Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

В червні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що вона є власницею автомобіля марки «Chery Amulet», номерний знак [NUMBER]. 29 липня 2014 року приблизно о 19 годині 30 хвилин в м. Борисполі по вул. Шевченка, 66 [PERSON], керуючи автомобілем марки «ВАЗ-21013», номерний знак [NUMBER], здійсню-вала розворот. В порушення п.10.1 ПДР України вона не переконалась у тому, що виконання цього маневру буде безпечним та не створить перешкоди для інших учасників дорожнього руху. У зв'язку з цією обставиною відбулось зіткнення з автомобілем позивача. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди цьому автомобілю були спричинені механічні пошкоджен-ня. На його ремонт [PERSON] витратила грошові кошти в розмірі 18300 гривень. Відпові-дач відмовляється добровільно відшкодувати матеріальну шкоду. Тому позивач просить суд стягнути з [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 18300 гривень та моральну шкоду в роз-мірі 6000 гривень. Протокольною ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 1 вересня 2015 року (а.с.20) до участі у розгляді цивільної справи в якості співвідповідача залучена ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія». У судовому засіданні [PERSON] підтримує позов та просить суд задовольнити його. [PERSON] визнає позов частково. Вона посилається на те, що 12 березня 2014 року від-повідач уклала з ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» договір, за яким страхо-вик зобов'язався у випадку дорожньо-транспортної пригоди відшкодувати шкоду, заподіяну пошкодженням майна третьої особи. Цим договором визначена страхова сума в розмірі 50000 гривень та франшиза в розмірі 500 гривень. Тому [PERSON] не заперечує проти стяг-нення з неї матеріальної шкоди в розмірі 500 гривень. Однак решту матеріальної шкоди в розмірі 17800 гривень вона просить суд стягнути з ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія». Представник ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» не з'явився у судове засідання. Він надіслав письмові заперечення (а.с.36-37), в яких просить суд відмовити у задоволенні позову. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази, які містяться в матеріа-лах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Встановлено, що [PERSON] є власницею автомобіля марки «Chery Amulet», номер-ний знак [NUMBER]. Відповідно до ч.3 ст.386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на від-шкодування завданої матеріальної шкоди. Згідно з п.1 ч.2 ст.22 цього Кодексу матеріальна шкода полягає у втратах, яких особа за-знала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витратах, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Встановлено, що 29 липня 2014 року приблизно о 19 годині 30 хвилин в м. Борисполі по вул. Шевченка, 66 сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої автомобілю позивача були спричинені механічні пошкодження. Ця обставина підтверджується копією довідки ВДАІ Бориспільського МВ з обслуговування м. Борисполя та Бориспільського райо-ну (а.с.7). З копії звіту №42/11/15 від 27 лютого 2015 року (а.с.38-49) вбачається, що вартість від-новлювального ремонту автомобіля марки «Chery Amulet», номерний знак [NUMBER], з врахуванням зносу становить 13790 гривень 35 копійок. З огляду на це суд вважає, що [PERSON] має право на відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 13790 гривень 35 копійок. В матеріалах цивільної справи містяться копії рахунку №146 та квитанції №078320 від 11 грудня 2014 року (а.с.11, 12), з яких вбачається, що на ремонт автомобіля [PERSON] витратила грошові кошти в розмірі 18300 гривень. Відповідно до ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути під-тверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами до-казування. Встановлено, що визначення розміру відновлювального ремонту потребує спеціальних знань в товарознавчій галузі. Тому ця обставина може підтверджуватись висновком експерта або звітом суб'єкта оціночної діяльності, а не письмовими доказами. Крім того, розмір ре-монту автомобіля, що зазначений в копіях рахунку №146 та квитанції №078320 від 11 грудня 2014 року, визначений без врахування зносу деталей, що відбувався до моменту дорожньо-транспортної пригоди. З огляду на це суд вважає, що ці письмові докази є недопустимими. Відповідно до ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох дже-рел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяль-ністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Згідно з ч.22.1 ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у випадку дорожньо-транспорт-ної пригоди страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує шкоду, заподіяну життю та здоров'ю третьої особи. Як вбачається зі змісту ст.29 цього Закону, у зв'язку з пошкодженням транспортного за-собу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засо-бу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. З копії постанови судді Бориспільського міськрайонного суду від 15 серпня 2014 року (а.с.8-9) вбачається, що винною у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди є [PERSON], яка, керуючи автомобілем марки «ВАЗ-21013», номерний знак [NUMBER], здійснювала роз-ворот та в порушення п.10.1 ПДР України не переконалась у тому, що виконання цього маневру буде безпечним та не створить перешкоди для інших учасників дорожнього руху. Виключно у зв'язку з цією обставиною відбулось зіткнення автомобілів. Однак в матеріалах цивільної справи містяться копії полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу №АС/9755736 від 12 березня 2014 року (а.с.23, 50). Зі змісту цього письмового доказу вбачається, що 12 бе-резня 2014 року [PERSON] уклала з ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» договір, за яким страховик зобов'язався у випадку дорожньо-транспортної пригоди від-шкодувати шкоду, заподіяну пошкодженням майна третьої особи. Цим договором визначена страхова сума в розмірі 50000 гривень та франшиза в розмірі 500 гривень. З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача належить стягнути мате-ріальну шкоду в розмірі 500 гривень; а з ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» на користь [PERSON] слід стягнути матеріальну шкоду в розмірі 13290 гривень 35 копі-йок (13790,35 - 500). Відповідно до ч.3 ст.386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на від-шкодування завданої моральної шкоди. Згідно з п.3 ч.2 ст.23 цього Кодексу моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. За правилом ч.1 ст.60 ЦПК України сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Встановлено, що позивач не надала суду жодного доказу на підтвердження того, що у зв'язку з пошкодженням автомобіля вона зазнала душевні переживання. Крім того, в матеріа-лах цивільної справи відсутні докази, з яких вбачається, що розмір моральної шкоди стано-вить саме 6000 гривень. З огляду на це суд вважає, що підстави для відшкодування позивачу моральної шкоди відсутні. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Встановлено, що [PERSON] сплатила судовий збір в розмірі 243 гривень 60 копійок. Ця обставина підтверджується квитанцією (а.с.1). Відносно ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» позов задоволений на 54,69% (13290,25 : 24300 * 100%), відносно [PERSON] - на 2,06% (500 : 24300 * 100%). З огляду на це суд вважає, що з ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» на користь позивача належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 133 гривень 22 копійок (243,60 : 100% * 54,69%). Крім того, з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 5 гривень 2 копійок (243,60 : 100% * 2,06%).

Outcome: partial