overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-18 00:00:00

В серпні 2018 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що подружнє життя у неї з відповідачем не склалося, оскільки між ними було відсутнє взаєморозуміння, різні погляди на життя. Крім того протягом тривалого часу спільно не проживають. Від шлюбу у них є дочка [PERSON] , [INFO] . В судове засідання позивач не з`явилася, заявивши клопотання про розгляд справи за її відсутності, зі змісту якого також вбачається, що позов вона підтримує та заперечує щодо надання терміну на примирення, наполягаючи на розірванні шлюбу. Відповідач в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, суд вважає позов обґрунтованими та таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.06.2016 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Хмельницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області. Від шлюбу в сторін є дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно із ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач в обґрунтування позову стверджує, що подружнє життя у неї з відповідачем не склалося, оскільки між ними було відсутнє взаєморозуміння та протягом тривалого часу вони спільно не проживають, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Судом приймаються до уваги такі її доводи, оскільки вони не оспорюються відповідачем, та будь-яких належних та допустимих доказів на їх спростування він на надав. Таким чином, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність у сторін неповнолітньої дитини та інші обставини життя подружжя, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї буде суперечити інтересам сторін, в зв`язку з чим даний шлюб підлягає розірванню. У відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-22 00:00:00

В серпні 2018 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що подружнє життя у неї з відповідачем не склалося, оскільки між ними було відсутнє взаєморозуміння, різні погляди на життя. Протягом тривалого часу вони спільно не проживають, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Від шлюбу у них є дочка [PERSON] , [INFO] . В судове засідання позивач не з`явилася, заявивши клопотання про розгляд справи за її відсутності, зі змісту якого також вбачається, що позов вона підтримує та заперечує щодо надання терміну на примирення, наполягаючи на розірванні шлюбу. Відповідач в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, суд вважає позов обґрунтованими та таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16.02.2008 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Деражнянського районного управління юстиції. Від шлюбу в сторін є дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно із ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач в обґрунтування позову стверджує, що подружнє життя у неї з відповідачем не склалося, оскільки між ними було відсутнє взаєморозуміння та протягом тривалого часу вони спільно не проживають, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Судом приймаються до уваги такі її доводи, оскільки вони не оспорюються відповідачем, та будь-яких належних та допустимих доказів на їх спростування він на надав. Таким чином, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність у сторін неповнолітньої дитини та інші обставини життя подружжя, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї буде суперечити інтересам сторін, в зв`язку з чим даний шлюб підлягає розірванню. У відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-28 00:00:00

В серпні 2018 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що подружнє життя у неї з відповідачем не склалося, оскільки між ними було відсутнє взаєморозуміння, різні погляди на життя. Протягом тривалого часу вони спільно не проживають, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Від шлюбу у них є син [PERSON] [INFO]. В судове засідання позивач не з'явилася, заявивши клопотання про розгляд справи за її відсутності, зі змісту якого також вбачається, що позов вона підтримує та заперечує щодо надання терміну на примирення, наполягаючи на розірванні шлюбу. Відповідач в судове засідання не з»явився, причин неявки суду не повідомив, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, суд вважає позов обґрунтованими та таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07.04.2001 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-БВ №036587, виданим виконавчим комітетом Зяньковецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області. Від шлюбу в сторін є син [PERSON], який народився 10.04.2001 року, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-БВ №104031. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач в обґрунтування позову стверджує, що подружнє життя у неї з відповідачем не склалося, оскільки між ними було відсутнє взаєморозуміння та протягом тривалого часу вони спільно не проживають, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Судом приймаються до уваги такі її доводи, оскільки вони не оспорюються відповідачем, та будь-яких належних та допустимих доказів на їх спростування він на надав. Таким чином, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність у сторін неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї буде суперечити інтересам сторін, в звязку з чим даний шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-28 00:00:00

В серпні 2018 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що подружнє життя у неї з відповідачем не склалося, оскільки між ними було відсутнє взаєморозуміння, різні погляди на життя. Протягом тривалого часу вони спільно не проживають, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Від шлюбу у них є син [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . В підготовче засідання позивач не з`явилася, заявивши клопотання про розгляд справи за її відсутності, зі змісту якого також вбачається, що позов вона підтримує та заперечує щодо надання терміну на примирення, наполягаючи на розірванні шлюбу. Відповідач в підготовче засідання також не з`явився, проте подав до суду клопотання, в якому просить розгляд справи проводити у його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує. Проти надання строку на примирення заперечує, оскільки це буде суперечити його інтересам. Дослідивши матеріали справи та письмові клопотання учасників справи відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, суд вважає позов обґрунтованими та таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03.08.2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Деражнянського районного управління юстиції. Від шлюбу в сторін є син [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про їх народження. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно із ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач в обґрунтування позову стверджує, що подружнє життя у неї з відповідачем не склалося, оскільки між ними було відсутнє взаєморозуміння та протягом тривалого часу вони спільно не проживають, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Судом приймаються до уваги такі її доводи, оскільки такі доводи підтвердив відповідач, який визнав позов, та будь-яких належних та допустимих доказів на їх спростування він на надав. Таким чином, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність у сторін неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї буде суперечити інтересам сторін, в зв`язку з чим даний шлюб підлягає розірванню. У відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

В серпні 2018 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що подружнє життя у неї з відповідачем не склалося, оскільки між ними було відсутнє взаєморозуміння, у них різні погляди на життя. Крім того, протягом тривалого часу вони з відповідачем спільно не проживають та не підтримують подружніх відносин, а тому позивач просила розірвати її з відповідачем шлюб в судовому порядку. Від шлюбу у них є син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO], які проживають разом із позивачкою. В судове засідання позивачка не з'явилася, подавши письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, зі змісту якої також вбачається, що позов вона підтримує та наполягає на розірванні шлюбу. Проти ухвалення заочного рішення вона не заперечує. Відповідач в судове засідання також не з'явився, проте подав до суду письмову заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши матеріали справи відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15.02.2003 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-БВ №085446, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Деражнянського районного управління юстиції Хмельницької області. Від даного шлюбу в сторін є син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Разом з тим, відповідно ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач в обґрунтування позову стверджує, що подружнє життя у неї з відповідачем не склалося, оскільки між ними було відсутнє взаєморозуміння, у них різні погляди на життя. Крім того, протягом тривалого часу вони з відповідачем спільно не проживають та не підтримують подружніх відносин. Судом приймаються до уваги такі її доводи, оскільки будь-яких належних та допустимих доказів на їх спростування відповідачем не подано. Таким чином, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність у сторін неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї буде суперечити інтересам сторін, в звязку з чим даний шлюб підлягає розірванню. У відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

В серпні 2018 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки між ними було відсутнє взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини, між ними часто виникали сварки, протягом тривалого часу вони не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. В шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO]. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подавши письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, зі змісту якої також вбачається, що позов вона підтримує та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач в судове засідання також не з'явився, проте подав до суду письмову заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши матеріали справи відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20.09.2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-БВ № 129087, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Деражнянського районного управління юстиції у Хмельницькій області. Від даного шлюбу в сторін народився син [PERSON], 06.10.20125 року народження, що підтверджується копією свідоцтва про народження. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Разом з тим, відповідно ч. 2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, спільне життя подружжя не склалось через відсутність взаєморозуміння в сімї. Крім того, протягом тривалого часу сторони не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства, а тому, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність неповнолітньої дитини та інші обставини життя подружжя, суд, приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї буде суперечити інтересам сторін та їхньої дитини, в звязку з чим даний шлюб підлягає розірванню. У відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-21 00:00:00

В серпні 2018 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], просила ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем 02.02.1969 року Фастовецькою сільською радою Бахмицького району Чернігівської області, після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище [PERSON]. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 02.02.1969 року з відповідачем був укладений шлюб. Від даного шлюбу мають двох спільних дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO], які є повнолітніми. Через сімейні негаразди вони у 2015 році припинили шлюбні відносини, відповідач проживає у [INFO], вважає, що їхня сімя розпалася остаточно і примирення між ними не можливе, тому звернулася до суду за захистом своїх сімейних права. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, в позовній заяві просить розглядати справу без її участі (а.с.1 зворотна сторона). В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, продав заяву в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає повністю (а.с.10). В звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 02 лютого 1969 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб Фастовецькою сільською радою Бахмицького району Чернігівської області, актовий запис №2, що підтверджується свідоцтвом про одруження від 02.02.1969 року (а.с. 4). Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, миритися вона не бажає, відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу, клопотання про надання строку на примирення від сторін не надходило, сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, тому суд прийшов до висновку, що дана сім'я розпалась. Вказані обставини у своїй сукупності дають підстави для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

В серпні 2018 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання матері дитини, посилаючись на те, що 20.02.2015 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу у них народились діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. У зв'язку з тим, що позивач не працює, перебуває у декретній відпустці, коштів на утримання дитини не вистачає, просить винести рішення про стягнення з відповідача аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку. Позивач в судове засідання не з'явилася, однак подала заяву в якій позов підтримала, просить задоволити, а справу розглядати у її відсутності. Проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач повторно в судове засідання не з'явився, причини неявки не повідомив, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений своєчасно належним чином. Відзив не подав. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін в порядку заочного розгляду справи на підставі зібраних у справі доказів, згідно п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 282 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом об'єктивно встановлено, що в зареєстрованому шлюбі у сторін народились діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження [NUMBER] від 19.06.2015 року та [NUMBER] від 07.02.2017 року. Враховуючи вищевикладене, та те, що згідно рішення Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 04.10.2018 року стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини, від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27.08.2018 року, те, що позивач перебуває у декретній відпустці, коштів на утримання дитини не вистачає, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на утримання [PERSON] аліменти, у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною трьох річного віку. Згідно ст. 84 Сімейного Кодексу України - дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial