Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-04 00:00:00

В серпні 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про надання права на шлюб, в якій зазначила, що причиною звернення до суду з даною заявою є те, що вона з 01.08.2018 року перебуває у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] з яким бажає зареєструвати шлюб. Однак, не може цього зробити, оскільки не досягла шлюбного віку, тобто 18 років. [INFO] їй виповниться 18 років. Реєстрація шлюбу між заявницею та [PERSON] відповідає її інтересам, оскільки вона вагітна терміном 9-10 тижнів. [PERSON] визнає майбутню дитину, тому вважає, що дитина повинна виховуватися в повній родині. Просить суд надати їй право на шлюб до досягнення шлюбного віку. Заявниця [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та дату засідання була повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Заяву підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та дату засідання був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Заяву підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. За даних обставин суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін та без здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписуючого засобу, відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.3 ст.293ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. В судовому засіданні встановлено, що заявниця [PERSON] , народилася [INFO] , що підтверджується паспортом громадянина України з безконтактним електронним носієм, [NUMBER] , витягом з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання за №5135-2159063-2018. Таким чином, на день звернення до суду із заявою про надання права на шлюб [PERSON] досягла 17 років. Відповідно до довідки від 11.03.2019 року, яка видана [PERSON] , вона дійсно перебуває на обліку в жіночій консультації КУ «Лиманська ЦРЛ». Діагноз: вагітна 9-10 тижнів. Встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] існують стосунки та останні мають серйозний намір створити сім`ю та укласти шлюб. Єдиною перешкодою для реєстрації шлюбу, є вік [PERSON] . Відповідно до положень статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ч.1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 22 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи які бажають реєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Згідно ст. 23 СК України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її вимогам. Відповідно до ч. 1 ст. 27 СК України, державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства. Сімейний кодекс України не передбачає, хто конкретно може звернутися із заявою до суду про зниження шлюбного віку. Таким правом, безумовно, наділені самі неповнолітні, що бажають зареєструвати шлюб. Крім того, таким правом володіють законні представники неповнолітньої особи - батьки, усиновлювачі, піклувальники. Дозвіл на укладення шлюбу неповнолітньою особою, яка досягла 16 років, надається лише на підставі рішення суду. Для вирішення питання щодо зниження шлюбного віку не вимагається отримання згоди батьками неповнолітніх. Їх згода або, навпаки, заперечення проти реєстрації шлюбу їх неповнолітнім сином або донькою вирішального значення для вирішення питання по суті не має. Проте їх позиція по даному питанню може бути, а інколи - повинна бути, з`ясована у процесі прийняття рішення про зниження шлюбного віку. Але сама по собі їх згода або заперечення юридичної сили не має. В судовому засіданні встановлено, що мати заявниці [PERSON] не заперечує проти укладання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] . Та, відповідно до наданої заяви, наполягає на задоволенні заяви про надання права на шлюб. Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», до участі в справі залучаються один або обоє батьків (усиновлювачів) неповнолітньої особи, піклувальник, особа, з якою передбачається реєстрація шлюбу, а також інші заінтересовані особи. Заперечення батьків (піклувальників) щодо надання права на шлюб не є підставою для відмови в задоволенні заяви, оскільки головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. Неповнолітня особа, відносно якої судом прийняте рішення про зниження шлюбного віку, має право не скористатись наданим їй правом та у будь-який момент до реєстрації шлюбу відмовитись від його реєстрації. Згідно ч. 2 с. 35 ЦК України утому випадку, коли за рішенням суду неповнолітній особі, яка досягла 16 років, надається право на шлюб, у разі реєстрації шлюбу такою особою, вона набуває повної цивільної дієздатності з моменту реєстрації шлюбу (крім того, якщо такій особі раніше був призначений піклувальник, піклування припиняється). У разі припинення шлюбу до досягнення фізичною особою повноліття набута нею повна цивільна дієздатність зберігається. Отже, в ході розгляду даної цивільної справи, судом не встановлено будь-яких обставин, які б вказували, що шлюб може зашкодити інтересам заявника. Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України за №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. Отже, в судовому засіданні знайшло своє підтвердження того, що укладання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] відповідає їх законним інтересам та інтересам їхньої майбутньої дитини, оскільки вони бажають створити сім`ю та реєструвати шлюб. Тому, суд вважає заяву [PERSON] про надання права на шлюб обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved