Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

Громадянка [PERSON] звернулась в суд з позовною заявою до громадянина [PERSON], в якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], 03.10. [INFO], в твердій грошовій сумі 700 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття та понесені нею судові витрати на правову допомогу в сумі 400 гривень. В обгрунтування позовних вимог [PERSON] вказала, що 08.04.2013 року між нею та [PERSON] укладено шлюб. Від шлюбу у них народився син [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ГЮ №197356. Рішенням Демидівського районного суду від 19.03.2015 року шлюб між позивачкою та [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу син [PERSON] залишився проживати з позивачкою, що підтверджується довідкою про склад сімї, виданою Княгиненською сільською радою Демидівського району від 04.07.2016 року за №693. На даний час позивачка [PERSON] не працює, перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною. Отримувана позивачкою державна соціальна допомога малозабезпеченим сімям не дає можливості забезпечувати дитину всім необхідним. Крім того, її син [PERSON] постійно хворіє і майже всі кошти нею витрачаються на його лікування, що підтверджуються повідомленням КЗ «Демидівська центральна районна лікарня». Представник позивачки [PERSON], під час розгляду справи по суті, позовні вимоги, заявлені [PERSON], підтримав у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] на судовий розгляд 27.10.2016 року та 17.11.2016 року не зявивися, хоча про дату, час та місце розгляду справи його було повідомлено належним чином, що підтверджується наявною у справі телефонограмою та поштовими документами про направлення на адресу місця реєстрації проживання відповідача судових повісток про виклик (а.с.38,39,42-45). Норми ч.6 ст.74 Цивільного процесуального кодексу України вказують, що особи, які беруть участь у справі, можуть бути викликані в суд за допомогою засобів звязку, які забезпечують фіксацію виклику. У відповідності до ч.5 ст.74 Цивільного процесуального кодексу України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою їх проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик вручений їм належним чином. Про причини неявки відповідач [PERSON] суд не повідомив, заперечень проти позову не надав. Відповідно до ч.1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідач на судовий розгляд справи не зявився і про причини неявки суд не повідомив, хоча був завчасно повідомлений про час та місце розгляду справи, а предстаник позивачки адвокат [PERSON] не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши письмові докази по справі та взявши до уваги інші фактичні обставини справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю з наступних підстав. Відповідно до рішення Демидівського районного суду Рівненської області від 19 березня 2015 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.13-15). Згідно копії свідоцтва про народження серія 1-ГЮ № 197356 від 23 жовтня 2013 року, позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON], [INFO] (а.с.10). Дитина [PERSON] проживає спільно з позивачкою в селі Охматків Демидівського району, що підтверджується довідкою про склад сімї, виданою посадовими особами Княгиненської сільської Ради (а.с.12). Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суду не було надано доказів, які б підтверджували, що відповідач [PERSON] має постійне місце роботи та регулярний дохід. Згідно ч.3 ст.181,ч.1 ст.184 Сімейного Кодексу України, кошти за рішенням суду на утримання дитини (аліменти) можуть присуджуватися у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід. Приймаючи рішення щодо розміру аліментів, суд керується ч.1 ст.60 Цивільного процесуального кодексу України про те, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Норми ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України вказують на те, що при визначенні розміру аліментів в межах позовних вимог, суд враховує стан здоровя, матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіків, дружини, батьків, дочки, сина. Відповідно до довідки комунального закладу «Демидівська центральна районна лікарня» Рівненської області №2 від 19.07.2016 року, [PERSON], [INFO], перебуває на диспансерному обліку у лікаря-невролога з діагнозом: затримка мовленевого розвитку, асиметрична вентрикуломегалія внаслідок ішемічно-гіпоксичного ураження в перинатальному періоді (а.с.18). Позивачка [PERSON] є матірю трьох малолітніх дітей та має право на пільги, передбачені законодавством України для багатодітних сімей (а.с.16). На момент прийняття судом рішення за позовною заявою [PERSON] щодо стягнення аліментів, дитині [PERSON], [INFO], було три повних років. У відповідності до Закону України «Про державний бюджет на 2016 рік», прожитковий мінімум для дітей цього віку становить 1\~228 гривень. Норми ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України вказують на те, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, вважаючи на норми законодавства України щодо прожиткового мінімуму для дитини [PERSON], [INFO] та норм чинного законодавства щодо мінімального розміру аліментів, їх розмір має становити не менше 368 гривень 40 копійок. Вважаючи на дослідженні докази та встановлені фактичні обставини, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на користь позивачки, на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 700 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до пункту 3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», звільняються від сплати судового збору під час розгляду цивільної справи позивачі у справах щодо стягнення аліментів. Норми ч.3 ст.88 Цивільного процесуального кодексу України, вказують на те, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно з нормами ст.ст. 79, 88 Цивільного процесуального кодексу України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, які складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. В матеріалах справи в наявності письмові докази, які підтверджують понесені позивачкою [PERSON] витрати на правову допомогу (а.с.20,21). Згідно п.1 ч.1 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved