Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-18 00:00:00

Головний лікар КЗ «Черкаська обласна психіатрична лікарня» Кухар А.К. звернувся до суду із заявою про примусову госпіталізацію [PERSON] до психіатричної лікарні, яка 18 червня 2018 року в 12 годин 30 хвилин була госпіталізована до КЗ ЧОПЛ згідно направлення лікаря - психіатра Черкаської СШМД [PERSON]. з ознаками тяжкого психічного розладу. 18 червня 2018 року була оглянута черговим лікарем психіатром [PERSON], який підтвердив висновок про необхідність її госпіталізації. Представник заявника, лікар - психіатр КЗ ЧОПЛ Борисюк В.І. в судовому засіданні зазначив, що хвора поступила на лікування до їхнього закладу вперше, є дієздатною особою, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, група інвалідності по психічним захворюванням не встановлена, відмовляється від їжі та води, відтак становить небезпеку для себе. [PERSON] в судовому засіданні на поставлені їй запитання відповідала киваючи головою, стверджуючи що після розгляду справи її покинуть в приміщенні суду і що вона не п'є та не їсть. Прокурор заяву про госпіталізацію просив задовольнити. Суд вислухавши пояснення учасників процесу, прокурора, представника заявника, [PERSON], вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи вважає заяву КЗ «Черкаська обласна психіатрична лікарня» обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1 ст.95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За правилами ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч.3 ст. 13 ЗУ «Про психіатричну допомогу» від 22 лютого 2000 року №1489-III особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених ст.14 цього закону. Згідно з ч. 1 ст. 14 ЗУ «Про психіатричну допомогу» від 22 лютого 2000 року №1489-III особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих. Судом встановлено, що [PERSON], є дієздатною особою, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, група інвалідності по психічним захворюванням не встановлена. Для примусової госпіталізації особи до психіатричного закладу необхідна наявність трьох складових: якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих. [PERSON] була доставлена до комунального закладу ЧОПЛ 18 червня 2018 року згідно направлення лікаря - психіатра Черкаської СШМД з ознаками тяжкого психічного розладу. Згідно з висновком ЛКК КЗ «Черкаська обласна психіатрична лікарня» від 18 червня 2018 року, а саме заступника головного лікаря В.І. Шевчук, завідуючого відділенням Базік С.О., лікаря-психіатра Борисюк В.І. , [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного розладу «органічний афективно-маячний психотичний розлад з суїцидальними думками, суспільною небезпекою для себе та помірними емоційно-вольовими розладами», що відноситься до тяжких психічних (психотичних) розладів та вчиняє дії що являють собою безпосередню небезпеку для себе, потребує госпіталізації та стаціонарного лікування (а.с.3). З врахуванням наданих в судовому засіданні пояснень представника заявника підтверджених належними та допустимими доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема висновком ЛКК Черкаської обласної психіатричної лікарні від 18 червня 2018 року та пояснень наданих в ході розгляду справи[PERSON], які були нелогічними, непослідовними, суд приходить до беззаперечного висновку про наявність у останньої тяжкого психічного розладу, внаслідок якого вона може становити небезпеку для себе, відтак її госпіталізація до психіатричного закладу є доцільною. Отже, з врахуванням вищевказаного суд вважає, що заява головного лікаря КЗ «Черкаська обласна психіатрична лікарня» Черкаської обласної ради про примусову госпіталізацію [PERSON] є обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved