Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

До Герцаївського районного суду 28.01.2016 року надійшла позовна заяві від представника позивача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на наступне. Відповідно до укладеного кредитного договору №Р20.102.78231 від 30.07.2014 року, відповідач отримав кредит у розмірі 48\~216,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 7,9 % річних, строком на 60 місяців. Відповідач в свою чергу зобовязався повернути кредит, сплатити проценти за користування ним, здійснити плату за обслуговування кредитної заборгованості і комісії у строки передбачені у кредитному договорі графіком щомісячних внесків за кредитним договором. Банк належним чином виконав умови зобовязання по видачі кредиту, однак відповідач порушив умови договору та останній платіж в рахунок погашення заборгованості ним був здійснений 16.09.2014 року, внаслідок чого станом на 20.01.2016 року розмір заборгованості за кредитним договором складає 54\~567,48 грн., у звязку з чим у позовних вимогах представник позивача просив суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Ідея Банк» (далі по тексту Банк) вказану суму заборгованості а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378,00 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, однак у вимогах позовної заяви просив суд розглянути справу у його відсутності у звязку з неможливістю бути присутнім у судовому засіданні та у випадку неявки відповідача, не заперечував щодо розгляду справи у заочному порядку. Відповідач у судове засідання повторно не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України суд ухвалив продовжити розгляд справи у заочному порядку та винести рішення на підставі наявних у справі доказів. Розгляд справи проведено у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України без участі сторін та фіксування судового процесу. Суд, всебічно та повноцінно дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30.07.2014 року між Банком та відповідачем був укладений кредитний договір №Р20.102.78231, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 48\~216,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 7,9 % річних, строком на 60 місяців. Відповідно до п.1.4. кредитного договору, за обслуговування кредиту Банком, позичальник сплачує плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в розмірі 2,1500% від початкової суми кредиту. Дані правовідносини виникли між сторонами на підставі вчинення кредитного договору, укладеного у письмовій формі відповідно до вимог ст.1055 ЦК України. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення ст.ст1046-1053 цього Кодексу, якщо інше не встановлено параграфом 2 Глави 71 і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, а також інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Банк належним чином виконав умови зобовязання по видачі кредиту що підтверджується ордером-розпорядження №1 про видачу кредиту та меморіальним ордером № Р20.102.78231.1 від 28.07.2014 року. Відповідач в свою чергу зобовязався повернути кредит, проценти, плату за обслуговування кредитної заборгованості і комісії у строки передбачені у кредитному договорі графіком щомісячних внесків за кредитним договором. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов'язання за даним договором. Останній платіж в рахунок погашення заборгованості відповідачем був здійснений 16.09.2014 року, що підтверджується випискою з особового рахунку по кредитному договору, у звязку з чим відповідач порушив зобовязання за кредитним договором. Згідно п.4.2.3. кредитного договору, Банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів, плати за обслуговування кредитної заборгованості, відшкодування збитків, а позичальник зобовязаний на вимогу банку достроково виконати вказані грошові зобовязання у випадках, якщо позичальник порушив терміни сплати поточних місячних внесків більше ніж на 1 (один) календарний місяць, у разі розірвання цього договору з ініціативи банку а у інших випадках. Згідно п. 3.3.1. кредитного договору, позичальник сплачує штрафні санкції, що нараховуються за кожен день прострочки на прострочену суму (кредиту, процентів, плату за обслуговування кредиту) в розмірі: 0,15% - в період прострочення оплати від 1 до 60 днів та 0,65% - в період прострочення оплати з 61 дня та по день повного погашення боргу за цим Договором. Оскільки відповідач порушив умови договору, а саме не погашає кредит, проценти за користування ним та не здійснює плату за обслуговування кредиту, згідно довідки-розрахунку заборгованості, станом на 20.01.2016 року розмір заборгованості за кредитним договором складає 54\~567,48 грн., що складається з: основного боргу 36453,78 грн., прострочений борг 11762,22 грн., прострочені проценти 5117,1 грн., строкові проценти 197,74 грн., нарахована плата за обслуговування кредиту 1036,64 грн. та прострочена плата за обслуговування кредиту 0 грн. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За таких обставин, враховуючи, що на час звернення до суду заборгованість за кредитним договором відповідачем не погашена, суд приходить до висновку, що він належним чином не виконав взяті на себе зобовязання, а тому позовні вимоги обґрунтовані й підлягають задоволенню, зі стягненням з відповідача на користь позивача у відповідності до положень ст.88 ЦПК України понесених та документально підтверджених позивачем судових витрат. На підставі ст.ст. 525, 526, 612, 615, 1050, 1054-1056 ЦК України та

Outcome: approved