Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-07 00:00:00

Департамент патрульної поліції Національної поліції України звернувся в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, посилаючись на те, що відповідач перебуває у трудових відносинах з Департаментом патрульної поліції займаючи посаду інспектора патрульної поліції в Управлінні патрульної поліції Одеської області. 30 грудня 2016 року відповідачем прийнято в користування службовий автомобіль «Тоуоtа Рrіus» державні номерні знаки [NUMBER] . 31 грудня 2016 року о 04 годині 30 хвилини, керуючи автомобілем «Тоуоtа Рrіus» державні номерні знаки [NUMBER] по вулиці Гайдара в місті Одесі водій [PERSON] не врахував дорожню обстановку під час виникнення перешкоди у вигляді транспортного засобу який знаходився в статичному положенні, в наслідок чого здійснив наїзд на припаркований т/з ВАЗ 21074 , який внаслідок цього здійснив виїзд за межі проїзної частини та здійснив наїзд на т/з LEXUS RX350, т/з ВАЗ 21074 відкинуло на попереду стоячий т/з ВАЗ 2121 , який внаслідок цього здійснив наїзд на т/з ВАЗ 2103 д/н [NUMBER], який внаслідок цього здійснив наїзд на т/з ВАЗ 21013 , в результаті чого вищезазначені транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Малиновського районного суду міста Одеси від 15 лютого 2017 року [PERSON] визнаний винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме, порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів. Оскільки відповідач в добровільному порядку не відшкодував позивачу збитки пов`язані з пошкодженням належному йому автомобіля «Тоуоtа Рrіus» державні номерні знаки [NUMBER] , він вимушений звернутись з позовом до суду. Представник позивача надав до суду заяву в якій підтримав позовні вимоги просить суд задовольнити їх в повному обсязі, справу розглянути в його відсутність. Представник відповідача надав суду заяву в якій заперечує проти задоволення позовних вимог, посилаючись на їх необґрунтованість та пропуск позивачем строку звернення з позовом до суду, справу просить розглянути в його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] перебуває у трудових відносинах з Департаментом патрульної поліції займаючи посаду інспектора патрульної поліції в Управлінні патрульної поліції Одеської області. 30 грудня 2016 року відповідачем прийнято в користування службовий автомобіль «Тоуоtа Рrіus» державні номерні знаки [NUMBER] . 31 грудня 2016 року о 04 годині 30 хвилини, керуючи автомобілем «Тоуоtа Рrіus» державні номерні знаки [NUMBER] по вулиці Гайдара в місті Одесі водій [PERSON] не врахував дорожню обстановку під час виникнення перешкоди у вигляді транспортного засобу який знаходився в статичному положенні, в наслідок чого здійснив наїзд на припаркований т/з ВАЗ 21074 , який внаслідок цього здійснив виїзд за межі проїзної частини та здійснив наїзд на т/з LEXUS RX350, т/з ВАЗ 21074 відкинуло на попереду стоячий т/з ВАЗ 2121, який внаслідок цього здійснив наїзд на т/з ВАЗ 2103 д/н [NUMBER], який внаслідок цього здійснив наїзд на т/з ВАЗ 21013 , в результаті чого вищезазначені транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Малиновського районного суду міста Одеси від 15 лютого 2017 року [PERSON] визнаний винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме, порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів. Відповідно до висновку експертного дослідження від 21.02.2017 року № 17 Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру, вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Toyota Prius» державний номерний знак [NUMBER] , в результаті його ушкоджень при ДТП від 31.12.2016 року становить 50 894 гривень 31 копійка. Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 29 грудня 1992 року «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками», під прямою дійсною шкодою, зокрема, слід розуміти втрату, погіршення або зниження цінності майна, необхідність для підприємства, установи, організації провести затрати на відновлення, придбання майна чи інших цінностей або провести зайві, тобто викликані внаслідок порушення працівником трудових обов`язків, грошові виплати. Згідно ч. 3 ст. 233 КЗпП України, для звернення власника або уповноваженого ним органу до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» встановлені статтями 228, 233 КЗпП строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін. У кожному випадку суд зобов`язаний перевірити і обговорити причини пропуску цих строків, а також навести у рішенні мотиви, чому він поновлює або вважає неможливим поновити порушений строк. Вищевказаний строк не є строком позовної давності, а є строком звернення до суду, тобто є особливим правовим інститутом. Обговорення причин пропущення такого строку має відбуватися незалежно від обґрунтованості позову по суті. Як вбачається з матеріалів справи, про факт завдання шкоди майну позивачу стало відомо в день скоєння дорожньо-транспортної пригоди, а саме 31 грудня 2016 року, а позов до суду подано 30 жовтня 2018 року, тобто з пропуском строку звернення, встановленому ч. 3 ст. 233 КЗпП України. Згідно п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, крім випадків коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed