Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

В січні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 0.0981 га, кадастровий номер: 5122783200:01:002:1491, розташовану по [ADDRESS], яка залишилася після смерті її чоловіка - [PERSON], померлого [INFO] року. В судовому засіданні позивач позов підтримала і в його обґрунтування послалася на наступне. [INFO] року помер її чоловік - [PERSON], з яким вона знаходиться у шлюбі з 1989 року. Після його смерті відкрилася спадщина на все рухоме і нерухоме майно, що належало померлому на день смерті. За життя чоловік заповіту не склав. Вони з дочкою, [PERSON], 1993 року народження, являються спадкоємцями померлого за законом першої черги. Однак донька відмовилася від своєї частки у спадщині на її користь. У 2013 році нею в нотаріальній конторі отримані свідоцтва про право на спадщину за законом на частину як рухомого, так і нерухомого майна. Відносно земельної ділянки, кадастровий номер: 5122783200:01:002:1491, що розташована по [ADDRESS], яка придбана на ім'я чоловіка за договором купівлі-продажу від 19.12.2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу [PERSON], реєстр за №62, у видачі свідоцтва про право на спадщину їй відмовлено та рекомендовано звернутися до суду, оскільки після оформлення договору купівлі-продажу [PERSON] не отримав на цю земельну ділянку державний акт. Проте, за життя чоловіком було замовлено виготовлення технічної документації на земельну ділянку для отримання державного акта, але одержати він його не зміг у зв'язку зі смертю. Їй Управлінням Держземагентва у Комінтернівському районі Одеської області видано тільки копію державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №502136, кадастровий номер: 5122783200:01:002:1491, оформлений на ім'я [PERSON] За викладених обставин вона вимушена була звернутися до суду з даним позовом. Представник відповідача - Крижанівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області та представник третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, в судове засідання не з'явили-ся, але направили до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутністю. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини й не припинялися внаслідок його смерті. Частиною 2 ст.1223 ЦК України визначено, що у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. На підставі ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно зі ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах Судом установлено, що згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 19.12.2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу [PERSON], реєстр за №62, [PERSON] придбав у власність земельну ділянку площею 0.0981 га, розташовану на території Крижанівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області в [ADDRESS], за цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, який 04.05.2005 року зареєст-ровано в земельно-шнуровій книзі Крижанівської сільської ради за №1566 /а.с.11/. Частиною 3 ст.368 ЦК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно п.«а» ч.2 ст.89 ЗК України у спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки подружжя. На час оформлення договору купівлі-продажу земельної ділянки [PERSON] знаходився у шлюбі з позивачкою, що підтверджується копією свідоцтва про укладання шлюбу 22.07.1989 року між [PERSON] і [PERSON], яка після одруження перейшла на прізвище чоловіка - [PERSON] /а.с.8/. [INFO] року [PERSON] помер у віці 46 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого Київським відділом ДРАЦС Одеського міського управління юстиції /а.с.7/. З копії спадкової справи №330/2012 до майна померлого [INFO] року [PERSON] убачається, що 08.05.2012 року [PERSON] звернулася за місцем відкриття спадщини до Сьомої Одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що залишилася після смерті її чоловіка - [PERSON], а дочка померлого - [PERSON], із заявою про відмову від своєї частки у спадщині на користь дружини померлого - [PERSON] На протязі листопада 2013 року [PERSON] одержала свідоцтва про право на спадщину на рухоме та нерухоме майно на яке спадкодавцем були отримані правовстановлюючі документи. Відносно земельної ділянки площею 0.0981 га, розташованої на території Крижанівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області в [ADDRESS], державним нотаріусом відмовлено спадкоємиці [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з неотриманням померлим за життя державного акта на право власності на земельну ділянку /а.с.18-58/. Відповідно зі ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно зі ст.ст.125,126 ЗК України, в редакції на момент укладання договору купівлі-продажу земельної ділянки від 19.12.2001 року, право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Однак, згідно з п. «а» ч.2 ст.126 ЗК України (станом на день смерті спадкодавця [PERSON] [INFO] року) право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується, зокрема, цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною в порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою. З матеріалів справи убачається, що [PERSON] земельна ділянка по [ADDRESS], була придбана внаслідок укладання договору купівлі-продажу з [PERSON], якому ця земельна ділянка належала на праві приватної власності на підставі державного акта на право власності на землю серії ІІ-ОД №026530, виданого Крижанівською сільською радою Комінтернівського району Одеської області, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1140 /а.с.11/. На підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 19.12.2001 року, посвідченого приватним нотаріу-сом Комінтернівського районного нотаріального округу [PERSON], реєстр за №62, на ім'я [PERSON] виготовлено державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №502136, кадастровий номер земельної ділянки: 5122783200:01:002:1491, який [PERSON] одержати не встиг у зв'язку зі смертю /а.с.10/. Отже, відповідно до ст.126 ЗК України, в редакції 2009 року, договір купівлі-продажу земельної ділянки посвідчує право власності спадкодавця [PERSON] на придбану земельну ділянку. За таких обставин, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.1216,1217,1218,1223,1225,1226,1258,1261,1268,368 ЦК України, ст.ст.81 ч.1 п.«г», 89 ч.2 п. «а», 125,126 ЗК України і

Outcome: approved