Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

В травні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (далі позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач), у якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість в розмірі 51 688, 90 грн. та судовий збір в розмірі 517 грн. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 14.07.2011 року між ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № BLЖГА100052430. Відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 15 000 грн., під 10 % річних за користування кредитом з кінцевою датою погашення до 14.07.2014 року. В порушення умов кредитного договору позичальник не дотримався графіку щодо сплати платежів по кредиту та відсотків за користування кредитом, відповідно станом на 14.07.2014 року заборгованість позичальника по кредитному договору становить 51 688,90 грн. Представник позивача в судове засідання не з»явився, подав заяву про розгляд справи в його відсутності, просив позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у відповідності до ч.5 ст.74 ЦПК України повідомлений про час і місце розгляду справи за адресою проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку (а.с. 41, 43). Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та представника позивача, що відповідає вимогам ст. 224 та ч.2 ст.158 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14.07.2011 року між ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № BLЖГА100052430. Відповідно до умов кредитного договору позивач надав відповідачу кредит в сумі 15 000 грн. під 10 % річних за користування кредитом з кінцевою датою погашення до 14.07.2014 року (а.с. 7-14). Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. За змістом ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідач порушила зобов'язання за кредитним договором та не сплачує кредит і відсотки за користування кредитними коштами, внаслідок чого станом на 14.07.2014 року утворилась заборгованість перед банком у розмірі 51 688,90 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 12 422,91 грн., заборгованість за відсотками - 2 799,61 грн., комісія за РО - 7 087,50 грн., неустойка - 29 378,88 грн., що підтверджується наданим позивачем розрахунком (а.с.6). Таким чином, в межах заявлених позовних вимог суд приходить до висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № BLЖГА100052430 від 14.07.2011року у сумі 51 688,90 грн. підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, тому судовий збір у сумі 517 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved