Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-01 00:00:00

В серпні 2020 року до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшла заява [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановити факт постійного проживання однією сім`єю [PERSON] , [INFO] , разом із [PERSON] , яка померла [INFO] , з 2012 р. по [INFO] . Подану заяву [PERSON] обґрунтовує тим, що [INFO] померла її подруга [PERSON] , яка за життя дітей не мала, не була одруженою та взагалі була самотньою жінкою. З 2012 року і до моменту смерті [PERSON] та заявниця проживали разом, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, вели домашнє господарство. За життя [PERSON] на праві власності належали 3/100 частин житлового будинку [ADDRESS] . В словесному порядку [PERSON] за життя виразила свою волю, щоб вказана частка будинку після її смерті належала [PERSON] , у зв`язку з тим, що вона була її близькою товаришкою, проживала з нею однією сім`єю, доглядала її та допомагала вести домашнє господарство. За життя [PERSON] заповіт не складала. Відтак [PERSON] є спадкоємцем четвертої черги за законом, відповідно до ст.. 1264 ЦК України, в якій передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 10.08.2020 року було відкрито провадження за заявою [PERSON] . Ухвалою суду від 15.09.2020 року судове засідання відкладено за клопотанням заявниці. 25.09.2020 року до канцелярії суду надійшла заява завідувача Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Одеської області Саданова О.В. з проханням судове засідання 02.11.2020 року провести без його участі. 02.11.2020 року до канцелярії суду надійшло клопотання [PERSON] з проханням долучити до матеріалів справи нотаріально посвідчені приватним нотаріусом Іваницьким О.Ю. письмові заяви-свідчення свідків [PERSON] та [PERSON] , копію домової книги та копію Договору довічного утримання. Також в поданому клопотанні [PERSON] просить суд розглянути справу за її відсутності, вимоги заяви підтримує. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши заяву, дослідивши та оцінивши письмові докази у їхній сукупності, суд встановив наступні обставини та прийшов до наступного висновку. [INFO] в місті Білгород-Дністровському померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , актовий запис № 147 складений Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). На підставі Договору довічного утримання від 13.04.2006 року, посвідчено приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Чухрай Т.Ю., реєстровий номер 19, [PERSON] була власницею 3 [ADDRESS] , на земельній ділянці розміром 1600 кв.м., що складається в цілому з: житлового будинку житловою площею 413,5 кв.м., загальною площею 841,7 кв.м. літ. «А», підвалу літ. «а», сараїв літ. «В», «І», «К», «Л», «М», «Н», «П», «Р», «Д», гаражу літ. «Г», гаражу літ. «О», гаражу літ. «Т», гаражу літ. «У», сараю літ. «Ф». Ці 3/100 частин житлового будинку у складі кв.1: 1-коридор, 2, 6 - житлові кімнати, житловою площею 23,9 кв.м., 3 - кухня, 4 - коридор, 5 - ванна, в підвалі літ. «а» приміщення - VІ, всього загальною площею 44,8 кв.м., сарай літ. «І». За даними домової книги квартири [ADDRESS] була зареєстрована лише [PERSON] . Після смерті [PERSON] заявниця звернулась до Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Одеської області з заявою про прийняття спадщини. 04.06.2020 року була заведена спадкова справа до майна померлої [PERSON] за номером 157/2020. 06.08.2020 року завідувач Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Саданов О.В. письмово повідомив [PERSON] про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру після померлої [INFO] [PERSON] , у зв`язку з тим, що не встановлений факт сумісного проживання однією сім`єю не менше п`яти років спадкодавця [PERSON] та [PERSON] . Згідно з п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. [PERSON] зазначає, що з 2012 року і по самої смерті [PERSON] вони проживали разом з останньою, мали спільний побут, бюджет. [PERSON] доглядала [PERSON] та за власні кошти організувала її поховання, що підтверджується копією договору з бюро ритуальних послуг «Скорбота». [PERSON] ( [INFO] , адреса: [ADDRESS] ) та [PERSON] ( [INFO] , адреса: [ADDRESS] ) 20 жовтня 2020 року написали письмові свідчення - показання щодо заяви [PERSON] по вказаній справі № 495/4649/20, які були нотаріально зареєстровані приватним нотаріусом Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Іваницьким О.Ю. У вказаних заявах свідки [PERSON] та [PERSON] повідомили наступні обставини. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] були близькими товаришами, знайомі більше 15 років, час від часу проводили спільні зустрічі щодо святкування днів народження, християнських свят та збиралися з інших нагод, допомагали одна одній у життєвих ситуаціях тощо. Покійна, [PERSON] була товариською людиною, на свята вона завжди звала їх до себе в гості. Частіше всього вони збиралися саме в дома у [PERSON] через те, що вона мала певні фізичні вади, а саме мала зайву вагу, була малорухливою. Коли вони збиралися вдома у [PERSON] , там завжди була присутня її близька товаришка [PERSON] , яка доглядала її та допомагала у домашніх справах, разом вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, за який купували продукти харчування, майно для спільного користування. [PERSON] брала участь у витратах на утримання та ремонт житла, в якому вони спільно проживали, та безпосередньо доглядала [PERSON] . Згідно з ч.1 ст. 90 ЦПК України, показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п. 1 постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно з п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Пункт 21: при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Підсумовуючи викладене, з врахуванням показань свідків, суд вважає встановленим факт проживання заявниці з померлою [PERSON] з 2012 року та до самої смерті останньої, тобто до [INFO] . Таким чином, заява [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення підлягає задоволенню.

Outcome: approved