Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-02 00:00:00

В січні 2019 року [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача: ПАТ ? Укртелеком ?, з послідуючими уточненнями, в якому просила суд: - визнати неправомірним нарахування абонентської плати за користування телефоном [NUMBER] з 23 липня 2016 року по 04 вересня 2016 року у розмірі 47, 92 грн.; - зобов`язати ПАТ ? Укртелеком ? здійснити перерахунок заборгованості та анулювати нараховану абонентну плату за користування телефоном [NUMBER] з 23 липня 2016 року по 04 вересня 2016 року у розмірі 47, 92 грн.; - стягнути з ПАТ ? Укртелеком ? на її ( [PERSON] ) користь компенсацію моральної шкоди в розмірі 2 000, 00 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона ( [PERSON] ) була споживачем телекомунікаційних послуг, які надавалися ПАТ ? Укртелеком ? ( особовий рахунок № [NUMBER] , номер телефону № [NUMBER] , за адресою: [ADDRESS] ). За її заявою, в період часу з 23 липня 2015 року по 22 липня 2016 року було тимчасово припинено надання телекомунікаційних послуг на 1 рік, із послідуючим забезпеченням технічної можливості поновлення надання телекомунікаційних послуг. Протягом року нею належним чином здійснювалась плата за тимчасове припинення надання телекомунікаційних послуг з можливістю їх подальшого відновлення. Однак, ПАТ ? Укртелеком ? в односторонньому порядку здійснило включення телефону № [NUMBER] та почало нараховувати абонентську плату, про що її повідомлено не було. У вересні 2016 року, у зв`язку із порушенням з боку ПАТ ? Укртелеком ? п.6.4.2. Умов та порядку надання телекомунікаційних послуг ( надалі по тексту - Порядок ), вона звернулась із заявою про відмову усіх послуг, що надаються ПАТ ? Укртелеком ?. 04 вересня 2016 року номер телефону [NUMBER] скасовано. В лютому 2018 року вона отримала лист від ТОВ ?КредитекспресЮкрейнЕл.Ел.Сі ? про необхідність сплатити наявну заборгованість в рамках договору про надання телекомунікаційних послуг №7103020000046640 у розмірі 77, 92 грн. в послідуючому, вона звернулась до ПАТ ? Укртелеком ? із заявою про анулювання нарахованої абонентської плати за користування телефоном [NUMBER] та її анулювання. Однак, подана нею заява з боку ПАТ ? Укртелеком ? задоволена не була, а тому, вона змушена звернутись до суду за захистом свого порушеного права. Крім того, зазначила, що внаслідок вищезазначених дій відповідача вона перенесла негативні емоції та переживання, зазнала значних душевних страждань, відбулося порушення сну та самопочуття, піднявся тиск, погіршились відносини з оточуючими, відбулося порушення її звичного способу життя. А тому, у відшкодування моральної шкоди вона просить стягнути 2000, 00 грн. Позивачка в судове засідання не з`явилась; про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином; подала заяву про розгляд справи за її відсутності; на задоволенні позовної заяви наполягала в повному обсязі, з підстав, викладених у позові, з урахуванням поданих уточнень. Представник відповідача в судове засідання не з`явився; про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином; направив письмовий відзив на позов та просив позовні вимоги [PERSON] залишити без задоволення. Свої заперечення обґрунтував тим, що дійсно, між Черкаською філією ВАТ ? Укртелеком ? та [PERSON] 09 лютого 2007 року було укладено типовий договір № 5122 про надання послуг електрозв`язку. За заявою [PERSON] , в період часу з 23 липня 2015 року по 22 липня 2016 року відбулося тимчасове припинення надання телекомунікаційних послуг строком лише на 1 рік. Про цей строк у своїй позовній заяві зазначала і сама позивачка. Також, у даній заяві, яка заповнюється власноручно особою замовником на тимчасове припинення надання телекомунікаційних послуг зазначено - після закінчення терміну дії тимчасового припинення надання послуг фіксованого місцевого телефонного зв`язку поновити надання послуг на умовах тарифного плану. Строк, на який може бути припинено тимчасове надання телекомунікаційних послуг не може перевищувати одного року. Для зміни строку припинення надання телекомунікаційних послуг абоненту, необхідно звернутися з окремою заявою і повторно замовити послугу понад один календарний рік можна тільки після включення телефону. З повторною заявою [PERSON] про продовження строку припинення надання телекомунікаційних послуг до ПАТ ? Укртелеком ? не зверталась. З урахуванням вищезазначеного ПАТ ? Укртелеком ? вважає, що при наданні [PERSON] послуг діяло в межах чинного законодавства та нормативних актів, що регулюють питання надання та отримання телекомунікаційних послуг і не порушувало прав останньої. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи і це встановлено судом, що 09 лютого 2007 року між Черкаською філією ВАТ ? Укртелеком ? та [PERSON] було укладено типовий договір № 5122 про надання послуг електрозв`язку. Згідно п.2.2.1 договору, підприємство зв`язку зобов`язане забезпечити безперебійне і якісне надання послуг телефонного зв`язку. Відповідно до п. 6.2.1. Порядку, за власним бажанням Абонент може ініціювати тимчасове припинення надання Послуг (за наявності технічної можливості), на підставі усної заяви за номером Довідково-інформаційного Контакт-Центру Укртелекому (тільки для фізичних осіб) та/або письмової заяви, поданої особисто або через уповноваженого представника. У заяві Абонент вказує строк, що не може перевищувати один рік, та причину тимчасового припинення надання Послуг. Тимчасове припинення надання Послуг оплачується за тарифами, встановленими Укртелекомом. На період тимчасового припинення надання послуг за Абонентом зберігається абонентський номер на термін, зазначений у заяві Абонента на тимчасове припинення надання послуг, за умови внесення Абонентом плати за період тимчасового припинення надання Послуг. В судовому засіданні достовірно встановлено, що позивачка звернулась до відповідача з письмовою заявою ( встановленого зразка, копія якої була надана стороною відповідача ) з проханням про тимчасове призупинення надання послуг в період часу з 23 липня 2015 року по 22 липня 2016 року. Після чого їй була надана послуга про тимчасове відключення надання телекомунікаційних послуг із забезпеченням технічної можливості поновленні її надання. Вказані обставини не заперечувались і стороною відповідача у письмовому відзиві на позов. Крім того, у своєму відзиві на позов відповідач посилався на те, що припинення надання послуг фіксованого місцевого зв`язку [PERSON] було надано на рік, тобто, на строк, який останньою було зазначено у поданій до ПАТ ? Укртелеком ? заяві ( заява не збереглась, так як, строк збереження 3 роки ), та який не може перевищувати року. Після закінчення терміну дії тимчасового припинення послуги фіксованого місцевого телефонного зв`язку було поновлено надання послуг на умовах тарифного плану, про що позивачці також було достовірно відомо під час написання власноручної заяви на тимчасове припинення надання послуг. В послідуючому, у вересні 2016 року [PERSON] звернулась до відповідача із заявою про відмову від усіх послуг, що надаються за договором, у зв`язку з порушенням відповідачем Порядку та наданням оператором послуг неналежної якості. 04 вересня 2016 року надання відповідачем телекомунікаційних послуг було скасовано. Вказані обставини також не оспорювались стороною відповідача. Однак, в лютому 2018 року [PERSON] отримала лист від ТОВ ? КредитекспресЮкрейнЕл.Ел.Сі ?, яким їй було повідомлено, що 29 вересня 2017 року між ПАТ ? Укртелеком ? та ТОВ ? РосвенІнвест Україна ? було укладено договір факторингу про відступлення прав вимоги на отримання заборгованості в рамках і відповідно до договору про надання телекомунікаційних послуг № 7103020000046640 у розмір 77, 92 грн. 02 квітня 2018 року [PERSON] звернулась до ПАТ ? Укртелеком ? з заявою для отримання інформації щодо наявності у неї заборгованості перед ПАТ ? Укртелеком ? ( за який період часу та за яких обставин вона виникла ), а також чи було укладено договір відступлення від 29 вересня 2017 року ( а.с.13 ). Листом від 24 квітня 2018 року ПАТ ? Укртелеком ? повідомило [PERSON] щодо обставин виникнення заборгованості, а також підтвердило факт укладення договору факторингу ( а.с. 14 ). 25 травня 2018 року [PERSON] повторно звернулась до ПАТ ? Укртелеком ? із заявою, щодо неправомірного нарахування абонентної плати за користування телефоном з 23 липня 2018 по 04 вересня 2018 року у розмірі 47, 92 грн. та її анулювання ( а.с. 16 ). Листом від 04 червня 2018 року за № 56140918-вих-82і260 ПАТ ? Укртелеком ? повідомило [PERSON] , що 23 липня 2016 року розрахунки за користування абонентським номером проводились, відповідно до умов тарифного плану ? Спільний Базовий ?. Рахунок за липень 2016 року містить плату за включення телефону, після тимчасового відключення, яке було проведено за заявою [PERSON] на строк з 23 липня 2015 року по 22 липня 2016 року включно, та яке, не може перевищувати строк, зазначений у заяві, але не більше як один рік. Даний строк може змінюватись за окремою заявою споживача ( п.54 Правил та п.6.2.1. Умов та порядку надання телекомунікаційних послуг ). Також зазначили, що відповідно до звернення [PERSON] , з 04 вересня 2016 року припинено надання телекомунікаційних послуг та розірвано Договір про надання телекомунікаційних послуг. Після розірвання договору зберігається заборгованість в сумі 47, 92 грн. за період часу з липня 2016 року по 04 вересня 2016 року включно, яка в жовтні 2016 року була відступлена ТОВ ? РосвенІнвест Україна. Перед ПАТ ? Укртелеком ? заборгованість відсутня (а.с.17 ). Відповідно до п.54 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, оператор, провайдер здійснює скорочення переліку послуг за заявою споживача відповідно до договору на строк, зазначений у заяві, але не більш як на один рік. При цьому такий строк може змінюватися за окремою заявою споживача. Скорочення переліку послуг оплачується за тарифами, встановленими оператором, провайдером (для загальнодоступних послуг такий тариф не може перевищувати розміру абонентної плати за кожний місяць такого скорочення). Під час розгляду справи, судом достовірно встановлено, що після закінчення річного строку, на який можливе тимчасове припинення надання телекомунікаційних послуг вони були відновлені, даний строк було зазначено і самою [PERSON] в заяві. Замовити повторне припинення надання телекомунікаційних послуг не більше, як на рік можливе лише після включення телефону та відповідно до окремої заяви абонента. З урахуванням обставин, зазначених у позовній заяві [PERSON] , судом достовірно встановлено, що останньою, окремої заяви на повторне припинення надання телекомунікаційних послуг подано не було. Що стосується позовних вимог [PERSON] в частині відшкодування моральної шкоди, то вони не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1, 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті ( с.1 ст. 1167 ЦК України ). Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 3, 4 Постанови ? Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди ? від 31 березня 1995 року № 4, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому ця шкода полягає, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Враховуючи зазначені положення ст. ст. 23, 1167 ЦК України, роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, даних у Постанові ? Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди ? за № 4 від 31 березня 1995 року з подальшими змінами та доповненнями, суд не вбачає правових підстав для задоволення вимог позивачки щодо відшкодування їй відповідачем моральної шкоди у розмірі 2 000, 00 грн., так як при розгляді справи позивачкою не надано доказів та не доведено, що діями або бездіяльністю відповідача їй заподіяно втрати немайнового характеру, не надано пояснень з чого вона виходить оцінюючи заподіяну моральну шкоду у визначеному розмірі ( 2 000, 00 грн. ). Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню, так як, нарахування абонентської плати за липень 2016 року було проведено правомірно, після відновлення річного припинення надання телекомунікаційних послуг, а тому, підстави, для проведення перерахунку заборгованості та її анулювання відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed