overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-11 00:00:00

В травні 2018 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що оскільки між ними було відсутнє взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини, між ними часто виникали сварки. Тривалий час вони не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Від шлюбу неповнолітніх дітей немає. Позивач в судове засідання не з'явився, подавши письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, зі змісту якої також вбачається, що позов він підтримує та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідачка в судове засідання також не з'явилася, проте подала до суду письмову заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує. Проти надання строку на примирення заперечує, оскільки це буде суперечити її інтересам. Дослідивши матеріали справи відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02.02.2002 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-БВ № 036830, виданим Городищенською сільською радою Деражнянського району Хмельницької області. Від даного шлюбу в сторін неповнолітніх дітей немає. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Разом з тим, відповідно ч. 2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, спільне життя подружжя не склалось через відсутність взаєморозуміння в сімї. Крім того, протягом тривалого часу сторони не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства, а тому, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги відсутність дітей та інші обставини життя подружжя, суд, приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї буде суперечити інтересам сторін та їхньої дитини, в звязку з чим даний шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-04 00:00:00

В травні 2018 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що подружнє життя у нього з відповідачкою не склалося, оскільки між ними було відсутнє взаєморозуміння, вони мають різні погляди на життя. У зв`язку з цим протягом тривалого часу вони спільно не проживають, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Від шлюбу у них є дочка [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] , а тому він просив розірвати його з відповідачкою шлюб в судовому порядку. В судове засідання позивач не з`явився, подавши письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, зі змісту якої також вбачається, що позов він підтримує та наполягає на розірванні шлюбу. Проти ухвалення заочного рішення він не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася проте подала до суду письмове клопотання в якому позовні вимоги не визнала проте просить розгляд справи проводити у її відсутності. Дослідивши матеріали справи та письмові клопотання учасників справи відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, суд вважає позов обґрунтованими та таким, що підлягає задоволенню. Судом об`єктивно встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02.02.2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Деражнянського районного управління юстиції Хмельницької області. Від даного шлюбу в сторін [INFO] народила дочка [PERSON] та [INFO] народилася дочка [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Разом з тим, відповідно ч. 2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ухвалою суду від 02.11.2018 року сторонам надавався строк для примирення тривалістю три місяці, проте, як вбачається з письмових заяв сторін, до примирення вони не дійшли. Як вбачається з матеріалів справи, спільне життя подружжя не склалось через відсутність взаєморозуміння в сім`ї. Крім того, протягом тривалого часу сторони не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства, а тому, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї буде суперечити інтересам сторін та їхніх дітей, в зв`язку з чим даний шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

В травні 2018 року [PERSON] звернувся в суд із заявою про встановлення факту родинних відносин між ним та [PERSON], яка померла 23 березня 2018 року. В обгрунтування своїх вимог вказав, що [PERSON] є його матір'ю. Після смерті останньої він як спадкоємець за законом не може оформити спадщину, оскільки в свідоцтві про його народження прізвище матері зазначено Сінніцка, а у свідоцтві про смерть та у інших правовстановлюючих документах матері зазначено прізвище [PERSON]. В судовому засіданні заявник пояснив суду, що інші спадкоємці, які претендують на спадкове майно [PERSON] відсутні, просить задовольнити його заяву. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги заяви визнає повністю. Заслухавши заявника, дослідивши докази у їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно з роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладеними у п. 7 постанови № 5 від 31 березня 1995 року Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], яка померла 23 березня 2018 року, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: даними паспорта [PERSON] та свідоцтва про його народження; свідоцтвом про смерть [PERSON] 23.03.2018 року; даними свідоцтва про шлюб між батьками заявника серії ХV-УА № 183140 від 19.11.1948 року; виписками з погосподарської книги Купільської сільської ради № 2 за 1971-1973 роки; довідкою, виданою старостою сіл Поляни, Канівіка, Петрівка від 03.04.2018 року № 173, про те, що на день смерті [PERSON], яка померла 23 березня 2018 року, з нею проживав її син [PERSON] за адресою: с. Поляни Волочиського району, вул. Зарічна, 11; відмовою державного нотаріуса Волочиської державної нотаріальної контори заявнику [PERSON] в оформленні спадкових прав на спадщину після смерті матері [PERSON]; відмовою відділу державної реєстрації актів цивільного стану у внесенні змін, доповнень до актового запису цивільного стану про народження від 24. 04.2018 року; показаннями в судовому засіданні свідків [PERSON] та [PERSON], які підтвердили, що заявник [PERSON] є сином [PERSON], яка померла 23 березня 2018 року

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-12 00:00:00

В травні 2018 року [PERSON] звернувся до суду в інтересах [PERSON] з позовом до Миропільської селищної ради Житомирської області, в якому зазначив, що 7 жовтня 2005 року померла мати позивача [PERSON], внаслідок\~ чого відкрилася спадщина. Посилаючись на те, що\~позивач є спадкоємцем [PERSON], однак, у встановлений законом строк вона не подала нотаріусу заяву про прийняття даної спадщини, оскільки остання зверталася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин зі спадкодавцем, представник позивача просить визначити їй додатковий строк для подачі такої заяви.\~ В судове засідання учасники справи та представник позивача не зявилися, заявивши клопотання про розгляд справи за їх відсутності. При цьому представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та просив позов задовольнити, а відповідач позов визнав. Відповідно до положень частини 4 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Статтями 1269, 1270 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право подати у шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини. Відповідно до статті 1272 частини 3 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про необхідність їх задоволення. За змістом частини 1 статті 142 ЦПК України, суд повертає позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-13 00:00:00

В травні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 20 листопада 1999 року сторони уклали шлюб. 2 лютого 2011 року в них народилась дочка [PERSON] Позивач не бажає жити однією сімєю з [PERSON], збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Тому [PERSON] просить суд розірвати шлюб. У судовому засіданні позивач підтримав позов та просив його задовольнити. [PERSON] визнала позов та не заперечувала проти його задоволення. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 20 листопада 1999 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у Любарецькій сільській раді Бориспільського району, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №14. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про одруження серії І-БК №041578 від 20 листопада 1999 року (а.с.6). 2 лютого 2011 року у них народилась дочка [PERSON] Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЕЛ №121153 від 28 квітня 2012 року (а.с.8). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу супере-чило б інтересам хоча б одного з них. Як розяснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допуска-ється. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН. Встановлено, що [PERSON] не бажає жити однією сім`єю з відповідачем. Збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Примушування позивача до шлюбу з [PERSON] не допускається. З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, допустимо розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-14 00:00:00

В травні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 22 червня 1991 року сторони уклали шлюб. Позивач не бажає жити однією сімєю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Тому [PERSON] просить суд розірвати шлюб. У судовому засіданні позивач підтримує позов та просить його задовольнити. [PERSON] позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 22 червня 1991 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у виконкомі Вороньківської сільської ради Бориспільського району, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за №12. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії ІV-БК №357723 від 22 червня 1991 року (а.с.6). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу супере-чило б інтересам хоча б одного з них. Як розяснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допуска-ється. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН. Встановлено, що [PERSON] не бажає жити однією сім`єю з відповідачем. Збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Примушування позивача до шлюбу з [PERSON] не допускається. З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, допустимо розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-20 00:00:00

В травні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та обгрунтовує його тим, що 26 травня 2009 року він уклав шлюб з [PERSON] Під час шлюбу у них народився син [PERSON] Позивач не бажає жити однією сімєю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Тому [PERSON] просить суд розірвати шлюб. [PERSON] та його представник [PERSON] не зявились у судове засідання. Представник позивача надіслав заяву (а.с.19), в якій він підтримує позов та просить розглянути цивільну справу в його відсутності. У судовому засіданні [PERSON] заперечує проти задоволення позову. Вислухавши пояснення відповідача та дослідивши подані письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 26 травня 2009 року сторони уклали шлюб, зареєстрований ВРАЦС Бориспільського МРУЮ Київської області, про що в книзі реєстрації шлюбів був зроблений відповідний актовий запис за №134. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ОК №079497 від 26 травня 2009 року (а.с.10). 10 серпня 2010 року у них народився син [PERSON] Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ОК №165190 від 27 серпня 2010 року (а.с.11). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них. Як розяснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН. Встановлено, що [PERSON] не бажає жити однією сімєю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Примушування позивача до шлюбу з [PERSON] не допускається. З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, допустимо розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-03 00:00:00

В травні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та обгрунтовує його тим, що 26 травня 2009 року він уклав шлюб з [PERSON] Під час шлюбу у них народився син [PERSON] Позивач не бажає жити однією сімєю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Тому [PERSON] просить суд розірвати шлюб. [PERSON] та його представник [PERSON] не зявились у судове засідання. Представник позивача надіслав заяву (а.с.19), в якій він підтримує позов та просить розглянути цивільну справу в його відсутності. У судовому засіданні [PERSON] заперечує проти задоволення позову. Вислухавши пояснення відповідача та дослідивши подані письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 26 травня 2009 року сторони уклали шлюб, зареєстрований ВРАЦС Бориспільського МРУЮ Київської області, про що в книзі реєстрації шлюбів був зроблений відпозапис за №134. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ОК №079497 від 26 травня 2009 року (а.с.10). 10 серпня 2010 року у них народився син [PERSON] Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ОК №165190 від 27 серпня 2010 року (а.с.11). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них. Як розяснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН. Встановлено, що [PERSON] не бажає жити однією сімєю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Примушування позивача до шлюбу з [PERSON] не допускається. З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, допустимо розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-21 00:00:00

В травні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 27 листопада 2010 року сторони уклали шлюб. Під час шлюбу у них народився син [PERSON] Позивач не бажає жити однією сімєю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Тому [PERSON] просить суд розірвати шлюб. У судовому засіданні позивач підтримує позов та просить його задовольнити. [PERSON] позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 27 листопада 2010 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у ВРАЦС Бориспільського МРУЮ Київської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів був зроблений відповідний актовий запис за №614. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ОК №108520 від 27 листопада 2010 року (а.с.5). 28 травня 2011 року у них народився син [PERSON] Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ОК №184966 від 8 червня 2011 року (а.с.6). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу супере-чило б інтересам хоча б одного з них. Як розяснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допуска-ється. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН. Встановлено, що [PERSON] не бажає жити однією сім`єю з відповідачем. Збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Примушування позивача до шлюбу з [PERSON] не допускається. З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, допустимо розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-27 00:00:00

В травні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 2 вересня 1995 року сторони уклали шлюб. Під час шлюбу у них народився син [PERSON] Позивач не бажає жити однією сімєю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Тому [PERSON] просить суд розірвати шлюб. У судовому засіданні позивач підтримує позов та просить його задовольнити. [PERSON] позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 2 вересня 1995 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у ВРАГС Бориспільського МУЮ Київської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №268. Ця обставина підтверджується копією повторного свідоцтва про одруження серії І-БК №191151 від 28 березня 2002 року (а.с.4). 18 травня 2005 року у них народився син [PERSON] Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ОК №012199 від 25 травня 2012 року (а.с.5). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу супере-чило б інтересам хоча б одного з них. Як розяснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допуска-ється. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН. Встановлено, що [PERSON] не бажає жити однією сім`єю з відповідачем. Збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Примушування позивача до шлюбу з [PERSON] не допускається. З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, допустимо розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-16 00:00:00

В травні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 30 липня 1997 року сторони уклали шлюб. [INFO] року в них народився син [PERSON], [INFO] року - син [PERSON], та [INFO] року - дочка [PERSON] Позивач не бажає жити однією сім'єю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Тому [PERSON] просить суд розірвати шлюб. У судове засідання позивач не з'явився, однак повідомив, що підтримує позов та наполягає на його задоволенні. [PERSON] визнала позов та не заперечувала проти його задоволення. Заслухавши пояснення відповідача та дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 30 липня 1997 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у Процівській сільській раді Бориспільського району, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №2. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 30 липня 1997 року (а.с.6). [INFO] року в них народився син [PERSON], [INFO] року - син [PERSON], та [INFO] року - дочка [PERSON] Ці обставини підтверджуються копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 30 липня 1997 року (а.с.7), серії [NUMBER] від 12 листопада 1998 року (а.с.5), та серії [NUMBER] від 31 травня 2001 року (а.с.4). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу супере-чило б інтересам хоча б одного з них. Як роз'яснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допуска-ється. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН. Встановлено, що [PERSON] не бажає жити однією сім`єю з відповідачем. Збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Примушування позивача до шлюбу з [PERSON] не допускається. З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, допустимо розірвати.

Outcome: approved