Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

В серпні 2018 року заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту його належності до болгарської національності, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він народився [INFO] року в м.Одесі. Його батьками є [PERSON] та [PERSON] В свідоцтві про народження його ім'я вказано як «[PERSON]». Згідно свідоцтва про зміну імені від 08.10.2015 року його ім'я було змінено на «[PERSON]», а відповідно до свідоцтва про зміну імені від 21.04.2016 року його ім'я було змінено на «[PERSON]». В свідоцтві про народження заявника національність його батька вказана «руський», а національність матері - «руська». Проте дід заявника з боку батька [PERSON] був болгарином. З народження заявник виховувався в болгарських традиціях та вважає себе болгарином. На теперішній час він бажає відновити національність своїх предків із зазначенням належності його до болгарської національності, відновивши свою дійсну національність, як це передбачено Законом України «Про національні меншини в Україні». Встановлення факту належності до болгарської національності заявнику необхідно для впорядкування документів, для реалізації особистих прав та отримання можливості користуватись окремими пільгами і гарантіями. Заявник у судове засідання не з'явився, сповіщений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги заяви підтримав у повному обсязі. Представник заінтересованої особи - Ізмаїльського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Одеській області в судове засідання не з'явився, просив розглянути справу без участі представника відділу. Дослідивши матеріали цивільної справи, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного Судом встановлено, що згідно свідоцтва про зміну імені від 08.10.2015 року серії [NUMBER], виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Суворівському районі Одеського міського управління юстиції, ім'я [PERSON] було змінено на «[PERSON]» (а.с.6). Відповідно до свідоцтва про зміну імені від 21.04.2016 року серії [NUMBER], виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Суворівському районі Одеського міського управління юстиції, ім'я [PERSON] було змінено на «[PERSON]» (а.с.7). Як вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 18.04.1967 року, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] (на теперішній час - [PERSON].) (а.с.8). Відповідно до свідоцтва про народження батька заявника [PERSON], [INFO], батьком вказано [PERSON], в графі національність вказано «болгарин», матір'ю вказана [PERSON], в графі національність вказано «руська». (а.с.9) Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995 року «Про практику розгляду судами справ щодо встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» зазначено, що при розгляді таких справ слід враховувати, що в актових записах про народження повинні міститись відомості про національність батьків, а якщо їх не було внесено чи неправильно зазначено та такий актовий запис має бути доповнено відповідно до рішення суду. Питання щодо національності батьків, суд вирішує на підставі письмових та інших доказів. На момент набуття чинності Конституцією України від 28.06.1996 року, був чинним Указ Президента України, що передбачав право громадян на зміну національності. Скасування цього Указу Указом від 27.01.1999 року звузило обсяг прав громадян, що не є допустимим, оскільки, відповідно до ч.3 ст. 22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту обсягу прав і свобод, що існували до прийняття Конституції України. Згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування Конституції при здійсненні правосуддя» № 9 від 01.11.1996 року Конституція України, як зазначено в її статті 8, має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно - правового акта з точки зору його відповідності Конституції і в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії. Відповідно до ст.11 Закону України «Про національні меншини в Україні» громадяни України мають право вільно обирати та поновлювати національність і примушення громадян в будь-якій формі до відмови від своєї національності не дозволяється. Згідно зі ст. 300 ЦК України визначено, що фізична особа має право на індивідуальність. Фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до ч.3 ст.293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Згідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи. Таким чином, з метою захисту прав та законних інтересів заявника, суд дійшов висновку про необхідність задовольнити заяву [PERSON] про встановлення факту належності до болгарської національності.

Outcome: approved