Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

В січні 2014р. позивачка [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача ПАТ «КБ «Надра», в якому просила суд: стягнути з відповідача на свою користь суму в розмірі 1369632,71 грн., яка складається: з донарахованих процентів - 874493,11 грн.; інфляційні втрати - 330276,98 грн., 3,0 % річних - 164862,62 грн., а також понесені судові витрати, які складаються з судового збору. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що 09 червня 2008р. між сторонами було укладено договір № 860137 строкового банківського вкладу (депозиту) «Класичний без поповнення» (далі по тексту - договір), за яким відповідач прийняв від позивачки грошові кошти у розмірі 6773981,0 грн. на строк 12 місяців, процентна ставка по вкладу була встановлена у розмірі 19,0 % річних. Оскільки рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 28 вересня 2009 р., яке набрало законної сили, з відповідача на її користь стягнуто суму неповернутого своєчасно банківського вкладу у розмірі 6773981,0 грн. та нарахованих відсотків у розмірі 1281555,16 грн. за період по 26 серпня 2009 р. Оскільки рішення суду банком виконувалось з суттєвим запізненням позивачка просила на підставі ст. 625 ЦК України стягнути з банку 3% річних від простроченої суми та інфляційні втрати, а також проценти за період з 31 грудня 2010р. по 05 вересня 2011р. В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові, просив суд позов задовольнити. Представники відповідача проти позову заперечували, зазначаючи, що заявлені позовні вимоги не ґрунтуються на вимогах закону. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що 09 червня 2008 р. між сторонами був укладений договір, відповідно до якого позивачка передала, а банк прийняв і зобов'язався виплатити позивачці 09 червня 2009 року грошову суму вкладу 6773981,0 грн. з процентною ставкою 19 % річних. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 28 вересня 2009 р. з відповідача на користь позивачки стягнуто 8057266,16 грн., з яких 6773981,0 грн. - сума вкладу та 1281555,16 грн. - проценти за договором від 09 червня 2008 р. у зв'язку з невиконанням банком зобов'язань щодо повернення депозиту та процентів у строк, передбачений договором. Зазначене рішення суду набрало законної сили. Вказане рішення суду виконано лише 05 вересня 2011 р. в порядку виконання судових рішень на підставі Закону України «Про виконавче провадження». Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Згідно з ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Згідно із ч. 1 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Відповідно до ч. 1 ст. 1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Частиною 5 цієї статті передбачено, що проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Вказаною статтею не врегульовано випадку, коли у строк, передбачений договором, банк не повернув вкладнику його вклад. Згідно з ч. 3 ст. 1058 ЦК України до відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 ЦК України), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Відповідно до п. 1.3. договору банк закриває вкладний рахунок після закінчення строку дії договору та/або повернення коштів вкладнику. Сплата процентів і повернення вкладу здійснюється шляхом перерахування коштів на поточний рахунок вкладника № 840401 або на інших умовах за згодою сторін в день настання дати повернення вкладу, зазначеної у п. 2.2. договору, а також у випадках дострокового розірвання договору (п. 3.4.4 договору). В судовому засіданні представник відповідача повідомив суду, що після закінчення строку дії договору належні позивачці грошові кошти були перераховані на її поточний рахунок визначений в п. 3.4.4 договору, при цьому звертав увагу суду, що від позивачки з 08 грудня 2009р. по 11 квітня 2013р. не надходило жодних доручень або вимоги про перерахування коштів з поточного рахунку, на спростування цього стороною позивача не було надано суду належних і допустимих доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 1070 ЦК України, якщо відповідні умови не встановлені договором, проценти виплачуються у розмірі, що звичайно сплачується банком за вкладом на вимогу. Згідно до тарифів, які вступили в дію в ПАТ «КБ «Надра» з 05 травня 2009 р. відсоткова ставка по рахунку «до запитання» становить 0,1 %. При зверненні до суду з вказаними вимогами, стороною позивача не були враховані зазначені положення Закону, оцінюючи належність, допустимість достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, з урахуванням положень ст. ст. 10, 11 ЦПК України, суд не вбачає правових підстав для задоволення позову про стягнення з відповідача на користь позивачки визначених останньою процентів - 874493,11 грн., виходячи з розміру ставки процентів, який було визначено умовами договору, не вбачає суд і правових підстав для задоволення позову в частині вимог про стягнення 3% річних; інфляційних втрат, у зв'язку з ненаданням стороною позивача належних і допустимих доказів в обґрунтування зазначених вимог.

Outcome: dismissed