Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-16 00:00:00

В серпні 2020 р. позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 5 000,0 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дати подання позовної заяви і до повноліття дитини. Позов мотивований тим, що відповідач є батьком їх спільного малолітнього сина, який проживає разом з позивачем та утримання якого відповідач не здійснює в повній мірі. Зазначає, що відповідач щоразу надсилає різні суми на власний розсуд, якого не вистачає на необхідне. Разом з тим, матеріальний стан позивача не дозволяє у повному обсязі забезпечити сина усім необхідним для його належного та гармонійного розвитку. Відповідач в добровільному порядку батьківського обов`язку в повній мірі по утриманню сина не виконує, в той час як спільна дитина потребує лікування, призначеного дитячим неврологом, не цікавиться станом життя дитини, не надає потрібну матеріальну допомогу, не з часу розірвання шлюбу не відвідує дитину, є підприємцем, а відтак, позивач вважає за доцільне обрати спосіб стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. Провадження у справі відкрито ухвалою від 13.10.2020 р. з призначенням розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Через канцелярію суду відповідачем подано заяву про розгляд справи без його участі, а також письмові заперечення проти позову, в яких останній просив задовольнити позов частково, погодився в частині стягнення з нього на утримання спільного сина аліментів у розмірі 2000 грн. та приєднав письмові заперечення проти позову, згідно яких заперечив твердження позивача щодо не участі його у вихованні та утриманні дитини, з огляду на те, що ним постійно перераховуються гроші позивачу та дитині купляє одяг, їжу, іграшки. Просив зменшити суму заявлених аліментів, оскільки хворіє на цукровий діабет 1 типу, 15.04.2021 р. одружився та наразі його дружина вагітна, річний дохід за минулий рік складав 53 300, 00 грн., рухомого майна за ним не зареєстровано. Позивач в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити в повному обсязі з підстав, зазначених у ньому. Додала, що тільки на ліки дитини щомісячно витрачає біля 5000 грн., а відтак, всього суми доходу не вистачає на утримання спільного з відповідачем сина, у зв`язку з чим просила визначити розмір аліментів саме у 5 000,00 грн. Відповідач в судове засідання не з`явився, згідно поданої заяви просив розглянути справу за його відсутності, позов визнав частково, а саме, просив стягнути з нього 2000 грн. щомісячно на утримання спільної дитини з позивачем. Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що сторони у справі - позивач [PERSON] , [INFO] , та відповідач [PERSON] , [INFO] , - перебували в зареєстрованому шлюбі з 11.08.2016 р. Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 01.10.2019 р., яке набрало законної сили, шлюб між позивачем та відповідачем розірвано, що підтверджується копію рішення Подільського районного суду м. Києва у справі № 758/7956/19. Сторони у справі є батьками малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 1651 від 22.05.2018 року. Як встановлено в судовому засіданні та сторонами підтверджено, на момент розгляду справи спільна дитина сторін проживає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . На час розгляду справи відповідач перебуває в повторному шлюбі з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), актовий запис № 704. Як вбачається з наданих документів, дружина відповідача знаходиться на обліку по вагітності в жіночій консультації Вінницького міського клінічного пологового будинку № 1. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються нормами Сімейного кодексу України. Згідно ст. 141 СК України мати, батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Крім того, відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.182 ч.2 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімум для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімум для дитину відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Судом встановлено, що відповідач є людиною працездатного віку, мешкає окремо від позивача та спільної дитини, з 11.02.2019 р. по 05.04.2021 р. був фізичною особою - підприємцем, згідно довідки Головного управління ДПС у Вінницькій області № 15723/02-32-50-02-10 від 24.05.2021 р. та з 05.04.2021 р. стан платника11 - припинено, але з обліку не знято, в період з 01.01.2020 р. по 31.12.2020 р. дохід складав 53 300,00 грн. Законом України «Про державний бюджет на 2021 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років: з 1 січня - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень. Між тим, відповідно до ст.141 СК України мати та батько мають рівні обов`язки до дитини, в тому числі і обов`язку її утримання. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує, що відповідач є людиною працездатного віку, здоровий за станом здоров`я, вдруге одружений, та має на утриманні вагітну дружину, приймає до уваги часткове визнання відповідачем позову у розмірі 2 000 грн. та бере до уваги офіційний розмір зарплати відповідача. Також, суд не приймає до уваги твердження позивача про наявність у відповідача рухомого майна, оскільки такі доводи не підтверджені позивачем відповідними доказами, а згідно наданої відповідачем довідкою від 22.05.2021 р. № 31/2/0541-1869, виданою ТСЦ № 0541, за [PERSON] , згідно Єдиного реєстру транспортних засобів, транспортних засобів не зареєстровано. Суд також не приймає до уваги посилання позивача у справі про наявність у відповідача нерухомого майна, оскільки згідно наданої інформаційної довідки № 257693826 від 21.05.2021 р. - квартира [ADDRESS] на праві власності за реєстрована за відповідачем, втім згідно доводів останнього та довідкою Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради - це є місцем проживання його нової сім`ї, та зареєстрованим місцем проживання спільного сина сторін, при цьому, позивачем дані твердження не спростовані. Крім того, вирішуючи такий спір, суд враховує, що дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 року по справі «Хант проти України»). Вказані обставини дають суду підстави дійти висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання спільного сина у розмірі майже повного прожиткового мінімуму - 2 000,00 грн. щомісяця. Вказаний розмір аліментів є доцільним, відповідає інтересам обох сторін та інтересам дитини, а також чинному законодавству. Постановляючи рішення суд враховує, що позивачем суду не надавались докази на підтвердження придбання відповідачем рухомого та нерухомого майна для здійснення підприємницької діяльності та отримання доходів . Крім того, суд не бере до уваги твердження позивача, про те, що відповідач належним чином не виконує зобов`язання щодо утримання дитини, оскільки відповідачем надані підтвердження переказу грошових коштів, окрім наведених в позові позивачем, зокрема: 05.04.2020 р. сума переказу 2000 грн. - проплата за аліменти; 07.05.2020 р. сума переказу 2000 грн. - сплата за аліменти; 07.05.2020 р. сума переказу 2000 грн. - на подарунок; 07.05.2020 р. сума переказу 3000 грн. - на витрати день народження; [INFO] сума переказу 2000 грн. - аліменти; 10.09.2020 р. сума переказу 2000 грн. - проплата за аліменти; 12.10.2020 р. сума переказу 2000 грн. - проплата за аліменти; 14.11.2020 р. сума переказу 2000 грн. - аліменти на [PERSON] ; [INFO] сума переказу 2000 грн. - проплата за аліменти. Крім того, надані відповідачем копії товарних чеків на придбання дитячого одягу, взуття, іграшок, а також підтвердження направлення таких товарів по Новій пошті, свідчить про увагу та участь відповідача, як батька спільної дитини сторін, в утриманні сина [PERSON] . При цьому, позивачем, на спростування вказаних доводів - належних та допустимих доказів не надано. Також в судовому засіданні встановлено, що згідно виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого КНП «ЦПМСД № 2» від 21.05.2021 р., відповідач хворіє на Е10.9 - цукровий діабет типу 1 без ускладнень. Крім того, в даному судовому провадженні позивачем не ставилось питання про стягнення додаткових витрат на дитину, а тому визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню саме на утримання дитини, суд не враховував надані позивачем документи щодо витрат на лікування дитини. Щодо доводів позивача відносно її витрачання коштів на лікування їх спільної з відповідачем дитини, суд вважає за необхідне зазначити про таке. Згідно з ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. А тому за позивачем залишається право на звернення до суду у встановленому законом порядку щодо участі відповідача у додаткових витратах згідно ст.185 СК України. Відповідно до ст.184 ч.2 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовились про інше. На підставі ч. 1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. А відтак, у кожній зі сторін є право на звернення до суду в разі настання таких обставин. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину підлягають присудженню з дня подачі позову, тобто з 03.08.2020 року, і до повноліття дитини. Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави у розмірі 840,80 грн., оскільки відповідно до ст.5 ч.1 п.3 Закону України «Про судовий збір» позивач була звільнена від сплати судового збору при подачі позову. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.51 Конституції України, ст.ст.141, 180-184, 191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial