Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

Головний лікар КУ «Обласна психіатрична лікарня» ЗОР [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить госпіталізувати [PERSON], [INFO] у психіатричну лікарню у примусовому порядку. Заява обґрунтована тим, що [PERSON], який мешкає за адресою: [ADDRESS], є інвалідом II групи по психічному захворюванню безстроково. Неодноразово лікувався стаціонарно в КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР. Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13.07.2004 року визнаний недієздатним. Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07.10.2013 року опікуном призначена мати [PERSON]. Із анамнезу відомо, що знаходиться під наглядом психіатра з 1998 року. У клінічній картині захворювання домінує галюцинаторно-параноїдна, афектно-маячна симптоматика. Госпіталізації часті, ремісії медикаментозні, короткочасні. Після виписки підтримуюче амбулаторне лікування приймає нерегулярно через відсутність критики до хвороби. Остання виписка із стаціонару 14.06.2016 року. Зі слів матері-опікуна, психічний стан змінився протягом тижня: не спить ночами, лається, кидає все, що тримає в руках, замахується, збуджений, сам з собою розмовляє, сміється, «загрожує убити мене», також загрожує розрізати собі вени, ліки не приймає. 19.09.2016 року оглянутий дільничним психіатром, за результатом огляду психічний стан кваліфікований як загострення хронічного психічного розладу. Запропонована госпіталізація. Був оглянутий черговим лікарем приймального відділення, який підтвердив загострення хронічного психічного розладу, а також високу вірогідність здійснення суспільно-небезпечного діяння, у звязку з чим госпіталізований у примусовому порядку. 19.09.2016 року оглянутий комісією лікарів-психіатрів. Під час огляду: орієнтований, правильно назвав поточну дату, місце знаходження, свої паспортні дані. Контакт формальний. На питання відповідає тихим голосом, занурений в свої переживання. Похмурий, підозрілий. Озирається по сторонах, до чогось прислухається. Заявляє, що чує «голоси» - «вони з Космосу, одні погані, одні - хороші, погані говорять, щоб я порізав собі вени.... в основному погані...говорять, щоб зробив щось погане мамі», при цьому замовкає, відвертається, стає напруженим. Уникає візуального контакту. Інструкції виконує після повторень. Критика до хвороби відсутня. Приймаючи до уваги погіршення психічного стану, а також високу вірогідність здійснення суспільно-небезпечного діяння по відношенню до себе та матері-опікуна (погрожував убити матір, розрізати собі вени), примусова госпіталізація доцільна. Лікування можливо тільки в умовах психіатричного стаціонару. У суді представник заявника та лікар-психіатр підтримали заяву, надавши пояснення що хворий потребує обовязкової госпіталізації. Прокурор не заперечує проти задоволення заяви. Законний представник хворого не заперечує проти задоволення заяви. Суд, заслухавши представника лікарні, лікаря-психіатра, висновки прокурора, законного представника хворого, вивчивши матеріали справи, висновок лікарів-психіатрів від 19.09.2016р. вважає, що заява, підлягає задоволенню з наступних підстав. Законом України «Про психіатричну допомогу» визначено, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів від 19.09.2016р., встановлено, що [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад у формі шизофренії, параноїчної форми, безперервним тип перебігу, галюцінаторно-параноідний синдром. Внаслідок хвороби являє високу потенційну соціальну небезпеку для оточуючих.

Outcome: approved