Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

В травні 2015 року [PERSON] пред'явила позов до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини. Свої вимоги мотивувала тим, що 21 жовтня 2014 року вона уклала шлюб з відповідачем, про що зроблено актовий запис № 536 у відділі реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області. Від даного шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Відповідач проживає окремо, участі в утриманні дитини не приймає. Крім того, відповідач відмовляється утримувати свою дружину, яка має право на таке утримання до досягнення дитиною трьох років. Посилаючись на те, що такими діями порушуються її права, позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 2000 грн. та на своє утримання в розмірі 1000 грн. до досягнення дитиною трьох років. Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 12 серпня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи з 13.05.15 р. і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дружини в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 13.05.15 р. і до досягнення дитиною трьох років. Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць допущено до негайного виконання. В задоволенні решти вимог - відмовлено. В апеляційній скарзі відповідач [PERSON] просить скасувати це рішення та ухвалити нове рішення, яким зменшити розмір аліментів на утримання дитини, а у стягненні аліментів на утримання дружини - відмовити. Відповідач вважає, що суд першої інстанції не врахував його матеріальне становище, цим самим ухвалив незаконне та необґрунтоване судове рішення. Заслухавши пояснення присутніх учасників процесу, дослідивши зібрані у справі матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав. Згідно статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст. 181 СК України). При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення (ч.1 ст. 182 СК України). У відповідності до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Встановлено, що 21 жовтня 2014 року між сторонами було укладено шлюб, про що зроблено актовий запис № 536 у відділі реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області. Від даного шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Відповідач проживає окремо. В добровільному порядку сторони погодити умови утримання дитини не зуміли. Ухвалюючи рішення про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання дитини суд першої інстанції правильно встановив, що утримання дитини є обов'язком відповідача і виходячи з його матеріального становища, нерегулярного доходу визначив розмір аліментів в сумі 800 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Рішення суду першої інстанції в цій частині є законним та обґрунтованим, підстав для його зміни чи скасування немає. Щодо вимог про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, то апеляційний суд виходить з наступного. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років (ч. 2 ст. 84 СК України). Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу (ч. 4 ст. 84 СК України). З матеріалів справи слідує, що відповідач [PERSON] є приватним підприємцем, однак за перші два квартали 2015 року доходу немає (а.с.23). Інших офіційних доходів у відповідача не виявлено. В судовому засіданні відповідач пояснив, що має нерегулярні незначні заробітки, розмір яких не перевищує 1000 грн. на місяць. Отже, доказів того, що відповідач може надавати матеріальну допомогу дружині, судом не здобуто. Рішення суду першої інстанції в цій частині ухвалено без з'ясування цих обставин справи, а тому його слід змінити, у задоволенні цих вимог відмовити. Враховуючи викладене,

Outcome: partial