Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-09 00:00:00

До Володарського районного суду Київської області 22.01.2019 р. надійшов зазначений позов АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованостіз вимогою стягнути з Відповідача на користь Позивача заборгованість у розмірі 28 236,10 грн. за кредитним договором від 24.11.2009 р. № б/н. На обґрунтування заявлених позовних вимог Позивач у позовній заяві зазначив, що відповідно до укладеного договору від 24.11.2009 р. № б/н [PERSON] отримала кредит у розмірі 8 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, підтвердивши свою згоду на те, що підписана нею заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», складає між нею та АТ КБ «ПРИВАТБАНК» договір. Позивач свої зобов`язання за зазначеним договором виконав в повному обсязі, надавши Відповідачеві кредит у встановленому договором розмірі. Проте Відповідач не надає своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що відображено в доданому до позовної заяви Розрахунку заборгованості за договором, та продовжує ухилятися від виконання зобов`язань. У зв`язку з цим Відповідач за станом на 30.09.2018 р. має перед Позивачем заборгованість на загальну суму 28 236,10 грн., що складається з такого: - 5 719,81 грн. - заборгованість за кредитом («тіло» кредиту); - 20 933,62 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; - 250,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 1 332,67 грн. - штраф (процентна складова). Після усунення недоліків на виконання ухвали суду від 14.03.2019 р. судом ухвалою від 08.04.2019 р. відкрито провадження у справі за зазначеним позовом, визначено здійснення розгляду даної справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін, встановлено сторонам строк для подання відзиву, відповіді на відзив та заперечення на таку відповідь, призначено судове засідання на 14.05.2019 р. (а.с. 42-44), відкладене через неявку сторін на 10.06.2019 р. У судове засідання 10.06.2019 р. представник Позивача повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи належно повідомлені, що підтверджено відповідними поштовими повідомленнями (а.с. 47, 48). Відповідач також повторно не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи також належно повідомлена особисто, що підтверджено відповідними поштовими повідомленнями (а.с. 49, 50, 55). З огляду на це суд застосовує практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав у своїх рішеннях про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (зокрема, пункт 41 рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 р. у справі «Пономарьов проти України», заява № 3236/03, стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», частина четверта статті 10 ЦПК України). За загальним правилом частини першої статті 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому згідно з частиною четвертою статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на це та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за згодою Позивача, викладеною письмово в позовній заяві (а.с. 3) та в окремому клопотанні, доданому до позовної заяви (а.с. 24), вбачає можливим розглянути справу за відсутності Відповідача у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (частина друга статті 247 ЦПК України). Розглянувши позовну заяву та додані до неї документи, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні (стаття 89 ЦПК України), вирішуючи справу, суд виходить з такого. Судом встановлено, що 24.11.2009 р. Відповідач з метою отримання банківських послуг звернулася до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (Позивач) та, підписавши відповідну заяву (а.с. 8, 40), отримала кредитну карту із встановленим кредитним лімітом, своїм підписом у названій заяві засвідчивши також свою згоду на те, що ця заява разом з «Умовами і Правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» складає договір між нею і банком, а також те, що вона зобов`язується виконувати ці «Умови і Правила надання банківських послуг» (а.с. 8, 40). За пунктом 6.5 «Умов і Правил надання банківських послуг» Відповідач зобов`язалася погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, по перевитратам платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором (а.с. 12). Згідно з пунктами 6.6, 8.6 «Умов та Правил надання банківських послуг» у разі невиконання зобов`язань за договором на вимогу банку Клієнт зобов`язаний виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку; при порушенні Клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених договором, більш ніж на 120 днів, він зобов`язаний сплатити банку штраф у встановленому баком розмірі (а.с. 12). Як встановлено судом з наявних матеріалів справи АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (Позивач) на виконання умов укладеного з Відповідачем договору свої зобов`язання виконав в повному обсязі і належним чином, надавши їй кредитні кошти. Натомість Відповідач, користуючись кредитними коштами, не виконувала в повному обсязі взятих на себе зобов`язань з повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами у визначені договором строки і порядку. У зв`язку з цим за станом на 30.09.2018 р. у Відповідача склалася перед Позивачем заборгованість у загальному розмірі 28 236,10 грн., що складається з такого: - 5 719,81 грн. - заборгованості за кредитом («тіло» кредиту); - 20 933,62 грн. - заборгованості по відсоткам за користування кредитом; - 250,00 грн. - штрафу (фіксована частина); - 1 332,67 грн. - штрафу (процентна складова). Викладені обставини підтверджуються матеріалами справи, зокрема: копією згаданої заяви (а.с. 8, 40); Розрахунком заборгованості за договором від 24.11.2009 р. № б/н, укладеного між АТ КБ «ПРИВАТБАНКОМ» та клієнтом - [PERSON] , станом на 30.09.2018 р. (а.с. 5-7); копією витягу з «Умов і Правил надання банківських послуг в Приватбанку» (а.с. 9-14). Відповідно до частини першої статті 509, частини першої статті 525 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За визначенням частини першої статті 626, частини першої статті 634 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; а договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, при цьому друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до статей 1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави Кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Частинами першою, другою статті 10561 ЦК України встановлено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною; тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Згідно з вимогами статті 526, частини першої статті 527, частини першої статті 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства (стаття 536 ЦК України). Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання (частина друга статті 615 ЦК України). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (стаття 549 ЦК України). Зважаючи на усе викладене та встановлені судом обставини, суд вважає, що Відповідач порушила умови кредитного договору від 24.11.2009 р. № б/н та не виконала взяті на себе зобов`язання, відтак позовна заява є обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню. Крім того, на підставі імперативних приписів частин першої, другої статті 141 ЦПК України з Відповідача слід стягнути на користь Позивача 1 921,00 грн. судових витрат за сплачений судовий збір. Відповідно до статей 15, 16, 509, 525-527, 530, 626, 629, 1050, 1054, 1056-1 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved