Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-13 00:00:00

В серпні 2019 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом,в якому зазначає,що 04.02.2006 р.ним був укладений шлюб із відповідачем,зареєстрований Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції,актовий запис № 54. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] ,спору про місце проживання дитини після розірвання шлюбу між сторонами немає. В 2015 р.сторони припинили шлюбні відносини ,спільне господарство не ведеться. Майновий спір між сторонами відсутній. Посилаючись на те,що через різні погляди на сімейне життя,втрату почуттів поваги та любові між ним та відповідачем відсутнє взаєморозуміння, їх шлюб є формальним та подальше його збереження не має сенсу,позивач просить суд шлюб з відповідачем розірвати. Провадження у справі відкрито ухвалою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 03.10.2019 р. Відповідно до ст.274 ЦПК України,справа розглянута в порядку загального позовного провадження. В підготовче судове засідання позивач не з`явився,надав письмову заяву про розгляд справи без його участі,підтримав вимоги позову про розірвання шлюбу та повідомив,що за час перебування цивільної справи в суді примирення між сторонами не відбулося. В підготовче судове засідання відповідач не з`явився,надав письмову заяву про визнання позову про розірвання шлюбу у повному обсязі та розгляд справи без її присутності. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України,за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши заяви сторін по суті справи, надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позов заявлений обґрунтовано,підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Відповідно до ст.105,110 СК України за позовом одного із подружжя шлюб припиняється внаслідок його розірвання на підставі рішення суду. Як передбачено ст.112 ч.2 СК України,суд постановляє рішення про розірвання шлюбу,якщо буде встановлено,що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,інтересах їхніх дітей,що мають істотне значення. Судом встановлено та перевірено доказами, що 04.02.2006 р.між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб,зареєстрований Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції,актовий запис № 54. Після одруження прізвища чоловіка та дружини « [PERSON] » та « [PERSON] »,про що надана копія свідоцтва про шлюб. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] ,про що надана копія свідоцтва про народження. На час розгляду справи про розірвання шлюбу спір між сторонами про поділ спільного майна,місце проживання дитини відсутній. Сторони з серпня 2015 р.шлюбних відносин не підтримують, взаєморозуміння відсутнє. Такі висновки суду ґрунтуються на письмових поясненнях позивача та відповідача про відсутність у їх взаєминах ознак сім`ї. З наведеного суд встановив,що розлад у сім`ї сторін має не короткочасний характер,примирення між подружжям неможливе. На думку суду,шлюб між сторонами не може бути збережений,оскільки примирення між ними не відбулося Факти,встановлені судом,приводять до висновку,до шлюб між сторонами розпався остаточно,спільне життя сторін як подружжя не поновлено, тоді як збереження шлюбу можливо на паритетних засадах,почуттях взаємної любові та поваги,взаємодопомоги та підтримки,тобто на тому,що є морально-правовою основою шлюбу і між сторонами втрачено. Конкретні обставини даної справи,категоричне небажання позивача примиритися вказують на те,що сторони не мають наміру відновлювати шлюбні стосунки і збереження сім`ї неможливе,подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Відповідачем у заяві про визнання позову заявлено про залишення прізвища після розірвання шлюбу « [PERSON] ». На підставі ст.105,110,112 СК України,ст.12,13,76,81,141,ч.3 ст.200,223,258,259,263,265,353,355 ЦПК України,суд-

Outcome: approved