Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-29 00:00:00

В травні 2020 р. заявник [PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просить визнати недієздатним свого повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає та зареєстрована в Подільському районі м.Києва за адресою: [ADDRESS] , а також встановити над ним опіку та призначити заявника опікуном, посилаючись на те, що останній страждає на психічне захворювання, внаслідок якого не розуміє своїх дій. Зазначає, що син перебуває на «Д» обліку в ПНД № 3 м.Києва, неодноразово стаціонарно лікувався (в березні та жовтні 2019 р.), але знову вчиняє вчиняє неадекватні дії. Одночасно просить встановити опіку та призначити заявника опікуном над сином [PERSON] . Провадження у справі відкрито ухвалою від 19.05.2020 р. з призначенням розгляду в порядку окремого провадження. Ухвалою від 24.06.2020 р. по справі призначена судово-психіатрична експертиза, проведення якої доручено Київському міському центру судово-психіатричних експертиз, із зупиненням провадження у справі. Ухвалою від 15.10.2020 р. провадження у справі поновлено після проведення судової експертизи та повернення матеріалів справи до суду. В судовому засіданні заявник та її представник підтримали заяву з підстав, викладених у неї, надали пояснення, аналогічні викладеним в заяві обставинам. Представник заявника додав, що за наслідками проведеної СПЕ є всі передбачені законом підстави для визнання [PERSON] недієздатним. Заявник додала, що правові наслідки визнання сина недієздатним та призначення її опікуном їй роз`яснені та зрозумілі. Представник органу опіки та піклування в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви, просив прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства, додавши, що органом опіки та піклування подається подання про можливість призначення заявника опікуном, при підготуванні такого подання були перевірено відповідність заявника вимогам до опікуна, інші особи із заяви про призначення їх опікуном до органу опіки та піклування не звертались. Залучений судом до участі в справі як заінтересована особа [PERSON] підтримав заяву та пояснив, що він є батьком [PERSON] , вони всі разом (він, заявник, яка є його дружиною, та син) проживають за його та сина адресою, син страждає на психічну хворобу, внаслідок якої вчиняє неадекватні дії. Додав, що не заперечує проти призначення заявника опікуном над сином. Особа, стосовно якої вирішується питання при розгляді справи участь не брала, оскільки за станом здоров`я не може бути присутнім при розгляді справи, що підтверджується висновком СПЕ. Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов таких висновків. В судовому засіданні встановлено та підтверджено відповідними документами, копії яких містяться в матеріалах справи, що [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , є матір`ю [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] . Заявник та її син проживають разом з [PERSON] , який є відповідно чоловіком та батьком [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] , [INFO] , перебуває на «Д» обліку в психоневрологічному диспансері № 3 м.Києва, проходив стаціонарне лікування в ТОМ «Психіатрія» з 38.03.2018 р. по 31.05.2018 р., з 19.10.2019 р. по 29.10.2019 р. Згідно висновку судово-психіатричної експертизи від 01.09.2020 р. № 480, проведеної Київським міським центром СПЕ стосовно [PERSON] , [INFO] , останній страждає хронічним стійким психічним розладом (вказано діагноз згідно з МКХ-10: F20.0); за своїм психічним станом на теперішній час не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними; за своїм психічним станом на теперішній час не може приймати участь у судовому засіданні та не здатний надавати пояснення по суті справи. Відповідно до ч.1 ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. За правилами ч. 3 ст. 296 ЦПК України заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Таким чином, з урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин, беручи до уваги висновок судово-психіатричної експертизи, суд дійшов висновку, що вимоги заявника про визнання [PERSON] недієздатним є обґрунтованими та заснованими на законі, повністю знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, а тому підлягають задоволенню. Частиною 1 ст. 60 ЦК України встановлено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно з ч. 1 ст. 62 ЦК України опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. Відповідно до ч. 1 ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна. Зміст та синтаксична конструкція зазначеної правової норми вказує на те, що законодавець не розмежовує розгляд питання про визнання особи недієздатною з призначенням цій особі опікуна, а тому зазначені питання вирішуються в одному провадженні. Як вбачається з матеріалів справи, заявник звернулась до органу опіки та піклування за місцем проживання [PERSON] із заявою про можливість призначення її опікуном над сином в разі визнання останнього недієздатною. Згідно подання Подільської районної у місті Києві державної адміністрації від 20.08.2021 р. № 106-6062 орган опіки та піклування вважає за доцільне призначити [PERSON] опікуном над сином [PERSON] , в разі визнання останнього недієздатним. Всі обставини щодо можливості заявника у справі бути опікуном відповідно до норм чинного законодавства перевірені органом опіки та піклування при підготовці подання до суду. Інших осіб, які можуть бути опікуном [PERSON] , до органу опіки та піклування не звертались, а батько особи, щодо якої вирішується питання, в судовому засіданні не заперечував проти призначення опікуном лише заявника. Враховуючи викладене, з метою захисту прав та законних інтересів [PERSON] , суд дійшов висновку про необхідність встановлення опіки над останнім та призначення йому опікуна - заявника у справі [PERSON] . Правилами ст.41 ЦК України визначені правові наслідки визнання фізичної особи недієздатною, а саме: над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Крім того, відповідальність за шкоду, завдану недієздатною фізичною особою, несе її опікун. Відповідно до вимог ч.6 ст.300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. З урахуванням вимог ч.6 ст.300 ЦПК України, встановлених при розгляді справи обставин, суд визначає строк дії даного рішення у 2 (два) роки. Відповідно до ст.300 ч.7 ЦПК України в разі необхідності продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною опікун має право подати до суду відповідне клопотання не пізніше ніж за 15 днів до закінчення строку, визначеного судовим рішенням На підставі викладеного, ст.ст.39, 40, 41, 58, 60, 62 ЦК України,

Outcome: approved