Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

Головний лікар Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просив вирішити питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку [PERSON], [INFO]. В обґрунтування заяви зазначено наступне. [PERSON], [INFO], пенсіонерка, яка мешкає за адресою: [ADDRESS]. Згідно Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04.11.2014 р. визнана недієздатною. Опікуном призначений син - [PERSON]. Страждає психічним розладом з 2011 року, коли почала писати численні скарги в різні інстанції відносно сина, «обікрав на 500 тис. унікальних речей, це не мій син», вимагала виселити його з квартири, у зв'язку із чим неодноразово приходила до Орджонікідзевського райвідділу поліції. Тоді ж уперше знаходилась на лікуванні в КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР з діагнозом: «Органічний (судинного генезу) маячний розлад». Повторна госпіталізація у 2016 році знову з ідеями збитку відносно сина. 30.06.2017 р. [PERSON] з'явилася в Головне управління національної поліції Запорізької області із заявою про те, що невідомий відібрав у неї квартиру. У ході бесіди висловлювала намір утопитися в ріці Дніпро й просила дати їй ліки, щоб вона померла. Викликана бригада швидкої медичної допомоги, доставлена в КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР. Оглянута черговим лікарем приймального відділення, який діагностував важкий психічний розлад у формі органічного (судинного генезу) маячного розладу. Госпіталізована в примусовому порядку. Згідно із заявою сина-опікуна [PERSON]: «Прошу госпіталізувати мою матір, тому що вдома вона прагне, щоб її вбили, зарізали, прагне викинутися із вікна, отруїтися, шукає того, хто її вб'є, ламає все у квартирі, відкриває газ». 30.06.2017 р. о 13.00 год. оглянута комісією лікарів-психіатрів. Під час огляду: знаходиться у стані значної санітарно-гігієнічної занедбаності. Контактна, але найчастіше перепитує питання через знижений слух. Дезорієнтована в часі, не може чітко назвати число, місяць, рік, але правильно називає пору року - «..літо..». Правильно назвала свою домашню адресу, прізвище, ім'я та по батькові, дату народження, але кількість років назвати не може. Розуміє, що перебуває в психіатричній лікарні. Галюцинаторних розладів немає. Інтелектуально-мнестичні функції знижені. Не може чітко викласти про себе анамнестичні відомості, плутає особисто-значимі події. Мислення в'язке, ригідне. Висловлює маячні ідеї збитку відносно сина, «у мене у квартирі поселилася людина, яка у мене все обікрала, я навіть не знаю хто це». Настрій знижений. Активно висловлює суїцідальні думки, «думала вискочити через вікно 5 поверху, щоб загинути, прагну вмерти... допоможіть померти! Ніхто про це не довідається». Критики немає. Приймаючи до уваги погіршення психічного стану, який можна кваліфікувати, як важкий психічний розлад у формі органічного (судинного генезу) маячного розладу із суїцідальними тенденціями (висловлює стійкі суїцідальні думки), а також не може здійснювати свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечують її життєдіяльність (перебуває в стані санітарно-гігієнічної занедбаності). Примусова госпіталізація доцільна. Лікування можливо тільки в умовах психіатричного стаціонару. У судовому засіданні представник психіатричного закладу доводи заяви підтримав з підстав, викладених в ній, і просив суд задовольнити заяву. Законний представник [PERSON] не заперечував відносно задоволення даної заяви. [PERSON] у судовому засіданні не надала пояснення, оскільки перебуває в тяжкому психічному стані. Прокурор заяву підтримала і просила суд винести рішення про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, лікаря-психіатра, особи, щодо якої вирішується питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку, її законного представника, думку прокурора, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. У своєму рішенні Європейський Суд з прав людини (справа «[PERSON] проти України») від 17.04.2014 року зазначив, що особа не може вважатися «Психічно хворою» та позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов; по-перше, об'єктивна медична експертиза повинна достовірно показати, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання. Як вбачається з висновку комісії лікарів-психіатрів від 30.06.2017 року, [PERSON]Г, [INFO], страждає на тяжкий психічний розлад у формі органічного (судинного генезу) маячного розладу із суїцідальними тенденціями (висловлює стійкі суїцідальні думки), а також не може здійснювати свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечують її життєдіяльність (перебуває в стані санітарно-гігієнічної занедбаності). Обстеження та лікування можливі лише в умовах психіатричного стаціонару. Надані суду пояснення лікаря-психіатра, зокрема, про те, що [PERSON] з 2011 р. страждає на вищезазначений психічний розлад, на даний час психічний стан останньої погіршився, внаслідок чого становить небезпеку для себе та не може здійснювати свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечують її життєдіяльність, в звязку з чим потребує примусової госпіталізації до психіатричної лікарні для обстеження та лікування, суд вважає доказами по справі, підтверджуючими необхідність госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку. Таким чином, зібрані у справі докази і їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення даної заяви.

Outcome: approved