Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-15 00:00:00

В травні 2017 року позивачка звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з даною позовною заявою, в якій, з урахуванням наданих уточнень, просила змінити прізвище малолітньої дитини: [PERSON], [INFO], з «Руда» на «Коцило», та стягнути з відповідача на її користь судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала на те, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 жовтня 2015 року. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], а також малолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу та зміни свого прізвище вона вирішила змінити прізвища дітей, у звязку з чим просила відповідача дати на це свою згоду, однак він відмовився і свою відмову нічим не мотивував. Проте, його відмова є безпідставною, оскільки він з 2009 року не приймає ніякої участі у виховуванні дітей, їх фізичному та духовному розвитку. І взагалі жодним чином не виконує своїх батьківських обовязків. Зміна прізвища цілком відповідає інтересам дітей, та їх бажанню, тому що діти бажають носити прізвище матері. Оскільки розвязати спір мирним шляхом не виходить, вона була змушена звернутися до суду. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 жовтня 2017 року справа за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Орган опіки та піклування виконкому Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі ради, про зміну прізвища малолітньої дитини - була передана на розгляд Красногвардійському районному суду м. Дніпропетровська за підсудністю. Ухвалою суду до участі у дану справу було залучено орган опіки та піклування виконкому Чечелівської районної у м. Дніпрі ради в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору. Позивачка в судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги та просила задовольнити їх в повному обсязі. Також, зазначила, що не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причину своєї неявки суду не повідомив. Відзиву на позов не подав. Представник органу опіки та піклування виконкому Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпрі ради [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, раніше надала суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі та ухвалити рішення в інтересах дитини. Представник органу опіки та піклування виконкому Чечелівської районної у м. Дніпрі ради [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги позивачки та не заперечувала проти їх задоволення. Зі згоди позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вислухавши позивачку, представника третьої особи, допитавши саму дитину, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню в повному обсязі по наступним підставам. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. В шлюбі у них народилося двоє дітей: -[PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження [PERSON] І-КИ № 142015, виданим 06.09.2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Амур-Нижньодніпровського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 811 від 06.09.2001 року (а.с.9); -[PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження [PERSON] 1-КИ № 236640, виданим 21.04.2009 року Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 602 від 21.04.2009 року (а.с.11). Заочним рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 жовтня 2015 року по цивільній справі № 199/6308/15-ц було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Цим же рішенням суду позивачці було змінено прізвище на дошлюбне - «Коцило». Вказане заочне рішення суду скасоване не було та набрало законної сили 27 жовтня 2015 року (а.с.12). Після розірвання шлюбу та зміни свого прізвища, позивачка вирішила змінити прізвище й дітей, у звязку з чим просила відповідача дати на це свою згоду, однак він відмовився Відповідно до ст. 28 ЦК України, фізична особа набуває прав та обов'язків і здійснює їх під своїм ім'ям. Ім'я фізичної особи, яка є громадянином України, складається із прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить. При цьому, син позивачки та відповідача [PERSON], [INFO], по досягненню шістнадцятирічного віку сам змінив своє прізвище на «Коцило», що підтверджується копією його паспорту громадянина [PERSON] від 20.10.2017 року за № 001110594. Згідно з ч. 1 ст. 295 ЦК України, фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право змінити своє прізвище та ім'я у порядку, встановленому законом. По батькові фізичної особи може бути змінено у разі зміни її батьком свого імені. В свою чергу, за правилами ч. ч. 3, 5 ст. 148 СК України, у разі зміни прізвища одного із батьків, прізвище дитини може бути змінено за згодою обох батьків та за згодою дитини, яка досягла семи років. У разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними, щодо такої зміни може також вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов'язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміна прізвища інтересам дитини. Таким чином, оскільки сторонами особисто не вирішено питання щодо зміни прізвища дитини, спір між ними, щодо такої зміни, може бути вирішений судом. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН та ратифікованою Україною 27 січня 1991 року, що є основним документом, який визначає правові стандарти у сфері захисту прав дітей, зазначено, що дитина для повного та гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою та відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку у атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991 р., дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 р.) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Так, судом встановлено, що дитина проживає разом із матірю, а доказів іншого суду не надано. Згідно довідки Комунального закладу освіти «Середня загальноосвітня школа № 42» Дніпровської міської ради від 22.11.2017 року за № 506, адміністрація закладу повідомляє, що [PERSON] виховує свою доньку, [PERSON], ученицю 1-Б класу, сама. Батько [PERSON] школу та батьківські збори не відвідує (а.с.54). Також, згідно довідки Міського комунального закладу культури «Дніпровська школа української культури та мистецтв ім. Олеся Гончара» від 08.12.2017 року за № 96, [PERSON] навчається в Міському комунальному закладі культури «Дніпровська школа української культури та мистецтв ім. Олеся Гончара» на відділі «фортепіано» з 01.09.2015 року по теперішній час. Бере активну участь в заходах школи, конкурсах і фестивалях. Зі слів викладача закладу, протягом усього часу навчання дитини в школі, батько [PERSON] не цікавився інтересами дитини. Вихованням дитини займається мати [PERSON], приводить її на уроки, відвідує разом з нею шкільні заходи, конкурси, фестивалі, бере участь в батьківських зборах, здійснює плату за навчання (а.с.55). Крім того, в судовому засіданні в присутності педагога була допитана сама малолітня [PERSON], [INFO], яка вказала, що вона бажає змінити своє прізвище на «Коцило», як у її матері та старшого брата, оскільки воно їй подобається більше, ніж «Руда». При цьому, вказала, що вона носить прізвище людини, яку не знає та ніколи не бачила. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів). Таким чином, з урахуванням всього вищевказаного, суд вважає, що обставини, зазначені позивачкою в її позовній заяві, знайшли своє повне підтвердження під час судового розгляду справи, у звязку з чим, суд вважає обґрунтованими її позовні вимоги. За вказаних обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, з урахуванням пояснень самої малолітньої дитини, суд вважає можливим змінити прізвище малолітньої дитини: [PERSON], [INFO], з «Руда» на «Коцило». Крім того, відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки слідує стягнути судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп. (в порядку ч. ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції на момент звернення до суду з даним позовом). На підставі викладеного,

Outcome: approved