Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-05 00:00:00

Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, який виконує функції органу опіки та піклування в інтересах малолітніх [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] , [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Ухвалою суду від 24 квітня 2019 року відкрито провадженні і призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 09 липня 2019 року справу призначено до розгляду по суті. Ухвалою суду від 31 жовтня 2019 року провадження відносно [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів було закрито у зв`язку з її смертю. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що малолітні: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , знаходяться на обліку Служби у справах дітей по Холодногірському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, як діти, що перебувають у складних життєвих обставинах.. На адресу ССД по Холодногірському району 11.02.2019 року надійшла колективна заява від сусідів [PERSON] , в якій зазначено, що троє малолітніх дітей проживають в антисанітарних умовах, мати та її співмешканець [PERSON] , виготовляють, вживають та розповсюджують наркотичні засоби, ведуть асоціальний спосіб життя. Робочою групою у складі співробітників ССД по Холодногірському району, Центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Холодногірського району, Холодногірського відділу поліції та лікаря-педіатра КНП «Міська дитяча клінічна лікарня №. 19» 12.02.2019 року було встановлено, що в помешканні, де проживають малолітні [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] бруд та сморід, постільна білизна та дитячі речі брудні, відсутнє харчування, на підставі чого було складено протокол тимчасового вилучення дітей із небезпечного середовища та влаштовано їх на обстеження до КНП «Міська дитяча клінічна лікарня №. 19». В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав, викладених в позовній заяві та додала, що батько не цікавиться здоров`ям та розвитком дітей, піклування не проявляє, ніякої участі у розвитку та вихованні дітей не бере. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про слухання справи повідомлений своєчасно належним чином як за місцем проживання, так і шляхом розміщення оголошення на веб-сайті суду. Про причини неявки відповідач суд не повідомив, відзиву на позов не надав. За таких обставин, відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача. Суд, вислухавши представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] , батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджено копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 25.09.2007 року. [PERSON] народилась [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджено копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 06.11.2015 року, відомості про батька записані згідно відповідності ч. 1 ст. 135 СК України. [PERSON] народилась [INFO] , батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджено копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 15.05.2018 року, відомості про батька записані згідно відповідності ч. 1 ст. 135 СК України. Згідно довідки про реєстрацію місця проживання [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Згідно клопотання Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №57 Харківської міської ради Харківської області , мати [PERSON] не працює, веде асоціальний спосіб життя, не цікавиться справами [PERSON] у школі, не відвідує батьківські збори, вживає алкогольні напої, разом зі своїм співмешканцем вживає та розповсюджує наркотичні речовини; батько з сім`єю не проживає, участі у вихованні дитини не приймає, його жодного разу не було в школі протягом шести років навчання дитини, у зв`язку з чим просять позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно доньки. Згідно інформації КНП «Міська дитяча клінічна лікарня №19» Харківської міської ради в зоні обслуговування поліклінічного відділення мешкає родина [PERSON] , в сім`ї виховується троє дітей: [PERSON] , 2007 року народження, [PERSON] , 2015 року народження та [PERSON] , 2018 року народження. Обов`язки щодо медичного спостереження виконує мати, рекомендації лікарів виконувала не в повному обсязі, часто відмовлялась проходити з дітьми щорічний медичний огляд, на прийом до лікарів діти приходили з матір`ю, бабусею чи співмешканцем матері. Батько [PERSON] за медичною допомогою з дитиною до поліклініки не звертався, станом здоров`я не цікавився. Для дітей не були створені належні умови для їх утримання та розвитку, в помешканні антисанітарія, сморід, старша донька не має куточку для занять. На зауваження мати часто реагувала неадекватно та в грубій формі. У 2016 році [PERSON] була влаштована в лікарню згідно акту поліції, перебувала в закладі тривалий час. За час знаходження в стаціонарі лікарні мати неодноразово вчиняла сварки з медичним персоналом, вела себе зухвало, погрожувала, викликала поліцію та втікала. 12.02.2019 року згідно з Протоколу тимчасового вилучення дітей з небезпечного середовища в лікарню влаштовано дітей [PERSON], [PERSON] та [PERSON] . 13.02.2019 року [PERSON] в нетверезому стані влаштувала в лікарні сварку, погрожувала персоналу, вела себе вкрай неадекватно, агресивно, була неконтактна. За час знаходження дітей в стаціонарі лікарні утримання та лікування проводилось за державні кошти, іноді за допомогою матері. Під час відвідування мати вела себе зухвало, нецензурно лаялась, кричала та погрожувала. Належні умови для проживання та виховання трьох малолітніх дітей за місцем проживання не створені. Згідно акту № 72 від 18.04.2019 року комісією у складі депутата Таранівської сільської ради Зміївського району Харківської області та фахівця з соціальної роботи КЗ «Зміївський РЦСССДМ» проведено обстеження домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . В ході обстеження встановлено, що за вказаною адресою проживає протягом декількох років громадянин [PERSON] , якого під час відвідування вдома не було. Потрапити в житловий будинок не було можливості. Ззовні житловий будинок цегляний, дах шиферний (протікає), візуально потребує ремонту. Вікна старі, дерев`яні, оббиті плівкою, фарба облущена. На подвір`ї знаходиться літня кухня сарай та гараж (немає дверей). Вбиральня знаходиться за двором. Зі слів свідків вперше на подвір`ї прибрано, зроблена маленька клумба. В цьому році зораний огород, до цього був зарослий пирієм. Житловий будинок відключений від газопостачання та електропостачання. Зі слів свідків постійного офіційного місця роботи [PERSON] не має, неодноразово був помічений в стані алкогольного сп`яніння. Згідно вироку Зміївського районного суду Харківської області від 17.08.2018 року [PERSON] було засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, та на підставі ст. 75 КК України він звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки. Відповідно до листа Комунального закладу Харківський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей «Гармонія» №12-02/350 від 30.07.2019 за час перебування [PERSON] , [PERSON] мати відвідувала дівчат один раз і більше не приходила, долею доньок не цікавилась. В судовому засіданні свідок [PERSON] , який працює фахівцем із соціальної роботи Центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Холодногірського району, пояснив, що сім`я [PERSON] знаходиться на обліку з 2019 року, на утриманні якої знаходиться троє малолітніх дітей. Неодноразово за їх місцем проживанням викликалась поліція, у зв`язку з невиконанням батьків своїх обов`язків. В квартирі брудно та стоїть сморід, дитячі речі брудні, антисанітарія. Мати та її співмешканець зловживають спиртними напоями, від надання психологічної консультації відмовились. Діти були вилучені із сім`ї у червні 2019 року, влаштовані в комунальний заклад «Гармонія». Діти занедбані, в квартирі спальних місць немає, немає постільної білизни. Постійного догляду, лікування та харчування діти не мають вважає за доцільне позбавити відповідачів батьківських прав. В судовому засіданні свідок [PERSON] , яка працює практичним психологом в КЗ «Гармонія» пояснила, що батька [PERSON] ніколи не бачила, мати приходила один раз КЗ «Гармонія», бабуся приходила 2 рази на тиждень. Психологічний, фізичний та духовний розвиток дітей відповідає їхньому віку. На прийомі у психолога діти розповідали, що мати зловживає спиртними напоями, постійно знаходиться у роздратованому стані, вважає, що потрібно дітям буде краще у іншій сім`ї. В судовому засіданні свідок [PERSON] , яка працює юрисконсультом КНП «Міська дитяча клінічна лікарня № 19» пояснила сім`я [PERSON] знаходиться в зоні обслуговування міської дитячої клінічної лікарні № 19, в якій виховується троє дітей. В квартирі [PERSON] повна антисанітарія, діти недоглянуті, не мають нормального харчування, лікування, розвитку. Батька [PERSON] ніколи не бачили. Коли діти були вилучені із родини та знаходились у лікарні ( [PERSON] - 60 днів, [PERSON] - 114 днів, [PERSON] - 94 дні) [PERSON] рідко навідувала своїх дітей, їжу, одяг та ліки не привозила, діти знаходились на державному утриманні. Навпаки, мати в приміщенні лікарні постійно влаштовувала сварки, поводила себе неадекватно, ні з ким на контакт не йшла. Вважає, що діти знаходяться у постійному стресі і краще буде для них в іншій сім`ї. В судовому засіданні свідок [PERSON] , яка працює вчителем Харківської загальноосвітньої школи №57, пояснила, що [PERSON] навчалась у її класі з першого по четвертий клас. [PERSON] має достатній рівень знань, дівчинка вихована та наполеглива. Матір - [PERSON] бачила за чотири роки навчання разів три, частіше приходила бабуся. Батька [PERSON] ніколи не бачила, він не цікавився успіхами дитини. В квартирі, де проживають малолітні діти [PERSON] брудно, спальних місць немає, шафа для одягу та диван зроблений із ящиків, на стінах якась сіра тканина. Вважає, що дітей терміново потрібно ізолювати з цієї сім`ї. Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної ради Української РСР №798 від 27.02.1991 року визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дітей та несуть відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, що діє на Україні з 27 вересня 1991 року вказано, що держави-учасники зобов`язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для її злагоди, приймаючи до уваги права та обов`язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи. Відповідно до ст. 8, 12, 14 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно статті 12 цього ж Закону виховання в сім`ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватись про їх здоров`я, фізичний, духовний, моральний розвиток, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дітей, готувати їх до самостійного життя та праці. Батьки несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, несуть відповідальність за невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Частиною 4 статті 155 Сімейного кодексу України встановлено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 1, п. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України б зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання обов`язків по вихованню дитини. Як зазначено в статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради №789-12 від 27.02.91р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до п.п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 3 від 30.03.2007 року « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб. Як роз`яснено у пункті 16 зазначеної Постанови, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Суд виходить з того, що позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дітей. Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінивши надані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач не цікавиться розвитком, здоров`ям, успіхами дитини, ухиляється без поважних причин від виконання батьківських обов`язків та утримання і виховання доньки, таким чином позовні вимоги про позбавлення його батьківських прав стосовно його малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , відповідають інтересам дитини, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Вирішуючи питання стягнення аліментів, суд приділяє першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дітей, у відповідності до ст.3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією ГА ООН від 20.11.1989 р., ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991 року. Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] офіційно не працює. Статтею 183 СК України передбачено, що доля заробітку (доходу), яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. В силу статті 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менший ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти за рішенням суду присуджуються від дня пред`явлення позову. Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення аліментів з відповідача у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України суд стягує аліменти від дня пред`явлення позову, тобто з 05.04.2019 року. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати у розмірі 1 536 грн. 80 коп.

Outcome: approved