Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

В серпні 2018 року [PERSON],\~[PERSON],\~[PERSON],\~[PERSON] звернулися до суду з позовними вимогами до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] просять визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, що розташовано за адресою: [ADDRESS], укладений 19.07.2001 року між позивачами та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], зареєстрований Ізмаїльською універсальною біржею «Вітязь» за номером №2001-082. Свої вимоги обґрунтовують тим, що відповідно до даного договору позивачі придбали у [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] квартиру №25 в житловому будинку №5 по вул.Івана Франка в м.Ізмаїлі Одеської області, та стали його власниками. Вищевказаний договір був посвідчений Ізмаїльською універсальною біржею «Вітязь» відповідно до ст.15 Закону України «Про товарну біржу», який діяв станом на момент укладання договору. Між сторонами договору відбулося повне виконання договору купівлі-продажу. Враховуючи викладене, позивачі просять суд визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна, посвідчений Ізмаїльською універсальною біржею «Вітязь» 19.07.2001 року, реєстровий номер №2001-082, дійсним. Ухвалою суду від 02.10.2018 року замінено первісного відповідача [PERSON] міську раду Одеської області на належних відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не зявилися, сповіщені про час та дату судового розгляду належним чином, причини неявки суду не повідомили. Представник надав заяву, в які просив розглядати справу у його відсутності. Позивачі [PERSON],\~[PERSON],\~[PERSON] в судове засідання не зявилися, сповіщені про час та дату судового розгляду належним чином, причини неявки суду не повідомили, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали у повному обсязі (а.с.48,49,51). Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, сповіщена про час та дату судового розгляду належним чином, причини неявки суду не повідомила, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, сповіщені про час та дату судового розгляду належним чином через розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області https://iz.od.court.gov.ua/sud1510/, причини неявки суду не повідомили, заяв та клопотань до суду не надали. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, сповіщена про час та дату судового розгляду належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяв та клопотань до суду не надала. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Частиною 4 ст.206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що згідно Договору купівлі-продажу №2001-082, посвідченого Ізмаїльською універсальною біржею «Вітязь» 19.07.2001 року, укладеного між [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], власниками квартири №25 у житловому будинку №5 по вул.Івана Франка в м.Ізмаїлі Одеської області стали [PERSON],\~[PERSON],\~[PERSON],\~[PERSON] (а.с.27). Всі зобовязання за договором сторонами виконані в повному обсязі, а саме, відповідно до договору вказана квартира продана за 8627 грн., які отримані продавцями до підписання даного договору. На теперішній час вказаний договір не оскаржений та не скасований. Згідно свідоцтва про шлюб серії І-ЖД №299198 від 02.09.2017 року після реєстрації шлюбу [PERSON] отримала прізвище чоловіка «Крючкова» (а.с.16). Договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме, квартири №25 у житловому будинку №25 по вул.Івана Франка в м.Ізмаїлі Одеської області від 19.07.2001 року, посвідчений Ізмаїльською універсальною біржею «Вітязь», реєстровий №2001-082. Право власності зареєстровано КП «Ізмаїльське МБТІ», про що свідчить реєстраційний напис (а.с.28). Як вбачається з довідки КП «Ізмаїльське МБТІ» №1527 від 24.10.2018 року відповідно до матеріалів інвентаризаційної справи на обєкт нерухомості по вул.Івана Франка,5 в м.Ізмаїлі Одеської області власниками квартири №25 станом на 31.12.2012 року зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу №1379 від 19.07.2001 року, посвідченого Ізмаїльською універсальною біржею «Вітязь» за №2001-082, зареєстрованого в реєстрі прав власності на нерухоме майно в реєстровій книзі №67д-44 від 23.07.2001 року (а.с.63). Відповідно до паспорту громадянина України серії КЕ №518859, виданого Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області 27.01.1997 року, [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO] (а.с.10), та [PERSON] з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO] (а.с.14). Дане також підтверджується відомостями технічного паспорту на житловий [ADDRESS] по вул.Івана Франка в м.Ізмаїлі Одеської області (а.с.22). Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК 2003 року передбачено, що положення зазначеного Кодексу застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК 2003 року положення цього Кодексу застосовується до тих прав і обовязків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Оскільки правовідносини виникли до набрання новим Кодексом чинності, так як договір купівлі-продажу нерухомого майна був укладений до вступу в законну силу Цивільного Кодексу України в редакції 2003 року, і не мають подовжувального характеру, тому суд при розгляді справи керується положеннями ЦК 1963 року. \~ Згідно ст.ст.128,224,227 ЦК УРСР\~(1963 рік), діючого на час розгляду справи, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності визнається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону або договору. За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває у податковій заставі. Відповідно до роз'яснень, даних в п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 28.04.78 р., із змінами від 25.05.98 р. «Про судову практику у справах про визнання угод недійсними» угоди купівлі-продажу (зокрема при придбанні на біржових торгах) \~житлового будинку (квартири) або його (її) частини підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню. При цьому, якщо така угода виконана повністю або частково однією із сторін, а інша сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд на підставі ч.2 ст.47 ЦК на вимогу сторони, що виконала угоду має право визнати її дійсною. На час\~укладення зазначеного\~договору діяла\~ст.15\~Закону України\~«Про товарну\~біржу»,\~згідно якої\~не вимагалось\~подальше нотаріальне\~посвідчення угоди,\~укладеної на біржі. Відповідно до пунктів 1.1., 1.4., 1.7., 1.9 Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, які знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженої наказом Державного комітету України з житлово-комунального господарства від 09.06.98 року № 121, Інструкція визначала порядок здійснення державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна в Україні. Державній реєстрації в бюро технічної інвентаризації підлягають об'єкти нерухомості, розташовані на всій території України. Реєстрація права власності на об'єкти нерухомого майна здійснюється на підставі правовстановлюючих документів за рахунок коштів власників нерухомого майна. Пунктом 2 Інструкції визначений порядок здійснення державної реєстрації, підпунктом 2.1.д) якого зазначено, що на оригіналі правовстановлюючого документу робиться реєстраційний напис. Додатком 1 до вказаної Інструкції визначений перелік правовстановлюючих документів, на підставі яких здійснюється державна реєстрація права власності на об'єкти нерухомого майна. Відповідно до пункту 9 Переліку зазначено: «Договори купівлі-продажу, обміну, зареєстровані біржею». Відповідно до\~п.49\~Інструкції про\~порядок вчинення\~нотаріальних дій\~нотаріусами України,\~затвердженої наказом\~Міністерства юстиції\~України від\~18.06.1994\~року і\~чинної на\~момент укладення\~договору між\~сторонами (19.07.2001\~року),\~-\~договір купівлі\~- продажу, зареєстрований на біржі є документом, що підтверджує право власності на квартиру, що відчужується. Згідно зі ст.220 ч.2 ЦК України якщо сторони домовились відносно всіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне чи часткове виконання договору, проте одна зі сторін ухиляється від нотаріального його посвідчення, суд може визнати цей договір дійсним. В цьому разі подальше нотаріальне посвідчення договору не потрібне. При укладенні договору всі вимоги, передбачені ст.15 Закону України «Про товарні біржі», між сторонами виконано належним чином, про що свідчить сам договір. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що реєстрація за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] права власності на кватиру №25, що розташована за адресою: вул.Івана Франка,5 в м.Ізмаїлі Одеської області, здійснена відповідно до діючого на той час законодавства. З оглядом на вищевказане, враховуючи, що сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне виконання договору, суд визнає вищевказаний договір дійсним. У відповідності зі ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 76 ЦПК України, передбачає, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до роз'яснень п. 24 ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до вимог ст.ст.12,13,77,78,79,80,81,82 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Outcome: approved