overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

В травні місяці 2015 року позивач звернувся до суду з позовом зазначивши , що [INFO] року померла його баба: -[PERSON] після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй спадкове майно .Спадщину померлого спадкодавця прийняла її дочка та мати позивача :-[PERSON] так,як постійно проживала з спадкодавцем та вступила в управління даним майном ,але за життя не оформила право власності на спадкову земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею-2.2981 га.,що належала бабі позивача, у відповідності до державного акта сері [NUMBER] від 26 травня 2001 року так,як тоже померла [INFO] року . Позивач прийняв спадщину померлої матері та вступив в управління спадковим майном , що підтверджується належними і допустимими доказами /а.с.-23/,але не може нотаріально оформити свої спадкові права на земельну ділянку баби для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею-2.2981 га. ,право на яку перейшло до його матері та на земельну ділянку її самої площею-2.5185 га. ,яка належала їй на праві приватної власності у відповідності до державного акта серії [NUMBER] через відсутність у нього оригіналу правоустановчих документів на дані земельні ділянки,що і змусило позивача звернутись до суду з відповідними позовними вимогами,просить визнати за ним право власності на дані земельні ділянки. В судове засідання позивач не з»явився, просить суд задовольнити позов та розглядати справу без його участі . Належним чином повідомлений відповідач ,свого представника в судове засідання не надіслав ,клопотань про відкладення розгляду справи на іншу дату до суду від нього не надходило тому суд здійснював розгляд справи без участі представника місцевого органу самоврядування. Дослідивши у відповідності до частини 2 ст197 ЦПК України/без здійснення звукозапису/ матеріали цивільної справи суд вважає ,що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлені фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Змістом наявних в матеріалах справи свідоцтв про смерть серії [NUMBER] та серії [NUMBER] свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER] ,довідки за підписом сільського голови № 312 від 15.05.2015 року /а.с.-10/ ,№ 320 від 21.05.2015 року, довідки відділу держземагенства у Чорнобаївському р-ні № 1008 від 19 травня 2015 року , підтверджено факт відкриття спадщини [INFO] року після смерті [PERSON],а також після смерті [INFO] року її дочки та матері позивача : [PERSON] ,а також наявність в останніх на праві приватної власності земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та право позивача на спадкування спадкового майна ,як спадкоємця за законом. Тобто в даному випадку ,позивач являється спадкоємцем за законом та прийняв спадщину , оскільки вступив в управління спадковим майном . Відповідач позов визнав та не заперечує стосовно визнання за позивачем права власності на спадкові земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Інших спадкоємців судом не встановлено тому суд ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

В травні місяці 2016 року позивач звернувся до суду зазначивши ,що 18 березня 2010 року померла [PERSON] яка за життя склала заповіт яким заповіла їм з відповідачем все належне останній майно в склад якого входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею-2,7824 га. яка розташована в адміністративних межах селищної ради смт.Чорнобай Чорнобаївського р-ну Черкаської області. Позивач з відповідачем прийняли спадщину оскільки подали до нотаріальної контори ,за місцем відкриття спадщини, заяви про її прийняття ,але не можуть нотаріально оформити свої спадкові права на землю так,як за життя спадкодавця було втрачено оригінал Державного акта на спадкову земельну ділянку , що унеможливлює в даний час ,тобто без судового рішення ,оформити право власності на наявне майно,що і спонукало його звернутися до суду з відповідним позовом та просить визнати за ним та відповідачем в рівних частинах право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського товариства площею-2,7824 га. ,що належала спадкодавцю та розглянути справу без її участі. Відповідач та представник третьої особи в судове засідання не з»явились. Ними подано клопотання щодо розгляду справи без їх участі,щодо задоволення позову не заперечують тому суд проводив розгляд справи у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України ,тобто без участі сторін та здійснення звукозапису. Дослідивши письмові докази по справі суд вважає ,що позовні вимоги сторін підлягають до повного задоволення з наступних підстав. Судом встановлені фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. У відповідності до диспозиції ч.1ст.1233 та ч.2 ст.1236 ЦК України ,право на спадкування мають особи зазначені в заповіті ,а сам заповідач має право скласти заповіт щодо всього свого майна . Змістом наявного в матеріалах справи свідоцтва серії 1-СР № 130218 від 19.03.2010 року, підтверджено відкриття спадщини після смерті [PERSON] . Факт наявності в померлого спадкодавця на праві приватної власності спірної земельної ділянки кадастровий номер 7125155100:05:000:0973 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею-2,7824 га. стверджується дослідженою в судовому засіданні копією Державного акта серії ЧР № 19-29-02-0973 від 26 березня 2001 року та довідкою № 3458 від 12.05.2016 року з Чорнобаївського відділення Держгеокадастру Черкаської області. Судом встановлено ,що сторони по справі являються спадкоємцями за заповітом оскільки спадкодавець за життя ,тобто 10 березня 2010 року, склав заповіт та заповів все своє майно позивачу [PERSON] та [PERSON] , тобто відповідачу по справі який 05 травня 2015 року зареєстрував шлюб з [PERSON] (свідоцтво серії І-СР № 112877) та змінив своє дошлюбне прізвище ,,[PERSON],, на ,,[PERSON],, . Інших спадкоємців судом не встановлено тому суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

В травні місяці 2016 року ,позивач звернувся до суду з позовом зазначивши ,що 28 травня 2013 року, помер [PERSON] який являється власником двох земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За життя спадкодавця ним було складено заповіт яким останній заповів йому належні у відповідності до Державних актів серії ЯМ № 345178 та ЯМ № 345177, дві земельні ділянки розташовані в адміністративних межах сільської ради с.Іркліїв Чорнобаївського р-ну Черкаської області. Позивач не може нотаріально оформити свої спадкові права на належні йому за заповітом спадкові права, в зв»язку з втратою спадкодавцем оригіналів правоустановчих документів на землю та відмовою в районному відділі Держгеокадастру щодо видачі дублікатів Державних актів, що і спонукало позивача звернутись до суду з даними позовними вимогами ,просить задовольнити позов та розглянути справу без його участі. Належним чином повідомлений відповідач про час та місце слухання справи ,подав клопотання про розгляд справи без участі його представника та не заперечує стосовно задоволення позову . Третя особа /сестра дружина спадкодавця/ в судове засідання не з»явилась.Клопотань про відкладення розгляду справи на іншу дату від нею до суду не надходило тому суд проводив розгляд справи без участі сторін та здійснення звукозапису. Дослідивши матеріали справи суд вважає ,що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлені фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Змістом ст.ст.1216-1218 ЦК України 2003 року визначено поняття спадкування ,його види і склад спадщини,а змістом ч.1 ст.1223 цього ж кодексу обумовлено право на спадкування майна особою визначену заповітом. Наявним в матеріалах справи свідоцтвом про смерть серії 1-СР № 207662 від 28.05.2013 року, підтверджено факт відкриття спадщини після смерті [PERSON] . Довідкою № 3457 від 12.05.2016 року за підписом керівництва районного відділу Держкомзему підтверджено наявність в померлого спадкодавця (на підставі Державних актів серії ЯМ № 345178 та ЯМ № 345177 ) земельних часток/паїв/ для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,0382 га. та 2,9328 га. кадастрові номера :-7125182800:05:000:7640 ; 712518282800:05:000:6481 ,які розташовані в адміністративних межах сільської ради с. Іркліїв Чорнобаївського р-ну Черкаської області. В даному ж випадку ,третя особа (дружина спадкодавця ) ,як спадкоємець першої черги за законом вступила в управління спадковим майном та прийняла спадщину ,оскільки в визначений законом термін подала до нотаріальної контори заяву та успадкувала все майно спадкодавця окрім майна яке він за життя заповів позивачу по справі та не заперечує щодо задоволення наявного позову про,що подала через канцелярію суду відповідну заяву. Право позивача на спадкування зазначених земельних ділянок , підтверджено в судовому засіданні не скасованим і не зміненим за життя заповідача заповітом від 12.01.2012 року . Інших спадкоємців судом не встановлено, що являється підставою для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-23 00:00:00

В травні місяці 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON]В посилаючись на те, що 12 липня 2014 року він та відповідач зареєстрували шлюб, проте, спільне життя з відповідачем у нього не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, а тому вважає, що збереження шлюбу є неможливим, просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не зявився, направив заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, направила заяву про розгляд справи без її участі, позов визнала. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 12 липня 2014 року. Від шлюбу мають доньку, [PERSON], [INFO]. Під час подружнього проживання у сторін виявились різні характери, погляди на шлюб та сімю, шлюбні відносини фактично припинилися та шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що сімя розпалась та зберегти її неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Зважаючи на те, що відповідач позов визнав, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-29 00:00:00

В травні місяці 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] посилаючись на те, що 28 серпня 2009 року він та відповідач зареєстрували шлюб, проте, спільне життя з відповідачем у нього не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, а тому вважає, що збереження шлюбу є неможливим, просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явився, направив заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, направила заяву про розгляд справи без її участі, позов визнала. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 28 серпня 2009 року. Від шлюбу мають доньку, [PERSON], [INFO]. Під час подружнього проживання у сторін виявились різні характери, погляди на шлюб та сім'ю, шлюбні відносини фактично припинилися та шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалась та зберегти її неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Зважаючи на те, що відповідач позов визнав, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-09 00:00:00

В травні місяці 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] посилаючись на те, що 29 квітня 2011 року він та відповідач зареєстрували шлюб, проте, спільне життя з відповідачем у нього не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, а тому вважає, що збереження шлюбу є неможливим, просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволені. Відповідач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги визнали, проти їх задоволення не заперечували. Заслухавши думку сторін та дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 29 квітня 2011 року. Спільних дітей від шлюбу не мають. Під час подружнього проживання у сторін виявились різні характери, погляди на шлюб та сімю, шлюбні відносини фактично припинилися та шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що сімя розпалась та зберегти її неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Зважаючи на те, що відповідач позов визнав, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

В травні місяці 2017 року [PERSON] звернувся до суду з цим позовом до [PERSON], посилаючись на те, що 29 вересня 1990 року він зареєстрував шлюб з відповідачем, проте спільне життя у них не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, а тому вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, тому шлюб просить розірвати. В судове засідання позивач не з'явився, направив заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач до суду не з'явилася, про час, день та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки судові не повідомила. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 29 вересня 1990 року. Від спільного шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя у позивача та відповідача не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними. Під час подружнього проживання у сторін виявились різні характери, погляди на шлюб та сім'ю, шлюбні відносини фактично припинилися та шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалась та зберегти її неможливо, тому не застосовує заходів, спрямованих на примирення сторін. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на те, що розірвання шлюбу відповідає інтересам сторін, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-02 00:00:00

В травні місяці 2017 року [PERSON] звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося, дитина знаходиться на її утриманні, свої батьківські обовязки щодо у тримання свого сина відповідач не виконує. Зважаючи на викладене вище, позивачка просить на підставі ст. 180-183 СК України стягнути з відповідача на свою користь на утримання неповнолітнього сина, [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивачка та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого у них 02 січня 2017 року народився син, [PERSON]. Сторони разом не проживають, дитина знаходиться на утриманні матері, свої батьківські обовязки щодо утримання дитини відповідач не виконує. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. При встановленні розміру аліментів, суд бере до уваги стан здоровя та матеріальне становище дітей, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, а також його можливість надавати утримання. Враховуючи матеріальний стан відповідача, суд вважає, що з відповідача на корить позивача слід стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-23 00:00:00

В травні місяці 2017 року [PERSON] звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки, [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося, дитина знаходиться на її утриманні, свої батьківські обовязки щодо у тримання своєї доньки відповідач не виконує. Зважаючи на викладене вище, позивачка просить на підставі ст. 180-183 СК України стягнути з відповідача на свою користь на утримання неповнолітньої доньки, [PERSON] аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічних викладених в позовній заяві та наполягала на задоволені. Відповідач в судовому засідання визнав позов частково та просив призначити аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів), оскільки має мула заробітну плату. Заслухавши думку сторін та дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що позивач та відповідач проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу, від якого у них 07 лютого 2014 року народилася донька, [PERSON]. Сторони разом не проживають, дитина знаходиться на утриманні матері, свої батьківські обовязки щодо утримання дитини відповідач не виконує. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. При встановленні розміру аліментів, суд бере до уваги стан здоровя та матеріальне становище дітей, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, а також його можливість надавати утримання. Враховуючи розмір отримуваної відповідачем щомісячної заробітної плати, суд вважає, що з відповідача на корить позивача слід стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

В травні місяці 2017 року [PERSON] звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки, [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося, дитина знаходиться на її утриманні, свої батьківські обов'язки щодо у тримання своєї доньки відповідач не виконує. Зважаючи на викладене вище, позивачка просить на підставі ст. 180-183 СК України стягнути з відповідача на свою користь на утримання неповнолітньої доньки, [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивачка та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого у них [INFO] народилася донька, [PERSON]. Сторони разом не проживають, дитина знаходиться на утриманні матері, свої батьківські обов'язки щодо утримання дитини відповідач не виконує. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При встановленні розміру аліментів, суд бере до уваги стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, а також його можливість надавати утримання. Враховуючи матеріальний стан відповідача, суд вважає, що з відповідача на корить позивача слід стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

В травні місяці 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] посилаючись на те, що 04 серпня 2001 року вона та відповідач зареєстрували шлюб, проте подружнє життя з відповідачем у неї не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не зявилася, направила заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Відповідач до суду не зявився, про час, день та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки судові не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 04 серпня 2001 року. Від шлюбу у сторін народилися діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Під час подружнього проживання у сторін виявились різні характери, погляди на шлюб та сімю, шлюбні відносини фактично припинилися та шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що сімя розпалась та зберегти її неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на те, що розірвання шлюбу відповідає інтересам сторін, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Outcome: approved