Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В позові позивач зазначила про те, що з відповідачем офіційно в шлюбі не перебувала, однак вони мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] Приблизно з жовтня 2012 року [PERSON] припинив спільне проживання з позивачем та їх дитиною, а також припинив усілякі виплати на утримання їх неповнолітнього сина. З того часу [PERSON] разом із двома дітьми проживає сама, діти знаходять на повному її утриманні. Позивач тимчасово не працює, а влаштуватись на роботу не має можливості, бо її менший син, нажаль, постійно хворіє. На даний час відповідач ухиляється від обов'язку по утриманню їх спільного із позивачем сина, приблизно з 2012 року кошти на його утримання не надає. Крім того, участі у його вихованні не бере. [PERSON] вже більше двох років не бачив свого батька [PERSON] Позивачу взагалі невідомо, де проживає відповідач, і чим він займається, та який у останнього розмір заробітку. Позивач просить врахувати суд, що на її утриманні знаходиться двоє неповнолітніх дітей, крім того вона тимчасово безробітна і не може зараз влаштуватися на роботу, тим більше в теперішній економічно-складний та кризовий час для держави. Крім того, спільний із відповідачем син постійно хворіє, і позивачу немає на кого його залишити, тому їй досить складно утримувати двох неповнолітніх дітей. В той же час відповідач вже більше двох років як забув про те, що в нього є маленький син та взагалі не надає коштів на його утримання, а тому ці обставини змушують [PERSON] звертатись за захистом її прав до суду. Враховуючи реальні сьогоднішні ціни на продукти харчування, одяг ліки та взагалі витрати на існування, позивач вважає, що 1 200, 00 гривень аліментів від [PERSON] на утримання його сина було б достатньо. Вище викладене й стало підставою для звернення до суду із вимогою про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1 200, 00 гривень щомісячно на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], з дня пред'явлення даного позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, аргументуючи мотивами, викладеними в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково, надавши при цьому заяву відповідача про визнання ним позовних вимог частково і можливість ним сплати на утримання дитини аліментів в розмірі 500, 00 гривень щомісяця. Представник відповідача зазначив, що відповідач офіційно не працює та має мінливий дохід. В ході розгляду справи представник відповідача не заперечував щодо стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини в розмірі 50, 00 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зважаючи на обов'язок обох батьків брати участь в утриманні їх дитини. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 23.03.2011 року відділом ДРАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, батьками [PERSON], [INFO], записані [PERSON] та [PERSON]. (а.с. 4) Відповідно до довідки № 1586, виданої 01.04.2015 року КК «Лівобережний», за адресою: [ADDRESS], проживають: [PERSON], [INFO] (мати), [PERSON], 1998 р.н. (син), [PERSON], [INFO], (син). Діти знаходяться на утримані матері. (а.с. 5) Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України суд при визначенні аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони не перебували в зареєстрованому шлюбі, однак мають спільного сина - [PERSON], [INFO]Частиною 1 ст. 180 СК України передбачено обов'язок обох батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів судом враховано стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів - людина фізично та психічно здорова, цілком працездатна, офіційно не працює, отримує мінливий дохід; відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, сімейне становище відповідача - неодружений; інші обставини, що мають істотне значення. Суд вважає безпідставним обґрунтування позивача визначеної нею твердої грошової суми аліментів перебування на її утриманні ще однієї дитини, як встановлено судом від першого шлюбу, тобто не спільною із відповідачем по справі. Оскільки, згідно ст. 180 СК України, обов'язок утримання дитини покладається лише на її батьків, а так як [PERSON] не є батьком сина позивача від першого шлюбу - [PERSON], то на нього не може бути покладений такий обов'язок. Судом враховано прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років, встановлений Законом України «Про Державний бюджет на 2015 рік», який з 01 січня 2015 року становить 1 032, 00 гривень. Посилання позивача на розмір прожиткового мінімуму, встановлений для дітей віком від 6 років, є необґрунтованим, оскільки дитині, на утримання якої необхідно визначити розмір аліментів, ще не виповнилось 6 років. Прожитковий мінімум - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, мінімального набору непродовольчих товарів і мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Судом також прийнято до уваги те, що стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно зі становищем одержувача аліментів. Враховуючи те, що відповідач офіційно не працює, має мінливий дохід, обов'язок обох батьків утримувати дитину, а також інші обставини, що мають істотне значення, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. Оцінивши в сукупності наявні в матеріалах справи докази та врахувавши обставини справи, позиції сторін, вимоги чинного законодавства, в тому числі положення ч. 1 ст. 184 СК України та розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, встановлений Законом України «Про Державний бюджет на 2015 рік», суд дійшов до переконання в тому, що відповідач зобов'язаний та може надавати щомісячне утримання дитині в розмірі 516, 00 гривень, враховуючи обов'язок обох батьків утримувати дитину, до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Встановлений даним рішенням суду розмір аліментів на утримання дитини, є гарантією прав дитини, встановлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини. Проживання одного з батьків окремо від дитини не повинно впливати на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Суд звертає увагу, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, на що, в тому числі, необхідні й фінансові витрати. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, відповідно до ч. 1 ст. 155 СК України. Щодо додаткових витрат позивача на розвиток дитини, її лікування, то суд вважає за необхідне роз'яснити, що згідно ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимог про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Отже, додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи те, що позивач була звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», його згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, слід стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 243, 60 гривень. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: partial