Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

В червні 2016 року позивач звернулась до суду з вище вказаним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем під час якого у них народилось двоє дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які після розірвання шлюбу проживають разом з нею. З метою оздоровлення дітей та відпочинку має намір виїхати разом з ними за кордон, а саме в Італію для чого їй необхідно отримати дозвіл відповідача, проте поведінка останнього свідчить, що останній такої згоди надавати наміру не має, що зумовило звернення до суду з даним позовом. Представник позивача в судовому засіданні уточнила позовні вимоги та просила надати тимчасовий дозвіл на виїзд за межі України [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] без дозволу (згоди) та супроводу їх батька [PERSON], з метою оздоровлення та відпочинку в країну Італія, у супроводі їх матері [PERSON], [INFO], на період з 01 червня 2017 року по 30 серпня 2017 року; дозволити [PERSON] виготовляти документи для виїзду за кордон [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] без дозволу батька [PERSON]. В судове засідання позивач та відповідач не з'явились, про причини своєї неявки суд не повідомили. В їх інтересах діяли представники [PERSON] та [PERSON] Так, представник позивача в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити, з урахуванням уточнених позовних вимог. Представник відповідача позов визнав частково, вказуючи на те, що рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 31.10.2016 року з актового запису №127 від 21.07.2014 року про народження дитини [PERSON] виключені відомості про те, що [PERSON] є батьком цієї дитини, а тому відповідач не являється батьком дитини [PERSON], [INFO], і не може відповідати за позовом про надання дозволу на його виїзд за кордон, оскільки у нього відсутні будь-які обов'язки щодо цієї дитини. В частині надання дозволу на виїзд за кордон [PERSON], [INFO], у вказані представником позивача періоди не заперечує проти задовлення позову. Представники третіх осіб в судове засідання не з'явились, хоча повідомлялись судом про час та місце розгляду справи. Про причини своєї неявки суд не повідомили. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Як вбачається з матеріалів справи, з 17 вересня 2009 року сторони перебували між собою у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 26 жовтня 2015 року шлюб між ними розірвано. У період шлюбу у них народилось двоє дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Разом з тим, рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 31.10.2016 року з актового запису №127 від 21.07.2014 року про народження дитини [PERSON] виключені відомості про те, що [PERSON] є батьком цієї дитини. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 121 СК України, права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Враховуючи те, що з актового запису про народження [PERSON] виключені відомості про те, що [PERSON] є його батьком, у відповідача відсутні будь-які зобов'язання по відношенню до хлопчика, а тому позов в частині вимог, що стосуються [PERSON] задоволенню не підлягає. Відповідно до вимог ч.3 ст. 313 ЦК України, фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. У відповідності до ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Згідно п.4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року №57, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску. Системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або з дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків, при цьому дозвіл на тимчасовий виїзд за кордон носить разовий характер та дається для конкретної поїздки на визначений термін. За таких обставин, надання дозволу на виїзд [PERSON] у супроводі матері за кордон, а саме в Італію, без згоди батька з метою відпочинку та оздоровлення в межах позовних вимог, а саме на період з 1 червня 2017 року по 30 серпня 2017 року буде відповідати інтересам дитини та не порушуватиме права відповідача. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. З урахуванням частково задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551,20 грн. На підставі вище викладеного та

Outcome: partial