Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-17 00:00:00

В травні 2019 року акціонерне товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі - Банк) звернувся з позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] заборгованість по кредиту, яка станом на 23 квітня 2019 року становить 16099 грн. 15 коп., а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1921 грн. В обґрунтування вимог позивач зазначав, що 07 жовтня 2011 року між Банком та відповідачем було укладено договір б/н, згідно якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач не виконала свій обов`язок щодо своєчасного повернення кредиту, тому з неї підлягають стягненню відсотки за користування кредитом, пеня та штрафи, а також судові витрати. В судове засідання представник Банку не з`явився, хоч про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У позовній заяві просив розгляд справи проводити у його відсутності. Відповідач в судове засідання також не з`явилася та у відповідності з положеннями ч.11 ст.128 ЦПК України вважається повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, так як оголошення про її виклик до суду 26.06.2019 року опубліковано на офіційному веб-сайті судової влади України. Дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. Встановлено, що [PERSON] 07.10.2011 року шляхом підписання анкети-заяви № 1109060200249028035 разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» з які також нею підписані, становить між Банком та позичальником договір про надання банківських послуг, за яким для відповідача було надано кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою відсотків 30% річних. За положеннями ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1054 цього Кодексу). Відповідно до п.2.1.1.5.5 Договору встановлено, що позичальник зобов`язується: погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п.2.1.1.7.6 Договору при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. Відповідач не виконала свій обов`язок щодо повернення кредиту, чим порушила вимоги, встановлені кредитним договором. Даний договір ніким не оспорений, а отже є всі законні підстави для стягнення заборгованості з відповідача. На момент звернення з позовом заборгованість за кредитом не погашена і станом на 23.04.2019 року, за позицією позивача, складає 16099 грн. 15 коп., а саме: 6963 грн. 26 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 3034 грн. 17 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 4858 грн. 90 коп. - заборгованість за пенею; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 742 грн. 82 коп. - штраф (процентна складова). За змістом ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч.2 ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України). Виходячи з викладеного та відповідно до ст.549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором - свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Відтак, позовна вимога в частині стягнення пені задоволенню не підлягає. Відповідно до умов п.2.1.1.7.6 Договору процентна складова штрафу в розмірі 5 % від суми позову, становитиме 499 грн. 87 коп. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь Банку підлягає стягненню сплачений судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог (68,3%) в сумі 1312 грн. 24 коп.

Outcome: partial