Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

В червні 2015 року [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій зазначив, що він є сином [PERSON] та [PERSON]. 08 січня 1991 року його батьки розірвали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданого відділом Орджонікідзевського райвиконкому м.Маріуполя, актовий запис № 12. З цього часу він залишився проживати разом з матірю в м.Маріуполі, а батько поїхав до м.Донецька та проживав там разом зі своєю матірю. [PERSON] був неодноразово судимий та після звільнення з місць позбавлення волі, останній раз приблизно в 1998 році, проживав з матірю [PERSON] в [ADDRESS]. У серпні 1998 року бабка заявника [PERSON] переїхала до Російської Федерації с.Махровка Воронезької області, а батько залишився проживати в м.Донецьку. Після цього заявник більше свого батька не бачив, ніякої інформації щодо місця його перебування по теперішній час не має. 26 березня 2015 року померла [PERSON] померла та після її смерті відкрилась спадщина. Єдиним спадкоємцем за законом першої черги після смерті бабки є [PERSON] У зв'язку з тим,що більше 17 років про його батька немає жодних відомостей, просить суд визнати його померлим. В судовому засіданні заявник та його представник, яка діє на підставі договору, заяву підтримали в повному обсязі та просили задовольнити. Представник заінтересованої особи Іллічівського ВДРАЦС реєстраційної служби Маріупольського МУЮ у Донецькій області до судового засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності на розсуд суду. Прокурор вважав заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] був її чоловіком до січня 1991 року. Неодноразово був судимий до позбавлення волі. Останній раз вона його бачила в грудні 1991 року та на теперішній час місце його перебування їй невідоме. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] був її зятем та після розірвання шлюбу з її дочкою переїхав на постійне проживання до м.Донецька. Останній раз вона його бачила в 1998 році, коли він відбував покарання у вигляді позбавлення волі в м.Жовті Води. Суд, вислухавши пояснення заявника та його представника, думку прокурора, який вважав доцільним задовольнити позовні вимоги, свідків, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи вважає, що заява знайшла своє підтвердження представленими суду доказами і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народився 30 березня 1985 року та відповідно до свідоцтва про народження серії IV-НО № 323755, батьками є [PERSON] та [PERSON]. [PERSON], [INFO] та яка померла 26 березня 2015 року є бабкою заявника [PERSON], що підтверджується наданими документами. Згідно довідки нотаріусу [PERSON] нотаріального округу Борисоглебського міського округу Воронежської області №248 від 06 квітня 2015 року, [PERSON] має право спадкування за законом після смерті [PERSON] Як вбачається з довідки Орджонікідзевського РВ Маріупольського МУ УМВС України в Донецькій області від 15 травня 2015 року № 2/9257, [PERSON] звернувся з заявою про те, що його батько [PERSON], який проживав в [INFO] в липні 1998 року залишив місце проживання та по теперішній час до дому не повернувся. За вказаною заявою [PERSON] оголошено у розшук. Відповідно до довідок КЗ «Міська лікарня №5 м.Маріуполя» від 15 червня 2015 року, КЗ «Маріупольська міська лікарня №1» від 16 червня 2015 року, КЗ «Маріупольська міська лікарня №4» від 15 червня 2015 року, КЗ «Маріупольська міська лікарня №8» від 18 червня 2015 року, КЗ «Маріупольська міська лікарня №2» від 12 червня 2015 року, [PERSON] з січня 2012 року за медичною допомогу не звертався та на стаціонарному лікуванні не перебував. Згідно відповідей Іллічівського відділу реєстрації актів цивільного стану від 22 червня 2015 року, Приморського відділу реєстрації актів цивільного стану від 12 червня 2015 року, Жовтневого відділу реєстрації актів цивільного стану від 11 червня 2015 року, актового запису про смерть [PERSON] з січня 2012 року не виявлено. На обліку в КЛПЗ «Міський протитуберкульозний диспансер м.Маріуполя» не перебуває. На підставі ст.46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Фізична особа оголошується померлою від дня набранням законної сили рішенням суду про це. Стаття 47 ЦК України передбачає, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п'яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв'язку з відкриттям спадщини. Враховуючи вищевикладене, встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні достовірно встановлено факт того, що у місці постійного проживання [PERSON] немає відомостей про місце його перебування протягом трьох років, а тому заява про оголошення [PERSON] померлим є законною та обґрунтованою та підлягає задоволенню. Суд роз'яснює заявнику, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з'явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою.

Outcome: approved