Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-15 00:00:00

В травні 2020 [PERSON] звернулась до суду з позовом відповідно до якого просила стягнути з [PERSON] на свою користь щомісячно аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 2500 грн, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 19.05.2020 і до повноліття дитини. Мотивувала тим, що сторони являються батьками [PERSON] , [INFO] , який проживає та перебуває на утриманні матері. Відповідач у свою чергу добровільно надавати допомогу не бажає. Ухвалою суду від 22.05.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Позивач в судовому засіданні підтримала позов з підстав викладених у ньому та просила суд задовольнити позовні вимоги. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти стягнення з нього аліментів у розмірі визначеному позивачем. Додатково зазначив, що інших осіб на його утриманні немає. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження на 7 а.с.). Рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 10.10.2011 між сторонами розірвано шлюб (на 8 а.с.). Після розірвання шлюбу дитина проживає разом із матір`ю. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України передбачено обов`язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до приписів ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Постановою Пленуму Верховного суду України № 2 від 12.06.2009 в п. 24 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляду справ у суді першої інстанції» звернуто увагу, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Позовні вимоги про встановлення аліментів у розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, суперечать закону оскільки такий мінімум застосовується при визначенні аліментів, які стягуються у частці від заробітку (доходу) платника аліментів (ст. 183 СК України), які позивач не заявляла тому в задоволенні позовних вимог в цій частині належить відмовити. Враховуючи, що відповідач позовні вимоги визнав і таке визнання не суперечить вимогам закону, не порушує прав та інтересів інших осіб, позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України та беручи до уваги визнання позову, з відповідача підлягає до стягнення на користь держави 420,40 грн судового збору, так як позивач була звільнена від його сплати. На підставі викладеного та

Outcome: partial