Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

В травні 2017 року [PERSON] звернулась з позовом до суду відповідно до якого просить, визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на садибу №6 по вул. Набережна в с. Миколаївка Петропавлівського району Дніпропетровської області, що належала спадкодавцю [PERSON], померлій 18.02.2011 року, та яка складається відповідно до технічного паспорту з наступних будівель та споруд визначених спеціальними позначками: - будинок»А», площею 47,7 кв.м.; - сіни «а», площею 20,1 кв.м.; - тамбур «а1», площею -1,9 кв.м.; - літня кухня«Б»,площею 23,4 кв.м.; - погріб «пд.Б», площею 6,7 кв.м.; - гараж «В», площею 20.7 кв.м.; - сарай «Г», площею 17,6 кв.м., - сарай «Д», площею 33,1кв.м.; - сарай «Е», площею 9,4 кв.м.; - вбиральня «Є», площею -1,3кв.м.; - ворота з хвірткою-«№1»; огорожа «№2-3». Позовні вимоги мотивовані тим, що 18 лютого 2011 року померла її мама [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-КИ № 384614 виданим виконкомом Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області. На час відкриття спадщини [PERSON] за її відомостями належав на праві приватної власності наступний обєкт нерухомого майна: - житловий будинок із господарчими спорудами під № 6 по вул. Набережна в с. Миколаївка Петропавлівського району Дніпропетровської області. За життя [PERSON] склала заповіт згідно до якого заповідала на випадок своєї смерті всі права та обовязки на користь [PERSON]. Згідно до свідоцтва на шлюб від 02.12.2014 року вона [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] в результаті чого прийняла шлюбне прізвище [PERSON], а отже заповіт спадкодавцем було складено одноосібно саме на її користь. Такий заповіт посвідчено 17.08.1999 року та за відомостями сільської ради цей правочин є чинним. Про існування прав третіх осіб на спадщину після смерті [PERSON] у відповідності до вимог ч.1 ст.1241 Цивільного кодексу їй нічого невідомо. Належним чином вона звернулась до нотаріальної контори із письмовою заявою щодо прийняття спадщини та оформлення її на своє імя, отже за нею залишилось одноосібне право на оформлення спадкових прав після смерті матері за заповітом. На її звернення про прийняття спадщини нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, мотивуючи відсутністю у неї правовстановлюючих документів на такий обєкт нерухомого майна. Отже для вирішення питання спадкування нею нерухомого майна після смерті [PERSON] за заповітом їй потрібно підтвердити належність їй обєкту такого нерухомого майна, що входить до складу спадщини після смерті. В судове засідання позивач не зявилась, до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність позивача, позов підтримує просить його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав суду заяву, відповідно до якої просить справу розглянути у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] в результаті чого прийняла шлюбне прізвище [PERSON]. (а.с.5 на зворотному боці) Відповідно до свідоцтва про народження встановлено, що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]. (а.с.7). Відповідно до свідоцтва про смерть встановлено, що [PERSON] померла 18.02.2011 року. (а.с.8) Відповідно до заповіту встановлено, що [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося заповідає у власність [PERSON]. (а.с.9) Відповідно до довідки виданої Миколаївською сільською радою від 12.07.2011 року № 1300 встановлено, що на день смерті [PERSON] разом з нею проживали та були зареєстровані її донька [PERSON], онука [PERSON] та правнук [PERSON]. (а.с.10) Відповідно до технічного паспорту на садибний житловий будинок №6 по вул. Набережна с. Миколаївка встановлено, що замовником технічної інвентаризації є [PERSON]. (а.с.13-14) Згідно довідки виданої КП Павлоградським міжміським бюро технічної інвентаризації встановлено, що за [PERSON] було визнано право власності на будинок по вул. Набережна, 6 с. Миколаївка, але власник не звернувся для оформлення свідоцтва про право власності. (а.с.16) Відповідно до довідки виданої Миколаївською сільською радою від 19.05.2017 року № 1191 встановлено, що за померлою [PERSON] значиться земельна ділянка площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та 0,21 га для ведення особистого селянського господарства. Земельна ділянка не приватизована. (а.с.17). Відповідно до постанови нотаріуса про відмову у видачі про право на спадщину встановлено, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, що розташований в с. Миколаївка, Петропавлівського району, Дніпропетровської області, вул. Набережна, 6 після смерті [PERSON] в звязку з відсутністю правовстановлюючого документа (а.с.11). Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Стаття 1217 ЦК України зазначає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Частина 1 ст. 1235 ЦК України зазначає, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Так, відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець у встановленому порядку не відмовився від спадку, отже вважається таким, що прийняв її. З огляду на викладене є правомірними та підлягають задоволенню заявлені позивачем позовні вимоги щодо визнання її спадкоємцем за заповітом після смерті матері [PERSON], яка померла, 18.02.2011 року, на житловий будинок за адресою по вул. Набережна, №6 в с. Миколаївка, Петропавлівського району Дніпропетровської області. Оскільки суд не вбачає винних дій відповідача у виникненні спору, згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати відносяться на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved