Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-18 00:00:00

В січні 2018 року до суду надійшов зазначений позов, в якому позивач просила: стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки Вероніки [INFO] та сина [PERSON] [INFO], до повноліття дитини, у розмірі 1/3 з усіх видів його заробітку, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду та до досягнення повноліття. В обгрунтування позову зазначала, що від спільного життя з [PERSON] мають спільних дітей: доньку Вероніку [INFO] та сина [PERSON] 23.11.2002 року, які знаходиться на її утриманні. [PERSON] в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, тому вона змушена звернутись до суду із позовом. 21.02.2018 року ухвалою судді Дубановської І.Д. відкрите провадження по справі та вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. Одночасно, в ухвалі розяснено відповідачу, що він має право подати до суду заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження або клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, відзив на позов і всі письмові докази, що підтверджують заперечення проти позову протягом пятнадцяти днів із дня вручення копії ухвали про відкриття провадження. 02.03.2018 року відповідач отримав ухвалу про відкриття провадження, у встановлений в ухвалі строк відзиву та клопотань до суду не надав. Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Отже, враховуючи відсутність заперечень сторін про інше, суд вважав за необхідне розглядати справу в порядку письмового провадження. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони від спільного життя мають спільну дочку Вероніку, [INFO] та сина Богдана, [INFO], які перебувають на утриманні позивача. Зазначене підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ст. 182 СК України). Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Як встановлено судом, сторони мають спільних дочку та сина, які перебувають на утриманні позивача (а.с. 8). При цьому позивач постійно несе витрати повязані із забезпеченням їх житлом, їжею, одягом тощо. В свою чергу відповідач не надав суду доказів, на підтвердження того, що ним надається матеріальна допомога позивачу на утримання спільних дітей. Також, відповідачем не надано доказів того, що його стан здоровя не дозволяє сплачувати аліменти, на його утриманні є інші діти чи непрацездатні батьки, дружина тощо або наявні інші обставини, які можуть вплинути на розмір аліментів. Таким чином, за викладених обставин та враховуючи те, що на думку суду стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання спільних дочки і сина в розмірі 1/3 частини від всіх доходів відповідача, щомісячно, буде достатньо для забезпечення гармонійного розвитку спільних дітей сторін, суд вважає за необхідне позов задовольнити. В свою чергу, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved