Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-01 00:00:00

В травні 2019 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] , Вознесенської міської ради Миколаївської області про визнання права власності на частку земельної ділянки. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що згідно договору купівлі продажу вона придбала 17/24 частини житлового будинок [ADDRESS] , який належав продавцю [PERSON] , який нотаріально посвідчений Першою Вознесенською державною нотаріальною конторою 09.03.1993року, зареєстрованого в реєстрі № 3- 383. Своє право власності на 17/24 частини будинку позивач зареєструвала у КП «Вознесенське МБТІ» 09.04.1993 року за реєстраційним № 1531. Інші 7/24 частини вищезазначеного житлового будинку належить [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу, зареєстрованого Вознесенською філією Універсальної біржі «Південь» від 02.06.2000року за № 74, який на підставі рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 08.06.2010року визнаний дійсним. Позивач вирішила узаконити свої прибудови до належної їй частини будинку, але їй було відмовлено, оскільки не оформлена земельна ділянка, яка була приватизована попередніми власниками, і не закріплена документально після переходу права власності на житловий будинок, тому просила позов задовольнити. Ухвалою суду від 11.06.2019 року провадження у справі відкрито, призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 09.07.2019 року, витребувано докази по справі. 27.06.2019 року до суду надійшов зустрічний позов, згідно з яким [PERSON] просить суд визнати за нею право власності на 7/24 частин земельної ділянки площею 0,0207 га. в [ADDRESS] , яка призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Ухвалою суду від 09.07.2019 року зустрічний позов [PERSON] прийнято та об`єднано з первісним позовом по цивільній справі № 473/2263/19. Згідно вказаної ухвали перейти до розгляду вказаної справи в порядку позовного провадження зі стадії спрощеного провадження, призначивши підготовче засідання на 29.07.2019 року. Ухвалою суду від 29.07.2019 року закрито підготовче провадження по даній цивільній справі, призначено до розгляду в судове засідання на 02.10.2019 року. Згідно відзиву на позовну заяву та зустрічну позовну заяву Вознесенської міської ради від 20.06.2019 року та 25.07.2019 року просять слухати справу без участі їх представника, не заперечують проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, щодо предмету первісного позову та зустрічного залишають на розсуд суду. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] позов [PERSON] визнали, перша свій зустрічний позов також підтримала, остання проти задоволення зустрічного позову не заперечувала. Фіксування судового засідання технічними засобами відповідно до ч 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку із відсутністю учасників процесу не здійснюється. \~\~В судовому засіданні представник позивача адвокат Врадій Л.В. позов підтримала з підстав викладених в позовній заяві, просила вимоги [PERSON] задовольнити. \~\~\~\~Відповідачі та їх представники в судове засідання не з`явився,\~про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином суду надано заяви в яких просить проводити розгляд справи без їх участі, позовні вимоги первісного і зустрічного позову визнають повністю. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних доказів, суд встановив наступне. \~\~\~\~ Як вбачається з договору купівлі продажу зареєстрованого державним нотаріусом Першої Вознесенської державної нотаріальної контори Омельчук І.М. від 09.03.1993 року [PERSON] продала, а [PERSON] купила 17/24 часток житлового будинку [ADDRESS] з господарськими та побутовими будівлями та спорудами на земельній ділянці розміром 207 кв. м. Право власності на вказану частку житлового будинку зареєстровано [PERSON] у Вознесенському БТІ за № 1531 (а.с.12-13). Згідно свідоцтва про одруження серія [NUMBER] від 23.10.1998 року [PERSON] зареєстрував шлюбу з [PERSON] , актовий запис №234 (а.с.11). Згідно Державного акту на право приватної власності на землю від 25.02.1993 року [PERSON] , [PERSON] належить земельна ділянка площею 0,0207 га. по [ADDRESS] , надану для обслуговування житлового будинку, видана на підставі рішення виконкому Вознесенської міської Ради Миколаївської області від 16.02.1993 року №60. Акт зареєстровано в Книзі Державних актів на право приватної власності на землю за №417 (а.с.14). Згідно довідки КП «Вознесенське МБТІ» від 17.04.2019 року житловий будинок [ADDRESS] станом на 25.02.1993 року був зареєстрований: 1/4 частки за [PERSON] ; 1/24 частки за [PERSON] ; 17/24 частки за [PERSON] . Станом на 31.12.2012 року зареєстрований: 7/24 часток за [PERSON] на підставі договору купівлі продажу зареєстрованого Вознесенською філією Універсальної Біржі «Південь» 02.06.2000 року за №74, рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 08.06.2010 р., справа №2-1017/10; 17/24 часток за [PERSON] на підставі договору купівлі продажу, посвідченого Першою Вознесенською державною нотаріальною конторою 09.03.1993 .р за №3-383. (а.с.15). Відповідач [PERSON] придбала : 7/24 часток житлового будинку [ADDRESS] на підставі договору купівлі продажу Вознесенської філії Універсальної біржі «Південь» від 02.06.2000 року, та в подальшому зареєструвала цей договір в КП «Вознесенське МБТІ» за № 1331. Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 08.06.2010 року визнано дійсним договір купівлі продажу нерухомого майна, укладеного між [PERSON] та [PERSON] 02.06.2000 року (а.с.18). Згідно відповіді Держгеокадастру від 22.04.2019 року №107/140-19 на запит [PERSON] , земельна ділянка по [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] та [PERSON] на підставі рішення виконкому Вознесенської міської Ради Миколаївської області №60 від 16.02.1993 року, що посвідчується Державним актом на право приватної власності на землю від 25.02.1993 року, акт зареєстровано в Книзі реєстрації Державних актів на право приватної власності на землю за №417 (а.с.24). Згідно відповіді від 19.06.2019 року на запит суду Друга Вознесенська державна нотаріальна контора повідомляє, згідно Алфавітних книг обліку і реєстрації спадкових справ з 2003 по 2019 роки, після смерті [PERSON] , померлої в 1993 році, спадкова справа не заведена (а.с.39). \~\~ Інших осіб, що прийняли спадщину або мають право на її обов`язкову частку, інших власників будинку судом не виявлено. Невизначеність частки спадкодавця в праві власності на земельну ділянку створює позивачу, як спадкоємцю першої черги за законом, перешкоди в отриманні та оформленні спадщини. Статтею 355 ЦК України\~передбачено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно), що виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Згідно\~ст.42 Земельного Кодексу України\~(в редакції 1991 року), що діяла на час приватизації земельної ділянки передбачено, що громадяни, яким жилий будинок, господарські будівлі та споруди і земельна ділянка належать на праві спільної сумісної власності, використовують і розпоряджаються земельною ділянкою спільно. Використання і розпорядження земельною ділянкою, що належить громадянам на праві спільної часткової власності, визначаються співвласниками цих об`єктів і земельної ділянки пропорційно розміру часток у спільній власності на даний будинок, будівлю, споруду. Наступні зміни в розмірі часток у спільній власності на жилий будинок і господарські будівлі, що сталися у зв`язку з прибудовою, надбудовою або перебудовою, не тягнуть за собою змін установленого порядку використання та розпорядження земельною ділянкою. Угода про порядок використання і розпорядження земельною ділянкою є обов`язковою для особи, яка згодом придбала відповідну частку в спільній власності на жилий будинок і господарські будівлі. Якщо згоди на використання та розпорядження спільною земельною ділянкою не досягнуто, спір вирішується судом. Відповідно до положень п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» за №7 від 16.04.2004 року зазначено, якщо до вирішення судом спору між співвласниками житлового будинку, розмір часток в спільній власності на земельну ділянку, на якій розташований будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався, при визначенні частини спільної земельної ділянки, право на користування якою мають позивачі, слід виходити з розміру їх часток у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої. Оскільки, на час видачі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку ( 25.02.1993 рік), співвласниками житлового будинку були: [PERSON] та [PERSON] та їм належало 1/4 частки за [PERSON] , 1/24 частки за [PERSON] , 17/24 частки за [PERSON] , то відповідно до цих часток в житловому будинку кожному з них належали і відповідно ідеальні частки земельної ділянки. Відповідно до\~ст.16 ЦК України, яка передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і обраний позивачем спосіб захисту відповідає вимогам закону, суд\~ \~вважає за можливе задовольнити позовні вимоги.\~ \~\~\~\~

Outcome: approved