Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-30 00:00:00

В серпні 2019 року позивач [PERSON] звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа: публічне акціонерне товариство «Златобанк» про визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, посилаючись на наступні обставини. Наказом №8-к від 09.06.2008 року вона була прийнята на роботу у відкрите акціонерне товариство «Златобанк» на посаду начальника юридичного управління, пізніше була переведена на посаду начальника юридичного департаменту. У 2009 році відкрите акціонерне товариство «Златобанк» змінило назву на публічне акціонерне товариство «Златобанк» (ПАТ «Златобанк»). Правлінням Національного банку України було винесено Постанову від 13.02.2015 року № 105 «Про віднесення ПАТ «Златобанк» до категорії неплатоспроможних». Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято відповідне рішення від 13.02.2015 року № 30 про запровадження з 14.02.2015 року тимчасової адміністрації у ПАТ «Златобанк» строком на три місяці та про призначення уповноваженої особи ФГВФО на тимчасову адміністрацію. В подальшому НБУ та ФГВФО приймались відповідні рішення про початок процедури ліквідації банку. На виконання цих рішень до ПАТ «Златобанк» 14.02.2015 року було направлено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Славинського В.І., який від імені ФГВФО здійснював поточне керівництво банком, як юридичною особою, та приймав всі рішення щодо діяльності ПАТ «Златобанк». Цією уповноваженою особою 05.05.2015 року був виданий наказ №195п про звільнення її 13.05.2015 року із займаної посади у зв`язку з скороченням штату працівників згідно з п.1 ст.40 КЗпП України (копія наказу додається лише для суду відповідно до ч.2 ст. 177 ЦПК України). На даний час є остаточно доведеним, що всі рішення про віднесення ПАТ «Златобанк» до категорії неплатоспроможних і введення тимчасової адміністрації, а потім і початок ліквідації банку є незаконними. Так, постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.07.2017 року у справі №826/2184/17 визнано протиправними та скасовано всі рішення Правління НБУ та всі рішення ФГВФО щодо визнання ПАТ «Златобанк» неплатоспроможним та запровадження тимчасової адміністрації та рішення про відкликання банківської ліцензії і початок процедури ліквідації (копію тексту рішення додає лише для суду відповідно до ч.2 ст.177 ЦПК України). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 25.10.2017 року постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.07.2017 року залишена в силі з невеликими уточненнями та змінами, які не вплинули на суть рішення щодо визнання протиправною процедури виведення ПАТ «Златобанк» з ринку (копію постанови додає лише для суду відповідно до ч.2 ст. 177 ЦПК України). Постановою Великої Палати Верховного Суду від 05.02.2019 року вище наведені судові рішення залишені в силі (тексту цієї постанови у неї на даний час немає, оскільки дана постанова має обмежений доступ, додає роздруківку з ЄДРСР та Прес-реліз ФГВФО з офіційного сайту Фонду лише для суду відповідно до ч.2 ст. 177 ЦПК України) Оскільки процедура виведення банку ПАТ «Златобанк» з ринку, яка була розпочата Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, є незаконною, то незаконними є і дії, які були вчинені уповноваженою особою ФГВФО під час тимчасової адміністрації та початку ліквідації банку. Так, після прийняття рішення ФГВФО від 13.02.2015 року № 30 про запровадження з 14.02.2015 року тимчасової адміністрації у ПАТ «Златобанк» до банку було направлено уповноважену особу Фонду Славінського В.І. Згідно частини першої, третьої, п`ятої статті 34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення НБУ про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, а виконавча дирекція Фонду у цей же строк призначає з числа працівників Фонду уповноважену особу Фонду (кілька уповноважених осіб Фонду), якій Фонд делегує всі або частину своїх повноважень тимчасового адміністратора. Під час тимчасової адміністрації Фонд має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання. Відповідно до частин першої, другої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. На період тимчасової адміністрації усі структурні підрозділи, органи та посадові особи банку підпорядковуються у своїй діяльності Фонду та уповноваженій особі Фонду в межах повноважень, установлених цим Законом та делегованих Фондом, і діють у визначених Фондом/уповноваженою особою Фонду межах та порядку. Таким чином, з моменту запровадження у банку тимчасової адміністрації Фонд набуває повноважень органів управління та контролю банку з метою реалізації покладених на нього чинним законодавством функцій. При цьому банк зберігає свою правосуб`єктність юридичної особи та відповідного самостійного суб`єкта господарювання до завершення процедури його ліквідації та внесення запису про це до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Використовуючи надані ФГВФО повноваження, уповноважена особа Фонду Славінський В.І. за надуманих обставин вигадав скорочення штату працівників і почав звільнювати їх. Безпосередньо до неї, як директора юридичного департаменту банку, було вчинено низку дій, які є неприпустимими. Так, після своєї появи у банку з 14.02.2015 року за вказівкою Славінського В.І. її було обмежено у доступі до документів банку та інформації щодо поточної діяльності ПАТ «Златобанк», яка була їй необхідна для виконання її безпосередніх трудових обов`язків. З першого дня появи Славінського В.І у банку було розпочато неприхований тиск на неї, як на працівника, з явними вимогами щодо звільнення. Під час її відсутності на робочому місці в березні 2015 року (під тиском Славінського В.І. її змусили взяти відпустку), за вказівкою уповноваженої особи ФГВФО Славінського В.І. було зламано сейф у її робочому кабінеті, яким користувалась виключно вона, де зберігалися документи, печатка банку «для договорів», оскільки вона була представником банку і від його імені підписувала ряд договорів з клієнтами банку. З сейфу зникли документи, які були необхідними у роботі. В день, який Славінським В.І. було визначено, як день її звільнення - 13.05.2015 року, її не допустили до її робочого місця і не надали можливості забрати решту особистих речей (і до сьогоднішнього дня неї невідома їхня доля і хто користується її особистими речами - діловим портфелем, посудом тощо). Дії уповноваженої особи ФГВФО Славінського В.І. та інших представників ФГВФО виглядали варварськими та були схожі на дії загарбників, які увірвались у діючий та доволі успішний банк. У межах даного позову вона хоче зупинитись лише на її звільненні. Оскільки, рішення щодо її звільнення було прийнято уповноваженим працівником Фонду, то відповідальність за наслідки прийнятого рішення покладається виключно на Фонд гарантування вкладів фізичних осіб. Як визначено п.1 ч. 3 ст.16 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» «працівники Фонду не несуть відповідальність за будь- які дії або бездіяльність, якщо вони діяли на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Позови, подані проти працівників Фонду, вважаються позовами, поданими проти Фонду». Саме тому ФГВФО вказано нею як відповідач і він повинен нести відповідальність за дії свого працівника - уповноважену особу, який прийняв незаконне рішення. Згідно вимог ст. 256 КЗпП України, посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством. Статтею 235 КЗпП України визначено, що у разі звільнення без законної підстави, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу, але не більше ніж за один рік. Щодо строків звернення до суду з даним позовом, то хоче зазначити наступне: Згідно вимог ст. 233 КЗпП України, працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутись до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Підставою, за якою її звільнення є незаконним, є те, що всі дії ФГВФО щодо початку процедури виведення ПАТ «Златобанк» з ринку є незаконним. Ця незаконність була доведена у судовому порядку і визначена судовим рішенням - постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.07.2017 року у справі №826/2184/17. Вона не брала участі у розгляді цієї справи. Про існування цього судового рішення та набрання цим рішенням законної сили вона дізналась нещодавно. Навіть зараз у неї є складнощі в отриманні тексту судових рішень у цій справі, оскільки у Єдиному Державному реєстрі судових рішень відсутній їх текст у зв`язку з обмеженим доступом. Викладені обставини є підставою для поновлення їй строку звернення до суду з позовом про визнання її звільнення незаконним. Просила суд поновити їй строк звернення до суду. А також, просила визнати незаконним наказ уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «Златобанк» Славінського В.І. від 05.05.2015 року №195п про моє звільнення з 13.05.2015 року з посади директора юридичного департаменту у зв`язку із скороченням штату згідно з п.1 ст.40 КЗпП України, поновити її на посаді та стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на мою користь 483 882 гривні 92 копійки як середній заробіток за час вимушеного прогулу за один рік ( а. с. 2-7 ). Ухвалою судді від 30.08.2019 року позовна заява [PERSON] до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа: публічне акціонерне товариство «Златобанк» про визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу була залишена без руху ( а. с. 50-51 ). Ухвалою судді від 26 вересня 2019 року постановлено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у вищевказаній справі. Постановлено провести розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням ( викликом ) сторін ( а. с. 57-58 ). 22 жовтня 2019 року за вх. № 38853 судом отримано відзив на позовну заяву Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в якому просили суд застосувати строки, передбачені положеннями ст.233 КЗпП України та ст. 257 ЦК України, відмовити в повному обсязі в задоволенні позовних вимог [PERSON] до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа: публічне акціонерне товариство «Златобанк» про стягнення заробітної плати, мотивуючи тим, що згідно відомостей зазначених в позовній заяві, наказом № 8-к від 09.06.2008 року Позивача - [PERSON] прийнято на посаду начальника юридичного управління відкритого акціонерного товариства «Златобанк». Відповідно до наказу № 32 к від 30.04.2009 року [PERSON] переведено на посаду начальника юридичного департаменту відкритого акціонерного товариства «Златобанк». У липні 2009 року відкрите акціонерне товариство «Златобанк» перейменовано на публічне акціонерне товариство «Златобанк». На підставі наказу № 195 п від 05.05.2015 [PERSON] звільнено з посади начальника юридичного департаменту на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України з 13 травня 2015 року, з виплатою компенсації за невикористану відпустку з розрахунку 49 календарних днів невикористаної відпустки. Підставою для видачі наказу № 195п від 05.05.2015 року є наказ № 77 від 11.03.2015 року «Щодо скорочення чисельності та штату працівників». Попередження про скорочення посади від 11.03.2015 року. На підставі постанови Правління Національного банку України від 13.02.2015 № 105 «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Златобанк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято вішення від 13.02.2015 № 30 «Про запровадження тимчасової адміністрації у AT «Златобанк», згідно з яким з 14.02.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у АТ «Златобанк». Уповноваженою особою на тимчасову адміністрацію в AT «Златобанк» призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Славінського Валерія Івановича . Відповідно до постанови Правління НБУ від 12 травня 2015 року № 310 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Златобанк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 13 травня 2015 року № 99, «Про початок процедури ліквідації AT «Златобанк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації AT «Златобанк» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію AT «Златобанк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Славінського Валерія Івановича строком на 1 рік з 18 год. 00 хв. 13 травня 2015 року до 12 травня 2016 року включно. З метою збереження активів AT «Златобанк» та запобігання втрати їх вартості,

Outcome: dismissed