Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

В червні 2014 року [PERSON] звернулася до Рівненського міського суду з заявою про встановлення факту родинних відносин. В заяві вона зазначає, що [INFO] померла її двоюрідна сестра [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно. Вона, заявниця, прийняла спадщину після смерті двоюрідної сестри, подавши заяву про прийняття спадщини до Рівненської районної державної нотаріальної контори. Заявниця стверджує, що вона та [PERSON] є двоюрідними сестрами. Однак частина документів, що підтверджують їхню родинність, не збереглася у зв'язку з ліквідацією підприємств, установ, організацій, відсутністю правонаступників та незбереженням архівних документів. На даний час у неї виникла необхідність отримання свідоцтва про право на спадщину. З метою поновлення втрачених документів вона зверталась в органи РАЦСу та архіви, але їй було відмовлено в задоволенні прохання з вищенаведених підстав. Заявниця також зазначає, що родинні відносини між нею та [PERSON] підтверджуються: свідоцтвом про народження [PERSON], колишнім паспортом громадянки СРСР [PERSON], її (заявниці) свідоцтвом про народження, довідкою з української православної церкви Свято-Михайлівської парафії від 19.06.2014 року, свідоцтвом про смерть [PERSON], а також цей факт зможуть підтвердити в судовому засіданні свідки. Разом з тим, частина документів, які підтверджують факт родинних відносин, таких як, свідоцтво про народження та про смерть [PERSON] та інші документи знаходяться в Рівненській районній державній нотаріальній конторі. Як вказує заявниця у своїй заяві, до смерті її двоюрідної сестри - [PERSON] вона (заявниця) багато років опікувала та доглядала її, підтримувала матеріально, сплачувала розрахункові рахунки, купляла ліки, їжу, одяг тощо. Між ними протягом усіх цих років були теплі та довірливі стосунки. Усе це може бути підтверджено показаннями свідків. Від встановлення факту родинних відносин між нею та її двоюрідною сестрою - [PERSON] залежить виникнення її права на спадщину. В судовому засіданні [PERSON], будучи допитаною як свідок згідно зі ст.184 ЦПК України, повністю підтримала свою заяву про встановлення факту родинних відносин, просить її задоволити і вказала, що інших спадкоємців крім неї немає. Представник заявника [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні підтримав заяву [PERSON], просить її задоволити. Представник заінтересованої особи - Рівненської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з»явився. Завідуючою Рівненської районної державної нотаріальної контори через канцелярію суду подано заяву, в якій вона просить розглядати справу без участі представника Рівненської державної нотаріальної контори (а.с.25). Суд, заслухавши показання заявниці, допитаної як свідка, її представника, показання інших свідків, дослідивши наявні у справі письмові докази, прийшов до висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту родинних відносин задоволенню не підлягає. Як встановлено статтею 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В даному випадку заявниця [PERSON] не надала суду достовірних і переконливих доказів для підтвердження своїх доводів стосовно того, що вона і спадкодавець [PERSON] є двоюрідними сестрами. [PERSON] не надала суду достовірних доказів про її родинні відносини із спадкодавцем [PERSON], не навела в своїй заяві про встановлення факту і в своїх показаннях, будучи допитаною за її клопотанням, як свідок, відповідно походження родинних відносин, про які вона повинна була знати як родичка спадкодавця, а саме конкретно: коли і де народилася [PERSON]; хто були її батьки; де і з ким вона проживала і де померла; по якій родинній лінії - батьківській чи материнській їй приходиться двоюрідною сестрою [PERSON]; чи перебувала [PERSON] у зареєстрованому шлюбі і з ким; чи змінювалося її прізвище після реєстрації шлюбу; чи є у [PERSON] діти і яка їхня доля як спадкоємців за законом тощо. Заявниця не надала суду документів, які змогли б підтвердити наявність її родинних відносин із спадкодавцем [PERSON]: свідоцтво про народження [PERSON], свідоцтво про народження своїх батьків і свідоцтво про їхнє одруження; свідоцтво про народження батьків [PERSON] і свідоцтво про їхнє одруження, свідоцтво про смерть [PERSON] тощо. Крім того, вказуючи в своїй заяві, що [PERSON] є її матір»ю, заявниця на підтвердження своїх доводів не надала суду відповідне свідоцтво про одруження її матері, з якого могло б бути видно прізвище матері заявниці, присвоєне після реєстрації шлюбу, що позбавляє суд достовірно встановити чи [PERSON] і [PERSON] є однією і тією ж особою. При цьому, в зв»язку з відсутністю у заявниці свідоцтва про одруження її матері, заявниця не заявляла відповідне клопотання про витребування його ні до нотаріальних органів за місцем відкриття спадщини, ні до суду, що підтверджується матеріалами даної справи, а також не зверталась до суду з відповідною заявою про встановлення факту, що [PERSON] і [PERSON] є однією і тією ж особою. Заявниця також не довела ні в своїй заяві, ні своїми показаннями будучи допитаною як свідок, яке доказове значення у справі мають для ухвалення судового рішення і які обставини підтверджують ксерокопії документів, долучених нею до заяви, а саме: свідоцтва про народження [PERSON], паспорта [PERSON], свідоцтва про народження [PERSON], свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] і [PERSON]. Також не зазначено, яке відношення до родинних стосунків заявниці і [PERSON] мають зазначені особи. Крім того, заявниця не вказала, у якому ступені спорідненості вона знаходиться із спадкодавцем [PERSON], хоча ця обставина має суттєве значення для ухвалення рішення у справі, виходячи із вимог ч.1 ст.1265 ЦК України. Між тим, із наявних у справі документів судом встановлено наступне. Згідно з актовим записом про народження спадкодавця [PERSON], остання народилася [INFO] (а.с.40). ЇЇ батьком значиться [PERSON], [INFO], а матір»ю - [PERSON], [INFO]. Свідоцтво про одруження [PERSON] у матеріалах справи відсутнє і не відомо, чи її шлюб реєструвався, коли і з ким. Як показали в судовому засіданні свідки, [PERSON] в зареєстрованому шлюбі не перебувала, хоча у неї було двоє позашлюбних дітей: сини [PERSON] і [PERSON], які вже померли. А [INFO] померла і сама спадкодавець [PERSON], що підтверджується актовим записом про смерть №39, який був наданий до суду Рівненською районною державною нотаріальною конторою (а.с.27). Заявниця не змогла пояснити суду причини, чому у неї відсутнє свідоцтво про смерть спадкодавця [PERSON] і хто її хоронив, не надала підтверджуючих документів про те, чи саме вона здійснювала поховання спадкодавця [PERSON] та не вказала, в кого можуть бути та на чиє ім»я видані документи про поховання [PERSON] Також [PERSON] не змогла пояснити суду, чому у неї відсутні будь-які правовстановлюючі документи на спадкове майно і відсутні оригінали чи копії документів, які б могли підтвердити її родинні відносини з спадкодавцем [PERSON] Не змогла пояснити [PERSON], чому вона зверталась до Рівненської районної державної нотаріальної контори з заявою про витребування значної кількості документів, в тому числі і свідоцтв про смерть на ім»я [PERSON] і спадкодавиці [PERSON], яких з її показів і показів допитаних свідків вона хоронила особисто і виключно за свої кошти. Що стосується заявниці [PERSON], то згідно з її паспортом вона народилася 20 липня 1960 року (а.с.5). Заявниця у своїй заяві вказує на те, що нею долучено до заяви свідоцтво про її народження, в якому зазначені її батьки (а.с.13). В дійсності до заяви долучено лише ксерокопію свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] (а.с.13), оригінал якого був досліджений в судовому засіданні. В ксерокопії свідоцтва про народження [PERSON] (а.с.13), ім»я не відповідає паспорту заявниці [PERSON] (а.с.5), оригінал якого був досліджений в судовому засіданні. Згідно з ксерокопією свідоцтва про народження батьком [PERSON] значиться [PERSON], а матір»ю - [PERSON]. Згідно із свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.14), 23 вересня 1988 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] і [PERSON], після чого [PERSON] було присвоєно прізвище [PERSON]. Але чи є [PERSON] (згідно з паспортом) і [PERSON] (згідно із свідоцтвом про народження) однією і тією ж особою, встановити неможливо і з цього приводу заявник до суду з відповідною заявою не зверталася і у передбаченому законом порядку (п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України) питання про належність правовстановлюючого документа особи (в даному випадку свідоцтва про народження) не вирішувалося. Що стосується довідки настоятеля Свято-Михайлівського храму с.Великий Житин Рівненського району від 19 червня 2014 року (а.с.15 - фотокопія довідки, а.с. 53 - оригінал довідки) про те, що «[PERSON], [INFO] і [PERSON] [INFO] звершено таїнство вінчання 15 липня 1936 року у Свято-Михайлвіському храмі с.Великий Житин Рівненського району», то цю довідку суд відхиляє і не може покласти в основу рішення у даній справі. Зокрема, у довідці не зазначено джерело походження інформації, яка у ній міститься. Більше того, вказана довідка спростовується повідомленням Державного архіву Рівненської області від 23 червня 2014 року №156/06-29 (а.с.16), в якому зазначено, що у наявних метричних книгах Михайлівської церкви с.Великий Житин Рівненського району за 1935 - 1936 роки актового запису про шлюб [PERSON] з [PERSON], який було укладено в 1936 - 1937 роках, не виявлено. Це значить, що 15 липня 1936 року шлюб між [PERSON] і [PERSON] не реєструвався. Отже, проаналізувавши довідку настоятеля Свято-Михайлвіського храму с.Великий Житин Рівненського району від 19 червня 2014 року (а.с.15), суд прийшов до висновку, що заявниця, надаши її суду, намагалася у такий неправомірний спосіб довести наявність родинних відносин між нею і спадкодавцем [PERSON]. Стосовно допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON], то їхні показання є надто поверховими, непереконливими і не конкретними, взяті зі слів заявниці (особи, заінтересованої у справі) або зі слів невстановлених осіб, мають характер здогадок і припущень. Відповідно до ст.63 ЦПК України не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини. В зв»язку з цим показання зазначених свідків суд не може покласти в основу рішення у даній справі. Таким чином, оскільки належних доказів, які б свідчили про те, що заявниця [PERSON] є двоюрідною сестрою спадкодавця [PERSON], померлої [INFO], у судовому засіданні не здобуто, суд вважає, що у задоволенні даної заяви слід відмовити. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed