Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-31 00:00:00

В травні 2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Товстеньківської сільської ради Чортківського району Тернопільської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. В позовній заяві позивач вказала, що є спадкоємцем майна за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Згідно заповіту від 03 серпня 2009 року спадкодавець [PERSON] все належне їй майно заповіла [PERSON] . Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] . [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину після померлої, оскільки вступила в управління спадковим майном після смерті спадкодавця до шести місяців. Орган нотаріату, своїм листом № 212/02-14 від 20.02.2020 року роз`яснив про необхідність звернення до суду для вирішення питання спадкування, оскільки є відсутніми правовстановлюючі документи на спадкове майно. В підготовчому судовому засіданні позивачка [PERSON] та представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять задовольнити з мотивів, викладених у позовній заяві. Від Товстеньківської сільської ради в підготовче судове засідання надійшла заява, з якої вбачається, що сільська рада позов визнає в повному обсязі та просить розглядати справу без участі представника. Суд, вислухавши позивачку, представника позивача, вивчивши та дослідивши письмові докази в справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких мотивів. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України ухвалення в підготовчому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 206 вищезазначеного Кодексу в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову в даній справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 82 цього ж Кодексу обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] в с. Товстеньке Чортківського району Тернопільської області. Після її смерті [PERSON] відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу України є спадкоємцем її майна і спадщина належить їй з часу її відкриття. . Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом на нерухоме майно, зокрема на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] . Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно, задовольнивши позов, оскільки іншого способу захисту порушеного права немає. Згідно ч. 1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Тому, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання представника позивача про повернення [PERSON] з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позовної заяви в розмірі 840,80 гривень згідно квитанції АТ «Райффайзенбанк Аваль» № N1F0S4203M від 13.05.2020 року, що становить 420 (чотириста двадцять) грн.40 коп.

Outcome: approved