Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

Директор Товариства з обмеженою відповідальністю ВЕНДОР-ФІНАНС звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про стягнення 22 258,04 грн. заборгованості за договором №ІФ01-00113/Д+ про надання фінансового кредиту від 24.03.2017 року, стягнення судових витрат в розмірі 1 762,00 грн., посилаючись на те, що відповідачка отримала в позивача кредит в розмірі 6 000,00 грн. Згідно із договором відповідачка зобовязувалася повернути наданий їй кредит у розмірі 6 000,00 грн.; здійснювати погашення кредиту та процентів єдиним платежем в розмірі 1 351,59 грн. відповідно до Графіку внесків за кредитним договором, в тому числі сплачувати проценти за користування кредтому розмірі 240% річних. Кінцевим терміном повернення кредитних коштів є 24.03.2018 року. Одержання коштів позичальником підтверджується видатковим касовим ордером від 24.03.2017 року. Натомість позичальником не виконано умови договору, не сплачувались проценти та не погашався кредит. Востанє тіло кредиту погашалось ще в грудні 2017 року. Сума неповерненого тіла кредиту складає 5 848,00 грн. Заборгованість по процентах, нарахованитх на фактичний залишок заборгованості за кредитом, станом на 01.08.2018 року, складає 16 010,04 грн. Також за порушення зобовязань згідно п.4.1 договору нараховано штрафні санкції у вигляді 100,00 грн. штрафу за кожен випадок порушення умов договору. Заборговність по штрафним санкціям складає 400,00 грн. Всього заборгованість відповідача станом на 01.08.2018 року складає 22 258,04 грн., яку банк просить суд стягнути з останньої. Представник позивача в судове засідання не зявився, попередньо подав до суду заяву, відповідно до якої просив розгляд справи здійснювати без його участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с.22). Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про причину неявки суд не повідомила, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 20). З урахуванням думки представника позивача та положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору внаслідок чого банк позивається про його відновлення шляхом стягнення з боржника заборгованості за кредитним договором. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. Судом встановлено, що 20.03.2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕНДОР-ФІНАНС» та [PERSON] було укладено договір №ІФ01-00113/Д+ про надання фінансового кредиту. Відповідно до п.п.1.1-1.5 даного договору кредитодавець зобовязується надати позичальнику, а позичальник зобовязується прийняти, належним чином використати та повернути кредитодавцю кредитні кошти; кредитні кошти надаються в сумі 6 000,00 грн.; за користування кредитними коштами позичальник сплачує кредитодавцю плату в розмірі 5% в тиждень від суми наданого кредиту; кредитні кошти надаються строком на 12 місяців, а саме з 24.03.2017 року по 24.03.2018 року (а.с.4, 5). З видаткового касового ордеру від 24.03.2017 року вбачається, що на підставі договору №ІФ01-00113/Д+ про надання фінансового кредиту відповідачка отримала кредит у розмірі 6 000,00 грн. (а.с.6). П.2.2 договору №ІФ01-00113/Д+ про надання фінансового кредиту передбачено, що кредитні кошти та проценти за користування кредитом повертаються позичальником у касу або на рахунок кредитодавця в строки відповідно до графіку внесків за кредитним договором єдиним платежем, що становить суму не менше 1 351,59 грн., яка включає в себе розмір отриманих коштів та проценти за відповідний період. Відповідно до п.4.1 договору в разі несвоєчасної сплати позичальником «єдиного платежу» більше, ніж 1 дня від дати , визначеної в п.2.2 цього догоовру, позичальник сплачує кредитодавцю штраф у розмірі 100 гривень за кожен факт порушення умов договору. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. Позивачем станом на 01.08.2018 року проведено розрахунок заборгованості за договором №ІФ01-00113/Д+ про надання фінансового кредиту від 24.03.2017 року, відповідно до якого нараховано всю суму заборгованості відповідачки за кредитними зобов'язаннями в розмірі 22 258 грн.04 коп., з яких: заборгованість за кредитом в розмірі 5 848 грн. 00 коп., заборгованість по процентах за користування кредитом в розмірі 16 010 грн. 04 коп., штраф 400 грн. 00 коп. (а.с. 11). Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором відповідачкою не представлено суду. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених\~позовних\~вимог. Оскільки, позовні вимоги підлягають до повного задоволення, то з відповідачки також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 10, 20, 527, 530, 611, 612, 1054 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 81, 141 ЦПК України,

Outcome: approved