Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON], третя особа без самостійних вимог: Служба у справах дітей Вінницької міської ради, про позбавлення відповідача батьківських прав відносно його малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони прожили в шлюбі вісімнадцять місяців. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO]. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 27 жовтня 2014 року шлюб між сторонами було розірвано та з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON] Крім того, рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 14 січня 2015 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на її утримання до досягнення дитиною - [PERSON] трирічного віку. Однак, по сьогоднішній день відповідач ніякої участі в утриманні доньки не бере, аліменти не сплачує та злісно ухиляється від допомоги доньці. Станом на 23 листопада 2015 року загальна заборгованість по аліментах складає 21308,00 грн. 04 серпня 2015 року, за підписом начальника Вінницького МВ УМВС України у Вінницькій області Полковника міліції Куцого Ю.І., позивачу надано відповідь про проведення бесіди профілактичного характеру та попередження про кримінальну відповідальність відповідача. Однак ніякого результату це не дало. 05 серпня 2015 року зареєстровано заяву в Вінницькому відділі поліції МВС України, та почато досудове розслідування, по факту не сплати аліментів на користь неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] та колишньої дружини [PERSON]. Як зазначає позивач, на даний час без згоди обох з батьків один із них не може поїхати з дитиною за кордон на відпочинок чи оздоровлення, що так необхідно для здоров'я та розвитку дитини. Крім того, позивач не може без згоди батька дитини, тобто відповідача, приписати дитину до житла, а він всіляко чинить перешкоди та не дає згоди на це, дитина на сьогоднішній день ніде не зареєстрована. Враховуючи вищезазначене позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила позбавити відповідача батьківських прав відносно його малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання, призначене на 18.01.2016р. не з'явився, хоча 15.12.2015р. належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується його підписом у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с. 28). В судові засідання, призначені на 15.02.2016р., 03.03.2016р., 05.04.2016р. та на 05.05.2016р. відповідач не з'явився, конверти з повістками про виклик до суду повернулися на адресу суду з відмітками відділення поштового зв'язку «за закінченням терміну зберігання, що розцінюється судом, як належне повідомлення особи про дату, час та місце розгляду справи. (а.с. 42, 43, 48, 49, 55, 56, 60, 61). Представник органу опіки та піклування Вінницької міської ради в судове засідання не з'явився, однак повідомив, що висновок у даній справі має приймати орган опіки та піклування Вінницької районної державної адміністрації. (а.с. 26-27) Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18 січня 2016 року залучено до участі у даній справі, в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - Орган опіки та піклування Вінницької районної державної адміністрації. Представник Органу опіки та піклування Вінницької районної державної адміністрації в судовому засіданні просила позов задовольнити повністю та надала до суду висновок щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Відповідно до частини 1 статті 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Разом з тим, відповідно до частини 4 статті 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Таким чином, з урахуванням приписів статей 169, 224 ЦПК України суд прийшов до висновку про розгляд справи у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін і позивач не заперечувала проти такого порядку розгляду справи. Заслухавши пояснення позивача та представника третьої особи, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного. Судом встановлено, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 27 жовтня 2014 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], що зареєстрований 04 листопада 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис № [NUMBER] (а.с. 7-8). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 03 вересня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління Вінницької області, [PERSON] являється батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 11). Як вбачається з довідки №3652, виданої 19.11.2015 року Якушинецькою сільською радою Вінницького району Вінницької області, за адресою: [ADDRESS], зареєстровані та проживають: [PERSON], [INFO], та її донька - [PERSON], [INFO] Дитина знаходиться на повному утриманні матері і проживає разом з нею. (а. с. 12). Згідно довідки №123, виданої 19.11.2015р. Дошкільним навчальним закладом №46 Департаменту освіти Вінницької міської ради, [PERSON] самостійно виховує доньку [PERSON], [INFO], а батько у вихованні доньки участі не бере. (а.с. 18). Статтею 19 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов'язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Як вбачається з висновку Вінницької районної державної адміністрації Вінницької області щодо позбавлення батьківських прав №01-25/983 від 04.05.2016 року, на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини Вінницької районної державної адміністрації від 28.04.2016 року вивчались всі надані документи щодо позбавлення батьківських прав [PERSON], відносно малолітньої доньки: [PERSON], [INFO], яка проживає за адресою: [ADDRESS] Зокрема, із вказаного висновку вбачається, що [PERSON] не приймає участі у вихованні дитини, не цікавиться її розвитком, вихованням та станом здоров'я, не підтримує її матеріально, а тому Комісія вважає, що є всі підстави для позбавлення батьківських прав [PERSON], відносно малолітньої дитини, [PERSON], [INFO], так як він не виконує свої батьківські обов'язки, передбачені статтями 150-155, 180 Сімейного Кодексу України. (а.с. 62) Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що відповідач не сплачує аліменти та злісно ухиляється від допомоги доньці. Відповідно до статті 150 СК України, батьки зобов'язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, стан; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. На батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства»). Згідно зі статтею 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Конвенція про права дитини, виходячи із рівності прав матері та батька, у пункті 1 статті 9 проголосила правило, за яким дитина не повинна розлучатися з батьками в супереч їх бажанню, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно зі статтею 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до пункту 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загально визнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, беручи до уваги те, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не сплачує аліменти та злісно ухиляється від допомоги доньці, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову. Разом з тим, слід зазначити, що відповідно до частини 2 статті 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Крім того, згідно з частиною 1 статті 169 СК України, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. З урахуванням вимог статті 88 ЦПК України, всі судові витрати понесені позивачем у справі, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved