Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

В січні 2017 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначив, що 17 грудня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № [NUMBER] відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у сумі 19\~030,00 гривень. 22 грудня 2014 року всі права вимоги до відповідача, що випливають з умов договору були відступлені Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» на користь позивача. Відповідач не виконує свої зобовязання за договором внаслідок чого станом на 29 грудня 2016 року мається заборгованість перед позивачем в сумі 25\~392,52 гривень, з яких: - 18\~501,64 гривень - заборгованість за тілом кредиту, - 1,56 гривень - заборгованість за відсотками, - 6\~889,32 гривень - сума комісії. Просить стягнути вказану суму заборгованості та судові витрати, які складаються із сплаченого судового збору. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити з підстав викладених в позовній заяві, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи, про причини неявки суду не повідомив. Згідно\~ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, також на підставі ст.ст.\~224,225,\~226 ЦПК України, суд за згодою позивача вправі постановити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню у повному обсязі з огляду на наступне. 17 грудня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № [NUMBER], згідно умов якого відповідачу наданий кредит у розмірі 19\~030,00 гривень на споживчі цілі, строком на 36 місяців з 17 грудня 2013 року по 17 грудня 2016 року, зі сплатою процентів 0,01 % річних, копія договору міститься в матеріалах справи. 22 грудня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» укладено договір факторингу №22/12/14/1-1 відповідно до умов якого Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» відступило позивачу право вимоги заборгованостей до боржників, які виникли на підстав договорів та підтверджуються документацією, копія договору міститься в матеріалах справи. Відповідно до витягу з додатку №1 до реєстру боржників № 2 до Договору факторингу № 22/12/14/1-1 від 22.12.2014 позивач набув право вимоги заборгованості до відповідача в сумі 25\~392,52 гривень, з яких: 18\~501,64 гривень - заборгованість за тілом кредиту, 1,56 гривень - заборгованість за відсотками, 6\~889,32 гривень - сума комісії. Згідно ч. 2\~ст.11 ЦК України\~підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до вимог ст. ст.6,627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до вимогст. 1054 ЦК Україниза кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до\~ст.1049 ЦК України\~позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності зі ст.ст.526,\~530 ЦК України\~зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк. Відповідно дост. 625 ч. 1 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошового зобов'язання. Статтею 1050 ЦК України\~передбачено, що якщо договором позики встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів. Згідно\~ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Так за кредитним договором № [NUMBER] від 17 грудня 2013 року у [PERSON] перед позивачем мається заборгованість у розмірі 25\~392,52 гривень, що підтверджується наданим позивачем розрахунком . Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON]. свої зобов`язання за вищевказаним кредитним договором не виконав, своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, не повернув, чим порушив\~ст. 526 ЦК України\~та умови Договору. Враховуючи порушення відповідачем умов кредитного договору щодо належного виконання грошового зобов'язання, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Розподіляючи судові витрати між сторонами, суд керується\~ст. 88 ЦПК України\~та стягує з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» понесені судові витрати по справі.

Outcome: approved