Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-20 00:00:00

Головний лікар КУ «Обласна психіатрична лікарня» [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить госпіталізувати [PERSON], [INFO] у психіатричну лікарню у примусовому порядку. Заява обґрунтована тим, що [PERSON], який мешкає за адресою: [ADDRESS], знаходиться під наглядом лікаря-психіатра з 1989 року, є інвалідом II групи безстроково по психічному захворюванню. Згідно з Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04.12.2009 року визнана недієздатною, опікуном призначена тітка [PERSON]. Із анамнезу відомо, що [PERSON] психічно хвора з 1989 року, коли була розгальмованою, проявляла аутоагресію. Багаторазово лікувалася стаціонарно у дитячому відділенні, а потім більше 10 госпіталізацій у гостре відділення КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР. З 17 років стала сексуально розгальмованою, йшла з будинку, вступала у випадкові полові звязки, проявляла агресію до молодшого брата, в 2012 році - суїцидальна спроба. У клінічній картині афективні та поведінкові розлади на тлі органічного розладу особистості. Остання виписка 20.11.2015 року. Згідно із заявою тітки-опікуна: «Конфліктна, дратівлива, лається з бабусею, дзвонить і тривожить сусідів, йде з будинку без пояснень, відмовляється приймати ліки». 18.08.2017 року [PERSON] оглянута дільничним лікарем-психіатром, за результатами огляду психічний стан хворої кваліфікований, як загострення хронічного психічного розладу, запропонована госпіталізація. Оглянута черговим лікарем приймального відділення КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР, який підтвердив загострення важкого хронічного психічного розладу, госпіталізована у примусовому порядку. 18.08.2017 року оглянута комісією лікарів-психіатрів. Під час огляду: у свідомості, контакт малопродуктивний, на запитання не відповідає, відвертається від співрозмовника, після паузи тихим голосом заявила - «я з вами розмовляти не буду». Уникає зорового контакту. Напружена, настрій нестійкий. Емоційно сплощена. Обмани сприйняття, маячні ідеї виявити не вдалося. Критики до захворювання немає. Теперішній стан хворої можна кваліфікувати, як важкий психічний розлад у вигляді виражених змін особистості внаслідок органічного ураження головного мозку зі зниженням інтелекту, з високою вірогіднісію скоєння суспільно-небезпечного діяння по відношенню до себе (уходить з дому). Таким чином, примусова госпіталізація доцільна. Лікування можливо тільки в умовах психіатричного стаціонару. У суді представник заявника та лікар-психіатр підтримали заяву, надавши пояснення що хворий потребує обовязкової госпіталізації. Прокурор не заперечує проти задоволення заяви. Законний представник хворого не заперечує проти задоволення заяви. Суд, заслухавши представника лікарні, лікаря-психіатра, висновки прокурора, законного представника хворого, вивчивши матеріали справи, висновок лікарів-психіатрів від 18.08.2017 року вважає, що заява, підлягає задоволенню з наступних підстав. Законом України «Про психіатричну допомогу» визначено, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів від 18.08.2017 року, встановлено, що [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад у вигляді виражених змін особистості внаслідок органічного ураження головного мозку зі зниженням інтелекту. Внаслідок хвороби являє високу потенційну соціальну небезпеку для себе.

Outcome: approved