overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

В січні 2010 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про оголошення свого чоловіка [PERSON] померлим, посилаючись на те, що 10 серпня 2000 року останній виїхав на заробітки до Італії. Після від'їзду він декілька разів дзвонив до дому, однак з початку 2001 року більше не дзвонив та вона втратила з ним зв'язок. Розшукувала його через родичів та знайомих, які працюють та живуть в Італії, але результатів не дало. Зверталась в міліцію, давала оголошення через засоби масової інформації з приводу його зникнення, але ніяких відгуків від чоловіка або від тих, хто міг його побачити не надійшло. На даний час не має ніякої інформації про його місце знаходження, в тому числі за місцем його народження. Просила оголосити [PERSON] померлим, оскільки вказаний факт необхідно їй для впорядкування документів на домогосподарство. В судовому засіданні заявниця та її представник підтримали подану заяву і просили задовольнити її вимоги. Зацікавлені особи сини [PERSON] в судовому засіданні визнали подану заяву і пояснили суду, що дійсно з початку 2001 року у них не має ніяких відомостей про батька. [PERSON] батько [PERSON] суду показав, що син зник в 2001 році в Італії. Там же знаходяться його дві доньки та син, які розшукували [PERSON], проте ніяких результатів це не дало. Вислухавши заявницю, її представника, зацікавлених осіб, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 10 серпня 2000 року [PERSON] виїхав з місця постійного проживання з с. Динівці Новоселицького району в Італію і місце його знаходження по даний час не відомо. З сім»єю стосунків не підтримує та не має будь-якої інформації про можливе місце його перебування. Вказані обставини підтверджуються довідкою Динівської сільради № 48 від 12 січня 2010 року та іншими матеріалами справи. Відповідно до вимог ч. 1 ст.46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. Задоволення заяви має юридичне значення для заявниці. У суду немає підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених заявницею та підтверджених доказами. За вказаних обставин, [PERSON] підлягає оголошенню померлим. На підставі ст. 46 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

В січні 2010року [PERSON] звернулася до суду позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що вони перебувають в шлюбі, який був зареєстрований 28 вересня 2007 року у виконкомі Ванчиковецької сільської ради Новоселицького району, актовий запис № 10. Від шлюбу у них є син [PERSON] [INFO] який перебуває на утриманні матері. Позивачка просить розірвати шлюб посилаючись на те, що сім'я розпалася в травні 2009 році по вині відповідача. На примирення не згідна, За час наданий для примирення вони не помирилися Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час ,місце розгляду справи та не повідомив про причини неявки За таких обставин суд вважає за можливе постановити по справі заочне рішення. Вислухавши пояснення представника позивачки, перевіривши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони тривалий час спільно не проживають. За час наданий для примирення вони не помирилися. Підстав вважати, що дану сім'ю можливо зберегти у суду не має. Шлюб носить формальний характер. На підставі ст.ст.112,114 Сімейного Кодексу

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

В січні 2010 року до суду звернувся органу опіки та піклування Петриківської районної державної адміністрації з позовом про стягнення коштів на утримання неповнолітнього у державному закладі в якому зазначено, що згідно постанови Петриківського районного суду від 22.06.2009 року до неповнолітнього [PERSON] [INFO] застосовано примусові заходи виховного характеру та направлений до Макіївського професійного училища соціальної реабілітації ім. А.С.Макаренка строком на 3 роки з 20.07.2009 року до 22.06.2012 року, де він знаходиться на повному державному забезпеченні. Позивач просить стягнути кошти з [PERSON]А та [PERSON] на користь держави через Макіївське професійного училища соціальної реабілітації ім. А.С.Макаренка за утримання [PERSON] [INFO] у розмірі 20 % коштів, що приходиться на одного члена сім'ї у період з 20.07.2009 року по 22.06.2012 року. В судовому засіданні представник органу опіки та піклування Петриківської районної державної адміністрації [PERSON] пояснила, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі та просить суд задовольнити позов з підстав зазначених в позові. Відповідачі по справі [PERSON]А та [PERSON] пояснили, що позов визнають, до цього часу не сплачували кошти на утримання сина в учбово-виховному закладі та не заперечують проти вирахування з них коштів на утримання неповнолітнього сина. Заслухавши пояснення позивача і відповідачів та дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги органу опіки та піклування Петриківської районної державної адміністрації задовольнити, з наступних підстав: Постановою Петриківського районного суду від 22.06.2009 року неповнолітній [PERSON] 28.12.194 року народження визнаний винним у вчиненні злочину передбаченого ч. З ст. 185, ч. 4 ст. 187 КК України, до нього застосовано примусові заходи виховного характеру у вигляді направленя до спеціального учбово-виховного закладу для дітей та підлітків строком на 3 роки. Тимчасово, строком на 30 діб [PERSON] поміщено в приймальник-розподільник (а.с. 7-13). 20.07.2009 року неповнолітній [PERSON] прибув до Макіївського професійного училища соціальної реабілітації ім. А.С.Макаренка та перебуває на повному державному забезпеченні, що підтверджується довідкою (а.с. 6). Згідно свідоцтва про народження (а.с. 4) батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Приймаючи до уваги, що батьки [PERSON] та [PERSON] матеріальної допомоги на утримання сина [PERSON] не надають, він знаходиться на повному державному забезпеченні з 20.07.2009 року до 22.06.2012 року, суд вважає необхідним стягнути з відповідачів аліменти на утримання сина в розмірі Улчастини з усіх видів їх заробітку, на час перебування його в спеціального учбово-виховного закладу для # дітей та підлітків, з дня пред'явлення позову. Судові витрати необхідно покласти на відповідачів. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-11 00:00:00

В січні 2010 року орган опіки та піклування Новоселицької райдержадміністрації звернувся до суду в інтересах дітей-сиріт [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] та Жилівської сільради Новоселицького району про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що 13 листопада 1999 року помер [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на домоволодіння, яке розташовано по вул. Т.Шевченка, № 08 в с. Жирівка Новоселицького району. При житті спадкодавець заповів все своє майно матері позивачів [PERSON]. Як спадкоємець за заповітом, вона спадщину прийняла своєчасно. Проте, [PERSON] не встигши переоформити спадкове домоволодіння на себе, померла 31 жовтня 2007 року. Позивачі діти-сиріти своєчасно прийняли спадщину після смерті своєї матері як спадкоємці 1 черги за законом. Відповідачі спадщину не прийняли та не неї не претендують. Але оскільки спадкодавець не отримала при житті свідоцтво про право власності на нерухоме майно, діти не можуть оформити на себе право власності на домоволодіння. Просив суд визнати за позивачами дітьми-сиротами право власності на домоволодіння в порядку спадкування. В судовому засіданні представник органу опіки та піклування частково змінив позовні вимоги, просівши суд визнати право власності позивачів на спадкове домоволодіння по ? частині за кожним. Відповідач [PERSON] позов визнав, пояснівши суду, що на спадкове майно після смерті доньки [PERSON] не претендує. Представник Жилівської сільради Новоселицького району в судове засідання не зявився, надавши суду заяву в якій просить розглянути справу у його відсутності та про те, що позов визнає. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що дійсно [PERSON] заповів [PERSON] своє майно. Після його смерті 13 листопада 1999 року відкрилася спадщина на домоволодіння по вул. Т.Шевченка, № 08 в с. Жилівка Новоселицького району, яку позивачка прийняла своєчасно. Проте, не встигши переоформити спадкове домоволодіння на себе, [PERSON] померла 31 жовтня 2007 року. Після її смерті спадщину на домоволодіння своєчасно прийняли її неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON]. Однак, у звязку із смертю спадкодавця, БТІ відмовилось зареєструвати право власності за померлою. Приймаючи до уваги, що позивачі є спадкоємцями 1 черги за законом після смерті спадкодавця, відповідачі спадщину не прийняли та на неї не претендують, то право власності на домоволодіння слід визнати за позивачами. Враховуючи, що відповідно до ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними, то право власності на спадкове домоволодіння необхідно визнати за позивачами по ? частині за кожним. На підставі ст.ст. 328, 1267, 1268, 1270 ЦК України, ст.17 Закону України Про власність, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-11 00:00:00

В січні 2010 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про про стягнення боргу за договором позики та відсотків за прострочення грошового зобовязання, посилаючись на те, що 14 листопада 2006 року ним була надана відповідачу позика в розмірі 2000 доларів США строком до 01 червня 2007 року, про що останній написав відповідну письмову розписку. Однак, відповідач свої зобовязання щодо повернення отриманої ними позики по сьогоднішній день не виконав. У звязку з тим, що відповідач у добровільному порядку позику не повертає, просив стягнути в примусовому порядку позику та проценти у розмірі 3 % річних від простроченої суми боргу, а також судові витрати по справі. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив задовольнити позов. Відповідач будучи належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з»явився, без поважних для суду причин. Суд зі згоди представника позивача ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що дійсно 14 листопада 2006 року позивач надав відповідачу позику в сумі 2000 доларів США терміном повернення до 01 червня 2007 року, що підтверджується письмовою розпискою останнього та поясненнями представника позивача. Згідно довідки АКБ «Укрсоцбанк» станом на 10 грудня 2009 року курс 1 долара США становило 7,9865 грн.. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно вимогам ст.ст. 625 ч.2, 1050 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до проведеного позивачем розрахунку загальна сума відсотків простроченого боргового зобовязання з урахуванням 3 % річних від простроченої суми за період з 01 червня 2007 року по 12 грудня 2009 року становить 1210 грн. 44 коп.. У звязку з тим, що відповідач не повернув позику в обумовлений сторонами строк, тобто до 01 червня 2007 року, позику та проценти від простроченої суми слід стягнути на користь позивача в примусовому порядку. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені останнім судові витрати по справі. На підставі ст. ст. 625, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

В січні 2010 року позивач звернувся до суду з позовом в інтересах [PERSON] [INFO] до Динівецької сільради Новоселицького району про визнання права власності на домоволодіння, яке розташоване в [ADDRESS], в склад якого входить: житловий будинок літ. А, житловий будинок літ.Б. сарай літ.В , огорожа №1-2 посилаючись на те, що після смерті [PERSON] та [PERSON] батько неповнолітнього залишилось спадкове майно. Неповнолітній [PERSON] як спадкоємець за заповітом після смерті [PERSON] і як спадкоємець за законом після смерті його батька [PERSON] спадщину прийняв своєчасно , інших спадкоємців, які мають право на обов'язкову частку, немає. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Представник сільради в судове засідання не з'явився, однак від сільради надійшов лист, в якому вона просить розгляд справи провести без участі її представника. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача. Суд, вислухавши пояснення представника позивача , перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] та [PERSON] залишилось спадкове майно, що складається з житлового будинку літ. А, житлового будинку літ.Б. сараю літ.В , огорожі №1-2, на яке позивач має право на частку [PERSON] як спадкоємець за заповітом, а на частку батько як спадкоємець за законом. Він своєчасно прийняв спадщину, але не може оформити право власності на неї у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів оформлених на ім'я спадкодавця . На підставі ст.ст. 328, 1268, 1270 ЦК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-11 00:00:00

В січні 2010 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на його користь суми боргу в розмірі 12514 грн. 70 коп., посилаючись на те, що 03 липня 2008 року відповідно до кредитного договору № 135-070 відповідачу був наданий кредит в сумі 10000 грн. на термін до 02 липня 2010 року. Протягом дії кредитного договору відповідач систематично не виконував належним чином договірні зобовязання в частині своєчасного погашення заборгованості суми кредиту, у звязку з чим, допустив прострочену заборгованість по кредиту в сумі 12514 грн. 70 коп., в тому числі прострочений кредит 9130 грн. 11 коп., відсотки за користування кредитом 1972 грн. 10 коп., пеня 112 грн. 49 коп., штраф 800 грн., щомісячна комісія 500 грн.. Відповідач у добровільному порядку борг не повертає. Просив стягнути борг та судові витрати в примусовому порядку. Представник позивача в судове засідання не зявився, надавши заяву, в якій підтримує позовні вимоги та просить задовольнити позов. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не зявився без поважних для суду причин. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що дійсно відповідач [PERSON] відповідно до укладеного договору від 03 липня 2008 року отримав від позивача кредит терміном до 02 липня 2010 року на суму 10000 грн.. Однак, в порушення умов договору, відповідач не повернув позивачу отриманий кредит, відсотки по ньому, комісію за користуванням кредитом та пеню. Крім цього, п. 6.4 вказаного договору передбачено, що за порушення фінансового зобовязання він має уплатити штраф позивачу у розмірі 50 грн. за кожний факт порушення. Таким чином, загальна заборгованість відповідача перед позивачем по зазначеному договору кредиту станом на 22 грудня 2009 року становило 12514 грн. 70 коп.. У звязку з тим, що відповідач не виконує умови договору кредиту і не повернув борг позивачу, його слід стягнути в примусовому порядку. На підставі ст. ст. 610, 611, 612, 614, 1048, 1049, 1054 ЦК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-11 00:00:00

В січні 2010 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на його користь суми боргу в розмірі 6780 грн. 66 коп., посилаючись на те, що 04 вересня 2007 року відповідно до кредитного договору № 11209117000/2 відповідачці було відкрито кредитну лінію на суму 8725 грн.. Фактично відповідачка отримала кредит 03 вересня 2008 року в сумі 5581 грн. 64 коп. терміном на 11 місяців з процентною ставкою 14,5 відсотків річних. Протягом дії кредитного договору відповідачка систематично не виконувала належним чином договірні зобовязання в частині своєчасного погашення заборгованості суми кредиту, у звязку з чим, допустила прострочену заборгованість по кредиту в сумі 6780 грн. 66 коп., в тому числі прострочений кредит 5072 грн. 55 коп., відсотки за користування кредитом 984 грн. 76 коп., пеня - 223 грн. 35 коп. та неустойка - 500 грн.. Відповідачка у добровільному порядку борг не повертає. Просив стягнути з відповідачки в примусовому порядку кредитну заборгованість та судові витрати по справі у вигляді судового збору в сумі 67 грн. 80 коп. та витрат на інформаційно-технічний розгляд справи в сумі 120 грн.. В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги і просив задовольнити позов. Відповідачка позов визнала частково, пояснівши суду, що дійсно у вересні 2007 року отримала від позивача кредит в сумі 5581 грн. 64 коп. для здійснення страхових платежів. Суму основного боргу в розмірі 5072 грн. 55 коп. та відсотків за користування кредиту в розмірі 984 грн. 76 коп. вона визнає, що має сплатити позивачу. Суму пені та неустойки не визнає, оскільки вважає це способом заробітку банку. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що дійсно відповідачка відповідно до укладеного договору № 11209117000/2 від 04 вересня 2007 року про надання кредиту, отримала від позивача кредит на суму 5581 грн. 64 коп. терміном на 11 місяців з процентною ставкою 14,5 відсотків річних. Відповідно до п.4.1 вказаного договору за порушення термінів погашення будь-яких своїх зобовязань позивач має право вимагати від відповідачки пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, яка нараховується за кожен день прострочення. Крім цього, згідно п. 4.3 даного зазначеного договору, позивальник, який порушив будь-яке з своїх зобовязань, зобовязаний сплатити неустойку банку в розмір 500 грн.. Однак, в порушення умов договору, відповідачка не повернула отриманий кредит, відсотки по ньому, неустойку та пеню на загальну суму 6780 грн. 66 коп.. У звязку з тим, що відповідачка не виконує умови договору кредиту і не повернула позивачу борг, його слід стягнути в примусовому порядку. На підставі ст. ст. 610, 611, 612, 614, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-11 00:00:00

В січні 2010 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення на його користь суми боргу в розмірі 22636 грн. 15 коп., посилаючись на те, що 04 серпня 2008 року відповідно до кредитного договору № 242399 відповідачу [PERSON] був наданий кредит в сумі 2500 доларів США на термін до 20 липня 2010 року. Протягом дії кредитного договору відповідач систематично не виконував належним чином договірні зобовязання в частині своєчасного погашення заборгованості суми кредиту, у звязку з чим, допустив прострочену заборгованість по кредиту в сумі 22636 грн. 15 коп.. Зобовязання за вказаним договором забезпечено договором поруки, укладений із поручителем [PERSON]. Відповідачі у добровільному порядку борг не повертають. Просив стягнути борг в примусовому порядку. Крім того, просив стягнути з відповідачів судові витрати. В судовому засіданні представник позивача частково змінив позовні вимоги, просівши суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість по кредиту та судові витрати по справі. Відповідачі, будучи належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не зявилися без поважних для суду причин. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що дійсно відповідач [PERSON] відповідно до укладеного договору від 04 серпня 2008 року отримав від позивача кредит терміном до 20 липня 2010 року на суму 2500 доларів США. Однак, в порушення умов договору, відповідач не повернув отриманий кредит та відсотки по ньому в сумі 22636 грн. 15 коп.. Зобовязання за вказаним договором забезпечено договором поруки, укладений із відповідачем [PERSON]. У звязку з тим, що відповідачі не виконують умови договорів кредиту та поруки і не повернули борг позивачу, його слід стягнути в примусовому порядку. На підставі ст. ст. 610, 611, 612, 614 ЦК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

В січні 2010 року позивачі звернулися до суду з даним позовом до відповідача, пояснюючи це тим, що вони є власниками житлового будинку №9 по вулиці Лесі Українки в селі Софіївська Борщагівка Києво- Святошинського району Київської області. Відповідач по справі продав вказаний будинок позивачам 30.12.2009 року, зобов'язавшись до 30.01.2010 року звільнити та передати будинок позивачам. З 2002 року відповідач в будинку не проживає. Всі матеріальні затрати по оплаті квартири за комунальні послуги та утриманню її в належному стані несуть позивачі. Просили визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловою площею в будинку №9 по вулиці Лесі Українки в селі Софіївська Борщагівка Києво- Святошинського району Київської області. В судовому засіданні позивачі позов підтримали. Просили задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився двічі, повідомлений про слухання справи належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Зважаючи на вищевказане, вислухавши думку сторін, суд ухвалив про заочне слухання справи у порядку ст.169 ЦПК України, на підставі наявних в справі доказів. Суд, вислухавши позивачів, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Як встановлено судом, позивачам на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку, у рівних долях кожному, належить житловий будинок №9 по вулиці Лесі Українки в селі Софіївська Борщагівка Києво- Святошинського району Київської області. Це підтверджується Договором купівлі-продажу житлового будинку серії ВММ №41975 посвідченим приватним нотаріусом Коєво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] 30.12.2009 року та зареєстровано в реєстрі за № 1535. Вказаний будинок позивачам продав [PERSON], якому належало 7/12 частин даного житлового будинку та представник неповнолітнього [PERSON], якому належало 5/12 частин цього будинку. З 2002 року відповідач в будинку не проживає. Це підтверджується актами депутатів Софіївсько- Борщагівської сільської ради від 30.06.2009 року, від 30.09.2009 року та від 30.03.2009 року. Всі матеріальні затрати по оплаті будинку за комунальні послуги та утриманню його в належному стані несуть позивачі. Названі вище обставини підтверджуються всіма доказами, зібраними в справі, в їх сукупності, та не заперечувалось сторонами в судовому засіданні.

Outcome: approved