Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

Головний лікар комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить вирішити питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку [PERSON], посилаючись на те, що остання в психіатричний стаціонар госпіталізується повторно. Є інвалідом ІІ групи по психічному захворюванню. Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 31.08.2009 року [PERSON] визнана недієздатною та призначено опікуном мати [PERSON]. З анамнезу відомо, що з 2000 року [PERSON] хворіє на психічне захворювання. Всього 18 госпіталізацій. У клінічній квартирі захворювання галюцинаторно-параноїдна симптоматика. Захворювання протікає безперервно, з наростанням змішаного типу дефекту (параноїдний, психопатоподібний). Остання виписка 15.01.2016 року. Після виписки підтримуючу терапію приймала регулярно. Згідно з заявою матері-опікуна, психічний стан [PERSON] погіршився з червня 2016 року, стала дратівливою, конфліктувала з членами сімї , поводилася неадекватно, так, звинувачувала чоловіка у поганому відношенні до неї та до дитини, забрала дитину, втекла з дома невідомо куди і навіщо, зявилася тільки о 12 годині ночі. У звязку з виникненням у дитини температури, звернулася в дитячу поліклініку, де конфліктувала з персоналом, заявляючи, що лікарі не хочуть її лікувати, що він «важко хворий», а по відомостях лікаря психіатричної бригади заявляла, що дитина вже мертва і висловлювала агресивні тенденції в адресу персоналу дитячої поліклініки. Вислови корекції не піддавалися, знаходилася в стані психомоторного збудження. Співробітниками дитячої поліклініки була викликана психіатрична спеціалізована бригада, та доставлена в приймальне відділення комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради. 15.06.2016 року [PERSON] оглянута черговим лікарем психіатром, який кваліфікував стан [PERSON], як загострення хронічного психічного розладу у вигляді маячних ідей відношення, направлених на конкретних осіб з агресивною поведінкою. 16.06.2016 року [PERSON] оглянута комісією лікарів-психіатрів, яка встановила, що остання під час огляду знаходиться у ясній свідомості, орієнтована всесторонньо вірно, мовний контакт формальний,, оскільки [PERSON] знаходиться в стані помірного мовнорухового збудження. Мова гнучка, прискорена. Мислення паралогічне, аморфне, з елементами резонерствування. На перше місце в клінічній картині виступають маячні ідеї відношення, направленні на членів сімї. Вважає себе психічно здоровою. Емоційні реакції і міміка неадекватні. Критика до хвороби відсутня. Стан [PERSON] можна кваліфікувати, як важкий психічний розлад у формі параноїдної шизофренії, безперервний тип перебігу, з вираженим поліморфним дефектом (параноїдний, психопатоподібний) з великою вірогідністю скоєнні агресивних дій по відношенню до оточуючих. Примусова госпіталізація доцільна. Лікування можливе лише в умовах психіатричного стаціонару. У судовому засіданні представник психіатричного закладу заяву підтримав з підстав, викладених в ній, та просив суд задовольнити заяву. Прокурор заяву підтримав та просив суд винести рішення про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку. Законний представник [PERSON] її мати [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримала та наполягала на примусовій госпіталізації [PERSON] Особа, відносно якої розглядається заява [PERSON] проти задоволення заяви заперечувала. Суд, заслухавши особу, відносно якої розглядається заява, пояснення представника заявника, лікаря-психіатра, законного представника, думку прокурора, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Як вбачається з висновку комісії лікарів-психіатрів [PERSON], [INFO], яка проживає за адресою: [INFO], має тяжкий психічний розлад у формі параноїдної шизофренії, безперервний тип перебігу, з маячними ідеями відношення, виразним поліморфним дефектом (параноїдний, психопатоподібний), з високою вірогідністю агресивних дій по відношенню до оточуючих, в тому числі до дитини. Примусова госпіталізація доцільна. Лікування можливе лише в умовах психіатричного ста ціонару. Надані суду пояснення лікаря-психіатра [PERSON], зокрема, про те, що [PERSON] внаслідок захворювання являє потенційну небезпеку для оточуючих, суд вважає доказами по справі, підтверджуючими необхідність госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved