Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-17 00:00:00

В червні 2018 року ПрАТ «Автотранспортна акціонерна співдружність «Славутич-Бориспіль», через свого уповноваженого представника, звернулося до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення майнової шкоди. Так, в позові представник ПрАТ «Автотранспортна акціонерна співдружність «Славутич-Бориспіль» зазначив, що 10 липня 2017 року близько 18 години 55 хвилин на території ПрАТ «Автотранспортна акціонерна співдружність «Славутич-Бориспіль» за адресою: Київська область, м.Бориспіль, вул.Володимира Момота,42, в результаті підпалу було знищено 2 автобуси марки «БОГДАН», що підтверджується актом про пожежу від 10.07.2017 року, складеного комісією у складі головного інспектора Бориспільського РВ ДСНС України у Київській області. Власником одного з автобусів марки «БОГДАН», реєстраційний № [NUMBER] , є позивач - ПрАТ «Автотранспортна акціонерна співдружність «Славутич-Бориспіль». За фактом умисного знищення майна, належного ПрАТ «Автотранспортна акціонерна співдружність «Славутич-Бориспіль» було внесено відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР за № 12017110100002053 за ч.2 ст.194 КК України. 03 жовтня 2017 року слідчим Бориспільського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Київській області Сорукуном М.О. було залучено ПрАТ «Автотранспортна акціонерна співдружність «Славутич-Бориспіль» потерпілим у кримінальному провадженні № 12017110100002053 та вручено пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого. Встановлено, що 10 липня 2017 року [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] вчинили пожежу на території ПрАТ «Автотранспортна акціонерна співдружність «Славутич-Бориспіль». Відповідно до відповіді на адвокатський запит Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області № 14472 від 21.08.2017 року було надано копії постанов по справі про адміністративні правопорушення. Відтак, батьки вищевказаних малолітніх осіб ( [PERSON] та [PERSON] ) були притягнуті до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП. Так, відповідно до постанови АА № 737732 від 17.07.2017 року по справі про адміністративне правопорушення було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП [PERSON] , та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 51 грн. Також, відповідно до постанови АА № 737731 від 18.07.2017 року по справі про адміністративне правопорушення було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.184 КУпАП [PERSON] , та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 102 грн. Вина малолітніх [PERSON] , [INFO] (законний представник - мати [PERSON] ) та [PERSON] , [INFO] (законний представник - мати [PERSON] ) доведена вищезазначеними доказами, крім цього, фактично [PERSON] та [PERSON] визнали вину, оскільки постанови по справі про адміністративне правопорушення не оскаржувалися та відповідачами були сплачені адміністративні стягнення у вигляді штрафу. Крім цього, шкода була завдана позивачу малолітніми особами в той час, коли вони не перебували під наглядом навчального закладу, відтак завдана шкода є саме наслідком несумлінного здійснення виховання та нагляду з боку відповідачів за своїми малолітніми дітьми. Відповідно до Висновку автотоварознавчого дослідження, складеного ПП «АВТО-ЕКСПРЕС», матеріальний збиток, завданий власникові автобуса Богдан А-091, реєстраційний № [NUMBER] , ПрАТ «Автотранспортна акціонерна співдружність «Славутич-Бориспіль», в результаті його пошкодження при пожежі, станом на дату дослідження 16 травня 2018 року склав 128 590,00 грн. З огляду на вище вказане позивач просить стягнути з відповідачів солідарно на свою користь майнову шкоду в сумі 128 590,00 грн., а також понесені судові витрати на оплату судового збору в сумі 1928,85 грн. та на оплату автотоварознавчого дослідження у сумі 1500,00 грн. Представник ПрАТ «Автотранспортна акціонерна співдружність «Славутич-Бориспіль» в судове засідання не з`явився. 02.11.2020 року на електронну адресу суду надіслав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила. Надала до суду відзив на позовну заяву (том 1 а.с.146-148), в якому зазначила, що події, що відбулися 10.07.2017 року на території позивача, у результаті яких, за даними позивача, йому було завдано майнової шкоди вказаного ним розміру, стали предметом досудового розслідування у рамках кримінального провадження №12017110100002053. При цьому, як на доказ, що свідчить про розмір завданої позивачу майнової останній посилається на Звіт автотоварознавчого дослідження колісного транспортного (КТЗ) автобуса Богдан А-091 реєстр. № [NUMBER] . Разом з тим, позивач не додав до позовної заяви та у подальшому за час існування провадження за його позовом, будь-якої інформації, яка свідчила б про хід досудового розслідування вказаного кримінального провадження, результати такого розслідування, наявність вироку суду тощо. На думку відповідача остаточний розмір майнової шкоди, якої зазнав позивач у результаті подій, що відбулися на його території 10.07.2017 року, про які він заявив як про злочин та був залучений у кримінальне провадження № 12017110100002053 як потерпілий, повинен бути встановлений виключно органом досудового слідства у ході вчинення слідчих дій під час здійснення кримінального провадження № 12017110100002053, де усі учасники провадження, враховуючи принцип змагальності сторін, мають певні права, виходячи з їх процесуального статусу у такому провадженні, у тому числі право збирати докази та заявляти клопотання щодо їх витребування для належної оцінки розміру завданої шкоди. Тобто, наданий позивачем Звіт на підтвердження розміру шкоди не є належним доказом відшкодування шкоди, завданої злочином. Крім того, позивач у своїй заяві про вчинення кримінального правопорушення зазначив, що з зображення камер відеоспостереження, які вій зобов`язується надати органу досудового розслідування, видно, що під час виникнення пожежі, у результаті якої постраждало його майно, саме чотири малолітні особи були присутніми на території позивача. Разом з тим, відповідачами у позовній заяві зазначено законних представників тільки двох малолітніх осіб. Відтак, залишаються невідомими наступні обставини подій 10.07.2017 року на території позивача: чому не притягнуті до адміністративної відповідальності законні представники ще двох осіб? - чи були взагалі встановлені особи таких малолітніх? -чи дійсно ті особи, про яких відсутня інформація у позовній заяві, були малолітніми? - яка ступінь вини таких осіб у настанні наслідків їх дій - завданні матеріальної школи позивачу. Відсутність відомостей щодо встановлення вищевикладених обставин не дозволяє об`єктивно визначити коло осіб, які можуть бути відповідачами у даній справі, що унеможливлює об`єктивний розгляд справи за позовною заявою. Такі відомості, з врахуванням заявленого позивачем розміру майнової шкоди, завданої подіями 10.07.2017 року, повинні бути також встановлені органом досудового розслідування у ході кримінального провадження. Згідно відповіді старшого слідчого СВ Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12017110100002053 триває та заплановано ряд слідчих дій, слідчим вживаються всі заходи для повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження. Будь-яка інформація щодо встановленого розміру матеріальної шкоди на запит адвоката надана не була, що свідчить про те, що розмір шкоди органом досудового розслідування ще не встановлювався. Відповідач [PERSON] зазначає, що належних доказів, які б підтверджували вину її сина - [PERSON] , [INFO] , позивачем не надано, а майнова шкода, завдана позивачу, має бути встановлена органом досудового розслідування в рамках кримінального провадження № 12017110100002053, а тому просить відмовити в задоволенні позову. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Чемерис І.В. в судовому засіданні також проти задоволення позову заперечував. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, відзив на позов не надали та про причини неявки суд не повідомили. Заслухавши відповідача [PERSON] , її представника, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За ч.ч.1, 2 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. У постанові пленуму ВСУ від 27.03.1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Відповідно до положень ст. 11 Загальної декларації прав людини від 1948 та п.2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 1950 року, які ратифіковані Україною, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Позивач не довів суду в даній цивільній справі за допомогою належних, допустимих і переконливих доказів, що матеріальну та моральну шкоду йому завдано саме від неправомірних дій лише двох малолітніх осіб [PERSON] та [PERSON] 17.07.2017 року та 18.07.2017 року батьків малолітніх [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] відповідно, притягнено до адміністративної відповідальності за ст.184 КУпАП та накладено адміністративні стягнення у виді штрафів (том 1 а.с.20,22). У вказаних постановах зазначено, що малолітні [PERSON] та [PERSON] вчинили пожежу на території ПрАТ «АТАСС-Бориспіль». Як вбачається з Витягу з кримінального провадження № 12017110100002053, 15.09.2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості на підставі ухвали слідчого судді № 1-кс/359/1473/2017 по факту умисного знищення майна, належного ПрАТ «АТАСС-Бориспіль», за попередньою кваліфікацією за ч.2 ст.194 КК України (том 1 а.с.14). Згідно відповіді старшого слідчого СВ Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області лейтенанта поліції Площенко О.С. досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12017110100002053 триває та заплановано ряд слідчих дій, слідчим вживаються всі заходи для повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження (том 1 а.с.150). Письмові пояснення малолітніх [PERSON] та [PERSON] (том 1 а.с.67-70), не можуть братися судом як доказ, оскільки доведення вини осіб в умисному знищенні або пошкодженні майна, вчинене шляхом підпалу, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, повинно проводитися відповідно до норм діючого кримінально-процесуального кодексу України. Згідно п. 2 постанови пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Докази повинні відповідати вимогам допустимості, тобто бути отримані в порядку, встановленому цим Кодексом, зокрема, суд зобов`язаний визнати недопустимими докази, які отримані від свідка, який надалі буде визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні (п.1 ч.3 ст.87 КПК України). Таким чином, позов приватного акціонерного товариства «Автотранспортна акціонерна співдружність «Славутич-Бориспіль» є передчасним, в зв`язку з чим підстави для його задоволення на даний час відсутні. При подачі позову до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1928,85 грн. (а.с.1), однак, враховуючи, що в задоволенні позовних вимог відмовлено, судові витрати, в тому числі і за проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 1500,00 грн., згідно вимог ст. 141 ЦПК України, не підлягають відшкодуванню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed