Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-13 00:00:00

В серпні 2018 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] та Кальнянської сільської ради Деражнянського району Хмельницької області, вказавши, що [INFO] помер батько [PERSON], після смерті якого залишилося спадкове майно, яким є земельна ділянка, площею 0,70 га, розташована на території Кальнянської сільської ради Деражнянського району Хмельницької області, цільовим призначенням якої є ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Спадкоємцями до майна померлого [PERSON] за законом є позивач та його брат [PERSON], однак останній на вказане спадкове майно не претендує. Позивач фактично вступив в управління спадковим майном [PERSON], проте при зверненні його до нотаріальної контори з метою оформлення спадкових прав на вказану земельну ділянку йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що правовстановлюючий документ на земельну ділянку, яким є державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданий на підставі розпорядження Деражнянської районної державної адміністрації № 274 від 08.08.2003 року та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 245, був виданий на ім'я [PERSON] 11.08.2003 року, тобто після його смерті. Враховуючи наведене, позивач просив визнати недійсним вказаний державний акт на право власності на земельну ділянку з підстав здійснення реєстрації права власності за [PERSON] після його смерті, а також визнати за ним в порядку спадкування право на земельну частку (пай), розміром 4,08 в умовних кадастрових гектарах у землі, яка знаходиться на території Кальнянської сільської ради Деражнянського району Хмельницької області, яке належало померлому [PERSON]. В судове засідання позивачка не з'явився, заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якій вимоги позову підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності, визнавши позовні вимоги у повному обсязі. Представник відповідача Кальнянської сільської ради Деражнянського району Хмельницької області в судове засідання не з'явився, заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якій вимоги позову визнав у повному обсязі. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області в судове засідання не з'явився, проте надав письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності, покладаючись при вирішенні спору на думку суду. Дослідивши матеріали справи та письмові клопотання учасників справи відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Так, судом об'єктивно встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим Кальнянською сільською радою Деражнянського району Хмельницької області. Відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] [PERSON] був власником земельної ділянки, площею 0,70 га, розташованої на території Кальнянської сільської ради Деражнянського району Хмельницької області, цільовим призначенням якої є ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Із вказаного державного акта також вбачається, що він був виданий на підставі розпорядження Деражнянської райдержадміністрації №274 від 08.08.2003 року та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 245, тобто реєстрація права власності [PERSON] на вказану земельну ділянку була здійснена після його смерті. Згідно з положеннями статей 22, 23 чинного на час відкриття спадщини Земельного кодексу в редакції Закону України від 18 грудня 1990 року, право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється. Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Виходячи з наведеного, приймаючи до уваги, те, що державна реєстрація права власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,70 га, а також сама видача державного акта відбулися після смерті [PERSON], суд приходить до висновку, що у [PERSON], як у спадкодавця, право власності на земельну ділянку площею 0,70 га не виникло, у зв'язку з чим наявні підстави для визнання державного акта на право власності на земельну ділянку недійсним. Встановлено і те, що державний акт на ім'я [PERSON] був виданий на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай), серії [NUMBER], виданого на ім'я [PERSON] на підставі розпорядження Деражнянської райдержадміністрації № 331 від 11.10.1996 року та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 04.06.1997 року за № 77. Ця обставина, зокрема, підтверджується довідкою відділу у Деражнянському районі Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області № 31-28-99.3-2044/15-16 від 30.08.2016 року. Відповідно до п.2 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. N 720/95 «Про порядок паювання земель переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам, організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП), сільськогосподарського кооперативу (далі СК), сільськогосподарського акціонерного товариства (далі САТ), в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються його членами відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Згідно п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 р. №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельну частку (пай) здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на земельну частку (пай). Як вбачається із наданої відділом у Деражнянському районі Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області копії книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) розміром 4,08 вумовах кадастрових гектарах, що розташовано на території Кальнянської сільської ради. Таким чином, вказані обставини свідчать про те, що [PERSON] за життя набув право на земельну частку (пай) і таке право входило до складу спадкової маси після його смерті. Як вбачається із матеріалів справи, спадкоємцями до майна померлого [PERSON] за законом є його діти [PERSON] та [PERSON] Однак останній на спадкову земельну ділянку не претендує та заявив про свою відмову від прийняття спадщини, що підтверджується його письмовим клопотання. Довідкою Жмеринської міської державної нотаріальної контори № 512/02-14 від 30.05.2018 року підтверджується, що єдинними спадкоємцями до майна померлого [PERSON] є його діти [PERSON] та [PERSON]. Разом із цим, згідно з рішенням про відмову у державній реєстрації права та їх обтяження державним реєстратором прав на нерухоме майно [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, що належала [PERSON], із тих підстав, що правовстановлюючий документ на спадкове майно був виданий після смерті спадкодавця. Згідно ч.1 ст. 524 ЦК Української РСР (в редакції Закону, який діяв на момент відкриття спадщини після смерті [PERSON]) спадкоємство здійснюється за законом і заповітом. Відповідно до ст.549 цього Кодексу визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.529 цього Кодексу при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини, суд вважає, що наявні підстави для визнання за позивачкою права на земельну часту (пай) в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved