Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-20 00:00:00

В серпні 2020 року [PERSON] звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із заявою, в якій просить суд звільнити його від повноважень опікуна стосовно [PERSON] , [INFO] , проживаючого [ADDRESS] . Вимогу обґрунтовує тим, що рішенням суду його (заявника) було призначено опікуном [PERSON] , [INFO] . Весь час заявник сумлінно виконував обов`язки опікуна, проте, на даний час змінилися сімейні обставини, через які він не може повноцінно виконувати обов`язки опікуна. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранова А.Ю. Ухвалою судді від 07.08.2020 року заяву прийнято до розгляду в порядку окремого провадження та призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні 21.09.2020 року о 14:10 год. Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про розгляд справи без технічної фіксації. Представник Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради Київської області Дишлюк В.О. в заяві від 21.09.2020 року просив суд справу слухати без технічної фіксації, заяву [PERSON] про звільнення від обов`язків опікуна підтримав в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 300 ЦПК України суд розглядає питання про звільнення опікуна або піклувальника в судовому засіданні з повідомленням заінтересованих осіб. Неявка цих осіб не перешкоджає розгляду питання про звільнення опікуна або піклувальника. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09.11.2015 року у цивільній справі № 357/9985/15-ц позбавлено [PERSON] батьківських прав стосовно сина [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Встановлено опіку над малолітнім [PERSON] , [INFO] та призначено [PERSON] , [INFO] опікуном над малолітнім [PERSON] , [INFO] . Заявник у справі зареєстрований у м. Тетіїв Київської області. Відповідно до копії довідки про реєстрацію місця проживання особи від 08.07.2020 року № 15.2-03/2086, виданої Управлінням адміністративних послуг Білоцерківської міської ради Київської області, [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 06.09.2005 року. Вказані обставини підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами. При вирішенні справи суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 300 ЦПК України суд за заявою органу опіки та піклування чи особи, призначеної піклувальником або опікуном, у місячний строк звільняє її від повноважень піклувальника або опікуна і призначає за поданням органу опіки та піклування іншу особу, про що постановляє ухвалу. Відповідно до ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Опіка, піклування над дитиною припиняється у випадках, встановлених Цивільним кодексом України (ст. 250 СК України). Відповідно ст. 251 СК України особа може бути звільнена від обов`язків опікуна або піклувальника дитини у випадках, передбачених Цивільним кодексом України, а також тоді, коли між опікуном, піклувальником та дитиною склалися стосунки, які перешкоджають здійсненню ними опіки, піклування. Суд, якщо він призначив опікуна чи піклувальника, або орган опіки та піклування за заявою особи звільняє її від повноважень опікуна або піклувальника. Ця заява розглядається судом або органом опіки та піклування протягом одного місяця. Особа виконує повноваження опікуна або піклувальника до винесення рішення про звільнення її від повноважень опікуна або піклувальника чи до закінчення місячного строку від дня подання заяви, якщо вона не була розглянута протягом цього строку (ч. 1 ст. 75 ЦК України). Згідно ст. 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Статтею 59 ЦК України визначено, що піклування встановлюється над неповнолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, цивільна дієздатність яких обмежена. Відповідно до ч. 2 ст. 76 ЦК України опіка припиняється у разі досягнення підопічним чотирнадцяти років. У цьому разі особа, яка здійснювала обов`язки опікуна, стає піклувальником без спеціального рішення щодо цього. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , отже, починаючи з [INFO] заявник у справі набув статус піклувальника неповнолітнього. Частиною 2 ст. 75 ЦК України встановлено, що суд, якщо він призначив піклувальника, або орган опіки та піклування може звільнити піклувальника від його повноважень за заявою особи, над якою встановлено піклування. Відповідно до ст. 65 ЦК України до встановлення опіки або піклування і призначення опікуна чи піклувальника опіку або піклування над фізичною особою здійснює відповідний орган опіки та піклування. Аналізуючи наведені норми права, слід дійти висновку, що інститут опіки і піклування спрямований на заповнення відсутньої чи недостатньої цивільної дієздатності неповнолітніх і повнолітніх фізичних осіб. Завданням цього інституту є охорона особистих і майнових прав і інтересів підопічних, турбота про створення їм необхідних побутових умов, здійснення за ними догляду і забезпечення їхнього лікування. Нормативне регулювання інституту опіки побудоване таким чином, щоби забезпечити постійний (безперервний) контроль особистих і майнових прав та інтересів неповнолітніх і повнолітніх осіб (недієздатних осіб), тобто у разі звільнення опікуна від здійснення його повноважень, в даному випадку неповнолітня особа, не залишається без опіки, оскільки у такому випадку повноваження опікуна автоматично переходять до органу опіки та піклування або ж до навчального закладу, закладу охорони здоров`я або закладу соціального захисту населення, де перебуває особа. У відповідності до положень ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, що ратифікована Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. За змістом ч. 1 ст. 27 цієї Конвенції визнано право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до статті 3 Конвенції, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Отже, оскільки заявник [PERSON] за вказаними ним обставинами не має можливості здійснювати обов`язки опікуна (піклувальника), внаслідок чого звернувся до суду з відповідною заявою, тому суд дійшов висновку за необхідне задовольнити заявлене ним прохання та звільнити його від повноважень опікуна (піклувальника). Водначас, з метою забезпечення прав та інтересів підопічного, суд вважає за необхідне передати неповнолітнього [PERSON] під піклування до Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради Київської області. На підставі наведеного та

Outcome: approved