Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-03 00:00:00

В травні 2016 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, який в процесі розгляду справи уточнила, мотивуючи свої вимоги тим, що на підставі договору дарування від 19 травня 2009 року вона (позивачка) є власником земельної ділянки площею 0,1099 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд, що розташована в с.Микуличі Бородянського району Київської області по вул.Веселій, 3. 18 квітня 2016 року вона (позивачка), маючи намір розпочати виготовлення будівельної документації для будівництва житлового будинку, звернулась до геодезиста, який виніс в натуру (на місцевості) межові знаки її земельної ділянки, в результаті чого зясувалося, що значна частина належної їй земельної ділянки забудована відповідачем, який є власником сусідньої земельної ділянки по вул.Весела, 1, на земельній ділянці позивачки зведено паркан та житловий будинок, згідно висновку експерта площа накладення земельних ділянок сторін становить 0,0606 га. Тому просила визнати житловий будинок в с.Микуличі Бородянського району Київської області по вул.Веселій, 1, самочинним будівництвом і припинити право власності на нього, зареєстроване за [PERSON], у звязку з його демонтажем, зобовязати відповідача усунути перешкоди у користуванні та володінні нею (позивачкою) земельною ділянкою в с.Микуличі по вул.Веселій, 3, шляхом демонтажу частини зведеного на даній земельній ділянці паркану та житлового будинку, зобовязати [PERSON] за власні кошти привести належну їй (позивачці) земельну ділянку до попереднього стану на момент переходу права власності за договором дарування (звільнити від будівельних матеріалів, відновити межі і верхній шар грунту), витребувати на користь позивачки з незаконного володіння відповідача частину її земельної ділянки площею 0,0606 га. [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON], який в процесі розгляду справи уточнив, та з урахуванням уточнюючої позовної заяви від 11 грудня 2017 року, просив визнати за ним ([PERSON]В.) право власності на частину земельної ділянки площею 0,01 га, що знаходиться в с.Микуличі Бородянського району Київської області по вул.Веселій, 3, з звязку з тим, що частина належного йому житлового будинку площею 100 кв.м знаходиться на земельній ділянці позивачки [PERSON] В судовому засіданні позивачка та її представник [PERSON] свій позов підтримали, викладене в ньому підтвердили, зустрічний позов не визнали, вважали його безпідставним. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов [PERSON] не визнав, посилаючись на будівництво відповідачем будинку відповідно до затвердженої проектної документації, хоча і визнав, що будинок ним побудовано частково на земельній ділянці позивачки, зустрічний позов підтримав та викладене в ньому підтвердив. Микулицька сільська рада свого представника в судове засідання не направила, просила справу розглядати без його участі. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, про час і місце розгляду справи належним чином повідомлений. Вислухавши пояснення позивачки, її представника, представника відповідачки, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню частково, а зустрічний позов [PERSON] не підлягає задоволенню. Судом встановлено, що на підставі рішення Микулицької сільської ради Бородянського району Київської області від 29 червня 2005 року [PERSON] 24 листопада 2006 року був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,1099 га, кадастровий номер 3221085500:03:001:0090, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд, яка розташована в с.Микуличі Бородянського району Київської області по вул.Веселій,3 (а.с.11 т.1). За договором дарування від 19 травня 2009 року [PERSON] передала безоплатно у власність позивачці [PERSON], а та прийняла як дарунок, вказану земельну ділянку площею 0,1099 га, кадастровий номер 3221085500:03:001:0090, надану для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд, яка розташована на території с.Микуличі Бородянського району Київської області по вул.Веселій,3 (а.с.9-10 т.1). На підставі рішення Микулицької сільської ради Бородянського району Київської області від 14 травня 2007 року [PERSON] 27 січня 2009 року був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,14 га, кадастровий номер 3221085500:03:001:0154, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд, яка розташована в с.Микуличі Бородянського району Київської області по вул.Веселій,1 (а.с.113 т.1). За договором дарування від 21 березня 2012 року [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняв у дар зазначену земельну ділянку площею 0,14 га, кадастровий номер 3221085500:03:001:0154, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд, яка розташована в с.Микуличі Бородянського району Київської області по вул.Веселій,1 (а.с.42 т.1). Як вбачається з матеріалів справи (а.с.10-14 т.2) та що визнається сторонами, на придбаній земельній ділянці за вказаною адресою [PERSON] побудував житловий будинок та встановив паркан. Згідно висновку експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення комплексної судової земельно-технічної та будівельно-технічної експертизи від 1 вересня 2017 року, фактичне місце розташування, розміри меж та площі земельної ділянки з кадастровим номером 3221085500:03:001:0090, площею 0,1099 га, що розташована в с.Микуличі Бородянського району Київської області по вул.Веселій, 3 і належить на праві власності [PERSON], відповідає місцю розташування, розмірам меж та площі згідно технічної документації із землеустрою щодо виготовлення державних актів на право власності на земельні ділянки. Фактичне місце розташування, розміри меж та площі земельної ділянки з кадастровим номером 3221085500:03:001:0154, площею 0,14 га, що розташована в с.Микуличі Бородянського району Київської області по вул.Веселій,1 і належить на праві власності [PERSON], не відповідає місцю розташування, розмірам меж та площі згідно технічної документації із землеустрою щодо виготовлення державного акту на право власності на земельну ділянку. Фактичні межі зміщені відносно меж, згідно наданих координат поворотних точок у південно-східний бік на відстані від 12,92 м до 13,17 м. Також в результаті камеральної обробки даних топографо-геодезичних робіт щодо визначення фактичних меж земельних ділянок та наданих координат поворотних точок земельних ділянок, було виявлено накладення фактичних меж земельної ділянки (відповідно до проведених топографо-геодезичних робіт з кадастровим номером 3221085500:03:001:0154, площею 0,14 га, що розташована в с.Микуличі Бородянського району Київської області по вул.Веселій, 1 і належить на праві власності [PERSON], на межі земельної ділянки з кадастровим номером 3221085500:03:001:0090, площею 0,1099 га, що розташована в с.Микуличі Бородянського району Київської області по вул.Веселій, 3 і належить на праві власності [PERSON] Площа накладення становить 0,0606 га. При будівництві житлового будинку в с.Микуличі Бородянського району Київської області по вул.Веселій, 1 на земельній ділянці з кадастровим номером 3221085500:03:001:0154, площею 0,14 га, було порушено вимоги нормативної документації в галузі будівництва, а саме п.3.25 ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» в частині відстані від конструкції стін вказаного житлового будинку до межі сусідньої земельної ділянки кадастровий номер 3221085500:03:001:0090, площею 0,1099 га, що розташована в с.Микуличі Бородянського району Київської області по вул.Веселій, 3, менше 1 м зі сторони лівого (по всій довжині) тильного (по всій довжині), частково центрального (довжиною 9,6 м) та частково правого (довжиною 1,9 м) фасадів, відносно вул. [PERSON]. Як вбачається з даного висновку, частина житлового будинку відповідача площею 100 кв. м знаходиться на земельній ділянці позивачки (а.с.227-238 т.1). Наявність на земельній ділянці позивачки паркану відповідача та частини будинку визнав в судовому засіданні і представник відповідача. Відповідно до ч.2 ст.78 ЗК України право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Відповідно до п.п. «а», «б», «в» ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки, зокрема, на підставі придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування. Відповідно до п. «г» ч.1 ст.91 ЗК України власники земельних ділянок зобов'язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів. Відповідно до ч.2 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставин, приймаючи до уваги вищевикладене, оскільки відповідачем було порушено права позивачки на користування належною їй земельною ділянкою, частину якої відповідач загородив парканом та частково забудував, то суд визнає за необхідне, задовольняючи в цій частині позовні вимоги, зобовязати [PERSON] усунути перешкоди у користуванні та володінні [PERSON] земельною ділянкою площею 0,1099 га, кадастровий номер 3221085500:03:001:0090, що розташована в с.Микуличі Бородянського району Київської області, по вул.Весела, 3, шляхом демонтажу зведених на даній земельній ділянці паркану та частини житлового будинку, витребувати з незаконного володіння [PERSON] на користь [PERSON] частину вказаної земельної ділянки площею 0,0606 га. Так як судом прийняте рішення щодо демонтажу частини належного відповідачу будинку, дана забудова в цілому не є самочинною, то відсутні підстави для визнання даного будинку самочинним будівництвом та припинення права власності на нього, а тому в цій частині позовних вимог необхідно відмовити. Також відсутні підстави для зобовязання відповідача за власні кошти привести земельну ділянку до попереднього стану, звільнити від будівельних матеріалів, відновити межі і верхній шар грунту, оскільки доказів пошкодження грунту на земельній ділянці та наявність там будівельних матеріалів суду не надано, межі мають бути відновлені в процесі виконання рішення суду щодо усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, а тому і в цій частині вимог суд визнає за необхідне відмовити. Зважаючи на викладене, а також приймаючи до уваги, що в даному випадку відсутні підстави для застосування до спірних правовідносин ст.120 ЗК України, на яку відповідач посилається в обгрунтування своїх вимог за зустрічним позовом, так як він набув право власності на власну земельну ділянку ще до будівництва будинку і ділянка позивачки для цього не виділялась, то в зустрічному позові суд вважає за необхідне відмовити. Відповідно до ст.141 ЦПК України необхідно стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на відшкодування витрат по сплаті судового збору 1280 грн. (640 грн. х 2) та на відшкодування витрат на правову допомогу 3000 грн.

Outcome: partial