Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

В січні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом Товариства з додатковою відповідальністю «страхова компанія «Провіта» про стягнення страхового відшкодування Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що 19.01.2013 року між ним та відповідачем укладено договір добровільного медичного страхування № 006/18-454 від 19.01.2013 р. 09.06.2013 р. трапився страховий випадок. Після повернення з санаторію і розвантаження речей з легкового автомобіля позивач оступився, спіткнувся об одну із валіз і впав на спину. Внаслідок падіння отримав травму: відрив сухожилку надостного м'язу правого плеча. В цей же день звернувся до ЦРЛ Подільського району за медичною допомогою. Вартість надання медичної допомоги та медикаментів склала 12 479 грн. 60 коп. 15.07.2013 року позивач звернувся до страхової компанії «Провіта» із заявою про страхове відшкодування в сумі 12 479 грн. 60 коп., надав підтверджуючі документи, але до цього часу відповідач не здійснив виплату страхового відшкодування. В судовому засіданні позивач позов підтримав просить задовольнити. Представник відповідача позов визнала та не заперечила проти його задоволення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного. У судовому засіданні встановлено, що 19.01.2013 року між [PERSON] та ТДВ «Страхова компанія «Провіта» укладено договір добровільного медичного страхування № 006/18-454 від 19.01.2013 р. (а.с.5). Згідно з пунктом договору 1.4.6. загальна страхова сума складає 240 000,00 грн. Відповідно до пункту договору 2.2.2.1 страхувальник має право на отримання медичної допомоги, передбаченої договором та програмою страхування, яка є додатками до договору. 15 липня 2013 року позивач звернувся до страхової компанії «Провіта» з заявою про виплату страхового відшкодування в сумі 12 479 грн. 70 коп. (а.с. 10) З огляду на встановлені обставини судом зазначається наступне. Відповідно до частини 1 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що відповідачем порушено встановлені зобов'язання по виплаті страхового відшкодування, що є підставою для його притягнення до цивільно-правової відповідальності, як особу, що має заборгованість перед позивачем. З огляду на зазначені правовідносини, що виникли між сторонами, суд вважає, що право позивача є порушеним, а тому підлягає захисту. Визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приймає визнання позову. Згідно частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача по справі підлягає до стягнення сума витрат понесених позивачем по сплаті судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп. Таким чином, судом зазначається про те, що позов задоволенню не підлягає.

Outcome: approved