Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-06 00:00:00

В червні місяці 2018 року [PERSON] звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON], про визнання права власності на будівельні матеріали. В обгрунтування позову зазначив, що згідно договору підряду від 01 березня 2018 року укладеного між позивачем та відповідачем, позивач зобов'язався побудувати гараж площею 61,4 кв.м. в районі житлового будинку [ADDRESS], а відповідач зобов'язаний прийняти гараж та сплатити позивачу кошти за роботи, виконані з будівництва гаражу. Договором підряду передбачено, що оплата робіт з будівництва гаражу здійснюється після завершення відповідачем після його передачі його відповідачу. Позивачем за власні кошти та своїми будівельними матеріалами був збудований гараж літ.Б-1 площею 61,4 кв.м. за адресою: [ADDRESS] Під час проведення будівельних робіт були дотримані будівельні, архітектурні, санітарні та екологічні норми. 18.05.2018 року позивач звернувся до відповідача стосовно підписання акту приймання-передачі збудованого гаражу та оплати його робіт, згідно до договором підряду на будівництво гаражу, вартість якого складає 99 905,00 грн, проте відповідач відмовився від підписання акту приймання- передачі та оплати позивачу робіт за договором підряду, не мотивуючи свою відмову. На неодноразові звернення позивача щодо здійснення оплати за проведені роботи, відповідач не реагує, від виконання взятих на себе зобов'язань за договором підряду відмовився. Враховуючи викладене, позивач просить суд визнати за ним право власності на будівельні матеріали, з яких збудований гараж літ. Б-1, загальною площею 61,4 кв.м., за адресою [ADDRESS] В судове засідання позивач не з'явився, його представник надав пояснення аналогічні викладених в позовній заяві, позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволені. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки судові не повідомив. За згодою позивача суд розглядає справу у заочному порядку. Заслухавши думку сторін та дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що згідно договору підряду від 01 березня 2018 року укладеного між позивачем та відповідачем, позивач зобов'язався побудувати гараж площею 61,4 кв.м. в районі житлового будинку [ADDRESS], а відповідач зобов'язаний прийняти гараж та сплатити позивачу кошти за будівельні матеріали та роботу з будівництва гаражу. Договором підряду передбачено, що оплата відповідачем вартості будівельних матеріалів та послуг з будівництва гаражу здійснюється після завершення будівництва гараж та передачі його відповідачу. В судовому засіданні встановлено, що позивачем за власні кошти та своїми будівельними матеріалами був збудований гараж літ.Б-1 площею 61,4 кв.м. за адресою: [ADDRESS], що підтверджується відповідними прибутковими квитанціями та витратними накладними про оплату будівельних матеріалів. 18.05.2018 року позивач звернувся до Відповідача стосовно підписання приймання-передачі збудованого гаражу та оплати будівельних матеріалів, а також робіт з будівництва гаражу, загальна вартість якого складає 99 905,00 грн, проте від виконання взятих на себе зобов'язань за договором підряду відповідач відмовився. Згідно з ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.2 п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Як зазначено у правовій позиції Верховного суду України у постанові від 12.06.2013 року №6-32цс/13, законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Відповідно до вимог ст.331 ч.3 ЦК України до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). У відповідності зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 1 ст.386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Зважаючи на те, що гараж був збудований [PERSON] за власні кошти та позивач в повному обсязі виконавчу морви договору підряду, натомість відповідач умови договору підряду не виконує, суд вважає позовні вимоги [PERSON] є обгрунтовуваними та таким, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved