Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-21 00:00:00

в січні 2016 року позивачка звернулась до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 04.08.2006 перебувала у шлюбі з [PERSON] Шлюб був розірваний на підставі рішення Оболонського районного суду м. Києва від 01.06.2012 року. В період шлюбу у сторін народились двоє дітей: дочка - [PERSON] [INFO] і син - [PERSON] [INFO]. Позивачка зазначила, що вона з відповідачем домовилась про те, що їх спільні малолітні діти [PERSON] та [PERSON] будуть проживати разом з нею. Розуміючи важливу участь батька у вихованні дітей, позивачка ніколи не заважала його спілкуванню з дітьми. Згодом позивачка вдруге одружилась та зазначила, що між її дітьми та чоловіком [PERSON] склались дружні та теплі доброзичливі стосунки, які сприяють належному вихованню, їх повноцінному світосприйняттю. Дітям забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. Вони разом піклуються про здоров'я та фізичний стан дітей, їх духовний розвиток, створюють необхідні умови для отримання ними освіти, вчасно проводять необхідні медичні огляди, лікування, забезпечують їх всім необхідним. Зазначила, що її друге заміжжя ніяким чином не вплинуло на спілкування дітей з батьком, відповідач мав безперешкодне спілкування з дітьми згідно їхньої домовленості, але згодом такі зміни в її особистому житті відповідач використав як підставу для перегляду домовленостей щодо порядку виховання дітей. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 04 лютого 2014 року визначено місце проживання [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], разом з матір'ю та визначено наступний спосіб участі батька у вихованні дітей: щосереди кожного тижня з 17 до 20 годин та у другу та четверту суботи з 10 до 17 год. Відповідач регулярно бачиться з дітьми згідно встановленого судом порядку та його участі у вихованні дітей позивач не заважає. Позивач зазначила, що з моменту розлучення діти перебувають повністю на її утриманні, що підтверджується рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 24.03.2014 року у справі про стягнення з відповідача аліментів. На даний час відповідач має виплачувати аліменти, які нараховуються по місцю його роботи у розмірі 402, 25 грн. на місяць на кожну дитину. Оплата шкільного навчання та харчування, додаткових розвиваючих гуртків, одягу, ліків та всіх потреб дітей здійснюється позивачем та її чоловіком [PERSON] Позивач зазначила, що має можливість періодично оздоровлювати дітей на морі, а так як діти мають особливості стану здоров'я, а саме донька [PERSON] з 2010 року знаходиться під амбулаторним наглядом дитячого невролога з діагнозом неврозоподібний стан, тики, а син амбулаторно спостерігається у дитячого імунолога та має діагноз первинний імунодефіцит, селективний дефіцит IgА, то внаслідок таких захворювань та необхідності періодично проходити курси лікування, діти мають послаблений імунітет, а тому перебування на відпочинку на морі позитивно впливатиме на їх стан здоров»я, тим самим покращуючи його. У зв'язку з необхідністю оздоровлення і відпочинку дітей, позивачка має намір влітку 2016 року виїхати з ними до Греції на відпочинок та враховуючи те, що відповідач неодноразово надавав дозволи на виїзд дітей за кордон, вона з чоловіком забронювали місце відпочинку. Разом з тим при зверненні до відповідача з проханням надати дозвіл на тимчасовий виїзд дітей до Греції, відповідачем було відмовлено. 08.12.2015 року позивачкою було здійснено звернення до нотаріальної контори із заявою про призначення дати і часу вчинення нотаріальної дії для оформлення заяви від імені відповідача про надання згоди на виїзд малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], але вказана нотаріальна дія не відбулася у зв'язку із неявкою належним чином повідомленого відповідача про місце, дату та час вчинення нотаріальної дії. Будь-якої обґрунтованої мотивації щодо відмови відповідач позивачці не надав. За останні п'ять років відповідач жодного разу не взяв фінансової та будь-якої іншої відповідальності в організації відпочинку та оздоровлення дітей. Однак раніше відповідач хоча б не перешкоджав позивачу здійснювати заходи для оздоровлення та відпочинку дітей, а наразі він перешкоджає їй їх здійснювати, від чого в першу чергу страждають неповнолітні діти. Позивач вважає, що відповідач навмисно ухиляється від надання згоди на тимчасовий виїзд за кордон їх спільних дітей, внаслідок неприязного відношення до неї і її щасливого шлюбу та бажанням зіпсувати душевні стосунки в її родині, що безсумнівно шкодить інтересам дітей. Заявою від 20.04.2016 року позивач зменшила розмір позовних вимог та просила суд надати дозвіл неповнолітнім [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], на тимчасовий виїзд до Греції у період з 01.07.2016 року по 31.08.2016 року у супроводі матері [PERSON] для відпочинку та оздоровлення без згоди та супроводу батька [PERSON], надати дозвіл [PERSON] на оформлення та виготовлення проїздних документів, необхідних для тимчасового виїзду за межі території України до Греції її неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], без згоди батька [PERSON] та судові витрати. Ухвалою суду від 20.04.2016 року, за заявою [PERSON] позовні вимоги в частині щодо надання дозволу на багаторазові тимчасові виїзди за межі України [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у супроводі матері [PERSON] в країни Шенгенської Угоди, а саме Австрійську, Італійську, Латвійську, Литовську, Естонську, Португальську, Словацьку, Фінляндську, Французьку та Чеську республіки, Королівства Бельгію, Данію, Іспанію, Нідерланди, Норвегію та Швецію, Угорщину, Федеративну республіку Німеччина, республіку Польща, республіку Словенія, Швейцарську конфедерацію; країни із розвинутою туристичною мережею для відпочинку, а саме Арабську Республіку Єгипет, Чорногорію, Хорватію, Грузію, Турецьку Республіку, королівство Таїланд, республіку Індонезія, Демократичну Соціалістичну Республіку Шрі-Ланка, Туніську республіку, Сполучені Штати Америки, Канаду, республіку Куба, Ямайку, Домініканську республіку, республіку Болгарію та Румунію, а також надання дозвіл на виїзди до сусідніх із Україною держав, а саме республіку Білорусь, республіку Молдова, Російську Федерацію, - для відпочинку та оздоровлення до досягнення дітьми шістнадцятиріччя, без згоди та супроводу батька [PERSON] та надати дозвіл [PERSON] на оформлення та виготовлення проїзних документів, необхідних для тимчасових виїздів за межі території України її неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], без згоди батька [PERSON] залишено без розгляду. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити.Суду пояснила, що має намір оздоровити дітей на морі, оскільки має можливість забезпечити дітям належні умови для оздоровлення та відпочинку за кордоном, крім того, згідно висновків спеціалістів діти потребують періодичного профілактичного оздоровлення на узбережжі морів з м»яким кліматом. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував. Суду пояснив, що вважає за потрібне надавати дітям змогу на оздоровлення, але зважаючи на те, що позивачка та її чоловік мають медичну освіту, то він остерігається того, що позивач з їх спільними дітьми та її новим чоловіком зможе виїхати на постійне місце проживання за кордон до Греції. Представник служби у справах дітей Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне. З 04.08.2006 року по 10.10.2011 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, що вбачається із копії рішення Оболонського районного суду м. Києва від 10.10.2011 року № 2-5508/11 (а.с. 19). [INFO] народилася [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження від 05.06.2007 року, Серія [NUMBER], згідно якого батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 15). [INFO] народився [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження від 30.04.2009 року, Серія [NUMBER], згідно якого батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 15). 04.07.2012 року [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]», що підтверджується копією свідоцтва про зміну імені. (а.с. 17). 21.09.2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, актовий запис №1290. (а.с. 18). Згідно заключення спеціаліста Київської міської дитячої клінічної лікарні №1 від 04.12.2015 року вбачається, що [PERSON] спостерігається у дитячого невролога та має діагноз неврозоподібний стан, тики.(а.с. 28). Згідно заключення спеціаліста Київської міської дитячої клінічної лікарні №1 від 31.09.2015 року вбачається, що [PERSON] спостерігається у дитячого імунолога та має діагноз первинний імунодефіцит, селективний дефіцит IgА.(а.с. 27). Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Згідно ст. 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Водночас фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України та в»їзду в Україну» оформлення проїздного документу дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Правила перетинання державного кордону гр. України, затверджені Постановою КМУ від 27.01.1995 р. № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31.03.1995 р. № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон. Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України вбачається, що мати, батько мають рівні права та обов»язки щодо дитини, незалежно від того, и перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов»язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім»ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Згідно ст. 155 Сімейного кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов»язків мають грунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, яка набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року, зазначено: «1. Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної й однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування». Оцінивши письмові докази, заслухавши сторони по справі та звертаючи увагу на те, що виїзд малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] за кордон відповідає їхнім інтересам, оскільки згідно висновків лікарів вони потребують періодичного профілактичного оздоровлення на узбережжях морів з м»яким кліматом та враховуючи те, що позивачка має можливість забезпечити дітям належні умови для оздоровлення та відпочинку за кордоном, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] про надання дозволу на тимчасове вивезення за межі України неповнолітніх дітей. Враховуючи викладене та

Outcome: approved