Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-08 00:00:00

В травні 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначило, що відповідно до укладеного договору б/н від 06 грудня 2006 року відповідач отримала кредит в розмірі 9000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підписом підтвердила згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між нею та банком договір. У порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконувала, у зв'язку з чим станом на 31 травня 2014 року має заборгованість 28143,30 грн., яка складається з наступного: 6786,88 грн. - заборгованість за кредитом; 15071,30 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 4468,77 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 1316,35 грн. - штраф (процентна складова). На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України банк просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 28143,30 грн. за кредитним договором б/н від 06 грудня 2006 року та судові витрати у розмірі 281,43 грн. В судовому засіданні представник ПАТ КБ «ПриватБанк» Смірнова О.К. позовні вимоги підтримала в повному обсязі, додатково пояснила, що п.п.3.1.3 пункту 3 Правил користування кредитною карткою передбачено, що по закінченню строку дії картки відповідна картка продовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту картки з новим строком дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії картки) не надійшла письмова заява держателя про закриття картрахунку, а також за умови наявності грошових коштів на картрахунку для оплати послуг по виконанню розрахункових операцій на картрахунку (в передостанній день місяця закінчення строку дії) і при додержанні інших умов продовження, передбачених договором. Строк дії картки, виданої відповідачу, закінчився в грудні 2009 року. Відповідач не зверталася до банку з заявою про закриття картрахунку, у зв'язку з чим, строк дії карти було продовжено на три роки до 06.12.2012 року, а потім ще на три роки до 06.12.2015 року. За таких обставин, на підставі п.9,12 договору оскільки строк дії кредитного договору продовжений Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, подала заяву про застосування позовної давності. Ухвалою Василівського районного суду від 28 травня 2014 року уточнені анкетні дані відповідача, до участі у справі в якості належного відповідача залучено [PERSON] Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. В ч.2 ст.509 ЦК України зазначено, що зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Частиною 2 зазначеної статті передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Відповідно до п.3 ч.1 ст.3 ЦК України однією із загальних засад цивільного законодавства є свобода договору. Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Належною формою кредитного договору на підставі ч.1 ст.1055 ЦК України є письмова форма. Відповідно до ст.ст. 1049, 1050 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За змістом ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до ч.ч.1,4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснювати свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Відповідно ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Згідно з ч.5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. На підтвердження умов укладення кредитного договору банк надав заяву позичальника, Умови і правила надання банківських послуг, Правила користування платіжною карткою (розділ 11 Умов і правил надання банківських послуг). Будь-які інші документи, які б стосувалися умов кредитування відповідача [PERSON] банк не надав. Судом встановлено, що 06 грудня 2006 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступник - ПАТ КБ «ПриватБанк») та [PERSON] (після державної реєстрації шлюбу прізвище відповідача - [PERSON]) укладено кредитний договір, за умовами якого банк відкрив для відповідача картковий рахунок і видав платіжну картку з кредитним лімітом у розмірі 2000,00 грн. зі сплатою за користування кредитом 36 % річних на суму залишку заборгованості. Строк дії карти [NUMBER] було встановлено до грудня 2009 року. Сторонами періодичні щомісячні платежі не узгоджені. Відповідно до п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг, які є складовою кредитного договору, кредитний договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично продовжується на такий самий строк. Згідно з пп. 3.1.1 пункту 3 розділу ІІ Умов та правил надання банківських послуг (Правила користування кредитною карткою), строк дії картки вказаний на картці (місяць та рік). Картка дійсна до останнього календарного дня зазначеного місяця. У п.5.4 передбачено, що строк погашення кредиту (кредитного ліміту, кредитної лінії) у повному обсязі здійснюється не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці (в полі MONTH). В п.п.3.1.3 пункту 3 Правил користування кредитною карткою передбачено, що по закінченню строку дії картки відповідна картка продовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту картки з новим строком дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії картки) не надійшла письмова заява держателя про закриття картрахунку, а також за умови наявності грошових коштів на картрахунку для оплати послуг по виконанню розрахункових операцій на картрахунку (в передостанній день місяця закінчення строку дії) і при додержанні інших умов продовження, передбачених договором. У разі наявності перевитрати платіжного ліміту по картці та непогашення його клієнтом на протязі шести місяців, картка закривається (п.9.4 Умов та правил надання банківських послуг) При розгляді справи суд враховує правову позицію, висловлену Верховним судом України в постанові від 19 березня 2014 року (справа №6-14 цс 14), а саме: відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст.261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Оскільки сторони не передбачали погашення кредиту щомісячними платежами, то у відповідності до ч.3 п.5.4 розділу ІІ Умов та правил надання банківських послуг (Правила користування кредитною карткою) відповідач повинна була погасити кредит у повному обсязі не пізніше 31.12.2009 року. Згідно виписки по рахунку відповідача, останній платіж нею здійснено 07 травня 2009 року в сумі 100 грн. З позовом ПриватБанк звернувся 12 травня 2014 року. Відповідач [PERSON] подала заяву про застосування позовної давності. Посилання представника ПриватБанку на пролонгацію договору та продовження строку дії картки до грудня 2015 року є неприйнятними, оскільки суперечить п.9.4 Умов та правил надання банківських послуг, п.п. 3.1.1 п.п.3.1.3 пункту 3 розділу ІІ Умов та правил надання банківських послуг. Так, кошти на картці відповідача для продовження її дії відповідно до п.п.3.1.1 п.п.3.1.3 пункту 3 частини ІІ Умов та правил надання банківських послуг, були відсутні, останні операції за карткою відповідач здійснила 07.05.2009 року, нову картку відповідач не отримувала. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що звернення позивача до суду відбулося поза межами позовної давності. ПриватБанк не посилався на поважність причин пропуску позовної давності та заяву про поновлення строку не подавав. Зазначені обставини, на підставі ч.4 ст.267 ЦК України, є підставою для відмови у позові. Відповідно до ст. 88 ЦПК України у зв'язку з відмовою в задоволенні позовної заяви, судові витрати з відповідача стягненню не підлягають.

Outcome: dismissed