Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-09 00:00:00

В січні 2021 року представник позивача Моторно (транспортного) страхового бюро України (надалі - МТСБУ) звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з вищевказаним позовом, в якому просить суд стягнути з [PERSON] грошові кошти в розмірі 63120 грн. 35 коп. та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102 грн. 00 коп. В обгрунтування заявлених вимог зазначає, 02.06.2018 року о 12:30 год. на перехресті вул. Мостицька та вул. Замковецька сталася ДТП за участю автомобіля марки «BMW», державний номерний знак [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] та автомобіля марки «INFINITI», державний номерний знак [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] (власник автомобіля - [PERSON] ). Внаслідок ДТП було пошкоджено автомобіль марки «INFINITI», державний номерний знак [NUMBER] . Постановою Подільського районного суду м.Києва [PERSON] визнано винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів [PERSON] за договором обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на момент ДТП застраховано не було. Представник потерпілої особи - власника транспортного засобу «INFINITI» звернувся до МТСБУ з заявою про відшкодування заподіяної шкоди. В свою чергу МТСБУ сплатило регламентну виплату в розмірі 62300 грн. 35 коп. Посилаючись на положення п. 38.2.1 ст.38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальної власників наземних транспортних засобів» позивач просить суд стягнути його на свою користь в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 15 січня 2021 року справу передано для розгляду за підсудністю до Оболонського районного сууд м. Києва. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 лютого 2021 року визначено головуючим у справі суддю Шролик І.С. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 16 лютого 2021 року відкрито спрощене провадження у справі. В судове засідання представник позивача не з`явився, повідомлявся судом належним чином. 12 лютого 2021 року на адресу суду надійшла заява представника позивача - [PERSON] , в якій він зазначив, що підтримує пред`явлені позовні вимоги з підстав та обставин викладених у позовній заяві, наполягав на їх задоволенні. Проти заочного розгляду справи не заперечував, просив розглянути справу без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Копія позовної заяви та ухвала суду про відкриття спрощеного позовного провадження надсилалась відповідачу на адресу зареєстрованого місця проживання: [ADDRESS] . Конверт повернувся з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Клопотання про відкладення розгляду справи, до суду відповідач не надіслав, про причину неявки суд не повідомив, відзив та інші заяви з процесуальних питань від нього до суду не надходили. Відповідно до ч. 8 ст.178 ЦПК України в разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін у справі за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, що 02.06.2018 року о 12:30 год., [PERSON] , керуючи автомобілем марки «BMW», державний номерний знак [NUMBER] , в м. Києві на перехресті вул. Мостицька та вул. Замковецька, рухаючись по другорядній дорозі, на перехресті нерівнозначних доріг, починаючи проїзд перехрестя не переконався в безпечності маневру та не надав перевагу в русі транспортному засобу «INFINITI», державний номерний знак [NUMBER] , який рухався головною дорогою по вул. Мостицька, чим порушив п. 2.3. (б), 10.1, 16.11 ПДР, в результаті чого відбулося зіткнення транспортних засобів, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Постановою Подільського районного суду м. Києва від 17.01.2019 року [PERSON] було визнано винним у скоєнні вказаної дорожньо-транспортної пригоди за ст.124, КУпАП, провадження по справі закрито у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків передбачених ст. 38 КУпАП. (а.с. 8). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] не мав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів чинного на дату пригоди (а.с. 9). 05 червня 2018 року власник транспортного засобу «INFINITI», державний номерний знак [NUMBER] [PERSON] через свого представника - [PERSON] звернувся до МТСБУ із заявою про відшкодування заподіяної шкоди,завданої в результаті ДТП, що сталася 02 червня 2018 року. (а.с. 11). Пунктом 40.3 ст. 40 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону. З метою встановлення розміру заподіяної шкоди позивач залучив суб`єкта оціночної діяльності ФОП [PERSON] . Згідно звіту № 1359 про оцінку автомобіля марки «INFINITI», державний номерний знак [NUMBER] , складеного ФОП [PERSON] вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників складає 69 919 грн. 97 коп. (а.с. 16-17). На підставі Наказу № 1462 від 14 лютого 2019 року та відповідно до платіжного доручення № 912331 від 15 лютого 2021 року МТСБУ сплатило на користь [PERSON] відшкодування заподіяної внаслідок ДТП шкоди в розмірі 62300 грн. 35 коп. (а.с. 20-21). Розмір витрат на збір документів та визначення розміру шкоди щодо зазначеного страхового випадку склав 820 грн. 00 коп., яке було сплачено особам, які надавали послуги послуги по справі, здійснювали збір документів та визначення розміру завданої шкоди, що підтверджується платіжним дорученням № 910398 від 20 липня 2018 року. (а.с. 21). Таким чином, загальний розмір витрат з урахуванням витрат на послуги по врегулюванню справи та визначення розміру шкоди складає 63 120 грн. 35 коп. З метою досудового врегулювання спору позивачем 22 листопада 2019 року та 06 листопада 2020 року на адресу відповідача було направлено претензію про регресні вимоги. (а.с. 22-23). На момент розгляду справи відповідач не сплатив зазначену суму страхового відшкодування. Між сторонами виник спір стосовно стягнення з [PERSON] на користь МТСБУ суми виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу. Відповідно до частини першої статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Набуття страховиком завдавача шкоди права зворотної вимоги (регресу) за кожним страховим випадком суперечило б меті страхування цивільно-правової відповідальності, об`єктом якого є майнові інтереси завдавача шкоди, а тому стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає виключні випадки, за яких страховик може подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду. Пунктом 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. В судовому засіданні не надано доказів того, що відповідач відноситься до осіб визначених у пункті 13.1 статті 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Відповідно до підпункту «а» підпункту 41.1 статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно з частиною шостою статті 261 ЦК України за регресними зобов`язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов`язання. Відповідно до роз`яснень, наведених у пункті 11 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» регресну вимогу може бути пред`явлено протягом трьох років із дня виконання зобов`язання про відшкодування шкоди (відшкодування в натурі, виплати суми періодичних платежів тощо). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. На підставі викладеного, досліджених судом доказів суд дійшов висновку про доведеність МТСБУ заявлених позовних вимог до [PERSON] про стягнення 62300 грн. 35 коп. виплаченого страхового відшкодування, та витрат для визначення розміру шкоди в сумі 820 грн. 00 коп., тому пред`явлений позов підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст.141 ЦПК України, з огляду на ухвалення судом рішення на користь позивача в силу ч.1 ст.79, ч.1 ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь МТСБУпонесені та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102 грн. (а.с.1).

Outcome: approved