Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

В січні 2017 року представник позивачки [PERSON] за довіреністю [PERSON] звернулася в суд з позовом до Пилипівської сільської ради Деражнянського району, вказавши, що [INFO] року помер [PERSON], після смерті якого залишилося спадкове майно, яким є право на земельну частку (пай), розміром 3,56 в умовних кадастрових гектарах та право на земельну частку (пай), розміром 3,84 в умовних кадастрових гектарах у землі, розташованій на території Пилипівської сільської ради Деражнянського району Хмельницької області, яке померлий успадкував після смерті своїх батьків - [PERSON] та [PERSON] Позивачка, як спадкоємиця до майна померлого [PERSON] за законом, звернулася до нотаріуса з метою оформлення своїх спадкових прав, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказане спадкове майно, тому вона просила задовольнити її позов. Представник позивача до суду не з'явилася, надавши заяву про слухання справи у її відсутність, в якій вимоги позову підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Пилипівської сільської ради Деражнянського району Хмельницької області та відділу Держгеокадастру в Деражнянському районі Хмельницької області, як третьої особи на стороні відповідача, також надали суду відповідні заяви про слухання справи у їх відсутності, в яких проти задоволення позовних вимог не заперечують. Дослідивши матеріали справи відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню. Так, із наявних в матеріалах справи документів встановлено, що [INFO] року в с. Пилипи Деражнянського району Хмельницької області помер [PERSON], а [INFO] року - [PERSON]. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яким є право на земельну частку (пай), розміром 3,56 в умовних кадастрових гектарах у землі, розташованій на території Пилипівської сільської ради Деражнянського району Хмельницької області, що належало померлому відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] виданого на підставі розпорядження Деражнянської райдержадміністрації [NUMBER] від 06.12.1999 року. Після смерті [PERSON] також залишилося право на земельну частку (пай) на території тієї ж сільської ради, розміром 3,84 в умовних кадастрових гектарах, відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого на підставі розпорядження Деражнянської райдержадміністрації [NUMBER] від 04.11.1996 року. Проте, як з'ясовано судом, оригінали вказаних сертифікатів були втрачені, з приводу чого позивачкою було розміщено оголошення у газеті «Вісник Деражнянщини» №45 від 03.11.2016 року. Разом із цим, належність вказаного майна спадкодавцям [PERSON] та [PERSON], а також факт видачі на їх ім'я вказаних сертифікатів підтверджуються довідкою Відділу Держгеокадастру у Деражнянському районі №БП-1017/0-1016/19-16 від 28.09.2016 року, копіями записів у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) Деражнянської райдержадміністрації та копіями державного акту на право колективної власності серії [NUMBER] виданого колективному сільськогосподарському підприємству «Зоря» с. Пилипи Деражнянського району Хмельницької області та Додатку 1 до нього, з яких вбачається, що [PERSON] була включена до списку громадян-членів вказаного сільськогосподарського підприємства під №8, а [PERSON] - під №9. Відповідно до п.2 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. №720/95 «Про порядок паювання земель переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам, організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП), сільськогосподарського кооперативу (далі СК), сільськогосподарського акціонерного товариства (далі САТ), в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються його членами відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Встановлено також, що фактично в управління спадковим майном померлих [PERSON] та [PERSON] вступив їхній син [PERSON], проте він помер [INFO] року, не оформивши своїх спадкових прав. Зокрема, архівними довідками Хмельницького обласного державного нотаріального архіву №2645/01-18 та №2646/01-18 від 16.09.2016 року підтверджується, що спадкові справи до майна померлого [INFO] року [PERSON] та до майна померлої [INFO] року [PERSON] не заводились. Відповідно до ч.1 ст.524 ЦК Української РСР (в редакції Закону, який діяв на момент відкриття спадщини після смерті [PERSON] та [PERSON].) спадкоємство здійснюється за законом і заповітом. Згідно ст.549 цього Кодексу визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.529 цього Кодексу при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Таким чином, встановлені по справі обставини дають підстави суду зробити висновок про те, що [PERSON] за життя набув право на земельну частку (пай), розміром 3,56 в умовних кадастрових гектарах та право на земельну частку (пай), розміром 3,84 в умовних кадастрових гектарах у землі, розташованій на території Пилипівської сільської ради Деражнянського району Хмельницької області, які він успадкував після смерті своїх батьків [PERSON] та [PERSON] та і яке входило до складу спадкової маси після його смерті. Позивачка [PERSON] є спадкоємицею першої черги до майна померлого [PERSON] за законом, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданим Дніпровським відділом ЗАГСу м. Херсону 07.03.1986 року. Відповідно до письмового повідомлення Першої Херсонської державної нотаріальної контори №1319/02-14 від 04.11.2016 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. В силу ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 цього Кодексу у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Враховуючи встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання за позивачкою [PERSON] в порядку спадкування за законом права на земельні частки (паї), яке належало померлому [INFO] року [PERSON] На підставі викладеного та

Outcome: approved