Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-09 00:00:00

В травні 2019 позивач, в особі свого представника, звернулася до суду з позовною заявою до відповідача - Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» про відшкодування матеріальної шкоди, в якій просив стягнути з відповідача матеріальні збитки в розмірі 87525,65 грн. та судові витрати в розмірі 6932,26 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 11.03.2019 близько 14 год. 00 хв. по вул. Велика Васильківська, буд. 92 відбулось падіння дерева на транспортний засіб - автомобіль марки «Mitsubishi Colt», державний номерний знак [NUMBER] , власником якого є позивач, в результаті чого транспортний засіб зазнав механічних пошкоджень. Згідно звіту про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу - автомобіля марки «Mitsubishi Colt», державний номерний знак [NUMBER] , вартість матеріального збитку становить 85525,65 грн. Також позивачем за послуги проведення оцінки та складання звіту було сплачено 2000,00 грн. Відповідно до листа КО «Київзеленбуд» від 06.09.2018 зазначає, що 04.09.2018 фахівцями Управління міської станції захисту зелених насаджень КО «Київзеленбуд» проведено обстеження дерев тополі пірамідної, що розташовані на прибудинковій території житлового будинку [ADDRESS] . Під час обстеження зовнішніх видимих ознак аварійності дерев не виявлено. Вказані дерева потребують проведенню санітарної обрізки. Вважає, що у зв`язку з бездіяльністю відповідача щодо проведенню санітарної обрізки дерева, їй завдана матеріальна шкода. Враховуючи викладене, просила стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду в розмірі 85525,65 грн., витрати за проведення оцінки та складання звіту в сумі 2000,00 грн., судові витрати в розмірі 6935,26 грн.. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 19.09.2019 року, у справі відкрито провадження. Представник відповідача - директор Н.В. Латанюк подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що прибудинкові території не передавались у володіння чи користування відповідача та не зараховувались на балансовий облік відповідача. Співвласники будинку [ADDRESS] не повідомили про створення обєднання співвласників багатоквартирного житлового будинку, не повідомили про прийняті рішення щодо форми управління багатоквартирним житловим будинком, не передавали будинок в управління відповідача та не уклали з ним договір на послуги з управління будинком. Тому просив у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. У відповідності до гл. 10 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи, зокрема, малозначні справи. У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін (ч. 2 ст. 274 ЦПК України). При цьому у відповідності до ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, що мають істотне значення для правильного вирішення справи по суті та на яких ґрунтується позовні вимоги, оцінивши докази на предмет належності, достовірності та допустимості у їх сукупності, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В силу вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із вимогами ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Однією з засад судочинства, регламентованої п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Позивачем в обґрунтування позову зазначається, що він є власником транспортного засобу - автомобіля марки «Mitsubishi Colt», державний номерний знак [NUMBER] , який отримав механічні пошкодження. Згідно із вимогами ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до змісту вказаної норми, умовою для відшкодування шкоди є наявність всіх елементів складу цивільного правопорушення, що включає неправомірність поведінки особи, наявність шкоди, під якою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права (життя, здоров`я тощо), причинного зв`язку між протиправною поведінкою та шкодою, а також наявність вини в завдаванні шкоди. Положеннями ст. 1192 ЦК України, встановлено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п. 2, 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода, заподіяна особі й майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії, останньої, були неправомірними, між ними й шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Пунктом сьомим частини 1 статті 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», передбачено право громадян звертатись до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоров`ю громадян унаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів об`єктів благоустрою. Відповідно до вимог пункту 3.2 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України від 10 квітня 2006 року № 105, яким врегульовано питання утримання зелених насаджень у населених пунктах України (далі - Правила), до елементів благоустрою віднесено, зокрема, зелені насадження (у тому числі, снігозахисні, протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, у парках, скверах і алеях, бульварах, садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях. Положеннями п. 5.5 вказаних Правил передбачено, що відповідальними за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними є: на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності - балансоутримувачі цих об`єктів; на територіях установ, підприємств, організацій та прилеглих територіях - установи, організації, підприємства; на територіях земельних ділянках, які відведені під будівництво, - забудовники чи власники цих територій; на безхазяйних територіях, пустирях - місцеві органи самоврядування; на приватних садибах і прилеглих ділянках - їх власники або користувачі. Відповідно до вимог п. 2. 1 розділу ІІ Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України балансоутримувач - спеціально вповноважені на конкурсних засадах державними чи місцевими органами влади підприємства, організації, які відповідають за утримання та збереження зелених насаджень на підпорядкованих територіях зеленого господарства. Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст.ст. 18, 25 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», утримання та благоустрій прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку, належних до нього будівель, споруд проводиться балансоутримувачем цього будинку або підприємством, установою, організацією, з якими балансоутримувачем укладено відповідний договір на утримання та благоустрій прибудинкової території. Підприємства, установи та організації у сфері благоустрою населених пунктів зобов`язані утримувати в належному стані об`єкти благоустрою (їх частини), що перебувають у їх власності або користуванні, а також визначену правилами благоустрою території населеного пункту прилеглу до цих об`єктів територію. В силу вимог ч. 2, 3, 4 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», охорона, утримання та відновлення зелених насаджень на об`єктах благоустрою, а також видалення дерев, які виросли самосівом, здійснюються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів залежно від підпорядкування об`єкта благоустрою, а на земельних ділянках, переданих у власність, наданих у постійне користування або в оренду, - за рахунок коштів їх власників або користувачів відповідно до нормативів, затверджених у встановленому порядку. Видалення дерев, кущів, газонів і квітників здійснюється в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. Негайне видалення пошкоджених дерев або кущів (їх частин) може здійснюватися підприємствами, установами, організаціями або громадянами в разі, якщо стан таких пошкоджень зелених. насаджень загрожує життю, здоров`ю громадян, а також майну громадян та/або юридичних осіб. Згідно із вимогами ст.ст. 13,21 цього Закону прибудинкова територія відноситься до об`єктів благоустрою, а зелені насадження на ній є одним з елементів благоустрою. Аналіз наведених норм, з урахуванням визначених цивільним процесуальним законодавством принципів змагальності і диспозитивності цивільного процессуального судочинства, дає підстави для висновку про те, що законодавством не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди. Разом з тим, потерпілий має довести належними доказами факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також факт того, що відповідач є заподіювачем шкоди. Згідно із вимогами ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Як вбачається з матеріалів справи, листом № 064-ПК/134 від 27.08.2018 за підписом Заступника голови Постійної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Р.Ткачук, зазначено, що за інформацією мешканців у дворі житлового будинку [ADDRESS] пошкоджено дві тополі, які знаходяться на відстані 5 метрів до будинку. З метою недопущення виникнення надзвичайної ситуації, пов`язаної з ризиком для життя та здоров`я людей, прошу надати доручення відповідним службам провести обстеження зелених насаджень за адресою: [ADDRESS] та вжити необхідних заходів реагування. Листом № 148-03/05-226-4309 від 06.09.2018 Київське комунальне об`єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста «Київзеленбуд» до КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району міста Києва» зазначає, що 04.09.2018 фахівцями Управління міської станції захисту зелених насаджень КО «Київзеленбуд» проведено обстеження дерев тополі пірамідної, що розташовані на прибудинковій території житлового будинку [ADDRESS] . Під час обстеження зовнішніх видимих ознак аварійності дерев не виявлено. Вказані дерева потребують проведення санітарної обрізки. Згідно наданих інформаційно-аналітичної системи управління житловим фондом м. Києва балансоутримувачем будинку та прибудинкової території є КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району міста Києва». Крім того, Управління екології та природних ресурсів листом № 077-4108 від 18.09.2018 на розгляду листа № 064-ПК/134 від 27.08.2018 Постійної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій повідомляє, що дерева, які знаходяться за вищевказаною адресою не перебувають на балансі та обслуговуванні комунальних підприємств, що входять до складу Київського комунального об`єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста «Київзеленбуд». Зазначена територія є прибудинковою і знаходиться на балансі та обслуговуванні КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району міста Києва». Листом № 079-337 від 07.03.2019, Управління з питань цивільного захисту звернулось до Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації з проханням надати інформацію щодо результатів проведення обстеження зелених насаджень у дворі житлового будинку [ADDRESS] на предмет аварійності та при необхідності вжиття відповідного реагування. Згідно звіту про оцінку вартості матеріального збитку від 21.03.2019 № 43-А, складений оцінювачем [PERSON] вартість матеріальних збитків, завданих позивачеві пошкодженням її транспортного засобу, складає 85525,65 грн. Рішенням Київської міської ради від 09.09.2010 № 7/4819 «Про питання організації управління районами в місті Києві» було вирішено не утворювати районні у місті Києві ради, припинити з 31 жовтня 2010 шляхом ліквідації районні в місті Києві ради та їх виконавчі органи. Розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 30.09.2010 № 787 «Про організаційно-правові заходи, пов`язані з виконанням рішення Київської міської ради від 09.09.2010 № 7/4819 «Про питання організації управління районами в місті Києві» з 31 жовтня 2010 у районах м. Києва утворено районні в місті Києві державній адміністрації, підпорядковані Київській міській державній адміністрації та припинено шляхом ліквідації виконавчі органи районних в місті Києві рад. Відповідно до зазначеного рішення та у зв`язку з припиненням повноважень, на підставі рішення Голосіївської районної в місті Києві ради від 19.10.2010 № 41/10 «Про передачу майна» Голосіївська районна в місті Києві передала майно (виключно будівлі та споруди) територіальної громади Голосіївського району міста Києві зі свого балансу на баланс Комунального підприємства «Дирекція з управління обслуговування житлового фонду Голосіївського району» прибудинкові території не передавалися у володіння чи користування відповідача та не зараховувалися на балансовий облік відповідача. Разом з тим, з 2015 відбулося прийняття та реалізація ряду законів та підзаконних актів, направлених на лібералізацію та посилення конкуренції на ринку житлово-комунальних послуг, якими співвласникам багатоквартирних будинків гарантована можливість обирати спосіб управління будинком, зокрема шляхом створення ОСББ або обрання управителем з числа фізичних чи юридичних осіб. З 01.07.2015 набрав чинності Закон України «Про особливості права власності у багатоквартирному будинку» від 14.05.2015 № 417-VIII, Прикінцевими та перехідними положеннями якого внесено зміни до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», якими, серед іншого, виключено ст. 11 «Утримання житлового комплексу на балансі». З 12.05.2016 діє виключно Порядок списання з балансу багатоквартирних будинків, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2016 № 301. Відповідач зазначає, що не оформлює таке списання через відсутність рішення власника. Співвласники будинку [ADDRESS] не повідомили про створення об`єднання співвласників багатоквартирного житлового будинку, не повідомили про прийняті рішення щодо форми управління багатоквартирним житловим будинкам, не передавали будинок в управління відповідача та не уклали з ним договір на послуги з управління будинком. Позивачем зазначені факти не оспорювались. В матеріалах справи наявний листа НПУ ГУНП у м. Києві Голосіївського управління поліції № 15041/125/47/05-2019 від 18.03.2019 «Про результати розгляду заяви», однак, на думку суду, позивачем не доведено факт завдання шкоди 11.03.2019 транспортному засобу - автомобілю марки «Mitsubishi Colt», державний номерний знак [NUMBER] , за адресою: [ADDRESS], оскільки, доказів на підтвердження того, що на місце події виїжджали працівники поліції, а також, останніми, у відповідності до вимог закону складався, зокрема, протокол огляду транспортного засобу та місця події, - суду в ході розгляду справи надано не було. До матеріалів позову долучено звіт, в якому надано ряд фотознімків пошкодженого автомобіля, однак, суд вважає їх недопустимими, оскільки, останні, не містять будь-якої ідентифікуючої інформації, зокрема, щодо дати, місця та часу події. Крім того, згідно акту прийому-передачі від 29.10.2010, Голосіївська районна в м. Києві рада передала, а КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Голосіївського району» прийняла майно. Однак, будинок під [ADDRESS] в акті прийому-передачі відсутній, а відтак доказів на підтвердження того, що відповідач є балансоутримувачем і зазначеного майна (будинку № 92 ) та, відповідно, має відшкодувати шкоду, в матеріалах справи відсутні та позивачем в ході розгляду справи суду не надано. Оскільки, матеріали позову не містять даних щодо виклику патрульної поліції та, відповідно, відсутній протокол огляду місця події, суд вважає, що позивачем в ході розгляду справи не доведено, що подія мала місце 11.03.2019 саме за адресою будинку [ADDRESS] . Крім того, в обґрунтування розміру завданої шкоди позивачем надано звіт ТОВ «Експерт сервіс» № 43-А про оцінку транспортного засобу - автомобіля марки «Mitsubishi Colt», державний номерний знак [NUMBER] , складеного 21.03.2019. Суд вважає зазначений доказ неналежним та недопустимим, оскільки, останній, не містить всіх необхідних частин дослідження, а саме у висновку експерта не зазначено, що він попереджений про відповідальність за завідомо неправдивий висновок відповідно до ст. 102 ЦПК України, ст. 384, 285 КК України. Також підписи у заключній частині засвідчуються відбитком печатки експертної установи на кожній сторінці тексту заключних висновків. Якщо до висновку експерта додаються фототаблиці, креслення, схеми, діаграми тощо, вони також підписуються експертом : підписи засвідчуються відбитком печатки експертної установи. Також не зазначено, чи приймав відповідач участь при зазначенні та проведенні експертизи, не був присутнім при роботі експерта, не мав можливості поставити питання. Окрім того, у висновку зазначено, що метою оцінки є визначення вартості матеріального збитку, транспортного засобу - автомобіля марки «Mitsubishi Colt», державний номерний знак [NUMBER] , в результаті його пошкодження при ДТП. Також у висновку відсутні будь-які відомості про пошкодження внаслідок падіння дерева на автомобіль, а тому він не може підтверджувати причини пошкодження автомобіля позивача. Будь-яких інших доказів на підтвердження факту завдання шкоди позивачу внаслідок падіння дерева та її розмір, матеріали справи не містять, а самі по собі листи відповіді, на які посилається позивач, не підтверджують факт падіння дерева на автомобіль та наявності вини відповідача в цьому. З огляду на викладене, суд вважає, що докази, які містяться в матеріалах справи, не доводять наявність повного складу цивільного правопорушення в діях відповідача, зокрема, прямого причинно-наслідкового зв`язку між заподіяною шкодою і протиправною бездіяльністю відповідача, ні вину відповідача в заподіянні шкоди, ні розміру шкоди, а відтак, відсутність всіх необхідних ознак складу цивільного правопорушення відповідно до ст. 1166 ЦК України, що унеможливлює притягнення відповідача до відповідальності у вигляді відшкодування збитків. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи в їх сукупності, а також приймаючи до уваги те, що позивач не обґрунтував та не надав суду належних та допустимих доказів протиправної поведінки відповідача, не довів причинного зв`язку між протиправною поведінкою і завданою шкодою, не довів вини відповідача у спричиненні йому майнової та моральної шкоди, а також її розмір, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити за недоведеністю.

Outcome: dismissed