Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

В червні 2021р. позивачка [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача ТОВ «»Фінансова компанія «Сіті Фінанс», в якому просила суд: - стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти набуті відповідачем без достатньої правової підстави в сумі у розмірі 9961,87 грн.; судовий збір у розмірі 908,0 грн. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 грудня 2020р. по цивільній справі № 592/10460/20, яке набрало законної сили, визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис Приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчика В.В., вчинений 25 березня 2020р., зареєстрований в реєстрі за №4347, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» заборгованості в розмірі 24160,81 грн. При цьому під час примусового виконання зазначеного виконавчого напису з позивачки було стягнуто 9961,87 грн. На думку сторони зазначена сума грошових коштів була отримана відповідачем без відповідних правових підстав, враховуючи те, що виконавчий напис було визнано судом таким, що не підлягає виконанню. Оскільки в досудовому порядку відповідач відмовляється повернути позивачці отримані грошові кошти, остання вимушена була звернутись до суду з вказаним позовом. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11червня 2021р. відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. У встановленому законом порядку, учасники справи були оповіщені судом про відкриття провадження по справі та призначення справи за правилами спрощеного позовного провадження з без повідомлення (виклику) учасників справи, проте стороною відповідача відзив на позов не подавався. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном, як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Загальновизнаний принцип правової визначеності передбачає стабільність правового регулювання і виконуваність судових рішень. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008р., де вказувалися порушення ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права». Як вбачається з матеріалів справи і це вставнолено судом, 25 березня 2020р. приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчиком В.В. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 4347, яким дозволено стягнути з позивачки на користь відповідача заборгованість за кредитним договором № 1579/4875BPLC05 від 25 квітня 2013р., укладеним з ПАТ «Платінум Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є відповідач. Строк платежу за кредитним договором № 1579/4875BPLC05 від 25 квітня 2013р. настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться з 22 лютого 2018р. по 01 листопада 2019р. Сума заборгованості складає 23660,81 грн. Постановою від 27 квітня 2020р. серії ВП №61923694 приватного виконавця Клименка Р.В. відкрите виконавче провадження за виконавчим написом №4347, виданого 25 березня 2020р. приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчика В.В. В межах примусового виконання зазначеного виконавчого напису, з позивачки було стягнуто на користь відповідача в погашення суми заборгованості за кредитним договором № 1579/4875BPLC05 від 25 квітня 2013р. суму заборгованості у розмірі 9961,87 грн., що підтверджується відповіддю на адвокатський запит приватного виконавця Клименка Р.В. від 06 травня 2021р. № 376/3. За змістом ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 грудня 2020р. по цивільній справі № 592/10460/20, яке набрало законної сили, позов [PERSON] до ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», треті особи: приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В., приватний виконавець Клименко Р.В. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчика В.В., вчинений 25 березня 2020р., зареєстрований в реєстрі за №4347, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» заборгованості в розмірі 24160,81 грн. Відповідно до ч. 1-3 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Аналіз ст. 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали. Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї - якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі - потерпілому, яка має належний правовий титул на нього. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,0 грн.

Outcome: approved