Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-10 00:00:00

В травні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за розпискою від 07.03.2019 року в сумі 300 доларів США Свої позовні вимоги мотивує тим, що між ним та відповідачем було укладено договір позики, що підтверджується розпискою, про отримання коштів та зобов`язання відповідача їх повернути до 30.03.2019 року. В добровільному порядку відповідач кошти не повернув. Сторони в судове засідання не з`явились, позивач надав заяву про розгляд справи за відсутності позивача, позов підтримує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином і завчасно, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи. 07.03.2019 року позивачем [PERSON] було надано в борг відповідачу [PERSON] грошові кошти в сумі 300 доларів США, який останній зобов`язався повернути в строк до 30.03.2019 року. Факт передачі грошей підтверджується розпискою від 07.03.2019 року, оригінал якої долучено до матеріалів справи. В добровільному порядку відповідачем кошти не повернуті. Згідно ст..526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно зі ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, ? незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі щодо повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість на позиці в сумі 300 доларів США та у відповідності до вимог ст..141 ЦПК України судові витрати в розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved