Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

В серпні 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , який під час підготовчого судового засідання подала в новій редакції від 05.08.2021 року, та просила позбавити відповідача батьківських прав відносно його неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги мотивувала тим, що вона в період з 2007 року по 2016 рік перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . За час спільного проживання у них народилось двоє дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Після припинення шлюбних відносин відповідач перестав матеріально допомагати в утриманні дітей, будь-якої участі в їх вихованні не приймає, не цікавився життям дітей та не спілкується з ними. Вважає, що таке ставлення відповідача до дітей суперечить інтересам дітей, тому просить задовольнити позов, позбавивши відповідача батьківських прав відносно доньок. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Суду пояснила, що вона після розірвання шлюбу сама повністю піклується про дітей. Відповідач з дітьми не спілкується, жодного разу життям дітей не цікавився, не спілкувався з ними, матеріальної допомоги не надає. Їй невідомо на теперішній час його місце перебування. Деякий час він проживав за кордоном, вона стягнула з нього аліменти на користь дітей, які відповідач не виплачує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Судова повістка надсилалась відповідачам в порядку, передбаченому п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, на адресу місця проживання, що зареєстроване у встановленому законом порядку . На адресу суду надійшли поштові повідомлення з відміткою про не вручення відповідачу судової повістки з копіями відповідних документів, в зв`язку з відсутністю адресату за місцем реєстрації. Враховуючи вказані факти, згоду позивача, суд вважає за можливе у відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» , ч.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України»). Представник третьої особи - Служби у справах дітей Роздільнянської міської ради в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнав. В судовому засіданні не заперечував проти їх задоволення. Надав суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно доньок - [PERSON] , 2009 року народження, та [PERSON] , 2012 року народження, так як відповідач дійсно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, щодо своїх дітей, вихованням їх не займається, матеріально не забезпечує. У ході розгляду справи проведено наступні процесуальні дії. Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 05.08.2021 року відкрито провадження по справі. Розгляд справи проводиться в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 01.09.2021 року справа призначена до судового розгляду по суті. Судом по справі встановлені наступні фактичні обставини справи на підставі наданих доказів та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] (до одруження [PERSON] ), [INFO] , з 23.11.2007 року по 07.07.2016 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , [INFO] , який було розірвано рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 07.07.2021 року. (а.с.5) За час перебування у шлюбі у них народились - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 20.01.2009 року Відділом РАЦС Роздільнянського РУЮ Одеської області, актовий запис № 13, та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 13.06.2012 року Відділом ДРАЦС Роздільнянського РУЮ Одеської області. (а.с.8,10) [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою - [ADDRESS] , що підтверджується довідками про реєстрацію місця проживання особи. (а.с.9,11) З нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу будинку від 08.12.2003 року, зареєстрованого за №4686, судом встановлено, що власником житлового будинку по [ADDRESS] є [PERSON] , яка є матір`ю позивачки. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов життя [PERSON] від 15.06.2021 року за №53, складеного старостою виконавчого комітету Чобручанського старостинського округу Роздільнянської міської ради Одеської області за участю сусідів, [PERSON] , 1988 року народження проживає по [ADDRESS] . Разом з нею проживають діти - [PERSON] , 2009 року народження, та [PERSON] , 2012 року народження. Будинок в якому проживає родина належить матері [PERSON] - [PERSON] . Будинок облаштований всім необхідним - вода, опалення, в будинку є всі необхідні меблі та речі для проживання та розвитку дітей. Є всі необхідні продукти харчування. Мати створила належні умови для доньок. Батько дітей [PERSON] разом з родиною не проживає, з доньками не спілкується з 2017 року, не проявляє ініціативи к піклуванню за них, не турбується про стан їх здоров`я та матеріально дітям не допомагає. (а.с.17) З наданої до матеріалів справи характеристики КЗ «Старостинської НВК» ЗОШ І-ІІІ ст., судом встановлено, що [PERSON] , 2012 року народження, навчається в даній школі з першого класу. Позитивно характеризується за місцем навчання. Мати та бабуся приділяють належну увагу вихованню доньки, батько участі у її вихованні не приймає, увагу доньці не приділяє, нехтує своїм обов`язком щодо її виховання. (а.с.18) Відповідно до характеристики на [PERSON] , вона позитивно характеризується за місцем проживання. Доброзичлива мати, приділяє багато часу вихованню доньок. Має добрі стосунки з сусідами та односельчанами. За час проживання скарг на неї не надходило. (а.с. 19) 31.05.2019 року заочним рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області за позовом [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей, задоволено її позовні вимоги та стягнено з батька дітей [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON] , 2009 року народження, та [PERSON] , 2012 року народження аліменти у розмірі 1/3 частини доходів відповідача щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. (а.с.35) Також судом встановлено, що Службою у справах дітей Роздільнянської міської ради було проведено вивчення питання щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітніх доньок - [PERSON] , 2009 року народження, та [PERSON] , 2012 року народження. Відповідно суду надано висновок органу опіки та піклування Роздільнянської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітніх доньок - [PERSON] , 2009 року народження, та [PERSON] , 2012 року народження., який затверджено рішення виконавчого комітету Роздільнянської міської ради від 15.09.2021 року за №321.(а.с.49) Дані правовідносини регулюються наступними нормами права. За змістом положень частин 7, 8 статті 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до статті 3, статті 18 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року (набрала чинності для України 02 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно із статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. За ч.2 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст.155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та людської гідності. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до вимог п.2,3 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини та жорстоко поводяться з дитиною. Відповідно до п. п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов`язків. Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Суд, давши оцінку наданим доказам по справі, законності та обґрунтованості пред`явлених позовних вимог, прийшов до висновку про задоволення позову з огляду на таке. Позивачка просить позбавити батьківських прав відповідача відносно їх спільних доньок на підставі ч.1 ст.164 СК України, так як останній злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Суд вважає, що наданими по справі доказами достовірно установлено, що відповідач неналежно виконує батьківські обов`язки відносно малолітніх доньок, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що погано впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з ними. Ненадання будь-якого виду матеріальної допомоги колишній сім`ї свідчить про небажання відповідача приймати участь у забезпеченні дітям належних умов життя, навчання, відпочинку. При розгляді даної категорії справ держава має позитивний обов`язок вживати виважених і послідовних заходів зі сприяння возз`єднанню дітей зі своїми біологічними батьками, дбаючи при досягненні цієї мети про надання їм можливості підтримувати регулярні контакти між собою. (пункт 52 згаданого вище рішення Європейського Суду у справі «Савіни проти України»). Однак реалізація таких обов`язків держави також вимагає від відповідачів активних дій, які б свідчили про їх бажання скористатись такою допомогою держави. Відповідач [PERSON] взагалі не бачиться з дітьми, вихованням їх не займається, матеріально не забезпечує. Суд розцінює такі дії відповідача, як ухилення від виховання дітей, свідомого нехтування своїми батьківськими обов`язками і не бажанням виконувати їх, що є підставою для позбавлення [PERSON] батьківських прав. Таким чином, в даній конкретній ситуації існують виключні обставини, за яких відповідач може бути позбавлений батьківських прав, що не суперечить статті 9 Конвенції про права дитини і в такому випадку судом на перше місце ставляться «як найкращі інтереси дитини». Із наданих суду доказів встановлено, що діти матеріально забезпечені, мають належні побутові умови проживання, мати дбає про них та піклується, забезпечує всім необхідним. Тому суд вважає за необхідне позбавити [PERSON] батьківських прав у відношенні неповнолітніх доньок- [PERSON] , 2009 року народження, та [PERSON] , 2012 року народження. На підставі викладеного, п. 2 ч. 1 ст. 164, 165, ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved