Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-06 00:00:00

В серпні місяці 2018 року [PERSON] звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON], про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позову зазначила, що з 17 листопада 2012 року позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб зареєстрований Красногвардійским відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровської області, актовий запис № 1592. Від шлюбу у сторін народилась дитина: [PERSON], [INFO]. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 21.07.2013 року шлюб між сторонами було розірвано. 18 листопада 2016 року позивач уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на «[PERSON]». Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28.04.2014 року, справа № 199/1644/17 (2/199/1344/17) з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивачка зазначає, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося, сторони разом не проживають, дитина знаходиться на її утриманні, свої батьківські обов'язки щодо надання додаткових витрат на утримання своєї дитини відповідач не виконує. Разом з тим, спільна дитина [PERSON] відвідує Дитячий навчальний заклад № 317 Амур-Нижньодніпровського району. За період з 11.07.2017 по 28.12.2017 року позивачем було сплачено батьківську плату, а саме: за липень 2017 - 171 грн 20 коп. за серпень 2017- 181 грн 90 коп; за квітень 2017- 249 грн 37 коп, за жовтень 2017- 203 грн 64 коп; за грудень 2017 - 312 грн,00 коп, а разом -1 118.11 грн. З січня 2018 року у КЗО ДНЗ № 317 введено батьківську плату за харчування, яка вноситься на розрахунковий рахунок Департаменту гуманітарної політики ДМР АНД району. За період з січня 2018 по 30.07.2018 позивачем сплачено за харчування: Січень 2018 -242грн. 72коп; Лютий-135 грн. 76 коп.; Березень - 127 грн. 12 коп.; Квітень - 326 грн. 00 коп.; Травень - 326 грн. 56 коп.; Червень - 127 грн. 12 коп.; Липень - 363 грн. 20 коп.; Разом: 1 648,48 грн. З урахуванням того, що дитина росте, для забезпечення соціально-побутових потреб для нього придбано ліжко односпальне «Жасмін» вартістю 1 800,00 грн.; ящики для ліжка вартістю 1 300.00 грн та борт під ліжко вартістю 300 грн. Також було придбано матрас вартістю 1 700,00 гривень. Таким чином вартість меблів для дитини склала 5 100,00 грн. Крім того, для оздоровлення дитини позивач вирішила поїхати з ним на море для оздоровлення у Туреччину. Позивачем для сина - [PERSON] було оформлено закордонний паспорт, вартість якого склала 436,00 грн (з урахуванням комісії) і сплачено 810,32 грн за послуги та придбано путівку за 12 346, 00 грн. Витрати на оздоровлення дитини склали 13 592,32 грн. Крім того, додаткових витрат позивач зазнав, коли дитина хворіла. На ліки було витрачено 05.03.2017- 63,20 грн., 27.02.2018-232,99 грн., 28.02.2018-260,45 грн., 28.02.2018- 254,71 грн; 09.06.2018-340,60 грн; 11.06.2018-71,20 грн, 11.06.2018 - 111,30 грн. Всього на ліки було витрачено 1 334,45 грн. Витрати понесені на придбання одягу для дитини, а саме рукавички, туфлі, сорочка та штани у лютому 2017 р склали 21,30+272,70+401,70=695,70 грн. 26.04.2017 року у день народження сина [PERSON] , який проходив у мережі закладів «дитяча планета» позивачем було сплачено рахунок на суму 1100,00 грн. Таким чином загальна сума додаткових витрат на дитину складає 24 589,06 грн. Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь додаткові витрати на утримання неповнолітньої дитини [PERSON]: на відвідування КЗО ДНЗ № 317 - 1 118,11 грн., на харчування у КЗО ДНЗ № 317 - 1 648,48 грн., на соціально-побутові потреби - 5 100,00 грн., на оформлення закордонного паспорту - 436, 00 грн., за послуги для оформлення закордонного паспорту - 810,32 грн., на путівку для оздоровлення дитини - 12 346,00 грн., на лікування, коли дитина хворіла - 1 334,45 грн., на придбання одягу - 695,70 грн., на день народження - 1 100,00 грн., разом у сумі 24 589,06 грн. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, надали пояснення аналогічні викладених в позовній заяві та наполягали на їх задоволені. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, посилаючись на те що додаткові витрати батьки повинні нести в рівних долях, в частині стягнення за відвідування КЗО ДНЗ № 317 - 559,05 грн., за харчування - 824,24 грн., виготовлення закордонного паспорту - 218,00 грн., разом у сумі 1 601,29 грн. Інші позовні вимоги не визнав та просив в їх задоволені відмовити посилаючись на безпідставність у їх задоволені. Заслухавши думку учасників судового процесу та дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що з 17 листопада 2012 року позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб зареєстрований Красногвардійским відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровської області, актовий запис № 1592. Від шлюбу у сторін народилась дитина: [PERSON], [INFO]. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 21.07.2013 року шлюб між сторонами було розірвано. 18 листопада 2016 року позивач уклала шлюб з [PERSON]. та змінила прізвище на «[PERSON]». Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28.04.2014 року, справа № 199/1644/17 (2/199/1344/17) з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Спільне життя у позивача та відповідача не склалося, сторони разом не проживають, дитина знаходиться на утриманні матері, свої батьківські обов'язки щодо надання додаткових витрат на утримання своєї дитини відповідач не виконує. Також в судовому засіданні встановлено, що позивачем з січня 2018 року у КЗО ДНЗ № 317 сплачено плату за харчування дитини, яка вноситься на розрахунковий рахунок Департаменту гуманітарної політики ДМР АНД району. За період з січня 2018 по 30.07.2018 позивачем сплачено за харчування: Січень 2018 -242грн. 72коп; Лютий-135 грн. 76 коп.; Березень - 127 грн. 12 коп.; Квітень - 326 грн. 00 коп.; Травень - 326 грн. 56 коп.; Червень - 127 грн. 12 коп.; Липень - 363 грн. 20 коп.; Разом: 1 648,48 грн. Позивачем для сина - [PERSON] було оформлено закордонний паспорт, вартість якого склала 436,00 грн (з урахуванням комісії) і сплачено 810,32 грн. Витрати понесені на придбання одягу для дитини, а саме рукавички, туфлі, сорочка та штани у лютому 2017 р склали 21,30+272,70+401,70=695,70 грн. У відповідності з вимогами ч.1 ст.185 Сімейного Кодексу України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Аналіз положень ст.185 СК України дає підстави для висновку про те, що при вирішенні вимог про участь одного з батьків у додаткових витратах на дитину, суд має встановити реальне існування особливих обставин, які викликають необхідність таких витрат. Лише при наявності цих умов і їх встановленні можливе ухвалення рішення про стягнення таких витрат в конкретній сумі. Таким чином суд вважає за необхідним стягнути з відповідача на користь позивача 50 відсотків додаткових витрат: на харчування у КЗО ДНЗ № 317 - 824,24 грн., на оформлення закордонного паспорту - 218, 00 грн., за послуги оформлення закордонного паспорту - 405,16 грн., на придбання одягу - 347,85 грн., всього: 1 795,25 грн. Позивачем не було надано доказів понесення нею інших додаткових витрат на дитину, що, відповідно до ст. 185 СК України, викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). При цьому, обов'язок батьків утримувати дитину, сприяти її гармонійному фізичному та духовному розвитку, природній потребі у навчанні, зокрема у відвідуванні загальноосвітнього навчального закладу, гуртків охоплюється питанням стягнення аліментів та не може розглядатись як додаткові витрати на дитину, а отже в частині стягнення інших додаткових витратах слід відмовити.

Outcome: partial