Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-22 00:00:00

В серпні 2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Служба у справах дітей Калинівської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав. В позовній заяві зазначено, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої дитини [PERSON] , народженої [INFO] у шлюбі з позивачем. Шлюб між сторонами було розірвано 21.04.2011 року. Оскільки відповідач після розірвання шлюбу перестав брати участь в утриманні свого сина, позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. Рішенням Калинівського районного суду Вінницької області було вирішено стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ј частки всіх видів його доходу щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини і до досягнення нею повноліття, починаючи з 17.07.2014 року. Аліменти відповідач сплачував не в повному обсязі та нерегулярно (кілька разів на рік в розмірі 400-500 грн.), а останній рік взагалі їх припинив сплачувати, у зв`язку з чим виникла заборгованість в розмірі 70628,00 грн. Також позивач зазначає, що після розлучення відповідач припинив брати участь у вихованні сина та цікавитись його життям взагалі. У зв`язку з вищевикладеним [PERSON] звернулася до суду та просила позбавити [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримал в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Представник Служби у справах дітей, сім`ї та молоді Калинівської райдержадміністрації згідно заяви просила розглянути дану справу без представника. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився із невідомих суду причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином через оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. В судовому засіданні було допитано в якості свідка [PERSON] , яка повідомила, що відповідач зовсім не цікавиться життям дитини, не відвідує її та ухиляється від своїх батьківських обов`язків. На підставі ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вирішив провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до наступного. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є сторони в справі [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.11.2009 року. Рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 21.11.2011 року, яке набрало законної сили, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішенням Калинівського районного суду Вінницької області було вирішено стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ј частки всіх видів його доходу щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини і до досягнення нею повноліття, починаючи з 17.07.2014 року. Судом встановлено, що розмір заборгованості [PERSON] зі сплати аліментів станом на 31.05.2019 року з становить 70628,00 грн., згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів. Відповідно до довідки, виданої виконкомом Лемешівської сільської ради Калинівського району № 580 від 03.07.2019 року позивач [PERSON] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Її син [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю за вищевказаною адресою та перебуває на повному її утриманні. З довідки виконавчого комітету Лемешівської сільської ради Калинівського району Вінницької області від 12.07.2019 року № 02-15-127 видно, що [PERSON] являється батьком [PERSON] , [INFO] , який проживає в [ADDRESS] . Класний керівник хлопчика повідомила, що за три роки навчання в школі батько з`явився в школу тільки один раз. Маючи контакти класного керівника, він жодного разу не зателефонував та не поцікавився успіхами у навчанні сина. А сам хлопчик ніколи не розповідає про батька. Зі слів близького оточення хлопчика стало відомо про те, що мати [PERSON] та інші родичі не перешкоджають синові спілкуватися з батьком. Але то в свою чергу не прагне спілкування з сином, не відвідує його вдома, в гості не запрошує та подарунків не робить. [PERSON] не приймає ніякої активної участі у вихованні та матеріальному забезпеченні сина. Хлопчик перебуває на повному утор манні матері [PERSON] . Вихованням сина займається мати та бабуся з дідусем по материній лінії. Згідно довідки КЗ «Навчально - виховний комплекс загальноосвітня школа І-ІІІ - дошкільний навчальний заклад с. Лемешівка Калинівського району Вінницької області» № 248 від 25.07.2019 року, батько [PERSON] не займався оформленням до школи свого сина [PERSON] , учня 4 класу. Не був присутній на урочистій лінійці,Ю присвяченій посвяті в першокласники. Протягом трьох років навчання сина в школі батько не відвідував його, не був на батьківських зборах, не брав участі в житті класу, не цікавився справами в школі, не телефонував. У вихованні сина, відмінника навчання, участі зовсім не брав. [PERSON] ніколи не розповідав про взаємовідносини зі своїм батьком, про добрі стосунки, адже їх зовсім не було. Батько не робив навіть подарунків на день народження, а син їх чекав. Не приїжджав до нього, не запрошував до себе. Відповідно до довідки КЗ «Люлинецька АЗПСМ» від 18.07.2019 року № 155, [PERSON] до медичного закладу з приводу свого сина - неповнолітнього [PERSON] , [INFO] жодного разу не звертався. Сина на обстеження не приводив, лікаря до сина не викликав, не звертався до медичного закладу з будь - якого іншого приводу. Згідно висновку Калинівської районної державної адміністрації Вінницької області від 19.11.2019 року № 01-17-2598 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , орган опіки та піклування Калинівської районної державної адміністрації вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч.ч. 1, 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, яка знайшла своє відображення і в Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ) дитина, внаслідок її фізичної і розумової незрілості, потребує спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження. Дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під піклуванням і відповідальністю своїх батьків і у всякому випадку в атмосфері любові і морального та матеріального забезпечення; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виключні обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» факт ухилення батька (матері) від виховання та утримання дітей може бути підтверджений письмовими доказами (актами, листами тощо), а також показаннями свідків. Відповідно до п. 16 зазначеної постанови, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що має місце факт ухилення [PERSON] від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню дитини, свідоме нехтування ними, а саме: особа не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти, не виконує належним чином свого батьківського обов`язку щодо її утримання; не маючи сторонніх перешкод та маючи реальну можливість, взагалі виявляє байдужість до власної дитини, не підтримує тривалий час за власним бажанням спілкування із нею, тому суд приходить до висновку про необхідність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] , оскільки це не суперечить інтересам дитини. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved