Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-09 00:00:00

В травні 2018 року ПАТ Державний\~ощадний банк\~України» в\~особі філії\~-\~Житомирське обласне\~управління АТ\~«Ощадбанк» звернулося із зазначеним позовом до суду, вказавши, що 11.04.2017 року відповідачем [PERSON] було підписано заяву про приєднання №901428/050916 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу, відповідно до якої банк відкрив йому поточний рахунок № 26259500901428 за тарифним пакетом «Зарплатний» та для його користування оформив та видав клієнту банківську платіжку картку типу MasterCard Standart Debit Military Main. Одночасно з підписанням відповідачем заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування ним було підписано заяву на встановлення відновлюваної кредитної лінії, згідно з якою відповідач погодився з умовами користування кредитом відповідно до умов Договору та підтвердив укладення між ним та банком кредитного договору. Відповідно до заяви відповідача йому було встановлено кредитний ліміт в розмірі 7000 гривень на строк 24 місяців з можливим продовженням на той самий строк та встановлено процентну ставку за користування кредитом в розмірі 30,00 процентів річних за користування кредитними коштами. Проте, в порушення умов договору, відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконує, на його картковому рахунку відсутні належні суми для зарахування грошових коштів, у звязку з чим станом на 05.03.2018 року виникла заборгованість в загальному розмірі 8589,54 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача разом із понесеними ним витратами по сплаті судового збору. Згідно з ухвалою судді від 15.05.2018 року відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу відповіді на відзив. Відповідач у встановлений судом строк без поважних причин відзив на позов не надав, тому суд вирішив справу за наявними матеріалами у відповідності до ч.8 ст. 178 ЦПК України. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, підтримуючи позовні вимоги та не заперечуючи щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач на повторні виклики в судове засідання не зявився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином та викликався в судове засідання через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, у відповідності до ст. 128 ЦПК України. Про причини неявки він суд не повідомив. З огляду на викладене та при відсутності заперечень сторони позивача, суд постановив ухвалу про розгляд справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення, оскільки згідно ст. 281 ЦПК України, якщо відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи та письмові клопотання учасників справи відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. Судом обєктивно встановлено, що 11.04.2017 року відповідачем було підписано заяву про приєднання №901428/050916 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), відповідно до п.3.4.1 якої банк відкрив йому поточний рахунок № 26259500901428 в гривнях України на умовах тарифного пакету «Зарплатний» та Тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті банку та на інформаційних стендах, що знаходяться у приміщеннях установ банку. Згідно з п.3.4.2 Заяви банк надав відповідачу банківську платіжку картку типу MasterCard Standart Debit Military Main. Одночасно з підписанням відповідачем заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування ним було підписано заяву на встановлення відновлюваної кредитної лінії, згідно з якою відповідач погодився з умовами користування кредитом відповідно до умов Договору та підтвердив укладення між ним та банком кредитного договору. Пунктом 6.3 Заяви відповідачу було встановлено кредитний ліміт в розмірі 7000 гривень на строк 24 місяці з можливим продовженням на той самий строк. Процентна ставка за користування кредитом встановлена в розмірі 30,00 процентів річних за користування кредитними коштами в усіх випадках, крім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду та 0,001 відсотків річних за користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду у випадку безготівкового розрахунку за товари та послуги з використанням платіжної картки. \~\~ Судом зясовано, що позивач повністю виконав взяті на себе зобовязання за кредитним договором, тоді як відповідач всупереч умовам кредитного договору порушив строки повернення кредитних коштів, внаслідок чого утворилася\~ заборгованість, яка згідно наданого позивачем розрахунку станом на 05.03.2018 року становить 8589,54 грн., в тому числі: сума боргу - 7000 грн., плата за кредит 1426,65 грн., комісійні доходи 106 грн., інфляційні втрати 44,07 грн. та 3 проценти річних від прострочених сум 12,82 грн. Судом приймаються до уваги вказаний розрахунок заборгованості, наданий позивачем, оскільки він підтверджується наявними у справі письмовими доказами, а будь-яких належних та допустимих доказів на їх спростування відповідачем не подано. Крім того, вирішуючи обґрунтованість наданого вказаного позивачем розміру заборгованості, судом враховується, що відповідно до умов договору позичальник повинен самостійно регулювати ліміт витрат по рахунку, поповнювати його готівкою та безготівковим платежем, не допускати перевищення витратного ліміту (овердрафт), а в разі його допущення сплачувати банку відповідні проценти за перевищення витратного ліміту в розмірах, передбачених діючими тарифами, та зобовязується погасити заборгованість по овердрафту. У відповідності до договору клієнт зобовязаний протягом місяця до закінчення строку дії основної та додаткових банківських платіжних карток подати заяву про випуск банківської платіжної картки на нові терміни або закрити рахунок. Якщо клієнт не звернувся до банку після закінчення строку дії картки із заявою про її поновлення або про закриття рахунку, рахунок не закривається до звернення клієнта в банк. У разі допущення прострочення заборгованості за рахунком та кредитом, її непогашення у строки визначені правилами, позичальник згідно договору відповідає всім належним клієнту майном за заподіяні банку збитки в повному обсязі у разі невиконання чи неналежного виконання зобовязань по даному договору як особисто клієнтом, так і держателем банківської платіжної картки, а також відшкодовувати витрати, повязані з судовим розглядом спорів з цих підстав та розшуком винної особи. Відповідно до договору позивач має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати всіх платежів, вимагати від відповідача відшкодування всіх витрат, в тому числі процентів, штрафів, пені та сплати заборгованості відповідно до умов Договору. Між сторонами також погоджено, що договір набуває чинності з дати підписання його сторонами та діє до моменту повного виконання сторонами своїх обовязків, встановлених договором, правилами, тарифами та закриття рахунку. Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною першою статі 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша кредитна установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частинами 1 та 3 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою позикодавцеві в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно із ст.ст. 610-612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Враховується судом і те, що згідно із ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, за змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних витрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови ВСУ від 6 червня 2012 р. у справі № 6-49цс12, від 24 жовтня 2011 р. у справі № 6-38цс11). Отже, проценти, передбачені ст. 625 ЦК України, не є штрафними санкціями (постанова ВСУ від 17 жовтня 2011 р. у справі 6-42цс1 1). Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України підставою застосування передбаченої цією нормою відповідальності є прострочення боржником виконання грошового зобов'язання. Як передбачено ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору (ч. 1 ст. 631 ЦК України). Згідно зі статтями 251, 253 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення; перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Як вбачається з матеріалів справи, 06.11.2017 року позивач надіслав відповідачеві повідомлення про погашення заборгованості перед банком, проте відповідач заборгованість не погасив. Наведе свідчить, що відповідач ухиляється від сплати заборгованості за вищенаведеним договором. З огляду на наведене, враховуючи встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для стягнення з відповідача на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Житомирського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованості за Заявою про приєднання від 11.04.2017 року до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) в сумі 8589 грн. 54 коп. Крім того, на підставі ч.1 ст.141\~ЦПК України слід стягнути з відповідача в користь позивача понесені останнім витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762 грн., оскільки такі витрати є документально підтвердженими. На підставі викладеного та

Outcome: approved