Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

в січні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 490045870 від 03.09.2007 року. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, 03 вересня 2007 року між Закритим Акціонерним товариством «Альфа-Банк», правонаступником всіх прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 490045870. Відповідно до умов вказаного кредитного договору [PERSON] надано кредит в сумі 24 509, 90 дол. США на термін до 03.09.2013 року зі сплатою процентів у розмірі 12 % річних. Одночасно з цим, в забезпечення повернення Банку наданих коштів та виконання умов кредитного договору № 490045870 від 03.09.2007 року, між Закритим Акціонерним товариством «Альфа-Банк», правонаступником всіх прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено Договір поруки № 490045870п від 03.09.2007, згідно з яким [PERSON] поручилася за виконання зобов'язань за кредитним договором № 490045870 від 03.09.2007 року. Взяті перед позивачем зобов'язання за кредитним договором позичальником не виконуються, внаслідок чого існує заборгованість, яка станом на 18.11.2013 р. року становить: - прострочена заборгованість за кредитом - 10 893, 04 дол. США, що в гривневому еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України становить 87 068 грн.; - прострочена заборгованість за відсотками - 2 292, 99 дол. США, що в гривневому еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України становить 18 327, 87 грн.; - пеня - 78345 дол. США, що в гривневому еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України становить 626213, 98 грн. У зв»язку з наведеним позивач просить стягнути відповідача суму заборгованості за кредитним договором, а також витрати по сплаті судового збору. Сторони в судове засідання не з»явилися. Представник позивача звернувся до суду із заявою, в який зазначив, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі, просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Відповідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідачів, які належним чином повідомлені і від яких не надійшло заяв про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ними причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає за можливе на підставі ст.ст. 224-226 ЦПК України за згодою позивача провести заочний розгляд даної справи без участі відповідачів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 03 вересня 2007 року між Закритим Акціонерним товариством «Альфа-Банк», правонаступником всіх прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 490045870. Відповідно до умов вказаного кредитного договору [PERSON] надано кредит в сумі 24 509, 90 дол. США на термін до 03.09.2013 року зі сплатою процентів у розмірі 12 % річних. Одночасно з цим, в забезпечення повернення Банку наданих коштів та виконання умов кредитного договору № 490045870 від 03.09.2007 року, між Закритим Акціонерним товариством «Альфа-Банк», правонаступником всіх прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено Договір поруки № 490045870п від 03.09.2007 року, згідно з яким [PERSON] поручилася за виконання зобов'язань за кредитним договором № 490045870 від 03.09.2007 року. Відповідно до п.5.3. Договору поруки, цей Договір набуває чинності з моменту його підписання Сторонами та скріплення печаткою Банку і діє до повного виконання зобов»язання Боржника за Основним договором. Згідно з п. 2.1. Договору поруки, у відповідності з цим Договором Поручитель поручається за виконання Боржником наступних обов»язків, що виникли на підставі Основного договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому: а) обов»язок повертати Банку Кредит рівними частинами, у терміни, визначені Основним договором та додатком № 1 до Основного договору, але в будь-якому випадку не пізніше 03.09.2013 року; б) обов»язок щомісяця сплачувати Банку проценти за користування Кредитом у терміни, визначені Основним договором та додатком № 1 до Основного договору; в)обов»язок у випадках. Передбачених Основним договором або законодавством України, у строк не пізніше 10 (Десяти) днів з дати пред»явлення відповідної вимоги достроково повернути Банку Кредит, сплатити проценти за користування ним і виконати інші обов»язки, що виникають із Основного договору; г)обов»язок сплатити Банку неустойку (пеню, штрафи) та понад суми неустойки відшкодувати збитки, заподіяні Банку невиконанням або неналежним виконанням Боржником своїх зобов»язань за Основним договором. Взяті перед Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» зобов'язання за договором поруки № 490045870п від 03.09.2007 року відповідачем [PERSON] не виконуються. Станом на 18.11.2013 року заборгованість за кредитним договором № 490045870 від 03.09.2007 року становить: - прострочена заборгованість за кредитом - 10 893, 04 дол. США, що в гривневому еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України становить 87 068, 07 грн.; - прострочена заборгованість за відсотками - 2 292, 99 дол. США, що в гривневому еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України становить 18 327, 87 грн.; - пеня - 78345 дол. США, що в гривневому еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України становить 626213, 98 грн. З матеріалів справи вбачається, що на підставі умов кредитного договору № 490045870 від 03.09.2007 року та договору поруки 490045870п від 03.09.2007 року позивач направляв на адресу позичальника та відповідача [PERSON] вимогу про дострокове повернення кредиту вих. № 104071-102 б/б від 18.12.2013, проте вказана вимога залишена без задоволення. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановленому договором. Згідно з ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання, або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідач порушив умови договору та вимоги ст. 530 ЦК України, відповідно до якої, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України, у разі порушення зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Частиною 1 ст. 543 ЦК України, передбачено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обв'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до умов Договору поруки, Поручитель відповідає перед Банком у тому ж обсязі, що і Боржник. Відповідно до статей 546, 549 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися, в тому числі неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Пунктом 2 частини 1 статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (пені, штрафу). Частинами 1, 2 ст. 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до пункту 3.4 кредитного договору, в разі невиконання чи несвоєчасного виконання зобов»язання в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно умов цього Договору, позичальник зобов»язаний сплатити Банку пеню в розмірі 1% (відсоток) від простроченої суми за кожен день прострочення. Позивачем надано суду розрахунок заборгованості по кредитному договору № 490045870 від 03.09.2007 року. Наданий суду розрахунок відповідає вимогам закону. Відповідно до вказаного розрахунку станом на 18.11.2013 року розмір неустойки становить - пеня - 78345, 30 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 626213, 98 грн. Проте, з огляду на принцип розумності та справедливості, позивач вважає за необхідне зменшити суму нарахованої неустойки до 11%, тому розмір пені становить 68 883, 54 грн. Положеннями ч. 3 ст. 551 ЦК України встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості є обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає задоволенню. Судовий збір розподіляється відповідно до вимог ст.88 ЦПК України. Враховуючи наведене,

Outcome: approved