Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-15 00:00:00

В червні 2018р. позивач ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаним позовом до відповідача [PERSON] , в якому просив суд: стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості за кредитним договором № 320693991 від 12 березня 2015р. (далі по тексту - кредитний договір) в розмірі 32134,33 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 12 березня 2015р. між відповідачем та ТОВ «ФК «Центр Фінансових Рішень» було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого відповідачу був наданий кредит в розмірі 18270,0 грн., строком на 48 місяців, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,99 % річних. ТОВ «ФК «Центр Фінансових Рішень» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, щомісячні платежі за кредитним договором і в термін, встановлений умовами кредитного договору, не здійснюються, решта заборгованості не повертається. Станом на 20 липня 2017р. заборгованість відповідача становить 32134,33 грн. 14 липня 2017р. між позивачем та ТОВ «ФК «Центр Фінансових Рішень» договір відступлення права вимоги № 20170714 (далі по тексту - договір відступлення), у відповідності до умов якого, первісний кредитор відступив позивачу належне йому право вимоги до відповідача коштів, що включають в себе суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за кредитним договором, право на одержання яких належить первісному кредитору, а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача. Відповідно до додатку №1 до договору відступлення - характеристики права вимоги, переданих первісним кредитором позивачу за договором відступлення позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 32134,33 грн. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Волошина В.О. від 12 червня 2018р. відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у судове засідання. До судового засідання стороною позивача було подано до суду заяву про розгляд справи у відсутність свого представника, заявлені позовні вимоги сторона позивача підтримує в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові, та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, подавав клопотання на адресу суду про перенесення розгляду справи, в судове засідання 16 травня 2019р. не з`явився, поважності причин неявки суду не повідомив, у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження строк, відповідач відзив на позов не подавав. Оскільки сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 223, 280 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що 12 березня 2015р. між відповідачем [PERSON] та ТОВ «ФК «Центр Фінансових Рішень» було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого відповідачу був наданий кредит в розмірі 18270,0 грн., строком на 48 місяців, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,99 % річних. Судом встановлено, що ТОВ «ФК «Центр Фінансових Рішень» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі. Згідно із розрахунком заборгованості за кредитним договором станом на 20 липня 2017р. заборгованість відповідача становить 32134,33 грн.: -12133,13 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; -2061,26 грн. - заборгованість за процентами ( з 11 липня 2013р. по 11 серпня 2015р.); -8920,24 грн. - заборгованість за платою за управління кредитом; -9019,7 грн. - пеня. 14 липня 2017р. між ТОВ «ФК «Центр Фінансових Рішень» та позивачем було укладено договір відступлення, у відповідності до умов якого, первісний кредитор відступив позивачу належне йому право вимоги до відповідача коштів, що включають в себе суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за кредитним договором, право на одержання яких належить первісному кредитору, а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1762,0 грн.

Outcome: approved