Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-04 00:00:00

В травні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 12 415 грн. 40 коп. - 3 % річних за користування коштами та 19 606 грн. 65 коп. - інфляційних. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 30 листопада 2012 року рішенням Хмельницького міськрайонного суду стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу за договором позики в розмірі 288 815 грн. 07 коп. Постановою державного виконавця відкрито виконавче провадження з виконання рішення суду від 30 листопада 2012 року. Станом на 12 травня 2014 року заборгованість за виконавчим листом про стягнення з відповідача на користь позивача боргу складає 287 335 грн. 04 коп., а тому позивач просить стягнути з відповідача інфляційні та три відсотки річних за весь час користування його коштами. В судове засідання позивач не з'явився, однак подав до суд заяву в якій позов підтримує та просить справу розглядати без його участі. Відповідач, який повідомлений про час і місце слухання справи належним чином, в судове засідання не з'явився. У відповідності до ст.169 ч.4 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Судом об'єктивно встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 30 листопада 2012 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу за договором позики у розмірі 276 150 грн., три проценти річних у розмірі 12665 грн. 07 коп., а всього - 288 815 грн. 07 коп. Позивачем отримано виконавчий лист та звернуто до виконання. Як слідує з листа державного виконавця Другого МВ ДВС ХМРУЮ від 12 травня 2014 року №13823 станом на 12 травня 2014 року заборгованість за виконавчим листом Хмельницького міськрайонного суду №2218/23126/12 від 18 січня 2013 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] становить 287 335 грн. 04 коп. Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 625 цього ж Кодексу боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Оцінюючи встановлені обставини та досліджені докази суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню три відсотки річних в розмірі 12 415 грн. 40 коп. та інфляційні в розмірі 19 606 грн. 65 коп. за період з 30 листопада 2012 року по 31 травня 2014 року. При цьому, суд погоджується з розрахунком наданим позивачем. Судовий збір слід стягнути з відповідача, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.

Outcome: approved