Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

В червні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовними вимогами, які уточнила 20.08.2018 року, до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини з усіх видів доходу відповідача на місяць, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту подання позову до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 2018 року сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини між ними припинені. З часу припинення спільного проживання відповідач як батько дитини не цікавиться нею та не надає належної допомоги на її утримання. Позивачці одній важко забезпечити дитину всім необхідним. Відповідач працює, забезпечений всім необхідним та має значні прибутки. Всі зароблені ним кошти витрачає тільки на себе, а дитині не допомагає. Домовитися з відповідачем стосовно утримання дитини неможливо. Інших дітей на утриманні відповідача не має. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, сповіщена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Представник позивачки надав суду заяву, якою підтримав уточнені позовні вимоги у повному обсязі, просив розглядати справу у його відсутності. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні уточнені позовні вимоги не визнали, посилаючись на обставини, викладені у відзиві від 20.08.2018 року. Відповідач пояснив, що з 3 квітня 2018 року він працює та офіційно працевлаштований в ТОВ «Охорона-Сервіс-Придунав'є», має двох батьків пенсіонерів похилого віку, які проживають у м.Ізмаїлі та також потребують його уваги і піклування. Позивачка також працевлаштована і має такі ж обов'язки по вихованню і забезпеченню їх неповнолітнього сина. Син є фізично здоровим та не потребує додаткових витрат на лікування. Для виконання завдань з навчальних програм середньої школи додатково з ним займаються батьки відповідача, вчителі за фахом, які мають більше 40 років вчительського стажу кожен та є відмінниками освіти. Вказав, що він не ухиляється від виконання обов'язків по утриманню неповнолітнього сина, намагається якомога частіше спілкуватися із сином та матеріально підтримувати та заохочувати його. Погодився на сплату аліментів у розмірі ? частини свого доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дітей від 6 до 18 років щомісяця до досягнення ним повноліття. Згідно ч.2 ст.281 розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Вислухавши відповідача та його представника, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ст.180 СК України батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частини 1,2 ст. 183 СК України передбачають, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 27.05.2006 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №197 (а.с.5). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області 20.10.2006 року (а.с.6). Відповідач працює на посаді фахівця з організації майнової та особистої безпеки в ТОВ «Охорона-Сервіс-Придунав'є» з 03.04.2018 року, дохід за період з 03.04.2018 року по 31.07.2018 року склав 14712,58 грн., що підтверджується довідкою від 15.08.2018 року №8 (а.с.40). За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст.129 Конституції України, ст.ст.12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною 2 ст.78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Докази того, що крім основного заробітку відповідач має ще додатковий заробіток, суду не надано. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Таким чином, виходячи з положень ст.180 СК України, згідно якої батьки несуть рівні права щодо утримання дитини та виходячи з розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає встановлення аліментів в розмірі ? частини з усіх видів доходу відповідача на місяць, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на дитину щомісячно справедливим та обґрунтованим, оскільки стягнення аліментів в такому розмірі відповідає діючому законодавству. Враховуючи вищевикладене, а також матеріальне становище відповідача, та його стабільний заробіток, суд вважає можливим позов задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини з усіх видів доходу відповідача на місяць, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25 червня 2018 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] року. Згідно положень ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах платежу за один місяць. У відповідності до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача судові витрати у розмірі 704,80 грн.

Outcome: partial