Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

В травні 2015 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до Гаркушиської сільської ради Миргородського району Полтавської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, посилаючись на те, що після смерті її бабусі [PERSON], намагалася успадкувати відповідне право, як спадкоємець за законом, однак нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючого документу на земельну частку (пай), на імя померлого спадкодавця. В судовому засіданні позивачка, так само, як і її представник [PERSON], що діє на підставі відповідної довіреності / а.с. 40 /, заявлений позов підтримали, просили задовольнити його. З пояснень сторони позивача вбачається, що [PERSON] має право на спадкування після своєї бабусі за законом, проте через відсутність правовстановлюючого документу не може успадкувати її право на земельну частку (пай). Інші особи на цю спадщину не претендують. Відповідач проти заявленого позову не заперечував, направивши до суду листа, за змістом якого справу просив розглядати у відсутність його представника / а.с. 53 /. Представник третьої особи від Колективного сільськогосподарського підприємства „Імені Іваненко проти задоволення заявленого позову не заперечував, справу просив розглянути у його відсутність / а.с. 56/. Третя особа Головне управління Держземагенства у Полтавській області, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи / а.с. 47, 52 /, свого ставлення до заявленого позову не висловила, про причини неявки свого представника, в супереч вимогам ст. 77 ч. 2 ЦПК України, суд не сповістила. Заслухавши пояснення сторони позивача, дослідивши письмові докази по справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить до висновку про те, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних обгрунтувань. Як встановлено при розгляді справи, позивач [PERSON] є онукою [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про її народження та про укладення шлюбу, а також іншими документами, дослідженими судом / а.с. 28, 29, 31, 32, 33 /. Згідно копії довідки Колективного сільськогосподарського підприємства „Імені Іваненко [PERSON] під № 121 внесена до списку осіб, які за проектом приватизації земель цього підприємства на території Гаркушинської та Петрівцівської сільських рад мають право на отримання права на земельну частку (пай) площею 5,0747 га (земельна ділянка № 41) / а.с. 35/. Проект приватизації земель Державного підприємства „Сільськогосподарське підприємство імені Іваненко погоджено розпорядженням голови Миргородської районної державної адміністрації за № 32 від 18 лютого 2013 року / а.с. 12 /. 10 жовтня 2011 року спадкодавець [PERSON] померла в с. Гаркушинці Миргородського району Полтавської області, що підтверджується копією свідоцтва про її смерть / а.с. 6 /, внаслідок чого відкрилася спадщина. Згідно повідомлення приватного нотаріуса, спадщину, після вказаної особи за законом, прийняла позивачка. Заяви про прийняття або відмову від прийняття спадщини від інших осіб не надходили / а.с. 54, 55 /. Після смерті згаданого спадкодавця, позивач [PERSON] звернулася до органів нотаріату з наміром оформити спадщину, проте постановою приватного нотаріуса від 05.05.2015 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у виді права на земельну частку (пай) після померлої особи по причині відсутності правовстановлюючого документу / а.с. 36 /. Згідно до ст. 1223 ч. 2 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 1265 ЦК України. Відповідно до ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За приписами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Оскільки позивачка є єдиним спадкоємцем за законом на право померлої особи, вчинила дії по прийняттю спадщини спадкодаця, то вона набула право спадкувати і право померлої особи. Таке право ніким не оспорюється, а підстав для визнання спадщини відумерлою немає.

Outcome: approved