Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

Головний лікар Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просив вирішити питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку [PERSON], посилаючись на те, що останній в психіатричний стаціонар госпіталізується вперше, раніше за психіатричною допомогою не звертався, на обліку у лікаря-психіатра не перебував, тривалий час вживає наркотичні речовини. Протягом останнього тижня [PERSON] вів себе неадекватно, а саме: кидає каміння у вікна сусідських будинків, погрожував сусідам розправою, заявляв, що останні постійно стежать за ним, встановили у його будинку пристрої прослуховування, світять на нього ліхтариками, в його мозок вмонтували камери спостереження. У звязку із таким станом, сусідами були викликані співробітники поліції, а потім [PERSON] бригадою швидкої медичної допомоги був доставлений до комунальної установи, де оглянутий черговим лікарем, який виявив наявність тяжкого психічного розладу. Контактні телефони родичів надати відмовляється, мотивуючи тим, що «сусіди стерли його память». 25 вересня 2016 року [PERSON] оглянутий комісією лікарів-психіатрів, яка встановила, що він страждає на тяжкий психічний розлад у формі шизофреноподібного розладу, внаслідок вживання психоактивних речовин. Приймаючи до уваги, що [PERSON] представляє небезпеку для себе та оточуючих, є доцільним примусова госпіталізація хворого, оскільки його лікування можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару. У судовому засіданні представник психіатричного закладу доводи заяви підтримав з підстав, викладених в ній, і просив суд задовольнити заяву. Захисник у судовому засіданні заяву підтримав і наполягав на примусовій госпіталізації [PERSON] Прокурор заяву підтримала і просила суд винести рішення про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку. [PERSON] у судовому засіданні щодо примусової госпіталізації заперечував. Законний представник [PERSON] його матір [PERSON] у судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, заяву підтримала і наполягала на примусовій госпіталізації [PERSON] Суд, заслухавши пояснення представника заявника, лікаря-психіатра, особи, щодо якої вирішується питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку, її захисника, думку прокурора, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. У своєму рішенні Європейський Суд з прав людини (справа «[PERSON] проти України») від 17.04.2014 року зазначив, що особа не може вважатися «Психічно хворою» та позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов; по-перше, об'єктивна медична експертиза повинна достовірно показати, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання. Як вбачається з висновку комісії лікарів-психіатрів від 25 вересня 2016 року, [PERSON], [INFO], який проживає за адресою: [INFO],страждає на тяжкий психічний розлад у формі шизофреноподібного розладу, внаслідок вживання психоактивних речовин, і внаслідок захворювання представляє небезпеку для себе і оточуючих, його лікування можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару (а.с.3). Надані суду пояснення лікаря-психіатра [PERSON] зокрема, про те, що [PERSON] внаслідок захворювання являє потенційну соціальну небезпеку для себе та оточуючих, суд вважає доказами по справі, підтверджуючими необхідність госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку. Таким чином, зібрані у справі докази і їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви.

Outcome: approved