overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-23 00:00:00

В червні 2019 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 26.05.2012 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис №738. Від сумісного життя мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя сторін не склалось, оскільки у них відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Сім`я розпалась, шлюб носить лише формальний характер, тому позивачка звернулася до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] до судового засідання не з`явилася, проте надала суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримала, просила розглянути справу у її відсутність. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Судові витрати стягнути з відповідача. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився хоча про день, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причину своєї неявки суд не повідомив.Заяв та відзиву від відповідача до суду не надходило. Тому, суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про задоволення позову. Судом встановлено, що 26.05.2012 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис №738 (а.с. 4). Від сумісного життя мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Зі змісту позовної заяви суд встановив, що сімейне життя сторін не склалось, оскільки у них відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням обставин справи суд прийшов до висновку, що сім`я сторін розпалася і зберегти її неможливо, тому шлюб необхідно розірвати. Після розірвання шлюбу прізвище позивача залишити « [PERSON] ». Оскільки суд дійшов до висновку про задоволення позову, то відповідно до ст. 141 ЦПК України всі судові витрати понесені позивачем по справі, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-11 00:00:00

В червні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 03 червня 2016 року Дарницьким районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві між нею та [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від цього шлюбу дітей вони не мають. Протягом тривалого часу [PERSON] не проживає разом з [PERSON] та спільне господарство не веде. На даний час шлюбні відносини між ними фактично розірвані, спільне проживання є неможливим, а шлюб має виключно формальний характер.Тому, [PERSON] переконана, що подальше спільне життя з відповідачем як подружжя та збереження шлюбу буде суперечити її інтересам, а тому просить розірвати шлюб. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позов та просив суд його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився та про своє ставлення до пред`явленого позову суд не повідомив. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 03 червня 2016 року Дарницьким районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №750 (а.с.6). Від подружнього життя сторони спільних дітей не мають. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ч.3 та ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушення до припинення шлюбних відносин або примушення до їх збереження не може мати місце. У відповідності до ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд задовольняє його і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач не може жити однією сім`єю з відповідачем. Відновлювати відносини не бажає. Викладене свідчить про те, що подальше існування шлюбу порушуватиме права та інтереси позивача. Ці обставини є самостійною та достатньою підставою для розірвання шлюбу. Докази, які б спростовували обґрунтованість цього висновку, в матеріалах справи відсутні. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З квитанції, що міститься в матеріалах цивільної справи, вбачається, що при пред`явленні позову до суду [PERSON] сплатила судовий збір у розмірі 768 гривень 40 копійок (а.с.5). Пред`явлений нею позов задоволений. Тому з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 768 гривень 40 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-22 00:00:00

В червні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 16 вересня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області між нею та [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від цього шлюбу вони мають двох малолітніх дочок: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя [PERSON] з відповідачем не склалося, протягом останніх років між ними зникло взаєморозуміння та взаємоповага. На переконання позивача, шлюб має лише формальний характер. У зв`язку з цим примирення та збереження шлюбу є неможливим. Тому, [PERSON] просила розірвати шлюб. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась. Проте, надала до суду заяву, якою заявлені нею позовні вимоги підтримала та наполягала на задоволенні позову, а розгляд справи просила здійснити за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти його задоволення. На підставі ч.4 ст.200 та ч.4 ст.206 ЦПК України провівши підготовче судове засідання суд вважає за можливе ухвалити рішення, зважаючи на визнання відповідачем позовних вимог у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 16 вересня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської областіміж [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №488 (а.с.4). Від подружнього життя вони мають двох малолітніх дочок: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.5,6). Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ч.3 та ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушення до припинення шлюбних відносин або примушення до їх збереження не може мати місце. У відповідності до ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд задовольняє його і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони не можуть жити однією сім`єю. Відновлювати відносини не бажають. Викладене свідчить про те, що подальше існування шлюбу порушуватиме права та інтереси сторін. Ці обставини є самостійною та достатньою підставою для розірвання шлюбу. Докази, які б спростовували обґрунтованість цього висновку, в матеріалах справи відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-22 00:00:00

В червні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 20 липня 2017 року Бориспільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області між нею та [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від цього шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя [PERSON] з відповідачем не склалося, між ними почали виникати непорозуміння щодо побудови та утримання сім`ї. У зв`язку з цим, з`ясувалось, що вони мають цілком протилежні погляди на сім`ю, що призвело до втрати нормальної атмосфери в сім`ї, почуття взаємної поваги, взаємодопомоги та розуміння. На даний час [PERSON] та[PERSON] не ведуть спільне господарство. Тому [PERSON] не бажає наміру зберегти шлюб та вважає, що існує достатньо підстав для його розірвання. У судовому засіданні [PERSON] підтримала пред`явлений позов та наполягала на його задоволенні. В свою чергу, [PERSON] - позов визнав та не заперечував проти його задоволення. На підставі ч.4 ст.200 та ч.4 ст.206 ЦПК України провівши підготовче судове засідання суд вважає за можливе ухвалити рішення, зважаючи на визнання відповідачем позовних вимог у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 20 липня 2017 року Бориспільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №363 (а.с.9). Від сумісного подружнього життя вони мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] (а.с.10). Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ч.3 та ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушення до припинення шлюбних відносин або примушення до їх збереження не може мати місце. У відповідності до ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд задовольняє його і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони не можуть жити однією сім`єю. Відновлювати відносини не бажають. Викладене свідчить про те, що подальше існування шлюбу порушуватиме права та інтереси сторін. Ці обставини є самостійною та достатньою підставою для розірвання шлюбу. Докази, які б спростовували обґрунтованість цього висновку, в матеріалах справи відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-19 00:00:00

В червні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування будинком [ADDRESS] , як особа що не проживає в даному житловому будинку без поважних причин понад один рік. На обґрунтування позову вказує, що вона є власницею житлового будинку [ADDRESS] . З 2010 року разом із нею в даному житловому будинку зареєстрований відповідач [PERSON] (син позивача). Однак, відповідач у вказаному житловому будинку перестав проживати з 2010 року року, місце його проживання не відоме. За таких обставин факт реєстрації [PERSON] у даному житловому будинку порушує право позивача на вільне розпорядження та користування майном, позивач позбавлена права оформити субсидію. Перешкод в користуванні [PERSON] даного будинку ні позивач ні члени її сім`ї не чинили. А тому просить визнати його таким, що втратив право на користування вказаним будинком. Позивач в судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що її син [PERSON] з 2010 року добровільно не проживає в її житловому будинку та не сплачує комунальні послуги. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про розгляд справи без його участі чи про відкладення розгляду справи не подавав. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача, на підставі наявних в справі доказів. Суд, заслухавши позивача, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] з 2010 року не проживає у належному [PERSON] на праві власності житловому будинку [ADDRESS] . Дані обставини підтверджуються: договором дарування від 06.05.2009 року, згідно якого [PERSON] подарувала будинок, що розташований в [ADDRESS] , [PERSON] ; витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 22799688 від 21.05.2009 року про те, що домоволодіння, що розташоване в [ADDRESS] належить [PERSON] ; довідками Соколівської сільської ради № 325 від 07.06.2019 року та № 318 від 04.06.2019 року про те, що [PERSON] дійсно зареєстрована і проживає по [ADDRESS] та склад її сім`ї такий: донька [PERSON] , внучка [PERSON] , внук [PERSON] ; син [PERSON] , який зареєстрований по [ADDRESS] , але з 2010 року за даною адресою не проживає. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що є донькою позивача та сестрою [PERSON] , до 2010 року він появлявся в дома, але після цього з ними не живе. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що є сусідкою позивача, що син [PERSON] не проживає з нею більше року. Згідно ч.2 ст. 405 ЦПК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] відсутній без поважних причин у житловому будинку [ADDRESS] , який належить на праві власності [PERSON] , з 2010 року, тобто близько 9 років, а тому він втратив право на користування вказаним житлом. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-12 00:00:00

В червні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить суд розірвати, зареєстрований 27 серпня 2008 року з відповідачем шлюб, посилаючись на те, що спільне життя з останнім не склалося, шлюбно-сімейні відносини фактично припинилися і збереження шлюбу суперечить її інтересам. В підготовче засідання сторони, які були належним чином повідомлені про час і місце його проведення, не з`явилися, заявивши клопотання про розгляд справи за їх відсутності. При цьому позивач позовні вимоги підтримала повністю та просила позов задовольнити, а відповідач позов визнав. Відповідно до положень частини 3 статті 200, частини 4 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), за результатами підготовчого провадження у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 27 серпня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у місті Донецьку актовим записом № 553 було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем. Частиною 2 статті 112 Сімейного кодексу України (далі СК України), суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановивши, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку про необхідність його задоволення. За змістом статті 142 ЦПК України суд повертає позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-12 00:00:00

В червні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить суд розірвати, зареєстрований 4 вересня 2010 року з відповідачем шлюб, посилаючись на те, що спільне життя з останнім не склалося, шлюбно-сімейні відносини фактично припинилися і збереження шлюбу суперечить її інтересам. В судове засідання позивач не з`явилася, подавши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач, який був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання також не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та відзив не подав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Судом встановлено, що 4 вересня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції актовим записом № 1429 було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем. Частиною 2 статті 112 Сімейного кодексу України (далі СК України) визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Відповідач проти доводів позивача щодо фактичного припинення сімейних відносин з останньою та необхідності розірвання шлюбу не заперечив, а тому суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову. За змістом статті 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача понесені нею і документально підтверджені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-26 00:00:00

В червні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування\~позовних вимог\~позивач зазначила,\~що 15\~липня 2016\~року вона\~уклала шлюб\~з відповідачем,\~який зареєстрований\~Красноармійським міським\~відділом державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~Головного територіального\~управління юстиції\~у Донецькій\~області, актовий запис № 237. Від шлюбу дітей не мають. Шлюбні відносини між ними припинені більше двох років том, у зв`язку з тим, що в них різні погляди на сім`ю, на подружні обов`язки, різні характери. Вони мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. На даний момент їх подальше перебування у шлюбі та спільне проживання не є можливим та суперечить їх інтересам. Позивач у підготовче судове засідання не з`явилась, надала клопотання, в якому підтримала позовні вимоги, просила справу розглянути за її відсутності. Відповідач у підготовче судове засідання не з`явився, надав клопотання, в якому позовні вимоги визнав, просив справу розглянути за його відсутності. Визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв`язку з чим судом ухвалено рішення про задоволення позову відповідно до ч.4 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України. Судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносини. Сторони перебувають\~у шлюбі,\~зареєстрованому 15\~липня 2016\~року Красноармійським\~міським відділом\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану Головного\~територіального управління\~юстиції у\~Донецькій області, актовий запис № 237. (а.с.7). Від шлюбу сторони дітей не мають. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинені близько два роки тому у зв`язку з несумісністю характерів та різними поглядами на сімейне життя. Сторони мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Примирення між сторонами суд вважає недоцільним. За таких обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно п. 2 ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача. У зв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті згідно ч.1 ст.142 ЦПК України підлягає поверненню позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. ст.24, 104, 105, 110-112, 114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-16 00:00:00

В червні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 16 березня 2016 року вона уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрований виконкомом Миролюбівської сільської ради Красноармійського району Донецької області, актовий запис № 2. Від шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . Молодший син [PERSON] , [INFO] народився від іншого чоловіка, оскільки на той час вона вже більше року з відповідачем не проживала. На теперішній час подружні відносини між ними фактично припинені з грудня 2018 року. Вони мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. На даний момент їх подальше перебування у шлюбі та спільне проживання не є можливим та суперечить їх інтересам. Позивач та її представник [PERSON] у судове засідання не з`явились, надали клопотання, в якому підтримали позовні вимоги, просили справу розглянути за їх відсутності, не заперечували проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, не повідомив про причини неявки, у встановлений строк відзив не подав. Згідно ст.281 ЦПК України по справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 16 березня 2016 року виконкомом Миролюбівської сільської ради Красноармійського району Донецької області, актовий запис № 2 (а.с.6). Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ( а.с.7,8). Фактично шлюбні відносини між сторонами припинені з грудня 2018 року у зв`язку з несумісністю характерів та різними поглядами на сімейне життя. Сторони мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Примирення між сторонами суд вважає недоцільним. За таких обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно п. 2 ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача. Відповідно до ст. ст.24, 104, 105, 110-112, 114 СК України,

Outcome: approved