Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

В червні 2018 року приватне акціонерне товариство (далі за текстом ПАТ) «Страхова Група «ТАС» звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач посилалася на те, що 18 травня 2017 року приблизно о 22 год. 30 хв. по вул. Новгородській біля буд. 43 в м. Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля «Mersedes-Benz E200», державний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], та автомобіля «Honda Civic», державний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Honda Civic», державний номер [NUMBER], був пошкоджений, а власнику автомобіля завдано матеріальну шкоду. Дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача. Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 листопада 2017 року провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ст.ст. 124, 130 ч. 1 КУпАП закрито в звязку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. Цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована ПАТ «Страхова Група «ТАС» 11 листопада 2016 року, про що свідчить договір (Поліс) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/4561770. 6 червня 2017 року потерпілій особі відповідно до страхового акту № 12185Р/17 виплачене позивачем страхове відшкодування в розмірі 12 894 грн. Посилаючись на вказані обставини, а також на вимоги п. «в» ч. 1 ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності», позивач просив стягнути з [PERSON] в порядку регресу суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 12894 грн, а також понесені позивачем витрати зі сплати судового збору. В судове засідання позивач, в особі свого представника, не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач до суду не зявився, направив до суду свого представника, який проти задоволення позову заперечував посилаючись на його безпідставність. При цьому зазначав, що його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не встановлена; про настання страхового випадку він повідомив позивача своєчасно; ремонтна калькуляція розраховувалася в гривні з привязкою до курсу євро, а тому з розрахунком відповідач не погоджується. Суд заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та не заперечується сторонами, що 18 травня 2017 року приблизно о 22 год. 30 хв. по вул. Новгородській біля буд. 43 в м. Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля «Mersedes-Benz E200», державний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], та автомобіля «Honda Civic», державний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Honda Civic», державний номер [NUMBER], був пошкоджений, а власнику автомобіля завдано матеріальну шкоду. Внаслідок ДТП автомобілям спричинені механічні пошкодження. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована ПАТ «Страхова Група «ТАС» 11 листопада 2016 року, про що свідчить договір (Поліс) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/4561770. На підставі заяви страхувальника, звіту про оцінку завданих збитків, акту огляду транспортного засобу, протоколу огляду транспортного засобу, ремонтної калькуляції, платіжного доручення, страхового акту 6 червня 2017 року потерпілій особі виплачене позивачем страхове відшкодування в розмірі 12 894 грн. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. «в» ч. 1 ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вживав алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). \~ \~ \~ \~Встановлено та підтверджено представником відповідача в судовому засіданні, що відносно відповідача було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: порушення Правил дорожнього руху, внаслідок чого сталася дорожньо-транспортна пригода та відмова від проходження огляду на стан алкогольного спяніння в присутності двох свідків. Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 листопада 2017 року провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ст.ст. 124, 130 ч. 1 КУпАП закрито в звязку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. Зі змісту мотивувальної частини вказаної постанови суду вбачається, що вина або відсутність вини відповідача у вчиненні зазначених правопорушень судом встановлена не була, а отже зазначені обставини підлягають встановленню під час даного судового розгляду. Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Отже, відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди; протиправну поведінку заподіювача шкоди; причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Законодавство в деліктних зобовязаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди; якщо в процесі розгляду справи зазначене презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Доведення відсутності вини у спричиненні шкоди відповідано до вимог ст. 1166 ЦК України покладено на відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Відповідач жодних належних та допустимих доказів відсутності своєї вини у завданні шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 18 травня 2017 року не надав, а також не оспорив фактичні обставини справи про адміністративне правопорушення відносно на нього за ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП. [PERSON] не оскаржив постанову по справі про адміністративне правопорушення, якою провадження у справі закрито у звязку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. З врахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку, що відповідач не оспорив фактичні обставини викладені в протоколі про вчинення адміністративного правопорушення складеного відносно нього за ст.ст. 124, 130 КУпАП та погодився на закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення в звязку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, а не через відсутність події і складу адміністративного правопорушення. При цьому суд відхиляє доводи [PERSON] про неправильність розміру виплаченого страхового відшкодування з наступних підстав. Розмір суми страхового відшкодування був виплачений на підставі страхового акту, калькуляції страховика, розширеної довідки МВС, акту огляду транспортного засобу. Відповідач не погоджуючись з розрахунком суми страхового відшкодування, доказів на його спростування не надав. З врахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Питання про стягнення судового збору вирішується судом відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved