Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-29 00:00:00

В травні 2017 року заступник прокурора Чернігівської області в інтересах держави в особі Чернігівської обласної державної адміністрації звернувся з позовом до [PERSON] та Семенівської районної державної адміністрації Чернігівської області та, в подальшому уточнивши свої позовні вимоги, просив визнати недійсним договір оренди земельної ділянки з розташованим на ній водним обєктом, загальною площею 6,485 га, вартістю 160 000 грн., укладений 15 червня 2007 року між Семенівською районною державною адміністрацією Чернігівської області та [PERSON], зобовязати [PERSON] повернути Чернігівській обласній державній адміністрації земельну ділянку з розташованим на ній водним обєктом загальною площею 6,485 га, у тому числі 3,7577 га під водою, площа прибережної захисної смуги - 2,7273 га, що знаходиться на території Янжулівської (колишньої Жовтневої) сільської ради Семенівського району Чернігівської області, до державної власності, шляхом підписання акту приймання-передачі. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що прокуратурою виявлено, що 15 червня 2007 року між Семенівською районною державною адміністрацією та [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки водного фонду, що знаходиться в басейні річки загальнодержавного значення на території Жовтневої сільської ради Семенівського району Чернігівської області. Відповідно до пунктів 1, 2 договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування зазначену вище земельну ділянку водного фонду, як цілісний водогосподарський комплекс з розташованим на ній водним обєктом, прибережною захисною смугою, гідротехнічними спорудами та зосередженими в ньому водними ресурсами загальною площею 6,485 га для рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт, у тому числі площа під водою становить 3,7577 га, площа прибережної захисної смуги - 2,7273 га. Зазначив, що договір укладено з порушенням вимог діючого земельного законодавства, а саме, що технічна документація з нормативної грошової оцінки зазначеної земельної ділянки не розроблялась та не затверджувалась. У звязку з не проведенням нормативної грошової оцінки землі невірно визначений розмір орендної плати і, як наслідок, до бюджету не надходять кошти у визначеному законодавством розмірі, чим порушуються інтереси держави. Рішенням Семенівського районного суду Чернігівської області від 11 липня 2017 року частково задоволено позов заступника прокурора Чернігівської області в інтересах держави в особі Чернігівської обласної державної адміністрації до [PERSON], Семенівської районної державної адміністрації Чернігівської області про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, визнано недійсним з моменту укладення договір оренди земельної ділянки водного фонду від 15 червня 2007 року, укладений між Семенівською районною державною адміністрацією Чернігівської області та [PERSON], зареєстрований у Семенівському РВ ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 18 червня 2007 року за №040784600001. Також стягнуто з Семенівської районної державної адміністрації в Чернігівській області на користь прокуратури Чернігівської області частину оплаченого при подачі позову судового збору в розмірі 1600 грн. В решті позову відмовлено. Не погоджуючись з даним рішенням, заступник прокурора Чернігівської області, в інтересах держави в особі Чернігівської обласної державної адміністрації, звернувся до суду з апеляційною скаргою та, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що в порушення вимог ст.34 Закону України «Про оренду землі» та ст.216 ЦК України судом безпідставно відмовлено в задоволенні позовних вимог про зобовязання повернути спірну земельну ділянку до державної власності. Також апелянт зазначає, що оскільки неправильне та неповне застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права призвело до неправомірної відмови у задоволенні частини позовних вимог, то на підставі ст.88 ЦПК України на корись прокуратури області підлягає стягненню і сплачений за неї судовий збір. Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Задовольняючи частково позовні вимоги заступника прокурора Чернігівської області в інтересах держави в особі Чернігівської обласної державної адміністрації, суд першої інстанції виходив з того, що договір оренди земельної ділянки водного фонду від 15 червня 2007 року, укладений між [PERSON] та Семенівською районною державною адміністрацією, є нічим іншим як договором приєднання, позаяк цей договір виконано на бланку типового договору у стандартній формі, яку не вправі був змінювати відповідач [PERSON] Дотримання належного економічного регулювання земельних правовідносин, забезпечення надходжень платежів з орендної плати до місцевих бюджетів у законодавчо визначених межах, шляхом їх вірного правового врегулювання, безпосередньо належить до інтересів держави, необхідно вважати факт не проведення нормативної грошової оцінки у порядку, встановленому законодавством, істотною підставою для визнання оскаржуваного договору недійсним. В даній частині рішення не оспорюється. Разом з тим, суд першої інстанції не вбачав підстав для задоволення другої позовної вимоги за позовом щодо зобовязання відповідача [PERSON] повернути земельну ділянку шляхом підписання акту приймання-передачі земельної ділянки, адже відповідач на це безумовно згоден, він земельну ділянку не притримує, через що суд констатував, що спір про право у даному разі відсутній. Однак, з таким висновком колегія суддів апеляційного суду не погоджується. Судом встановлено, що 15 червня 2007 року між Семенівською районною державною адміністрацією та [PERSON] було укладено Типовий Договір оренди земельної ділянки водного фонду з розташованим на ній водним обєктом, що знаходиться в басейні річки загальнодержавного значення на території області (а.с.8-15). Умовами договору, а саме п.1, визначено, що орендодавець згідно Розпорядження Семенівської районної державної адміністрації №196 від 15 червня 2007 року надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку водного фонду як цілісний водогосподарський комплекс з розташованим на ній водним обєктом (частиною водного обєкту), прибережною захисною смугою, (смугою відведення для потреб експлуатації), гідротехнічними спорудами та зосередженими в ньому водними ресурсами, для рибогосподарських потреб, яка знаходиться в басейні річки загальнодержавного значення на території Жовтневої сільської ради Семенівського району Чернігівської області. Пунктом 2 визначено, що в оренду передається земельна ділянка з розташованим на ній водним обєктом загальною площею 6,485 га у тому числі площа під водою 3,7577 га, площа земель прибережної захисної смуги 2,7273 га, з них за складом та видами угідь пасовища 2,7273 га. Договір було укладено на 10 років (п.8). Згідно акту прийому передачі земельної ділянки Семенівська райдержадміністрація передала в оренду земельну ділянку площею 6,485 га. З них під водою 3,7577 га, під іншим - 2,7273 га строком на 10 років (а.с.20). Також актом встановлено межі землекористування в натурі (а.с.20 зв). Згідно кадастрового плану земельна ділянка, що надана в оренду строком на 10 років гр. [PERSON] площею 6,485 га на території Жовтневої сільської ради для риборозведення (а.с.21). Також вбачається, що [PERSON] кожного року сплачував нараховану оренду плату (а.с.23). Відносини, які повязані з орендою земель, у тому числі земель на яких розміщені водні обєкти, регулюються Земельним Кодексом України та Законом України «Про оренду землі». Відповідно до ч.5 ст.122 ЗК України у редакції, що діє з 01 січня 2013 року . (згідно з Законом України від 06 вересня 2012 року № 5245-VІ), передача земельної ділянки із земель державної власності у користування для рибогосподарських потреб належить до компетенції обласної державної адміністрації, на території якої знаходиться ця ділянка. Згідно з ч.3 цієї ж статті, що діяла у редакції до 01 січня 2013 року, передача земельної ділянки із земель державної власності у користування для рибогосподарських потреб належала до компетенції райдержадміністрації, на території якої вона знаходилася. Таким чином, дійсно укладений договір був з Семенівською районною радою, проте повернути земельну ділянку слід Чернігівській обласній державній адміністрації. Згідно ч.2 ст.125, ч.2 ст.126 ЗК України (у редакції, діючій на час виникнення спірних правовідносин) вбачається, що право оренди землі оформлюється договором оренди та виникає після його укладення і державної реєстрації. Умовами Договору укладеного між Семенівською райдержадміністрацією та [PERSON], а також нормами ЗК України, передбачено, що земельна ділянка з розташованим на ній водним обєктом передається в оренду з розробленням проекту її відведення строком на 10 років. Підставою є Розпорядження Семенівської райдержадміністрації №41 від 10 лютого 2017 року. Згідно ст.34 Закону України «Про оренду землі» у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобовязаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця. Відповідач підтвердив факт користування земельною ділянкою, а також те, що на час розгляду справи акт приймання-передачі земельної ділянки між сторонами договору не підписаний. Тобто спірна земельна ділянка залишається у користуванні відповідача, що суттєво порушує інтереси держави та виключає можливість Чернігівської обласної державної адміністрації розпорядитись майном на власний розсуд. Відповідно до ст.216 ЦК України, у разі недійсності правочину кожна із сторін зобовязана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Згідно з п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України неправильне застосування норм матеріального і процесуального права є підставою для скасування рішення і ухвалення нового рішення. За вказаних обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції, в частині відмови в позові, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення в цій частині про задоволення вимоги та зобовязання [PERSON] повернути земельну ділянку. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи те, що саме Семенівською районною державною адміністрацією не було проведено нормативної грошової оцінки, у встановленому законодавством порядку, колегія суддів вважає, що задовольняючи позов, слід стягнути з Семенівської районної державної адміністрації на користь Прокуратури Чернігівської області 4000 грн. у відшкодування судових витрат за розгляд справи у першій інстанції та 2640 грн. у відшкодування судових витрат за розгляд справи у апеляційному суді.

Outcome: approved