Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-03 00:00:00

В січні 2017р. позивачі: [PERSON], [PERSON] звернулися до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом (а.с. 3-5) до відповідачки [PERSON], в якому просили суд, з урахуванням поданої заяви про уточнення позовних вимог (а.с. 51): - стягнути з відповідачки на користь позивачів депозитну суму в розмірі по 3000,0 грн. кожному, а також понесені судові витрати, які складаються з судового збору. Свої позовні вимоги позивачі обґрунтовували тим, що 06 листопада 2015р. між сторонами було укладено договір найму жилого приміщення, відповідно до якого позивачі орендували у відповідачки квартиру [ADDRESS] - Запольського в м. Києві, строк дії договору з 06 листопада 2015р. по 06 листопада 2016р. На виконання умов договору позивачами було сплачено відповідачці суму страхового депозиту у розмірі 6000,0 грн., проте після закінчення строку дії договору найму жилого приміщення, відповідачка відмовилась повернути внесену суму страхового депозиту, не зазначаючи при цьому причин не повернення вказаної суми. Оскільки в досудовому порядку, відповідачка відмовляється сплатити позивачам суму страхового депозиту, останні вимушені були звернутись до суду з вказаним позовом для захисту порушеного права. В судовому засіданні позивачі: [PERSON], [PERSON] та їх представник заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, зазначених в позові, просили суд позов задовольнити, наголошуючи, що ними добросовісно протягом всього часу строку дії договору найму виконувались зобов'язання і квартира була передана відповідачці, при цьому позивачі зазначали, що в квартирі постійно були таргани, які вони намагались вивести, проте це неможливо, оскільки вони перебувають у всьому будинку. Про наявність тарганів в квартирі, вони неодноразово повідомляли власника квартири - відповідачку, та після закінчення договору заборгованість за житлового - комунальні послуги відсутня, і квартира передана орендодавцю. Відповідачка [PERSON] проти позову заперечувала, надавши до суду письмові заперечення на позов, в порядку ст. ст. 27, 31 ЦПК України в редакції, яка діяла до 15 грудня 2017р., зазначаючи, що після здачі квартири - об'єкту оренди, вона вимушена була винаймати прибиральницю, оскільки квартира була брудною, а також вживати заходів по виведенню в квартирі тарганів, які з'явилися в ній після проживання в квартирі позивачів, просила суд в задоволенні позову відмовити, наголошуючи, що в досудовому порядку позивачі не звертались щодо повернення суми страхового депозиту. В подальшому в судове засідання 04 вересня 2018р. відповідачка не з'явилась, поважності причин не повідомила. Суд вважає, за можливе продовжити розгляд справи у відсутність відповідачки. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона тривалий час товаришує з відповідачкою, надавала їй брокерські послуги по оренді її квартири. Свідок повідомила, що вона неодноразово з відповідачкою відвідувала квартиру, і допомагала їй знищувати тарганів, які були виявлені в квартирі. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є знайомою відповідачки, яка попросила її прибрати в квартирі. При відвідуванні квартири, свідок виявила, що квартира дійсно була дуже брудною, проте коли відбувалось прибирання квартири свідок не пам'ятає. Суд, заслухавши пояснення сторін, допитавши, за клопотанням сторони відповідача свідків, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Положеннями ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. В силу ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Частиною 1 ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії (ч. 2 ст. 640 ЦК України). За змістом ст. 795 ЦК України передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором. Повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється. Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивачі зазначали, що 06 листопада 2015р. між сторонами було укладено договір найму жилого приміщення, відповідно до якого позивачі орендували у відповідачки квартиру [ADDRESS] - Запольського в м. Києві, строк дії договору з 06 листопада 2015р. по 06 листопада 2016р. Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. За змістом ч. 1, 2 ст. 207 цього Кодексу правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Судом встановлено, що позивач [PERSON] в договорі найму жилого приміщення в розділі 8 «Адреси сторін» взагалі не зазначений, як наймач, і відсутній його підпис, саме як сторони за договором (а.с. 10, 11). Твердження представника позивачів, що позивач [PERSON] ознайомлений з зазначеним договором, не свідчить про те, що він є стороною цього договору. Крім того, відповідно до передавального акту від 06 листопада 2015р. (а.с. 12), який є невід'ємною частиною договору, в розумінні положень ст. ст. 640, 795 ЦК України, позивач [PERSON] взагалі не зазначений, як наймач квартири [ADDRESS] - Запольського в м. Києві, а тому суд приходить до висновку, що вищезазначений договір найму жилого приміщення від 06 листопада 2015р. було укладено між відповідачкою, як орендодавцем та позивачем [PERSON], як орендарем. Згідно 2.1.2 договору найму жилого приміщення, орендодавець зобов'язується при виїзді наймача з об'єкту оренди повернути йому страховий депозит (п. 6.1 договору) після того, як буде надано орендарем орендодавцю сплачених рахунків, квитанцій, відповідно до п. 4.5 догвору та підтвердження збереження переданого в найм майна, за відрахуванням відповідних заборгованостей наймача за платежами та відшкодування майнової шкоди. Судом встановлено, що відповідно, до змісту передавального акту, позивачем [PERSON] було сплачено відповідачці [PERSON] суму страхового депозиту (п. 6.1. договору найму жилого приміщення) у розмірі 6000,0 грн. Протягом всього часу розгляду справи в суді стороною відповідача, не було надано суду належних і допустимих доказів того, що позивачем [PERSON] було порушено умови укладеного між сторонами договору. Допитані в судовому засіданні свідки, не підтвердили, що при передачі квартири вона перебувала в брудному стані та непридатна для проживання, а також те, що наявність в квартирі тарганів пов'язана саме з проживанням у квартирі позивачів. В судовому засіданні відповідачка не могла пояснити за якими рахунками наймач не сплатив, або яке майно, яке передано було в найм було пошкоджено та знищено, що стало підставою для обернення нею на свою користь суми страхового депозиту у розмірі 6000,0 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів, у їх сукупності, враховуючи положення ст. ст. 10, 13 ЦПК України, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідачки [PERSON] на користь позивача [PERSON] слід стягнути суму страхового депозиту у розмірі 3000,0 грн. (з урахуванням предмету позову). Стосовно вимог позивача [PERSON], то в цій частині позов не підлягає задоволенню, оскільки, договір найму жилого приміщення від 06 листопада 2015р. з ним не укладався, і суми страхового депозиту він не вносив. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,2 грн., а також з відповідачки на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 88,8 грн.

Outcome: partial