Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-05 00:00:00

В травні 2018 року до суду надійшла зазначена заява, в якій [PERSON] просила: встановити юридичний факт, а саме, що Свідоцтво про право власності на житло № 13468 від 25.12.1995 року, видане виконкомом Білоцерківської міської ради народних депутатів Київської області та зареєстроване в Білоцерківському МБТІ і записане у реєстрову книгу за № 101 ЗN ІІІ71, в якому прізвище, імя та по батькові спадкодавця записано як «Хлебак Костянтин Маркович» містить відомості про [PERSON], який помер 11.08.2017 року. Заява мотивована наступним. [PERSON] з метою прийняття спадщини після [PERSON] звернулася до державного нотаріуса Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області із заявою про прийняття спадщини. При цьому вона надала нотаріусу правовстановлюючі документи на спадкову справу, а саме Свідоцтво про право власності на житло № 13468 від 25.12.1995 року. Оглянувши документ нотаріус виявив помилку, а саме встановлено розбіжність між прізвищем померлого у свідоцтві про смерть та у правовому документі на частину квартири, а саме: прізвище вказано з помилкою «Хлебак» замість вірного «Хлібак». Заінтересовані особи відзиву до суду не надали. 07.05.2018 року відкрите провадження у справі та призначене судове засідання. 06.06.2018 року учасники справи в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду повідомлялись належним чином. Заявник та заінтересована особа Білоцерківська міська рада Київської області звернулись до суду із заявами про розгляд справи без їх участі. Заінтересована особа [PERSON] причини неявки суду не повідомила. В ході розгляду справи судом досліджено матеріали справи та встановлено наступне. 11.08.2017 року помер [PERSON]. За життя йому належала 1/2 частка квартири [ADDRESS]. В свідоцтві на право власності на житло № 13468 від 25.12.1995 року імя одного із співвласників зазначене, як «Хлебак Костянтин Маркович». Згідно експертного висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз № 056/1199-а/2 від 30.11.2017 року [PERSON] повідомлено, що прізвища українською мовою [PERSON] (паспорт, запис [PERSON]; паспорт, запис [PERSON]) та запис російською мовою [PERSON] (зазначені паспорти, запис: [PERSON]; отец [PERSON], мать [PERSON]) попри розбіжності в орфографічній фіксації документах, наданих для експертизи є ідентичними. Відповідно до постанови Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області від 15.03.2018 року № 592/02-31 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого 11.08.2017 року батька [PERSON] у звязку із неналежністю спадкодавцю документа, що посвідчує право власності на частку квартири під № 57 в будинку під № 66 по вулиці Дачній у місті Біла Церква Київської області. Зазначені обставини справи підтверджуються письмовими доказами, що містяться в матеріалах справи. Частиною 1 ст. 315 ЦПК України встановлений перелік фактів, які можуть встановлюватись рішенням суду. Перелік не є вичерпним, оскільки згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Відповідно до постанови Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області від 15.03.2018 року № 592/02-31 у свідоцтві про смерть, виданому відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області 15.08.2017 року, серія І-ОК № 404263, прізвище померлого зазначено «Хлібак», однак у свідоцтві на право власності на житло № 13468, виданому виконкомом Білоцерківської міської ради народних депутаті Київської області 25.12.1995 року та зареєстрованому в Білоцерківському міжміському бюро технічної інвентаризації Київської області 28.12.1995 року за реєстром № 11171 в книзі № 101, на квартиру під № 57 в будинку під № 66 по вулиці Дачній у місті Біла Церква Київської області, прізвище власника вказано як «Хлебак». В звязку із цим [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого 11.08.2017 року батька [PERSON]. Згідно експертного висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз № 056/1199-а/2 від 30.11.2017 року [PERSON] повідомлено, що прізвища українською мовою [PERSON] (паспорт, запис [PERSON]; паспорт, запис [PERSON]) та запис російською мовою [PERSON] (зазначені паспорти, запис: [PERSON]; отец [PERSON], мать [PERSON]) попри розбіжності в орфографічній фіксації документах, наданих для експертизи є ідентичними. Отже, сукупність викладених обставин, свідчить про те, що викладені в заяві обставини підтверджені письмовими доказами, які містяться в матеріалах справи. Без встановлення факту того, що Свідоцтво про право власності на житло № 13468 від 25.12.1995 року, видане виконкомом Білоцерківської міської ради народних депутатів Київської області та зареєстроване в Білоцерківському МБТІ і записане у реєстрову книгу за № 101 ЗN ІІІ71, в якому прізвище, імя та по батькові спадкодавця записано як «Хлебак Костянтин Маркович» містить відомості про [PERSON], який помер 11.08.2017 року, заявник не може оформити спадщину. Таким чином, враховуючи експертний висновок Українського бюро лінгвістичних експертиз № 056/1199-а/2 від 30.11.2017 року, з метою подальшого оформлення заявником спадщини після смерті батька, суд вважає за можливе заяву задовольнити. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved