Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

В травні 2015 року до суду звернувся позивач з позовом до [PERSON], в якому ставить питання про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у сумі 11821 грн. 74 коп. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що між ПАТ Банк Траст та [PERSON] було укладено кредитний договір № R131/0023435 від 26/02/2013 року, відповідно до якого відповідач отримав кредит у сумі 11988 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19,99% річних та 2,49% комісії за обслуговування кредиту, строком на 36 місяців. Відповідно до умов договору [PERSON] повинен був щомісяця, починаючи з місяця отримання кредиту, частково погашати суму зобовязання згідно графіку погашення кредиту. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, відповідно до цього Банк нарахував заборгованість за кредитом у сумі 7796 грн. 67 коп., заборгованість по відсоткам у сумі 1035 грн. 32 коп., заборгованість по комісії у сумі 2910 грн. 37 коп., пеню за прострочення платежів у сумі 79 грн. 38 коп. Представник позивача в судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю, проти розгляду справи на підставі ст. 224 ЦПК України не заперечує. Належно повідомлений через засоби масової інформації газету «Урядовий курєр від 03.06.2015 року» відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи за його відсутності суду не надавав, тому суд розглядав справу на підставі ст. 224 ЦПК України заочно. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору кредитування, які регулюються Цивільним кодексом України. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін та погоджені ними. При цьому згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Так, відповідно до заяви позичальника № R131/0023435 від 26/02/2013 року (а.с. 4-8; 10; 11-12), яка разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають договір про надання банківських послуг кредитного договору, [PERSON] отримав кредит у сумі 11988 грн., із зобовязанням сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 19,99% річних та 2,49% комісії за обслуговування кредитом. Однак, в порушення умов договору [PERSON] не сплачував суми кредиту та відсотки за його користування, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість. У зв'язку з цим суд зазначає, що відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Крім цього, відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема сплата комісії банку, пені, штрафу. Суд перевіривши розрахунок заборгованості за кредитним договором № R131/0023435 від 26/02/2013 року, укладеного між ПАТ Банк Траст та [PERSON] встановив, що станом на 13 березня 2015 року утворилась заборгованість на загальну суму 11821 грн. 74 коп., з них 7796 грн. 67 коп. заборгованість за кредитом, 1035 грн. 32 коп. заборгованість по відсоткам, 2910 грн. 37 коп. заборгованість по комісії, 79 грн. 38 коп. пеня за прострочення платежів (а.с. 2; 9). В той же час відповідно до ст. 2 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики \~з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р м. Дзержинськ визначено як населений пункт, в якому проводилась антитерористична операція. Оскільки відповідач по справі [PERSON] зареєстрований та проживає в [INFO], тобто в населеному пункті, де проводиться антитерористична операція (а.с. 1; 18-20), нарахування банком після 14 квітня 2014 року пені за прострочення платежів в сумі 79 грн. 38 коп. є неправомірним, а сума комісії за обслуговування кредиту підлягає зменшенню до 2611 грн. 87 коп., із розрахунку (2910,37 грн. 298,50 грн.). Згідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу. Отже, заборгованість, яка виникла внаслідок прострочення виконання грошового зобовязання повинна бути стягнена з відповідача [PERSON] Таким чином, суд вважає позовні вимоги частково доведеними, тому підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: partial