overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-09 00:00:00

В серпні 2018 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 18 листопада 1995 року. Від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], та малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Протягом останніх трьох років шлюбні відносини з відповідачем погіршились. Через непорозуміння та внутрішні сімейні конфлікти, небажання відповідача належним чином утримувати родину між ними виникають сварки. Відповідач не працює, часом зникає на декілька тижнів, а потім з'являється без пояснень своєї відсутності. Агресивно поводиться по відношенню до неї та молодшого сина, тому він знаходиться у стані страху перед батьком. Через відсутність почуттів, суттєві розбіжності у методах виховання малолітнього сина вважала подальше подружнє життя з відповідачем неможливим. Тому просила шлюб з відповідачем розірвати. Позивачка в судове засідання не з'явилась, просила провести розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 18 листопада 1995 року перебувають в шлюбі, зареєстрованому Бабинецькою селищною радою Бородянського району Київської області, від якого мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, копією свідоцтва про народження (а.с.8, 10). Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Оскільки позивачка позов підтримала, відповідач проти позову не заперечував, то суд вважає за необхідне позов задовольнити і шлюб між сторонами розірвати. Відповідно до ст.141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивачки понесені судові витрати в сумі 704,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

В серпні 2018 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 21 грудня 1982 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Через різні погляди на життя та сімейні стосунки їх сім'я розпалася. Протягом останніх двадцяти років разом не проживають, сімейні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть. Вважала, що шлюб існує формально, просила його розірвати. Позивачка в судове засідання не з'явилась, просила слухати справу без її участі, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 21 грудня 1982 року перебувають в шлюбі, зареєстрованому Палацом реєстрації одружень міста Петропавловськ-Камчатський Російської РФСР, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.4). Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Оскільки позивачка позов підтримала, відповідач проти позову не заперечував, то суд вважає за необхідне позов задовольнити і шлюб між сторонами розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-07 00:00:00

В серпні 2018 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем по справі перебуває в зареєстрованому шлюбі з 02 травня 1998 року. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Через різні погляди на спільне сімейне проживання їх шлюб фактично розпався, зникли почуття поваги та любові до відповідача. Тривалий час разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини не підтримують. На примирення не згодна. Вважає, що шлюб існує формально тому просила його розірвати. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, викладене підтвердила. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував, вважав, що шлюб можна зберегти. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 02 травня 1998 року перебувають в шлюбі, зареєстрованому Клавдієво-Тарасівською селищною радою Бородянського району Київської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.5). Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.7) Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Оскільки позивачка позов підтримала, в судовому засіданні пояснила, що більше двох років разом з відповідачем не проживає, втратила до нього почуття любові та поваги, на примирення не згодна, то суд вважає за необхідне позов задовольнити і шлюб між сторонами розірвати. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути понесені судові витрати в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-18 00:00:00

В серпні 2018 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем по справі перебуває в зареєстрованому шлюбі з 04 вересня 1987 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку Крістіну, [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем припинені з 2012 року, оскільки він зловживає спиртними напоями, влаштовує сварки, не працює та не утримує сім'ю матеріально. З цього часу разом не проживають, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбні відносини. Вважає, що шлюб існує формально тому просила його розірвати. Позивачка в підготовче судове засідання не з'явилась, відповідно до заяви просила слухати справу без її участі, позов підтримала. Відповідач в підготовче судове засідання не з'явився, відповідно до заяви просив розглянути справу у його відсутність, позов визнав. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 04 вересня 1987 року перебувають в шлюбі, зареєстрованому виконавчим комітетом Пісківської селищної ради Бородянського району Київської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.3). Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.4). Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Оскільки позивачка позов підтримала, відповідач позов визнав, то суд вважає за необхідне позов задовольнити і шлюб між сторонами розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

В серпні 2018 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем по справі перебуває в зареєстрованому шлюбі з 10 травня 1985 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Через різні погляди на життя та сімейні стосунки їх сім'я розпалася. Тривалий час проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини не підтримують. Вона проживає з іншим чоловіком з яким має намір створити сім'ю. Тому просила шлюб з відповідачем розірвати. Позивачка в судове засідання не з'явилась, просила слухати справу без її участі, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 10 травня 1985 року перебувають в шлюбі, зареєстрованому Палацом реєстрації шлюбів і новонароджених, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.3). Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Оскільки позивачка позов підтримала, відповідач відзив на позов не подав, то суд вважає за необхідне позов задовольнити і шлюб між сторонами розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-11 00:00:00

В серпні 2018 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем по справі перебуває в зареєстрованому шлюбі з 12 серпня 2014 року. Мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Через втрату взаєморозуміння, різні погляди на взаємовідносини у сім'ї шлюбні стосунки між ними припинені. Подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам дитини. Участі в матеріальному забезпеченні дитини відповідач не приймає. Тому просила шлюб з відповідачем розірвати та стягнути з нього аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісяця, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилась, відповідно до заяви просила розглянути справу у її відсутність, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12 серпня 2014 року, від якого мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про шлюб та копією свідоцтва про народження (а.с.5, 7). Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до її повноліття. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1, ч.5 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Оскільки позивачка позов підтримала, відповідач проти и позову не заперечував, то суд задовольняючи позов вважає за необхідне шлюб між\~сторонами розірвати\~та стягнути\~з відповідача\~аліменти на\~утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 серпня 2018 року до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-27 00:00:00

В серпні 2018 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем по справі перебуває в зареєстрованому шлюбі з 14 лютого 2006 року. Від шлюбу мають двох доньок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Протягом останніх років сімейне життя з відповідачем розладилось, зникло взаєморозуміння, почастішали сварки. На даний час разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують. Вважає, що сім'я припинила своє існування. Тому просила шлюб з відповідачем розірвати. Позивачка в підготовче судове засідання не з'явилась, відповідно до заяви просила слухати справу без її участі, позов підтримала. Відповідач в підготовче судове засідання не з'явився, відповідно до заяви просив розглянути справу у його відсутність, позов визнав. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 14 лютого 2006 року перебувають в шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Бородянського районного управління юстиції Київської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.10). Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.7-8). Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Оскільки позивачка позов підтримала, відповідач позов визнав, то суд вважає за необхідне позов задовольнити і шлюб між сторонами розірвати. Відповідно до ст. 142 ЦПК України, у зв'язку з визнанням відповідачем позову, позивачці необхідно повернути з державного бюджету 50% сплаченого нею судового збору, що становить 352,40 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-25 00:00:00

В серпні 2018 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем по справі перебуває в зареєстрованому шлюбі з 14 лютого 2016 року. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Через різні характери та психологічну несумісність між ними часто виникали сварки, конфлікти та непорозуміння. В зв'язку з цим вони стали проживати окремо, перестали вести спільне господарство та підтримувати шлюбні відносини. На примирення не згодна, тому просила шлюб з відповідачем розірвати. Позивачка в підготовче засідання не з'явилася, відповідно до заяви просила слухати справу без її участі, позов підтримала. Відповідач в підготовче судове засідання не з'явився, відповідно до заяви просив розглянути справу у його відсутність, позов визнав. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 14 лютого 2016 року перебувають в шлюбі, зареєстрованому виконавчим комітетом Немішаївської селищної ради Бородянського району Київської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.8). Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6). Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Оскільки позивачка позов підтримала, відповідач позов визнав, то суд вважає за необхідне позов задовольнити і шлюб між сторонами розірвати. Відповідно до ст. 142 ЦПК України, у зв'язку з визнанням відповідачем позову, позивачці необхідно повернути з державного бюджету 50% сплаченого нею судового збору, що становить 352,40 гривень. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути понесені судові витрати в сумі 352,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-18 00:00:00

В серпні 2018 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем по справі перебуває в зареєстрованому шлюбі з 21 лютого 1998 року. Від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюб з відповідачем фактично розпався. З травня 2018 року разом з відповідачем не проживає, спільного господарства не веде та не підтримує з ним шлюбні відносини. Тривалий час відповідач зловживав спиртними напоями, вчиняв сварки та бійки, в зв'язку з чим вона неодноразово зверталася до правоохоронних органів, а в травні він в черговий раз побив її, а потім зібрав свої речі і пішов жити до іншої жінки. Вважає, що шлюб існує формально, тому просила його розірвати. Позивачка в підготовче судове засідання не з'явилась, відповідно до заяви просила слухати справу без її участі, позов підтримала. Відповідач в підготовче судове засідання не з'явився, відповідно до заяви просив розглянути справу у його відсутність, позов визнав. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 21 лютого 1998 року перебувають в шлюбі, зареєстрованому Вовченською сільською радою Турківського району Львівської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.7). Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Оскільки позивачка позов підтримала, відповідач позов визнав, то суд вважає за необхідне позов задовольнити і шлюб між сторонами розірвати. Відповідно до ст. 142 ЦПК України, у зв'язку з визнанням відповідачем позову, позивачці необхідно повернути з державного бюджету 50% сплаченого нею судового збору, що становить 352,40 гривень. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути понесені судові витрати в сумі 852,40 грн. (352,40 грн. судовий збір + 500,00 грн. витрати на правову допомогу).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-08 00:00:00

В серпні 2018 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що являється власницею 23/50 частини житлового будинку по вулиці Козацька, 27 (колишня назва Кірова) в смт.Клавдієво-Тарасове Бородянського району Київської області, а 27/50 частин вказаного домоволодіння належали її матері - [PERSON], яка 09 липня 2018 року померла. За вказаною адресою зареєстрована колишня дружина її сина [PERSON], яка з 2013 року в будинку не проживає і не бажає знятись з реєстрації в добровільному порядку. Оскільки реєстрація відповідачки заважає їй оформити субсидію, просила визнати відповідачку такою, яка втратила право користування житловим будинком за адресою: смт.Клавдієво-Тарасове вул. Козацька, 27 (колишня назва Кірова) Бородянського району Київської області. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позов підтримав, викладене підтвердив. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечувала, мотивуючи відсутністю можливості зареєструвати місце проживання за іншою адресою. Тривале не проживання за місцем реєстрації підтвердила. Вислухавши пояснення представника позивачки, відповідачки, дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивачка являється власницею 23/50 частин житлового будинку по вулиці Козацька, 27 (колишня назва Кірова) в селищі Клавдієво-Тарасове Бородянського району Київської області, де зареєстрована, але з 2013 року не проживає колишня дружина її сина [PERSON], що підтверджується копіями витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, будинкової книги, рішення суду від 09 вересня 2013 року (а.с.6-8, 10) та актом депутата Клавдієво-Тарасівської селищної ради від 08 серпня 2018 року (а.с.11). Відповідно до ч.1 ст. 163 ЖК України, у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Частиною 3 зазначеної статті передбачені випадки збереження житлового приміщення за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців. Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи викладене та оскільки відповідачка відсутня, не користується і не проживає в будинку по вулиці Козацька, 27 (колишня назва Кірова) в селищі Клавдієво-Тарасове Бородянського району Київської області з 2013 року, то суд вважає за необхідне визнати її такою, яка втратила право користування вказаним будинком. При цьому, посилання відповідачки на відсутність можливості зареєструвати своє місце проживання за іншою адресою судом до уваги не приймаються, оскільки зазначений аргумент не відноситься до предмету спору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-13 00:00:00

В серпні 2018 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що являється власницею 45/100 частини житлового будинку [ADDRESS] Київської області. Інша частина будинку належить [PERSON] За вказаною адресою зареєстрована, але з 21 серпня 2015 року не проживає її донька [PERSON], яка з реєстраційного обліку не знімається. В зв'язку з цим у неї виникають труднощі з оформленням житлової субсидії. Тому просила визнати [PERSON] такою, яка втратила право користування житловим будинком [ADDRESS] Київської області. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала, викладене підтвердила. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Третя особа - [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав. Вислухавши пояснення позивачки та третьої особи, дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] являються співвласниками житлового будинку [ADDRESS] Київської області, що підтверджується копією договору дарування будинку (а.с.7). Відповідачка [PERSON] зареєстрована у вказаному житловому будинку, але з 21 серпня 2015 року за вказаною адресою не проживає, що підтверджується копіями будинкової книги, акту обстеження житлово-побутових умов від 07 серпня 2018 року (а.с.8-11, 12). Відповідно до ч.1 ст. 163 ЖК України, у разі тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Частиною 3 зазначеної статті передбачені випадки збереження житлового приміщення за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців. Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи викладене та оскільки відповідачка відсутня, не користується і не проживає в [ADDRESS] (раніше [ADDRESS] Бородянського району Київської області з серпня 2015 року, то суд вважає за необхідне визнати її такою, яка втратила право користування вказаним будинком. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивачки необхідно стягнути понесені нею судові витрати в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved