Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-14 00:00:00

Головний лікар Лисичанської обласної психіатричної лікарні Буденний П.В. звернувся до Лисичанського міського суду з заявою про продовження амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку громадянину [PERSON]. В обґрунтування заявлених вимог заявник посилається на те, що гр. [PERSON], 1978 р.н., перебуває на диспансерному обліку у психіатра м. Лисичанська з 1982 року з діагнозом: «Пропфшизофренія, шубообразна, афективно-параноїдний тип нападу, виражене зміна особистості за типом фершробен». З анамнезу відомо, що з раннього віку відставав у розвитку. Спостерігався у дитячого психіатра з приводу розумової відсталості. З 1996 року в клініці хвороби з'явилася афективно-параноїдна симптоматика: марення величі, переслідування, реформаторства, захопився ідеєю комуністичної партії. У поведінці з'явилася агресія до матері. Діагноз був змінений на «Пропфшизофренія». Захворювання має приступоподібний перебіг. У періоди загострень конфліктує з матір'ю, сусідами, проявляє агресію, на зауваження реагує агресією, б'є меблі, посуд, пише скарги безглуздого хворобливого характеру в різні інстанції на співробітників міліції, лікарів, стає збудженим, пристає до перехожих на вулиці, ображає їх і т.д. Багаторазово лікувався в стаціонарі ЛОПЛ. Негативно налаштований до медпрацівників, висуває безглузді вимоги про відшкодування йому моральної шкоди в «мільйон доларів». На прийомі у лікаря висловлював погрози, що вчинити підпал гаражів, розташованих біля його будинку, т.к. «вони йому заважають». У зв'язку з цим був госпіталізований в ЛОПЛ в екстреному порядку. З лютого 2008 року спостерігається в групі хворих, які отримують примусову амбулаторну психіатричну допомогу за рішенням суду. У вересні 2014 року направив заяву до апеляційного суду м. Харкова с проханням зняти його з «Д» обліку у лікарів психіатрів м. Лисичанська та скасувати йому лікування. При зверненні на прийом була проведена бесіда з хворим про зміну лікування та подальшому спостереженні у групі АППП, з чим хворий погодився. Критики до свого стану немає. Останнє стаціонарне лікування в ЛОПЛ з 25.07.2013 року по 23.09.2013 року. Хворий оглянутий лікувально-консультаційною комісією у складі: зав. диспансерним відділом Гулаковим В.А., психіатрами Баутиною Ю.А., Прокопенко Г.П, які, враховуючі хронічний характер перебігу хвороби, агресивну поведінку у період загострення, схильність до ухилення від лікування, прийшли до висновку, що [PERSON] потребує в продовженні амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку. У заяві просив суд продовжити амбулаторну психіатричну допомогу у примусовому порядку громадянину [PERSON], 1978 року народження, уродженцю м. Лисичанськ, проживаючому за адресою: [ADDRESS], строком на 6 (шість) місяців. Представник психіатричного закладу Баутіна Ю.О. в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, до суду надала заяву про розгляд справи з її відсутності, з рішенням суду заздалегідь згодна. Законний представник хворого [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Вислухавши думку прокурора, який вважав за необхідне заяву задовольнити, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про психіатричну допомогу», у разі необхідності продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку понад 6 місяців лікар-психіатр повинен надіслати до суду за місцем проживання особи заяву про продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави надання особі амбулаторної психіатричної допомоги без її усвідомленої згоди та без згоди її законного представника, передбачені частиною другою цієї статті, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обгрунтування про необхідність продовження надання особі такої допомоги. В подальшому продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON], 1978 року народження, проживає за адресою: [ADDRESS]. Згідно з рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 15 квітня 2014 року, Лисичанській обласній психіатричній лікарні було дозволено продовження надання [PERSON] амбулаторної психіатричної допомогу у примусовому порядку. З висновку лікарів-психіатрів стосовно особи з тяжким психічним розладом, яка потребує продовження амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, вбачається, що [PERSON], 1978 року народження, інвалід ІІ групи безстроково. З 1982 року перебуває на обліку з діагнозом «Пропфшизофренія, шубообразна, афективно-параноїдний тип нападу, виражене зміна особистості за типом фершробен». Анамнез життя та захворювання аналогічні доводам, викладеними у заяві. Знаходився на лікуванні у психоневрологічних стаціонарах 25 разів, остання госпіталізація в ЛОПЛ з 25.07.2013 року по 23.09.2013. Комісія лікарів прийшла до висновку, що на даний час за своїм психічним станом [PERSON] потребує призначення амбулаторної психіатричної допомоги без його усвідомленої згоди, так як виявляє тяжкий розлад у формі Пропфшизофренія, в силу якого він може заподіяти значної шкоди своєму здоров'ю, у зв'язку з погіршенням психічного стану, у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Таким чином, суд вважає, що висновок лікарів-психіатрів містить в собі чітке обґрунтування необхідності продовження амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, а зібрані по справі докази вказують на необхідність продовження амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, тому суд вважає за необхідне заяву головного лікаря Лисичанської обласної психіатричної лікарні Буденного П.В. про продовження амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку громадянину [PERSON].

Outcome: approved