Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-20 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. Позов мотивований тим, що 25.02.2016 року позивач з відповідачем уклали шлюб, який зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 327. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. В подальшому відносини з відповідачем зіпсувались, позивач з дитиною проживають окремо від відповідача. Донька перебуває на повному утриманні позивача, оскільки відповідач самоусунувся від надання допомоги доньці. Відповідач є особою працездатного віку, проте нічого не сплачує. Стягнення по виконавчим документам з відповідача не проводяться. Інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, повнолітніх дочки, сина відповідач не має. Вищевикладене й стало підставою для звернення до суду із вимогами про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання їх неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму, для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Судом 26.01.2018 року постановлено ухвалу про розгляд справи у порядку загального позовного провадження. В підготовчому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, аргументуючи мотивами, викладеними в позовній заяві. Відповідач у засідання не зявився, хоча відповідно до ст. 128 ЦПК України,був повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Через канцелярію суду надійшла заява від відповідача про розгляд справи у його відсутність із зазначенням, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. Враховуючи думку позивача, заяву відповідача та положення ст. 223 ЦПК України, суд ухвалив провести підготовче засідання у відсутність відповідача [PERSON] Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Відповідачем визнано позовні вимоги в повному обсязі, що підтверджується його заявою від 19.02.2018 року. (а.с. 39) Судом у відповідності до ч. 1 та ч. 4 ст. 206 ЦПК України встановлено, що визнання позовних вимог відповідачами є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому приймається судом. Верховним Судом України в Постанові Пленуму № 2 від 12.06.2009 року в п. 24 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляду справ у суді першої інстанції» звернуто увагу, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає разом із матірю, окремо від батька відповідача по справі. (а.с. 6-8) Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Отже, враховуючи вищевикладене та безумовне визнання відповідачем позовних вимог, суд прийшов до висновку про задоволення позову. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Таким чином, з [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу) [PERSON], щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 10.01.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи те, що позивач була звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», його згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача в дохід держави в розмірі 704, 80 гривень. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved