Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-24 00:00:00

В травні 2020р. позивачка [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаним позовом до відповідача Київської міської ради, третя особа: Перша київська державна нотаріальна контора, в якому просила суд: визначити їй додатковий строк, в три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася [INFO] після смерті її батька - [PERSON] . Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що [INFO] помер її батько - [PERSON] , [INFO] . Свідоцтво про смерть видане Шевченківським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління МЮ (м. Київ), було отримано позивачкою 07 лютого 2020р., про що зроблено, відповідний актовий запис за № 00140673562. Після смерті батька позивачки відкрилася спадщина на майно, а саме нараховану та невиплачену пенсію. Заяву про прийняття спадщини у встановлений строк позивачка не подала, так як батько помер на тимчасово окупованій території, в с. Розкішне Лутугинського району Луганської області. В досудовому порядку позивачка зверталася до відділу РАГС для отримання свідоцтва про смерть батька, але їй було відмовлено та роз`яснено, що вона повинна звернутися до суду. У зв`язку з цим позивачка не могла своєчасно зареєструвати смерть батька та реалізувати спадкові права, як спадкоємиць за законом. В березні 2020р. позивачка звернулася до третьої особи, із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті батька. Постановою державного нотаріуса Супліченко М.В. Першої київської державної нотаріальної контори від 05 березня 2020р. позивачці було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, та роз`яснено наслідки пропуску строку для прийняття спадщини та роз`яснено позивачці про право звернутись до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20 травня 2020р. відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 27 серпня 2020р. закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті. Позивачка в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду була повідомлена в установленому законом порядку. Представник позивачки до судового засідання подав на адресу суду заяву про розгляд справи у відсутність сторони позивача, яка заявлені позовні вимоги підтримує і просить розглядати справу у свою відсутність. Відповідач, третя особа, про час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку, своїх представників до суду не направили, поважності причин неявки не повідомили. Суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін, в порядку ч. 3 ст. 211 ЦПК України. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, [PERSON] є батьком позивачки, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 15 квітня 1987р. Зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] помер [INFO] . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із нарахованої та невиплаченої пенсії. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За положенням ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 Постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008р. особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. У відповідності з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно із постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05 березня 2020р., винесену державним нотаріусом Першої київської державної нотаріальної контори Супліченко М.В., позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, після смерті її батька у зв`язку з пропуском строку та рекомендовано звернутися до суду. Судом встановлено, що спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , була заведена, за заявою про прийняття спадщини поданої позивачкою. Оскільки в ході судового розгляду встановлено, що позивачка [PERSON] , є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після померлого батька [PERSON] , але в силу того, що батько позивачки померла на тимчасово окупованій території, і факт його смерті було встановлено рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 07 лютого 2020р. по цивільній справі № 761/3572/20, і в подальшому здійснити реєстрацію факту смерті на території держави Україна, у зв`язку з цим вона не могла своєчасно зареєструвати смерть батька та реалізувати свої спадкові права, та вчасно не звернулася із заявою про прийняття спадщини, враховуючи відсутність інших спадкоємців, які б заявили свої права на спадщину, суд вважає, що позивачкою було пропущено строк на подання заяви про прийняття спадщини з поважної причини. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону і підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,8 грн.

Outcome: approved