Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

В травні 2019 року представник позивача - адвокат Гузєв І.Г. звернувся до суду з вказаним позовом, просив стягнути з Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» (далі ПАТ «КЗРК»), в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок смерті батька на виробництві в сумі 834 600 грн., без утримання податку на доходи фізичних осіб та інших обов`язкових платежів. В обґрунтування вимог послався на наступні обставини. Так, [INFO] близько 10 годині 10 хвилин, під час виконання своїх трудових обов`язків в вентиляційному штреку в осях 132-136 горизонту 1265 м. дільниці №19 шахти «Октябрська» ПАТ «КЗРК», внаслідок нещасного випадку - помер батько позивача [PERSON] (підтверджується Актом форми Н-1, про нещасний випадок за № 26-61 від 18 травня 2015 року та свідоцтвом про смерть [NUMBER] виданим Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області 19 травня 2015 року). Внаслідок смерті рідного батька, позивачу завдана моральна шкода, яка полягає (відповідно до аргументації позову) в наступному: найбільших моральних страждань та переживань позивач перенесла коли усвідомила, що її батько помер. Позивач народилася на наступний день після смерті батька, таким чином повністю позбавлена батьківського спілкування, турботи та любові рідного батька. Усвідомлюючи, що вже ніколи не зустрінеться з батьком, Позивач, зазнала емоційне та психологічне потрясіння, яке відчуває до теперішнього часу. На сьогоднішній день, позивач постійно відчуває почуття туги та самітності і до теперішнього часу не може оговтатись від осягнутого її лиха, адже думки про батька постійно переслідують її. Перелічені негативні явища не можуть не викликати переживання, страждання, стрес, депресію. Представник позивача вважає, що за таких обставин зі сторони Відповідача, Позивачу має бути відшкодована моральна шкода, яка завдана смертю батька, внаслідок нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом. Ухвалою суду від 03 червня 2019 року прийнято позовну заяву та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження, з призначенням дати та часу розгляду справи. 05 липня 2019 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву представника відповідача ПАТ «КЗРК». У відзиві представник відповідача просить відмовити в задоволенні позовних вимог. На думку відповідача, факт спричинення моральної шкоди є недоведеним. Ухвалою від 22 липня 2019 року розгляд справи відкладено за клопотанням відповідача на 09 жовтня 2019 року. 09 жовтня 2019 року у зв`язку з знеструмлення електромережі Криворізькими електричними мережами ПАТ « ДТЕК «Дніпрообленерго», розгляд справи відкладено на 19 листопада 2019 року. 10 жовтня 2019 року надійшла уточнена позовна заява. У судовому засіданні представник позивача адвокат Гузєв І.Г. позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позові та письмових поясненнях. Представник відповідача Коломоєць О.Г. у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити у позові в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у відзиві. Вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. Матеріалами справи встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження, виданого Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області від 26 травня 2015 року (актовий запис № 451). Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області 19 травня 2015 року, актовий запис №621, [PERSON] помер [INFO] у віці 27 років. Позивач загинув внаслідок нещасного випадку [INFO] близько 10 годині 10 хвилин, під час виконання своїх трудових обов`язків в вентиляційному штреку в осях 132-136 горизонту 1265м. дільниці №19 шахти «Октябрська» ПАТ «КЗРК». Згідно акту форми Н-1, про нещасний випадок №26-61 від [INFO], нещасний випадок стався при наступних обставинах: [INFO] у другу зміну (з 8 год. 00 до 15 год. 00 хв.) начальник дільниці № 19 [PERSON] видав письмовий наряд ланці робітників дільниці №19: кріпильникам [PERSON] (старший у зміні), [PERSON] , [PERSON] та прохіднику [PERSON] на доставку рудничної стійки у бурову камеру №1 123 осі гор.1205м. та на її кріплення. Крім того, прохіднику [PERSON] було видано наряд на доставку вибухових матеріалів та на очищення від гірничої маси акумуляційного штрека в осях 132-136 гор. 1220м., прохіднику [PERSON] на доставку вибухових матеріалів та на буріння шпурів у рудозвалювальному висхідному 136+5 осі гор.1265/1255м., кріпильнику, що має право на ведення підривних робіт, [PERSON] на отримання і доставку вибухових матеріалів та на ведення підривних робіт у рудозвалювальному висхідному 136+5 осі гор.1265/1255м. На ведення будь-яких робіт у вентиляційному штреку в осях 132-136 гор.1220м. наряд не видавався. Технічний нагляд у зміні здійснював виконуючий обов`язки гірничого майстра дільниці № 19 [PERSON] . На початку зміни [PERSON] оглянув робочі місця підлеглих працівників (бурову камеру №1 123 осі гор. 1205м., акумуляційний штрек в осях 132-136 гор. 1220м., рудозвалювальний висхідний 136+5 осі гор.1265/1255м.), видав їм відривні талони та допустив їх до виконання робіт відповідно до наряду. Після того, як [PERSON] спустився на гор.1220м. і до настання нещасного випадку працівники ланки його більше не бачили. Вивчивши письмові пояснення та протоколи опитування осіб, причетних до нещасного випадку, можна вважати, що приблизно о 9 год. 00 хв. - 9 год. 30 хв. [PERSON] з невстановлених причин, без письмової чи усної вказівки керівників дільниці №19, попрямував до вентиляційного штрека в осях 132-136 осей гор.1220м. Десь о 9 год. 40 хв., знаходячись у районі сполучення вентиляційного штрека в осях 132-136 гор. 1220м. з рудозвалювальним висхідним 133 осі гор.1220/1205м, [PERSON] втратив свідомість та помер. Згідно до результатів огляду місця, де стався нещасний випадок, свідчень осіб, причетних до нещасного випадку, на час настання нещасного випадку на вході до штреку вентиляційного 132-136 осей гор.1220м. (сполучення з ортом 132 осі гор.1220м.) аншлаги «Стій, ведуться підривні роботи!» або «Вхід заборонений, виробка провітрюється» були відсутні. На час настання нещасного випадку зі смертельним наслідком, який стався [INFO] з прохідником дільниці №19 [PERSON] , штрек вентиляційний 132-136 осі гор. 1220м. не відповідав вимогам пунктів 1, 5, 6 розділу 9 «Техника безопасности» «Проекта №53-38-15 первоочередных нарезных работ в осях 132-136 гор.1220м. в этаже гор.1265/1190м. зал.«Основная» п.ш.«Большевик», а саме: роботи з проведення штрека здійснювались з порушенням вимог «Єдиних правил безпеки при розробці рудних, нерудних та розсипних родовищ підземним способом», «Правил безпеки під час поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення», пунктів 2.1,2.2,2.9 розділу ІІ «Объем работ» «Проекта организации работ по безопасному ведению работ по проходке штрека вент.132-136 оси гор.1220м.». Під час обстеження штреку вентиляційного 132-136 осей гор.1220м виявлені порушення п.4.7, 4.8 глави YII розділу 4, п. 2.1 глави IX розділу 2 «Правил безпеки під час поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення» (НПАОП 0.00-1.66-13), §§ 20, 45, 81 «Єдиних правил безпеки при розробці рудних, нерудних та розсипних родовищ підземним способом» (НПАОП 0.00-1.34-71). Враховуючи вище викладене, експертна комісія прийшла до висновку, що фактичні схеми провітрювання штрека вентиляційного 132-136 осі гор.1220м. та рудозвалювального підняттєвого 133 осі гор.1220/1205м. неефективні і не відповідають діючій на підприємстві технічній документації та проектам. На час настання нещасного випадку [INFO] у другу зміну при застосуванні фактичних схем провітрювання, штрек вентиляційний 132-136 осі гор.1220м. та рудозвалювальний підняттєвий 133 осі гор.1220/1205м. не могли провітрюватися ефективно і в необхідному обсязі. Згідно висновку комісії зі спеціального розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком, обстеживши місце нещасного випадку, вивчивши проектно-технічну документацію, отримавши письмові пояснення та опитавши осіб, причетних до нещасного випадку, ознайомившись з висновками Криворізького міжрайонного відділення обласного комунального закладу «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР про причину смерті [PERSON] , а також, взявши до уваги висновок експертної комісії, дійшла до висновку, що нещасний випадок з прохідником, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, шахти «Октябрська» ПАТ «Кривбасзалізрудком» [PERSON] на підставі пункту 15 (пункт 1) «Порядку проведення розслідування та введення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві», затвердженого постановою КМУ від 30 листопада 2011 року № 1232, визнано таким, що повязаний з виробництвом, та складається акт за формою Н-1. Осіб, дії або бездіяльність яких призвели до настання нещасного випадку, комісією не встановлено ( згідноакту проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався [INFO] о 10 годині 10 хвилин від 06 серпня 2015 року). У відповідності до ст.4 Закону України «Про охорону праці» державна політика в області охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань. Статтею 3 Конституції України передбачається, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини - є головним обов`язком держави. Згідно частин 1,3 ст.13 Закону України «Про охорону праці», роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Відповідно до ст.264 ЦПК України суд, під час ухвалення рішення, серед інших питань, вирішує які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Статтею 153 КЗпП України встановлено, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Згідно із ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини. Відповідно до ч.2 ст.1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. Згідно з ч.3 ст.23 Цивільного кодексу України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або у інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливостей їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди)» з наступними змінами, факт заподіяння моральної шкоди пов`язують не лише зі станом напруженості під впливом сильнодіючого впливу, яким є стрес, а із наявністю втрат фізичного і психічного характеру, які тягнуть за собою порушення нормальних життєвих зв`язків потерпілого, зменшення його суспільної активності, потребують від нього додаткових зусиль для організації життя. Внаслідок смерті на виробництві [PERSON] позивачу, донці загиблого, завдана моральна шкода, яка полягає в наступному: внаслідок смерті батька позивачу спричинена моральна шкода, яка полягає у душевних та психічних стражданнях, яких вона зазнає у зв`язку з його смертю. Вона не побачила свого батька, повністю позбавлена батьківського спілкування, турботи та любові рідного батька. Таким чином, факт моральних страждань у зв`язку зі смертю батька, навряд чи потрібно доводити за допомогою якихось спеціальних засобів доказування. Доведення наявності цих страждань, саме по собі, полягає у засадничих поняттях людяності та розумінні основ людського життя, яке державою Україна визнається найвищою соціальною цінністю. Слід зазначити, що в даному випадку, при наявності всіх об`єктивних умов виписаних в цивільному законі, які є критеріями наявності існування та виникнення обов`язку відшкодування моральної шкоди, підставою виникнення моральної шкоди слугувала подія, яка має незворотний характер - смерть батька, причому в самому початку життя позивача. Ця подія є та буде залишатися надалі джерелом душевних страждань, які будуть супроводжувати позивача на протязі всього життя. Тому, саме поняття відшкодування моральної шкоди тут навряд чи доречно, оскільки відшкодувати її не вдається за можливе з огляду на тяжкість втрати та її безповоротність. Мова може йти тільки но про якусь компенсацію цих моральних страждань. Саме з такої позиції суд виходить при визначенні розміру цієї компенсації. Визначаючи розмір суми, що підлягає стягненню в якості компенсації моральної шкоди, суд виходить з наведеного вище. Беруться, крім іншого, до уваги конкретні обставини справи, та як вже було зазначено істотність вимушених змін у подальшому житті позивача, особливо тяжких наслідків, що наступили в силу таких змін у житті позивача. Враховуючи наведену вище аргументацію, приймаючи до відома принципи розумності і справедливості, суд вважає, що належною компенсацією спричиненої [PERSON] моральної шкоди буде сума у розмірі, що відповідає значенню близько 68 мінімальних заробітних плат, що складатиме 283 764,00 грн., без утримання податку з доходів фізичних осіб. Ця сума відшкодування є тією мірою матеріальної компенсації, в даному випадку, яка кореспондує глибині та силі страждань, які зазнав та продовжуватиме зазнавати позивач впродовж всього життя у зв`язку із позбавленням його можливості мати рідного батька, зростати під його наглядом, відчувати його любов і турботу. Таким чином, суд частково задовольняє вимоги позивача стосовно розміру суми компенсації моральної шкоди. Відповідно до ст.141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, суд вважає необхідним стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 2837,64 грн. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial