Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

Головний лікар психіатричного закладу свою заяву, подану на підставі ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» мотивує тим, що 13.04.2017 р. о 20 - 00 год. [PERSON], [INFO] надійшла повторно до гострого психіатричного відділення. Доставлена бригадою швидкої допомоги з дому за викликом чоловіка у зв'язку з неадекватною поведінкою - почала непослідовно висловлюватись, агресивна, звинувачує рідних в упередженому ставленні, багатослівна, нецензурно лається, постійно кудись іде, безцільно блукає по місту, за дитиною не доглядає, на зауваження не реагує, протягом двох діб не спить ночами. Після огляду [PERSON] комісією лікарів - психіатрів зроблено висновок, що вона страждає на тяжкий психічний розлад у вигляді: Шизоафективний розлад, змішаний тип. У зв'язку з загостренням тяжкого психіатричного захворювання його лікування можливе лише в стаціонарних умовах. Ненадання необхідної психіатричної допомоги призведе до подальшого погіршення психічного стану, особа позбавлена дієздатності, а тому потребує примусової госпіталізації до психіатричного стаціонару. У судовому засіданні представник психіатричного закладу лікар-психіатр Чігрина В.О. заяву підтримала і просила задовольнити. Зазначила, що [PERSON] у зв'язку з загостренням психічного розладу, потребує інєкціонного лікування, яке може бути надано лише у медичному закладі. При надходженні до лікарні вела себе агресивно - рвала волосся. Законний представник, опікун [PERSON] підтримала заяву і просила госпіталізувати [PERSON] до психіатричного закладу, оскільки з 10.04.2017 р. перестала вживати їжу, весь час розмовляє, добровільно лікуватися не бажає, становить загрозу для себе. [PERSON] проти госпіталізації заперечувала. Прокурор Краснобрижа М.В. заяву підтримала і просила задовольнити. Суд, заслухавши осіб, які беруть участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 11.09.2014 р. [PERSON], [INFO] визнано недієздатною, встановлено опіку та опікуном призначено [PERSON] [PERSON] є інвалідом ІІ групи. 14.04.2017 р. після госпіталізації до Комунального закладу Сумської обласної ради «Сумський обласний клінічний психоневрологічний диспансер ім. О.В. Співака» комісією лікарів-психіатрів проведено огляд [PERSON] та встановлено, що остання страждає на тяжкий психічний розлад у вигляді: Шизоафективний розлад, змішаний тип. У зв'язку з загостренням тяжкого психічного захворювання його лікування можливо лише в стаціонарних умовах. Ненадання необхідної психіатричної допомоги призведе до подальшого погіршення психічного стану, особа позбавлена дієздатності, потребує госпіталізації до психіатричного стаціонару у примусовому порядку. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа госпіталізується до психіатричного закладу добровільно - на її прохання або за її усвідомленою згодою. Особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. З огляду на Рішення Конституційного Суду України від 01.06.2016 р. у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» (справа про судовий контроль за госпіталізацією недієздатних осіб до психіатричного закладу) (справа № 1-1/2016), особа яка визнана в установленому порядку недієздатною може бути госпіталізована до психіатричного закладу тільки за рішенням суду і за наявності підстав визначених ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу». Статтею 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» передбачено, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про психіатричну допомогу» виключно компетенцією лікаря-психіатра або комісії лікарів-психіатрів є встановлення діагнозу психічного захворювання, прийняття рішення про необхідність надання психіатричної допомоги в примусовому порядку або надання висновку для розгляду питання, пов'язаного з наданням психіатричної допомоги в примусовому порядку. Зважаючи на встановлені факти, наведені норми права, оскільки [PERSON] є недієздатною, відповідно до Висновку комісії лікарів-психіатрів від 14.04.2017 р. страждає на тяжкий психічний розлад у вигляді: Шизоафективний розлад, змішаний тип, за своїм психічним станом потребує стаціонарного лікування, неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, а тому потребує госпіталізації до психіатричного стаціонару в примусовому порядку. За наведених підстав заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved