Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-13 00:00:00

В червні 2015 року заявниця [PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання недієздатним свого сина [PERSON], встановлення над ним опіки та призначення її опікуном, посилаючись на те, що внаслідок хронічного психічного розладу сина, він не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому потребує стороннього догляду. В судовому засіданні [PERSON] просила суд задовольнити її заяву з підстав наведених у заяві. Представник органу опіки та піклування Миронівської районної державної адміністрації [PERSON] заперечень проти задоволення позову не надав, надіслав заяву якою просив розглядати справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії I-АВ № 438964, виданого 27 грудня 1970 року Карапишівською сільською радою Миронівського району Київської області, [PERSON] народився 22 грудня 1970 року. Ухвалою Миронівського районного суду Київської області від 07 серпня 2015 року призначено судово-психіатричну експертизу [PERSON]. Відповідно до пункту 23 Висновку судово-психіатричного експерта від 11 листопада 2015 року № 259-ц, [PERSON] страждає на хронічне, стійке, психічне захворювання органічне ураження головного мозку травматичного ґенеза (тяжка ЗЧМТ в 1990 році), з вираженим психоорганічним синдромом, з вираженими характерологічними змінами особистості, шизофреноподіьними психотичними включеннями, F 07.82 за МКХ 10. [PERSON] за своїм психічним станом розуміти значення своїх дій та керувати ними не може. За своїм психічним станом небезпеки для оточуючих його людей не становить. Відповідно до вимог ст. 39 Цивільного кодексу України та ст. ст. 256-259 ЦПК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. За правилами ст. 40 Цивільного кодексу України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Підставою для задоволення заяви про визнання недієздатним є встановлення судом того факту, що [PERSON] за своїм психічним станом в даний час не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ст. 41 Цивільного кодексу України над недієздатною особою встановлюється опіка. Згідно ст. 60 Цивільного кодексу України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ст. 63 Цивільного кодексу України опікун або піклувальник призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. Матірю [PERSON] є заявниця [PERSON], [INFO], паспорт серії СМ № 187926, виданий 30 грудня 1999 року Миронівським РВ ГУ МВС України в Київській області. Висновком опікунської ради при Миронівський районній державній адміністрації від 22 травня 2015 року рекомендовано, у разі визнання [PERSON] недієздатним, призначити опікуном [PERSON]. [PERSON] не позбавлявся батьківських прав, не визнавалася недієздатною або обмежено дієздатною, має постійне місце проживання, є фізично і психічно здоровою людиною, перебуває у родинних відносинах з недієздатним [PERSON]. За таких обставин суд приходить до висновку, що для призначення [PERSON] опікуном над недієздатним [PERSON] перешкоди відсутні, а тому заява підлягає задоволенню. Відповідно до положень ч. 2 ст. 240 ЦПК України судові витрати в даному випадку, відносяться на рахунок держави. На підставі ст. ст. 39, 40, 41, 58, 60, 63 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved