Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-21 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивований тим, що позивач з відповідачем 27.08.1993 у міському відділі ЗАГС м. Вінниці зареєстрували шлюб, актовий запис № 2098. Неповнолітніх дітей подружжя не має. Спільне життя з відповідачем не склалось. Взаємини між позивачкою та відповідачем стали погіршуватись, оскільки в них сформувались різні погляди на життя та сімейні цінності. Позивач зазначає, що останнім часом відповідач постійно зловживає спиртними напоями. В нетверезому стані поводить себе неналежним чином, виявляє агресію у поведінці, принижує позивачку. Змінити свою поведінку відповідач не бажає, а позивач не може терпіти такого ставлення до себе. Подальші сімейні відносини втратили сенс, сімейні стосунки припинені, шлюб фактично розпався. Позивач вважає, що подальше формальне збереження шлюбу недоречне. Вищевикладене й стало підставою для звернення до суду позивача із вимогою про розірвання шлюбу. Судом 05.04.2019 постановлено ухвалу про розгляд справи у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Також даним судовим рішенням відповідачу було запропоновано, зокрема, надати суду відзив на позовну заяву і докази по справі. Також, роз`яснено наслідки ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин. У строк, визначений судом ухвалою суду від 05.04.2019, від відповідача відзив на позов не надійшов. Від відповідача на адресу суду вказані вище документи не надходили. Ухвалою суду від 28.05.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідач у судовому засіданні позов визнав, про що подав відповідну письмову заяву. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 та ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Судом, у відповідності до ч. 1 та ч. 4 ст. 206 ЦПК України, встановлено, що визнання позовних вимог відповідачем є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому приймається судом. Верховним Судом України в Постанові Пленуму № 2 від 12.06.2009 року в п. 24 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» звернуто увагу, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно з свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 27.08.1993 міським відділом ЗАГС м. Вінниці, шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровано 27.08.1993, актовий запис № 2098. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини - [PERSON] (а.с. 4) Судом встановлено, що позивач з відповідачем від шлюбу не мають неповнолітніх дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, заслухавши пояснення сторін по справі, враховуючи вищевикладене та безумовне визнання відповідачем позовних вимог, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає за можливе розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Згідно з ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судові витрати позивач просила залишити за нею. На підставі викладеного та

Outcome: approved