Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-11 00:00:00

В червні 2017 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона з 24 серпня 2013 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від сумісного проживання мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося через зловживання відповідачем алкогольними напоями, внаслідок чого між сторонами виникали сварки та скандали. Сторони фактично припинили шлюбні відносини, відновлювати які наміру не мають. Спільне життя та збереження сімї неможливе, суперечить її інтересам та інтересам їхньої дитини, тому просить задовольнити її вимоги. Неповнолітній син після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили розірвати шлюб. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти розірванню шлюбу не заперечував. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновків про наступне. Судом встановлено, що сторони 24 серпня 2013 року зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Старосинявського районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 28, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії 1-БВ № 113289, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Старосинявського районного управління юстиції у Хмельницькій області 24 серпня 2013 року. Сімейне життя між сторонами не склалось, шлюб існує формально. Причинами розпаду сімї стало зловживання відповідачем алкогольними напоями, несприйняття способу життя один одного, різні характери сторін та погляди на життя, відсутність між ними взаєморозуміння. Сторони фактично припинили шлюбні відносини, відновлювати які наміру не мають, сімейного бюджету не мають, спільного господарства не ведуть. На час розгляду справи про розірвання шлюбу майновий спір між сторонами відсутній. Після розірвання шлюбу неповнолітня дитина залишиться проживати біля позивачки. За змістом ст. 51 Конституції України, ст. 24, ч. ч. 3, 4 ст. 56\~СК України шлюб\~ґрунтується на\~вільній згоді\~жінки і\~чоловіка.\~Право кожного\~з подружжя\~припинити шлюбні\~відносини.Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи, що між сторонами тривалий час існують непорозуміння та суперечки, внаслідок чого склались неприязні відносини, подружні стосунки вони не підтримують, жити однією сімєю не бажають, суд прийшов до висновку, що подальше сімейне життя подружжя і збереження сімї стало неможливим та буде суперечити їхнім інтересам, та інтересам їхньої неповнолітньої дитини, а тому шлюб слід розірвати. Згідно ч. 2 ст. 114, абз. 2 ч. 3 ст. 115\~СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 704,80 грн.

Outcome: approved