Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-28 00:00:00

В травні 2017р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Ресурс Холдинг» звернулося до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про відшкодування майнової шкоди. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21.11.2016 року між ТОВ «Ресурс Холдинг» та ТОВ «Істрейт» було укладено договір підряду №21-11/1, відповідно до умов якого підрядник зобов`язується виконати роботи по будівництву об`єкту, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . На виконання вимог п. 1.2. договору підряду замовник надав підряднику під будівельний майданчик земельну ділянку, яка належить замовнику на праві власності, що підтверджується договором купівлі-продажу земельної ділянки від 29.07.2015 року та Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 06.12.2016 року з метою виконання зобов`язань за договором підряду позивачем на будівельний майданчик було завезено побутове приміщення, а по периметру будівельного майданчика встановлено огорожу. 08.12.2016 року в результаті незаконний дій відповідачів (умисного підпалу) майно, яке належить на праві приватної власності позивачу (паркан та побутове приміщення) було знищено, чим позивачу було завдано майнову шкоди. 06.02.2017 року позивач повторно встановив паркан та побутове приміщення на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] . 06.02.2017 року у результаті протиправних дій відповідачів було знищено (спалено) паркан, який належить позивачу на праві власності, чим було завдано майнової шкоди. 10.02.2017 року відповідачами було знищено (спалено) побутове приміщення, яке належить позивачу на праві власності, чим йому було завдано майнової шкоди. 13.04.2017 року позивач повторно (втретє) завіз на будівельний майданчик побутове приміщення, яке було так само протиправно знищено (спалено) відповідачами. Дане побутове приміщення перебувало в користуванні позивача на підставі договору оренди. Позивач вказував, що в результаті умисних та протиправних дій відповідачів позивачу було завдано шкоду у загальному розмірі 204 434,63 грн. з яких: майнова шкода, що завдана незаконними діями Відповідачів 08.12.2016 року становить 103 849,99 грн., з яких вартість знищеного побутового приміщення складає 56 649,98 грн. з ПДВ, а вартість знищеного паркану - 47 200,01 грн. з ПДВ; майнова шкода, що завдана незаконними діями відповідачів 06.02.2017 року становить 50 167,44 грн. (вартість знищеного паркану з ПДВ.); майнова шкода, що завдана незаконними діями Відповідачів 10.02.2017 року становить 50 417,20 грн. (вартість знищеного побутового приміщення з ПДВ). Вказану суму позивач просив стягнути з відповідачів солідарно, а також заборонити відповідачам чинити будь-які дій, які спрямовані на знищення чи пошкодження майна позивача та зобов`язати відповідачів припинити дії які порушують право позивача на підприємницьку діяльність шляхом припинення дій які чинять перешкоди будівництву об`єкту за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 21 січня 2010 року у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Ресурс Холдинг» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про відшкодування майнової шкоди відмовлено. Не погодившись із рішенням суду Цвера Ірина Сергіївна - представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Ресурс Холдинг» звернулась із апеляційною скаргою, в якій просила рішення районного суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог. Під час розгляду справи у апеляційному суді, 16 грудня 2020 року представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю « Ресурс Холдинг» - Цвера Ірина Сергіївна подала заяву про відмову від частини позовних вимог про солідарне стягнення з відповідачів на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ресурс Холдинг» у відшкодування майнової шкоди 204 434,63 грн. Ухвалою від 16.12.2020р. Київський Апеляційний суд задовольнив заяву представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Ресурс Холдинг» - Цвери Ірини Сергіївни про відмову від частини позовних вимог, вирішив: прийняти відмову представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Ресурс Холдинг» - Цвери Ірини Сергіївни в частині позовних вимог про солідарне стягнення з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ресурс Холдинг» у відшкодування майнової шкоди 204 434,63 грн.; рішення Святошинського районного суду міста Києва від 21 січня 2020 року в частині відмовлених позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Ресурс Холдинг» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про відшкодування майнової шкоди визнати нечинним; провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ресурс Холдинг» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про відшкодування майнової шкоди закрити. При розгляді справи в суді апеляційної інстанції, колегія суддів порушила питання про повернення справи до суду першої інстанції для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення у справі з огляду на те, що мотивувальна та резолютивна частини рішення суду першої інстанції не містить чіткого висновку щодо вирішення позовних вимог про заборону відповідачам чинити будь-які дії, які спрямовані на знищення чи пошкодження майна Товариства; зобов`язання відповідачів припинити дії, які порушують право Товариства на підприємницьку діяльність шляхом припинення дій, які чинять перешкоди будівництву об`єкту за, які були предметом розгляду суду першої інстанції, про що свідчать матеріали справи, але не знайшли свого відображення в тексті рішення, що зазначено в Ухвалі Київського апеляційного суду від 16.12.2020р. 16.01.2021р. цивільна справа надійшла з Київського апеляційного суду для розгляду в Святошинському районному суді м.Києва. 29.03.2021р. позивач направив заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив: заборонити [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] чинити будь-які дії спрямовані на знищення чи пошкодження майна ТОВ «Ресурс Холдінг» та зобов`язати [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] припинити дії які чинять перешкоди будівництву об`єкту за адресою: м. Київ, Святошинський район, перетин вул. Феодори Пушиної та вул. Чернобильської та просив розглядати справу без його участі. 29.03.2021р. відповідачі направили до суду додаткові пояснення, в яких заперечували проти позову, вважаючи позовні вимоги необґрунтованими та безпідставними, оскільки позивачем не надано належних доказів, що саме відповідачі, а не інші особи, яких було близько 100 осіб, завдали позивачу майнову шкоду, крім того, позивачем не надано належних доказів, що пошкоджене майно належить позивачу на праві приватної власності. Також вважав безпідставними вимоги позивача щодо заборони відповідачам вчиняти дії, спрямовані на перешкоджання у здійсненні будівництва на вказаній земельній ділянці, вказуючи що суб`єкти містобудування зобов`язані додержуватись містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об`єктів, а особа має право на самозахист свого цивільного права та права іншої особи від порушень і протиправних посягань. Також вказував, що згідно ч.2 ст. 293 ЦК України діяльність фізичної та юридичної особи , що призводить до знищення, псування, забруднення довкілля, є незаконною, кожен має право вимагати припинення такої діяльності. В задоволенні позовних вимог просив відмовити. Згідно ст.270 ч.1 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати (п.3). Вивчивши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 21.11.2016 року між ТОВ «Ресурс Холдинг» та ТОВ «Істрейт» було укладено договір підряду №21-11/1 відповідно до умов якого підрядник зобов`язується виконати роботи по будівництву об`єкту, що знаходиться за адресою: м. Київ, перетин вул. Феодори Пушиної та вул. Чорнобильської (а.с.18-25, том № 1). Відповідно до договору купівлі-продажу від 29.07.2015 року земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 0,0543 га, кадастровий номер 8000000000:75:050:0077 на праві приватної власності належить ТОВ «Істрейт» (а.с.26-29, том № 1). Позивачем в якості доказів порушення його прав відповідачами надані витяг з кримінального провадження (а.с.60, т.1), лист Департаменту суспільних комунікацій від 20.12.2016р. (а.с.64, т.1), фото (а.с.65-69, т.1), роздруківки з соціальний сітей (а.с.70-82, т.1), посилання на відео в мережі інтернет (а.с.82-85, т.1). Під час дослідження матеріалів справи судом встановлено, що надані позивачем документи не містять доказів того, що відповідачі перешкоджають діяльності позивача та порушують його права. Відповідно ст.391 ЦК України передбачено, що негаторний позов пред`являється у випадках, коли власник має своє майно у володінні, але дії інших осіб перешкоджають йому вільно його використовувати або розпоряджатися ним. Характерною ознакою негаторного позову є протиправне вчинення третьої особою перешкод власникові у реалізації ним повноважень розпорядження та користування належним йому майном. Предмет негаторного позову становить вимога володіючого майном власника до третіх осіб про усунення порушень його права власності, що перешкоджають йому належним чином користуватися, розпоряджатися цим майном тим чи іншим способом (постанова ВСУ від 12.04.2018 року (справа № 926/2189/17). Підставою негаторного позову слугують посилання позивача на належне йому право користування і розпорядження майном, а також факти, що підтверджують протиправні дії відповідача у створенні позивачеві перешкод щодо здійснення цих правомочностей. При цьому, для задоволення вимог власника достатньо встановити факт об`єктивно існуючих перешкод у здійсненні власником своїх правомочностей. Таким чином, право власності та користування, як абсолютне право, має захищатися лише при доведенні самого факту порушення. З огляду на те, що під час судового розгляду не надано доказів того, що саме відповідачі порушувала права позивача: порушували його право власності, користування, право на підприємницьку діяльність тощо, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог в цій частині

Outcome: dismissed