Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-07 00:00:00

До Березанського міського суду Київської області надійшла заява [PERSON] , заінтересована особа: Згурівська селищна рада Броварського району Київської області, про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: встановлення факту проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Заява обґрунтована тим, що батьку заявника - [PERSON] належить земельна ділянка (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,4800 га, розташована на території Новоолександрівської сільської ради Згурівського району Київської області. [INFO] [PERSON] помер. За законом заявник [PERSON] є спадкоємцем першої черги, єдиним спадкоємцем всього майна, що за життя належало покійному батьку. Нещодавно, з метою прийняття спадщини заявник звернувся до Баришівської районної державної нотаріальної контори, після перевірки документів державний нотаріус відмовила йому в оформленні спадкових прав через недоведення факту прийняття спадщини. За вказаних обставин нотаріусом було запропоновано звернутися до суду із заявою про продовження строку для прийняття спадщини або встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини. [PERSON] вказує, що перед смертю його батько [PERSON] хворів, потребував стороннього догляду і тому останні декілька років постійно проживав разом із заявником в місті Березань Київської області. Однак, оскільки місце реєстрації батька на момент його смерті відрізнялося від місця їх спільного проживання, в позасудовий спосіб довести факт прийняття спадщини після смерті батька заявник не може. Відтак, [PERSON] просить встановити факт постійного проживання [PERSON] разом зі спадкодавцем, [PERSON] на час відкриття спадщини, за адресою: [ADDRESS] . Заявник [PERSON] та його представник у судовому засіданні заяву підтримали в повному обсязі, обґрунтовуючи її доводами, наведеними у заяві, просили задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання на розгляд справи не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, 27.01.2021 року староста с. Нова Олександрівка Козаченко О.В., як представник Згурівської селищної ради Броварського району Київської області, подав заяву про розгляд справи у відсутності представника заінтересованої особи, проти розгляду справи не заперечував (а.с. 39). Крім того, за клопотанням представника заявника в судовому засіданні були допитані свідки. Так, свідок [PERSON] суду пояснив, що знав батька заявника - [PERSON] , який хворів і помер у 2004 році. Заявник [PERSON] та його батько [PERSON] проживали разом за адресою [ADDRESS] . Свідок [PERSON] , допитаний в судовому засіданні, зазначив, що [PERSON] близько 5-7 років проживав разом зі своїм сином [PERSON] в [ADDRESS] . Батько заявника захворів і помер у 2004 році. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив суду, що знав батька заявника, він проживав разом із сином по [ADDRESS] . [PERSON] помер у 2004 році. Суд, заслухавши пояснення заявника, його представника, показання допитаних в судовому засіданні свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Березанською селищною радою Баришівського району 30 січня 1980 року, батьками [PERSON] , який народився [INFO] (актовий запис про народження № 17 від 30.01.1980 року) є: батько: [PERSON] , мати: [PERSON] (а.с. 7). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , повторно виданим 21 серпня 2020 року Березанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 23 від 09 серпня 2004 року, складений Виконавчим комітетом Садівської сільської ради Баришівського району Київської області (а.с. 8). Факт проживання заявника [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] з 2002 року та до його смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] , підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов № 3220 від 23 жовтня 2020 року, складеним депутатом Березанської міської ради Київської області Сиваком О.В. (а.с. 10). Як вбачається з листа завідувача Баришівської районної державної нотаріальної контори Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Малиновської Н.В. від 20.10.2020 року вих. № 943/02-14, наданого на усне звернення [PERSON] щодо оформлення його спадкових прав після смерті [INFO] його батька [PERSON] , державним нотаріусом повідомлено [PERSON] , що ним пропущено шестимісячний строк, передбачений законом для прийняття спадщини. Запропоновано звернутися до суду із заявою про продовження строку, достатнього для подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини, або звернутися до спадкоємців, що спадщину фактично прийняли (якщо такі особи є) із проханням про включення його до кола спадкоємців (а.с. 11). Згідно з довідкою № 537 від 02.09.2020 року, виданою виконкомом Новоолександрівської сільської ради Згурівського району Київської області, померлий [PERSON] дійсно має на території Новоолександрівської сільської ради земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,4800 кадастрових га (а.с. 9). Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа, як слідує зі змісту ч. 1 ст. 4 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частини перша та друга статті 1220 ЦК України). За змістом ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені устаттях 1261-1265 цього Кодексу. При цьому, відповідно до частини 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За змістом ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Як визначено ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України передбачено, що суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до роз`яснень, що містяться в пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року № 5, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Так, згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. При цьому, як визначено ч. 2 ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Стаття 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначає місце перебування як адміністративно-територіальну одиницю, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік, а місце проживання як житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. Відповідно до частини 1 статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. При цьому, відсутність реєстрації спадкодавця за останнім його місцем проживання, зокрема за місцем проживання спадкоємця, не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини частини третьої статті 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 01.08.2018 року у справі № 212/9157/15-ц, від 28.08.2018 року у справі № 633/344/16-ц. Згідно положень ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до положень ст. 264 ЦПК України, суд, ухвалюючи судове рішення, зобов`язаний встановити, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувались вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. Як вбачається з матеріалів справи, від встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини залежить виникнення спадкових прав заявника на отримання спадщини після смерті батька, а також можливість їхньої подальшої реалізації, відтак, встановлення даного юридичного факту має правове значення для нього. Враховуючи вказане, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що факт проживання заявника разом зі спадкодавцем на момент його смерті знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, відтак, заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Враховуючи викладене,

Outcome: approved