Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

Головний лікар Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просив вирішити питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку [PERSON], посилаючись на те, що [PERSON], [INFO] р. н., який мешкає за адресою: [ADDRESS], знаходиться на стаціонарному лікуванні з 28.09.2017. З 1986 року страждає на параноїдну шизофренію. В клінічній картині галюцинаторно - маячна симптоматика, суїцидальні та аутоагресивні тенденції. Багато разів лікувався в психіатричних стаціонарах. Захворювання має безперервний перебіг. Є інвалідом II групи. Згідно Рішення Василівського районного суду Запорізької області від 10.01.2006 визнаний недієздатним. Згідно Рішення Василівського районного суду Запорізької області від 22.02.2017 опікуном призначена сестра хворого [PERSON]. Остання госпіталізація з 08.11.2016 по 10.02.2017 з діагнозом: «Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, галюцінаторно - параноїдний синдром, дефект змішаного типу». Згідно Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14.11.2016 застосовувалась примусова госпіталізація. Поточна госпіталізація пов'язана з погіршенням психічного стану: порушився сон, став тривожний, розмовляє сам з собою, відмовляється від їжі. Госпіталізований за направленням лікаря психіатра організаційно - методичного консультативного відділу КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР та заявою опікуна. Дав добровільну інформовану згоду на госпіталізацію. 29.09.2017 [PERSON] оглянутий комісією лікарів-психіатрів, за висновком якої страждає на тяжкий психічний розлад у формі параноїдної шизофренії з безперервним типом перебігу, галюцінаторно - параноїдний синдром. За психічним станом виявляє ймовірну небезпеку для себе та оточуючих, а також не спроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує життєдіяльність. Госпіталізація обґрунтована. Лікування можливо тільки в умовах психіатричного стаціонару. У судовому засіданні представник психіатричного закладу доводи заяви підтримав з підстав, викладених в ній, і просив суд задовольнити заяву. [PERSON] у судовому засіданні щодо примусової госпіталізації заперечував. Прокурор заяву підтримав і просив суд винести рішення про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, лікаря-психіатра, особи, щодо якої вирішується питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку, думку прокурора, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. У своєму рішенні Європейський Суд з прав людини (справа «Анатолій Руденко проти України») від 17.04.2014 року зазначив, що особа не може вважатися «Психічно хворою» та позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов; по-перше, об'єктивна медична експертиза повинна достовірно показати, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання. Як вбачається з висновку комісії лікарів-психіатрів від 29.09.2017 [PERSON], страждає на тяжкий психічний розлад у формі параноїдної шизофренії з безперервним типом перебігу, галюцінаторно - параноїдний синдром. За психічним станом виявляє ймовірну небезпеку для себе та оточуючих, а також не спроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує життєдіяльність. Госпіталізація обґрунтована. Лікування можливо тільки в умовах психіатричного стаціонару. Таким чином, зібрані у справі докази і їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви.

Outcome: approved