Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-03 00:00:00

В травні 2021 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача ГУ ПФУ в Донецькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, про встановлення факту, що вона проживала однією сім`єю з чоловіком [PERSON] , [INFO] , до дня його смерті, тобто [INFO] за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначила, що вона з 22.10.1977 року перебувала в зареєстрованому шлюбі зі [PERSON] . Під час шлюбу у подружжя народилося троє дітей, [PERSON] , 1979 р.н., [PERSON] , 1987 р.н., [PERSON] , 1986 р.н.. З серпня 1976 року чоловік позивачки працював на шахтах Добропільського району, в червні 1995 року звільнився за власним бажанням. 24.02.1994 року у зв`язку з хворобою на цукровий діабет та ішемічну хворобу серця чоловікові позивачки встановили 3 групу інвалідності за загальним захворюванням. З 19.05.1994 року він перебував на обліку в Добропільському міському відділі соціального захисту населення та отримував у Пенсійному фонді пенсію по інвалідності. В 1996 році [PERSON] придбав будинок в селищі Забор`є Виноградовського району Архангельської області Російської Федерації. Як зазначає позивач, в цій місцевості проживала матір її чоловіка та він здійснював за нею догляд. Позивач вказує, що в подальшому вони разом з чоловіком планували переїхати до РФ на постійне місце проживання. З 16.12.1996 року по 07.07.1997 позивачка разом з чоловіком та дітьми проживали в РФ за вищевказаною адресою. \~ \~ \~ \~Через те, що позивачка на той час не змогла працевлаштуватись в РФ, вона повернулась до України в м. Білозерське та почала працювати на шахті «Білозерській», де працює по теперішній час. Після придбання будинку в РФ, чоловік позивачки отримав громадянство Російської Федерації, офіційно зареєструвався за місцем проживання в сел. Забор`є Виноградовського району Архангельської області РФ. Був взятий на облік у Виноградівському відділі соціального захисту населення як інвалід та щороку проходив огляд у ВТЕК Виноградівського бюро медико-соціальної експертизи. У зв`язку з чим, як стверджує позивач, вони з чоловіком, проживаючи постійно в Україні в м. Білозерське, кожного року виїжджали до РФ на переогляд МСЕК, з метою підтвердження групи інвалідності у [PERSON] . Позивач вказує, що разом з чоловіком планували переїхати на постійне місце проживання до РФ, але позивач працювала та на той час на шахті в м. Білозерське Донецької області та не мала достатнього стажу роботи для отримання пенсії. Крім того, здійснювала догляд за своєю хворою матір`ю. 08.11.2006 року Вииноградовською МСЕК в РФ [PERSON] була встановлена 1 група інвалідності до [INFO] чоловік позивачки помер в Виноградовськомцу районі Архангельської обрості Російської Федерації. В квітні 2021 року за відповідною заявою позивачки, Добропільське об`єднане управління Пенсійного Фонду України рішенням № 0573-04-8/7002 від 26.04.2021р., [PERSON] відмовлено в переведенні з одного виду пенсії на інший, зокрема на пенсію у зв`язку з втратою годувальника (чоловіка - [PERSON] ), через те, що заявниця [PERSON] не надала до ПФ відповідного документу про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником) за однією адресою, який би підтвердив факт перебування на утриманні непрацездатного члена сім`ї. Позивач зазначає, що свого часу її чоловік працював шахтарем та отримував високі заробітки, через що, наразі, позивачка бажає перейти на пенсію чоловіка, у зв`язку з втратою годувальника, а відсутність вказаної довідки позбавляє її цього права. Позивачка вказує, що встановити обставину, що подружжя до самої смерті [PERSON] проживало в м. Білозерське, можливо лише в судовому порядку. У зв`язку з викладеним, позивач просить встановити факт, що вона за життя та до самої смерті свого чоловіка [PERSON] , [INFO] проживала з ним разом в [ADDRESS] . В судовому засіданні позивач вимоги підтримала з підстав зазначених в позові. Крім того, додатково зазначила, в тому числі і у письмовій відповіді на відзив, що її син, [PERSON] , який проживав разом з батьком у Виноградовському районі Архангельської області РФ одружився зі [PERSON] . В 2007 році її невістка [PERSON] , через не працевлаштованість та відсутність заробітку, оформила догляд за своїм свекром, [PERSON] , як інвалідом 1 групи, який потребує стороннього догляду. Додатково позивач зазначила, що вони з чоловіком планували переїзд на постійне місце проживання в РФ. Але чоловік доглядав матір, яка проживала в РФ, а вона здійснювала догляд за своєю матір`ю, яка проживала в м. Білозерське. Тобто фактично родина проживала на дві держави та постійно, майже кожні три місяці переїздила. Факт, про встановлення якого просить заявниця, має для неї юридичне значення, оскільки від нього залежить виникнення права на отримання пенсії по втраті годувальника. Встановити цей факт в позасудовому порядку вона не має можливості.\~ Представник позивача, адвокат Косенко С.В., що діяв на підставі ордеру на надання правової допомоги, просив суд позов задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві, додатково зазначивши, що позивачка має право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, оскільки зі своїм чоловіком [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі. Зазначив про неправомірність дій Добропільського ОПФУ щодо відмови позивачці у переведенні її на пенсію чоловіка. Зазначив, що незважаючи на те, що [PERSON] був громадянином РФ, це не перешкоджало йому постійно мешкати в Україні. До того ж вказав, що особа не повинна бути обов`язково зареєстрована за певною адресою, щоб підтвердити постійне своє перебування в певному місці, де особа може проживати як постійно так і тимчасово. Між тим, рішення Добропільського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України № 0573-04-8/7002 від 26.04.2021р., щодо відмови [PERSON] в переведенні її з одного виду пенсії на інший, зокрема на пенсію у зв`язку з втратою годувальника (чоловіка - [PERSON] ), через те, що заявниця [PERSON] не надала до органів Пенсійного Фонду відповідного документу про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником - [PERSON] ) за однією адресою в м.Білозерське, який би підтвердив факт перебування на утриманні непрацездатного члена сім`ї, [PERSON] не оскаржувалось. Представник позивачки звернув увагу суду, що між інших письмових доказів та пояснень свідків, факт постійного проживання [PERSON] , в тому числі до самої дати його смерті, [INFO] за адресою: [ADDRESS] , підтверджує акт за підписом депутата Білозерської міської ради Шотт В.Г., складаний в присутності трьох свідків сусідів по під`їзду сім`ї [PERSON] . Зазначає, що дійсність вказаного доказу в судовому засіданні відповідачем не спростована. Посилаючись на обґрунтованість та доведеність позовних вимог [PERSON] просив позов задовольнити. Представник відповідача, [PERSON] , що діяла на підставі довіреності в 09.07.2021 року надала до суду відзив на позовну заяву. Зазначила, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Зазначає, що [PERSON] перебував на пенсійному обліку в управлінні соціального захисту населення Донецької області Добропільської державної адміністрації (назва установи раніше) відповідно до протоколу-подання № 97/8 від 19.05.1994 року та отримував пенсію по інвалідності. Розпорядженням управління соціального захисту населення Донецької області Добропільської державної адміністрації від 17.01.1997 року б/н, пенсійну справу [PERSON] закрито у зв`язку з виїздом в м. Архангельськ РФ, на підставі запиту № 61 від 17.01.1997 (пенсія виплачена по 31.12.1996 року). Відповідно до розпорядження управління соціального захисту населення Архангельської області Виноградівського району від 10.06.1997 року, [PERSON] взято на облік з 01.01.1997 року. Тобто, з вищезазначеного відповідач вбачає, що пенсійну справу [PERSON] переведено до УСЗН Російської Федерації у зв`язку зі зміною місця проживання пенсіонера, що не заперечується заявницею в позовній заяві. Зокрема, [PERSON] зазначає, що після придбання будинку в РФ її чоловік звернувся з заявою про надання громадянства РФ та був взятий на облік у Виноградівському відділі соціального захисту населення як інвалід. Даний факт відповідач підтверджує довідкою № 5556 від 20.03.2002 року про набуття [PERSON] громадянства Російської Федерації. Відповідач вказує, що посилання [PERSON] про те, що вона разом з чоловіком [PERSON] , будучи не зареєстрованим, але фактично проживалв разом з дружиною в [ADDRESS] суперечить фактичним даними. Зокрема, відповідач надав до суду копію заяви [PERSON] від 26.02.2007 року, відповідно до якої зазначена особа просить призначити помісячні компенсійні виплати по догляду з 26.02.2007 року за [PERSON] інвалідом 1 групи. Відповідно до паспорту [PERSON] , адреса її місця проживання: [ADDRESS] . Також надав довідку-акт обстеження №11 від 16.02.2007 року, видану МО Щидровськс адміністрації Виноградівського району, Архангельської області, про те, що [PERSON] проживає в [ADDRESS] та дійсно доглядає за інвалідом [PERSON] 1954 р.н., що підтверджується свідками [PERSON] та [PERSON] . Враховуючи вищезазначені факти, твердження заявниці щодо спільного проживання однією сім`єю за адресою [ADDRESS] та перебування на утриманні свого померлого чоловіка на думку відповідача є недостовірними, адже відповідно до матеріалів справи [PERSON] був хворим, мав 1 групу інвалідності, потребував догляду, який здійснювала інша особа, що підтверджується зазначеними довідками. Відповідно до свідоцтва про смерть [NUMBER] виданого Виноградовським територіальним відділом управління РАЦС Архангельської обл. 15.01.2008 р., [PERSON] помер [INFO] в Росії, Архангельської області, Виноградовського району, п. Березник. З наведеного, управління дійшло висновку, що [PERSON] постійно проживав\~в Російській\~Федерації, де помер та був похований. Відповідач зазначає, що посилання заявниці на акт Білозерської міської ради, складений депутатом Шотт В.Г. не може слугувати доказом спільного проживання, адже відповідно акту вбачається, що на момент смерті, [PERSON] та [PERSON] проживали спільно з заявницею та вели спільне господарство за адресою: [ADDRESS] , що не відповідає дійсності та суперечить матеріалам пенсійної справи [PERSON] та свідоцтву про смерть. Крім того, відповідач зазначає, що позивачка також проживала на території РФ в Архангельській області, що підтверджується довідкою про проживання від 14.08.2015 року № 187, виданою адміністрацією муніципальної освіти «Щідровське», де зазначено, що [PERSON] , дійсно була зареєстрована та фактично проживала за адресою: Архангельська область, Виноградовський район, селище Заборьє в період з 16.12.1996 року по 07.07.1997 року. Після зазначеного періоду проживала в Україні, що підтверджується записом трудової книжки заявниці від 30.10.1997 року, де її було прийнято робочою виробничої бані Державного підприємства ВАТ ДХК «Добропіллявугілля». З огляду на вищевикладене, Головне управління ПФУ в Донецькій області вважає, що чоловік заявниці [PERSON] з 1997 року постійно проживав в Російській Федерації, отже [PERSON] безпідставно стверджує про проживання однією сім`єю зі своїм чоловіком за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку з чим, ГУ ПФУ в Донецькій області просить відмовити в задоволенні позову. В судовому засіданні представник відповідача заперечувала проти задоволення позову з підстав зазначених у відзиві. Представник третьою особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Білозерської міської ради, в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи у відсутність їх представника, рішення просили ухвалити на розсуд суду. З урахуванням вимог\~ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу за відсутності представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Суд, вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до такого. Судом встановлено, що відповідно до паспорта громадянина України [NUMBER] виданого Добропільським МРВ УМВС України в Донецькій області 06.02.2003 року належного позивачці [PERSON] , у графі «Сімейний стан» стор.10, її чоловіком зазначений [PERSON] , 1954 р.н. (а.с. 4 звор.). Згідно копії свідоцтва про шлюб заповненого російською мовою серія [NUMBER] , виданого Білозерською міською радою м. Добропілля [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 22 жовтня 1977 р. (а.с.6) Станом на 30.03.2021р. [PERSON] зареєстрована одна за адресою [ADDRESS] (а.с.5) Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Виноградовським територіальним відділом управління РАЦС Архангельської обл. 15.01.2008 р., [PERSON] помер [INFO] в Росії, Архангельської області, Виноградовського району, п. Березник (а.с.7) Згідно інформації, що міститься в акті Білозерської міської ради, складеному депутатом Білозерської міської ради Шотт В.Г., за підписом трьох свідків - сусідів по під`їзду позивачки [PERSON] , відповідно до якої, на момент своєї смерті, [PERSON] та позивачка [PERSON] проживали спільно та вели спільне господарство за адресою: [ADDRESS] (а.с.8) Надаючи оцінку вказаному доказу, суд зазначає, що інформація про те, що на момент своїй смерті, а саме [INFO] [PERSON] проживав в [ADDRESS] разом зі своєю дружиною, спростовується свідоцтвом про смерть [PERSON] , в якому зазначено, що він помер в Архангельській області РФ. Крім того, сама позивачка не заперечувала в судовому засіданні, що її чоловік дійсно помер в РФ. Вона пояснювала, що їздила до Архангельської області та особисто брала участь в організації його поховання. У зв`язку з чим вказаний доказ, через його суперечливість, суд оцінює критично. Рішенням Добропільського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України Донецької області № 0573-04-8/7002 від 26.04.2021р. [PERSON] відмовлено в переведенні з одного виду пенсії на інший, зокрема на пенсію у зв`язку з втратою годувальника (чоловіка - [PERSON] ), через те, що заявниця [PERSON] не надала до ПФ відповідного документу про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником) за однією адресою, який би підтвердив факт перебування на утриманні непрацездатного члена сім`ї. (а.с.10) Надаючи оцінку вказаному письмовому доказу суд зазначає, що відповідно до вимог ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд зазначає, що питання правомірності відмови органу ПФ в призначенні пенсії позивачці судом в даному провадженні не оцінюється, оскільки даний позов подано з вимогою встановити юридичний факт. Вказане рішення ПФУ позивач в судовому порядку, відповідно до діючого законодавства, не оскаржував. З вимогою про встановлення факту перебування [PERSON] на утриманні годувальника, її чоловіка [PERSON] , позивачка до суду не зверталась. Копією архівної довідки, від 13.02.2019р. № 86, виданої ВСП «ШУ Білозерська «ТОВ ДТЕК «Добропіллявугілля», відображений стаж роботи [PERSON] на шахтах В/О «Добропіллявугілля» (а.с.12) Цей стаж відповідно підтверджується копією трудової книжки [PERSON] (а.с.36-39) В 1994 році [PERSON] вперше встановлена 3 група інвалідності за загальним захворюванням цукровий діабет та гіпертонічна хвороба, про що свідчить витяг з МСЕК Красноарміської рай. МСЕК Донецької області. (а.с.23) В подальшому [PERSON] проходив повторні огляди МСЕК та з червня 1997 року черговий огляд МСЕК та до самої смерті [PERSON] проходив в Виноградовському районі Міністерства соціального забезпеченням РФ. (а.с.26-33) в листопаді 2006 року [PERSON] встановлена 1 група інвалідності. Вказані обставини підтверджується копією пенсійного посвідчення [PERSON] , з яких вбачається що він з 1994 року перебував на обліку як інвалід в управлінні соціального захисту населення Донецької області Добропільської державної адміністрації, а з 1997 року, в органі соц. захисту населення Виноградівського району Архангельської області. (а.с.34) Відповідно до довідки № 187 від 04.08.2015р., виданої Адміністрацією муніципальної освіти «Шидровское», позивачка [PERSON] в період з 16.12.1996р. по 07.07.1997р. проживала та була зареєстрована в сел. Забор`є Виноградовського району Архангельської області. (а.с.40) Вказана обставина знайшла своє підтвердження у відомостях відображених в трудовій книжці [PERSON] (а.с.15-22) Відповідно до записів трудової книжки позивачка, починаючи з 1974 року працювала на підприємстві В/О «Добропіллявугілля», з 30.11.1996р. по 30.10.1997р. позивач не працювала, запис 11,12. (а.с.17) З 30.10.1997 р по теперішній час позичав працює на шахті «Білозерська». Як вбачається з довідки № 5556 від 20.03.2002 року про набуття громадянства Російської Федерації, [PERSON] добровільно набув громадянство РФ та отримав паспорт громадянина РФ (а.с.35) З копії заяви [PERSON] від 22.05.2014р. та витягу його паспорту № [NUMBER] від 22.05.2002р. вбачається його місце реєстрації за місцем проживання, зокрема: сел. Заборьє Виноградівського району Архангельської області (а.с.85-86) Вказані докази на думку суду, спростовують твердження позивачки про постійне проживання [PERSON] разом з нею в м. Білозерське однією сім`єю, оскільки, як вбачається судом з наданих документів відповідачем, для отримання громадянства та постановки на облік в органах соц.захисту необхідно, щоб особа фактично проживала та вказаній території. Відповідно до\~наданої \~відповідачем копії\~пенсійної справи\~ [PERSON] ,\~вбачається,\~що останній\~17.01.1997\~р.\~був знятий\~з обліку\~управління соціального\~захисту населення\~Добропільської райдержадміністрації\~та пенсійна\~справа була\~закрита,\~у зв`язку\~з його\~виїздом до\~Архангельської області\~РФ, пенсія\~виплачена по\~31.12.1996\~року (а.с.71-74) Відповідно до розпорядження управління соціального захисту населення Архангельської області Виноградівського району від 10.06.1997 року, [PERSON] взято на облік з 01.01.1997 року. (а.с.84) Крім того, до матеріалів справи додані довідки про те, що з лютого 2007 року за інвалідом [PERSON] в [ADDRESS] , здійснює сторонній догляд його невістка [PERSON] , яка була зареєстрована разом з ним за вказаною адресою (а.с.88-90, 102) Відповідно до інформації відділу призначення пенсій державної установи у Виноградівському районі Архангельської області, 21.01.2008 року припинились виплати пенсіонеру [PERSON] , у зв`язку з його смертю. (а.с.91) Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що з позивачкою [PERSON] працює разом на шахті в м. Білозерське з 1980 року. Їй відомо, що [PERSON] разом з чоловіком [PERSON] з 1996-1997 року проживала в РФ, де жила матір [PERSON] . Пояснила суду, що чоловік позивачки купив там будинок та родина мала бажання виїхати на постійне проживання до РФ, оскільки для стану здоров`я [PERSON] там більш підходе клімат. Але, у зв`язку з тим, що матір [PERSON] хворіла, остання здійснювала за нею постійний догляд, тому позивачка жила в м. Білозерське. Разом з тим, за життя Смолкін постійно, близько одного разу на місяць приїздив до дружини та дочок на 3-4 дні з Архангельської області. Пояснила, що [PERSON] хворів на цукровий діабет, мав захворювання серця, перебував в РФ а пенсійному обліку як інвалід. Останній раз вона його бачила в м. Білозерське в 2006 році. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що зі [PERSON] знайома з дитинства, разом ходили в один клас до школи, знає всю її родину: чоловіка, який помер в 2008р. та трьох дітей. [PERSON] за життя товаришував з її чоловіком. Пояснила суду, що [PERSON] наприкінці 90-х років купив в Архангельській області РФ будинок. Але, через те, що у [PERSON] в м. Білозерське хворіла матір, вона не поїхала з чоловіком до РФ. Між тим, [PERSON] постійно систематично приїздив до дружини та дочок в м. Білозерське через 90 днів, як того вимагають митні правила. Востаннє вона бачила [PERSON] в м. Білозерське в 2006-2007 році. Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з такого. Відповідно до\~\~ст. 55 Конституції України\~права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Частиною 1\~ст.4 ЦПК України\~встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.\~ Згідно п.5 ч.2\~ст.293 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.2\~ст.315 ЦПК України\~в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.1\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5, судом встановлюються факти, які породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до ч. 2 ст. 2 «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» № 1382-ІУ від 11.12.2003 року, реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених\~Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.\~\~ Згідно зі ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За приписами частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно ч. 1ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На підстави пояснень сторін, дослідивши письмові докази суд встановив, що [PERSON] , [INFO] з 15.02.1994 року перебував на обліку як пенсіонер за загальним захворюванням в управління соціального захисту населення Добропільської державної адміністрації. З 17.01.1997 р. був знятий з обліку, у зв`язку з виїздом в м. Архангельськ РФ. З 01.01.1997 року перебував на обліку як пенсіонер по інвалідності у відділі соціального захисту Виноградовського району Архангельської області. 20.03.2002 року набув громадянство РФ. 22.05.2002р. отримав паспорт громадянина РФ. З лютого 2007 року за [PERSON] як інвалідом І групи, в п. Щидрово Виноградовського району РФ, здійснювала догляд його невістка, [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер в п. Березник Виноргадовського району Архангельської області РФ, у зв`язку з чим, виплата пенсії у відповідному соц.відділі була припинена. Разом з тим, єдиний письмовий доказ щодо проживання [PERSON] станом на 14.01.2008р. в м. Білозерське, - акт депутата Білозерської міської ради (а.с.8), спростовуються письмовими доказами дослідженими в судовому засідання, а також поясненнями самої позивачки, яка підтвердила місце смерті свого чоловіка в РФ. Крім того, позивачка підтвердила намір, як чоловіка так і свій, про виїзд на постійне місце проживання до РФ, але вона не реалізувала його через наявність у неї об`єктивних причин. Таким чином, суд приходить до переконання, що в судовому засіданні позивачем не доведено, ні наданими доказами, ні показаннями свідків, достатніх даних, які б вказували на те, що [PERSON] за життя та до дня його смерті, а саме [INFO] проживав по [ADDRESS] , зокрема, вів з позивачкою спільне господарство, брав участь у витратах на утримання житла, подружжя було пов`язано спільним побутом, бюджетом, існуванням взаємних прав та обов`язків тощо, зокрема не доведені обставини, які б свідчили про сумісне проживання. Навпаки,\~матеріалами справи\~досить повно\~підтверджується,\~що [PERSON] \~з 1997\~року до\~самої смерті\~проживав у\~Виноградовському районі\~Архангельської області\~Російської Федерації. Суд вважає, що тимчасове відвідування за життя [PERSON] своєї дружини та дочок в м. Білозерське, не свідчить про його проживання разом з дружиною в м. Білозерске. Вказана обставина також підтверджується поясненням свідків [PERSON] та [PERSON] , які в судовому засідання зазначали, що [PERSON] приїздив до м.Білозерстьке на короткочасні періоди, оскільки фактично жив в РФ, придбав там будинок, доглядав матір. Разом з тим, суд зазначає, що наявність укладеного 22.10.1977 року шлюбу між позивачкою [PERSON] та [PERSON] , який помер [INFO] , в судовому порядку під сумнів не ставиться, не оскаржується та не спростовується. Приймаючи до уваги вищенаведене, суд дійшов висновку про недоведеність позивачем підстав для встановлення факту спільного проживання [PERSON] зі своїм чоловіком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] до дня смерті [PERSON] до 14.01.2008 року, а тому за таких обставин в задоволенні позову слід відмовити. Враховуючи вимоги\~ст. 141 ЦПК України,\~ЗУ «Про судовий збір», суд вважає необхідним покласти судові витрати на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed