Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-20 00:00:00

В травні 2016 року позивач банк звернувся в суд з цим позовом до відповідача [PERSON], посилаючись на порушення ним його прав, а також зобовязань за кредитним договором. В судове засідання представник позивача не прибув, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи / а.с. 27, 29, 32, 33 /, заявивши письмово про розгляд справи у його відсутність, та, не заперечуючи про можливість ухвалення заочного рішення / а.с. 21 /. Відповідач [PERSON], будучи повідомленим про день, час та місце розгляду справи, за його адресою, зазначеною в позові / а.с. 25, 28, 30, 34 /, в судове засідання не зявився повторно, про поважність причин неявки суд не сповістив, заперечень щодо заявленого позову не подав, що фактично вказує на визнання ним цього позову. В справі мається достатньо матеріалів про права та взаємини сторін. Протокольною ухвалою суду, відповідно до положень ст. ст. 77, 225 ч. 1 ЦПК України ухвалено справу розглянути у відсутність відповідача, проти чого представник позивача не заперечував за змістом поданого клопотання / а.с. 21 /. Дослідивши письмові докази по справі та, проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить до висновку про те, що заявлений позов, в межах заявлених вимог, підлягає до задоволення з наступних обгрунтувань. Судом встановлено, що 18 вересня 2008 року між банком позивачем та відповідачем укладено кредитний договір, за умовами якого відповідач отримав грошовий кредит у сумі 4000 гривень, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою останнім відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості / а.с. 7, 9 14 /. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитними договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Як видно зі змісту позову, банк виконав свої зобовязання перед відповідачем, а останній належним чином своїх зобовязань за договором не виконує. Відповідно до розрахунків позивача банку, які суд визнає вірогідними, станом на 31 березня 2016 року та на час розгляду справи відповідач заборгував йому за кредитом 3748,23 гривень; 6803,79 гривень по процентам за користування кредитом; 250 гривень та 527,60 гривень по штрафам відповідно до Умов і правил надання банківських послуг у виді фіксованої частини і процентної складової, а всього 11329,62 гривень, які на засадах диспозитивності судового процесу і просить стягнути позивач / а.с. 4-6 /. За приписами ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким чином, заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають до задоволення. Судові витрати по розгляду даної справи в сумі 1378 гривень, у виді судового збору / а.с. 1 /, які документально підтверджені та про стягнення яких заявлено стороною позивача, підлягають відшкодуванню позивачу з відповідача на підставі положень ст. 11, ст. 88 ч. 1 ЦПК України.

Outcome: approved