Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

Головний лікар Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просив вирішити питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку [PERSON], посилаючись на те, що [PERSON], [INFO], який зареєстрований за адресою: [INFO], знаходится на стаціонарному лікуванні з 18.12.2017 року. Психічно хворий з 1967 року, багаторазово лікувався в обласній психіатричній лікарні з приводу параноидної шизофренії. У клінічній картині маніакально-маячна симптоматика, зловживання алкоголем, агресивні тенденції. У періоди загострення захворювання проявляє агресію до оточуючих, бив дружину, погрожував відрізати їй голову, зачіпав перехожих на вулиці, трощив вдома меблі, не спав, уходив з дому, бився з бригадою швидкої медичної допомоги. Захворювання має безперервний перебіг, сформувався дефект особистості. Є інвалідом 2 групи безстроково. Згідно з рішеннями Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 21.03.2005р., 03.03.2009р., 08.11.2013р. застосовувалася примусова госпіталізація. Останнє стаціонарне лікування з 15.03.2017р. по 12.05.2017р. з діагнозом: Шизофренія, параноїдна форма, безперервний перебіг. Маніоформний синдром. Теперішня госпіталізація пов'язана з погіршенням стану: протягом останнього місяця не спить, тягне в будинок сміття із звалища, захламив квартиру, агресивний, влаштовує в будинку погром, перевертає меблі, посуд, розкидає речі. Погрожує фізичною розправою сину, невістці, онукові. Відмовляється від прийому їжі, ліків, стверджує, що його хочуть отруїти. Доставлений спеціалізованою психіатричною бригадою швидкої медичної допомоги, (лікар [PERSON]З.) у супроводі сина в стані психомоторного збудження. Згоди -на госпіталізацію не дав. Був госпіталізований в примусовому порядку, за заявою сина, як такий, що страждає на тяжкий психічний розлад, небезпечний для себе і оточуючих. У відділенні залишався збудженим, агресивним, багатослівним. Мають місце прояви артеріальної гіпертензії, серцевої недостатності. 19.12.2017 року був оглянутий комісією лікарів-психіатрів, за висновком якої [PERSON], [INFO], страждає на тяжкий психічний розлад у формі параноидної шизофренії з безперервним типом перебігу, афективно-маячний синдром. Ішемічна хвороба серця з проявами артеріальної гіпертензії, тахіаритмії, серцевої недостатності. За психічним станом являє потенційну небезпеку для себе та оточуючих, а також не спроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечує життєдіяльність. Крім того можливе суттєве погіршення здоров'я, в разі ненадання психіатричної допомоги. Госпіталізація обгрунтована. Обстеження і лікування можливі тільки в умовах психіатричного стаціонару. У судовому засіданні представник психіатричного закладу доводи заяви підтримав з підстав, викладених в ній, і просив суд задовольнити заяву. [PERSON] у судовому засіданні щодо примусової госпіталізації заперечував. Прокурор заяву підтримала і просила суд винести рішення про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, лікаря-психіатра, особи, щодо якої вирішується питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку, думку прокурора, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. У своєму рішенні Європейський Суд з прав людини (справа «[PERSON] проти України») від 17.04.2014 року зазначив, що особа не може вважатися «Психічно хворою» та позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов; по-перше, об'єктивна медична експертиза повинна достовірно показати, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання. Як вбачається з висновку комісії лікарів-психіатрів від 19.12.2017, [PERSON], [INFO] страждає на тяжкий психічний розлад у формі параноидної шизофренії з безперервним типом перебігу, афективно-маячний синдром. Ішемічна хвороба серця з проявами артеріальної гіпертензії, тахіаритмії, серцевої недостатності. За психічним станом являє потенційну небезпеку для себе та оточуючих, а також не спроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечує життєдіяльність. Крім того можливе суттєве погіршення здоров'я, в разі ненадання психіатричної допомоги. Госпіталізація обгрунтована. Обстеження і лікування можливі тільки в умовах психіатричного стаціонару. За психічним станом представляє ймовірну небезпеку для себе та оточуючих, а також неспроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує життєдіяльність. Госпіталізація обґрунтована. Обстеження та лікування можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару. Таким чином, зібрані у справі докази і їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви.

Outcome: approved