Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-24 00:00:00

Головний лікар Лисичанської обласної психіатричної лікарні [PERSON]звернувся до Лисичанського міського суду з заявою про примусову госпіталізацію громадянина [PERSON] у психіатричний заклад. В обґрунтування заявлених вимог заявник посилається на те, що хворий [PERSON], [INFO], був госпіталізований у відділення № 1 ЛОПЛ 23.05.2017 року о 10.05 годині, повторно в житті, зі згоди опікуна за направленням психіатра для лікування, у зв'язку з погіршенням психічного стану: не спить, відмовляється від вживання підтримуючого лікування, конфліктує із матірю, проявляє у відношенні до неї агресію. При надходженні був оглянутий лікарем-ординатором відділення №1 [PERSON], яка підтвердила необхідність госпіталізації хворого. У звязку з тим, що хворий позбавлений дієздатності згідно рішення суду по справі №2-о-185/2007 від 09.11.2007р. відповідно до ст. 15 Закону України «Про психіатричну допомогу», 23.05.2017 р. о 10.30 годині був оглянутий комісією лікарів-психіатрів у складі зав. відділенням № 1 [PERSON], лікаря ординатора відділення №1 [PERSON], лікаря-ординатора відділення №2 [PERSON] Враховуючи, що хворий страждає важким психічним розладом у формі: важка розумова відсталість, імбецильність глибокого ступеня з явною емоційно-вольовою неустойкістю, комісія лікарів-психіатрів прийшла до висновку про необхідність в стаціонарному лікуванні [PERSON], відповідно до Закону України «Про психіатричну допомогу». На підставі викладеного просили винести рішення про госпіталізацію [PERSON] до відділення № 1 ЛОПЛ в примусовому порядку строком на 2 місяці. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] підтримав заявлені вимоги, пояснив, що хворий страждає важким психічним розладом у формі: важка розумова відсталість, імбецильність глибокого ступеня з явною емоційно-вольовою неустойкістю, отже виникла необхідність в стаціонарному лікуванні [PERSON] В судовому засіданні прокурор Коваленко М.С. вважала за необхідне заяву задовольнити, та госпіталізувати хворого до психіатричного закладу. В судовому засіданні законний представник хворого [PERSON] проти задоволення заяви не заперечувала. Хворий в судове засідання не з'явився, у звязку з тим, що визнаний недієздатним та був представлений законним представником. Вислухавши думку представника психіатричного закладу, прокурора, законного представника хворого, який вважав за необхідне заяву задовольнити, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 16 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу за рішенням лікаря-психіатра на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, підлягає обовязковому протягом 24 годин з часу госпіталізації огляду комісією лікарів-психіатрів психіатричного закладу для прийняття рішення про доцільність госпіталізації. У випадку, коли госпіталізація визнається недоцільною і особа не висловлює бажання залишитися в психіатричному закладі, ця особа підлягає негайній виписці. У випадках, коли госпіталізація особи до психіатричного закладу в примусовому порядку визнається доцільною, представник психіатричного закладу, в якому перебуває особа, протягом 24 годин направляє до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON], [INFO], мешкає за адресою: [ADDRESS]. Згідно з рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 09.11.2007 року, [PERSON], [INFO], було визнано недієздатним. Згідно з рішенням Лисичанського міського суду від 24.04.2008 року, громадянку [PERSON], [INFO] призначено опікуном над недієздатним [PERSON], [INFO] З висновку комісії лікарів-психіатрів від 23.05.2017 про року вбачається, що [PERSON] перебуває у такому ж стані. Стан попередній. Скарг не висуває. Контакту немає. Проголошує окремі звуки. Хворий дизориєнтований. Нічим не цікавиться. Сон, апетит достатній. Враховуючи, що хворий позбавлений дієздатності, страждає тяжким психічним захворюванням, соціально неспокійний, не критичний до свого стану і скоєним поступкам, а також наявне усвідомленої згоди на госпіталізацію опікуна хворого, комісія лікарів - психіатрів прийшла до висновку про необхідність примусового лікування в умовах відділення № 1 ЛОПЛ [PERSON]. Таким чином, суд вважає, що висновок комісії лікарів-психіатрів містить в собі чітке обґрунтування необхідності примусової госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу без його усвідомленої згоди, а зібрані по справі докази вказують на необхідність примусової госпіталізації, тому суд вважає за необхідне заяву головного лікаря Лисичанської обласної психіатричної лікарні [PERSON] про примусову госпіталізацію громадянина [PERSON] психіатричний заклад задовольнити.

Outcome: approved