Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-02 00:00:00

До Володарського районного суду Київської області 16.05.2018\~р. надійшла позовна заява ПАТ\~КБ\~«ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій Позивач просить суд стягнути з Відповідача на його користь заборгованість у розмірі 19\~988,47\~грн. за кредитним договором від 28.07.2008\~р. №\~б/н, яка складається з такого: \~870,53\~грн. заборгованість за кредитом; \~13\~470,01\~грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; \~4\~458,00\~грн. заборгованість за пенею та комісією; \~250,00\~грн. штраф (фіксована частина); \~939,93\~грн. штраф (процентна складова). На обґрунтування заявлених позовних вимог Позивач у позовній заяві зазначив, що відповідно до укладеного договору від 28.07.2008\~р. №\~б/н [PERSON] отримав кредит у розмірі 1\~000\~грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00\~% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», складає між ним та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» договір, що підтверджується підписом у заяві. Позивач свої зобовязання за зазначеним договором виконав в повному обсязі, надавши Відповідачеві кредит\~у встановленому\~договором розмірі.\~Проте Відповідач\~не надав\~своєчасно грошові кошти\~для погашення\~заборгованості за\~кредитом,\~відсотками,\~а також\~іншими витратами відповідно до умов договору, що відображено в доданому до позовної заяви Розрахунку заборгованості за договором, та продовжує ухилятися від виконання зобовязань. У звязку з цим Відповідач за станом на 31.03.2018\~р. має перед Позивачем заборгованість на загальну суму 19\~988\~грн. 47\~коп., що складається з наведених вище сум заборгованості за кредитом, відсотками, пенею, комісією і штрафом. Ухвалою суду від 25.05.2018\~р. відкрито провадження в справі, задоволено клопотання Позивача та\~вирішено питання\~про розгляд\~справи в\~порядку спрощеного\~позовного провадження без виклику сторін і проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами, Відповідачеві встановлено 15-денний строк з дня отримання ухвали суду для подання відзиву з викладенням\~заперечення проти\~позову,\~розяснено право\~подати у\~зазначений строк\~клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. За статтею\~275 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. З огляду на це та дату відкриття судом провадження у даній цивільній справі строк її розгляду спливає 24.07.2018\~р. Як вбачається з матеріалів цивільної справи, жодна із сторін не заявила клопотання про розгляд справи у іншому порядку. Відповідач повідомлений у встановленому статтею\~128 ЦПК порядку про відкриття провадження в справі за його зареєстрованим місцем проживання за інформацією, наданою суду органом місцевого самоврядування в порядку статті\~187 ЦПК України (а.с.\~27). Згідно з результатами відстеження\~пересилання поштового\~відправлення за\~відповідним штрихкодовим ідентифікатором офіційного веб-сайту Публічного акціонерного товариства «Укрпошта» (а.с.\~31-32) Відповідач копію зазначеної вище ухвали суду про відкриття провадження від 25.05.2018\~р.\~та копію\~позовної заяви\~з копіями\~доданих до\~неї документів\~отримав 01.06.2018\~р., проте протягом встановленого судом строку відзиву на позовну заяву, а так само клопотання про розгляд справи у судовому засіданні до суду не подав. Згідно з\~частиною восьмою\~статті\~178\~ЦПК України,\~враховуючи ненадання\~відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. За частиною другою статті\~247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутністю учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши позовну заяву і додані до неї документи, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, виходить з такого. Судом встановлено, що 28.07.2008\~р.\~Відповідач з\~метою отримання\~банківських послуг звернувся до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та, підписавши відповідну заяву, отримав кредитну карту із встановленим кредитним лімітом на суму 1\~000,00\~грн., своїм підписом у названій заяві засвідчив також свою згоду на те, що ця заява разом з «Умовами і Правилами надання банківських послуг», «Тарифами банку» складає договір між ним і банком, а також те, що він зобовязується виконувати ці «Умови і Правила надання банківських послуг». Як вбачається з копії зазначеної заяви, що додана до позовної заяви (а.с.\~8), Відповідач отримав кредитну карту «Універсальна» з кредитним лімітом 1\~000\~грн. під 2,5\~% на місяць, що становить 30\~% річних (2,5\~% х 12\~місяців). З фінансовими\~умовами використання\~отриманої кредитної\~карти «Універсальна,\~55\~днів пільгового періоду» та прикладами розрахунку суми платежу за користування кредитними коштами Відповідач ознайомився в день отримання кредитної карти 28.07.2008\~р., про що підписав довідку про умови кредитування, копія якої також додана до позовної заяви (а.с.\~9). За вимогами пунктів\~6.5, 6.6, 8.6 Умов і Правил надання банківських послуг (а.с.\~10-15) Відповідач зобовязався\~погашати заборгованість\~за кредитом,\~відсотками за\~його використання, по перевитратам платіжного ліміту, оплачувати комісії на умовах, передбачених договором, а в разі невиконання зобовязань оплатити винагороду банку, за порушення строків платежів за будь-яким грошовим зобовязанням штраф у розмірі 500\~грн. + 5\~% від суми позову. Як встановлено\~судом з\~наявних матеріалів\~справи ПАТ\~КБ\~«ПРИВАТБАНК»\~(Позивач) на виконання умов укладеного з Відповідачем договору свої зобовязання виконав в повному обсязі і належним чином, надавши йому кредитні кошти в розмірі 1\~000,00\~грн. Відповідач проте не виконував взятих на себе зобовязань щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами в строки і порядку, визначених договором. У звязку з цим за станом\~на 31.03.2018\~р.\~у Відповідача\~склалася перед\~Позивачем заборгованість\~у загальному розмірі 19\~988,47\~грн., що складається із: \~870,53\~грн. заборгованості за кредитом («тіло» кредиту); \~13\~470,01\~грн. заборгованості по процентам за користування кредитом; \~4\~458,00\~грн. заборгованості за пенею та комісією; \~250,00\~грн. штрафу (фіксована частина); \~939,93\~грн. штрафу (процентна складова). Викладені обставини підтверджуються матеріалами справи, а саме: копією згаданої заяви з підписами Відповідача (а.с.\~8); копією підписаної Відповідачем довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» (а.с.\~9), а також Розрахунком заборгованості за договором від 28.07.2008\~р. №\~б/н, укладеного між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНКОМ» та клієнтом [PERSON], за станом на 31.03.2018\~р. (а.с.\~5-7). Як вбачається з наведеного Розрахунку заборгованості (а.с.\~5-7), Відповідач наступного дня після отримання кредитної карти 29.07.2008\~р. з кредитним лімітом 1\~000\~грн. скористався кредитними коштами у розмірі 952\~грн., останній платіж на погашення заборгованості ним було внесено 02.03.2009\~р. у розмірі 199,50\~грн. (а.с.\~5). Відповідно до\~частини першої\~статті\~509,\~частини першої\~статті\~525\~Цивільного кодексу України (далі\~ ЦК\~України)\~зобовязанням є\~правовідношення,\~в якому\~одна сторона\~(боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу,\~надати послугу,\~сплатити гроші\~тощо)\~або утриматися\~від певної\~дії,\~а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку; одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За визначенням частини першої статті\~626, частини першої статті\~634 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків; договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, при цьому друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до статей\~1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа\~(кредитодавець)\~зобовязується надати\~грошові кошти\~(кредит)\~позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа\~1 цієї глави Кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Частинами першою, другою статті\~10561 ЦК України встановлено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною; тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику,\~наданого забезпечення,\~попиту і\~пропозицій,\~які склалися\~на кредитному\~ринку,\~строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. За визначенням частини першої статті\~634 ЦК України договором приєднання\~є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому; друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір є обовязковим для виконання сторонами (стаття\~629 ЦК України). Згідно з вимогами статті\~526, частини першої статті\~527, частини першої статті\~530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства (стаття\~536 ЦК України). Одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання (частина друга статті\~615 ЦК України). Зважаючи на усе викладене та встановлені судом обставини, суд вважає, що Відповідач порушив умови кредитного договору від 28.07.2008\~р. №\~б/н, укладеного ним з Позивачем, та не виконав взяті на себе зобовязання, відтак з Відповідача на користь Позивача слід стягнути заборгованість за цим кредитом (870,53\~грн.) та відсотками за користування кредитними коштами (13\~470,01\~грн.), що в загальному розмірі складає 14\~340,54\~грн. Вирішуючи питання про стягнення з Відповідача штрафних санкцій, суд виходить з такого. За визначеннями статті\~549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Тобто пеня це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір, поки зобовязання не буде виконано, відтак її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення. Статтею\~610\~ЦК України\~встановлено,\~що порушенням\~зобовязання є\~його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). За змістом статті\~611 ЦК України в разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором\~або законом,\~зокрема сплата\~неустойки (пункт\~3\~частини першої\~статті\~611 ЦК України). Виходячи з аналізу наведених законодавчих норм, сплата неустойки є єдиним видом відповідальності за порушення зобовязання незалежно від виду неустойки (штраф або пеня); пеня й штраф є різновидами неустойки, тому стягнення одночасно двох видів неустойки за несвоєчасне виконання одного й того самого грошового зобовязання суперечить статті\~61 Конституції України та загальним засадам цивільного законодавства. Такий висновок суду узгоджуються з правовими позиціями, викладеними, зокрема, у постановах Верховного Суду України від 31.10.2012\~р. у справі № 6-47цс12, від 03.12.2014\~р. у справі №\~6-33270св14. Крім того, на підставі частини третьої статті\~551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті\~551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобовязання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобовязанні;\~не лише\~майнові,\~але й\~інші інтереси\~сторін,\~що заслуговують\~на увагу\~(наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобовязання) (пункт\~27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляді цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012\~р. №\~5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин»). Як встановлено судом, розмір основного кредитного зобовязання Відповідача складає 870,53\~грн., а розмір штрафних санкцій складає загалом 5\~647,93\~грн. (4\~458,00\~грн. пеня та комісія; 250,00\~грн. штраф, фіксована частина; 939,93\~грн. штраф, процентна складова), що не співмірно із сумою основного боргу, оскільки перевищує його в 6,5\~разів. Суд також бере до уваги те, що Відповідач уклав кредитний договір 28.07.2008\~р., останній платіж здійснив 02.03.2009\~р. (а.с.\~5), проте Позивач звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості лише 16.05.2018\~р., тобто через 9\~років після останнього платежу Відповідача. При цьому матеріали справи не містять доказів того, що кредитор (Позивач) вживав заходів до зменшення розміру заборгованості, в тому числі і неустойки, зволікав зі зверненням до суду з даним позовом. Відповідно до частини другої статті\~616 ЦК України суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобовязання, або не вжив заходів щодо їх зменшення. Вирішуючи зазначені питання, суд вважає за доцільне застосувати в цій справі до даних правовідносин висновки Конституційного Суду України, викладені в Рішенні від 11.07.2013\~р. №\~7-рп/2013\~у справі\~щодо офіційного\~тлумачення положень\~другого речення\~преамбули Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань», де Суд, аналізуючи правовідносини\~зі сплати\~пені,\~що виникають\~між фізичними\~особами \~споживачами та банками і іншими фінансовими установами у правовідносинах споживчого кредитування, дійшов висновку,\~що умови\~договору споживчого\~кредиту,\~його укладення\~та виконання\~повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності. Виконання державою конституційно-правового обовязку щодо захисту прав споживачів (стаття\~42 Конституції України) вимагає від неї спеціального законодавчого врегулювання питань, повязаних із забезпеченням дії зазначених принципів у\~відносинах споживчого\~кредитування,\~зокрема,\~щодо встановлення\~справедливого розміру неустойки за прострочення виконання грошових зобовязань позичальниками фізичними особами. Такі висновки суду узгоджуються з правовими позиціями, викладеними, зокрема, у постановах Верховного Суду України від 03.09.2014\~р. у справі №\~6-100цс14, від 03.12.2014\~р. у справі №\~6-33270св14, рішенні Вищого спеціалізованого суду України з розгляді цивільних і кримінальних справ від 15.07.2015\~р. №\~6-10427св15, а також у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20.06.2018\~р. у справі №\~752/13945/15-ц. За наведених обставин та враховуючи положення статті\~3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства, в тому числі справедливості, добросовісності та розумності (пункт\~6 названої статті ЦК України), суд вважає наявними підстави для зменшення розміру неустойки,\~що має\~бути стягнута\~з Відповідача,\~оскільки заявлений\~Позивачем розмір\~штрафних санкцій значно перевищує розмір збитків (основного боргу), а Позивач не вживав заходів щодо їх зменшення, зволікаючи зі зверненням до суду з даним позовом. На думку суду, розмір штрафних санкцій (неустойки) має бути зменшений до розміру основного боргу, що становить 870,53\~грн., взявши до уваги при визначенні розміру неустойки, зокрема, правову позицію Вищого спеціалізованого суду України з розгляді цивільних і кримінальних справ, викладену у рішенні від 16.11.2011\~р. у справі №\~6-16096св11. Зважаючи на усе викладене, суд дійшов до висновку, що позов ПАТ\~КБ\~«ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає задоволенню частково, а саме: в частині стягнення з Відповідача на користь Позивача заборгованості за кредитом у розмірі 870,53\~грн. (основний борг), відсотками за користування кредитними коштами у розмірі 13\~470,01\~грн., а також неустойкою в зменшеному судом розмірі 870,53\~грн., що у загальному розмірі до стягнення складає 15\~211,07\~грн. Крім того, на підставі імперативних приписів частин першої, другої статті\~141 ЦПК України з Відповідача слід стягнути на користь Позивача 1\~340,88\~грн. судових витрат за сплачений судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до статей\~3, 15, 16, 509, 525, 526, 530, 536, 549, 551, 610-612, 616, 626, 629, 634, 1050, 1054, 1056-1 Цивільного кодексу України та

Outcome: partial