Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовна заява ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивовані тим, що між сторонами 04.04.2011 року було укладено кредитний договір №б/н, відповідно до умов якого [PERSON] отримав у банку кредит у розмірі 13 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка», Тарифами, складає між ним і банком Договір, про що свідчить його підпис у заяві 04.04.2011 року. Відповідно до умов договору позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотки за його використання, перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Відповідач не виконав своєчасно свої кредитні зобовязання перед банком, у звязку із чим утворилась заборгованість станом на 18.08.2016 року у розмірі 15\~909,65 грн. В судове засідання представник позивача не зявився. В прохальній частині позову просив розгляд справи провести за його відсутності. Проти ухвалення в справі заочного рішення суду не заперечує. В судове засідання відповідач не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав частково в розмірі 8\~229,82 грн., в задоволенні решти вимог позову просив відмовити, оскільки відповідно до довідки від 16.01.2017 року виданою ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» його заборгованість перед банком складає 8\~229,82 грн. Відповідно до ч.1 ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. При судовому розгляді в справі встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. 04.04.2011 року між ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н, відповідно до умов якого позичальник отримав у банку кредит у розмірі 13 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка», Тарифами, складає між ним і банком Договір, про що свідчить його підпис у заяві 04.04.2011 року. Відповідно до умов договору позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором В порушення умов вищезазначеного договору за відповідачем станом на 18.08.2016 року рахується заборгованість в сумі 15\~909,65 грн. Але відповідно до довідки ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» від 16.01.2017 року, заборгованість [PERSON] станом на 16.01.2017 року становить 8\~229,82 грн. Відповідач проходить військову службу в Управлінні Служби безпеки України у Вінницькій області і відповідно до положень п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» з врахуванням положень Закону України від 20.05.2014 р. №1275-VII та ст. 19 Закону України «Про службу безпеки України» для нього тимчасово припинено нарахування відсотків за кредитним договором. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. Відповідно до положень статті 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, згідно зі ст. 525 цього Кодексу одностороння відмова від зобовязання не допускається. Згідно зі ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 3 ст. 538 Цивільного кодексу України у разі невиконання однією із сторін у зобовязанні свого обовязку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконує свого обовязку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обовязку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі. Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується в п.3 ч.1 ст.3 ЦК України. В ч.1 ст.626 ЦК України законодавець зазначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Згідно з ч.1 ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Частиною 3 цієї статті визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до частини 1 статті 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання. Факт неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору знайшов своє підтвердження при судовому розгляду справи. Суд, враховуючи часткове визнання відповідачем позовних вимог та беручи до уваги довідку ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» від 16.01.2017 року, дійшов до переконання в тому, що позов підлягає частковому задоволенню . Відповідно до положень статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з іншої сторони відшкодувати понесені нею судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Враховуючи наведене,

Outcome: partial