Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-17 00:00:00

В січні 2017 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, в якій просить стягнути з відповідача на утримання дочки [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 10 мінімальних прожиткових мінімумів, встановленого законодавством на 1 січня року, в якому здійснюються стягнення, щомісячно, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання чи до досягнення донькою 24-х років. В обґрунтування позову позивачка [PERSON] вказувала, що 06.06.2016 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Від шлюбу сторони мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка на даний момент навчається на 3 курсі денної форми навчання медичного факультету № 2 Національного медичного університету ім. О.О.Богомольця. Крім того, рішенням Святошинського райсуду м.Києва від 10.08.2016 року на її користь з відповідача стягнуті аліменти на утримання двох неповнолітніх дочок : [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 10 мінімальних прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку, встановленого законодавством на 1 січня року в якому здійснюється стягнення, щомісячно і до досягнення дітьми повноліття. Вказувала, що відповідач брав на себе зобов'язання по утриманні дочки [PERSON], яка продовжує навчання, однак зобов'язання свої не виконав, а тому просила суд позов задовольнити. Позивачка [PERSON] та її представники позов підтримали, просили його задовольнити посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, вказуючи на те, що повнолітня донька позивача [PERSON] постійно проживає разом з матір'ю, знаходиться в повній мірі на її утриманні, оскільки дитина навчається, позбавлена можливості працевлаштування, також зазначали, що дитина. Крім того на даний час їх родина мешкає в квартирі за договором оренди, скільки в належній квартирі проводяться ремонті роботи що також потребує постійних витрат. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Направив до суду представника з належним чином оформленими повноваженнями, тому суд вважає можливим розглянути справу в його відсутності. Представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі вказуючи на те, що відповідачем в добровільному порядку на карку яка оформлена на ім'я [PERSON] на яку він постійно перераховує кошти необхідні для утримання повнолітньої доньки, також вказував, що батьком також придбано на ім'я доньки автомобіль, зазначав, що батько не бажає сплачувати кошти на користь позивача на утримання доньки оскільки кошти витрачаються не за призначенням.. Суд, вислухавши пояснення позивачки, її представників та представника відповідача, дослідивши матеріали справи надані докази до справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони мають повнолітню дочку [PERSON], [INFO] (а.с.8) Як вбачається з рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 10.08.2016 року з відповідача також стягнуто аліменти на утримання двох неповнолітніх доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], на користь позивачки [PERSON] в розмірі 10 мінімальних прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Встановленого законодавством на 1 січня року в якому здійснюється стягнення. Щомісячно. На кожну дитину. Починаючи з 29.02.2016 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с.104). Згідно довідки №216/м2 від 12.12.2017 року [PERSON] є студентом 3-го курсу денної форми навчання медичного факультету № 2 Національного медичного університету ім. О.О. Богомольця, термін закінчення університету 2021 рік (а.с.182). Правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття (ч.1 ст.6 СК України). Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу України, яка, зокрема, передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст.199-201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обов'язку сплати аліментів, обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 24 грудня 2014 року у справі №6-186ц14. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюється вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення, при цьому розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. За правилами ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 200 Сімейного Кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ що батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено, що відповідач має можливість надавати допомогу своїй доньці, яка продовжує навчання. Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов'язує обов'язок обох батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу. Як встановлено в судовому засіданні дійсно відповідачем в добровільному порядку на картковий рахунок повнолітньої [PERSON] сплачуються кошти: 07.06.2017 р. - 11200 грн., 13.06.2017 р. - 4500 грн., 26.06.2017 р. - 10000 грн., 03.07.2017 р. - 3000 грн., 12.07.2017 р. - 5000 грн., 21.07.2017 р. - 5000 грн., 28.07.2017 р. - 5000 грн., 15.08.2017 р. - 10000 грн., 18.08.2017 р. - 5000 грн., 24.08.2017 р. - 5000 грн., 31.08.2017 р. - 6000 грн., 01.09.2017 р. - 14000 грн., 08.09.2017 р. - 6000 грн., 19.09.2017 р. - 12000 грн., 27.09.2017 р. - 6000 грн., 06.10.2017 р. - 6000 грн., 12.10.2017 р. - 14000 грн., 13.10.2017 р. - 7000 грн., 20.10.2017 р. - 9000 грн., 27.10.2017 р. - 7000 грн., 03.11.2017 р. - 10000 грн., 10.11.2017 р. - 7000 грн., 16.11.22017 р. - 7000 грн., 24.11.2017 р. - 7000 грн., 01.12.2017 р. - 37000 грн., 08.12.2017 р. - 7000 грн., 15.12.2017 р. - 7000 грн., 22.12.2017 р. - 29000 грн., 29.12.2017 р. - 10000 грн., 29.12.2017 р. - 11000 грн., 05.01.2018 р. -7000 грн., 19.01.2018 р. - 14000 грн., 25.01.2018 р. - 13000 грн. 01.02.2018 р. - 16000 грн., 08.02.2018 р. - 20000 грн., 16.02.2018 р. - 15000 грн., 23.02.2018 р. - 13400 грн., 02.03.2018 р. - 7000 грн., 07.03.2018 р. -7000 грн., 18.03.2018 р. - 22000 грн., 26.03.2018 р. - 7000 грн., 30.03.2018 р. - 22000 грн., 05.04.2018 р. - 7000 грн., 13.04.208 р. - 7000 грн., 20.04.2018 р. - 7000 грн., 23.04.2018 р. - 7000 грн., 27.04.2018 р. - 22000 грн., 15.05.2018 р. - 14000 грн., 24.05.2018 р. - 14000 грн., 01.6.2018 р. - 14000 грн., 15.06.2018 р. - 18600 грн., 05.06.2018 р. - 14000 грн. Як вказувала позивач в судовому засіданні донька їй з даних сум коштів необхідних для її утримання ( харчування, лікування, навчання) не виділяє тому вона і звертається з даним позовом до відповідача. Враховуючи викладене, з урахуванням наявності у відповідача на утримання ще двох неповнолітніх доньок, а також ті обставини, що він несе в добровільному порядку витрати по утриманню дочки [PERSON], суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, що буде необхідним і достатнім для забезпечення належного утримання дитини, є більшим ніж 50% прожиткового мінімуму встановленого для осіб, оскільки рівнозначний обов'язок щодо його утримання покладається також на позивача по справі. Вирішуючи питання, чи потребує повнолітня [PERSON] матеріальної допомоги в зв'язку з навчанням, суд виходить з того, що, враховуючи денну форму навчання, необхідність витрат на проїзд в зв'язку віддаленістю проживання від навчального закладу та придбання підручників та канцелярських товарів, необхідність несення витрат на харчування та лікування та враховує те, що повнолітня дитина позбавлена можливості працевлаштування. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню, суд виходить з того, що позивачем не доведено в судовому засіданні належними та допустимими доказами той факт, що в зв'язку з навчанням повнолітня донька потребує матеріальної допомоги у розмірі 10 мінімальних прожиткових мінімумів щомісячно, а також враховує, що рівний обов'язок по утриманню повнолітньої доньки, яка продовжує навчання має також і позивач у справі. При цьому суд також бере до уваги, що відповідач в добровільному порядку надає кошти самій повнолітній дитині. Вказані обставини дають суду підстави зробити висновок, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти в розмірі 2 (двох) мінімальних прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, встановленого законодавством на 1 січня року в якому здійснюються стягнення, щомісячно. Вказаний розмір аліментів є доцільним, відповідає інтересам обох сторін та інтересам повнолітньої дитини, а також чинному законодавству. Відповідно до ст.191 СК України аліменти підлягають присудженню з дня подачі позову, тобто з 20.01.2017 року, і до досягнення дитиною двадцяти трьох років, тобто до 24.02.2021 р. Також з відповідача згідно ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір в дохід держави у розмірі 640,0 грн. (за ставкою розміру судового збору, що діяв на час звернення позивача до суду). На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного, ст. ст. 182, 198, 199, 200 СК України,

Outcome: partial