Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

До Високопільського районного суду Херсонської області відповідно до п.2 ч.1 ст.31, ч.3 ст.41 ЦПК України, від Нововоронцовського районного суду Херсонської області надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] до Державного підприємства «Великоолександрівське лісомисливське господарство» смт.Велика Олександрівка Херсонської області, третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області, в особі державного реєстратора прав на нерухоме майно [PERSON], Державного агентства лісових ресурсів України, про визнання права власності на земельну ділянку, зазначивши у позові про те, що відповідно до договору дарування від 16.07.2016 року, він є власником житлового будинку, за адресою: Херсонська область, Нововоронцовський район, с.Новоолександрівка, вул.Лісова, буд.11-В. Зазначений будинок розташований на земельній ділянці з кадастровим номером 6524183900:02:001:0050, яка сформована в порядку, передбаченому ст.79-1 Земельного кодексу України шляхом поділу земельної ділянки з кадастровим номером 6524183900:02:001:0033 та за формою власності є ділянкою державної форми власності, яка територіально розташована в кварталі 53, виділ 24, ДП «МГ «Гавриліське» надалі перейменоване на Державне Підприємство «Великоолександрівське лісомисливське господарство». Позивач звернувся із заявою до державного реєстратора речових прав [PERSON] [PERSON] сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області, з метою проведення державної реєстрації права власності на земельну ділянку за кадастровим номером 6524183900:02:001:0050, але йому було відмовлено у державній реєстрації. У мотивувальній частині рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 02.11.2017 року, зазначено, що державному реєстратору прав на нерухоме майно не має змоги встановити припинення речового права на нерухоме майно, тобто припинення права постійного користування земельною ділянкою ДП «Великоолександрівське ЛМГ». Позивач вважає, що така відмова є протиправною оскільки відповідно до статті 377 ЦК України, до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Більше того, відповідач ДП «Великоолександрівське ЛМГ» надало згоду на поділ земельної ділянки з кадастровим номером 6524183900:02:001:0033, яка розташована на території Новоолександрівської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області, площею 0,8000 га., землі лісогосподарського призначення, для використання земельної ділянки для обслуговування житлового будинку та господарських споруд. Просить суд, визнати за ним право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6524183900:02:001:0050 площею 0,1679 га. для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, яка розташована за адресою: Херсонська область, Нововоронцовський район, с.Новоолександрівка, вул.Лісова, буд.11-В, шляхом припинення права постійного користування ДП «Великоолександрівського ЛМГ» на вказану земельну ділянку. Представник позивача [PERSON], за довіреністю, [PERSON] (а.с.44) в судовому засіданні, позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві, просить суд задовольнити вимоги у судовому порядку, оскільки іншим шляхом не має можливості підтвердити право власності, додатково пояснивши, що дана земельна ділянка із загальної площі 0.8 га, виділ 24 кварталу 53, до упорядкування та затвердження лісогосподарської документації, була виділена для садиб, тобто для обслуговування житлових будинків та господарських споруд. Тому ні Державне агентство лісового господарства України, ні ДП «Великоолександрівське лісомисливське господарство» не заперечувало у наданні згоди на виділення земельної ділянки із загальної площі для обслуговування житлового будинку та господарських споруд за адресою с.Новоолександрівка вул.Лісна буд.11-В Нововоронцовського району Херсонської області, який належить на праві приватної власності [PERSON], якому у відповідності із ст.377 ЦК України, при придбанні житлового будинку в порядку дарування, переходить і право власності на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку та господарських споруд. Відповідач, ДП «Великоолександрівське ЛМГ», надало до суду заяву в якій не заперечують проти задоволення позовних вимог, та просить розглянути справу у відсутності представника (а.с.48, 213). Третя особа що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] сільська рада Нововоронцовського району Херсонської області в особі державного реєстратора прав на нерухоме майно [PERSON], надала до суду заяву в якій просить суд, розглянути справу у відсутності представника, щодо суті спору покладаються на розсуд суду (а.с.41). Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Державне агентство лісових ресурсів України, будучи своєчасно та належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, відповідно до ч.6, ч.8 ст.128 ЦПК України, (а.с.200,212а) в судове засідання представника не направило. Заперечень на позов, як і доказів на заперечення позовних вимог не надано, як не надано і клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи у відсутність представника, а тому суд вважає неявку в судове засідання представника третьої особи без поважних причин. Відповідно до вимог ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; Заслухавши представника позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи та надані докази, судом встановлено наступне: - Із копії договору дарування житлового будинку (а.с.9-10) вбачається, що 16.07.2016 року [PERSON] (Дарувальник) діючи добровільно, подарував [PERSON] житловий будинок літ. «А-2», з прибудовою літ. «а» та прибудовою літ. «а1», загальною площею 151,9 кв.м., житловою площею 88,1 кв.м., що знаходиться за адресою: Херсонська область, Нововоронцовський район, с.Новоолександрівка, вул.Лісова, буд.11-В. Також в договорі дарування зазначено, що «житловий будинок, який є предметом цього договору, розташований на земельній ділянці, яка призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,8000 га., кадастровий номер 6524183900:02:001:0033. З передачею предмету договору, Дарувальник одночасно передає в користування Обдаровуваного земельну ділянку. Дарувальник свідчить, що право на приватизацію земельної ділянки, на якій розташований житловий будинок, ним не реалізовано…». На підставі договору дарування, позивач [PERSON] зареєстрував право власності на житловий будинок 20.07.2016 року про що свідчить копія інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.11-12). - Із копії витягу з Державного земельного кадастру про земельні ділянки (а.с.13-15) вбачається, що земельна ділянка за кадастровим номером 6524183900:02:001:0050, розташована за адресою: Херсонська область, Нововоронцовський район, с.Новоолександрівка, вул.Лісова, буд.11, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Категорія земель: землі лісогосподарського призначення для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Форма власності: Державна власність. Площа земельної ділянки: 0,1679 га. - Із копії листа Державного агентства лісових ресурсів України від 10.06.2016 року №02-33/3399-16 (а.с.16) вбачається, що Держлісагенство не заперечує щодо вилучення земельних ділянок під будівлями та спорудами відповідно до норм визначених ст.121 Земельного кодексу України, право на які посвідчено правовстановлюючими документами на майно. - Із копії заяви від 28.07.2016 року (а.с.17) вбачається, що ДП «Великоолександрівське лісомисливське господарство» розглянувши листи власників житлових будинків за адресою: Херсонська область, Нововоронцовський район, с.Новоолександрівка, вул.Лісова, буд.11, 11-а, 11-б та 11-в та враховуючи положення Державного агентства лісових ресурсів України №02-33/3399-16 від 10.06.2016 року повідомило, що підприємство дає згоду на вилучення земельної ділянки з земель лісогосподарського призначення загальною площею 0,8000 га. Гаврилівського лісництва квартал 53 виділ 24, при умові дотримання норм чинного законодавства. Заява посвідчена приватним нотаріусом Великоолександрівського районного нотаріального округу Херсонської області. - Із копії заяви-згоди від 17.08.2016 року (а.с.18) вбачається, що директор ДП «Великоолександрівського ЛМГ» [PERSON] надав заяву згоду до компетентних органів, наступного змісту: «Державне підприємство «Великоолександрівське лісомисливське господарство», код ЄДРПОУ-21302751, розглянувши листи власників будинків за адресою: Херсонська область, Нововоронцовський район, с.Новоолександрівка, вул.Лісова, буд.11, 11-а, 11-б та 11-в, надає згоду на поділ земельної ділянки, а саме: з кадастровим номером 6524183900:02:001:0033; площею 0,8000 га.; державної форми власності; категорія земель землі лісогосподарського призначення; вид використання земельної ділянки для обслуговування житлового будинку та господарських споруд; місце розташування Херсонська область, Нововоронцовський район, Новоолександрівська сільська рада. Заява згода посвідчена державним нотаріусом Великоолександрівської державної нотаріальної контори Херсонської області [PERSON] (а.с.18 на звороті). - Із копії рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 02.11.2017 року (а.с.19) вбачається, що [PERSON] відмовлено в державній реєстрації земельної ділянки так як, подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяженнями. - Із копії паспорту громадянина України (а.с.20) вбачається, що [PERSON] народився 03 липня 1983 року в місті Кривий Ріг Дніпропетровської області, зареєстрований в [INFO]. Та має ІПН-3049907290. - Із копії технічної документації із землеустрою (а.с.52-132) вбачається, що у 2015 році було проведено інвентаризацію земельної ділянки площею 0,8000 га., яка знаходиться в постійному користуванні ДП «Великоолександрівське ЛМГ» за межами населених пунктів Новоолександрівської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області по вул.Лісова, буд.11, в якому проживають громадяни, які отримали житло з 2000 року згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» і є землекористувачами земельної ділянки по вул.Лісова, буд.11 (в тому числи і частки будинку яка була подарована [PERSON]М.). - Із копії технічної документації (а.с.133-187) вбачається, що на підставі заяви згоди ДП «Великоолександрівське ЛМГ» від 16.09.2016 року (а.с.18), проведено розподіл земельної ділянки за адресою: Херсонська область, Нововоронцовський район, с.Новоолександрівка, вул.Лісова, буд.11, з кадастровим номером 6524183900:02:001:0033; площею 0,8000 га.; державної форми власності; категорія земель землі лісогосподарського призначення; вид використання земельної ділянки для обслуговування житлового будинку та господарських споруд; місце розташування Херсонська область, Нововоронцовський район, Новоолександрівська сільська рада. - Із витягу копії проекту організації та розвитку лісового господарства ДП «Мисливське господарство «Гаврилівське» Херсонського обласного управління лісового та мисливського господарства Гаврилівське лісництво (частина 11), таксаційний опис, відомості поквартальних підсумків з викопіровкою на план-схемі(а.с.191-194) зясовано, що на час передачі ДП Мисливське господарство «Гаврилівське», яке передано у підпорядкування ДП «Великоолександрівське лісомисливське господарство» Херсонського обласного управління лісового господарства, у розділі виділ ділянки №24, кварталу 53 (а.с.91 проекту) зазначено про 0,8 га на садиби. Дані відомості зображено схематично на план схемі (а.с.194) Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Заслухавши в судовому засіданні пояснення представника позивача, вивчивши та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають до\~задоволення з наступних підстав. Так, судом встановлено, що [PERSON] відповідно до договору дарування від 16 липня 2016 року (а.с.9-10, 11) набув права приватної власності на житловий будинок, розташований за адресою:Херсонська область, Нововоронцовський район, с.Новоолександрівка, вул.Лісова, буд.11-в. В подальшому позивач звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно [PERSON] [PERSON] сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області, з метою реєстрації права власності на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, на якій розташований житловий будинок, але державний реєстратор своїм рішенням від 02 листопада 2017 року (а.с.19) відмовив у проведенні державної реєстрації та їх обтяжень, мотивуючи таку відмову тим, що подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяженнями. Крім того, в судовому засіданні було зясовано, що спірна земельна ділянка, що знаходиться за адресою: Херсонська область, Нововоронцовський район, с.Новоолександрівка, вул.Лісова, буд.11, перебуває в користуванні Державного підприємства «Великоолександрівське лісомисливське господарство», відповідно до проектів землеустрою від 2015 року (а.с.52-132) та від 2016 року (а.с.133-187). Так, проектом землеустрою 2016 року (а.с.133-187) на підставі поданого відповідачем клопотання від 29.08.2016 року (а.с.138) та заяви-згоди від 17.08.2016 року посвідченої нотаріально (а.с.18, 139) було проведено поділ земельної ділянки площею 0,8000 га., кадастровий номер: 6524183900:02:001:0033, яка була виділена для обслуговування житлових будинків, без виділення меж в натурі, розташованої за адресою: Херсонська область, Нововоронцовський район, с.Новоолександрівка, вул.Лісова, буд.11. Таким чином, даним проектом було розподілено та встановлено межі земельної ділянки між співвласниками житлового будинку та відповідно позивачу [PERSON], власнику житлового будинку по вул.Лісова, буд.11-в, відведено земельну ділянку площею 0,1679 га., з яких 0,0151 га. капітальна одноповерхова та 0,1528 га. прибудинкова територія (а.с.172). Отже, із матеріалів справи вбачається, що відповідач (ДП «Великоолександрівське ЛМГ»), а також і третя особа, Державне агентство лісового господарства України (а.с.16), фактично не заперечували проти проведення розподілу (вилучення з користування) спірної земельної ділянки, що також підтверджується листом Державного агентства лісових ресурсів України від 10.06.2016 року №02-33/3399-16 за підписом першого заступника Голови (а.с.16), а також нотаріальною заявою ДП «Великоолександрівське ЛМГ» (а.с.17). А тому, суд вважає, що права позивача [PERSON] є порушеними та підлягають захисту в судовому порядку, відповідно до ст.5 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.5 ЦПК України, у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. За таких обставин, суд, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного: Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом статті 377 ЦК України, до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Згідно статті 120 ЗК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди. При відчуженні будівель та споруд, які розташовані на орендованій земельній ділянці, право на земельну ділянку визначається згідно з договором оренди земельної ділянки. У разі переходу права власності на будинок або його частину від однієї особи до іншої за договором довічного утримання право на земельну ділянку переходить на умовах, на яких вона належала попередньому власнику. При переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди. При переході права власності на будівлю або споруду до громадян або юридичних осіб, які не можуть мати у власності земельні ділянки, до них переходить право користування земельною ділянкою, на якій розташована будівля чи споруда. Зазначена норма закріплює загальний принцип цілісності обєкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей обєкт розташований. За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість. При цьому при застосуванні положень статті 120 ЗК України, у поєднанні з нормою статті 125 ЗК України, слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на обєкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці обєкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак обєкта права власності. Окрім того, пунктом «е» частини першої статті 141 ЗК України, передбачено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці. Таким чином, за загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 120 ЗК України, особа, яка набула права власності на будівлю чи споруду стає власником земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини. За змістом частин першої, третьої статті 626 ЦК України, двостороннім договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків, якщо правами та обовязками наділені обидві сторони договору. Отже, правова природа двостороннього договору передбачає волевиявлення обох сторін договору на зміну, припинення або встановлення прав та обовязків сторін цього договору. За змістом статей 717, 718 ЦК України, за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобовязується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Дарунком можуть бути рухомі речі, в тому числі гроші та цінні папери, а також нерухомі речі. Дарунком можуть бути майнові права, якими дарувальник володіє або які можуть виникнути у нього в майбутньому. Згідно частини 1 ст.47 Лісового кодексу України, лісовпорядкування є обовязковим на всій території України та ведеться державними лісовпорядними організаціями за єдиною системою в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері лісового господарства. Відповідно до вимог ст.48 Лісового кодексу України, ч.1. У матеріалах лісовпорядкування дається якісна і кількісна характеристика кожної лісової ділянки, комплексна оцінка ведення лісового господарства, що є основою для розроблення на засадах сталого розвитку проекту організації та розвитку лісового господарства відповідного об'єкта лісовпорядкування. ч.2. Проект організації та розвитку лісового господарства передбачає екологічно обґрунтоване ведення лісового господарства і розробляється відповідно до нормативно-правових актів, що регулюють організацію лісовпорядкування. ч.3.У проекті організації та розвитку лісового господарства визначаються і обґрунтовуються основні напрями організації і розвитку лісового господарства обєкта лісовпорядкування з урахуванням стану та перспектив економічного і соціального розвитку регіону.ч.4. Матеріали лісовпорядкування затверджуються в установленому порядку органом виконавчої влади з питань лісового господарства Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства, за погодженням відповідно з органом виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища. ч.5.Затверджені матеріали лісовпорядкування є обовязковими для ведення лісового господарства, планування і прогнозування використання лісових ресурсів. Відповідно до розділу У111 (прикінцеві положення) Лісокого кодексу України, п.5. До одержання в установленому порядку державними лісогосподарськими підприємствами державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками, документами, що підтверджують це право на раніше надані землі, є планово-картографічні матеріали лісовпорядкування. Таким чином, в ході судового розгляду справи по суті, суд дійшов переконання, що позивач відповідно до договору дарування (а.с.9-10) отримав у власність вищезгаданий житловий будинок, що також підтверджується інформаційним листом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.11-12), а тому фактично отримав у власність земельну ділянку на якій розташований житловий будинок, для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що не суперечить вимогам ст.377, ст.ст.717, 718 ЦК України та відповідно до положень статей 120, 125, 141 ЗК України. Зазначена правова позиція висловлена в Постанові Верховного Суду України у справі №6-2225цс16 від 12 жовтня 2016 року. Таким чином, суд розглянувши по суті позовні вимоги, повно, неупереджено, обєктивно дослідивши докази, як окремо так і в їх сукупності, приходить до обґрунтованого висновку про задоволення позову в повному обсязі. Крім того, відповідач та третя особа не заперечують про надання згоди на виділення земельної ділянки для обслуговування житлового будинку та господарських споруд (а.с.16, 48, 213), а тому рішення про задоволення позовних вимог позивача негативно не вплине на права та обовязки сторін та інших осіб. Крім того, позивач, а ні у своєму позові, а ні під час судового розгляду не ставив питання щодо розподілу судових витрат у вигляді стягнення судового збору, сплаченого при зверненні до суду з позовом (а.с.1, 51), а тому, суд не розглядає питання щодо розподілу судових витрат у даній справі, передбаченого ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного ст.ст.11, 377, 626, 717, 718 ЦК України, ст.ст.79-1, 120, 125, 141 ЗК України, ст.ст.47, 48 , п.5 розділу У111(Прикінцеві положення) Лісового кодексу України, та

Outcome: approved