Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

\~ \~ \~ \~В серпні 2018 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третьої особи Органу опіки та піклування Чортківської міської ради в особі Служби у справах дітей Чортківської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. \~ \~ \~ \~В позовній заяві позивачка вказала, що вона являється власником житлового будинку №13 по вул. Монастирська, що знаходиться в м. Чортків, відповідно до договору купівлі-продажу від 03 жовтня 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Чортківського районного нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого Чортківським обласним комунальним міжрайонним БТІ в реєстровій книзі №5 за реєстровим номером 706. [PERSON] була її невісткою, тому на прохання останньої зареєструвала її з дитиною від попереднього шлюбу і внучку за вищевказаною адресою, однак там не проживали. Відповідно до рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 15 вересня 2017 року шлюб між її сином і відповідачкою було розірвано, а [PERSON], [INFO] залишено проживати з матірю. Факт їхньої реєстрації у будинку створює зайві клопоти з комунальними платежами, оформленням субсидії та обмежує її право щодо володіння, користування і розпорядження майном. Фактично відповідачі проживають за адресою [INFO], у квартирі [PERSON]. Тому, просить визнати відповідачів такими, що втратили право на користування житловим будинком по вул. Монастирська,13 в м. Чортків Тернопільської області. 16 жовтня 2018 року представник позивачки [PERSON] подав клопотання, в якому просить приєднати до матеріалів справи копію договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. \~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримують, просять задовольнити з мотивів, наведених у позовній заяві. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, про причини неявки суд не повідомили, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник третьої особи [PERSON] протии позову не заперечує. Зі згоди позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, вислухавши пояснення позивачки, її представника, свідків, дослідивши докази в справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку №13 по вул. Монастирська, що знаходиться в м. Чортків, відповідно до договору купівлі-продажу від 03 жовтня 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Чортківського районного нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого Чортківським обласним комунальним міжрайонним БТІ в реєстровій книзі №5 за реєстровим номером 706. Відповідно до Актів про встановлення фактів не проживання, складеного депутатом Чортківської міської ради, [PERSON], [PERSON], [PERSON] по місцю прописки в м.Чортків по вулиці Монастирська,13 зареєстровані, але не проживають, комунальними послугами не користуються, особистих речей та іншого майна у будинку не утримують. Згідно рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 15 вересня 2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, а [PERSON], [INFO] залишено проживати з матір'ю. Згідно договору купівлі-продажу від 27 вересня 2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Чортківського районного нотаріального округу [PERSON] вбачається, що [PERSON], що мешкає в м. Чорткові по вул. Незалежності,78/57 купила квартиру №51, що знаходиться в м. Чорткові, вул. Незалежності,86 у [PERSON]. Свідки [PERSON], [PERSON] суду підтвердила, що дійсно відповідачі ніколи не проживали у житловому будинку, власником якого є позивачка, особистих речей та іншого майна в будинку не утримують. Отже, вищезазначеними доказами підтверджується, що позивачка є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вул. Монастирська,13 в м. Чортків Тернопільської області і в цьому будинку значиться зареєстрованими колишня невістка [PERSON] відповідачка [PERSON], її син від першого шлюбу [PERSON] та внучка [PERSON], які фактично в будинку не проживали і ним не користуються. Згідно ст.319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого\~ майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно вселення членів сімї у житлове приміщення, яке належить громадянину на праві власності є результатом реалізації права власника й у них виникає право на користування чужим майном, тобто сервітутне право. Згідно зі ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.ст. 386, 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до абзацу 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Належним способом захисту цивільних прав у такому разі є пред'явлення позову про позбавлення права власності або визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, які є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання відповідними уповноваженими органами. Така позиція підтверджується висновками Верховного Суду України, викладеними в постанові від 16 січня 2012 року у справі № 6-57цс11 у якій зазначено, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпоряджання своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом із тим одну з таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньої; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Враховуючи те, що відповідачі не користуються вказаним житлом понад рік, а тому можуть бути визнані такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки судом встановлено, що відповідачі без поважних причин не користується житлом понад один рік. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved