Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-09 00:00:00

В травні 2014 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики в загальному розмірі 43288 грн. Позов обґрунтований наступним. 12 листопада 2013 р. [PERSON] взяв в борг у [PERSON] 5000 доларів США, які зобов'язався повернути до 12 грудня 2013 р. Проте у встановлений строк відповідач борг не повернув. Таким чином відповідач прострочив виконання грошового зобов'язання і повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми. За курсом НБУ станом на 12 грудня 2013 р. сума боргу відповідача становить 39965 грн., що з урахуванням індексу інфляції за час прострочення складає 42742,72 грн., а три проценти річних від простроченої суми становлять 545,28 грн. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав пославшись на викладені в позовній заяві обставини. Пояснив, що на підтвердження отримання позики відповідач написав розписку, зобов'язавшись повернути борг до 12 грудня 2013 р. Оскільки відповідач борг не повернув, сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних повинна бути стягнута в судовому порядку. Відповідач [PERSON] про день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, проте в судове засідання він не з'явився, про причини неявки не повідомив, у зв'язку з чим суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи. Заслухавши представника позивача та дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини. 12 листопада 2013 р. позивач [PERSON] надав відповідачу [PERSON] в борг у грошові кошти в сумі 5000 доларів США. на термін до 12 грудня 2013 р., що підтверджується власноручною розпискою відповідача про одержання грошей (а.с. 5). Враховуючи положення ч. 2 ст. 1047 ЦК України, розписка [PERSON], яка посвідчує передання йому [PERSON] грошових коштів, розцінюються судом як доказ укладення між сторонами договору позики. Правовідносини, які випливають із договору позики, врегульовані нормами параграфу 1 глави 71 ЦК України. На підставі розписки та у відповідності з вимогами ст.ст. 1046, 1049, 1048 ЦК України позичальник [PERSON] зобов'язаний повернути позикодавцеві [PERSON] борг у строк до 12 грудня 2013 р. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] своїх грошових зобов'язань у встановлений строк не виконав, що підтверджується наявністю у позивача оригіналу розписки. У відповідності до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу, - на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. З урахуванням офіційного курсу долара США до національної валюти України станом на 12 грудня 2012 р. - 799,3000 грн. за 100 доларів США, до стягнення з [PERSON] підлягає 39965 грн. основного боргу. Оскільки [PERSON] повинен був повернути позику до 12 грудня 2013 р., станом на 27 травня 2014 р. він прострочив повернення боргу на 166 днів. Середній рівень інфляції за період з грудня 2013 р. по квітень 2014 р. становив 1,069505399, а отже сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції становить 42472,72 грн. (39965х1,069505399). Три проценти річних від простроченої суми за 166 днів прострочення становить 575,28 грн. (39965:100х3):365х166) Враховуючи встановлені обставини, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими і доведеними та задовольняє їх. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судові витрати, понесені у зв'язку зі сплатою судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved