Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-29 00:00:00

В червні 2016 року Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі\~ ПАТ «Універсал Банк» ) в особі уповноваженого представника [PERSON] звернулося до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення суми заборгованості за кредитним договором № CL140028 від 16.05.2008 року. Мотивуючи свої позовні вимоги, позивач вказує на те, що 16.05.2008 року між ВАТ«Універсал Банк» правонаступником якого є позивач та відповідачем\~ [PERSON] був укладений кредитний договір № CL140028 згідно якого банк надав відповідачу [PERSON] , а остання отримала кредит в сумі 3000,00 доларів США, зі сплатою\~відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % річних з\~кінцевим\~терміном\~повернення\~ \~до\~15.05.2013\~року з погашенням суми кредиту та процентів у терміни передбачені умовами договору відповідно до графіку погашення кредиту. Однак, взяті на себе зобов'язання щодо погашення суми отриманого кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами, у розмірі та строки визначені умовами договору відповідач [PERSON] належним чином \~не виконала. [PERSON] порушувала терміни погашення кредиту і відсотків за користування кредитом. Враховуючи, що відповідач не виконав належним чином своїх зобовязань за кредитним договором, у звязку з чим у нього\~ виникла заборгованість, яка станом на 23.05.2016 року перед позивачем по кредитному договору становить 2440 , 20 доларів США, з яких: 1 043,08 долари США прострочена заборгованість по кредиту; 446,27 долари США заборгованість по відсотках; 970, 85 доларів США нараховані підвищені відсотки, яку ПАТ «Універсал Банк» просить стягнути на його користь із відповідача [PERSON] В судове засідання представник позивача не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав та мотивів викладених у позові. Не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не зявилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи та письмових заперечень до суду не надходило, тому суд згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи. Вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд приходить до наступного. Розгляд справи проведено за відсутності сторін , які не з'явились в судове засідання і у відповідності до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом. Згідно ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Судом встановлено, що 16.05.2008 року між відкритим\~ акціонерним\~ товариством\~ «УніверсалБанк»,\~правонаступником\~якого\~є\~\~позивач та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № CL40028 згідно якого банк надав відповідачу [PERSON] , а остання отримала суму кредиту в розмірі 3000,00 дол. США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % річних з кінцевим терміном повернення, до\~ 15.05.2013\~ року з погашенням суми кредиту та процентів у терміни передбачені умовами договору відповідно до графіку погашення кредиту. Умови\~надання\~та\~ погашення\~ Кредиту\~ визначені\~ сторонами\~ у\~ Додатку\~№1\~ до\~Кредитного\~ договору,\~ а\~ графік\~щомісячних\~платежів\~ визначений\~ та\~ обумовлений сторонами\~у\~Додатку\~№2\~до\~ Кредитного\~ договору.\~ 08.05.2009\~року між\~ позивачем\~ та\~ відповідачем\~ була\~укладена\~додаткова \~угода,\~ відповідно до\~ якої \~ змінилась\~ відсоткова\~ ставка\~ за\~користування\~кредитом \~ та сторони домовились, що погашення кредиту та сплата процентів здійснюється у формі щомісячних ануїтетних платежів відповідно до графіку\~ щомісячних\~ платежів\~ визначений\~ та\~ обумовлений сторонами\~у\~Додатку\~№1 \~до\~ Додаткової угоди. Як вбачається з кредитного договору [PERSON] отримала кошти від ВАТ «УніверсалБанк» на умовах строковості, зворотності, забезпеченості, платності. Позивач в позові зазначає, що Банк виконав взяті на себе зобов'язання в повному обсязі. У відповідності до п. 1.1. Кредитного договору позичальник зобовязався погасити кредит, сплатити проценти за користування ним на умовах та в порядку, визначених кредитним договором, додатком 1 та додатком 2 до кредитного договору. Також,\~згідно\~з\~п.\~2.4\~Договору,\~в\~разі\~користування \~позичальником\~ кредиту\~понад\~ встановлений\~ термін\~(прострочення\~терміну\~щомісячного\~платежу),\~ встановлюється підвищена процентна ставка, що вказана в Додатку 1 до Договору. У відповідності до п. 5.3. кредитного договору позичальник зобовязується щомісячно, в дату сплати щомісячних платежів здійснювати погашення щомісячних платежів, шляхом зарахування включно до такої дати відповідної суми коштів на поточний рахунок позичальника. Однак, у порушення умов кредитного договору [PERSON] , належним чином не виконувала взяті на себе зобов'язання по погашенню кредиту та відсотків. Внаслідок цього, станом 23.05.2016 року в неї виникла заборгованість в розмірі 2440 , 20 доларів США, з яких: 1 043,08 долари США прострочена заборгованість по кредиту; 426,27 долари США заборгованість по відсотках; 970, 85 доларів США нараховані підвищені відсотки, що стверджується розрахунком заборгованості долученим до матеріалів справи. Відповідач не спростував вказаний розрахунок заборгованості, хоча такий процесуальний обов'язок передбачений ст.ст. 10, 11 ЦПК України. Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України. Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Визначення поняття зобовязання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно вимог п.1 ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Тож, в силу положень Цивільного кодексу України договірні зобов'язання є обов'язковими для виконання сторонами у порядку та у строк, визначений відповідним договором, або законом. За приписами ст. ст. 3, 629 Цивільного кодексу України цивільне законодавство ґрунтується на принципах справедливості, добросовісності та розумності та передбачає обов'язковість виконання договірних зобов'язань. У відповідності до ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Оскільки судом встановлено, що [PERSON] не виконала зобов'язання, передбачені умовами договору № CL40028 від 16.05.2008 року та додаткової угоди до вказаного кредитного договору від 08.05.2009 року, суд вважає, що у відповідності до ч. 1 ст. 612, ст. 610 ЦК України її слід вважати такою, що прострочила виконання зобов'язання. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Статтею 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Так як своїх зобов'язань за кредитним договором [PERSON] (відповідач) добровільно не виконує належним чином, але як боржник вона не звільняється від відповідальності за неможливість виконання нею грошового зобовязання, то у позивача виникло право вимагати від боржника повернення кредитних коштів, та сплати відсотків. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно зі статтею 192 ЦК України законним платіжним засобом, обовязковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (частини перша та третя статті 533 ЦК України). Статтею 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 Про систему валютного регулювання і валютного контролю операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій НБУ. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до пункту 2 статті 5 цього Декрету. Отже, вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, суд повинен установити наявність в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, а встановивши вказані обставини, стягнути грошову суму в іноземній валюті. Саме , до викладеного вище , зводяться правові висновки викладені у постанові Верховного Суду України у справі № 6-145цс14 від 24.09.2014 року. Оскільки правовідносини виникли з кредитного договору в іноземній валюті, у банку є ліцензія на здійснення операцій з валютними цінностями, копія якої долучена до матеріалів справи, а відтак вимоги позивача про стягнення суми боргу в іноземній валюті на переконання суду відповідають положенням статей 192, 533 ЦК України та статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 Про систему валютного регулювання і валютного контролю. У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч.2 ст. 214 ЦПК України при виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постановах, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1, 2 частини першої статті 355 цього Кодексу. З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 цього Кодексу, вимоги ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що відповідачем не представлено суду жодних доказів щодо безпідставності вимог позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Універсал Банк» згідно кредитного договору № CL140028 від 16.05.2008 року заборгованість в сумі 2440,20 дол. США є обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення з мотивів викладених вище. Відповідно до ч. 1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved