Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-11 00:00:00

В червні 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Пришивальницької сільської ради Фастівського району Київської області про визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю, мотивуючи позовні вимоги тим, що в 2018 році помер її чоловік [PERSON] , з яким вони були одружені з 1985 року. Житловий будинок по [ADDRESS] був збудований в 1964 році, а позивачем разом з чоловіком набутий в 1986 році, але правовстановлюючих документів на будинок вони не оформляли. З того періоду і до моменту смерті, чоловік позивача та вона сама були і є постійними користувачами житлового будинку. Також, в обслуговування будинку на правах землекористування їм було виділено земельну ділянку загальною площею 0,457 га. В березні 2019 року позивач звернулась до Фастівської райдержнотконтори Київської області щодо оформлення спадкових прав після смерті чоловіка, але їй було відмовлено в зв`язку з відсутністю будь-яких документів щодо оформлення спадкових справ після смерті чоловіка. Ухвалою судді від 14 червня 2019 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 01 серпня 2019 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник - адвокат Кашаєва С.А. підтримали вимоги позовної заяви, просили її задовольнити. Представником відповідача - Пришивальницькою сільською радою Фастівського району Київської області через канцелярію суду надано лист з проханням розглянути справу в їх відсутності, позов визнали. Вислухавши пояснення позивача та її представника, покази свідка, вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Виконавчим комітетом Пришивальницької сільської ради Фастівського району Київської області від 30.10.2018, [PERSON] помер [INFO] (а.с.7). Постановою державного нотаріуса Фастівської районної державної нотаріальної контори від 11.06.2019 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований на території [ADDRESS] , після смерті її чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] , в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно (а.с.37). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу виданого Пришивальницькою сільською радою Фастівського району Київської області, [PERSON] та [PERSON] одружились [INFO] (а.с.8). Згідно Довідки щодо відповідності місця розташування будівель і споруд державним будівельним нормам №15-11/68 від 25.04.2019 виданої Відділом містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Фастівського районної державної адміністрації, відповідно поданих документів до відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Фастівської районної державної адміністрації встановлено, що відсутній документ, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою; документ, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці. З виїздом на місце встановлено, що на земельній ділянці, за адресою: [ADDRESS] знаходяться: житловий будинок, сарай, літня кухня, вбиральня, душ, погріб (а.с.5-6). В судовому засіданні встановлено, що відповідно до Довідки Фастівського БТІ Комунального підприємства Фастівської міської ради №27 від 10.01.2019, належність житлового будинку [ADDRESS] , станом на 01.01.2013, будинок по праву приватної власності не був зареєстрований. Первинна інвентаризація житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами Фастівським БТІ проведена 27.06.1988 року. Інвентарізаційна справа №158 заведена зі слів на ім`я [PERSON] (а.с.22). Згідно відповіді Пришивальницької сільської ради Фастівського району Київської області №02-25/45 від 18.02.2019 встановлено, що: 1. 3а даними Пришивальницької сільської ради, згідно по-господарської книги № 2 за 1986-1990 рр. за особовим рахунком 115 на 01.01.1990 року, та по теперішній час, головою домоволодіння за адресою [ADDRESS] , був користувачем [PERSON] , за яким право власності невизначено. 2. 3а даними Пришивальницької сільської ради зазначений житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] до 1986 року належав користувачу [PERSON] , за якою право власності невизначено. 3. Земельна ділянка, площею 0,457 га, для обслуговування зазначеної вище житлової будівлі належала користувачу [PERSON] на праві користування нею згідно шнурової книги та погосподарського обліку Пришивальницької сільської ради. 4. Користувачем житлового будинку по зазначеній адресі після 1990 року був [PERSON] . На сьогодні користувачем житлового будинку є [PERSON] (а.с.15). За даними Пришивальницької сільської ради, згідно погосподарської книги №2 за 1986-1990 роки за особовим рахунком 115 на 01.01.1990 - та по теперішній час, головою домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , був [PERSON] . Разом з ним в цьому будинку були зареєстровані та проживали його дружина [PERSON] та діти [PERSON] та [PERSON] , даний факт підтверджується Довідкою Пришивальницької сільської ради Фастівського району №310 від 26.12.2018 та Довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому будинку [ADDRESS] від 06.02.2019 (а.с.18-19-20). В судовому засіданні була допитана свідок [PERSON] , яка пояснила, що даний житловий будинок належав її матері, після смерті якої вона вирішила продати будинок племіннику [PERSON] . Сім`я [PERSON] передала їй кошти за будинок, вважаючи, що сільська рада сама автоматично оформить всі належні документи на хату на нового власника. [PERSON] постійно проживають та зареєстровані в даному будинку з 1986 року. Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном-протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Аналіз указаної норми дає підстави для висновку, що за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно. При цьому необхідно виходити з того, що володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності. Добросовісність передбачає, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном. Отже, судом, при вирішенні даного спору, встановлений факт добросовісності заявника на момент отримання нею майна, а саме, що у позивача [PERSON] , як володільця майна не могло бути сумнівів у тому, що на це майно не претендують інші особи і вона отримала це майно -будинок за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього. Відповідно до ч. 4 п. 11 Постанови Пленуму ВССУ №5 від 07.02.2014 р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Тобто, з 01 січня 2001 року позивач відкрито володіє даним житловим будинком вже понад 18 років та несе всі витрати пов`язані з його утриманням, що повністю відповідає вимогам ст. 344 ЦК України. Згідно із ст. 344 ч. 4 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved