Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

В червні 2015 року [PERSON] звернувся до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська з позовом до Міністрества економічного розвитку і торгівлі України, Державного підприємства промислового спеціального звязку «Промспецзвязок» про стягнення заборгованості по заробітній платі. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 06 червня 2006 року між позивачем та Міністерством промислової політики України було укладено контракт № 3-37 з керівником підприємства, що є у державній власності, за умовами п.1 якого [PERSON] зобовязувалася безпосередньо і через адміністрацію Державного підприємства промислового спеціального звязку «Промспецзв'язок» здійснювати поточне управління (керівництво) останнім, забезпечувати його високоприбуткову діяльність, ефективне використання і збереження закріпленого за ним державного майна, а міністерство зобовязувалося створювати належні умови для мого матеріального забезпечення і організації праці, як керівника Відповідача 2. Зокрема, п. п. 17, 19, 21 Контракту, з подальшими змінами та доповненнями, встановлено, що за виконання обовязків, передбачених ним, позивачу нараховується заробітна плата за рахунок частки доходу, одержаного Відповідачем 2 в результаті господарської діяльності, а саме посадового окладу в розмірі 3600,00 грн., премії в розмірі 100% нарахованої заробітної плати за посадовим окладом, а також надбавки за інтенсивність праці та особливий характер роботи у розмірі 50% до посадового окладу і фактично відпрацьованого часу. Позивачу, як керівнику, надавалася щорічна оплачувана відпустка тривалістю 31 календарних днів. ЇЇ оплата провадилася виходячи з середньоденного заробітку позивача, обчисленого у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У разі відпустки позивачу також надавалась матеріальна допомога на оздоровлення у розмірі середньомісячного заробітку. Крім того, на позивача, як на керівника Відповідача 2, розповсюджувалися пільги, гарантії та компенсації, передбачені колективним договором останнього. Указом Президента України «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» від 09 грудня 2010 року №1085/2010 Міністерство промислової політики України було реорганізоване в Державне агентство з управління державними корпоративними правами та майном (Агентство держмайна України). Відповідно до наказу останнього від 21 червня 2012 року №38-Д з 22 червня 2012 року позивача було звільнено з посади директора ДП промислового спеціального звязку «Промспецзвязок» на підставі п.1 ст.36 далі КЗпП України (за угодою сторін). На день подання позову, відповідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 23 березня 2014 року № 408-р, ДП промислового спеціального звязку «Промспецзвязок» було передано до сфери управління Міністерства економічного розвитку і торгівлі України. Як вбачається з довідки про заборгованість по заробітній платі станом на 01 липня 2012 року, підписаної головним бухгалтером [PERSON] та скріпленої печаткою ДП промислового спеціального звязку «Промспецзвязок», заборгованість перед позивачем за період з 2010 року по 2012 рік складає 106370,54 грн. На день подання позову, вищезазначена заборгованість не погашена. На думку позивача, це є порушенням її права на оплату праці, передбаченого КЗпП України та Законом України «Про оплату праці». Відповідно до вищезазначеного, із врахуванням припису ч.1 ст.47, КЗпП України, позивач вважає, що відповідачі несуть солідарний обовязок зі сплати позивачу заборгованості по заробітній платі. Оскільки відповідачі в установленому законом порядку не сплатили позивачу заборгованість із заробітної плати, остання просить суд стягнути солідарно з Міністерства економічного розвитку і торгівлі України та Державного підприємства промислового спеціального звязку «Промспецзв'язок» на користь позивача заборгованість по заробітній платі у розмірі 106\~370,54 грн. Провадження по вищезазначеній цивільній справі відкрито ухвалою від 22 червня 2015 року. 15 липня 2015 року представником Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, через канцелярію суду, подане заперечення на позов, в якому останній просив в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити. В обґрунтування заперечень зазначив, що рішення про припинення трудових відносин між позивачем та Державним агентством України з управління корпоративними правами та майном (правонаступник Мінпромполітики) було взаємним волевиявленням сторін, а отже права та інтереси позивача не були порушені. Виходячи з п.17 контракту [PERSON], останній, як керівнику підприємства, нараховується заробітна плата за рахунок частки доходу, одержаного підприємством в результаті його господарської діяльності. Крім того, п.11 контракту визначено обовязки органа управління, серед яких не вказано обовязку щодо виплати керівнику підприємства заробітної плати. Тобто, розрахунки із заробітної плати проводились із [PERSON] ДП промислового спеціального звязку «Промспецзв'язок». При цьому, ні Мінпромполітики, ні Агентство, а ні Мінекономрозвитку не вчинялися жодні дії, не було допущено жодної протиправної бездіяльності, які б могли призвести до заборгованості по виплаті позивачу заробітної плати. Ухвалою суду від 20 липня 2015 року провадження вищезазначеній цивільній справі було зупинено до прийняття рішення за результатами розгляду позовної заяви Державного підприємства промислового спеціального звязку «Промспецзвязок» до [PERSON], про стягнення зайво сплаченої заробітної плати по справі №202/2845/15-ц. Ухвалою суду від 22 січня 2016 року провадження по цивільній справі №202/5026/15-ц було відновлено. Ухвалою суду від 10 березня 2016 року провадження вищезазначеній цивільній справі знову було зупинено до прийняття рішення за результатами розгляду цивільної справи №202/55/16-ц за позовом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України до [PERSON], третя особа Державне підприємство промислового спеціального звязку «Промспецзвязок», про відшкодування шкоди, заподіяної підприємству завищеним нарахуванням заробітної плати. Ухвалою суду від 11 липня 2017 року провадження по цивільній справі №202/5026/15-ц було відновлено. Ухвалою суду від 17 листопада 2017 року провадження вищезазначеній цивільній справі знову було зупинено до прийняття рішення за результатами розгляду цивільної справи №202/55/16-ц за позовом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України до [PERSON], третя особа Державне підприємство промислового спеціального звязку «Промспецзвязок», про відшкодування шкоди, заподіяної підприємству завищеним нарахуванням заробітної плати. Ухвалою суду від 08 червня 2018 року провадження по цивільній справі №202/5026/15-ц відновлено. В судове засідання позивач зі своїм представником не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Через канцелярію суду представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представники Міністерства економічного розвитку і торгівлі України та Державного підприємства промислового спеціального звязку «Промспецзвязок» у судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомили, у звязку із чим, враховуючи заяву позивача, суд ухвалив проводити розгляд справи без участі представників відповідачів. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 06 червня 2006 року між [PERSON] та Міністерством промислової політики України було укладено контракт № 3-37, відповідно до якого [PERSON] була призначена на посаду директора державного підприємства промислового спеціального звязку «Промспецв'язок» терміном з 06 червня 2006 року по 05 червня 2011 року. Пунктами 17,19,21 вищезазначеного контракту, з подальшими змінами та доповненнями, встановлено, що за виконання обовязків, передбачених ним, [PERSON] нараховується заробітна плата за рахунок частки доходу, одержаного ДП промислового спеціального звязку «Промспецзвязок» в результаті господарської діяльності, а саме посадового окладу в розмірі 3600,00 грн., премії в розмірі 100% нарахованої заробітної плати за посадовим окладом, а також надбавки за інтенсивність праці та особливий характер роботи у розмірі 50% до посадового окладу і фактично відпрацьованого часу. Крім того, позивачу, як керівнику, надавалася щорічна оплачувана відпустка тривалістю 31 календарних днів. ЇЇ оплата провадилася виходячи з мого середньоденного заробітку, обчисленого у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У разі відпустки [PERSON] також надавалась матеріальна допомога на оздоровлення у розмірі середньомісячного заробітку. Одночасно на позивача, як на керівника ДП промислового спеціального звязку «Промспецзвязок», розповсюджувались пільги, гарантії та компенсації, передбачені колективним договором останнього. Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 06 червня 2006 року №104-Д [PERSON] була призначена на посаду директора ДП промислового спеціального звязку «Промспецзвязок» на умовах укладеного з нею контракту з 06 червня 2006 року. Указом Президента України «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» від 09 грудня 2010 року № 1085/2010 Міністерство промислової політики України було реорганізоване в Державне агентство з управління державними корпоративними правами та майном (Агентство держмайна України). Наказом Агентства держмайна України від 21 червня 2012 року №38-Д [PERSON] звільнена з посади директора ДП промислового спеціального звязку «Промспецзвязок», м.Дніпропетровськ, за угодою сторін відповідно до п.1 ст.36 КЗпП України, 22 червня 2012 року. Наказом ДП промислового спеціального звязку «Промспецзвязок» від 22 червня 2012 року №8-к, [PERSON] склала повноваження директора ДП промислового спеціального звязку «Промспецзвязок» 22 червня 2012 року. Згідно ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в\~статті 116\~цього Кодексу. Статтею 116 КЗпП України, передбачено що\~\~при звільненні працівника виплата всіх\~\~сум, належних\~\~йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути\~\~ виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен\~письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Разом із цим, на час звільнення [PERSON], ДП промислового спеціального звязку «Промспецзвязок» мало перед останньою заборгованість по заробітній платі у розмірі 106370,54 грн., що підтверджується довідкою про заборгованість по заробітній платі, підписаної головним бухгалтером ДП промислового спеціального звязку «Промспецзвязок» [PERSON] Станом на день розгляду справи в суді, доказів сплати позивачу вищезазначеної заборгованості по виплаті заробітної плати, суду надано не було. На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що на час розгляду справи позивачу заборгованість по заробітній платі не виплачена, суд приходить до висновку про стягнення з ДП промислового спеціального звязку «Промспецзвязок» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі у розмірі 106370,54 грн. В силу п.2 ч.1\~ст.430 ЦПК України,\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Позовні вимоги щодо солідарного стягнення вищезазначеної заборгованості з Міністерства економічного розвитку і торгівлі України задоволенню не підлягають, оскільки нарахування та виплата заробітної плати [PERSON] здійснювалось саме ДП промислового спеціального звязку «Промспецзвязок». Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного. Згідно ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позивач на підставі п.1 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» був звільнений від сплати судового збору, з ДП промислового\~спеціального звязку\~«Промспецзвязок» на користь держави підлягає сплаті судовий збір у розмірі 1063,71 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial