Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-07 00:00:00

Головне управління Державної податкової служби у Чернігівській області (далі - заявник, ГУ ДПС у Чернігівській області), за участю заінтересованих осіб: Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - заінтересована особа-1, АТ «КБ «ПриватБанк»), фізичної особи-підприємця [PERSON] (далі - заінтересована особа-2, ФОП [PERSON] ), звернулося до Печерського районного суд м. Києва із заявою про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, в якій просить суд зобов`язати АТ «КБ «ПриватБанк» надати інформацію, що містить банківську таємницю відносно ФОП [PERSON] про обсяг та обіг коштів за період часу з 25.05.2018 року до 27.09.2019 року по розрахунковому рахунку № [NUMBER] (змінений на [NUMBER] ), відкритий в АТ «КБ «ПриватБанк», із зазначенням контрагентів, дати та суми операцій, призначення платежів, які подавалися банку. В обґрунтування заяви ГУ ДПС у Чернігівській області зазначає, що на обліку в ГУ ДПС у Чернігівській області, Ніжинському управлінні ДПІ перебуває ФОП [PERSON] , якого взято на облік у податкових органах з 11.05.1999 року. Відповідно до даних інформаційної системи «Податковий блок» ФОП [PERSON] у податкових деклараціях про майновий стан і доходи за 2017 рік та 3 квартал 2018 року задекларовано дохід від здійснення підприємницької діяльності на значні суми коштів, що унеможливлює проведення документальної перевірки відповідно до п. п. 78.1.7 п. 78 ст. 78 Податкового кодексу України. З метою проведення відповідних заходів, на підставі ст. ст. 20, 73 Податкового кодексу України, ФОП [PERSON] було направлено лист від 23.05.2019 року № 4330/ФОП/25-01-13-05-12 щодо надання документів, пов`язаних з господарською діяльністю за період часу з 01.01.2016 року до 27,09.2018 року, який останнім отримано не було. Контролюючим органом було встановлено, що ФОП [PERSON] мав розрахунковий рахунок № [NUMBER] (змінений на [NUMBER] ), відкритий в АТ «КБ «ПриватБанк». Зазначає, що інформація про рух коштів по розрахунковому рахунку ФОП [PERSON] надасть змогу належним чином виконати покладені на ГУ ДПС у Чернігівській області повноваження, встанововити фінансово-господарські взаємовідносити ФОП [PERSON] з іншими суб`єктами господарювання та буде використана як доказова база під час проведення перевірки платника податків з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, тому просить заяву задовольнити. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 22.05.2020 року в порядку окремого провадження відкрито провадження у цивільній справі за заявою Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області, за участю заінтересованих осіб: Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк», фізичної особи-підприємця [PERSON] , про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, та судове засідання призначено на 10.08.2020 року. 10.08.2020 року справу знято зі складу у зв`язку із перебуванням головуючого судді у відпустці та судове засідання призначено на 08.10.2020 року. В судове засідання 08.10.2020 року учасники судового процесу не з`явилися, про дату, час і місце цього засідання повідомлені належним чином, причини неявки невідомі. Оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 349 ЦПК України, неявка в судове засідання без поважних причин заявника та (або) особи, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці, чи їх представників або представника банку не перешкоджає розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи. Дослідивши письмові докази у справі у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що ФОП [PERSON] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , перебуває на обліку в ГУ ДПС у Чернігівській області, Ніжинському управлінні ДПІ. На податковому обліку ФОП [PERSON] перебуває з 11.05.1999 року. 27.09.2018 року ФОП [PERSON] прийнято рішення про припинення підприємницької діяльності про що внесено відповідний запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадський формувань. 23.05.2019 року ГУ ДПС у Чернігівській області направило ФОП [PERSON] лист № 4330/ФОП/25-01-13-05-12 з вимогою надати документи, пов`язані з господарською діяльністю за період з 01.01.2016 року по 27.09.2018 року, у зв`язку із надходженням відомостей щодо припинення підприємницької діяльністю, на підставі ст. 20 Податкового кодексу України для проведення документальної перевірки відповідно до пп. 78.1.7 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України (а. с. 9 - 10). Проте, зазначений лист ФОП [PERSON] повернувся із відміткою поштового відділення «за закінченням встановленого строку зберігання». 05.11.2019 року ГУ ДПС у Чернігівській області звернулося до Чернігівського регіонального відділення АТ КБ «ПриватБанк» із запитом № 1761/10/25-01-33-05 про надання інформації про рух коштів на рахунку № [NUMBER] (змінений на [NUMBER] ), який відкрито ФОП [PERSON] , із зазначенням контрагентів, дати операцій, суми проведених операцій та призначення кожного платежу по цьому рахунку за період з 25.05.2018 року до 27.09.2019 року. У відповідь на запит АТ КБ «ПриватБанк» у листі від 25.11.2019 року № 20.1.0.0.0/7-191121/1794 повідомило, що запитувана інформація є банківською таємницею. Відповідно до ч. 1 ст. 1076 ЦК України, банк гарантує таємницю банківського рахунка, операцій за рахунком і відомостей про клієнта. Відомості про операції та рахунки можуть бути надані тільки самим клієнтам або їхнім представникам. Іншим особам, у тому числі органам державної влади, їхнім посадовим і службовим особам, такі відомості можуть бути надані виключно у випадках та в порядку, встановлених законом про банки і банківську діяльність. Згідно ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність», інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку, є банківською таємницею. Банківською таємницею, зокрема, є: 1) відомості про банківські рахунки клієнтів, у тому числі кореспондентські рахунки банків у Національному банку України; 2) операції, які були проведені на користь чи за дорученням клієнта, здійснені ним угоди; 3) фінансово-економічний стан клієнтів; 4) системи охорони банку та клієнтів; 5) інформація про організаційно-правову структуру юридичної особи - клієнта, її керівників, напрями діяльності; 6) відомості стосовно комерційної діяльності клієнтів чи комерційної таємниці, будь-якого проекту, винаходів, зразків продукції та інша комерційна інформація; 7) інформація щодо звітності по окремому банку, за винятком тієї, що підлягає опублікуванню; 8) коди, що використовуються банками для захисту інформації; 9) інформація про фізичну особу, яка має намір укласти договір про споживчий кредит, отримана під час оцінки її кредитоспроможності. Отже, відомості про банківські рахунки та про обсяг та обіг коштів по рахунках ФОП [PERSON] є банківською таємницею. Порядок розкриття банківської таємниці визначений ст. 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність». Цією нормою визначено коло осіб, на вимогу яких розкривається банківська таємниця, підстави її розкриття та обсяг інформації, яка надається. Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 62 Закону, підставами для розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, є: по-перше, письмовий запит або дозвіл власника інформації; по-друге, письмова вимога або рішення суду; по-третє, письмова вимога уповноважених державних органів, перелік яких визначено законом і є вичерпним. З аналізу зазначеної правової норми слідує, що на вимогу відповідних уповноважених державних органів банк вправі надати інформацію, яка містить банківську інформацію, у межах і обсягах, визначених цим та іншими законами, тобто банки надають обмежену законом інформацію. Відповідно до п. 5 глави 3 Правил зберігання, захисту, використання та розкриття банківської таємниці, затверджених постановою Правління Національного банку України від 14.07.2006 року № 267, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 03.08.2006 року за № 935/12809, банки зобов`язані виконувати рішення суду про розкриття інформації, що становить банківську таємницю, у порядку, установленому законодавством України. За рішенням суду про розкриття інформації, що становить банківську таємницю, банк розкриває інформацію в обсязі, визначеному рішенням суду. Згідно з п. 73.4 ст. 73 ПК України, інформація про наявність та рух коштів на рахунках платника податків надається в обсягах більших, ніж передбачені пунктом 73.3 цієї статті, банками та іншими фінансовими установами контролюючим органам за рішенням суду. Для отримання такої інформації контролюючий орган звертається до суду. Відповідно до роз`яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, у пункті 12 «Про судову практику в цивільних справах про розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб» № 10 від 30.09.2011 року, відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У зв`язку із цим у разі, якщо підставою звернення до суду, зокрема, органу державної податкової служби із заявою про розкриття банківської таємниці, є дії порушника податкового законодавства і стосовно таких дій для цих органів відповідними спеціальними законами передбачений спосіб реагування, то суд не має підстав для задоволення заяви. Винятком є обґрунтовані посилання заявника на неможливість вчинення ним дій відповідно до способів реагування, передбачених зазначеними законами. Зокрема, це можуть бути обґрунтовані посилання з поданням відповідних доказів про те, що особа, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці, не знаходиться за місцем своєї реєстрації; підтверджена неможливість вручення повідомлення з копією наказу про проведення документальної перевірки тощо. Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 18.11.2019 року у справі № 752/19172/18 та від 28.05.2020 року у справі № 761/13288/19. За положеннями пп. пп. 19-1.1.1, 19-1.1.2 п. 19-1.1 ст. 191 Податкового кодексу України (далі - ПК України)ПК України, контролюючі органи виконують, зокрема, такі функції: здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків; контролюють своєчасність подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів. Як визначено у п. п. 20.1.5 п. 20.1 ст. 20 ПК України, контролюючі органи мають право отримувати безоплатно від платників податків, а також від установ Національного банку України, банків та інших фінансових установ довідки у порядку, встановленому Законом України «Про банки і банківську діяльність» та цим Кодексом, довідки та/або копії документів про наявність банківських рахунків, а на підставі рішення суду - інформацію про обсяг та обіг коштів на рахунках, у тому числі про ненадходження в установлені строки валютної виручки від суб`єктів господарювання, інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком. Відповідно до п. п. 42.1, 42.2 ст. 42 ПК України, податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу. Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику). Отже, оскільки запит щодо надання документів, пов`язаних з господарською діяльністю ФОП [PERSON] за період з 01.01.2016 року по 27.09.2018 року був направлений на адресу реєстрації останнього, то він вважається належним чином врученим. Як визначено у пп. 16.1.11 п. 16.1 ст. 16 ПК України, платник податків зобов`язаний, зокрема, повідомляти контролюючі органи про зміну місцезнаходження юридичної особи та зміну місця проживання фізичної особи - підприємця. ФОП [PERSON] про зміну місця проживання не повідомляв. Таким чином, ГУ ДПС у Чернігівській області позбавлено можливості провести документальну перевірку ФОП [PERSON] . За таких обставин, суд вважає, що заява ГУ ДПС у Чернігівській області про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо ФОП [PERSON] , а саме про рух коштів по рахунку № [NUMBER] (змінений на [NUMBER] ), відкритому в АТ КБ «ПриватБанк» за період з 25.05.2018 року по 27.09.2019 року є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 350, п. 6 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб. Враховуючи викладене,

Outcome: approved