Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

Державний виконавець відділу державної виконавчої служби Полонського районного управління юстиції Хмельницької області (далі відділ ДВС) Медведський А.А. звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження [PERSON] у праві виїзду за межі України до виконання покладених на нього зобов'язань по сплаті аліментів. В обґрунтування подання державний виконавець зазначав, що ним 26.08.2009 року відкрито виконавче провадження про стягнення із вказаної особи аліментів на користь [PERSON], про що боржника було повідомлено, проте останній вимог виконавчого документу не виконав, майно боржника, на яке можливо звернути стягнення не виявлено та добровільно він не виконую рішення суду, в зв`язку з чим станом на 01.12.2013 року утворилася заборгованість в сумі 14316 грн., що на думку автора подання підтверджує факт ухилення від виконання рішення суду, а тому є підстави обмежити [PERSON] у праві виїзду за межі України. В судове засідання державний виконавець не з'явився, подав заяву про розгляд подання без його участі. Дослідивши письмові матеріали, суд вважає, подання задоволенню не підлягає із наступних міркувань. Згідно ч.1, п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати заходи примусового виконання рішень, своєчасно та повно вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням. Відповідно до п.2 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» підставою для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон є випадок, якщо діють неврегульовані аліменти, договірні чи інші невиконанні зобов'язання - до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України. Як вбачається з матеріалів справи, а саме з подання державного виконавця Медведського А.А., на примусовому виконанні у відділі ДВС перебуває виконавчий лист № 2-207 від 30.01.2004 року, виданий Полонським районним судом, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів, по якому 26.08.2009 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Однак, до матеріалів подання додано копію виконавчого листа виданого 04.10.2012 року Полонським районним судом, з якого вбачається, що згідне рішення цього ж суду від 17.09.2012 року з [PERSON] на користь [PERSON] присуджено стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] в сумі по 343 грн. щомісячно, починаючи з 25.05.2012 року до досягнення дитиною повноліття. За наведених підстав суд приходить до висновку про ненадання державним виконавцем доказів, які б свідчили про ухилення [PERSON] від виконання зобов'язань з моменту відкриття виконавчого провадження та до звернення до суду з вказаним поданням і що державним виконавцем вчинено всі дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження» спрямовані на погашення боргу. Також суд зазначає, що законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон, не за сам факт невиконання зобов'язань, а саме за ухилення від цього, про що доказів держаним виконавцем не надано, а відтак підстави для обмеження боржника права на виїзд за кордон - відсутні.

Outcome: dismissed