Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

В січні\~2019\~року позивач\~звернулася в\~суд із\~означеним позовом\~до відповідача,\~вказавши,\~що згідно\~з рішенням\~Деражнянського районного\~суду Хмельницької\~області від\~09.02.2012\~року на\~її користь\~з відповідача\~стягуються аліменти\~на утримання\~їхнього неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 350 грн. щомісячно, починаючи з 19.12.2011 року до досягнення дитиною повноліття. Проте, стверджує позивач, у зв'язку зі зміною вікових потреб дитини розмір стягуваних із відповідача аліментів на даний час є незначним та не відповідає мінімальному розміру аліментів, законодавчо встановленому та гарантованому державою, а тому вона, навівши доводи щодо спроможності відповідача виплачувати аліменти на утримання дитини, просила змінити їх розмір на 1500 грн. або 1/4 всіх можливих видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову до суду і до повноліття дитини. Ухвалою судді від 29.01.2019 року відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу відповіді на відзив. Відповідач у встановлений судом строк без поважних причин відзив на позов не надав, тому суд вирішив справу за наявними матеріалами у відповідності до ч.8 ст. 178 ЦПК України. В судовому засіданні позивач уточнила позовні вимоги та просить суд стягувати аліменти в твердій грошовій сумі, в розмірі 1500 грн. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, погодився сплачувати аліменти на користь позивача у мінімальному розмірі, встановленому законодавством, пояснивши, що він офіційно не працює та не має стабільного доходу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано згідно з рішенням Деражнянського районного суду Хмельницької області від 11.10.2012 року. Цим же рішенням позивачу [PERSON] відновлено її дошлюбне прізвище «Решетнік». Від шлюбу у сторін є син [PERSON], [INFO]. Відповідач є батьком дитини, що підтверджується свідоцтвом про її народження серії 1-БВ №141783, виданим Вовковинецькою селищною радою Деражнянського району Хмельницької області. Згідно з рішенням Деражнянського районного суду Хмельницької області від 09.02.2012 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 350 грн. щомісячно, починаючи з 19.12.2011 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №\~789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до положень ст.ст. 183, 184 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, яка визначається судом або суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При цьому, підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що розмір аліментів, які стягуються з відповідача, на даний час не відповідає потребам дитини, а вона самостійно неспроможна забезпечити дитину усім необхідним. Крім того, вона вказує на можливість стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі, посилаючись на відсутність у неї відомостей щодо офіційного працевлаштування відповідача та наявності у нього стабільного доходу. Судом приймаються до уваги такі її доводи, оскільки їх підтвердив у судовому засіданні відповідач, який не заперечив щодо стягнення з нього аліментів в твердій грошовій сумі, а також не надав будь-яких відомостей щодо наявності у нього інших утриманців, даних про його поганий стан здоровя, інших обставин, що мають істотне значення. Згідно із ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналізуючи вищезазначене, оцінивши належність, допустимість та достовірність наявних у справі доказів, виходячи із засад справедливості та захисту прав неповнолітньої дитини, суд вважає необхідним збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача. При цьому, судом приймаються до уваги положення ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, відповідно до якого мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також положення ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2019 рік», відповідно до якого з 01.01.2019 року прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років становить 2027 грн., а тому суд вважає вірним в подальшому стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1014 грн. щомісячно до повноліття дитини, у звязку з чим позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Разом із цим, суд враховує, що відповідно до пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. З огляду на наведене, вимога позивача про стягнення аліментів у новому розмірі з дня предявлення позову до суду є безпідставною та в її задоволенні слід відмовити, стягнувши при цьому аліменти у новому розмірі з дня набрання рішенням законної сили. В силу вимог ст. 141 ЦПК України, враховуючи задоволення позовних вимог на 67,6%, з відповідача підлягають стягненню в дохід держави судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 519 грн. 50 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved