Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

До Вінницького міського суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Позов мотивовано тим, що 31.01.2015 року між позивачем та відповідачем по справі був укладений договір позики, згідно якого відповідач позичила у [PERSON] грошові кошти в сумі 12\~500, 00 гривень, і зобов'язалась їх повернути до 31.01.2016 року. Відповідач у визначений договором строк грошові кошти не повернула, і відповідно до умов договору, окрім основної суми заборгованості, повинна сплатити 100 % річних простроченої суми, що становить 12\~500, 00 гривень. Вище викладене й стало підставою для звернення до суду із вимогами про стягнення з відповідача на користь позивача боргу за договором позики від 31.01.2015 року 12\~500, 00 гривень, 100 % річних простроченої суми в розмірі 12\~500, 00 гривень та судових витрат. Позивач до судового засідання не з'явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин, на підставі ст. 224 ЦПК України, суд, розглядає справу у відсутність відповідача, оскільки наявних в справі доказів достатньо для встановлення прав та взаємовідносин сторін. Відповідно до ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскількисторони не з'явилися у судове засідання. При розгляді справи судом встановленні наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до договору позики від 31.01.2015 року [PERSON] передав у власність [PERSON]\~ 12\~500, 00 гривень строком до 31.01.12.2016 року. Факт одержання грошових коштів підтверджується розпискою, власноручно написаною [PERSON] (а.с. 5-6). Пунктом 7 договору позики від 31.01.2015 року передбачено, що у випадку коли позичальник своєчасно не поверне суму позики, він зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 100 процентів річних від простроченої суми. З розрахунку заборгованості за договором суд встановив, що станом на 31.01.2016 року заборгованість відповідача перед позивачем складає 25\~000, 00 гривень, з яких: 12\~500, 00 гривень сума основного боргу за договором позики, 12\~500, 00 гривень - 100 процентів річних від простроченої суми. Згідно із ч. 1\~ст. 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти\~ у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 525 ЦК України\~передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно із\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Частиною 1\~ст. 1050 ЦК України\~передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до\~ст. 625 цього кодексу. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитору зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи вищевикладене, та те, що відповідач позичені кошти в належний термін позивачу не повернула, на переконання суду є підставою для задоволення позову та стягнення з відповідача суми боргу. На підставі викладеного, згідно ст.ст.\~257,\~525,\~530,\~625,\~1046,\~1047,\~1049,\~1050 ЦК України,

Outcome: approved