Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

Головний лікар Лисичанської обласної психіатричної лікарні звернувся до суду із заявою про продовження надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку [PERSON] строком на 6 місяців, посилаючись на те, що на теперішній час за своїм психічним станом [PERSON] потребує продовження надання йому амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку без його свідомої згоди, оскільки у разі її ненадання останній може вчинити дії, які завдадуть значної шкоди його здоров'ю. Представник заявника [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала письмову заяву, в якій просила справу про продовження амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку [PERSON] розглянути без її участі. З рішенням суду згодна. [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав письмову заяву, в якій згодний з продовженням надання йому амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Законний представник [PERSON], в судове засідання не з'явилась, надала письмову заяву, в якій просила справу про продовження амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку [PERSON], розглянути без її участі. З рішенням суду згодна. Прокурор у судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечував, вважає, що є передбачені законом підстави для продовження надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку [PERSON]. Суд, дослідивши заяву та додані до неї письмові докази, з'ясувавши думку прокурора, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO], перебуває на диспансерному обліку у лікаря-психіатра з 1992 року з діагнозом шизофренія, шубообразна, афективно-параноїдний тип приступу. Остання госпіталізація в ЛОПЛ з 29.04.2014 року по теперішній час. [PERSON] встановлена ІІ група інвалідності. За висновком комісії лікарів-психіатрів від 16.05.2014 року, враховуючи хронічний характер протікання хвороби, агресивні дії до матері, схильність до ухилення від лікування, зловживання алкоголем, лікарська комісія дійшла висновку, що на теперішній час за своїм психічним станом [PERSON] потребує в продовженні наданні йому амбулаторної психіатричної допомоги без його усвідомленої згоди, оскільки має тяжкий психічний розлад у формі шизофренії, внаслідок чого він завдасть значної шкоди своєму здоров'ю, у зв'язку з погіршенням психічного стану, у разі ненадання йому психіатричної допомоги. Згідно ч. 2 ст. 12 Закону України «Про психіатричну допомогу» амбулаторна психіатрична допомога може надаватись без усвідомленої згоди особи або без згоди її законного представника у разі встановлення у неї тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона завдасть значної шкоди своєму здоров'ю, у зв'язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Амбулаторна психіатрична допомога без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника надається лікарем-психіатром в примусовому порядку за рішенням суду. Частина 4 вищезазначеної статті передбачає, що особа, якій надається амбулаторна психіатрична допомога в примусовому порядку, повинна оглядатись лікарем-психіатром не рідше одного разу на місяць, а комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на шість місяців для вирішення питання про продовження чи припинення надання їй такої допомоги. У разі необхідності продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку понад 6 місяців лікар-психіатр повинен надіслати до суду за місцем проживання особи заяву про продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги. За таких обставин, зібрані у справі докази дають підстави для задоволення заяви головного лікаря Лисичанської обласної психіатричної лікарні про продовження амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку [PERSON]. На підставі ст. 12 Закону України «Про психіатричну допомогу»,

Outcome: approved