Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-04 00:00:00

До Березанського міського суду Київської області надійшла заява [PERSON] , заінтересовані особи: Березанська міська рада Київської області, Березанська міська державна нотаріальна контора, про встановлення факту, що має юридичне значення. Заява обґрунтована тим, що відповідно до свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок [ADDRESS] [PERSON] належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . В силу свого похилого віку, розладів здоров`я та необхідності в постійному догляді останні декілька років заявниця проживала разом з нею у вказаному будинку. [INFO] [PERSON] померла. За життя остання склала заповіт, яким все своє майно заповідала заявниці. Коли остання звернулась до Березанської державної нотаріальної контори за оформленням спадщини, їй було відмовлено в оформленні спадкових прав. За таких обставин, заявниця просить суд встановити факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , разом зі спадкодавцем - [PERSON] на час відкриття спадщини по [ADDRESS] . Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 28.01.2020 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 10.02.2020. Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 10.02.2020 підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до розгляду по суті на 05.03.2020. Заявник та його представник в судовому засіданні подану заяву підтримали у повному обсязі з підстав, в ній наведених, просили задовольнити. Заінтересовані особи в судове засідання на розгляд справи не з`явились, про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, представник Березанської міської державної нотаріальної контори 05.02.2020 та 19.02.2020 через канцелярію суду подав заяви, в яких просив здійснювати розгляд справи без участі їхнього представника (а.с.20-22,31-32,36). Враховуючи вказані обставини, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності заінтересованих осіб на підставі ч. ч. 1 ст. 223 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення заявника та його представника, дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно та всебічно з`ясованих обставин встановив наступне. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є власником жилого будинку з будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] у відповідності до свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 17.10.1984 № 3261, виданого комбінатом комунальних підприємств виконавчого комітету Березанської міської Ради депутатів трудящих, зареєстрованого Переяслав-Хмельницьким міжміським бюро технічної інвентаризації 18.10.1984, (а.с.6). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Березанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області 27.02.2019 року, актовий запис № 54 (а.с.7). За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Березанського міського нотаріального округу Київської області Тищенком І. В. 18.02.2019 та зареєстрований в реєстрі за № 79, яким все своє майно заповідала [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Згідно Акту депутата Березанської міської ради Київської області Рудківської Г. М. № 2478 від 08.11.2019, [PERSON] , починаючи з 2017 постійно проживала незареєстрованою за адресою: [ADDRESS] , разом з [PERSON] , яка через хворобу потребувала стороннього догляду. Після смерті останньої [PERSON] понесла всі витрати на її поховання (а.с.8). Допитані у судовому засіданні свідки, пояснили, зокрема, свідок [PERSON] , що є сусідкою заявниці та відзначила, що [PERSON] близько двох років проживала разом з [PERSON] в належному останній житловому будинку та доглядала за нею до самої смерті. Свідок [PERSON] , вказала, що є соціальним працівником управління соціального захисту та неодноразово відвідувала [PERSON] , остання потребувала стороннього догляду, тому [PERSON] , постійно з нею проживала . Разом з тим, листом завідувача Березанської міської державної нотаріальної контори Тищенко Н. В. від 27.09.2019 за вих. № 644/01-16, [PERSON] було роз`яснено порядок звернення за оформленням спадщини, вказано на пропуск шестимісячного строку для звернення до нотаріальної контори та відсутність документів, які б свідчили про те, що остання проживала разом із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, відтак, відсутній факт прийняття спадщини, який би давав право на спадкування після смерті [PERSON] (а.с.9). Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України передбачено, що суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Як роз`яснено пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 № 5, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Так, відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Так, згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до статті 310 ЦК України фізична особа має право на місце проживання. Фізична особа має право на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, встановлених законом. При цьому, як гарантовано ч. 2 ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання особи за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду у постановах від 04.07.2018 у справі № 404/2163/16-ц, від 10.01.2019 у справі № 484/747/17. державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до положень ст. 264 ЦПК України, суд, ухвалюючи судове рішення, зобов`язаний встановити, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувались вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. Як вбачається з матеріалів справи, від встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини залежить виникнення спадкових прав заявниці на отримання спадщини за заповітом після смерті [PERSON] в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, а також можливість їхньої подальшої реалізації, відтак, встановлення даного юридичного факту має правове значення для неї. Враховуючи вказане, суд вважає, що факт проживання заявника разом зі спадкодавцем на момент її смерті знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, відтак, заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Враховуючи викладене,

Outcome: approved