Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-17 00:00:00

В червні 2020 року [PERSON] звернулася до Богунського районного суду м. Житомира з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь на утримання повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, аліменти у твердій грошовій сумі в 2000,00 грн., щомісячно, починаючи з 01.09.2019 і до закінчення навчання. В обґрунтування вимог позивач зазначила, що вона - [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Позивач стверджує, що [PERSON] навчається на денній формі навчання, не має можливості працювати і забезпечувати себе усім необхідним, а відповідно потребує матеріальної допомоги. Також вказала, що відповідач мав заборгованість по сплаті аліментів, які з нього стягувалися на підставі рішення суду. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира позовну заяву [PERSON] залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира матеріали цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання направлено за підсудністю до Корольовського районного суду м. Житомира. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.09.2020 дану справу передано судді Адамовичу О.Й. для розгляду. Ухвалою від 08.09.2020 позовну заяву [PERSON] залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Ухвалою від 05.10.2020 відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.42). 13.11.2020 відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву, в якому останній просить у задоволенні заявлених позовних вимог [PERSON] в частині стягнення аліментів в розмірі 2000,00 грн. відмовити у повному обсязі. Зазначив, що він не ухилявся від обов`язку утримувати дитину, оскільки на підставі рішення суду з нього стягувалися аліменти та ні в якому разі не ухиляється від обов`язку утримувати сина, який продовжує навчання. Крім того, він підтримує теплі родинні зв`язки з сином та при необхідності відправляє йому грошові кошти, що підтверджується дублікатами чеків. Також вказав, що він зареєстрований як фізична особа-підприємець, проте, його дохід є досить не великим та не стабільним, а додаткового доходу чи роботи у нього немає. Наголосив, що 29.09.2007 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] та від спільного у шлюбу має двох малолітніх дітей, які також потребують належного забезпечення та відповідального утримання. Таким чином просив суд при визначенні розміру аліментів врахувати отримання спільним сином освітніх послуг на бюджетній основі, наявність у відповідача двох неповнолітніх дітей, щомісячний рівень доходу відповідача, мінімальний рівень життя та інші доводи та докази (а.с.50-54). 02.12.2020 року позивачем до суду подано відповідь на заперечення проти позовної заяви, в яких остання вказала, що відповідач посилається на дублікати чеків про поповнення рахунку, проте, дані квитанції не відносяться до періоду за який заявлено позов про стягнення аліментів на навчання. Крім того, більша частина квитанцій, наданих відповідачем на підтвердження надання сину матеріальної допомоги, за період до повноліття останнього, тобто на виконання рішення суду про стягнення аліментів. Інша частина квитанцій про перерахування коштів не свідчить про належне виконання відповідачем обов`язку про утримання дитини, яка продовжує навчання. Вказала, що їх спільний син навчається на денній формі навчання на бюджетній основі, за період навчання стипендія йому не нараховувалась та не виплачувалась, тому у зв`язку з продовженням навчання він потребує матеріальної допомоги. Разом з тим, денна форма навчання зумовлює також необхідність витрат на проїзд, придбання підручників та канцелярських товарів, тощо. Наголосила, що їх спільний син проживає з нею і вона витрачає додаткові грошові кошти на оплату комунальних послуг у зв`язку з реєстрацією сина. Просила також врахувати, що відповідач є особою працездатного віку, інвалідності по стану здоров`я не має та не позбавлений можливості знайти роботу з гідною посадою. Будь-яких заперечень щодо виконання якихось робіт медичними висновками відповідач не підтверджує. Наявність у відповідача другої дружини та утримання ним двох неповнолітніх дітей від другого шлюбу відповідно до законодавства не звільняє відповідача від сплати аліментів на дитину від першого шлюбу, яка потребує матеріальної допомоги від батьків на період навчання (а.с.75-77). Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала та просила задовольнити з викладених підстав. Вказала, що повнолітній син син навчаючись несе витрати та потребує допомоги. Відповідач в судовому засіданні викладені в позові обставини заперечив, вказав на безпідставність позову, зазначив про надання ним матеріальної допомоги синові самостійно. Разом з тим зазначив, що виходячи з його доходу вважає за можливе сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1500,00 грн щомісячно. Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] у м. Житомирі. Згідно свідоцтва про народження його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). 05 квітня 2005 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.6). Відповідно до довідки виконавчого комітету Радомишльської міської ради Житомирської області №01-48/1303 від 21.09.2020 року [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що відповідає місцю реєстрації позивачки (а.с.8, 39). Згідно довідки Житомирського державного університету імені Івана Франка №256/20 від 21.09.2020, [PERSON] є студентом третього курсу денної форми навчання, державна форма навчання, фізико-математичного факультету. Навчання закінчує в червні 2022 року (а.с.37). Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Чинним законодавством України встановлено, що діти рівні у своїх правах незалежно від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей та повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги. Зобов`язання з утримання дітей виникає за наявності сукупності таких умов: родинного зв`язку між батьками й дитиною (кровний зв`язок між батьками та дитиною або зв`язок між усиновлювачем і усиновленою дитиною); неповноліття дитини; навчання повнолітньої дитини; відсутність підстав для звільнення батьків від сплати аліментів; можливість батьків надавати матеріальну допомогу. Частиною 1 ст.200 Сімейного кодексу України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Відповідно до частини 2 статті 200 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Положеннями статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. З наданих відповідачем у своєму відзиві пояснень вбачається, що він з 29.09.2007 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] та від спільного шлюбу має двох малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 64,65). З долучених до справи копій банківських чеків вбачається самостійна сплата відповідачем на рахунок сина коштів (а.с. 57-62). За таких умов суд приходить до висновку, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу своєму повнолітньому сину, який навчається та потребує такої допомоги, але приймаючи до уваги, що відповідач перебуває в іншому шлюбі та від цього шлюбу має двох малолітніх дітей, а також те що відповідач в судовому засіданні погодився сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1500,00 грн., щомісячно, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, у зв`язку з чим на користь позивачки на утримання повнолітнього сина, підлягають стягненню аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1500,00 грн., щомісяця, починаючи з 26 червня 2020 року та до закінчення навчання - до червня 2022 року, але не довше, ніж до досягнення ним 23 (двадцяти трьох) років. Суд відхиляє доводи позивача щодо стягнення аліментів за минулий період, оскільки в даних правовідносинах підлягають застосуванню загальні положення щодо аліментів, а саме їх призначення із дня подання такої заяви (ст. 191 СК України). В постанові Верховного суду від 23.01.2019 у справі №346/103/17, на яку посилається позивач, вказується про обов`язок сплачувати аліменти в період канікул та не висловлює правового висновку щодо можливості стягнення аліментів на повнолітнього сина, який навчається за минулий період (до дня подання позову). Також відсутні докази того, що позивач вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. Позивач звільнена від сплати судового збору, а тому його сума підлягає стягненню з відповідача на користь держави згідно ст. 141 ЦПК України. Відповідно до ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць.

Outcome: partial