Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-11 00:00:00

Департамент міського господарства Ужгородської міської ради звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди. Позовну заяву мотивує тим, що 29.04.2019 року, о 17 год. 50 хв., внаслідок порушення п. 12.1 Правил дорожнього руху, по вул. Грушевського, 54, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу марки «Mercedes-Benz S320» (д.н.з. Словаччини [NUMBER] ), яким керував [PERSON] . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобом здійснено наїзд на три саджанці дерев та засіб зовнішньої реклами. Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.07.2019 року, справа № 308/4912/19, відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до акту обстеження зеленої зони по [ADDRESS] та розрахунку вартості відновлення трьох 15-ти річних саджанців кулеподібного клену типу Глобозум від 20.02.2020 року, вартість матеріальної шкоди складає 48021,00 грн. За таких обставин, позивач, просить суд стягнути з [PERSON] завдану шкоду, в розмірі 48021,00 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 2102 грн. В судове засідання представник Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради не з`явився, однак подав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, в т.ч. шляхом розміщення повідомлення на офіційному веб сайті судової влади України, а тому суд в порядку ст. 280 ЦПК України, вважає, що справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, виходячи з їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 29.04.2019 року, о 17 год. 50 хв., по вул. Грушевського, 54, в м. Ужгороді, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу марки «Mercedes-Benz S320» (д.н.з. Словаччини [NUMBER] ), яким керував [PERSON] . Постановою Ужгородського міськрайонного суду від 15.07.2019 року, по справі № 308/4912/19, [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено відповідне адміністративне стягнення (набула законної сили 25.07.2019 року). Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини встановленні рішенням суду у адміністративній справі, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно з положенням про Департамент міського господарства Ужгородської міської ради (затверджено рішенням Ужгородської міської ради від 11.07.2019 року № 1588) департамент забезпечує належну експлуатацію зелених зон, а також організовує комплекс заходів з озеленення та охорони зелених насаджень (п. 2.4.1., 3.2.64. та 3.2.51). 20.02.2020 року відповідно до Порядку визначення відновної вартості об`єктів благоустрою, представниками Департаменту міського господарства, з метою визначення відновної вартості об`єкту благоустрою проведено обстеження зазначеного об`єкту та складено відповідний акт. Комісією визначено, що три 15-ти річні саджанці кулеподібного клену типу Глобозум знищено до ступеню припинення росту, а їх відновлення можливе тільки шляхом заміни саджанців на рівноцінні. Відновна вартість одного зеленого насадження складає 16007,00 грн. Також, комісією було затверджено розмір відновної вартості об`єкта благоустрою в розмірі 48021,00 грн. Згідно з ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України збитками визначаються втрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права, а також доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. За змістом статті 1166 ЦК України однією з підстав виникнення зобов`язання є заподіяння шкоди іншій особі. На відміну від зобов`язань, які виникають з правомірних актів, цей вид зобов`язань виникає з неправомірних актів, яким є правопорушення, тобто протиправне, винне заподіяння шкоди деліктоздатною особою. Деліктне (позадоговірне) зобов`язання виникає у випадку, коли заподіювач шкоди і потерпілий не перебували між собою у зобов`язальних відносинах або шкоду заподіяно незалежно від існуючих між сторонами зобов`язальних правовідносин. Відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди; протиправну поведінку заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. За загальним правилом шкода підлягає відшкодуванню: в повному обсязі - відшкодовується як реальна шкода, тобто втрачене або пошкоджене майно в результаті протиправної поведінки правопорушника, так і упущена вигода; особою, яка безпосередньо завдала шкоду. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 18.03.2015 у справі № 3-18гс15 та від 19.08.2014 № 3-51гс14. Згідно із статтею 1192 ЦК України особа, яка завдала шкоди майну, зобов`язана відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З огляду на зазначені положення законодавства, факт завдання шкоди майну потерпілого джерелом підвищеної небезпеки, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов`язане з виконанням цими особами обов`язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов`язання. Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка її завдала. Сторонами деліктного зобов`язання класично виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник). За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (ч.2 ст.1187 ЦК України). Відтак, матеріальна шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Здійснивши аналіз наведених вище норм права та виходячи з фактичних, встановлених судом обставин справи, суд приходить до висновку, що заявлений позивачем позов ґрунтується на нормах матеріального та процесуального права, є підставним, а тому підлягає до задоволення. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати у розмірі 2102 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved