Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

До Василівського районного суду звернулась [PERSON] із позовом до Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області. В позовній заяві позивачка вказує, що [INFO] померла її баба - [PERSON] Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді однокімнатної квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Позивачка [PERSON] та її мати [PERSON] є спадкоємцями за заповітом, який посвідчений 28 лютого 2006 року приватним нотаріусом Василівського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] [INFO] померла мати позивачки - [PERSON] На теперішній час позивачка є єдиною спадкоємицею після смерті [PERSON] та [PERSON] Згідно із технічним паспортом та свідоцтвом про право власності на житло квартира [ADDRESS] належить [PERSON]. При цьому 1/2 частина належить їй на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого 15 грудня 1993 року згідно розпорядження органу приватизації Запорізького залізорудного комбінату від 08.12.1993р. за №604, та 1/2 частина належить їй на підставі договору дарування від співвласника квартири її чоловіка [PERSON], посвідченого державною нотаріальною конторою 22.10.1998р. зареєстрованого в реєстрі за №1965. Спадкодавцем був втрачений оригінал договору дарування. При зверненні позивачки [PERSON] до Запорізької державної нотаріальної контори щодо видачі свідоцтва про право на спадщину, їй було відмовлено в зв'язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на квартиру. Позивачка [PERSON] просить суд задовольнити позов у повному об'ємі та визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO], та після смерті [PERSON] на квартиру [ADDRESS], що належала померлій [PERSON] в ? частини на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого органом приватизації Запорізького залізорудного комбінату за №604 від 15 грудня 1993 року та в ? частині на підставі договору дарування посвідченого Дніпрорудненською державною нотаріальною конторою 22 жовтня 1998 року та зареєстрованого в реєстрі за №1965. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні свій позов підтримала та просить суд задовольнити виходячи з підстав, що викладені нею у письмовій формі. Представник відповідача та представник третьої особи в судове засідання не з'явилися, але надали суду заяву з клопотанням розглядати справу за їх відсутності. Представник відповідача проти задоволення позову не заперечує. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав: Судом встановлено, що [INFO] померла баба позивачка - [PERSON] Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді однокімнатної квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Позивачка [PERSON] та її мати [PERSON] є спадкоємцями за заповітом, який посвідчений 28 лютого 2006 року приватним нотаріусом Василівського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] [INFO] померла мати позивачки - [PERSON] На теперішній час позивачка є єдиною спадкоємицею після смерті [PERSON] та [PERSON] Згідно із технічним паспортом та свідоцтвом про право власності на житло квартира [ADDRESS] належить [PERSON]. При цьому 1/2 частина належить їй на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого 15 грудня 1993 року згідно розпорядження органу приватизації Запорізького залізорудного комбінату від 08.12.1993р. за №604, та 1/2 частина належить їй на підставі договору дарування від співвласника квартири її чоловіка [PERSON], посвідченого державною нотаріальною конторою 22.10.1998р. зареєстрованого в реєстрі за №1965. Спадкодавцем був втрачений оригінал договору дарування. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.ст.1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, та на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має протягом шести місяців з дати відкриття спадщини подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно ст.1218 Цивільного кодексу Україна до складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент смерті. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття. За вимогами ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов'язковим, коли об'єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов'язковій державній реєстрації. Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа. В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України). Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім`я особи, яка померла, у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Позивач [PERSON] належним чином прийняла спадщину та звернувся до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але їй відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру, у зв'язку з тим, що були відсутні правовстановлюючі документи. Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Мінюстом України №7/5 від 07 лютого 2002 року визначено, що одним із документів, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на нерухоме майно, є рішення суду про визнання права власності. Враховуючи, що до позивачки [PERSON] в порядку спадкування перейшло право власності на нерухоме майно, а саме - квартиру [ADDRESS], яку позивачка не має можливості оформити відповідно до вимог законодавства у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу, договору дарування, однак про укладення вказаного договору зазначено у свідоцтві про право власності на житло та технічному паспорті на квартиру, питання визначення належності цього майна має вирішуватись у судовому порядку, оскільки рішення суду буде правовстановлюючим документом для оформлення права на це майно. Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права. При цьому, одним із способів захисту цивільного права є визнання права власності. Згідно зі ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно із технічним паспортом та свідоцтвом про право власності на квартиру [ADDRESS] належить [PERSON]. При цьому 1/2 частина належить їй на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого 15 грудня 1993 року згідно розпорядження органу приватизації Запорізького залізорудного комбінату від 08.12.1993р. за №604, та 1/2 частина належить їй на підставі договору дарування від співвласника квартири її чоловіка [PERSON], посвідченого державною нотаріальною конторою 22.10.1998р. зареєстрованого в реєстрі за №1965. Таким чином, враховуючи, що позивачка [PERSON] є спадкоємицею після смерті баби [PERSON], суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки про визнання за нею права власності в порядку спадкування квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], за заповітом 1/2 частини квартири та ? частини квартири за законом, після смерті баби [PERSON], яка померла [INFO], та після смерті [PERSON] на квартиру [ADDRESS], що належала померлій [PERSON] в ? частини на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого органом приватизації Запорізького залізорудного комбінату за №604 від 15 грудня 1993 року та в ? частині на підставі договору дарування посвідченого Дніпрорудненською державною нотаріальною конторою 22 жовтня 1998 року та зареєстрованого в реєстрі за №1965, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved