Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-19 00:00:00

В червні 2019 року представник позивача [PERSON] - адвокат Бутко О.О. звернувся до суду з вказаним позовом, просив стягнути з Приватного акціонерного товариства «Суха Балка», в рахунок компенсації відшкодування моральної шкоди, завданої смертю сина на виробництві в сумі 275 000 грн., без утримання податку на доходи фізичних осіб та інших обов`язкових платежів. В обґрунтування вимог посилається на наступні обставини. Так, 13 березня 2001 року о 03 годині 30 хвилин, під час виконання своїх трудових обов`язків на дільниці № 1 нарізних робіт штреку скреперовання шахти «Ювілейна» ВАТ «Суха Балка», правонаступником якого є відповідач, внаслідок раптового обрушення гірничої маси загинув на виробництві [PERSON] , що підтверджується Актом форми Н-1, про нещасний випадок за № 5 від 28 березня 2001 року та свідоцтвом про смерть [NUMBER] виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції міста Кривого Рогу Дніпропетровської області 14 березня 2001 року. Згідно акту форми Н-1, про нещасний випадок № 5 від 28 березня 2001 року, 13 березня 2001 року о 03 годині 30 хвилин, нещасний випадок з прохідником [PERSON] стався з причин невиконанням посадовими особами відповідача вимог чинного законодавства з охорони праці. Внаслідок смерті сина позивачу завдано моральної шкоди, яка полягає у наступному: він втратив рідного сина, саме на підтримку та допомогу якого розраховував у старості. Звістка про загибель сина призвела до того, що позивач постійно перебуває у нервовому психологічному стані, так як думки про смерть дитини не покидають його навіть тепер. Відчуття того, що Позивач ніколи не побачить свого сина, постійно пригнічує його, що негативно позначається на психічному стані. Ухвалою суду від 01 липня 2019 року прийнято позовну заяву та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, з призначенням дати та часу розгляду справи. 01 серпня 2019 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву представника відповідача ПАТ «Суха Балка». У відзиві представник відповідача просить відмовити в задоволенні позовних вимог. На думку відповідача, факт спричинення моральної шкоди є недоведеним. Суд, відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, вважає можливим ухвалити рішення у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на підставі наявних у справі доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. Матеріалами справи встановлено, що позивач [PERSON] є рідним батьком загиблого [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження, Терновського районного відділу ЗАГС м.Кривого Рогу Дніпропетровської області 16 листопада 1974 року (актовий запис № 1294). Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого відділом реєстрації актів громадського стану Жовтневого районного управління юстиції м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, 14 березня 2001 року, актовий запис №455, [PERSON] помер [INFO] у віці 26 років. 13 березня 2001 року о 03 годині 30 хвилин під час виконання своїх трудових обов`язків на дільниці № 1 нарізних робіт штреку скреперовання шахти «Ювілейна» ВАТ «Суха Балка» [PERSON] загинув. Згідно акту форми Н-1, про нещасний випадок № 5 від 28 березня 2001 року, 13 березня 2001 року о 03 годині 30 хвилин, нещасний випадок з прохідником [PERSON] стався з причин невиконанням посадовими особами відповідача вимог чинного законодавства з охорони праці. За фактом нещасного випадку було складено акт №5 про нещасний випадок на підприємстві від 13 березня 2001 року, відповідно до висновку, причиною нещасного випадку, що стався 13 березня 2001 року о 03 годині 30 хвилин з [PERSON] є порушення технологічного процесу (мовою оригіналу): 1. Нарушение паспорта крепления горной выработки части допуска отставания крепи от груди забоя до 7,5 п.м. 2. Нарушение производственной дисциплины, выразившееся в невыполнении требований должностных обязанностей работниками участка №1 и шахты. Пунктом 10 Акту встановлені особи, які допустили порушення законодавства про охорону праці що призвело до загибелі [PERSON] : 1. Начальник дільниці № 1 [PERSON] - який порушив вимоги ** 14, 43 «Єдиних правил безпеки праці при розробці рудних, нерудних і розсипних родовищ підземним способом», п.4.11 «Правил внутрішнього трудового розпорядку в ПАТ «Суха Балка», п.п.3.13,3.18 «Посадової інструкції начальника дільниці проходки шахти ПАТ «Суха Балка»; 2. В. О . заступника начальника дільниці № 1 [PERSON] - який порушив вимоги ** 14, 43 «Єдиних правил безпеки праці при розробці рудних, нерудних і розсипних родовищ підземним способом», п.4.11 «Правил внутрішнього трудового розпорядку в ПАТ «Суха Балка», п.п.3.13,3.18 «Посадової інструкції начальника (заступника начальника) дільниці проходки шахти ПАТ «Суха Балка»; 3. Заступник головного інженера шахти [PERSON] - який порушив вимоги ** 43 «Єдиних правил безпеки праці при розробці рудних, нерудних і розсипних родовищ підземним способом», п.4.11 «Правил внутрішнього трудового розпорядку в ПАТ «Суха Балка», п.п.3.13,3.20,3.26 «Посадової інструкції заступника головного інженера шахти ПАТ «Суха Балка»; 4. Гірничий майстер дільниці № 1 [PERSON] - який порушив вимоги ** 16, 43 «Єдиних правил безпеки праці при розробці рудних, нерудних і розсипних родовищ підземним способом», п.4.11 «Правил внутрішнього трудового розпорядку в ПАТ «Суха Балка», п.п.3.2,3.16,3.21 «Посадової інструкції гірничого майстра виробничої дільниці шахти ПАТ «Суха Балка»; 5. Головний інженер шахти [PERSON] - який порушив вимоги п.4.11 «Правил внутрішнього трудового розпорядку в ПАТ «Суха Балка», п.п.3.36,3.51 «Посадової інструкції головного інженера шахти ПАТ «Суха Балка». У відповідності до ст.4 Закону України «Про охорону праці» державна політика в області охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань. Статтею 3 Конституції України передбачається, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини - є головним обов`язком держави. Згідно частин 1,3 ст.13 Закону України «Про охорону праці», роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Відповідно до ст. 264 ЦПК України суд, під час ухвалення рішення, серед інших питань, вирішує які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Статтею 153 КЗпП України встановлено, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Згідно із ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини. Відповідно до ч.2 ст.1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. Згідно з ч.3 ст.23 Цивільного кодексу України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або у інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливостей їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди)» з наступними змінами, факт заподіяння моральної шкоди пов`язують не лише зі станом напруженості під впливом сильнодіючого впливу, яким є стрес, а із наявністю втрат фізичного і психічного характеру, які тягнуть за собою порушення нормальних життєвих зв`язків потерпілого, зменшення його суспільної активності, потребують від нього додаткових зусиль для організації життя. Внаслідок смерті на виробництві [PERSON] позивачу, батьку загиблого, завдана моральна шкода, яка полягає в наступному: внаслідок смерті сина позивачу спричинена моральна шкода, яка полягає у душевних та психічних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку зі смертю дитини. Таким чином, факт моральних страждань у зв`язку зі смертю сина, навряд чи потрібно доводити за допомогою якихось спеціальних засобів доказування. Доведення наявності цих страждань, саме по собі, полягає у засадничих поняттях людяності та розумінні основ людського життя, яке державою Україна визнається найвищою соціальною цінністю. Визначаючи розмір суми, що підлягає стягненню на відшкодування моральної шкоди, суд виходить з конкретних обставин справи, характеру та ступеню моральних страждань, істотністю вимушених змін у її життєвих стосунках, наслідків, що наступили. Враховуючи принципи розумності і справедливості, суд вважає, що належною компенсацією спричиненої [PERSON] моральної шкоди буде сума у розмірі, що відповідає значенню близько 75-ти розмірів прожиточного мінімуму для працездатних осіб і ця сума, таким чином, складатиме 150 000,00 грн., без утримання податку з доходів фізичних осіб. Ця сума відшкодування буде тією мірою матеріальної компенсації, в даному випадку, яка підлягає задоволенню. В задоволенні ж іншої частини позову, слід відмовити. Відповідно до ст.141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, суд вважає необхідним стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 1 500,00 грн. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial