Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

В січні 2016 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідачки (своєї матері), посилаючись на те, що [PERSON] та [PERSON] це його рідні батьки. 03.11.2009р. його батько [PERSON], який проживав за адресою: 67933, Одеська область, Красноокнянський р-н, с Дубове, склав заповіт, яким усе своє майно, де б воно не було і з чого воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом має право, у тому числі житловий будинок і земельну ділянку, розміром 6,19га., заповів йому, тобто позивачеві. За життя батька, подружжя [PERSON], як зазначив позивач, мало спільний бюджет, спільні кошти, які зберігали на карткових та депозитних рахунках у банківській установі, а саме у Красноокнянському відділення ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (67900, Одеська область, смт.Красні Окни, провул.Базарний, 4б) Після смерті батька, до державного нотаріуса Великомихайлівської районної державної нотаріальної контори Одеської області, із заявами про прийняття спадщини, звернулися він та його мати, і 26.11.2013р. у вказаній нотаріальній конторі була зведена спадкова справа №537/2013. 29.12.2015р. державним нотаріусом Великомихайлівської районної державної нотаріальної контори Одеської області [PERSON] надана відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність документів, які підтверджують належність спадкового майна спадкодавцю, а також зазначено, що неможливо встановити факт, що майно було спільною сумісною власністю подружжя та виділити частку померлого у зазначеному майні через відсутність згоди на це матері [PERSON], яка є живою. За твердженням позивача, він намагався особисто отримати відомості про наявність коштів на депозитних рахунках та картках банку матері і батька, але на його запит банк надав відмову в отриманні такої інформації, пославшись на банківську таємницю, а нотаріус такі дані з банку не витребував, відмовивши у визначені часток у спадковому майні за Заповітом та видачі Свідоцтва на спадщину після смерті батька, що і змусило його звернутись до суду з даним позовом, бо іншого способу захисту свого права на спадкове майно, на думку позивача, не існує. Пославшись на ст.ст.60, 70, Сімейного кодексу України, ст.ст.370, 372, 1216, 1226, 1235 ч.2, 1241 ч.1 Цивільного кодексу України, п.п.2, 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування», та неодноразово уточнюючи позовні вимоги, позивач просив: встановити факт та визнати спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] [PERSON] та Малініни Іванівни: - грошові кошти на рахунках, відкритих спадкодавцем та його дружиною у Красноокнянському відділенні ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», які обліковувались в установі банку станом на 12.09.2013р.; грошові кошти на рахунках, відкритих батьком у Красноокнянському відділенні ПАТ «[PERSON] ощадний банк України», які обліковувались в установі банку станом на 12.09.2013р.;- три житлові будинки, земельну ділянку біля одного з них, автомобілі ВАЗ-2121 та АЗЛК-2140, кобилу з підводою, корову, підводу на металевих колесах та інше рухоме майно; провести розподіл часток у спадковому майні [PERSON], померлого 12.09.2013р., визнавши за позивачем, як спадкоємцем за заповітом, право власності на спадкове майно за заповітом 3/4 частки грошових коштів, які обліковувались на рахунках спадкодавця станом на 12.09.2013р., 1/2 частки грошових коштів, які обліковувались на рахунках дружини спадкодавця, 3/4 частини майнового паю, земельної ділянки площею 6,1901га., автомобіля ВАЗ-2121, 1/2 частини спільного майна подружжя, в тому числі трьох житлових будинків, земельної ділянки біля одного з них та рухомого майна, а в порядку перерозподілу спадкового майна визнати за позивачем право власності на житловий будинок по вул.Долинянській 13, с.Дубове Красноокнянського району Одеської області, та на автомобіль ВАЗ-2121, а за відповідачкою 1/4 частки грошових коштів, які обліковувались на рахунках спадкодавця станом на 12.09.2013р., право власності на житловий будинок по вул.Долинянській 16, с.Дубове Красноокнянського району та автомобіль АЗЛК-2140. /ар.сп. 2-6, 22-23, 77-78, 121-127 т1, 4-6, 142-147 т.2 / Відповідачка, не погоджуючись з вимогами позивача, предявила зустрічний позов, про поділ спадкового майна, посилаючись на те, що спадкоємцями померлого її чоловіка [PERSON] є їхній син [PERSON] за заповітом, та вона, як непрацездатна вдова, з правом на обовязкову частку в спадковому майні. Після смерті спадкодавця, як зазначила відповідачка, відкрилася спадщина у вигляді 1/2 грошових вкладів в ПАТ КБ «ПриватБанк», оскільки все майно було набуте спадкодавцем за час перебування в шлюбі з нею, а тому половина заощаджень належить їй на праві спільної сумісної власності, як дружині померлого. За твердженням відповідачки, вона на день смерті спадкодавця проживала разом з ним, від прийняття спадщини не відмовлялась, а тому вважається такою, що прийняла спадщину, яка належить їй з часу відкриття спадщини. Звернувшись з заявою до нотаріуса, за видачею їй свідоцтва про право на спадщину на успадковане нею майно, вона отримала відмову та пораду звернутись до суду, із-за ненадання оригіналів правовстановлюючих документів. На переконання відповідачки, на даний час, вона є власницею 1/2 грошових вкладів в ПАТ КБ «ПриватБанк», як частки в спільному майні подружжя, та 1/8 грошових вкладів в ПАТ КБ «ПриватБанк», як обовязкової частки в спадковому майні, що позивач заперечує, а тому вона, пославшись на ст.22 Кодексу про шлюб та сімю України, ст.60 Сімейного кодексу України та ст.ст.1218, 1241 ч.1, 1268 ч.ч.3, 5, 1270, 1296, 1297 Цивільного кодексу України, та уточнивши свої вимоги, просила суд: визнати спільним сумісним майном подружжя [PERSON] та [PERSON] житловий будинок в с.Дубове, земельну ділянку площею 6.19га., автомобіль ВАЗ-2121 та грошові вклади в ПАТ КБ «ПриватБанк»; визнати за нею право приватної власності на 1/2 ідеальної частки житлового будинку, земельної ділянки площею 6,19га., автомобіля ВАЗ-2121 та вказаних грошових вкладів; визнати за нею право приватної власності, в порядку спадкування обовязкової частки в спадковому майні, на 1/8 частину житлового будинку, земельної ділянки, автомобіля ВАЗ-2121 та грошових вкладів в ПАТ КБ «Приватбанк»; провести поділ спадкового майна між нею та [PERSON], з урахуванням частки в спільному майні подружжя та обовязкової частки в спадковому майні право приватної власності на 5/8 частини житлового будинку, земельної ділянки площею 6,19га., автомобіля ВАЗ-2121. та грошових вкладів в ПАТ КБ «Приват Банк»; в порядку часткового перерозподілу спадкового майна, визнати за нею право власності на автомобіль ВАЗ-2121 (Нива), визнавши за [PERSON] право власності на грошові вклади в ПАТ КБ «Приват Банк». /ар.сп. 59-61, 82-87 т.1 / Позивач та його представник в судовому засіданні наполягали на задоволенні первісного позову, заперечуючи зустрічний позов, та стверджували, що будинок по вул.Карла Маркса 17 в смт.Красні Окни, в якому проживає представник відповідачки [PERSON], був куплений за кошти спадкодавця, будинок по вул.Долинянській 16 в с.Дубове та автомобіль АЗЛК, хоча фактично і продані, однак договори купівлі-продажу належним чином неоформлені, і тому мають бути включені до спадщини, а опис рухомого майна не був складений, оскільки відповідачка та місцевий сільський голова від цього ухилялись. Відповідачка та її представники, частково визнавши первісний позов, наполягали на задоволенні зустрічного позову, пояснюючи суду, що майно, яке було продане за життя спадкодавця, чи було куплено за його кошти для іншої особи, не може включатись до складу спадщини, оскільки на той час ніякого спору не виникало. Відповідачка також заперечувала твердження позивача, щодо її ухилення від складання опису спадкового майна, та разом зі своїми представниками вважали неможливим розподіл майна, якого немає в наявності. Заслухавши пояснення учасників справи, допитавши свідків та дослідивши всі подані сторонами докази, суд, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини справи, оцінивши всі докази, якими сторони обґрунтовували свої вимоги чи заперечення, та проаналізувавши правові норми, які регулюють вказані правовідносини, дійшов висновку про часткове задоволення первісного та зустрічного позовів, виходячи із наступного: свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що у вересні 2011 року купила будинок у [PERSON], по вул.Долинянській 16, за 2 тис. доларів США, які передала [PERSON] На момент смерті [PERSON] бачила біля його будинку «великі купи» дров, яких зараз немає. При житті [PERSON] носив і здавав молоко, а [PERSON] ще при його житті торгувала вином. Коли переселялась в 2011 році в куплений будинок, то він був порожній («гола хата»), і вона не чула, щоб між подружжям [PERSON] були якісь майнові суперечки; свідок [PERSON] суду повідомила, що до смерті [PERSON], тобто свекра, відносини з [PERSON], тобто зі свекрухою, були нормальні, а після його смерті зіпсувались із-за того, що свекор залишив заповіт на сина [PERSON], думаючи мабуть, що «всіх забезпечив, насамперед внука [PERSON], а тому усе буде [PERSON]»; свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що в травні 2013 року вони в господарстві [PERSON] купили коня з підводою і упряжем за 5 500грн., які передали господині Малініні Іванівні, оскільки господар [PERSON], як їм пояснили, лежав у лікарні хворий; свідок [PERSON] суду повідомив, в господарстві [PERSON], до смерті [PERSON], були дві підводи, кобила, плуг, два культиватори; свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що коли [PERSON] був живий, то в його господарстві були дві підводи, на гумовому та металевому ходу, кобила та корова.Після його смерті він купив у [PERSON] підводу на металевому ходу за 600грн.; свідок [PERSON] суду повідомив, що відносини в сімї [PERSON], до смерті [PERSON], були нормальні, а після його смерті зіпсувались, так як він «все переписав на сина» і мати цим незадоволена. Коня і корову [PERSON] продали ще до смерті [PERSON], де знаходиться автомобіль «москвіч» не знає, автомобіль «Ніва» начебто забрав син [PERSON], а про наявність іншого майна йому нічого невідомо; свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що до смерті [PERSON] в сімї [PERSON] суперечок, щодо майна чи грошей, ніколи не було, автомобіль «Москвич», який у них був, вони подарували своєму сину [PERSON], тобто позивачеві, при його одруженні, а куди подівся автомобіль «Ніва», який також був куплений подружжям [PERSON], їй невідомо. Подружжя [PERSON] один будинок побудували, в якому Малініна Іванівна зараз і проживає, а другий купили для своєї доньки, однак вона померла і вони цей будинок продали; свідок [PERSON] суду повідомив, що в грудні минулого року власним автомобілем КАМАЗ, на прохання Діми, тобто представника відповідачки, перевозив дрова, вже колоті, з господарства Малініни Іванівни в смт.Окни, до будинку де проживає Діма. Всього було «зроблено дві ходки» і перевезено біля 12 складометрів дров, так як їх накидали розсипом; згідно свідоцтва про смерть серії І-ЖД №345394 від 17.09.2013р., повторного свідоцтва про смерть серії І-ЖД №397068 від 10.12.2014р., виданого Відділом державної реєстрації цивільного стану реєстраційної служби по Красноокнянському району Котовського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, та заповіту від 03.11.2009р., посвідченого посадовою особою Дубівської сільської ради, Красноокнянського району Одеської області, [PERSON], який помер 12.09.2013р., все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде йому належати на день смерті і на що він за законом має право, в тому числі житловий будинок і земельну ділянку, розміром 6,19 (шість цілих і девятнадцять сотих)га., яка належала йому на підставі Державного акта на право власності за земельну ділянку серії ЯА №082167, виданого Красноокнянською райдержадміністрацією 16.11.2004р., заповів [PERSON]; /ар.сп. 7, 13, 66, 95, 98, 137 т.1 / із свідоцтва про народження серії І-ЯК №357613 від 21.02.1968р., повторного свідоцтва про народження серії І-ЖД №415750 від 10.12.2014р., свідоцтва про одруження серії І-УР №517187 від 12.02.1960р., виданих Дубівською сільською радою, Красноокнянського району Одеської області, та паспортів сторін вбачається, що відповідачка і, нині покійний, [PERSON] з грудня 1960 року перебували в зареєстрованому шлюбі, під час якого у них народився син [PERSON], тобто позивач; /ар.сп.8-12, 65, 67-68, 96-97 т.1/ письмовим розясненням №2868/02-14/537-2013 від 29.12.2015р., на імя позивача, державний нотаріус Великомихайлівської районної державної нотаріальної контори Одеської області [PERSON] повідомила про відкриття спадкової справи №537/2013, після смерті [PERSON], та неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок за адресою: с.Дубове, вул.Долинянська, буд.16, Красноокнянського району та присадибну ділянку за цією ж адресою, а також автомобіль АЗЛК 2140, 1979 року випуску, у звязку з тим, що титульним власником зазначеного майна є [PERSON]. Зазначена нерухомість набута в період зареєстрованого шлюбу та з правовстановлюючих документів неможливо встановити факт, що нерухоме майно було спільною сумісною власністю подружжя та виділити частку померлого у зазначеному майні неможливо через відсутність згоди пережившого подружжя (ст.71 Цивільного кодексу України). Видати свідоцтво про право власності на спільне сумісне майно, нажите в період зареєстрованого шлюбу дружині спадкодавця [PERSON] неможливо через відсутність у спадковій справі документів, які підтверджують належність спадкового майна спадкодавцю, а тому рекомендовано звернутись до суду з заявою про встановлення факту належності нерухомого майна спадкодавцю на праві спільної сумісної власності та визнати право власності шляхом поділу майна, так як існують спірні питання між спадкоємцями; /ар.сп. 14 т.1 / листом від 04.12.2015р., на імя позивача, ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовив в наданні інформації по рахункам [PERSON], оскільки згідно ст.60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним при наданні послуг банку, є банківською таємницею, а відповідно до ст.62 згаданого Закону особа, яка звернулась до банку із зазначеною вимогою, не входить у коло осіб, яким банк має право розкрити таку інформацію; /ар.сп. 15 т.1 / постановою від 02.02.2016р. державним нотаріусом Великомихайлівської районної державної нотаріальної контори Одеської області [PERSON] відмовлено в видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON], померлого 12.09.2013р., так як заповідалось усе майно, де б воно не було і з чого б не складалося, а з наявних у спадковій справі документів встановити склад спадкового майна неможливо, так як спадкоємець [PERSON] наполягає на виділенні частки померлого з спільної сумісної власності, нажитої подружжям за період зареєстрованого шлюбу, з майна, в тому числі грошових вкладів, належних подружжю на день смерті спадкодавця, титульним власником якого є переживша дружина померлого [PERSON], яка відмовляється надати оригінали документів на майно, нажите в шлюбі, тобто між спадкоємцями виник спір; /ар.сп. 24 т.1 / листом від 01.09.2015р., на імя відповідачки, Великомихайлівська районна державна нотаріальна контора Одеської області повідомила про відкриття спадкової справи №537/2013 після смерті [PERSON] та неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно, а тому рекомендувала звернутись до суду; /ар.сп. 63, 94 т.1 / заявою від 04.06.2015р., посвідченою секретарем Дубівської сільської ради Красноокнянського району Одеської області та зареєстрованої в реєстрі за №13, відповідачка звернулась в державну нотаріальну контору з проханням видати Свідоцтво на право на спадщину за законом на спадкове майно та Свідоцтво на право власності на 1/2 частку в спільному майні подружжя (земельну ділянку площею 6,19га., кадастровий номер:5123181700:002:0057; житловий будинок; автомобіль марки ВАЗ 2121; грошові заощадження), яке залишилось після смерті її чоловіка [PERSON], померлого 12.09.2013р., повідомивши, що спадкове майно вона прийняла та, що, станом на 25.05.2015р., крім неї є інші спадкоємці: [PERSON];/ар.сп.64,91-93т.1 / згідно пенсійного посвідчення №108368 від 25.01.1995р., виданого Красноокнянським УПФУ в Одеській області, [PERSON] пенсія призначена за віком; /ар.сп. 90 т.1 / розпорядженням Красноокнянської райдержадміністрації Одеської області від 18.12.2003р. №464/А-2003 було затверджено матеріали жеребкування і технічну документацію зі складання державних актів на право приватної власності на землю громадянам власникам сертифікатів членам колишнього КСП «Куйбишева» на території Дубівської сільської ради Красноокнянського району Одеської області та видано державні акти на право приватної власності на землю; /ар.сп. 99 т.1 / відповідно до довідки від 02.10.2015р. №31-1517-0.13-113/15-15, виданої Відділом Держгеокадастру у Красноокнянському районі Одеської області, на імя [PERSON] дійсно видавався державний акт на право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва серії ЯА №082167 на території Дубівської сільської ради, акт зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право постійного користування землею, договорів оренди землі №28 від 16.11.2004р., кадастровий номер 5123181700:01:002:0057; /ар.сп. 100 т.1 / із реєстраційних карток транспортних засобів, зареєстрованих за гр.[PERSON], мешканцем с.Дубове Красноокнянського району, наданих Центром надання послуг Управління Державтоінспекції ГУ МВС України в Одеській області 24.09.2015р., вбачається, що 16.03.2001р. за ним був зареєстрований автомобіль ВАЗ-2121 держ.номер 95721ОД, №двиг.21211748778, кузов ХТА212100М0850578; /ар.сп. 101 т.1 / в довідці №289 від 12.09.2014р., виданої виконкомом Дубівської сільської ради Красноокнянського району Одеської області, та у витягу з господарських книг вказаної сільської ради вказано, що згідно записам в погосподарських книгах вказаної сільської ради, в будинку, де на вказаний час зареєстровані [PERSON] та [PERSON], в період з 1964 по 2015 роки, були зареєстровані: [PERSON], 1935р. народження, - голова домогосподарства до 12.09.2013р. (помер), [PERSON], 1939р. народження, фактично проживала, але зареєстрована в іншому господарстві голова домогосподарства з 13.09.2013р., [PERSON], 1968р. народження, зареєстрований, але проживає в смт.Красні Окни; /ар.сп. 102-104, 141-142 т.1 / відповідно до технічного паспорту на одноквартирний (садибний) житловий будинок (інвентарний номер 7935) в с.Дубове Красноокнянського району Одеської області, власником якого, як зазначено, був [PERSON], побудований в 1963-1965р.р. та в 1970-1975р.р., складається із двох кімнат, кухні, коридору та веранди, загальною площею 59,00м.; /ар.сп. 105-110 т.1 / у висновку №862 від 30.10.2013р. експертного автотоварознавчого дослідження з оцінки транспортного засобу зазначено, що ринкова вартість автомобіля (колісного транспортного засобу) ВАЗ-2121, ідентифікаційний номер (VIN) ХТА212100М0850578, реєстраційний номер 95721ОА, власником якого був, нині померлий, [PERSON], на вказаний час склала 20 026,50грн.; /ар.сп. 131-134 т.1 / згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу VIN ХТА212100М0850578, реєстраційний номер 95721ОА, марки ВАЗ-2121, 1991 року випуску, його власником був [PERSON]; /ар.сп. 135 т.1 / згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу реєстраційний номер 36359ОА, марки АЗЛК 2140, 1979 року випуску, його власником була [PERSON]; /ар.сп. 136 т.1 / відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку від 24.03.2010р., виданого Дубівською сільською радою та Відділом Держкомзему у Красноокнянському районі, [PERSON] є власником присадибної ділянки, площею 0,1943га., яка розташована в с.Дубове, вул.Долинянська, 16, Красноокнянського району Одеської області; /ар.сп. 138 т.1 / із довідки ТВБВ №10015/0477 філії-Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» за вих..№2 від 25.01.2016р. видно, що на рахунках №915510566 та №915510538, відкритих 01.06.1997р. на імя [PERSON], який помер 12.09.2013р., знаходяться кошти в сумі 219,45грн. та 3 150,00грн., відповідно, тобто загалом 3 369,45грн., без наявності заповідального розпорядження; /ар.сп. 140 т1 / довідками №№69, 70 від 28.03.2016р., виданими СВК «Ягорлик» с.Ткаченка, Красноокнянського району Одеської області (правонаступника колгоспу-КСП ім.Куйбишева), підтверджено, що відповідно до ст.8 Указу Президента України від 08.08.1996р. №720 «Про порядок паювання земель переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», [PERSON] виділено земельну частку (пай) в розмірі 6,19га. ([PERSON] №ЯА №082167 виданий 16.11.2004р. кадастровий номер 5123181700:01:002:0057), а згідно Положення про паювання майна колишнього колективного сільськогосподарського підприємства ім.Куйбишева, затвердженого загальними зборами 17.02.2000р., йому виділено майновий пай вартістю 12 778 пайових гривень. Видано в натурі 3 848 пайових гривень, залишок майнового паю становить на 01.03.2016р. 8 930 пайових гривень; /ар.сп. 143-145 т.1 / відповідно до свідоцтво про забудову садиби в сільській місцевості Української РСР та виписки з рішення Котовської районної [PERSON] депутатів трудящих №85 від 28.03.1966р., [PERSON], на підставі постанови загальних зборів колгоспу ім.Куйбишева, було дозволено будівництво житлового будинку в с.Дубово; /ар.сп. 146-147 т.1 / із витягу №15-01-12/226 від 04.03.2014р. з технічної документації, виданого Відділом Держземагентства у Красноокнянському районі Одеської області, вбачається, що нормативно грошова оцінка земельної ділянки 5123181700:01:002:0057, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,1901га., що знаходиться на території Дубівської сільської ради, Красноокнянського району Одеської області, та належала [PERSON] (нині померлий) складала 120 916,53грн.; /ар.сп. 148 т.1 / із розписки [PERSON] від 27.08.2011р. видно, що у вказаний день вона передала [PERSON] (тисячу доларів) та зобовязалась передати до кінця року (грудень 2011р.) одну тисячу доларів (1 000S), що підтверджує факт розрахунку за придбаний житловий будинок; /ар.сп. 149 т.1 / згідно договору купівлі-продажу від 24.03.1994р., посвідченого державним нотаріусом Великомихайлівської нотаріальної контори [PERSON], [PERSON] купила у [PERSON] житловий будинок, розташований в с.Дубове, Красноокнянського району Одеської області, який 26.03.1994р. зареєстрований в Дубівській сільській раді за покупцем по особовому рахунку №18 погосподарська книга №1; /ар.сп. 150-153 т.1 / відповідно до договору купівлі-продажу від 09.08.2007р., посвідченого приватним нотаріусом Красноокнянського районного нотаріального округу, Одеської області [PERSON], [PERSON] купив у [PERSON], яка діяла від імені [PERSON], будинковолодіння №17, розташоване по вул.Карла Маркса, смт.Красні Окни, Красноокнянського району Одеської області, належне [PERSON], за суму 5 000,00грн.; /ар.сп. 165-166 т.1 / в спадковій справі №537/2013 Великомихайлівської районної державної нотаріальної контори, відкритій 26.11.2013р. після смерті [PERSON], смерть якого настала 12.09.2013р. знаходяться наступні документи: заява [PERSON] від 26.11.2013р. (надійшла о 13год. 50хв.), про прийняття спадщини померлого 12.09.2013р. [PERSON], яка складається із: земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 6,19га., що розташована на території Дубівської сільської ради, житлового будинку з господарськими прибудовами, автомобіля ВАЗ-2121, грошових заощаджень в ТВБВ «Ощадбанк» (Красноокнянське відділення), Приватбанк і майнового паю, та видачу свідоцтва про право власності за заповітом; заява [PERSON] від 05.12.2013р. про прийняття спадщини померлого 12.09.2013р. її чоловіка [PERSON], яка складається із: земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 6,19га., що розташована на території Дубівської сільської ради, житлового будинку з господарськими прибудовами, автомобіля ВАЗ-2121, грошових заощаджень в ТВБВ «Ощадбанк» (Красноокнянське відділення), Приватбанк і майнового паю, та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом; свідоцтво про смерть від 17.09.2013р. Серії І-ЖД №345394, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Красноокнянському району Котовського міжрайонного управління юстиції Одеської області, згідно якого [PERSON] помер 12.09.2013р., у віці 77 років, в с.Дубове, Красноокнянського району Одеської області; заповіт від 03.11.2009р., посвідчений секретарем Дубівської сільської ради та зареєстрований в реєстрі за №53, відповідно до якого [PERSON], 05.10.1935р. народження, все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом має право, в тому числі житловий будинок і земельну ділянку, розміром 6,19га., заповів [PERSON]; витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі №40645833 від 22.06.2015р., згідно якого спадкова справа, номер у спадковому реєстрі 55378235, номер у нотаріуса 537/2013, спадкодавцем по якій є [PERSON], що помер 12.09.2013р., зареєстрована 26.11.2013р. о 16год. 14хв.; заява [PERSON] від 27.03.2014р. (додаткова) про прийняття спадщини померлого 12.09.2013р. її чоловіка [PERSON], яка складається із: житлового будинку, земельної ділянки сільськогосподарського призначення, автомобіля ВАЗ-2121, грошових вкладів, та видачу свідоцтва про право на спільне сумісне майно, нажите в період зареєстрованого шлюбу та свідоцтво на обовязкову частку у спадщині на вказане майно; письмове розяснення державного нотаріуса Великомихайлівської районної державної нотаріальної контори Одеської області [PERSON] №2868/02-14/537-2013 від 29.12.2015р., зміст якого викладений вище; постанова державного нотаріуса Великомихайлівської районної державної нотаріальної контори Одеської області [PERSON]С від 02.02.2016р., про відмову у вчиненні нотаріальної дії, зміст якої також викладений вище; /ар.сп. 170-178 т.1 / із [PERSON] з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (кадастровий номер 5123181700:02:001:0063), розташованої в с.Дубове, вул.Долинянська, 16, Дубівської сільської ради, Красноокнянського району Одеської області (присадибна ділянка), наданої Відділом Держгеокадастру у Красноокнянському районі Одеської області на ухвалу суду від 31.03.2016р. про витребування доказів, вбачається, що станом на 05.04.2016р. вона складає 69 783,50грн.; /ар.сп. 160, 180-181 т.1 / із наданих ПАТ КБ «Приватбанк» документів, на ухвалу суду від 22.02.2016р. про витребування доказів, видно, що на карткових та депозитних рахунках на імя [PERSON], станом на 12.09.2013р., тобто на день відкриття спадщини, знаходилось 20 667,47грн. та 599,90доларів США, а на карткових та допозитних рахунках самого спадкодавця, знаходилось 28 639,65грн.; /ар.сп. 42, 182-251 т.1 / на ухвалу суду від 24.03.2016р. про витребування доказів, ПАТ «[PERSON] ощадний банк України», в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк», повідомив про відсутність, станом на 05.04.2016р, карткових та депозитних рахунків, відкритих [PERSON], 05.04.1935р.народження, який мешкав в с.Дубове Красноокнянського району Одеської області, та помер 12.09.2013р.; /ар.сп. 114, 255 т.1 / рішенням Красноокнянського районного суду Одеської області від 22.12.2015р., по справі №506/792/15-ц (провадження №2/506/299/15), яке ніким не оскаржувалось, в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON], про визначення ідеальної частки у спільному майні подружжя, відмовлено повністю, оскільки у спадковій справі №537/2013, відкритій Великомихайлівською районною державною нотаріальною конторою Одеської обл.26.11.2013р. після смерті [PERSON], на час розгляду вказаної цивільної справи, були відсутні відомості про видачу свідоцтва про право на спадщину або обґрунтовану відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину; /ар. 91-92 сп.№506/792/15-ц / із матеріалів кримінального провадження №12015160350000460 від 30.09.2015р. видно, що 15.10.2015р. зазначене кримінальне провадження було закрите, в звязку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, оскільки заява [PERSON] від 29.09.2015р. про те, що 28.09.2015р. біля 10:00год. вона була побита власним сином [PERSON] не підтвердилась, так як виявлені тілесні ушкодження могли також виникнути при падінні; /ар.сп. 14-18 т.2 / надані СВК «Ягорлик» Красноокнянського району Одеської області документи підтверджують, що після смерті [PERSON] орендну плату по земельному паю отримував його син [PERSON], тобто позивач; /ар.сп. 19-32 т.2 / згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №11-2016 від 25.05.2016р., складеного судовим експертом [PERSON] (свідоцтво №1070 від 29.12.2006р.), вартість житлового будинку, господарчих будівель та споруд по вулиці Долинянській, 16, в с.Дубово Красноокнянського району Одеської області, власником якого відповідно до договору купівлі-продажу є [PERSON], складає 46 301грн., яка визначена порівняльним підходом; /ар.сп. 33-60 т.2 / по заявам [PERSON], щодо фактів крадіжок з домогосподарства по вул.Долинянській 13, с.Дубове, вчинених [PERSON], про які йшлося в клопотанні сторони відповідача від 12.07.2016р., Котовська місцева прокуратура повідомила, що заяви [PERSON] від 07.09.2015р. та від 29.09.2015р. скеровано до Красноокнянського РВ ГУМВС України в Одеській області, у порядку ст.7 Закону України «Про звернення громадян»; /ар.сп. 63, 169 т.2 / відповідно до висновку експертного дослідження №12-2016 від 25.05.2016р. за заявою [PERSON], складеного судовим експертом [PERSON] (свідоцтво №1070 від 29.12.2006р.), вартість житлового будинку, господарчих будівель та споруд в с.Дубово Красноокнянського району Одеської області, що знаходиться в користуванні [PERSON], складає 36 803грн., яка визначена порівняльним підходом; /ар.сп. 71-94 т.2 / із довідок Красноокнянської центральної районної лікарні від 30.03.2016р. та від 28.06.2016р. вбачається, що відповідачка [PERSON] перебуває на диспансерному обліку у лікарів терапевта та невропатолога з приводу багатьох хронічних хвороб, в то числі гіпертонії 2-ї стадії та інших; /ар.сп. 161-163 т.2 / в наданій стороною позивача записній книжці, яка судячи з її стану використовується тривалий час, окрім великої кількості записаних телефонів, наявні також записи даних про реалізацію молока, однак відсутні параметри, по яких можливе встановлення періоду реалізації та загальної кількості реалізованого молока; /ар.сп.164 т.2/ із Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 02.11.2015р. №46725436 видно, що [PERSON] з 05.09.2014р. є одноосібним приватним власником земельної ділянки, кадастровий номер 5123181700:01:002:0255, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Дубівської сільської ради, Красноокнянського (Окнянського) району Одеської області; /ар.сп. 165 т.2 / в трудовій книжці колгоспника №127, виданій 31.12.1966р. колгоспом ім.Куйбишева Дубівської сільської ради, Красноокнянського району Одеської області, наявні записи про те, що її власник [PERSON] розпочав свою трудову діяльність в 1947 році, тобто у віці 12 років, а завершив в 2006 році, тобто у віці 71 року; /ар.сп. 166 т.2 / із наданої стороною позивача квитанції до прибуткового касового ордера №20 від 08.08.2014р., виданого ТОВ «Сервіс ЛТД», вбачається, що [PERSON] здійснив оплату за гранітний памятник в сумі 3 500,00грн., тобто за надгробний памятник на могилі батька; /ар.сп. 167 т.2 / ч.1 ст.6 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» від 04.11.1950р. проголошено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру; ч.1 та п.1 ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права; згідно ч.3 ст.З68 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом; ч.2 ст.370 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду; відповідно до ч.2 ст.372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом; ст.1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); згідно ч.1 ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом; ч.1 ст.1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не принилися внаслідок його смерті; ч.ч.1, 3 ст.1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування, яке виникає у день відкриття спадщини, мають особи, визначені у заповіті; відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення; ч.ч.1, 2 ст.1226 ЦК України передбачено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах і субєкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі; згідно ч.2 ст.1228 ЦК України, право на вклад входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним; ч.ч.1,3 ст.1235 ЦК України визначено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кількох фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин, але заповідач не може позбавити права на спадкування осіб, які мають право на обовязкову частку у спадщині; ч.2 ст.1236 ЦК України встановлено, що заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частки; ч.1 ст.1241 ЦК України передбачено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обовязкова частка); відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народження після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки; ч.3 ст.1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 вказаного кодексу, він не заявив про відмову від неї; згідно ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; ч.2 ст.1279 ЦК України передбачено, що спадкоємці, які разом зі спадкодавцем були співвласниками майна, мають переважне право перед іншими спадкоємцями на виділ їм у натурі цього майна, у межах їхньої частки у спадщині, якщо це не порушує інтересів інших спадкоємців, що мають істотне значення; ст.60 Сімейного кодексу України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу), а тому вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя; відповідно до ч.1 ст.61 Сімейного кодексу України, обєктом прав спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту; ч.ч.1,2 ст.65 Сімейного кодексу України визначено, що дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою, і при укладанні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя; згідно ч.2 ст.67 Сімейного кодексу України, дружина, чоловік мають право скласти заповіт на свою частку у праві спільної сумісної власності подружжя до її визначення та виділу в натурі; ч.1 ст.70 Сімейного кодексу України встановлено, що у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором; ст.60 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус або в сільських населених пунктах посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, за місцем відкриття спадщини за заявою спадкоємців або за повідомленням підприємств, установ, організацій, громадян, або на підставі рішення суду про оголошення фізичної особи померлою чи за своєю власною ініціативою вживає заходів до охорони спадкового майна, коли це потрібно в інтересах спадкоємців, відказоодержувачів, кредиторів або держави; відповідно до ст.61 Закону України «Про нотаріат», для охорони спадкового майна нотаріуси та посадові особи органів місцевого самоврядування провадять опис майна і передають його на зберігання спадкоємцям або іншим особам; ст.65 Закону України «Про нотаріат» визначено, що охорона спадкового майна триває до прийняття спадщини всіма спадкоємцями, а якщо її не прийнято до закінчення строку, встановленого цивільним законодаством України для прийняття спадщини. Таким чином, до спільного сумісного майна подружжя [PERSON] [PERSON] та Малініни Іванівни, станом на час смерті спадкодавця, слід віднести: житловий будинок №13 по вул.Долинянській в с.Дубове, який був збудований подружжям під час шлюбу у відповідності з діючими на той час нормативно-правовими актами, автомобіль ВАЗ-2121, куплений ними під час шлюбу, грошові кошти на банківських рахунках обох із подружжя, а також рухоме майно (дрова (пиляні та колоті) обємом 12 складометрів, холодильник марки «NORD», два дивани, шафу, чотири ліжка панцерні з матрасами, сервант столовий, трюмо, шість столів, дві софи, шість стільців, один телевізор, шість металевих бочок, дві металеві драбини, одну металеву годівницю, для домашніх тварин, три подушки, господарський та слюсарний інструмент, а також три кубічних метра дошок та бруса) загальною вартістю 24 400,00грн., наявність яких підтверджена в судовому засіданні сторонами та дослідженими судом доказами (допитом свідків). Натомість, інше рухоме майно (автомобіль АЗЛК-2140, кобила, корова, підводи, шифер, кукурудза, домашнє вино, молоко та інше), не можуть бути включені до спільного сумісного майна подружжя, оскільки частина його була продана за життя спадкодавця, а наявність іншої частини рухомого майна, на день смерті спадкодавця, стороною позивача недоведена, так як належного опису майна суду не надано, а твердження позивача про ухиляння відповідачки та посадової особи органу місцевого самоврядування від його складання жодним доказом не підтверджена. Окрім того, житлові будинки по вул.Долинянській 16 в с.Дубове та по вул.Карла Маркса 17 в смт.Красні Окни не можуть бути віднесенні до вказаної категорії майна, виходячи з того, що перший був фактично проданий за життя спадкодавця, а другий, хоча і був куплений при фінансовій підтримці покійного, однак придбаний для онука, з чим погоджувались на той час всі члени родини, оскільки угоду про купівлю-продаж будинку, саме для онука, ніхто не оспорював. Водночас, земельна ділянка площею 6,1901га., для сільськогосподарського виробництва, залишок майнового паю колишнього КСП ім.Куйбишева та земельна ділянка площею 0,1943га., для обслуговування житлового будинку (присадибна ділянка), не являються спільним майном подружжя, оскільки набуті спадкодавцем та його дружиною в результаті приватизації, а не в звязку з укладенням інших цивільно-правових угод. Виходячи з наведеного, ідеальні частки майна сторонам у справі мають бути визначені наступним чином: позивачеві, як спадкоємцю за заповітом, у розмірі 3/4 частини особистої приватної власності спадкодавця та у розмірі 3/8 частини спільної сумісної власності подружжя; а відповідачці, як співвласниці спільної сумісної власності подружжя та спадкоємиці обовязкової частки спадщини, в розмірі 1/4 частини особистої приватної власності спадкодавця та у розмірі 5/8 частини спільної сумісної власності подружжя. При визначені реальних часток майна для сторін у справі, суд, при частковому перерозподілі спадкового та спільного майна подружжя, враховує розмір та вартість їх ідеальних часток, перебування майна у фактичному володінні та користуванні (житловим будинком №13 по вул.Долинянській в с.Дубове користується відповідачка, автомобіль ВАЗ-2121 перебуває у володінні позивача, значна частка земельної ділянки площею 6,1901га. має належати позивачеві), а також характер відносин між сторонами у справі, що склалися після смерті спадкодавця (взаємна ворожість та озлобленість, а також принципове небажання знайти компроміс у виниклому спорі). На думку суду, саме таке рішення буде відповідати ч.1 ст.6 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» та прецедентній практиці Європейського суду з прав людини, щодо справедливого розгляду справи та належного захисту прав і основоположних свобод людини. Водночас, надані позивачем банківські квитанції, про отримання представником відповідачки (онуком) із банківського рахунку спадкоємця (дідуся), за життя останнього, коштів, а також про оплату навчання онука в державному навчальному закладі, як і посвідчення про отримання спадкоємцем в 1986 році медалі «Ветеран праці», суд не може взяти до уваги, оскільки довголітня добросовістна праця спадкодавця на виробництві та виявлена ним, при житті, турбота про свого онука, не може впливати на поділ його спадкового майна. /ар.сп. 174-176 ч.2 / Крім того, надані також позивачем лист ПАТ КБ «ПриватБанк» від 13.12.2013р. №20.1.0.0.0/7-20131206/2861, адресований Великомихайлівській державній нотаріальній конторі, та довідка вказаного Банку від 04.02.2015р. №2124030, про залишки коштів на рахунках спадкодавця, суд залишає поза увагою, виходячи з того, що сума коштів на рахунках зазначена не на дату смерті останнього, а на інший час. /ар.сп. 178-179 т.2 / Також, надану представником відповідачки Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна №57717147 від 19.04.2016р., щодо наявності у одноосібній власності позивача, з 09.12.2011р., однокімнатної квартири у м.Одесі, суд, при розподілі спадщини, не може взяти до уваги, однак, з урахуванням пояснень представника відповідачки (виручені кошти від продажу житлового будинку по вул.Долинянській 16 в с.Дубове були передані позивачеві для використання на купівлю вказаної квартири), розцінює її як намагання сторони відповідача довести, що спадкодавець, при житті, разом зі своєю дружиною намагались допомагати і іншим членам своєї родини, в тому числі і позивачеві. /ар.сп. 182 т.2 / На підставі ч.1 ст.6 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», ст.ст.16 ч.1, ч.2 п.1, 368 ч.3, 370 ч.2, 372 ч.2, 1216, 1217 ч.1, 1218 ч.1, 1223 ч.ч.1,3, 1125 ч.1, 1226 ч.ч.1,2, 1228 ч.2, 1235 ч.ч.1,3, 1236 ч.2, 1241 ч.1, 1261 ч.1, 1268 ч.3, 1270 ч.1, 1279 ч.2 Цивільного кодексу України, ст.ст.60, 61 ч.1, 1268 ч.3, 1270 ч.1, 1279 ч.2 Сімейного кодексу України, ст.ст.60, 61, 65 Закону України «Про нотаріат», та

Outcome: partial