Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

В травні 2011 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], просила поділити між в натурі між співвласниками житловий будинок [ADDRESS] в м. Миколаєві, виділивши їй у користування житлову кімнату 1-4, площею 8,1 кв.м., житлову кімнату 1-5, площею 8,1 кв.м. та житлову кімнату 1-6, площею 15,3 кв.м., загальною площею 31,5 кв.м., а також встановити порядок користування земельною ділянкою за тією ж адресою. В обґрунтування позову позивач послалась на ті обставини, що в добровільному порядку сторони вирішити спірне питання не можуть. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, просили про поділ будинку відповідно другого варіанту висновку судової будівельно-технічної експертизи № 125-104 від 31 жовтня 2013 року, розробленого на підставі технічного плану будинку, який мав місце на час укладення договору дарування - 15 листопада 2010 року. Просили про встановлення порядку користування згідно єдиного, розробленого експертом варіанту. Відповідач та її представник проти таких вимог заперечували, наполягали на проведенні поділу будинку згідно першого варіанту тієї ж експертизи, пославшись на ті обставини, що на час розгляду справи судом співвласниками будинку за власний рахунок проведені перебудови та добудови, що оформлені у встановленому законом порядку, а за такого можливість поділу неіснуючого майна виключається. Не заперечували проти встановлення порядку користування земельною ділянкою у визначений експертом спосіб. Вислухавши учасників процесу, дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] на праві власності належать 2/3 частини житлового будинку [ADDRESS] в м. Миколаєві на підставі договору дарування від 15 листопада 2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 4819. Право власності позивача на частку зареєстроване КП ММБТІ 26 листопада 2010 року, реєстраційний номер 3444749, номер запису 611 в книзі № 5 (а.с. 7,8). [PERSON] на праві власності належить 1/3 частина житлового будинку [ADDRESS] в м. Миколаєві на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 15 січня 2004 року, посвідченого державним нотаріусом Четвертої миколаївської державної нотаріальної контори Дехтяр Л.Ф. та зареєстрованого в реєстрі за № 1-19. Право власності відповідача зареєстроване КП ММБТІ 26 березня 2004 року, реєстраційний номер 3444749, номер запису 611 в книзі № 5 (а.с. 30, 31). Як слідує з технічного паспорту (а.с. 39, 44), виготовленого КП ММБТІ станом на 25 травня 2011 року, у склад вказаного житлового будинку входили: житловий будинок літ. А-1, літня кухня літ. Б, вбиральня літ. Г1, погріб з шиєю, літ. Жпд, огорожі № 1 та замощення № І. Самочинно збудованими рахувались: недобудована прибудова літ. А1, площею забудови 28,4 кв.м. (в користуванні [PERSON].) та двоє сіней літ а1 та літ. а (в користуванні [PERSON].). Розпорядженням адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради № 19-р від 17 січня 2012 року [PERSON] оформлені шляхом визнання готовими до експлуатації сіни літ а1, переобладнані з частини літньої кухні, площею забудови 11,3 кв.м., загальною площею 7,5 кв.м. та сіни літ. а2, площею забудови 15,0 кв.м., загальною площею 11,6 кв.м. (а.с. 47). Таким чином, на час розгляду справи судом самочинно побудованою є прибудова літ. А1, яка не враховується під час поділу майна між співвласниками садиби. Висновком судової будівельно-технічної експертизи № 125-104 від 31 жовтня 2013 року суду запропонований єдиний варіант встановлення порядку користування земельною ділянкою, з яким сторони погодились. В той же час, на розгляд суду експертом запропоновані два варіанти поділу житлового будинку в натурі. При цьому перший варіант розроблений відповідно порядку, що склався між співвласниками житлового будинку та їхніх ідеальних часток, а другий - за побажанням співвласників станом на момент укладення [PERSON] договору дарування - 15 листопада 2010 року. Вирішуючи питання про обрання варіанту поділу житлового будинку суд виходить насамперед з тих міркувань, що за даним предметом спору підлягають поділу всі існуючі та узаконені на час розгляду справи складові частини садиби, тобто допустимим в даній справі є виключно перший варіант судової будівельно-технічної експертизи № 125-104 від 31 жовтня 2013 року. Іншого варіанту поділу в натурі житлового будинку у складі узаконених будівель і споруд, а також перерахунку розміру компенсації, що належить стягненню з позивача на користь відповідача за перебільшення ідеальної частки у майні, сторонами у встановленому цивільним процесуальним законом порядку сторонами суду не представлено. Таким чином позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial