Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

Головний лікар Лисичанської обласної психіатричної лікарні [PERSON] звернувся до Лисичанського міського суду з заявою про примусову госпіталізацію громадянки [PERSON] у психіатричний заклад. В обґрунтування заявлених вимог заявник посилається на те, що хвора [PERSON], [INFO], була госпіталізована у відділення № 2 ЛОПЛ 17.12.2016 року о 14 годині 20 хвилин, повторно за рік, за заявою опікуна хворої за направленням фельдшера Бажана для лікування, у звязку із погіршенням психічного стану (галюцінаторно-бредової симптоматики, агресивної поведінки, неефективного амбулаторного лікування). При надходженні була оглянута лікарем психіатром [PERSON], який підтвердив необхідність госпіталізації хворої. У звязку з тим, що хвора позбавлена дієздатності згідно з рішенням суду у цивільній справі № 2-1796 від 07.08.2001р. відповідно до ст. 15 Закону України «Про психіатричну допомогу», 19.12.2016 р. була оглянута комісією лікарів-психіатрів у складі зав. відділенням № 2 [PERSON], зав. відділенням № 1 [PERSON], зав. відділення № 3 [PERSON] Враховуючи, що хвора страждає важким психічним захворюванням: Шизофренія шубо образна, прогредієнтра, галюцінаторно-бредовий тип приступу, рецидив. Явна зміна особистості по типу «Фершробен», хворобливий характер поведінки хворої, в результаті чого, хвора не може на достатньому рівні задовольняти свої життєві потреби, являє загрозу для себе та оточуючих, відсутність критики до захворювання, не може розуміти значення своїх дій, не керує ними, комісія лікарів-психіатрів прийшла до висновку про необхідність госпіталізації і лікування в примусовому порядку [PERSON] до відділення № 2 ЛОПЛ, відповідно до Закону України «Про психіатричну допомогу». На підставі викладеного просили винести рішення про госпіталізацію [PERSON] до відділення № 2 ЛОПЛ в примусовому порядку. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] підтримав заяву та просив її задовольнити. В судовому засіданні прокурор Коробейник Є.Ю. вважала за необхідне заяву медичного закладу задовольнити, а хвору госпіталізувати до психіатричного закладу. Законний представник [PERSON] в судове засідання не зявилася, до суду надала заяву, в якій проти задоволення заяви не заперечувала, вважає доцільним госпіталізувати до психіатричного закладу хвору [PERSON] Хвора [PERSON] в судове засідання не зявилась, у звязку з тим, що визнана недієздатною та була представлена законним представником. Вислухавши думку представника психіатричного закладу, прокурора, який вважав за необхідне заяву задовольнити, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 16 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу за рішенням лікаря-психіатра на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, підлягає обовязковому протягом 24 годин з часу госпіталізації огляду комісією лікарів-психіатрів психіатричного закладу для прийняття рішення про доцільність госпіталізації. У випадку, коли госпіталізація визнається недоцільною і особа не висловлює бажання залишитися в психіатричному закладі, ця особа підлягає негайній виписці. У випадках, коли госпіталізація особи до психіатричного закладу в примусовому порядку визнається доцільною, представник психіатричного закладу, в якому перебуває особа, протягом 24 годин направляє до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON], [INFO], мешкає за адресою: Луганська область, м. Привілля, вул. Леніна, буд. 4. З висновку комісії лікарів-психіатрів від 19.12.2016 року вбачається, що [PERSON] поступила повторно за рік і повторно в житті, зі згоди опікуна, за направленням лікаря-психіатра, у звязку з погіршенням психологічного стану: низький рівень адаптаційних можливостей, неефективності амбулаторного лікування, галюцінаторно-бредова симптоматика, агресивна поведінка для лікування. На «Д» обліку у психіатра перебуває з 1991 року. Інвалід 2 групи безстроково. Проживає із сімєю, двоє дітей. Позбавлена дієздатності. Опікуном є мати хворої. Враховуючи, що хворий позбавлений дієздатності, страждає тяжким психічним захворюванням, соціально неспокійний, не критичний до свого стану і скоєним поступкам, а також наявне усвідомленої згоди на госпіталізацію опікуна хворого, комісія лікарів - психіатрів прийшла до висновку про необхідність примусового лікування в умовах відділення № 2 ЛОПЛ хворої [PERSON]. Таким чином, суд вважає, що висновок комісії лікарів-психіатрів містить в собі чітке обґрунтування необхідності примусової госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу без його усвідомленої згоди, а зібрані по справі докази вказують на необхідність примусової госпіталізації, тому суд вважає за необхідне заяву головного лікаря Лисичанської обласної психіатричної лікарні [PERSON] про примусову госпіталізацію громадянки [PERSON] психіатричний заклад задовольнити.

Outcome: approved