доступу до речей та документів від 23.01.2015 року, відповідно до якого з ПАТ КБ «ПриватБанк» були вилучені копія виписки по лицьовому рахунку Позивача, копія паспорта Позивача, копія фото з банкомату по вул. 60 років Жовтня» 19 в м. Кременчуці від 29.10.2014 року. В добровільному порядку Відповідач відмовляється відшкодувати завдану Позивачу матеріальну шкоду в розмірі 2 900, 00 грн. Крім того, скоєним злочином Позивачеві було завдано значної моральної шкоди, оскільки кошти були викрадені із соціальної картки (так званої дитячої) і призначалися для потреб дитини. Відсутність інших видів доходів і гарантованих державою цих соціальних коштів поставило Позивача у досить скрутне становище на значний період часу. Відсутність можливості забезпечити дитину необхідними речами (продукти харчування, ліки, одяг) негативно позначилися на моєму психологічному стані і завдали душевних страждань. З огляду на вищевикладене, розмір моральної шкоди, завданої Позивачу протиправною поведінкою Відповідача становить 5 000, 00 грн. Посилаючись на обставини і підстави викладені в позовній заяві позивач просив суд стягнути з [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 2900, 00 грн. та моральну шкоду в розмірі 5 000, 00 грн. Стягнути з [PERSON] судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 243, 60 грн. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибула, про день, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила суд позов задовольнити, проти заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибула, про день, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомляла. Суд за згодою позивача та враховуючи факт повторної неявки відповідача в судове засідання та неповідомлення відповідачем про причини неявки на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу по суті на підставі наявних доказів з ухваленням по справі заочного рішення. Суд, давши аналіз і оцінку наданим доказам, знаходить, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. Судом достовірно встановлено, що 23 лютого 2015 року вироком судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Сировєтнік Т.І. Вайсбліт Анну Михайлівну було визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 185 КК України і призначено покарання у вигляді 80 годин громадських робіт. Вирок набрав законної сили 26.03.2015 року. Вироком суду встановлено наступне: 29.10.2014 року приблизно 15 год. Відповідач зустрілася біля ресторану швидкого харчування «Макдональдс», розташованого на зупинці громадського транспорту «Палац КрАЗ» по вул. Київській в м. Кременчуці, зі своєю знайомою [PERSON], яка прийшла на зустріч з грудною дитиною, яка знаходилася у дитячому візку, після чого вони разом відпочивали протягом години. Через деякий час Позивач і Відповідач направилися до місця проживання Позивача за адресою [ADDRESS]. Піднявшись пасажирським ліфтом до квартири, Позивач залишила дитячий візок біля вхідних дверей разом з Відповідачем та зайшла до своєї квартири на декілька хвилин. Помітивши в дитячому візочку жіночу сумочку з гаманцем, в якому знаходилася кредитна картка ПАТ КБ «ПриватБанк», Відповідач вирішила заволодіти грошовими коштами, які знаходилися на даній кредитній картці, знаючи при цьому код до неї. Використовуючи відсутність Позивача Відповідач таємно, шляхом вільного доступу, витягла з гаманця кредитну картку ПАТ КБ «ПриватБанк» №5168757270384869, яка належить Позивачу. 29.10.2014 року о 16 год. 21 хв. Відповідач здійснила зняття грошових коштів в сумі 2900, 00 грн. з даної кредитної картки через банкомат ПАТ КБ «ПриватБанк», розташований по вул. 60 років Жовтня, 19 в м. Кременчуці, після чого з місця вчинення злочину зникла, розпорядившись викраденими грошовими коштами на власний розсуд, чим спричинила Позивачу майнову шкоду на суму 2 900,00 грн. Вина Відповідача доведена дослідженими в судовому засіданні доказами та письмовими доказами - матеріалами кримінального провадження №12014170090003375, а саме ухвалою слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 13.01.2015 року про надання тимчасового доступу до охоронюваної законом банківської таємниці документів; протоколом тимчасового доступу до речей та документів від 23.01.2015 року, відповідно до якого з ПАТ КБ «ПриватБанк» були вилучені копія виписки по лицьовому рахунку Позивача, копія паспорта Позивача, копія фото з банкомату по вул. 60 років Жовтня» 19 в м. Кременчуці від 29.10.2014 року. В добровільному порядку Відповідач відмовляється відшкодувати завдану Позивачу матеріальну шкоду в розмірі 2 900, 00 грн. Крім того, скоєним злочином Позивачеві було завдано значної моральної шкоди, оскільки кошти були викрадені із соціальної картки (так званої дитячої) і призначалися для потреб дитини. Відсутність інших видів доходів і гарантованих державою цих соціальних коштів поставило Позивача у досить скрутне становище на значний період часу. Відсутність можливості забезпечити дитину необхідними речами (продукти харчування, ліки, одяг) негативно позначилися на моєму психологічному стані і завдали душевних страждань. З огляду на вищевикладене, розмір моральної шкоди, завданої Позивачу протиправною поведінкою Відповідача становить 5 000, 00 грн. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав і полягає, зокрема, у фізичних та душевних стражданнях, які фізична особа зазнала, у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї та близьких родичів або у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не повязана з розміром цього відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, що її завдала. Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Враховуючи той факт, що обставини, що мали місце в позовній заяві знайшли своє підтвердження в судовому засіданні суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог [PERSON].

Outcome: approved