Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

Департамент соціальної політики Вінницької обласної державної адміністрації та Вінницьке обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулись до суду з позовом до [PERSON] про повернення транспортного засобу, мотивуючи свої вимоги тим, що у серпні 2008 році інвалід війни 1 групи [PERSON] відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядку забезпечення інвалідів автомобілями» від 19.07.2006 року №999 та згідно з наказом Головного управління праці та соціального захисту населення Вінницької обласної державної адміністрації від 28.08.2008 року №68 з оплатою 7% вартості отримав автомобіль «Славута» ЗАЗ 110307-42, 2008 року випуску, кузов [NUMBER]. При видачі автомобіля інвалід [PERSON] був ознайомлений з тим, що автомобіль видається йому лише в користування та є державним майном, про що підписав заяву - зобов'язання. [INFO] року інвалід [PERSON] помер. Відповідно до п. 16 Порядку забезпечення інвалідів автомобілів після смерті інваліда автомобіля, яким він був забезпечений головним управлінням праці та соціального захисту залишається безоплатно члену сім'ї, який на час смерті інваліда проживав та був зареєстрований за місцем проживання і реєстрації інваліда, у випадках, якщо: строк експлуатації автомобіля становить більше 10 років; строк експлуатації автомобіля становить від 5 до 10 років і середньомісячний сукупний дохід сім'ї померлого інваліда за шість місяців, що передують дню смерті інваліда не перевищує прожиткового мінімуму для сім'ї; автомобіль; строк експлуатації якого менше ніж 10 років (крім випадку, зазначеного в абзаці другому цього пункту), після смерті інваліда залишається у користуванні його сім'ї, якщо в ній є інвалід, який: мав підстави для забезпечення автомобілем на час смерті інваліда або протягом не більше 6 місяців з дня його смерті; проживав і був зареєстрований на час смерті інваліда за місцем його реєстрації; не має іншого автомобіля, у тому числі отриманого через головне управління соціального захисту або управління виконавчої дирекції. Член сім'ї [PERSON] не підпадає під вищезазначені умови безоплатного залишення автомобіля члену сім'ї померлого інваліда. Крім того, зазначає, що п. 16 зазначеного Порядку визначено, що іншому члену сім'ї померлого інваліда, який зареєстрований за місцем реєстрації інваліда, автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, залишається у разі сплати ним протягом шести місяців з дня смерті інваліда до державного бюджету на рахунки, відкриті в органах Казначейства, а членом сім'ї померлого інваліда внаслідок трудового каліцтва - на рахунки відповідних управлінь виконавчої дирекції вартості автомобіля з урахуванням розрахункової суми для викупу автомобіля та суми, сплаченої за нього інвалідом. Розрахункова сума для викупу автомобіля визначається головним управлінням соціального захисту або управлінням виконавчої дирекції з урахуванням зносу автомобіля 0,84 відсотка за кожний повний місяць або 10 відсотків за кожний повний рік. Під час розрахунку неповний місяць користування автомобілем (незалежно від кількості днів) зараховується як повний місяць. За результатами розрахунку складається довідка-рахунок за формою, що затверджується Мінсоцполітики. В іншому разі автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, повертається (вилучається) головному, районному управлінню соціального захисту або управлінню виконавчої дирекції у повному комплекті. Після смерті [PERSON] управління праці та соціального захисту населення Жмеринської районної державної адміністрації повідомляло [PERSON] про його право після смерті інваліда, як члена сім'ї, який проживав за місцем проживання інваліда переоформити автомобіль на своє ім'я за умови сплати його залишкової вартості, а у разі неможливості сплати його залишкової вартості про обов'язок повернути позивачу автомобіль у повній комплектації та необхідність звернутись до позивача для вирішення даного питання. Проте, відповідач вартість автомобіля з урахуванням ступеня його зносу не сплатив та відмовляється добровільно передати автомобіль позивачу. У зв'язку із викладеним просить зобов'язати відповідача повернути автомобіль «Славута» ЗАЗ 110307-42, 2008 року випуску, кузов [NUMBER] у повній комплектації, який був виданий інваліду І групи [PERSON], а також стягнути з відповідача понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача - Департаменту соціальної політики Вінницької обласної державної адміністрації Кальчук С.А. не з'явилась, надала суду письмову заяву проте, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить справу розглянути в судовому засіданні без участі представника. Представник позивача - Вінницького відділення Фонду соціального захисту інвалідів в судове засідання не з'явився, директор Вінницького відділення Фонду соціального захисту інвалідів Полонський С.Д. надіслав до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву проте, позовні вимоги він визнає в повному обсязі та просить справу розглянути в судовому засіданні без його участі. Оскільки розгляд справи здійснюються судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 174 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ч.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що Наказом Головного управління праці та соціального захисту населення Вінницької обласної державної адміністрації №68 від 28.08.2008 р. було вирішено видати [PERSON], інваліду війни 2 групи, який проживає в [ADDRESS] та перебуває на обліку для забезпечення автомобілем з 01.04.1997 року, автомобіль Славута ЗАЗ-110307-42 зі звичайним керуванням відповідно до черговості за 7% вартості (а.с.9-10). З довідки про реєстрацію, перереєстрацію, зняття з обліку та вибракування транспортного засобу від 28.08.2008 року №04-961 вбачається, що інваліду війни [PERSON] передано для реєстрації автомобіль моделі «Славута» ЗАЗ-110307, номер кузова [NUMBER] (а.с.14). Також 28.08.2008 року [PERSON] було дано Головному управлінню праці та соціального захисту населення заяву-зобов'язання, в якій його було повідомлено про те, що отриманий автомобіль видається для його користування і являється державним майном та він просив оформити документи з правом керування на зятя - [PERSON] (а.с.15). Крім того, Головним управлінням праці та соціального захисту населення Вінницької обласної державної адміністрації 28.08.2008 року до МРЕВ надіслано лист про те, що відповідно до медичних показників інваліду війни [PERSON] протипоказано водіння автомобіля, через що Головне управлінням праці та соціального захисту населення Вінницької обласної державної адміністрації не заперечує щодо видачі тимчасового талону на право керування автомобілем [PERSON] (зятю [PERSON].) (а.с.12). Однак [INFO] року [PERSON] помер, а виділений йому автомобіль ЗАЗ-110307, 2008 року випуску, кузов № [NUMBER], залишився в користуванні [PERSON] Відповідно до Розпорядження Вінницької обласної державної адміністрації №750 від 29.12.2012 року та внесеними до нього змінами Розпорядженням №125 від 27.03.2013 року Головне управління праці та соціального захисту населення облдержадміністрації реорганізовано в Департамент соціальної політики облдержадміністрації (а.с.17-19). Враховуючи те, що права і обов`язки у членів сім`ї інваліда щодо спірного автомобіля виникли після смерті інваліда, а не в момент забезпечення інваліда автомобілем, застосуванню до спірних правовідносин підлягає Порядок забезпечення інвалідів автомобілями, затверджений постановою КМУ від 19.07.2006 року №999. Згідно з п. 16 Порядку (в редакції від 08.09.2010 р., що діяла на час смерті інваліда 02.08.2013 р.) - після смерті інваліда автомобіль, яким він був забезпечений головним управлінням соціального захисту або управлінням виконавчої дирекції, строк експлуатації якого більше ніж 10 років, залишається члену сім`ї, який на час смерті інваліда проживав та був зареєстрований за місцем проживання і реєстрації інваліда. Автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, після смерті інваліда залишається у користуванні його сім`ї, якщо в ній є інвалід, який: має підстави для забезпечення автомобілем згідно з п.3 цього Порядку; проживав і був зареєстрований на час смерті інваліда за місцем його проживання і реєстрації; не має іншого автомобіля, у тому числі отриманого через головне управління соціального захисту або управління виконавчої дирекції. Іншому члену сім`ї померлого інваліда, який проживає та зареєстрований за місцем проживання та реєстрації інваліда, автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, залишається у разі сплати ним до спеціального фонду державного бюджету на рахунки, відкриті в органах Державного казначейства одержаного автомобіля, з урахуванням ступеня його зношення та суми, сплаченої за нього інвалідом. В іншому разі автомобіль повертається (вилучається) головному, районному управлінню соціального захисту або управлінню виконавчої дирекції у повному комплекті. З довідки-розрахунку про результати розрахунку 35,28% ступеня зношення автомобіля вбачається, що залишкова вартість спірного автомобіля становить 17 979,23 грн. (а.с.16) Судом встановлено, що відповідач [PERSON] залишкову вартість автомобіля ЗАЗ-110307, 2008 року випуску, кузов № [NUMBER], виділеного за життя [PERSON], в сумі 17 979,23 грн. не сплатив. На підставі викладеного, суд прийшов до висновку про наявність спірних правовідносин між сторонами, які регулюються постановою Кабінету Міністрів України від 19.07.2006 р. №999 «Про затвердження Порядку забезпечення інвалідів автомобілями» , яка згідно ст.4 ЦК України є актом цивільного законодавства, і встановив, що права позивача відповідачем порушені, тому підлягають захисту. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачений позивачем судовий збір в сумі 243,60 грн. (а.с.1).

Outcome: approved