Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

В травні 2015 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого вказав, що 04.04.2013 року між ним та [PERSON] було укладено договір про спільну діяльність, за умовами якого сторони домовились про організацію спільної діяльності в сфері виготовлення піци та страв італійської кухні під ТМ Бамбіна-піцца шляхом фінансової діяльності ПП Успіх 21. За умовами договору в 2013 році він передав [PERSON] кошти в сумі 68800 грн. для організації спільної діяльності. [PERSON] зобовязалась з червня 2013 року щомісячно в розмірі 5% від валового доходу відшкодовувати [PERSON] вкладені грошові кошти. В порушення умов договору, [PERSON] відшкодувала йому лише 23900 грн., повідомивши його про те, що бажає розірвати договір. Таким чином, [PERSON] зобовязана за умовами договору повернути йому грошові кошти в сумі 44900 грн., що з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних за час прострочення складає 69701,81 грн. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти заявлених позовних вимог з підстав, викладених в письмовому запереченні. Пояснив, що за період з 03.07.2013 по 05.12.2013 року [PERSON] відповідно до умов договору про спільну діяльність сплатила [PERSON] 23900 грн. Після чого ПП Успіх 21 перестало займатися господарською діяльністю. В листопаді 2014 року [PERSON] направила [PERSON] лист з пропозицією укласти угоду про розірвання договору. Проте, [PERSON] із умовами договору не погодився. Вважає, що відповідач не зобовязана сплачувати [PERSON] грошові кошти, оскільки ПП Успіх 21 не має доходу від провадження діяльності. Вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини, прийшовши до наступних висновків. 04.04.2013 року [PERSON] та [PERSON] (змінила прізвище на [PERSON]) уклали договір про спільну діяльність (далі - Договір), відповідно до умов якого, сторони домовились про організацію спільної діяльності в сфері виробництва піцци та страв італійської кухні з подальшою доставкою виробленої продукції клієнтам. Спільна діяльність здійснюється під ТМ Бамбіна-піцца, шляхом фінансової діяльності ПП Успіх-21. (п.1.1 Договору). (а.с. 7-9). Відповідно п.3.1.1 Договору протягом 1 місяця з моменту підписання договору [PERSON] зобовязався передати [PERSON] кошти для провадження спільної діяльності в сумі 67869 грн. Згідно пункту 4.2 Договору, [PERSON] несе повну матеріальну відповідальність перед [PERSON] за невиконання умов Договору та використання виділених коштів не по призначенню. Сторони домовились про те, що починаючи з 01.06.2013 року, [PERSON] зобовязується щомісячно в розмірі від 5% від валового доходу відшкодовувати [PERSON] вкладені в сумісну діяльність грошові кошти (пункт 6.1). Після повного відшкодування вкладених грошових коштів, [PERSON] зобовязана на протязі року сплачувати [PERSON] дивіденти від спільної діяльності в розмірі 5% від валового доходу. Відповідно п. 6.3 Договору щомісячно, перед початком звітного періоду, сторони узгоджують все, що входить до валового доходу. Пунктом 6.4 передбачено, що саме входить до валового доходу, з якого нараховуються дивіденти. [PERSON] щотижня надає [PERSON] акт виконаних робіт, в якому фіксується реалізована продукція (пункт 6.6). Дивіденти виплачується щомісячно, після підведення підсумків на підставі складеного [PERSON] звіту (пункт 6.7). Договір припиняє дію після виконання [PERSON] фінансових зобовязань перед [PERSON] (п.7.2) Керівником ПП Успіх 21 є [PERSON] (а.с. 11-16). [PERSON] виконав умови договору, передавши [PERSON] грошові кошти в сумі 68800 грн. (а.с. 20). Відповідно до Договору, сторони щомісяця затверджували валовий дохід, отриманий від спільної діяльності, шляхом підписання актів виконаних робіт. Так, у період з 26.05.2013 по 31.05.2013 року валовий дохід склав 51035 грн., у період з 01.06.2013 по 30.06.2013 року 40690 грн., у період з 01.07.2013 по 31.07.2013 року 42781 грн., у період з 01.08.2013 по 31.08.2013 року 49584 грн., у період з 01.09.2013 по 30.09.2013 року 49326 грн., у період з 01.10.2013 по 31.10.2013 року 52218 грн., у період з 01.11.2013 по 31.11.2013 року 56549 грн. (а.с. 26-35). Відомості про підписання сторонами актів виконаних робіт з 01.12.2013 року в матеріалах справи відсутні. [PERSON] в позові зазначає, що починаючи з грудня 2013 року, [PERSON] припинила відшкодовувати йому вкладені грошові кошти. В додатку до договору, акті виконаних робіт за 2013 рік, що був наданий відповідачем [PERSON], останнім місяцем погодження виконаних робіт також значиться листопад 2013 року (а.с. 62). 19.11.2014 року [PERSON] направила [PERSON] лист із пропозицією укласти угоду про розірвання договору про спільну діяльність. Як видно із тексту угоди, [PERSON] погоджується із тим, що позивач отримав від неї частину вкладених грошових коштів в сумі 23900 грн., залишок невідшкодованих коштів складає 44900 грн. (а.с. 36-38). [PERSON] в свою чергу із умовами договору не погодився, направив 20.05.2015 року [PERSON] претензію із вимогою повернути грошові кошти в розмірі 44900 грн. в семиденний строк з моменту отримання претензії. (а.с. 40-41). Відповідно до ст. 1130 ЦК України за договором про спільну діяльність сторони (учасники) зобов'язуються спільно діяти без створення юридичної особи для досягнення певної мети, що не суперечить законові. Спільна діяльність може здійснюватися на основі об'єднання вкладів учасників (просте товариство) або без об'єднання вкладів учасників. Згідно із ст. 1133 ЦК України вкладом учасника вважається все те, що він вносить у спільну діяльність (спільне майно), в тому числі грошові кошти, інше майно, професійні та інші знання, навички та вміння, а також ділова репутація та ділові зв'язки. На підставі ч.1 ст.1139 ЦК України прибуток, одержаний учасниками договору простого товариства в результаті їх спільної діяльності, розподіляється пропорційно вартості вкладів учасників у спільне майно, якщо інше не встановлено договором простого товариства або іншою домовленістю учасників. Таким чином, між [PERSON] та [PERSON] виникли правовідносини, що регулюються нормами ЦК України щодо спільної діяльності (глава 77 ЦК України). Порядок розподілу прибутку між учасниками, сторони визначили у спосіб, передбачений договором, шляхом поетапного відшкодування відповідачем грошового вкладу позивача. Наслідків невиконання або неналежного виконання зобовязання сторони договору не передбачили, домовившись в пункті 8.4, що у випадках, не передбачених Договором, сторони керуються діючим цивільним законодавством України. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно із ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, [PERSON] не виплативши позивачу в грудні 2013 року щомісячне відшкодування в розмірі 5% від валового доходу ПП Успіх 21, порушила взяте на себе зобовязання відповідно до умов договору про спільну діяльність. Суд не приймає до уваги доводи представника [PERSON] щодо невірного розрахунку суми відшкодування. Представник відповідача посилається на те, що [PERSON] зобовязалась повертати щомісячно [PERSON] 5% від доходу ПП Успіх 21 і вказує на розмір доходу, що вказаний в податкових деклараціях за 2013-2015 роки (а.с. 63-74). Проте, представник відповідача не врахував, що сторони домовились про те, що розмір дивідентів [PERSON] обчисляються в залежності від валового доходу підприємства. Валовим доходом є загальна сума надходжень від усіх видів діяльності В той час як дохід, що вказується в податковій декларації для цілей оподаткування, визначається з урахуванням суми видатків підприємства, а тому є меншим від валового доходу. У звязку із цим, суд дійшов висновку про те, що відповідно до умов Договору [PERSON] має право вимагати від [PERSON] повернути йому невиплачену суму внесеного вкладу в спільну діяльність з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних за час прострочення, починаючи з 01.12.2013 року, до дати звернення до суду із позовом 05.05.2015 року. Відповідно до розрахунку, складеного позивачем, сума заборгованості становить 44900 грн., яка з урахуванням індексу інфляції складає 67779,11 грн. Три відсотки річних за вказаний період складають 1922,70 грн. Тому, стягненню з [PERSON] підлягає сума в розмірі 69701,81 грн. Таким чином, проаналізувавши позовні вимоги позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати, які складаються із судового збору в сумі 697,02 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved