Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-19 00:00:00

В травні 2016 року КУ «Вознесенська центральна районна лікарня» звернулася до суду з заявою про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу хворої на заразну форму туберкульозу [PERSON]. В обґрунтування своєї заяви заявник вказував, що [PERSON] з 16 березня 2016 року знаходиться на обліку у фтизіатричному відділенні КУ «Вознесенська центральна районна лікарня», має відкриту форму туберкульозу, в зв'язку з цим потребує стаціонарного лікування. З 30 жовтня 2015 року по 23 лютого 2016 року, а також з 29 березня 2016 року по 01 квітня 2016 року остання знаходилася на стаціонарному лікуванні в Миколаївському обласному тубдиспансері, проте лікування виявилося неефективним, [PERSON] самовільно покинула відділення. Хвора ухиляється від продовження лікування туберкульозу, що є джерелом інфекції для інших осіб та становить загрозу розповсюдження хвороби серед населення. В зв'язку з цим КУ «Вознесенська центральна районна лікарня» просила про примусову госпіталізацію [PERSON] до протитуберкульозного закладу строком на три місяці. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] заяву підтримала. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечувала. Заслухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] з 16 березня 2016 року знаходиться на обліку у фтизіатричному відділенні КУ «Вознесенська центральна районна лікарня», має відкриту форму туберкульозу, в зв'язку з цим потребує стаціонарного лікування. З 30 жовтня 2015 року по 23 лютого 2016 року, а також з 29 березня 2016 року по 01 квітня 2016 року остання знаходилася на стаціонарному лікуванні в Миколаївському обласному тубдиспансері, проте лікування виявилося неефективним, [PERSON] самовільно покинула відділення. Також з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] ухиляється від продовження лікування туберкульозу в добровільному порядку. Відповідно до ч. 3 ст. 20 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» хворі на туберкульоз та інфіковані мікобактеріями туберкульозу зобов'язані дотримуватися призначеного їм відповідно до стандарту медичної допомоги режиму лікування; дотримуватися правил внутрішнього розпорядку закладу охорони здоров'я під час стаціонарного чи санаторно-курортного лікування; проходити у встановлені строки обов'язкові медичні огляди та обстеження на туберкульоз, визначені відповідними галузевими стандартами у сфері охорони здоров'я; дотримуватися вимог протиепідемічного режиму. Згідно ч.ч. 1-3, 5 ст. 11 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» у разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих. Заява про примусову госпіталізацію чи про продовження строку примусової госпіталізації хворого на заразну форму туберкульозу подається до суду представником протитуберкульозного закладу, що здійснює відповідне лікування цього хворого, протягом 24 годин з моменту виявлення порушення хворим протиепідемічного режиму. До заяви додається мотивований висновок лікаря, який здійснює або має здійснювати лікування цього хворого, про необхідність відповідно примусової госпіталізації до протитуберкульозного закладу чи про продовження строку примусової госпіталізації. Примусова госпіталізація осіб, стосовно яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється з урахуванням висновку лікаря на строк до трьох місяців. Рішення про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу чи про продовження строку примусової госпіталізації хворих на заразні форми туберкульозу приймається судом за місцем виявлення зазначених хворих або за місцезнаходженням протитуберкульозного закладу та підлягає негайному виконанню. За таких обставин з врахуванням висновку лікарсько - консультативної комісії КУ «Вознесенська центральна районна лікарня» від 31 березня 2016 року суд вважає, що заява є обґрунтованою, а тому [PERSON], яка є хворою на заразну форму туберкульозу, ухиляється від лікування та становить загрозу розповсюдження хвороби, підлягає обовязковій госпіталізації до спеціалізованого протитуберкульозного закладу, яким є Миколаївський обласний протитуберкульозний диспансер. З врахуванням стадії хвороби, висновку лікарської комісії та вимог, встановлених законом, суд визначає строк госпіталізації в три місяці.

Outcome: approved