Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

В травні 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом. В обґрунтування вказує, що в 2011 році [PERSON] видав довіреність [PERSON] на розпорядження та користування автомобілем [NUMBER]. 12.05.2013 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу вказаного автомобілю за 53000 гривень. Договір був укладений в письмовій формі, нотаріально посвідчений не був, автомобіль не був переєстрований в органах ДАІ на [PERSON] В 2013 році постановою державного виконавця на автомобіль було накладено арешт, про що стало відомо [PERSON] в 2015 році, коли автомобіль було затримано працівниками ДАІ. Вважає, що автомобіль належить його праві приватної власності, але він позбавленим ним розпоряджатись внаслідок його вилучення. Просить суд визнати за ним право власності на автомобіль [NUMBER] та звільнити автомобіль з-під арешту, накладеного постановою державного виконавця 13.05.2013 року. В судовому засіданні [PERSON] та його представник позовні вимоги підтримали, просили суд позов задовольнити. Відповідачі [PERSON], ПАТ Кредитпромбанк, ТОВ Арда-Трейдинг в судове засідання не з'явились, будучи повідомленими про час та місце розгляду справи. [PERSON] , який за відомостями адресно-довідкового бюро знятий з реєстрації, повідомлявся шляхом оголошення в пресі. Заяв з проханням розглядати справу за їх відсутності до суду не надходило. Від представника третьої особи Хортицького ВДВС ЗМУЮ надійшло суду суду письмове заперечення проти позову. Вважає, що право власності на автомобіль до [PERSON] не перейшло, оскільки він не зареєстрував транспортний засіб в органах ДАІ. Просить суд відмовити в задоволенні позову. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, вислухавши позивача та його представника, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини, прийшовши до наступних висновків. 21.05.2011 року [PERSON] нотаріально завіреною довіреністю уповноважив [PERSON] продати за ціну та на умовах на свій розсуд належний йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ІТС №011952, виданого Запорізьким МРЕВ-1, автомобіль CHEVROLET AVEO, 2005 року випуску, державний номерний знак [NUMBER]. 12.05.2013 року між [PERSON], який діє від імені [PERSON], та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу автомобіля CHEVROLET AVEO за 53 000 гривень. Сторони договору домовились про те, що 15.03.2013 року вони з'являться до приватного нотаріуса для посвідчення договору, а [PERSON] зобов'язався до 17.05.2013 року зняти автомобіль з обліку. Проте, договір купівлі-продажу нотаріально посвідчений не був, автомобіль в органах ДАІ знятий з обліку та перереєстрований за [PERSON] не був. 03.05.2015 року автомобіль CHEVROLET AVEO був затриманий працівниками ДАІ Солонянського БДПС та доставлений на зберігання на спеціальний майданчик. В письмовому запереченні представник Хортицького ВДВС ЗМУЮ вказав, що в провадженні ВДВС знаходяться на виконанні виконавчі документи про стягнення з [PERSON] заборгованості на користь ПАТ Кредитпромбанк, виданий 07.11.2012 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя; на користь ТОВ Арда-Трейдинг, виданий 19.02.2013 року господарським судом Запорізької області. 21.01.2013 року було накладено арешт на майно боржника [PERSON] 15.08.2013 року винесено постанову про розшук транспортного засобу автомобілю [NUMBER]. 06.05.2015 року відділом ДАІ повідомлено Хортицький ВДВС про те, що автомобіль CHEVROLET AVEO затриманий у смт. Солоне та переданий до Солонянського РУЮ для складання акту опису та арешту. Згідно з ч.1 ст. 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Відповідно до п. п. 2, 7, 8 Правил державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілі, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388 передбачено порядок набуття права власності на транспортний засіб з обов'язковою реєстрацією власником придбаного транспортного засобу на підставі документів, що підтверджують право власності. Відповідно до п. 7 Правил державної реєстрації та обліку автомобілів власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи або їх представники зобов'язані зареєструвати їх протягом 10 діб після придбання або митного оформлення, чи тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Відповідно до п. 8 Правил державної реєстрації та обліку автомобілів реєстрація транспортних засобів здійснюється на підставі заяви власника і документів, що посвідчують його особу, правомірність придбання транспортного засобу, відповідність конструкції транспортного засобу встановленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Аналіз даних норм дає підстави прийти до висновку, що перед укладанням договору купівлі-продажу, транспортний засіб має бути знятий в обліку в органах ДАІ, а після відчуження, новий власник зобов'язаний зареєструвати транспортний засіб на своє ім'я. Із доводами [PERSON] про те, що він є належним власником спірного автомобілю, суд не погоджується, оскільки при укладанні правочину щодо автомобілю, між сторонами не було дотримано обов'язковий порядок його реєстрації. Таким чином, суд дійшов висновку про безпідставність заявлених [PERSON] позовних вимог, а тому позов підлягає залишенню без задоволення.

Outcome: dismissed