Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

В червні 2015 року до суду звернулась Лук»яненко Л.А. з позовом до комунального підприємства «Житлосвіт 2012» та ,враховуючи заяву про уточнення та збільшення позовних вимог від 21.01.2016 року,просить суд ухвалити рішення,яким визнати незаконним наказ №77 від 14.04.2015 року,виданий директором КП»Житлосвіт 2012» м.Світловодська Кіровоградської області [PERSON] відносно неї та інших працівників про скороче6ння чисельності і штату працівників та скасувати його; визнати незаконним наказ №12-к від 15.06.2015 року про звільнення її з посади майстра та скасувати його; зобов»язати КП»Житлосвіт 2012» поновити її на роботі на посаді майстра з моменту звільнення,тобто з 15.06.2015 року; стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 15.06.2015 року та 50000грн.00коп. на відшкодування моральної шкоди,завданої незаконним звільненням з роботи(а.с.1,57-59,118,170). [PERSON]»яненко Л.А. мотивує позовні вимоги тим,що наказ про скорочення чисельності штату слід вважати незаконним ,так як таке рішення є економічно необґрунтованим,оскільки ,з огляду на утворення КП»Житлосвіт 2012» в результаті об»єднання ЖЕКів №4 та №5 та збільшення обсягу території обслуговування,штат мав не скорочуватися,а навпаки розширятися. [PERSON] штатний розпис відповідно до оспорюваного наказу про скорочення не був затверджений. Вважає,що було порушена процедура звільнення оскільки при наявності незайнятих вакансій їй так і не було запропоновано іншу посаду. Крім того приходить до висновку,що причиною рішення про скорочення працівників і особисто її, є упереджене ставлення нового керівництва до працівників, які працювали під керівництвом колишнього директора КП»Житлосвіт 2012» [PERSON] Незаконні дії відповідача призвели до порушення її трудових прав і як наслідок спричинило заподіяння їй також моральної шкоди яку вона вбачає в тому,що тривалий час, пов»язаний з вищезазначеними подіями, відчувала душевний дискомфорт, відволікалась від повсякденних справ,звертаючись за юридичною допомогою та збираючи необхідні документи для подання позову, це також позначилося і на її фізичному стані здоров»я. В судовому засіданні позивач та її представник адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримали, пославшись на доводи, наведені у позові. Представник КП»Житлосвіт 2012» [PERSON] про час та місце судових засідань повідомлявся належним чином,але був присутнім тільки в судовому засіданні яке відбулося 23.10.2015 року під час якого,заявив клопотання про залучення до справи в якості третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача виконавчий комітет Світловодської міської ради. В подальшому на судові засідання представник відповідача не з»являвся та правову позицію відповідача стосовно позовних вимог Лук»яненко Л.А. суду не повідомив. До розгляду даної справи за клопотаннями представника позивача та представника відповідача ухвалою суду від 23.10.2015 року (а.с.135) в якості третіх осіб без самостійних вимог щодо предмета спору було залучено [PERSON] та виконавчий комітет Світловодської міської ради Кіровоградської області. Зазначені треті особи про час і місце судового засідання повідомлялись належним чином,але в судове засідання не з»явились,пояснень з приводу позову Лук»яненко Л.А. не надали. Вислухавши пояснення позивача та її представника,свідчення свідків,дослідивши письмові матеріали справи,суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог Лук»яненко Л.А. частково, виходячи з наступного. В судовому засіданні достовірно встановлено,що позивач перебувала у трудових відносинах з відповідачем КП» Житлосвіт 2012» та обіймала посаду майстра(а.с.10). Згідно із Статутом «Комунального підприємства «Житлосвіт 2012»(а.с.126-129) підприємство утворене згідно з рішенням Світловодської міської ради та засноване на комунальній власності Світловодської Світловодської міської територіальної громади. Відповідно до наказу «Комунального підприємства»Житлосвіт 2012» від 15.06.2015 року №12к Лук»яненко Л.А. була звільнена з посади майстра на підставі п.1 ст.40 КЗпП України у зв»язку із скороченням штату працівників(а.с.201). Підставою для звільнення позивача за вказаним вище наказом, став наказ «Комунального підприємства «Житлосвіт 2012» « Про скорочення штату працівників « від 14.04.2015 року №77 (а.с.203) у пункті 1 якого зазначено:» внести зміни в штатний розклад з виведенням з нього посад з 15.06.2015 року». До переліку посад, які підлягали виведенню із штату входила посада майстра,яку обіймала Лук»яненко Л.А. Скорочення штату працівників КП»Житлосвіт 2012» відбулося на виконання рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради від 09.04.2015 року №260 (а.с.125) у якому,зокрема,доручено директору КП»Житлосвіт 2012» затвердити наказом по підприємству штатний розклад та провести скорочення штату та чисельність працівників,попередивши працівників про наступне вивільнення згідно чинного законодавства. Відповідно до ч.3 ст.64 Господарського кодексу України визначене право підприємств самостійно визначати свою організаційну структуру,встановлювати чисельність працівників і штатний розпис. Чинним законодавством не визначено певні умови чи обставини,які були б передумовою для виникнення цього права,а тому правом вносити зміни до штатного розпису власник розпоряджається на власний розсуд. Відтак перевірка обґрунтованості рішення відповідача про доцільність скорочення чисельності або штату працівників не є компетенцією суду ,а тому в задоволенні позовної вимоги Лук»яненко Л.А. про визнання незаконним та скасування наказу директора КП»Житлосвіт 2012» №77 від 14.04.2015 року « Про скорочення штату працівників» слід відмовити. Згідно до п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів»(із змінами), розглядаючи трудові спори,пов»язані із звільненням за п.1 ст.40 КЗпП України, суди зобов»язані з»ясувати,чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці,зокрема ліквідація,реорганізація або перепрофілювання підприємства,установи, організації,скорочення чисельності або штату працівників,чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства,що регулюють вивільнення працівника,які є докази щодо змін в організації виробництва і праці,проте,що працівник відмовився від переведення на іншу роботу,або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві,в установі, організації,чи не користувався вивільнений працівник переважним правом на залишення на роботі та чи був він попереджений за 2 місяці про наступне вивільнення. [PERSON]»яненко Л.А. заявлена вимога про поновлення її на роботі на підставі ст. 235 КЗпП України,яка передбачає,що у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом,який розглядає трудовий спір. Пунктом 1 наказу КП «Житлосвіт 2012»»Про скорочення штату працівників» від 14.04.2015 року №77 передбачено внесення змін в штатний розклад з виведенням з нього починаючи з 15.06.2015 року переліку посад,до якого входила посада майстра,яку обіймала Лук»яненко Л.А. З штатного розкладу КП»Житлосвіт 2012»,затвердженого станом на 01.12.2014 року(а.с.192) в даному документі в структурному підрозділу» виробничий відділ» зазначена посада майстра в кількості 5 штатних одиниць. У штатному розкладі працівників КП»Житлосвіт 2012» ,затвердженого станом на 01.07.2015 року та станом на 01.09.2015 року посада майстра не передбачена(а.с.193-194). Штатний розпис-це документ,який установлює на підприємстві,в установі,організації структуру,штати і посадові оклади працівників. Штатний розпис містить назву посад,чисельність працівників і оклади по кожній посаді. Це локальний нормативно-правовий акт ,тобто документ,яким у разі його затвердження зобов»язане керуватися підприємство у своїй діяльності. З огляду на це складати його повинен тільки уповноважений працівник. Затверджується штатний розпис наказом керівника підприємства. Штатний розпис фіксує професійно-кваліфікаційний склад працівників у визначеному періоді й повинен бути документом певного періоду дії. Виходячи з зазначеного,на виконання наказу №77 від 14.04.2015 року»Про скорочення штату працівників» у відповідача КП»Житлосвіт 2012» в строк до 15.06.2015 року мав бути розроблений та затверджений штатний розпис, з виведенням з нього посад відповідно до наказу. Аналізуючи надані штатні розклади суд дійшов до висновку,що на момент звільнення Лук»яненко Л.А. ,а саме на 15.06.2015 року діяв штатний розклад затверджений станом на 01.12.2014 року у якому значилась посада майстра в кількості 5 штатних одиниць. Допитані у судовому засіданні у якості свідків [PERSON] і [PERSON] пояснила,що вони працювали на день звільнення Лук»яненко Л.А. у КП «Житлосвіт 2012». [PERSON] економістом, а [PERSON] головним бухгалтером підприємства. Підтвердили ,що вони за своїми обов»язками повинні займатися розробленням штатних розписів, проте станом на 15.06.2015 рік діяв штатний розклад затверджений станом на 01.12.2014 року,а новий в КП «Житлосвіт 2012» не розроблявся та не затверджувався керівником. Допитаний в якості свідка [PERSON] в судовому засіданні пояснив,що він працював у відповідача на день звільнення Лук»яненко Л.А. на посаді майстра. Після об»єднання ЖЕКів та створення комунального підприємства Житлосвіт 2012» обсяг роботи було значно збільшено. Причиною його звільнення,позивача та інших працівників була та обставина,що вони працювали під керівництвом колишнього директора [PERSON] На теперішній час за рішенням суду його поновлено на роботі. Допитаний в якості свідка [PERSON] в судовому засіданні пояснив,що він очолював комунальне підприємство «Житлосвіт 2012». Незаконно його було звільнено з займаної посади,але за рішенням суду поновлено на роботі. Підприємство ніколи не було збитковим. Після створення КП»Житлосвіт 2012» обсяг роботи збільшився і не було ніякої потреби скорочувати штат працівників. Причина звільнення деяких працівників КП «Житлосвіт 2012»,в тому числі і Лук»яненко Л.А. ,що ці люди працювали разом з ним. З огляду на викладене суд приходить до переконання,що на виконання наказу №77 від 14.04.2015 року зміни до штатного розпису не вносилися,станом на 15.06.2015 року цей наказ був не виконаний і вичерпав свою дію, а тому на час видання наказу про звільнення Лук»яненко Л.А.(15.06.2015 року), законних підстав для звільнення не було,так як на цю дату у штатному розписі,якій діяв на підприємстві,посада майстрів( в кількості 5 одиниць) мала місце. За таких обставин, суд визнає,що звільнення Лук»яненко Л.А.,відповідно до наказу №12-к від 15.06.2015 року відбулося без законної для того підстави, а тому позовні вимоги останньої в цій частині позову слід задовольнити. Відповідно до ч.2 ст.235 КЗпП України,при винесенні рішення про поновлення на роботі орган,який розглядає трудовий спір,одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи,але не більш як за один рік. Середньомісячний заробіток визначається згідно порядку розрахунку середньомісячної заробітної плати,затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100(зміни,внесеними постановами КМУ). В судовому засіданні встановлено,що позивач була звільнена 15.06.2015 року. Згідно наданої довідки про заробітну плату позивача ,її середньоденна заробітна плата складає 152.44грн.(а.с.191,198). Відповідно до щорічного розрахунку норм тривалості робочого часу,з дати звільнення позивача по день ухвалення судового рішення кількість робочих днів складає 261день. Таким чином суму компенсації середнього заробітку за час вимушеного прогулу,яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача суд визначає у розмірі 39786.84грн.(261 день х 152.44грн.=39786.84грн.). Статтею 237-1 КЗпП України передбачено,що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі,якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань,втрати нормальних життєвих зв»язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Суд вважає,доведеним факт заподіяння незаконним звільненням позивачу [PERSON]»яненко [PERSON] моральної шкоди,оскільки наслідки,які стали для позивача,знаходяться в причинному зв»язку з діями відповідача,а тому позов в частині стягнення моральної шкоди підлягає задоволенню. Проте,розмір шкоди, який визначила позивач ,суд визнає завищеним і вважає,що достатньою сумою компенсації її моральних страждань буде сума в 5000.00грн. яка підлягає стягненню з відповідача. Згідно ст.367 ЦПК України,рішення в частині поновлення позивача на роботі підлягає негайному виконанню. З підстав положень ст.88 ЦПК України судові витрати у справі,які полягають у необхідності сплати судового збору за вимогами немайнового та майнового характеру,покладаються на відповідача.

Outcome: partial