Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області звернувся [PERSON] з цивільним позовом до [PERSON], третя особа: [PERSON] про зменшення розміру аліментів, мотивуючи його тим, що в період з 25 вересня 2004 року до 13 травня 2011 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Від спільного проживання він має сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які після розлучення залишились проживати разом з відповідачем. На підставі рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 травня 2011 року позивач виплачує на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів свого заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22 березня 2011 року до досягнення дитиною повноліття. На підставі рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 листопада 2014 року позивач виплачує на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/6 частини з усіх видів свого заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 вересня 2014 року до досягнення дитиною повноліття. В період з 17 серпня 2012 року до 24 лютого 2016 року позивач перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Від шлюбу позивач має доньку [PERSON], [INFO]. На підставі рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 квітня 2016 року позивач виплачує на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/6 частини з усіх видів свого заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25 лютого 2016 року до досягнення дитиною повноліття. Загальний розмір аліментів, який стягується з позивача перевищує половину його заробітної плати, що ставить останнього у скрутне матеріальне становище, оскільки позивач є фізичною особою - підприємцем, на даний час не має стабільного заробітку, про що свідчить та обставина, що державною виконавчою службою аліменти нараховуються з розрахунку середньої заробітної плати, яка є на період сплати аліментів. Враховуючи викладене, позивач просить суд зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 травня 2011 року на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів свого заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22 березня 2011 року до досягнення дитиною повноліття, до 1/6 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач в судове засідання не з'явився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду, через канцелярію суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі, просить суд задовольнити позов, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про місце, дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі. Третя особа в судове засідання не з'явилася, про місце, дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі. Повно та всебічно з'ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов висновків, які мотивує наступним чином. Судом встановлено, що в період з 25 вересня 2004 року до 13 травня 2011 року позивач перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Рішенням Білоцерківського міськрайоного суду Київської області від 13 травня 2011 року вказаний шлюб розірвано, а прізвище позивача змінено на дівоче - «[PERSON]», що підтверджується копією рішення суду. Від спільного проживання сторони мають сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які після розлучення залишились проживати разом з відповідачем. Родинні відносини між позивачем та дітьми підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей, серії [NUMBER] та серії [NUMBER]. На підставі рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 травня 2011 року позивач виплачує на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], в розмірі 1/4 частини з усіх видів свого заробітку, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22 березня 2011 року до досягнення дитиною повноліття, що підтверджується копією рішення суду та копією виконавчого листа у справі № 2-1981/2011. За результатами розгляду справи видано виконавчий лист, копія якого міститься в матеріалах справи. На підставі іншого рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 листопада 2014 року позивач виплачує на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], в розмірі 1/6 частини всіх видів свого заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12 вересня 2014 року, до досягнення дитиною повноліття, що підтверджується копією рішення суду та копією виконавчого листа у справі № 357/13413/14-ц, 2/357/4019/14. Копія вказаного рішення та копія виконавчого листа міститься в матеріалах справи. Крім того, позивач та третя особа по справі [PERSON] мають від спільного проживання доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER]. Позивач та третя особа перебували у зареєстрованому шлюбі з 17.08.2012 року по 24.02.2016 року. Шлюб на даний час між ними розірвано. На підставі рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 квітня 2016 року позивач виплачує на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], в розмірі 1/6 частини всіх видів свого заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25 лютого 2016 року до досягнення дитиною повноліття, що підтверджується копією рішення суду та копією виконавчого листа у справі № 357/2658/16-ц, 2/357/1529/16. Копія вказаного рішення суду та копія виконавчого листа містяться в матеріалах справи. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено за рішенням суду за позовом платника аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. В наведеній нормі закріплено вичерпний перелік обставин, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів за рішенням суду та які позивачу слід довести згідно вимог цивільно-процесуального законодавства: а) зміна матеріального стану; б) зміна сімейного стану; в) погіршення або поліпшення здоров'я. Загальний розмір аліментів, який стягується з позивача перевищує половину його заробітної плати, що ставить останнього у скрутне матеріальне становище, оскільки позивач є фізичною особою - підприємцем, на даний час не має стабільного заробітку. Відповідачем та третьою особою не надано до суду доказів, що заробіток та дохід позивача не зменшувався. В п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв»язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров»я когось з них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Як передбачено ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до п.4 Декларації про права дитини, дитина повинна користуватися благами соціального забезпечення. Їй має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальні догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включно з належним допологовим і післяпологовим доглядом. Дитині має належати право на відповідне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд вважає, що позивач довів умови, доведення яких є обов'язковими в силу приписів ст. 192 СК України, зокрема довів, що його матеріальний стан погіршився та те, що розмір всіх аліментів, які він сплачує за рішеннями судів перевищує половину його заробітку. Таким чином, позивач скористався своїм правом на судовий захист, передбачений ст. 3 ЦПК України і його право було забезпечено судом, а заявлені ним вимоги знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи. Враховуючи вимоги ст.ст. 79, 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне, понесені судові витрати стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved