Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

В судове засідання не з'явились представник позивача і відповідач. Представник позивача направив в адрес суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує проти постановлення заочного рішення, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач про час і місце судового засідання був повідомлений в законом встановленому порядку, в судове засідання не з»явився, направив в адрес суду заяву про розгляд справи без її участі, заявлені позовні вимоги не визнає, просить суд застосувати строки позовної давності. Справа розглядалась в порядку ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд встановив: 16. 15. 2008 року між ПАТ « Дельта Банк» , який є правонаступником ТОВ « Комерційний Банк « Дельта» та фізичною особою відповідачем по даній справі [PERSON] було укладено кредитний договір № 001-16010- 160508. Відповідно п.п. 1.2,1.3 вказаного договору, відповідачу позивачем було відкрито кредитну лінію в сумі 30 000 гривень і надано кредит в сумі 2 500 гривень для придбання певного майна/ послуг/ на умовах визначених договором під 29,9 відсотків річних, випускає і надає платіжну картку, пін код до неї і здійснює обслуговування на умовах викладених в Тарифному пакеті Yisa Класичний . Згідно п.1.4 договору, кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом 364 календарних днів. Кожна наступна кредитна лінія надається після спливу строку надання попередньої, на умовах , погоджених сторонами у цьому договорі, та не потребує підписання додаткових угод. Згідно п.5.8 вказаного договору, у разі невиконання, або неналежного виконання Держателем зобов»язань по сплаті заборгованості за цим Договором понад 91 календарний день, банк має право в односторонньому порядку достроково розірвати цей договір… Згідно матеріалів справи, позивач свої зобов»язання відповідно умов кредитного договору виконав і надав відповідачу кредит в сумі 2 500 гривень, відкрив кредитну лінію, виготовив платіжну карточку і надав пін код до неї. Відповідач [PERSON] неналежно віднеслась до виконання договірних зобов»язань по кредитному договору, в результаті неналежного виконання відповідачем договірних зобов'язань станом на 20.08. 2013 року виникла прострочена заборгованість в сумі 5 179,26 гривні, що складається: - тіло кредиту- 2 303, 22 гривні; - заборгованість по відсотках- 1 019, 56гривень; - заборгованість за комісією- 1 856,48 гривень. Наявність даної заборгованості позивач підтверджує розрахунком заборгованості станом на 25.12.2012 року, завіреною в законному порядку/а.с. 13-14/, ксерокопією кредитного договору № 001-16010-160508 від 16.05.2008 року, іншими матеріалами справи в їх сукупності. Позивач посилається на те, що : - Відповідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. - Відповідно ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк ( термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк ( термін). - Відповідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до ст.ст. 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. - Відповідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позов надійшов до суду 24.12.2013 року. Загальний термін позовної давності і її визначення вказано в ст.ст.256,257 ЦК України і встановлений 3 роки. Вирішуючи питання, про задоволення - незадоволення позову, суд не може не враховувати , що відповідач [PERSON] в поданих до суду заявах, визнає факт отримання кредиту в позивача, але просить суд застосувати строк позовної давності. Відповідно п.1.5 вказаного кредитного договору, кошти кредитної лінії та власні кошти держателя використовуються для розрахунків за товари і послуги, що придбаються держателем у суб»єктів господарювання… В анкеті позичальника, характеристика операцій по рахунку /а.с. 8/,як мета кредиту, вказано: розрахунки за товари, послуги. В статті 1 пунк 22 Закону України « Про захист прав споживачів» дано визначення споживача і споживчого кредиту: - споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника; -споживчий кредит - кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції; Виходячи з вище викладеного суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] отримала споживчий кредит на придбання товарів і послуг. Термін дії даного договору визначено в п.1.4 кредитного договору - 364 календарних дні. Вказівка у договорі на його дію до повного виконання не змінює встановлений договором строк і не відповідає положенням ст. 252 ЦК України, відповідно якої строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, а також роз»ясненням абз. 4 п. 24 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5, «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин». Строк дії кредитної карточки було визначено 364 календарних дні, дії відповідача по сплаті платежів згідно умов договору після закінчення вказаного терміну, не свідчать про переривання строку позовної давності. Згідно положень п.7 ч.11ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. Згідно матеріалів цивільної справи, розрахунок ціни позову /а.с.13-14/, наданої банком, останній платіж відповідачем було здійснено 01.10.2010 року в сумі 150 гривень, тобто на час звернення позивача до суду пройшло більше трьох років. Виходячи з вище викладеної норми права, суд приходить до висновку, що позовна давність про повернення споживчого кредиту підлягає застосуванню судом. Виходячи з вище викладеного суд приходить до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги задоволенню не підлягають в повному обсязі. Судові витрати по розгляду справи належить покласти на позивача .

Outcome: dismissed