Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

До Дзержинського районного суду м. Харкова звернувся [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договорами позики. В обґрунтування позову позивач зазначає, що 14.10.2013 року позивач [PERSON], позичив у борг [PERSON] за оформленим письмовою розпискою договором позики, гроші еквівалентні 107483 (сто сім тисяч чотириста вісімдесят три) долари США. Згідно цієї ж розписки відповідач вказав, що займану суму він зобовязався повернути у строк не пізніше 14.10.2014 року. Але у передбачений розпискою строк борг не повернув, у зв'язку з чим, позивач був змушений звернутися до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечував проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач по справі в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, відповідно до вимог ЦПК України, причина неявки суду не відома. Клопотання про відкладення справи до суду не надходили. У зв'язку з цим, суд, вважає можливим провести заочний розгляд справи. Дослідивши надані позивачем і долучені до матеріалів справи письмові докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність у їх задоволенні, виходячи з наступного. 14.10.2013 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, що підтверджується розпискою, [PERSON] отримав гроші еквівалентні 107483 (сто сім тисяч чотириста вісімдесят три) долари США. Згідно цієї ж розписки відповідач вказав, що займану суму він зобовязався повернути у строк не пізніше 14.10.2014 року. 24.10.2013 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики. За умовами договору позики [PERSON] передала грошові кошти в сумі еквівалент 8000 (вісім тисяч) доларів США. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. На підтвердження укладення Договору та отримання грошових коштів, 14.10.2013 року відповідачем власноручно складена та видана розписка позивачу, що підтверджує факт передачі позивачем відповідачу грошей. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На даний момент зобов'язання за договором позики відповідач не виконав - грошові кошти в сумі: 107483 (сто сім тисяч чотириста вісімдесят три) долари США позивачу не повернув. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до п.14 Постанови Пленуму ВСУ «Про судове рішення у цивільній справі», згідно з частиною першою статті 192 ЦК ( 435-15 ) законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. У зв'язку з цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні. При стягненні періодичних платежів суд має вказати період, протягом якого проводиться виконання. Отже, борг за договором позики від 14.10.2013 року в сумі 4521466 (чотири мільйони пятсот двадцять одна тисяча чотириста шістдесят шість) гривень 70 копійок, з яких 2793550,45 грн. сума позичених коштів, 1480568,79 грн. проценти за користування та 247347,46 грн. три відсотки річних. Позивач також просив суд стягнути з відповідача на свою користь судові витрати. У зв'язку з тим, що справа доведена до суду з вини відповідача, з нього на підставі вимог ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем відповідно до квитанції від 27.09.2016 року у сумі 6890,00 (шість тисяч вісімсот девяносто) грн.

Outcome: approved