Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

В січні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом про примусове виконання обов'язку в натурі, в якому просив зобов'язати відповідача здійснити перерахунок розміру плати в сумі 1 476 грн. за опалення квартири [ADDRESS], що була нарахована за період січень-квітень 2015 року, при якому врахувати поточні на той період часу показники квартирного засобу обліку теплової енергії. Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав, просив їх задовольнити, пояснивши, що він є власником квартири [ADDRESS]. 06.02.2009 року між ним та відповідачем укладено договір про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території, надання комунальних послуг та додаткових послуг, за умовами якого ТОВ «Ковальська-Житлосервіс» зобов'язалось забезпечувати обслуговування та поточний ремонт житлового будинку та прибудинкової території за адресою: [ADDRESS]. У зв'язку із встановленням та введенням в експлуатацію вузла комерційного обліку теплової енергії, яка споживається квартирою позивача, 27.09.2010 року між сторонами до договору було укладено додаткову угоду, за умовами якої відповідач зобов'язався забезпечувати надання послуг з централізованого опалення, абонентського обліку квартирних засобів обліку теплової енергії. Крім того, відповідно до умов угоди, розрахунки оплати послуг з теплопостачання здійснюються на підставі щомісячних звітів щодо використання теплової енергії упродовж опалювального періоду за показниками будинкових та квартирних засобів обліку. У порушення вимог угоди, відповідач з січня 2015 року почав нараховувати плату за опалення належної позивачу квартири без врахування показників квартирного засобу обліку теплової енергії, яка за період з січня по квітень 2015 року склала 1 476 грн. Вважаючи нарахування вказаної суми безпідставним, позивач не сплатив вказані кошти та звернувся до відповідача з письмовою вимогою здійснити перерахунок, однак отримав відмову, що вважає порушенням своїх прав та стало підставою для звернення до суду. Представник відповідача Любін О.І. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні, оскільки відповідно до умов укладеної угоди, позивач не має права під час опалювального сезону самовільно перекривати подачу теплоносія в квартиру, також зменшувати споживання теплової енергії, якщо при цьому порушується нормативна температура повітря в житлових та нежитлових приміщеннях. Оскільки акт про відключення квартири позивача від системи централізованого опалення не складався, тобто підстав для не нарахування плати за послуги з централізованого опалення відсутні, тому нарахування такої плати здійснювалось відповідачем цілком правомірно. Заслухавши позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. 06.02.2009 року між ТОВ «Ковальська-Житлосервіс» та [PERSON] було укладено договір №214347 про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території, надання комунальних послуг та додаткових послуг, предметом якого є забезпечення підприємством обслуговування та поточного ремонту житлового будинку та прибудинкової території за адресою: [ADDRESS], що належить [PERSON] на підставі приватної власності, а [PERSON] - своєчасної оплати цих послуг у строки та на умовах, передбачених договором (а.с.6-8). 27.09.2010 року між ТОВ «Ковальська-Житлосервіс» та [PERSON] було укладено додаткову угоду до договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій №214347 від 06.02.2009, предметом якої є забезпечення ТОВ «Ковальська-Житлосервіс» послуг з централізованого опалення, абонентського обліку квартирних засобів обліку теплової енергії, а [PERSON] - своєчасна оплата обсягів спожитої теплової енергії за показаннями квартирних лічильників та оплати визначеної кількості теплоти для опалення місць загального користування за показаннями будинкових засобів обліку згідно діючих тарифів теплопостачальних підприємств, запроваджених в законодавчо визначеному порядку (а.с.9-10). Відповідно до п.1.5 вказаної угоди розрахунки оплати послуг з теплопостачання здійснюються на підставі щомісячних звітів щодо використання теплової енергії упродовж опалювального періоду за показаннями будинкових та квартирних засобів обліку. Плата за надані послуги з централізованого опалення за наявності квартирних засобів обліку теплової енергії складається за їх показниками та кількості теплоти спожитої на опалення місць загального користування з урахуванням коефіцієнту, який враховує частку окремого помешкання у витратах з опалення місць загального користування. Згідно ч. 1 та 2 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Відповідно до пункту 3.3 вказаної угоди позивач не має право під час опалювального сезону самовільно перекривати подачу теплоносія в квартиру також зменшувати споживання теплової енергії, якщо при цьому порушується нормативна температура повітря в житлових та нежитлових приміщеннях. Протягом січня-квітня 2015 року позивачем дана норма ігнорувалася, за вказаний період показники квартирного засобу обліку теплової енергії були не змінними (а.с.46-49), що свідчило про самовільне перекриття подачі теплоносія до квартири. Згідно п.25 правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. З урахуванням п.6 правил послуги з централізованого опалення повинні відповідати нормативній температурі повітря у приміщеннях квартири за умови їх утеплення споживачами та вжиття виконавцем (виконавцем послуг з обслуговування будинку) заходів до утеплення місць загального користування будинку. Відповідно до ст.19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідач виконував свої обов'язки по наданню послуг з централізованого опалення, що не заперечувалось позивачем у судовому засіданні, однак свої обов'язки, щодо сплати за надані послуги позивач не виконав, в результаті чого у період з січня по квітень 2015 року утворилась заборгованість в сумі 1 476 грн. У разі наміру споживача припинити отримання послуг з централізованого теплопостачання, останній не позбавлений можливості у передбачений законом спосіб провести відключення квартири від мереж теплопостачання (наказ Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005 року №4 «Про затвердження Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання». Як наголошує правова позиція Верховного Суду України, викладена у постановах судової палати у цивільних справах №6-1192цс15, №6-1706цс15 від 11.11.2015 року, самовільне відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення від оплати за послуги теплопостачання. Таким чином, оскільки відповідачем були виконані зобов'язання щодо надання послуг з централізованого опалення, тобто здійснено підведення централізованого опалення до стояка в межах квартири [ADDRESS], а у позивача через не сплату за надані послуги у період з січня по квітень 2015 року виникла заборгованість, яка становить 1 476 грн., проте останній не заявив та не здійснив відключення отримання послуг з централізованого теплопостачання у передбаченому законом порядку, тому у суду немає підстав для зобов'язання відповідача проведення перерахунку суми заборгованості, нарахованої за період січень-квітень 2015 року, а відтак і у задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного ст. ст. 1, 2, 11, 15, 16, 526 ЦК України, ст.ст. 10,11, 57, 60, 88, 209, 213, 215, 218 ЦПК України, Закону України «Про теплопостачання», Закону України «Про житлово-комунальні послуги», суд

Outcome: dismissed