Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-08 00:00:00

В травні 2017 р. позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Комунального підприємства «Київпарктранс» (відповідач-1), [PERSON] (відповідач-2) про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 13 жовтня 2016 року приблизно о 20 год. 20 хв., [PERSON] , керуючи тролейбусом борт № 1365, який належить Комунальному підприємству «Київпарктранс», по бульвару Лесі Українки в місті Києві не переконавшись в безпечності вказаного маневру, порушивши вимоги ПДР, допустив зіткнення з припаркованим автомобілем Тойота Камрі, реєстраційний номер [NUMBER] , який на праві власності належить [PERSON] , чим заподіяв позивачу шкоду. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як встановлено судом 13 жовтня 2016 року приблизно о 20 год. 20 хв., [PERSON] керуючи тролейбусом борт № 1365, який належить Комунальному підприємству «Київпарктранс» по бульвару Лесі Українки в місті Києві не переконавшись в безпечності вказаного маневру, допустив зіткнення з припаркованим автомобілем Тойота Камрі, реєстраційний номер [NUMBER] , який на праві власності належить [PERSON] . В результаті дорожньо - транспортної пригоди автомобіль Позивача Тойота Камрі, д.н.з. [NUMBER] при ДТП зазнав механічних пошкоджень. Згідно звіту № 102/10/16 від 26 жовтня 2016 року про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу, проведеного оцінювачем [PERSON] , вартість матеріального збитку, нанесеного пошкодженням автомобіля складає 15 472 грн. 15 коп., згідно товарного чеку від 21 жовтня 2016 року вартість робіт по складанню звіту складає 1 000 грн. Згідно з постановою Печерського районного суду міста Києва від 26.12.2016 року дорожньо-транспортна пригода (ДТП) за участю транспортного сталася з вини [PERSON] , дане адмінправопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Відповідно до ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Під час розгляду цивільної справи, представник позивача, Решнюк А.В. уточнив позовні вимоги, просив стягнути матеріальну шкоду заподіяну внаслідок ДТП з відповідача, Комунального підприємства «Київпарктранс». Представник відповідача позовні вимоги визнав частково, просив стягнути матеріальну шкоди з Комунального підприємства «Київпарктранс`на користь позивача в розмірі 15 472 грн. 15 коп., згідно товарного чеку від 21 жовтня 2016 року вартість робіт по складанню звіту складає 1 000 грн., а також не заперечував проти задоволення позовних вимог в частині стягнення на користь позивача витрат на правничу допомогу в розмірі 2 500 грн. 00 коп. Згідно положень ст.1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є частини 2 статті 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Положеннями ч. 1 ст.1172 Цивільного кодексу України передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. ВС підкреслили, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.12.2018 у справі № 426/16825/16-ц зроблено висновок про те, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець. Отже, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, на відповідний правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм. Тлумачення частини 1 статті 1172 ЦК України свідчить, що відповідальність юридичної або фізичної особи за шкоду, завдану їхнім працівником, настає лише у випадках, коли заподіювач шкоди не лише перебуває з такою юридичною або фізичною особою в трудових відносинах, а й заподіяв відповідну шкоду саме у зв`язку та під час виконання своїх трудових (службових) обов`язків. Виконанням працівником своїх трудових (службових) обов`язків є виконання ним роботи, зумовленої трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоча і виходить за межі трудового договору чи посадової інструкції, але доручається юридичною або фізичною особою, або спричинена необхідністю, як на території роботодавця, так і за її межами. Це можуть бути дії виробничого, господарського, технічного та іншого характеру, вчинення яких безпосередньо входить до службових обов`язків працівника. Відповідно до ч. 1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;ов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Позивач, просив суд, стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 2500 грн. 00 коп., які були ним сплачені на підставі Договору про надання правової допомоги та підтверджуються копією квитанції та актом виконаних робіт. Зазначені вимоги є обґрунтованими, витрати на надання правової допомоги підтвердженими, а тому підлягають задоволенню. Також підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення витрат по сплаті вартості проведеного звіту в розмірі 1 000,00 грн., оскільки остання відноситься до витрат, пов`язаних з розглядом справи та грунтується на вимогах закону. На підставі викладеного, ст. ст. 1172, 1187 ЦК України,

Outcome: partial