overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

В червні 2016 року позивач звернувся до суду з вище вказаним позовом, у якому просить стягнути з відповідачів заборгованість за житлово-комунальні послуги в сумі 3402,81 грн., яка утворилась за період з листопада 2015 року по травень 2016 року включно, та судові витрати по справі, вказуючи, що відповідачі є наймачами кімнати [ADDRESS], що знаходиться на обслуговуванні позивача. Проживаючи там, вони ухиляються від справи вказаних платежів. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, про час та місце судового розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вказуючи, що проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце судового розгляду справи повідомлялася в установленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомили. За таких обставин суд вважає за можливе справу по суті розглянути за відсутності представника позивача та відповідачів в судовому засіданні, без фіксування судового засідання технічними засобами звукозапису, на підставі наявних у справі доказів, ухваливши заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження і їх слід задовольнити. Встановлено, що позивач надає, а відповідачі, які проживають в кімнаті [ADDRESS], споживають житлово-комунальні послуги, оплати за них не проводять. Згідно наданого позивачем розрахунку, їх заборгованість за період з листопада 2015 року по травень 2016 року включно складає 3402,81 грн., в тому числі: 248,72 грн. квартплати, 1630,69 грн. за опалення, 649,76 грн. за постачання холодної води, 365,42 грн. за постачання гарячої води, 508,22 грн. за електропостачання. У відповідності до ст. 68 ЖК України, наймач забов'язаний своєчасно вносити кварплату та плату за комунальні послуги. Згідно з ч. 4 ст. 64 ЖК України, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. В наданій позивачем довідці наймачем помешкання зазначена [PERSON], співвідповідач є повнолітнім членом її сім'ї (донька). За таких обставин заборгованість по житлово-комунальних послугах в сумі 3402 грн. 81 коп. підлягає стягненню на користь позивача зі співвідповідачів солідарно. Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України з відповідачів в рівних частках з кожного належить стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати, а саме судовий збір в сумі 1378,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-18 00:00:00

В червні 2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору кредиту №028/720347-КR на купівлю автотранспортних засобів від 20 квітня 2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 18353,00 доларів США, зі сплатою 12,55% річних та з кінцевим терміном повернення основної заборгованості до 09 вересня 2015 року. Відповідач умови кредитного договору належно не виконав і станом на 03 лютого 2016 року має заборгованість в сумі 229381,53 гривень. Просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 229381,53 гривні. Представник позивача в судове засідання не з'явився, відповідно заяви просив слухати справу без його участі, позов підтримав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 10 вересня 2008 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 18353,00 доларів США, що підтверджується копіями договору кредиту №028/720347-КR на купівлю автотранспортних засобів від 10 вересня 2008 року, додаткових угод до договору кредиту, договору про внесення змін до договору кредиту з додатками, договором застави №028/720351-ZО від 10 вересня 2008 року та договором про внесення змін та доповнень №1 до договору застави, договору купівлі-продажу автомобіля від 26 серпня 2008 року (а.с.10-29), копіями заяв на переказ готівки (а.с.30-31), копією статуту ПАТ «Укрсоцбанк» (а.с.35-40). Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с.7-8) станом на 03 лютого 2016 року загальна сума заборгованості по кредитному договору відповідача становить 229381,53 грн. в тому числі: 109272,74 грн. заборгованість за кредитом; 30267,24 грн. заборгованість за відсотками; 45769,27 грн. пеня за несвоєчасне повернення кредиту, 7590,35 грн. пеня за несвоєчасне повернення відсотків, 30511,63 грн. розмір інфляційних витрат за кредитом, 5970,30 грн. розмір інфляційних витрат за відсотками. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також необхідно\~стягнути понесені судові витрати в сумі 3440,72 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

В червні 2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного кредитного договору №36292/31/к10 від 03 грудня 2013 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 20000 грн. на споживчі цілі із зарахуванням грошових коштів на картковий рахунок НСМЕП, строком на 36 місяців зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% річних, а з моменту припинення зарахування заробітної плати та інших витрат від підприємства, яке було роботодавцем на момент укладання договору, на поточний картковий рахунок до закінчення строку дії кредитного договору, процентна ставка становить 38 відсотків. Відповідачка умови кредитного договору належно не виконала і станом на 06 червня 2016 року має заборгованість в сумі 11448,38 гривні. Просив стягнути з відповідачки вказану заборгованість. Представник позивача в судове засідання не з'явився, відповідно до заяви просив слухати справу без його участі, позов підтримав. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 03 грудня 2013 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 20000 гривень, що підтверджується копією кредитного договору №36292/31/к10 від 03 грудня 2013 року (а.с.7-9) та додатками до нього (а.с.10-12), копією заяви-анкети позичальника (а.с.13). Відповідно до розрахунку заборгованості та довідки про стан заборгованості (а.с.18, 19) станом на 06 червня 2016 року загальна сума заборгованості по кредитному договору відповідачки становить 11448,38 грн. в тому числі: 7222,12 грн. сума простроченої заборгованості по кредиту; 1396,80 грн. сума простроченої заборгованості по нарахованим відсоткам; 483,75 грн. пеня за несвоєчасне повернення кредиту; 84,05 грн. пеня за несвоєчасну сплату нарахованих відсотків; 261,66 грн. інфляційні нарахування на суму простроченого кредиту; 2000,00 грн. штраф згідно п.6.4 кредитного договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також необхідно\~стягнути понесені судові витрати в сумі 1378 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-05 00:00:00

В червні 2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що є спадкоємцем за законом після смерті [INFO] року [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 0,06 га - для ведення садівництва, що розташована на території садового товариства «Текс» в с.Шибене Бородянського району Київської області. В зв'язку з відсутністю Державного акту на право власності на земельну ділянку та витягу з Державного земельного кадастру нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину. Тому просив визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на вказану земельну ділянку. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, просив розглянути справу у його відсутність, позов підтримав. Відповідачі - Бабинецька селищна рада, управління Держгеокадастру у Бородянському районі в судове засідання представників не направили, третя особа - [PERSON] в судове засідання не з'явилась, просили слухати справу у їх відсутність. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], після смерті якої спадщину прийняв [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.9), копією свідоцтва про народження (а.с.8), копією постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.12). На підставі договору купівлі-продажу від 22 квітня 2000 року (а.с.7) [PERSON] належить земельна ділянка, площею 0,06 га на території СТ «ТЕКС» в с.Шибене Бородянського району Київської області, цільове призначення - для ведення садівництва. Постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Дідович І.В. від 10 червня 2016 року (а.с.12) позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, оскільки відсутній Державний акт на право власності на земельну ділянку та витяг з державного земельного кадастру. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на спірну земельну ділянку у порядку спадкування за законом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

В червні 2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачкою перебуває в зареєстрованому шлюбі з 15 листопада 1991 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Їх шлюб фактично розпався. Внаслідок різних характерів між ними виникають сварки та скандали, в зв'язку з чим вони протягом останніх трьох років проживають окремо, спільного господарства не ведуть і не підтримують сімейно-шлюбні стосунки. Вважає, що шлюб існує формально, тому просив його розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, відповідно до заяви просив слухати справу без його участі, позов підтримав, на примирення не згоден. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, просила слухати справу без її участі, позов визнала. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 15 листопада 1991 року перебувають в шлюбі, зареєстрованому відділом РАЦСу Єйського міськвиконкому Краснодарського краю, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.6). Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.7) Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Оскільки позивач позов підтримав, проти примирення заперечував, відповідачка позов визнала, то суд вважає за необхідне позов задовольнити і шлюб між сторонами розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

В червні 2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що перебуваючи в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою придбали за спільні кошти та мають на праві спільної сумісної власності будинок [ADDRESS], який розташований на земельній ділянці площею 0,1433, кадастровий номер [NUMBER]. Рішенням Бородянського районного суду від 25 листопада 2015 року шлюб з відповідачкою розірваний. Оскільки відповідачка після розірвання шлюбу перешкоджає йому проживати в будинку просив визнати будинок [ADDRESS] Київської області та земельну ділянку кадастровий номер [NUMBER] за цією ж адресою спільною сумісною власністю подружжя із визначенням часток кожного, розділити спільно нажите майно подружжя, шляхом визначення і визнання за ним та відповідачкою право власності по ? частині житлового будинку [ADDRESS] Київської області та по ? частині земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER] за цією ж адресою. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, викладене підтвердив. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 09 вересня 2000 року по 25 листопада 2015 року перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією рішення Бородянського районного суду від 25 листопада 2015 року (а.с.8). Під час шлюбу 02 липня 2014 року вони придбали житловий будинок з надвірними будівлями розташовані на земельній ділянці по [ADDRESS], що підтверджується копією договору купівлі-продажу (а.с.13), копією технічного паспорта (а.с.9-12), копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.14). Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. За таких обставин, оскільки відповідачка не заперечує належність спірного майна сторонам на праві спільної сумісної власності, доказів, що можуть вплинути на збільшення або зменшення часток подружжя суду не надано, то суд вважає за необхідне частково задовольняючи позовні вимоги, визнати, що сторонам належить по 1/2 частині спірного майна.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

В червні 2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті [INFO] [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 0,051 га, цільове призначення для ведення садівництва, що розташована за адресою: [ADDRESS] на території Клавдієво-Тарасівської селищної ради Бородянського району Київської області. У зв'язку з відсутністю витягу з Державного земельного кадастру нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Тому просив визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на вказану земельну ділянку. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, відповідно до заяви просив слухати справу у його відсутність, позов підтримав. Відповідач Клавдієво-Тарасівська селищна рада в судове засідання представника не направив, відповідно до заяви просив слухати справу у його відсутність. Треті особи - управління Держгеокадастру у Бородянському районі, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ткаченко Л.І., [PERSON] в судове засіданні не з'явились відповідно до заяв просили слухати справу без їх участі. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.10). Після його смерті спадщину, в тому числі садовий будинок за місцем знаходження спірної земельної ділянки, прийняв [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про народження, про право на спадщину за законом (а.с.13,14), постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.7) Відповідно до копії державного акту про право приватної власності на землю виданого [PERSON] йому на підставі рішення виконкому Клавдієво-Тарасівської селищної ради від 7 серпня 1995 року №32/35 передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,051 га на території Клавдієво-Тарасівської селищної ради для ведення садівництва (а.с.9). З копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ткаченко Л.І. вбачається, що свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,051 га, цільове призначення для ведення садівництва, що розташована в [ADDRESS], на території Клавдієво-Тарасівської селищної ради Бородянського району Київської області не може бути видане, оскільки відсутній витяг з Державного земельного кадастру (а.с.7). Відповідно до ч.1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Згідно зі ст. 1218, 1225 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. За таких обставин суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

В червні 2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті [INFO] року [PERSON], відкрилася спадщина на земельну ділянку, загальною площею 0,2500 га, для ведення особистого селянського господарства за межами в смт.Бабинці Бородянського району Київської області. У зв'язку з відсутністю витягу з Державного земельного кадастру, державний нотаріус Бородянської районної державної нотаріальної контори відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Тому просив визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на вказану земельну ділянку. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, відповідно до заяви просив слухати справу без його участі, позов підтримав. Відповідач Бабинецька селищна рада в судове засідання представника не направила, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Треті особи - Бородянська районна державна нотаріальна контора, управління Держгеокадастру у Бородянському районі в судове засідання представників не направили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], після смерті якої спадщину прийняв [PERSON], що підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій (а.с.11). Відповідно до копії державного акту на право власності на земельну ділянку виданого [PERSON], їй передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,2500 га в смт.Бабинці Бородянського району Київської області, за межами населеного пункту, для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер [NUMBER] (а.с.7). З копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій вбачається, що свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вказану земельну ділянку не може бути видане оскільки заявник не надав до нотаріальної контори оригіналу державного акту на право власності на земельну ділянку та витяг з Державного земельного кадастру (а.с.11). Згідно зі ст. 1218, 1225 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. За таких обставин суд вважає за необхідне позов задовольнити та визнати за позивачем право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-14 00:00:00

В червні 2016 року позивач звернувся до суду зі вказаним позовом. Позивач зазначив, що між ним та відповідачем був укладений договір, відповідно до умов якого позивач надавав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з сумою 11681 грн. , зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,29 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та 2.31 % щомісячної комісії за обслуговування кредиту, строком на 24 місяців з щомісячною сплатою частини кредиту, відсотків та комісії за користування кредитом. Свої зобовязання Банк виконав ціликом в обговорений у договорі термін, але відповідач зобовязання в обговорений термін не виконала і не виконує на даний час допускаючи прострочення платежів, у звязку з чим за нею виникла заборгованість у розмірі 16406.97 грн. Представник позивача надала суду письмову заяву з проханням розглядати справу за її відсутність. Проти ухвалення заочного рішення в справі не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявилась. Заперечень на позов не надала. У відповідності до вимог ст. ст. 74,76 ЦПК України судом вживались заходи для виклику відповідача. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини: між сторонами був укладений кредитний договір № RO22.0048791 від 19.12.2014 року на платіжну картку в сумі11681 грн. і який складався з пропозиції (оферти) про укладання договору та графіку погашення кредиту. Згідно до меморіального ордеру 19.12.2014 року кредит було отримано [PERSON] Відповідно до розрахунку заборгованості по кредитному договору, заборгованість за [PERSON] станом на 08.06.16 р. складає 16406.97 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виповнятися належним чином і в встановлений термін відповідно до умов договору. Таким чином, відповідач будучи зобовязаним щомісячно вносити платежі по договору , припинив виконувати взяті на себе зобовязання допускаючи прострочення платежів . На підставі ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Оскільки відповідачем заперечень на позовну заяву не надано, суд змушений розглядати справу на підставі наданих доказів і вважає що є всі підстави для задоволення позову. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягнення судовий збір на користь позивача розмірі 1378 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved