Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

Державний виконавець відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві Вегера А.С. звернувся до суду із поданням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України громадянина [PERSON] Своє подання обґрунтовує тим, що ВДВС Оболонського району м. Києва відкрито виконавче провадження ВП № 31375592 з примусового виконання виконавчого листа № 2-5916 виданого 05.01.2012 р. Оболонським районним судом м. Києва про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів. Посилався на те, що боржник не виконує в добровільному порядку рішення суду, що є порушенням прав стягувача. З метою забезпечення примусового виконання рішення суду та недопущення переховування боржника за межами України з подальшим ухиленням від виконання зобов'язання, просив суд встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника [PERSON]. Державний виконавець в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлявся. Відповідно до ст. 3771 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця. В судовому засіданні встановлено, що 12.12.2011 р. Оболонським районним судом м. Києва рішенням Оболонського районного суду м. Києва було стягнено з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] в розмірі ? частини всіх видів його заробітку, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 24.02.2012 року державним виконавцем ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Як вбачається з подання боржником сума заборгованості погашена не була. Згідно п.18.ч.3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням. Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії. Відповідно до п.п. 2, 8 ч. 1 ст. 6 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», громадянину України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо діють договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань, чи у випадку якщо до нього подано цивільний позов до суду - до закінчення провадження у справі. Разом з тим, ВДВС Оболонського РУЮ м. Києва не надано будь-яких доказів про те, що державним виконавцем вжито всіх, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів для виконання рішення суду, а також про те, що боржник постійно виїжджає за кордон. За відсутності будь-яких даних про хід виконавчого провадження, суду не виявляється можливим визначитись з обґрунтованістю подання про обмеження боржника у праві виїзду за межі України, а відтак, у його задоволенні потрібно відмовити. Крім того, суду не надано доказів існування у боржника можливості виїзду за кордон. За таких обставин, подання не має правового обґрунтування, суду не надані докази неможливості виконання судового рішення і необхідності певного обмеження прав боржника і тому подання задоволенню не підлягає. Тому, враховуючи наведене, суд вважає, що у задоволенні даного подання слід відмовити за відсутністю для цього законних підстав.

Outcome: dismissed