Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-28 00:00:00

В серпні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про встановлення факту, що має юридичне значення посилаючись на наступне. [INFO] помер [PERSON] , з яким заявниця проживала з 1983 року і до дня його смерті за адресою: [ADDRESS] . Після його смерті відкрилась спадщина. Син - [PERSON] не підтримував родинних відносин із своїм батьком [PERSON] , померлим [INFO]. Постановою Одеського апеляційного суду від 26.04.2018 року [PERSON] відмовлено в позові до Дмитрівської сільської ради Лиманського району Одеської області про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Інших спадкоємців, окрім заявниці, щодо майна померлого [PERSON] немає. У зв`язку із відсутністю документів, підтверджуючих факт проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, заявниця позбавлена можливості підтвердити факт спільного проживання з спадкодавцем Позивачка до суду не з`явилась, про день і час розгляду справи була належним чином повідомлена, надав до суду письмову заяву щодо розгляду справи без її участі, а також в своїй заяві позивач вказала на те, що позовні вимоги вона підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Дмитрівської сільської ради Лиманського району Одеської області в судове засідання не з`явився, про час та дату засідання повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за їх відсутністю, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз`яснено у п. 24 Постанови Пленуму Верхового Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. У відповідності до ч.3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав . Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , на підставі чого було видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 14.02.2005 року виконкомом Дмитрівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, актовий запис 4. Відповідно до довідки Дмитрівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області від 06.08.2007 року №258, [PERSON] дійсно проживала разом з померлим [PERSON] в громадянському шлюбі 21 рік за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки Дмитрівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області від 07.10.2012 року №179, [PERSON] , [INFO] , дійсно була жінкою померлого [PERSON] , [INFO] (актовий запис про смерть №04 від 14.02.2005 року) з 06.08.1983 по [INFO], проживали разом та вели спільне господарство за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки Дмитрівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області від 07.10.2012 року №180, [PERSON] , [INFO] (актовий запис про смерть №04 від 14.02.2005 року), згідно запису в по господарський книзі №1 Дмитрівської сільської ради, Особовий рахунок [NUMBER], сторінка 15, проживав та був зареєстрований до дня свої смерті, [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . На день смерті [PERSON] за вказаною адресою проживала та була зареєстрована [PERSON] . Згідно довідки Дмитрівської сільської ради Лиманського ( колишня назва - Комінтернівського) району Одеської області від 21.08.2017 року №02-20/255, згідно запису в погосподарської книзі №1 Дмитрівської сільської ради особового рахунку [NUMBER], [PERSON] дійсно фактично проживала з [PERSON] в цивільному шлюбі з 1983 року до дня його смерті - [INFO] (а/з про смерть №4 від 14.02.2005 року) за адресою: [ADDRESS] та вели спільне господарство. Поховання [PERSON] проведено за рахунок [PERSON] . Відповідно до довідки Дмитрівської сільської ради Лиманського ( колишня назва - Комінтернівського) району Одеської області від 21.08.2017 року №02-20/254, [PERSON] , [INFO] , дійсно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та до складу сім`ї входили: [PERSON] - [INFO] (нині покійний). Згідно акту про підтвердження родинних стосунків від 23.06.2015 року складеного комісією у складі депутата Дмитрівської сільської ради Крохмалюк Л.Л., жителів села: [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]. [PERSON] , [INFO] дійсно проживала в цивільному шлюбі з [PERSON] з 1983 рік до дня його смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 27.08.2004 року по справі № 2-1013/04 було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Постановою апеляційного суду Одеської області від 26.04.2018 року відмовлено [PERSON] у позові до Дмитрівської сільської ради Лиманського району Одеської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідно до листа приватного нотаріуса Лиманського нотаріального округу Одеської області Лисак А.В. від 17.07.2018 року №1885/02-14 заявниці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують факт проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно п.21 ППВСУ Про судову практику у справах про спадкування №7 від 30.05.2008 року, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК ( 2947-14 ) про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 якщо постійне місце проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спад Відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Суд, дослідивши надані заявником докази приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви, оскільки доведено, що заявник проживала спільно з спадкодавцем однією сім`єю понад п`ять років до часу відкриття спадщини. На підставі ст. 1264, 1270 ЦК України,

Outcome: approved