Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-04 00:00:00

В січні 2019 року до суду звернувся [PERSON] з позовною заявою в якій вказав що 19.08.2018 року [PERSON] в стані алкогольного сп`яніння спричинив смерть матері позивача [PERSON] [INFO] [PERSON] помер. Позивач зазначає що протиправними діями [PERSON] йому було спричинено моральну шкоду в сумі 1000000 грн. яку він прохає солідарно стягнути зі спадкоємців [PERSON] його батька [PERSON] та сина [PERSON] Ухвалою Ленінського р/с м. Харкова від 31.01.2019 року провадження в справі було відкрито та призначено підготовче судове засідання. 12.03.2019 року на адресу суду надійшов відзив [PERSON] на позовну заяву. Відповідач позов не визнав в повному обсязі. Зазначив що не може відповідати за моральну шкоду завдану його батьком позивачу. 2-га Держнотконтора правом на подання відзиву не скористалась. Ухвалою від 24.04.19 року закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті. В судове засідання позивач з`явився. На задоволенні своїх позовних вимог наполягав. Пояснив що в зв`язку зі смертю [PERSON] він не встиг звернутись до суду з позовними вимогами до нього. Прохав стягнути моральну шкоду зі спадкоємців відповідачів по справі. Відповідач [PERSON] до судового засідання з`явився. Проти позову заперечував. Пояснив що після смерті [PERSON] залишилась спадщину у вигляді будинку та квартири. До нотаріальної контори ні він ні його дідусь не звертались оскільки фактично прийняли спадщину бо є зареєстрованими та постійно проживають у спадковій квартирі. Представник держнотконтори до судового засідання не з`явився. Про час розгляду справи повідомлявся належним чином. Письмово прохали розглядати справу за їх відсутності. Вислухавши сторони що з`явились до судового засідання, дослідивши матеріали справи суд вважає що позов задоволенню не підлягає за наступним: Судом встановлено що [PERSON] померла [INFO] у віці 41 рік внаслідок смертельних поранень завданих їй [PERSON] ( с.с.14-15). [PERSON] народився [INFO] та його матір`ю була [PERSON] (с.с.20). Постановою від 23.11.2018 року закрито кримінальне провадження відносно [PERSON] за смертю підозрюваного (с.с. 17-18). Матеріалами справи та поясненнями відповідача встановлено що [PERSON] є батьком померлого [PERSON] а [PERSON] є сином померлого [PERSON] . Згідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, знищення чи пошкодження її майна. Відповідно до вимог ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана особі, зокрема, неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року № 4 обов`язковому з`ясовуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Особа звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. Шкода - це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною - є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв`язок протиправної поведінки та шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком. При цьому в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Отже, позивач повинен довести не тільки протиправність поведінки відповідача, а й наявність самої моральної шкоди та причинний зв`язок між поведінкою відповідача та заподіяною шкодою. В судовому засіданні, з пояснень позивача, встановлено що безпосередньо відповідачі в справі протиправних дій відносно [PERSON] не скоювали. Позов обгрутовується виключно імовірним фактом прийняття спадщини відповідачами після заподіювача шкоди [PERSON] згідно до положень ч.1 ст. 1231 ЦК України. У суду немає ніяких сумнівів в завданні померлим [PERSON] моральної шкоди [PERSON] оскільки це підтверджується матеріалами справи. Разом з тим суд враховує положення діючого законодавства згідно до яких за ч.2 ст. 1231 ЦК України передбачено що до спадкоємця переходить обов`язок відшкодування моральної шкоди, завданої спадкодавцем, яке було присуджено судом зі спадкодавця за його життя. Таким чином законодавець передбачив відповідальність спадкоємців наявністю судового рішення про стягнення зі спадкодавця моральної шкоди. Судом встановлено що відповідного судового рішення не існує отже в задоволенні позову слід відмовити. Оскільки суд відмовляє в задоволенні позову не підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed