Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

В січні 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, інфляційних втрат у розмірі 6 249 грн. 92 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 26.12.2007 року між Кредитною спілкою «Кредитний альянс» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 214/с, відповідно до якого кредитна спілка надала позичальнику кредитні кошти в розмірі 2 300 грн. 00 коп. на строк до 26.12.2008 року, а останній зобов'язався вчасно повернути суму кредиту шляхом внесення щомісячних платежів згідно узгодженого сторонами графіку, а також сплачувати проценти за користування ним в розмірі 48 % річних від суми залишку заборгованості за кредитом. Наслідками порушення умов договору в частині своєчасного виконання зобов'язань позичальником є сплата ним кредитній спілці підвищених відсотків (150 %), відповідно до п.4.1.5 кредитного договору. В порядку забезпечення виконання умов кредитного договору від 26.12.2007 року між кредитною спілкою та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки № 214/с від 26.12.2007 року, відповідно до якого останній взяв на себе зобов'язання відповідати по зобов'язанням відповідача [PERSON], які витікають з кредитного договору № 214/с від 26.12.2007 року в повному обсязі. 16.09.2013 року між Кредитною спілкою «Кредитний альянс» та [PERSON] було укладено договір № 02/13 про відступлення права вимоги та виконання зобов'язань, за яким останній було відступлено право грошової вимоги до [PERSON], що виникли з кредитного договору № 214/с від 26.12.2007 року. Позичальник умови договору в частині вчасного повернення кредиту та сплати процентів за користування ним належним чином не виконував, в зв'язку з чим станом на 16.09.2013 року виникла заборгованість по кредитному договору в розмірі 6 233 грн. 63 коп. та складається з: - заборгованості за кредитом у розмірі 1 474 грн. 41 коп.; - заборгованості за процентами в розмірі 4 759 грн. 22 коп. Крім того, позивач просила стягнути з відповідачів інфляційні втрати за порушення умов договору в розмірі 16 грн. 29 коп. Враховуючи вказані обставини, позивач просила стягнути вищевказану заборгованість з відповідачів в солідарному порядку, а також вирішити питання про повернення понесених судових витрат. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, надали пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Так, ст. 14 ЦК України встановлено, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, а також внести інші передбачені договором платежі. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ст. 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів або чергової її частини він не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання та повинен сплатити суму боргу в розмірі, передбаченому договором. Крім цього, положення ст.ст. 546, 548-551, 553-554 ЦК України вказують на те, що сторони зобов'язання можуть домовитися про забезпечення його виконання. Виконання зобов'язання забезпечується неустойкою (штрафом, пенею), порядок та форма забезпечення встановлюється в законі або договорі, а також порукою. Так, як вбачається з матеріалів справи, Кредитна спілка «Кредитний альянс» є юридичною особою, здійснює діяльність по залученню коштів та кредитуванню фізичних осіб (членів спілки). Діє на підставі Закону України «Про кредитні спілки» та затвердженого статуту. 26.12.2007 року між Кредитною спілкою «Кредитний альянс» та членом спілки [PERSON] був укладений кредитний договір № 214/с, в якому сторони узгодили всі його умови. Договір діє з моменту його укладення до повного виконання сторонами своїх зобов'язань. З договору та інших письмових доказів, що містяться в матеріалах справи вбачається те, що спілка зобов'язалася видати, а в подальшому видала позичальнику кредит на власні потреби в розмірі 2 300 грн. 00 коп. на строк до 26.12.2008 року, а останній зобов'язався вчасно повернути суму кредиту шляхом внесення щомісячних платежів згідно узгодженого графіку, а також сплачувати проценти в розмірі 48 % річних від залишку заборгованості за кредитом, а в разі порушення умов договору сплатити підвищені відсотки в розмірі 150 % річних. В порядку забезпечення виконання умов кредитного договору № 214/с від 26.12.2007 року між Кредитною спілкою «Кредитний альянс» та [PERSON] був укладений договір поруки № 214/с від 26.12.2007 року, відповідно до якого останній взяв на себе зобов'язання відповідати по зобов'язанням відповідача [PERSON], які витікають з кредитного договору № 214/с від 26.12.2007 року в повному обсязі. Починаючи з липня 2008 року відповідач [PERSON] неналежно виконував кредитні зобов'язання, в зв'язку з чим станом на 16.09.2013 року утворилося заборгованість за кредитним договором у розмірі 6 233 грн. 63 коп., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 1 474 грн. 41 коп., заборгованості за процентами в розмірі 4 759 грн. 22 коп. 16.09.2013 року між Кредитною спілкою «Кредитний альянс» та позивачем [PERSON] було укладено договір № 02/13 про відступлення права вимоги, відповідно до якого до нового кредитора перейшло право вимоги з боржника залишку заборгованості за кредитним договором, яка утворилася станом на 16.09.2013 року в розмірі 6 233 грн. 63 коп., а також щодо усіх інших платежів, обов'язок щодо сплати яких передбачений кредитним договором та чинним законодавством, в тому числі інфляційних втрат, відповідно до положень ч. 2 ст. 625 ЦК України , що становить 16 грн. 29 коп. Про відступлення права вимоги відповідачі були належним чином повідомлені. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 512 ЦК, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч.1 ст. 513 ЦК). Норми цивільного законодавства не місять будь-яких обмежень щодо відступлення права вимоги за кредитними договорами. Отже, позивач на законній правовій підставі набула прав нового кредитора та стягнення заборгованості відповідно до вимог ст. ст. 512, 526, 1054 ЦК України. За такого з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] належить до стягнення заборгованість за кредитом, інфляційні втрати у вищевказаних розмірах. Разом з тим, вирішуючи питання щодо вимог до поручителя суд виходить з наступного. Згідно із ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Із роз'яснень, що містяться у п. 24 постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року вбачається, що якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. З договору, укладеного 26.12.2007 року з поручителем, вбачається, що в них не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору поруки про його дію до припинення основного зобов'язання не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить ч. 1 ст.251 та ч.1 ст. 252 ЦК України. В такому разі підлягають застосуванню норм ч. 4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Строк дії кредитного зобов'язання закінчився 26.12.2008 року. Проте, протягом шести місяців від настання строку виконання основного зобов'язання кредитор не пред'явив вимоги до поручителя, а новий кредитор звернувся до суду з позовом лише в січні 2014 року, тому відсутні підстави для стягнення кредитної заборгованості з відповідача [PERSON] В силу ч.1 ст. 88 ЦПК України, Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» з відповідача на користь позивача належить до стягнення сплачений останнім при зверненні до суду судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп., а також судові витрати на правову допомогу в розмірі 1 500 грн. 00 коп., виходячи з участі особи, що надавала правову допомогу, в судовому засіданні так і поза ним.

Outcome: approved