Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

В червні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 05 листопада 2013 року з відповідачкою був укладений в усній формі договір про намір у майбутньому укласти договір купівлі - продажу житлового будинку. На підтвердження вказаних домовленостей передала відповідачці 1000,00 доларів США в якості авансу, в рахунок майбутньої оплати ціни за придбання житлового будинку, про що відповідачкою написана розписка від 05.11.2013 року. Оскільки до теперішнього часу відповідачка не здійснила переоформлення всіх необхідних документів для укладення договору купівлі - продажу нерухомого майна, просить суд стягнути з [PERSON] на її користь 11833,32 грн., судовий збір та витрати пов'язані з оплатою правової допомоги в розмірі 320 гривень. Відповідачка позов не визнала, надала суду письмові заперечення в яких вказала, що саме з вини позивачки не був укладений договір купівлі - продажу. Грошові кошти одержані за розпискою є завдатком і тому поверненню не підлягають. Судовим розглядом встановлено, не заперечується сторонами і підтверджується наявними доказами, що відповідачкою 05 листопада 2013 року написана розписка про одержання нею від позивачки грошових коштів в сумі 1000,00 доларів США в якості завдатка ( а.с.7), Відповідно до ч. 1 ст. 635 ЦК України попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору. Сторони в судовому засіданні підтвердили, що попереднього договору купівлі - продажу житлового будинку не укладали. Вимог щодо форми договору дотримано не було. Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно зі ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Внесення завдатку, як способу забезпечення виконання зобов'язання, може мати місце лише у разі наявності зобов'язання, яке повинно було виникати на підставі договору. Оскільки договору, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону між сторонами у справі укладено не було, а вони лише домовились укласти такий договір в майбутньому, передана однією зі сторін грошова сума є авансом, який підлягає поверненню. Підлягають задоволенню позовні вимоги позивачки про стягнення з відповідачки 320,00 гривень витрат на правову допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 56 ЦПК України правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем в галузі права і за законом має право на надання такої допомоги. Представником позивачки надано договір про надання юридичних послуг та іншої правової допомоги адвоката від 04 червня 2014 року, акт здачі - приймання наданих послуг від 20 червня 2014 року, де вартість правової допомоги складає 320,00 гривень, що відповідає постанові КМУ від 27 квітня 2006 року «Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ і порядок їх компенсації за рахунок держави» № 590. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved