Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

В січні 2018 року 5 ДПРЗ ГУ ДСНС у Київській області звернувся до суду з вказа-ним позовом та посилається на те, що на його балансі перебуває будівля по вул. Шевчен-ка, 20-а в м. Борисполі. [PERSON] проживає в службовій квартирі №4, що розташовуєть-ся в цій будівлі. Він ухиляється від укладення договору найму житлового приміщення та оплати послуг з постачання електричної енергії, а також утримання будинку та прибудин-кової території. В період часу з січня 2011 року до серпня 2017 року у нього виникла заборгованість по оплаті цих житлово-комунальних послуг в загальному розмірі 6717 гривень 30 копійок. [PERSON] відмовляється добровільно погасити заборгованість. Тому 5 ДПРЗ ГУ ДСНС у Київській області просить суд стягнути з відповідача заборго-ваність по оплаті житлово-комунальних послуг в розмірі 6717 гривень 30 копійок, 3% річних від простроченої суми в розмірі 375 гривень та суму інфляції за час прострочення в розмірі 3848 гривень 87 копійок. У судовому засіданні представники позивача [PERSON] та [PERSON] під-тримують позов та наполягають на його задоволенні. [PERSON] не визнає позов та заперечує проти його задоволення. В обґрунтування своїх заперечень він посилається на те, що 5 ДПРЗ ГУ ДСНС у Київській області не є виконавцем послуг з постачання енергії, а також утримання будинку та прибудинкової території. Позивач не укладав з ним жодного договору, зокрема про постачання йому цих житлово-комунальних послуг. Ця обставина свідчить про те, що між сторонами взагалі відсутні будь-які юридичні відносини. Тому відповідач просить суд відмовити у задо-воленні позову. Крім того, [PERSON] подав заяву про застосування строку позовної давності (а.с.76), в якій він просить суд відмовити у задоволенні позову також у звязку з тим, що 5 ДПРЗ ГУ ДСНС у Київській області предявив позов вже після закінчення строку позовної давності. Вислухавши пояснення представників позивача та відповідача, а також дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 5 ДПРЗ ГУ ДСНС у Київській області є балансоутримувачем будівлі по вул. Шевченка, 20-а в м. Борисполі. Ця обставина підтверджується довідкою начальника 5 ДПРЗ ГУ ДСНС у Київській області №369 від 26 грудня 2017 року (а.с.35), а також копією листа директора департаменту моніторингу, прогнозування та інформацій-них технологій ФДМУ №10-15-21340 від 13 листопада 2017 року (а.с.71-73). На підставі ордеру №53 від 14 вересня 2010 року (а.с.70) [PERSON] вселився в службову квартиру №4, що розташовується в будівлі по вул. Шевченка, 20-а в м. Борис-полі. Станом на час розгляду цивільної справи він продовжує проживати в цій службовій квартирі. Відповідач не оспорює цю обставину, на підставі ч.1 ст.82 ЦПК України вона не підлягає доказуванню. Відповідно до ч.1 ст.123 ЖК України порядок користування службовими приміщен-нями встановлюється цим Кодексом та іншими актами законодавства України. Як вбачається з абз.1 п.30 Положення про порядок надання службових приміщень і користування ними, наймач службового приміщення зобовязаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Встановлено, що 5 ДПРЗ ГУ ДСНС у Київській області щороку укладає з ПрАТ «Київобленерго» договори про закупівлю товарів за державні кошти (а.с.42-43, 114-115), на підставі яких ПрАТ «Київобленерго» безперебійно постачає електричну енергію до всіх без виключення приміщень будівлі по вул. Шевченка, 20-а в м. Борисполі. Позивач також уклав з КП «ВУКГ» договір (а.с.109-110), на підставі якого КП «ВУКГ» регулярно вивозить тверді побутові відходи з території, розташованої за цією ж адресою. Крім того, 5 ДПРЗ ГУ ДСНС у Київській області самостійно утримує будівлю та прибудинкову територію по вул. Шевченка, 20-а в м. Борисполі. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що [PERSON] уклав договори з ПрАТ «Київобленерго» та КП «ВУКГ», а також самостійно оплачує послуги з постачання електричної енергії та утримання будинку та прибудинкової території. Ретельний аналіз цих обставин свідчить про те, що 5 ДПРЗ ГУ ДСНС у Київській області надавав відповідачу послуги з постачання електричної енергії, а також утримання будинку та прибудинкової території. Водночас, у [PERSON] виник обовязок сплатити позивачу вартість цих житлово-комунальних послуг. Однак відповідач не надав суду жодного доказу на підтвердження того, що він добросовісно виконував цей обовязок в період часу з січня 2011 року до серпня 2017 року. Тому у відповідача виникла заборго-ваність по оплаті послуг з постачання електричної енергії в розмірі 2938 гривень 18 копі-йок, а також заборгованість по оплаті послуг з утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 3779 гривень 12 копійок. Загальний розмір заборгованості по оплаті цих житлово-комунальних послуг становить 6717 гривень 30 копійок (2938,18 + 3779,12). Крім того, у відповідача додатково виник обовязок сплатити 3% річних від простроченої суми в розмірі 375 гривень та суму інфляції за час прострочення в розмірі 3848 гривень 87 копійок. Ці обставини підтверджуються письмовим розрахунком (а.с.9-13). Як вбачається з консолідованого змісту ч.1 ст.256, ч.1 ст.257 та ч.1 ст.261 ЦК України, особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного або інтересу протягом трьох років від дня, коли вона довідалась або могла довідатись про порушення свого права. Згідно з ч.4, ч.5 ст.257 цього ж Кодексу сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поваж-ними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Встановлено, що заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг виникла у [PERSON] ще в січні 2011 року. Водночас, зі штампу, розміщеному на титульній сторін-ці позову (а.с.1), вбачається, що 5 ДПРЗ ГУ ДСНС у Київській області звернувся до суду лише 22 січня 2018 року. Ця обставина свідчить про те, що позивач пропустив строк позовної давності відносно вимог про стягнення з [PERSON] заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг за період часу з січня 2011 року до 22 січня 2015 року. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження поважності причин про-пуску позивачем строку позовної давності. Це свідчить про те, що підстави для стягнення з відповідача заборгованості по оплаті житлово-комунальних послу за період часу з січня 2011 року до 22 січня 2015 року відсутні. Однак розмір заборгованості [PERSON] по оплаті житлово-комунальних послуг за період часу з 22 січня 2015 року до серпня 2017 року становить 3776 гривень 87 копійок (712,84 61,88 + 1431,66 + 1694,25), 3% річних від простроченої суми 295 гривень, а сума інфляції за вказаний час прострочення 2794 гривні 26 копійок. Не зважаючи на це, відповідач категорично відмовляється від погашення заборгованості, навіть визначеної з урахуванням порушеного строку позовної давності. З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь 5 ДПРЗ ГУ ДСНС у Київ-ській області належить стягнути заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг в розмірі 3776 гривень 87 копійок, 3% річних від простроченої суми в розмірі 295 гривень та суму інфляції за час прострочення в розмірі 2794 гривень 26 копійок. Як вбачається з абз.2 ч.1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Тому суд критично оцінює посилання відповідача на те, що між ним та позивачем, не укладено жодного договору. Цей довід [PERSON] не має жодного юридичного значення. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інфор-мацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверд-жують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ч.4 цієї ж статті суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. В матеріалах цивільної справи містяться довідки (а.с.101, 102), з яких вбачається, що [PERSON] є абонентом КПТМ «Бориспільтепломережа» та КП «Бориспільводоканал». Однак з відповідача стягується заборгованість по оплаті зовсім інших житлово-комуналь-них послуг: з постачання електричної енергії, а також утримання будинку та прибудинко-вої території. Тому вказані докази жодним чином не стосуються предмета доказування. З огляду на це суд вважає, що подані відповідачем довідки є неналежними доказами в розумінні ст.77 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони про-порційно розміру задоволених позовних вимог. Встановлено, що 5 ДПРЗ ГУ ДСНС у Київській області сплатив судовий збір в 1762 гривень (800 х 2 + 162). Ця обставина підтверджується платіжними дорученнями (а.с.6-8). Водночас, предявлений ним позов задоволений на 81,85%. З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 1442 гривень 19 копійок (1762 : 100% х 81,85%).

Outcome: partial