Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

В травні 2014 року позивач звернувся з позовною заявою до суду, в якій просив стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] у рахунок повернення боргу за договором позики від 07 грудня 2010 року - 90000 грн. основного боргу, три відсотки річних за користування грошовими коштами - 8085 грн. 20 коп., а також стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування позову позивач вказав на те, що 07 грудня 2010 року між ним та [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до якого позивач передав відповідачу в борг 90000 грн. 00 коп. Суму боргу відповідач зобов'язався повернути на першу вимогу проте не пізніше ніж 01.06.2011 року. Вказана обставина підтверджується копією розписки складеній власноруч відповідачем. Позивач неодноразово звертався до відповідача із проханням повернути грошові кошти, проте він відмовляється виконати взяті на себе зобов'язання. У зв'язку із відмовою відповідача повертати отриманні у борг кошти, позивач звертався із відповідною скаргою до Дніпропетровського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області з метою притягнення [PERSON] до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 190 КК України. 19 березня 2014 року відомості про вчинене кримінальне правопорушення було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12013040030000339. Під час досудового розслідування було призначено криміналістичну експертизу. Згідно висновку експерта № 69/04-40 від 27.06.2103 року було встановлено, що розписка від імені [PERSON] була виконана самим відповідачем. 17 липня 2013 року слідчим слідчого відділу Дніпропетровського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області майором міліції Кібкало О.В. було винесено постанову про закриття кримінального провадження. З розписки від 07.12.2010 року вбачається, що відповідач зобов'язався повернути борг до 01.06.2011 року. Час прострочення виконання відповідачем грошового зобов'язання становить період з 02.06.2011 року, тобто наступного дня після закінчення строку виконання зобов'язання, по 30.05.2014 року, тобто по день звернення до суду. Враховуючі ці дати сума 3 % річних складає 8085 грн. 20 коп. В судове засідання позивач не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, раніше його представник [PERSON] надав суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги позивача та просив їх задовольнити в повному обсязі. Справу просив розглянути без його участі. Раніше в судовому засіданні також підтримував позовні вимоги позивача, посилався на обставини зазначені в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] приймав участь в судовому засіданні, яке відбулося 23.09.2014 року, що підтверджується журналом судового засідання та технічним аудіозаписом судового засідання, але після оголошеної судом перерви на обід представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив. Вивчивши матеріали даної справи та оглянувши в судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 12013040030000339 за ознаками злочину передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню по наступним підставам. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У судовому засіданні було встановлено, що 07 грудня 2010 року [PERSON] отримав від [PERSON] гроші в сумі 90000,00 грн., що підтверджується борговою розпискою, яку написав власноручно відповідач (а.с.6). Таким чином, між відповідачем та позивачем був укладений договір позики, на підтвердження якого відповідачем була надана розписка. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував той факт, що його довіритель, відповідач по справі, дійсно отримував від позивача гроші в сумі 90000,00 грн. та що він писав боргову розписку. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Так, в судовому засіданні були оглянуті матеріали кримінального провадження № 12013040030000339 за ознаками злочину передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України за заявою [PERSON], з яких вбачається, що експертами Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Головного управління МВС України в Дніпропетровській області була проведена криміналістична почеркознавча експертиза, за результатами якої експертом був складений Висновок № 69/04-40 від 27.06.2013 року і згідно якого розписка від імені [PERSON] від 07.12.2010 року виконана саме [PERSON] (матеріали кримінального провадження № 12013040030000339 а.с.82-88). Згідно із положеннями ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Таким чином, твердження представника відповідача щодо того, що відповідач не отримував від позивача гроші в сумі 90000,00 грн. та що він не писав боргову розписку є безпідставними та необґрунтованими, оскільки дані обставини встановлені висновком по проведеній почеркознавчій експертизі. Згідно з розпискою відповідач зобов'язався повернути отримані від позивача в борг гроші за першою вимогою але не пізніше ніж 01.06.2011 року, про що зазначено самим відповідачем в борговій розписці (а.с.6). Позивач виконав свої зобов'язання належним чином, а саме надав відповідачу грошові кошти в сумі 90000,00 грн., що підтверджується розпискою [PERSON], в якій він зазначив, що отримав від [PERSON] гроші в сумі 90000,00 грн. Проте, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав та у встановлений розпискою термін не повернув позивачу позику. 30 травня 2014 року позивач направив відповідачу на адресу його реєстрації: [ADDRESS], а також на адресу його фактичного проживання: [ADDRESS], досудову вимогу про повернення боргу від 20.05.2014 року (а.с.17), що підтверджується фіскальними чеками від 30.05.2014 року за № 5111 та № 5112 (а.с.18-19). Проте, відповідач проігнорував вищевказану досудову вимогу про повернення боргу та отримані від позивача в борг кошти не повернув. За таких обставин, дослідивши наявні у справі докази, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму основного боргу в сумі 90000 грн. 00 коп. Крім того, відповідно до відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суму 3 % річних, які на підставі ст. 625 ЦК України причитаються позивачу за прострочення відповідачем виконання грошового зобов'язання, належить розраховувати наступним чином: 3% / 1210 днів = 0,008219 (сума основного боргу х 0,008219 / 100) х кількість днів прострочення зобов'язання = сума 3 % річних Таким чином, три відсотки річних за користування грошима, станом на дату ухвалення рішення суду, складають 8950 грн. 68 коп. При цьому, позивач в своїх позовних вимогах просив стягнути з відповідача на його користь три відсотки річних в сумі 8085 грн. 20 коп. Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Тому, оскільки суд не може вийти за межі заявлених вимог, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] три відсотки річних в сумі 8085 грн. 20 коп. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слідує стягнути судовий збір в сумі 980 грн. 86 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved