Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-21 00:00:00

До Володарського районного суду Київської області 16.01.2018\~р. надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій Позивач просить суд: шлюб, зареєстрований 09.09.1999\~р. Відділом реєстрації актів громадянського стану Володарського районного управління юстиції Київській області, актовий запис №\~41, розірвати; після розірвання шлюбу залишити прізвище «Ліпич» та повернути їй судові витрати у разі задоволення позову. На обґрунтування заявлених позовних вимог [PERSON] у позовній заяві зазначила, що 09.09.1999\~р. вона з Відповідачем уклала шлюб, від цього шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO] Спільне життя між ними не склалося, основна причина розпаду сімї це відсутність між сторонами взаєморозуміння та довіри. Відповідач значний проміжок часу зловживає спиртними напоями, на ґрунті чого між ними постійно виникають сварки, свідком яких стає їхня неповнолітня донька, що негативно впливає на її психологічний стан та фізичне здоровя. Відповідач не працює, за рішенням суду стягуються аліменти, але на даний час виникла заборгованість, яку [PERSON] добровільно не виплачує. Подружні відносини між ними припинені більше двох років тому, спільного господарства на даний момент не ведуть, спору про поділ майна немає. Ухвалою Володарського районного суду Київської області від 23.01.2018\~р. відкрито провадження в справі та призначено підготовче судове засідання на 22.02.2018\~р. У підготовче судове засідання 22.02.2018\~р. Позивач не зявилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена, до суду 21.02.2018\~р. надіслала заяву, якою просила розгляд справи проводити без її участі на підставі наявних у суду матеріалів, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити (а.с.\~22). Відповідач у підготовче судове засідання також не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений, до суду 13.02.2018\~р. подав заяву, якою просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі, просив позов задовольнити (а.с.\~20). Згідно з частиною третьою статті\~211 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності; якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до частини другої статті\~247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутністю учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, ознайомившись з матеріалами справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, виходить з такого. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі, зокрема, визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею\~206 ЦПК України (частина четверта статті\~200 ЦПК України). Згідно з частинами першою, четвертою статті\~206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві; у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову; якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За розясненнями Верховного Суду України, викладеними у пункті\~24 Постанови Пленуму від 12.06.2009\~р. №\~2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», пункті\~11 Постанови Пленуму від 18.12.2009\~р. №\~14 «Про судове рішення у цивільній справі», у разі визнання відповідачем позову, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом; визнання відповідачем позову має бути безумовним, не суперечити закону й не порушувати права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), у такому разі суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Вирішуючи питання щодо наявності підстав для прийняття визнання Відповідачем позову та задоволення позову, суд виходить з такого. Відповідно до статті\~24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги; дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній (частини перша, третя статті\~55 Сімейного кодексу України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість (частини третя, четверта статті\~56 Сімейного кодексу України). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, зокрема, за позовом одного з подружжя на підставі відповідного рішення суду (частина друга статті\~104, частина третя статті\~105, стаття\~110 Сімейного кодексу України). За статтею\~112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (стаття\~113 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що сторони 09.09.1999\~р. зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії\~І-БК №\~167633, виданого 09.09.1999\~р. Відділом реєстрації актів громадянського стану Володарського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис №\~41 (а.с.\~5); від шлюбу сторони мають спільну дитину: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про її народження серії\~І-ОК №\~362911, виданого повторно 19.09.2017\~р. Володарським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис №\~48 (а.с.\~6). Як зазначено в позовній заяві Позивача та не заперечувалося Відповідачем, на даний час фактичні шлюбні відносини сторін припинені, вони тривалий час разом не проживають, подальше спільне життя як подружжя є неможливим, збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, примирення неможливе. Зогляду на викладене та зважаючи на фактичну відсутність сімейних відносин між сторонами тривалий час, суд дійшов до висновку, що рішення сторін про розлучення є виваженим і свідомим, причини, з яких вони наполягають на розірванні шлюбу, обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження ними сімї стали неможливими, поновлювати сімейно-шлюбні відносини сторони наміру не мають. Суд не може примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків і можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України. З огляду на це суд вважає, що визнання Відповідачем позову в частині розірвання шлюбу не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому вбачає можливим прийняти визнання позову Відповідачем. Крім того, на підставі імперативних приписів частини першої, пункту\~1 частини другої статті\~141 ЦПК України з Відповідача слід стягнути на користь Позивача судові витрати за сплачений судовий збір. Водночас, зважаючи на визнання Відповідачем даного позову, суд застосовує частину першу статті\~142 ЦПК України, за якою у разі, зокрема, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50\~відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічна норма закріплена частиною третьою статті\~7 Закону України «Про судовий збір». Зважаючи на усе наведене та відповідно до статей\~24, 55, 104, 105, 110, 112, 113, 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved