Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулось з позовом Публічне акціонерне товариство «Банк Форум» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» (в подальшому Банк) [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором. Позовну заяву мотивовано тим, що 14.05.2008 року між публічним акціонерним товариством «БАНК ФОРУМ» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 123/08/20-Z, згідно з яким позичальнику був наданий кредит в сумі 75\~000 доларів США строком повернення до 11.05.2018 року зі сплатою процентів за користування строковим кредитом в розмірі 14 % річних. Ціль кредитування споживчі цілі. З метою належного виконання Позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором між ПАТ «БАНК ФОРУМ» та [PERSON] 14.05.2008 року був укладений договір поруки, за яким остання зобов'язалась перед банком солідарно з позичальником відповідати за належне виконання зобов'язань останнім по кредитному договору. 31.12.2008 року між Банком і [PERSON] укладена додаткова Угода № 1 до кредитного договору № 123/08/20-Z від 14.05.2008 року яким п.2.3. кредитного договору викладено в новій редакції, а саме: що позичальник здійснює повернення кредиту частинами, щомісячно, починаючи з 01.12.2009 року в сумі 699 доларів США, замість раніше визначених 625 доларів США. Починаючи з січня 2014 року Позичальник не сплачував необхідні платежі у встановлені кредитним договором строки. На день подання позовної заяви зобов'язання за кредитним договором залишається невиконаними. Станом на 05.03.2015 року загальна заборгованість Позичальника за кредитним договором становить: 27213,00 дол. США, що еквівалентно 646\~887,38 грн. - поточна заборгованість по поверненню кредитних коштів; 10\~264, 57 дол. США , що еквівалентно 244 001,79 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами; 466,39 дол. США , що еквівалентно 11\~086,68 грн. - поточна заборгованість за нарахованими процентами; 5778,96 дол. США, що еквівалентно 137\~373,18 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами, всього сума заборгованості за кредитним договором без штрафних санкцій становить 43\~722,92 дол. США , що еквівалентно 1\~039\~349,03 грн.; 6\~430,85 дол. США , що еквівалентно 152\~869,38 грн. - пеня за прострочену заборгованість по кредиту та відсотках; 5000 грн. - штраф за невиконання/неналежне виконання зобов'язань, передбачених п.3.3.7.; а всього сума заборгованості за кредитним договором становить 1\~197\~218,41 гривень. Наведене змусило позивача звернутись до суду з даним позовом. 14.12.2015 року [PERSON] звернувся до ПАТ «Банк Форум», третьої особи на стороні позивача без самостійних вимог [PERSON] про захист прав споживача та визнання кредитного договору недійсним. Заявами від 11.03.2016 року та 16.03.2016 року [PERSON] збільшив обсяг позовних вимог і просив також визнати недійсним договір поруки від 14.05.2008 року укладеного між АКІБ «Форум» правонаступником якого є ПАТ «Банк Форум» та [PERSON] Заявою від 27.09.2016 року представник позивача [PERSON] доповнив позов вимогою про визнання недійсною Додаткової угоди № 1 від 31.12.2008 року до кредитного договору № 123/08/20-Z від 14.05.2008 року укладений між публічним акціонерним товариством «Банк Форум» та [PERSON] Зустрічний позов мотивовано тим, що 14.05.2008 року між публічним акціонерним товариством «БАНК ФОРУМ» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 123/08/20-Z, згідно з яким позичальнику був наданий кредит в сумі 75\~000 доларів США строком повернення до 11.05.2018 року зі сплатою процентів за користування строковим кредитом в розмірі 14 % річних. Ціль кредитування споживчі цілі. Проте, позивач [PERSON] вважає даний договір недійсним, укладеним з порушенням вимог чинного законодавства та таким, що порушує права та охоронювані законом інтереси. Підставами для визнання кредитного договору незаконними зазначає те, що надаючи кредит АКБ «Форум» не дотримався вимог ст.. 11 [PERSON] України «Про захист прав споживачів» стосовно розміру фінансового активу, зазначеному в грошовому виразі, строки його внесення та умови взаєморозрахунків. Також зазначає, в забезпечення виконання зобовязань по кредитному договору № 123/08/20-Z від 14.05.2008 року між АКІБ «Форум» та [PERSON] було укладено договір поруки від 14.05.2008 року відповідно до якого [PERSON] поручилась за виконання зобовязань, що виникають із кредитного договору укладеного між АКІБ «Форум» та [PERSON] Поскільки на думку позивача за зустрічним позовом кредитний договір підлягає визнанню недійсним, тому і похідний правочин від нього договір поруки також полягає визнання недійсним, оскільки укладений на підставі недійсного правочину. По цих же підставах просить визнати недійсним Додаткову угоду № 1 від 31.12.2008 року укладеному між АКІБ «Форум» та [PERSON] В судовому засіданні представник позивача ПАТ «Банк Форум»позовні вимоги підтримала, просила суд стягнути з відповідачів 37\~477,57 дол. США поточна заборгованість по поверненню кредитних коштів; 6245,35 дол. США - заборгованість за нарахованими процентами; 152\~869,38 гривень - пеня за прострочену заборгованість по кредиту та відсотках; 5000 грн. - штраф за невиконання/неналежне виконання зобов'язань, передбачених п.3.3.7., дала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Зустрічний позов не визнала та просила суд відмовити в його задоволенні. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні первісний позов не визнав та просив суд відмовити в його задоволенні, позовні вимоги зустрічного позову підтримав та просив суд визнати недійсним кредитний договір, Додаткову угоду № 1 від 31.12.2008 року до кредитного договору № 123/08/20-Z від 14.05.2008 року укладений між публічним акціонерним товариством «БАНК ФОРУМ» та [PERSON] та визнати недійсним договір поруки № б/н від 14.05.2008 року укладений між публічним акціонерним товариством «БАНК ФОРУМ» та [PERSON] Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявилась, про причини неявки суд не повідомила, хоча про розгляд справи повідомлялась завчасно та належним чином. Суд, вирішив розглянути справу у її відсутність. Заявами від 24.10.2016 року сторони заявили клопотання про завершення розгляду справи без участі сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов висновку, що первісний позов підлягає задоволенню, а в зустрічному слід відмовити з наступних підстав. 14.05.2008 року між публічним акціонерним товариством «БАНК ФОРУМ» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 123/08/20-Z, згідно з яким позичальнику був наданий кредит в сумі 75\~000 доларів США строком повернення до 11.05.2018 року зі сплатою процентів за користування строковим кредитом в розмірі 14 % річних. Ціль кредитування споживчі цілі. З метою належного виконання Позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором між ПАТ «БАНК ФОРУМ» та [PERSON] 14.05.2008 року був укладений договір поруки, за яким остання зобов'язалась перед банком солідарно з позичальником відповідати за належне виконання зобов'язань останнім по кредитному договору. Додатковою угодою № 1 до кредитного договору № 123/08/20-Zвід 14.05.2008 року між АКБ «Форум» та [PERSON] сторони домовились внести зміни до умов договору і в звязку з зміною графіку зменшення ліміту кредитування підпункт 2.3 кредитного договору виклали в наступній редакції « позичальник здійснює повернення кредиту частинами щомісячно, починаючи з 01.12.2009 року повернення кредиту здійснюється щомісячно рівними частинами в сумі 699 Доларів США на відкритий йому позичковий рахунок». Також зазначає, що в забезпечення виконання зобовязань по кредитному договору № 123/08/20-Zвід 14.05.2008 року між АКБ «Форум» та [PERSON] було укладено договір поруки від 14.05.2008 року відповідно до якого [PERSON] поручилась за виконання зобовязань, що виникають із кредитного договору укладеного між АКБ «Форум» та [PERSON] Поскільки на думку позивача за зустрічним позовом кредитний договір підлягає визнанню недійсним, тому і похідний правочин від нього договір поруки також підлягає визнанню недійсним, оскільки укладений на підставі недійсного правочину. По цих же підставах просить визнати недійсним Додаткову угоду № 1 від 31.12.2008 року № 22036500010223 в ВФ АКБ «Форум», МФО 302816. Належне виконання Позичальником зобов'язань за кредитним договором повинно було здійснюватись шляхом повернення кредиту частинами щомісячно та сплатою відсотків за користування кредитом не пізніше 20 числа місяця наступного за місяцем користування кредитними коштами. Починаючи з січня 2014 року Позичальник не сплачував необхідні платежі у встановлені кредитним договором строки. Відповідно до пункту 3.2.2 кредитного договору Банк має право вимагати від Позичальника дострокового повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами, у випадку невиконання чи неналежного виконання Позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором. Відповідно до пункту 4.1. кредитного договору за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів Позичальник сплачує неустойку у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення, що обчислюється з суми простроченого кредиту та/ або несплачених процентів. Станом на 18.05.2015 року загальна заборгованість Позичальника за кредитним договором становить: 37\~477,57 дол. США , що еквівалентно 775\~719,81 грн. - заборгованість по поверненню кредитних коштів; 6245,35 дол. США , що еквівалентно 129\~267,77 грн. - заборгованість за нарахованими процентами; 133\~107,29 гривень - пеня за прострочену заборгованість по кредиту та відсотках; 5000 грн. - штраф за невиконання/неналежне виконання зобов'язань, передбачених п.3.3.7.; а всього сума заборгованості за кредитним договором становить 1\~043\~094,90 гривень. Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В свою чергу ст. 525 ЦК України чітко зазначає, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст.. 546 ЦК України зобовязання може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Таким чином вимога позивача про стягнення боргу ґрунтується на нормах закону і є законною. Не відповідають дійсності твердження позивача, щодо порушення ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів», оскільки відповідно до п. 7.2. кредитного договору №123/08/20-2 від 14.05.2008 року, Позивач отримав умови кредитування відповідно до п. 2. ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів» до укладення договору. Отже, банком виконано вимоги ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів», п. 2.1. Постанови №168 від 07.05.2007р. «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту». Позивач був проінформований про можливі ризики, ознайомлений з умовами кредитування та зі змістом кредитного договору та погодився із усіма його умовами (п. 7.2.) кредитного договору. Умовами кредитного договору встановлено порядок повернення кредиту та відсотків, відсоткова ставка, зазначено строки погашення та рахунки на які необхідно перераховувати кошти для погашення кредиту та відсотків. Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п. 3. ч. 1 ст. З ЦК України. Згідно ч. 2 ст. 18 [PERSON] України «Про захист прав споживачів» несправедливими умови договору можуть бути визнані в разі, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Як вбачається з пунктів 1, 2 абзацу 4 ч. 4 ст. 18 [PERSON] України «Про захист прав споживачів» положення пунктів 8, 11 та 13 ч. З ст. 18 не застосовуються до операцій із цінними паперами, фінансовими послугами та іншими товарами або послугами, ціна яких залежить від зміни котировок або індексів на біржах чи ставок на фінансових ринках, які не контролюються продавцем, а також договорів про купівлю/продаж іноземної валюти, дорожніх чеків або про міжнародні грошові перекази, номіновані в іноземній валюті. Статтею 627 ЦК України закріплений принцип свободи договору, згідно якого сторони вільні в укладені договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості. Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Підписанням кредитного договору №123/08/20-2 від 14.05.2008 року позивач засвідчив, що цей договір був укладений у відповідності до всіх вимог чинного законодавства. Не заслуговують на увагу твердження позивача про порушення відповідачем [PERSON] України «Про захист прав споживачів», оскільки не було порушено право споживача на свободу вибору продукції, позивач самостійно обрав фінансову установу та умови кредитування. Доказів порушення принципу рівності сторін договору [PERSON] до суду не надано, натомість умовами кредитного договору не обмежено право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію. Позивачем також не надано доказів реалізації споживачу продукції, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою та не наведено обґрунтованих доводів стосовно визначення ціни продукції неналежним чином. Твердження позивача про дисбаланс договірних прав і обов'язків на шкоду споживача не знаходять свого підтвердження. Будь-яких доказів на підтвердження наявності істотного дисбалансу договірних прав та обов'язків на шкоду споживача при укладенні договору про надання кредиту позивачем до суду не надано. Так, у позивача по первісному позову є один основний обов'язок - надати кошти позивачу, який виконаний в повному обсязі і порушення прав щодо надання кредиту в повному обсязі - відсутнє. Статтею 627 ЦК України закріплений принцип свободи договору, згідно якого сторони вільні в укладені договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості. Згідно ч. 1 ст. 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Згідно ст. 204 ЦК України правочин вважається правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом (нікчемний правочин), або якщо він не визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). У разі коли недійсність правочину прямо не встановлена законом-, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність із передбачених законом підстав, такий правочин згідно із ч. 3 ст. 215 ЦК України може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Виконання чи невиконання сторонами зобов'язань, які виникли з правочину, має значення лише для визначення наслідків його недійсності, а не для визнання правочину недійсним. Згідно зі статтею 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. За положеннями статей 626-628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом статей 11, 18 [PERSON] України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього [PERSON] про несправедливі умови в договорах, зокрема про встановлення обов'язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору; надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати умови договору на власний розсуд або на підставах, не зазначених у договорі; передбачення зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінене або визнане недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. [PERSON] України «Про захист прав споживачів» застосовується до спорів, які виникли з кредитних правовідносин, лише в тому разі, якщо підставою позову є порушення порядку надання споживачеві інформації про умови отримання кредиту, типові процентні ставки, валютні знижки тощо, які передують укладенню договору. В даному випадку кредитний договір №123/08/20-Z від 14.05.2008 року підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі; позивач на момент укладення договору не заявляв додаткових вимог щодо умов спірного договору та в подальшому виконував його умови; відповідач надав позивачу документи, які передували укладенню кредитного договору, у тому числі й щодо сукупної вартості кредиту, реальної процентної ставки, що підтверджується п. 7.2. Кредитного договору. Аналогічною є позиція Верховного Суду України у категорії даних справ, яка викладена в Постановах від 11.11.2015 р. та 02.12.2015 р. Поскільки вимога позивача по зустрічному позову про визнання недійсною Додаткову угоду № 1 від 31.12.2008 року грунтується на умовах, що судом кредитний договір буде визнано недійсним підстави для задоволення зустрічного позову в цій частині відсутні. Представник позивача по зустрічному позову також в позові просив визнати недійсним договір поруки від 14.05.2008 року укладений між АКБ «Форум» та [PERSON] припиненим, посилаючись в обгрунтовування вимоги на те, що укладаючи 31.12.2008 року між АКБ «Форум» та [PERSON] Додаткову угоду № 1 щомісячний платіж було збільшено з 625 доларів США до 699 доларів США , чим збільшено розмір відповідальності як боржника так і поручителя, який не був погоджений з поручителем [PERSON], а тому відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється, поскільки збільшення процентної ставки за згоди банку та боржника, але без згоди поручителя не дає підстав покладення на останнього відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобовязань перед банком. Дані твердження позивача є хибними і не відповідаючими дійсності поскільки збільшення щомісячного платежу боржника з 625 до 699 доларів США викликано не збільшенням загальної суми заборгованості боржника перед банком, яка залишилась незмінною, а лише змінено графік повернення кредиту. Як зазначено в п. 3 Додаткової угоди № 1 до кредитного договору №123/08/20-Z від 14.05.2008 року всі інші умови договору залишаються без змін, а тому відсутні підстави вважати про збільшення розміру відповідальності поручителя за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобовязань перед банком. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи наведене,

Outcome: approved