Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-22 00:00:00

В червні 2018 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачки [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. В позовній заяві позивач вказав, що він є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] Згідно копії будинкової книги в житловому будинку [ADDRESS], з 14 грудня 2004 року зареєстрована відповідачка [PERSON], яка є його племінницею. Відповідачка за вказаною адресою фактично не проживає, житлом не користується. Просить визнати [PERSON], [INFO], такою, що втратила право на користування житловим будинком [ADDRESS]. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, в своїй заяві просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги визнає. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши та дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних мотивів. Позивач [PERSON] є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS], що стверджується договором дарування від 29 січня 2004 року №217, зареєстрованого в Чортківському обласному комунальному бюро технічної інвентаризації 27 лютого 2004 року у реєстрову книгу №7 за реєстровим №1066. Згідно довідки про склад сім'ї, виданої відділом з питань державної реєстрації Чортківської міської ради Тернопільської області від 07 червня 2018 року №1666 та копії будинкової книги вбачається, що в житловому будинку [ADDRESS], зареєстровані: заявник [PERSON], [INFO], зареєстрований з 28 жовтня 2004 року; батько [PERSON], [INFO], який зареєстрований з 26 травня 1982 року; мати [PERSON], [INFO], зареєстрована з 18 вересня 1974 року; племінниця [PERSON], [INFO], зареєстрована з 14 грудня 2004 року; племінниця [PERSON], [INFO], зареєстрована з 16 вересня 2014 року. Відповідачка [PERSON] за вказаною адресою фактично не проживає понад один рік, житлом не користується, про що свідчать акти про не проживання від 04 вересня 2017 року, 08 червня 2018 року, складені депутатами Чортківської міської ради. Згідно ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин. Згідно ст. 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до абзацу 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Належним способом захисту цивільних прав у такому разі є пред'явлення позову про позбавлення права власності або визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, які є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання відповідними уповноваженими органами. Така позиція підтверджується висновками Верховного Суду України, викладеними в постанові від 16 січня 2012 року у справі № 6-57цс11 у якій зазначено, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпоряджання своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом із тим одну з таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньої; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Враховуючи те, що відповідачка [PERSON] не користується вказаним житлом понад рік, а тому може бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням по [ADDRESS] Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки судом встановлено, що відповідачка не користується житлом понад один рік. Згідно з ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову в даній справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ч. 3 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Outcome: approved