Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

В січні 2018 року [PERSON] звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вищевказаною заявою, в якій просить встановити факт, що правовстановлюючий документ, а саме свідоцтво про право власності від 14.02.2006 року видане на підставі рішення виконавчого комітету Храпачівської сільської ради № 6 [PERSON] на будинок № 120 по вул.Гагаріна (на даний час Калинова) в селі Скребиші Білоцерківського району фактично належить йому. В обгрунтування заяви вказував, що в свідоцтві про право власності на будинок від 14.02.2006 року виданого на підставі рішення виконавчого комітету Храпачівської сільської ради № 6, помилково його прізвище вказано «Служавий» замість правильного «Служалий». 15.01.2018 року відкрито провадження у даній справі та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 05.03.2018 року. В судове засідання учасники судового розгляду не з`явились. 05.03.2018 року [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутність, заяву підтримав в повному обсязі. 02.03.2018 року представник заінтересованої особи Храпачівської сільської ради Білоцерківського району Київської області звернувся до суду з листом, в якому просив розглядати справу без участі їх представника. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Відповідно до наявних в матеріалах справи копій паспорта громадянина України серії СК № 912544 від 11.11.1998 року та свідоцтва про народження серії ІV-УР № 1386396, виданого Храпачівською сільської радою Білоцерківського району Київської області 11.03.1963 року, прізвище заявника по справі вказано як «Служалий». Відповідно до копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно виданого виконавчим комітетом Храпачівської сільської ради на підставі рішення виконкому Храпачівської сільської ради 14.02.2006 року № 9, будинок, що знаходиться за адресою: Київська область, Білоцерківський район, с. Скребиші, вул. Гагаріна, буд. 12 належить [PERSON], форма власності приватна, частка 1/1. 10.01.2018 року Храпачівською сільською радою Білоцерківського району Київської області видана довідка № 9 про те, що згідно запису по господарських книг власником житлового будинку, що розміщений за адресою с. Скребиші по вул. Калинова (бувша Гагаріна) під № 120 Білоцерківського району Київської області є [PERSON]. Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами. При вирішенні справи суд виходить з наступного. Згідно ч.1 ст.234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народженням цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 256 ЦПК України). Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Про судову практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Таким чином, невідповідність у написанні прізвища в правовстановлюючому документі перешкоджає реалізації заявником права володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, тому суд дійшов висновку, що вимога про встановлення факту належності правовстановлюючого документу заявника є обґрунтованою і підлягає до задоволення. Враховуючи викладене,

Outcome: approved