Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернувся [PERSON] з вимогами визнати право власності на земельну ділянку, передану для будівництва обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,1000 га (кадастровий номер №0510100000:02:089:0019, розташовану по 1-му провулку Вишневського №3, за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON]. Визнати право власності на земельні ділянки, передані для ведення садівництва, площею 0,0636га, та площею 0,0059га (кадастрові номери №0510100000:02:089:0020, №0510100000:02:089:0021), розташовані по 1-му провулку Вишневського №3, за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON]. Позовні вимоги аргументовані тим, що позивач є спадкоємцем після смерті померлої дружини [PERSON]. У спільній власності позивача та його померлої дружини перебували земельна ділянка площею 0,100 га, та земельна ділянка площею 0,695 га розташовані в м. Вінниці, 1-ий провул. Вишневського 3. Позивач вказує, що після смерті дружини позивач звернувся до 1-ї нотаріальної контори, проте, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з тих підстав, що при дослідженні правовстановлюючих документів було виявлено, що не проведена державна реєстрації на спадкове майно. Позивач вважає, що йому належать усі права та обов?язки спадкодавця на момент відкриття спадщини, вважає, що прийняв спадкове майно оскільки у визначений законом строк звернувся до державної нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. Вищевказане і стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом. Представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі позов підтримує в повному обсязі. Представник відповідача надав заяву про розгляд справи без його участі, при вирішенні спору покладається на думку суду. Судом по справі встановлені наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини: Згідно свідоцтва про смерть від 18.07.2015р. серія 1-АМ №322323 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій обл. [PERSON] померла 17.08.2015р.( а. с. 6) Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем [PERSON], ( що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу ( а. с. 5) спадкове майно, на яке видано свідоцтво складється з житлового будинку з прибудовою господарськими будівлями №3 по 1-му провул Вишневського в м. Вінниці належного в ? частці особисто померлій що підтверджено свідоцтвом про право на спадщину за законом від 11.04.2016р. виданого державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори. ( а. с. 18-19) Постановою від 11.04.2016р. №1052/02-31 державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,1000 га розташовану по 1-му провулку Вишневського №3, та земельну ділянку, передану для ведення садівництва, площею 0,0695га, розташовані по 1-му провулку Вишневського №3 у м. Вінниці у звязку з тим, що державна реєстація права власності на зазначене майно не була проведена. ( а. с. 14) Судом встановлено, що відповідно до рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 10.10.2013р. [PERSON] належали земельні ділянки на праві спільної власності разом з [PERSON] по ? частці, визнано право власності на вказані земельні ділянки за [PERSON]. Ухвалою суду від 19.12.2013р. розяснено резолютивну частину вказаного рішення суду, розяснено резолютивну частину, та вказано, що земельна ділянка передана для ведення садівництва, площею 0,695 га, розташовану по 1- му провулку Вишневського №3 у м. Вінниці складається із двох земельних ділянок з кадастровим №0510100000:02:089:0020, та №0510100000:02:089:0021). На зазначені земельні ділянки видано державні акти на право власності. ( а.с. 7-11) З метою повного та об?єктивного розгляду даної справи справи судом досліджувались матеріали спадкової справи після померлої [PERSON]. З матеріалів даної спадкової справи вбачається, що із заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON] звернувся її чоловік позивач по справі [PERSON]. ( а.с. 34-62) Ч.1 ст. 316 ЦК України встановлено, що - правом власності є право особи на річ ( майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Ч.1 ст.317 ЦК України встановлено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Ч.1 ст. 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ч.1 ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до положень ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що незаборонені законом, зокрема із правочинів. ч.1 ст.392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документу, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Положеннями ст. 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно вимог ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до положень ст. 1299 ЦК України якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верхового суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. З роз'яснень в Постанові Пленуму Верхового суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що особа яка не має змоги реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальному порядку набуває право на звернення до суду у порядку позовного провадження із вимогами щодо визнання права на спадщину. Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі, тому суд вважає, визнати право власності на земельну ділянку, передану для будівництва обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,1000 га (кадастровий номер №0510100000:02:089:0019, розташовану по 1-му провулку Вишневського №3, за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON]. Визнати право власності на земельні ділянки, передані для ведення садівництва, площею 0,0636га, та площею 0,0059га (кадастрові номери №0510100000:02:089:0020, №0510100000:02:089:0021), розташовані по 1-му провулку Вишневського №3, за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON]. В позовній заяві позивач просив суд судові витраит залишити за ним. На підставі викладеного,

Outcome: approved