Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

В червні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив: -визнати недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна (житлового будинку) за адресою [ADDRESS], укладений 20.04.2015 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «КРОНБЕРГ», який зареєстрований в реєстрі за № [NUMBER]; -визнати недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] укладений 24.04.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «КРОНБЕРГ» та [PERSON], який зареєстрований в реєстрі за № [NUMBER]; -визнати недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна (земельної ділянки), що знаходиться за адресою: [ADDRESS], з кадастровим номером [NUMBER] укладений 20.04.2015 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «КРОНБЕРГ», який зареєстрований в реєстрі за № [NUMBER]; -визнати недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна (земельної ділянки) за адресою: [ADDRESS] між Товариством з обмеженою відповідальністю «КРОНБЕРГ» та [PERSON], який зареєстрований в реєстрі за № [NUMBER]; -повернути сторони договору купівлі-продажу нерухомого майна (житлового будинку) від 20.04.2015 року за № [NUMBER] та від 24.04.2015 року за № [NUMBER] за адресою [ADDRESS] в попередній стан та визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS]; -повернути сторони договору купівлі-продажу нерухомого майна (земельної ділянки) за адресою [ADDRESS] від 20.04.2015 року за [NUMBER] та від 24.04.2015 року за [NUMBER] в попередній стан та визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку загальною площею 0,1000 га. з цільовим призначенням: будівництво і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, з кадастровим номером [NUMBER]. Позовні вимоги позивач обґрунтував наступним. В провадженні Пустомитівського районного суду м. Львівської області перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості, під час розгляду якої за заявою Позивача були застосовані заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на нерухоме майно [PERSON] Зазначене обтяження було зареєстроване в Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № [NUMBER] від 24.10.2014 року згідно з постановою головного державного виконавця ВДВС Пустомитівського РУЮ про арешт майна та обтяження № [NUMBER] від 14.01.2015 року, і воно зберігається і до сьогодні. Між тим, Позивачу стало відомо, що 31.07.2013 між [PERSON] (мати) з однієї сторони та [PERSON] (син) було укладено договір позики на суму 100000,00 грн на строк до 31.07.2023р., який був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Корсак А.Ю. та зареєстрований в реєстрі за [NUMBER]. В якості забезпечення вказаного зобов'язання, як вказує Позивач, 31.07.2013 [PERSON] та [PERSON] уклали договір іпотеки, згідно з яким [PERSON] передала в іпотеку [PERSON] належні їй на праві власності житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку, загальною площею 0,1000 га, кадастровий номер - [NUMBER], за тією ж адресою. Позивач вказує, що не зважаючи на чинне на той час обтяження нерухомого майна [PERSON], на підставі рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 27.03.2015р. у справі №760/3447/15-ц приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мінюкова-Кручина Т.П. вчинила виконавчий напис на Договорі іпотеки від 31 липня 2013 року, реєстровий номер [NUMBER], шляхом надання [PERSON] права продажу предмету іпотеки третій особі на умовах визначених договором іпотеки. Позивач зазначає, що 20 квітня 2015 року між [PERSON] та ТОВ «КРОНБЕРГ» були укладені договори купівлі - продажу, згідно з якими житловий будинок та земельна ділянка за адресою: [ADDRESS], перейшли у власність ТОВ «КРОНБЕРГ». Зазначені договори під реєстровими номерами [NUMBER] та [NUMBER] були посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мінюковою - Кручиною Т.П. з посиланням в якості підстави для їх посвідчення на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 27.03.2015р. В подальшому через декілька днів, як вказує позивач, ТОВ «КРОНБЕРГ» продало житловий будинок та земельну ділянку за адресою: [ADDRESS], на користь [PERSON] згідно з договорами купівлі-продажу від 24.04.2015р., також посвідченими приватним нотаріусом КМНО Мінюковою-Кручиною Т.П. Позивач зазначає, що ним було оскаржено рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 27.03.2015р. у справі №760/3447/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] та приватного нотаріуса КМНО Мінюкової-Кручини Т.П., і рішенням Апеляційного суду м. Києва від 07.07.2015р. зазначене рішення суду першої інстанції, яке стало підставою посвідчення нотаріусом оспорюваних договорів відчуження обтяженого нерухомого майна, було скасоване. Позивач підкреслює, що він є заінтересованою особою у справі і домагається відновлення порушеного договором його права, не вимагаючи повернення йому майна, яке є предметом договору, а вимагає повернення сторін до первісного стану з метою забезпечення виконання рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 26.05.2015 року у справі №450/2962/14-ц про стягнення грошових коштів з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] З огляду на передбачену законом заборону відчуження майна, яке перебуває під обтяженням, договір купівлі - продажу нерухомого майна (житлового будинку) зареєстрованого в реєстрі за № [NUMBER], а саме житлового будинку за [ADDRESS], загальною площею 1126,4 кв.м., жилою площею 212,2 кв.м. та інші приміщення укладений 20.04.2015 року між [PERSON] та ТОВ «КРОНБЕРГ», а також договір купівлі - продажу нерухомого майна (земельної ділянки) зареєстрованого в реєстрі за № [NUMBER], а саме земельної ділянки, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] загальною площею 0,1000 га. з цільовим призначенням: будівництво і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, з кадастровим номером [NUMBER] укладений 20.04.2015 року між [PERSON] та ТОВ «КРОНБЕРГ» підлягають визнанню недійсними із поверненням сторін у попередній стан. Крім цього, враховуючи те, що у ТОВ «КРОНБЕРГ» також не виникло право продажу нерухомого майна, придбаного на підставі недійсних договорів від 20.04.2015 року за № [NUMBER] та [NUMBER], договір купівлі - продажу нерухомого майна (житлового будинку) за адресою: [ADDRESS], який зареєстрований в реєстрі за № [NUMBER] укладений24.04.2015 року між ТОВ «КРОНБЕРГ» та [PERSON], а також договір купівлі - продажу нерухомого майна (земельної ділянки) за адресою: [ADDRESS], який зареєстрований в реєстрі за № [NUMBER] укладений 24.04.2015 року між ТОВ «КРОНБЕРГ» та [PERSON] підлягають визнанню недійсними із поверненням сторін у попередній стан. У судовому засіданні представник Позивача позов підтримав, просив суд його задовольнити, наполягаючи на тому, що рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 27.03.2015р., яке стало підставою для посвідчення нотаріусом договорів купівлі-продажу від 20.04.2015р., було скасоване, а крім того, Апеляційним судом м. Києва звернуто увагу на відсутність підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки в договірних відносинах між [PERSON] та [PERSON] з огляду на те, що строк виконання зобов'язань зо договором позики не настав. Представник Позивача зазначив, що рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 26 травня 2015 року частково задоволений позов [PERSON] до [PERSON], який був забезпечений накладенням арешту на нерухоме майно останньої, та стягнуто з неї на користь Позивача заборгованість в сумі 834505,82 доларів США (з урахуванням рішення Апеляційного суду Львоівської області). Таким чином, відчуження [PERSON] належного їй майна, на яке в інтересах Позивача був накладений арешт, і за рахунок якого можливим є виконання рішення про стягнення на користь Позивача заборгованості, прямо порушує права Позивача, що є підставою, на його думку, для задоволення позову. Представник Відповідача [PERSON] проти задоволення позову у судовому засіданні заперечував, звертаючи увагу на те, що [PERSON] не є стороною оспорюваних ним правочинів. Крім того, представник Відповідача звертав увагу на неможливість застосування реституції у випадках відчуження майна особами, які набули право власності на підставі недійсного правочину, на користь третіх осіб. Відповідачі [PERSON], ТОВ «КРОНБЕРГ» та [PERSON] не забезпечили представництва своїх інтересів у судовому засіданні, хоча всі вони викликались до суду у встановленому порядку. Врахувавши думку представників сторін, які були присутні в засіданні, суд ухвалив за можливе розглядати справу у відсутність Відповідачів, які не з'явились. Треті особи у справі також не взяли участі у судовому засіданні підчас розгляду справи, їх неявка не перешкоджає її вирішенню спору. Заслухавши пояснення представників Позивача та Відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 24 жовтня 2014 року був забезпечений позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно Відповідача вв межах ціни позову, яка складала 10352962,20 гривень. (а.с. 14) Встановлено також, що [PERSON] на момент постановлення зазначеної ухвала була власником житлового будинку з надвірними спорудами, а також земельної ділянки загальною площею 0,1000 га (кадастровий номер [NUMBER]) за адресою: [ADDRESS]. З матеріалів справи вбачається, що зазначені вище об'єкти нерухомого майна до реєстрації обтяження на них на підставі ухвали Пустомитівського районного суду Львівської області від 24.10.2014р. (реєстраційний номер обтяження [NUMBER] від 14.01.2015р.), були передані [PERSON] в іпотеку [PERSON] в якості забезпечення її зобов'язань перед ним за договором позики від 31.07.2013р. Згідно із зазначеним договором позики [PERSON] отримала від [PERSON] позику в сумі 100000 гривень строком до 31 липня 2023 року. Встановлено, що [PERSON], посилаючись на неналежне виконання [PERSON] умов договору позики та протиправну, на його думку, відмову нотаріуса у здійсненні виконавчого напису про звернення стягнення на предмет іпотеки, звернувся до Солом'янського районного суду м. Києва з позовом про захист своїх прав, і рішенням Солом'янського районного суду міста Києва від 27.03.2015 у справі №760/3447/15-ц було задоволено його позовні вимоги до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кручина-Мінюкової Тетяни Павлівни, [PERSON], зокрема: визнано протиправною постанову приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кручина-Мінюкової Тетяни Павлівни від 12 лютого 2015 року про відмову у вчиненні виконавчого напису протиправною та зобов'язано зазначеного нотаріуса вчинити виконавчий напис на Договорі іпотеки від 31 липня 2013 року, реєстровий номер № [NUMBER], шляхом надання [PERSON] права продажу предмету іпотеки третій особі на умовах визначених договором іпотеки, та посвідчити відповідний договір купівлі-продажу іпотечного майна. З посиланням на вказане судове рішення 20 квітня 2015 року між [PERSON] з однієї сторони та ТОВ «КРОНБЕРГ» з іншої сторони було укладено та посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мінюковою - Кручиною Т.П.: -договір купівлі - продажу нерухомого майна (житлового будинку) зареєстрованого в реєстрі за № [NUMBER], а саме житлового будинку за [ADDRESS], загальною площею 1126,4 кв.м., жилою площею 212,2 кв.м. та інші приміщення, та -договір купівлі - продажу нерухомого майна (земельної ділянки) зареєстрованого в реєстрі за № [NUMBER], а саме земельної ділянки, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] загальною площею 0,1000 га. з цільовим призначенням: будівництво і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, з кадастровим номером [NUMBER]. В подальшому, 24 квітня 2015 року зазначені об'єкти нерухомого майна були відчужені ТОВ «КРОНБЕРГ» на користь [PERSON] на підставі договорів купівлі-продажу нерухомого майна, посвідчених приватним нотаріусом КМНО Мінюковою-Кручиною Т.П. та зареєстрованих в реєстрі за № [NUMBER] та [NUMBER]. Встановлено, що рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 27 березня 2015 року було скасоване Апеляційним судом міста Києва рішенням від 07 липня 2015 року, і у задоволенні позову [PERSON] було відмовлено. Скасовуючи рішення суду першої інстанції, Апеляційний суду м. Києва звернув увагу на те, що Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції помилково дійшов висновків про те, що нотаріус мала законні підстави для вчинення виконавчого напису та посвідчення договору купівлі - продажу будинку, на який за ухвалою суду, яка набрала законної сили та не була скасована накладено арешт у порядку забезпечення позову. Крім того, суд апеляційної інстанції також звернув увагу на відсутність порушеного права [PERSON] у його договірних відносинах з [PERSON] з огляду на встановлений договором позики від 31.07.2013р. строк виконання зобов'язання з її повернення - 31.07.2023р. Зазначена обставина за висновком суду також виключає можливість звернення стягнення на предмет іпотеки у будь-який спосіб. Враховуючи вказану позицію суду у спірних правовідносинах, яка викладена у судовому рішенні, що набрало чинності, необхідним висновком у даній справі є встановлення судом відсутності законних підстав для укладення договору відчуження [PERSON] майна, належного [PERSON], на користь третіх осіб (ТОВ «КРОНБЕРГ») в порядку процедури звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса. За змістом ст. ст. 215 ЦК України, вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненим правочином. Згідно зі ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1 - 3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу. Згідно із ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до ст. 658 ЦК України законодавець передбачив, що право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення. Натомість, право продажу спірного майна виникло у [PERSON] на підставі рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 27.03.2015 року, яке в подальшому було скасоване в апеляційному порядку. Суд погоджується з Позивачем у тому, що він є заінтересованою особою, і його права на задоволення своїх вимог, підтверджених рішенням Апеляційного суду Львівської області від 12.10.2015р., за рахунок арештованого в його інтересах майна [PERSON] були порушені внаслідок укладення договорів протиправного відчуження вказаного майна на користь третіх осіб. Відтак, договір купівлі - продажу нерухомого майна (житлового будинку) зареєстрований в реєстрі за [NUMBER], а саме: житлового будинку за [ADDRESS], загальною площею 1126,4 кв.м., жилою площею 212,2 кв.м. та інші приміщення укладений 20.04.2015 року між [PERSON] та ТОВ «КРОНБЕРГ», а також договір купівлі - продажу нерухомого майна (земельної ділянки) зареєстрований в реєстрі за № [NUMBER], а саме: земельної ділянки, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] загальною площею 0,1000 га. з цільовим призначенням: будівництво і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, з кадастровим номером [NUMBER] укладений 20.04.2015 року між [PERSON] та ТОВ «КРОНБЕРГ» підлягають визнанню недійсними із поверненням сторін у попередній стан. Крім цього, враховуючи те, що у [PERSON] не виникало право продажу нерухомо майна (житлового будинку та земельної ділянки) згідно з договорами від 20.04.2015 року за № [NUMBER] та [NUMBER], такого права в силу вимог ст. 658 ЦК України не виникло і у ТОВ «КРОНБЕРГ» 24.04.2015 року. Відтак, договір купівлі - продажу нерухомого майна (житлового будинку) за адресою: [ADDRESS], який зареєстрований в реєстрі за № [NUMBER], укладений 24.04.2015 року між ТОВ «КРОНБЕРГ» та [PERSON], а також договір купівлі - продажу нерухомого майна (земельної ділянки) за адресою: [ADDRESS], який зареєстрований в реєстрі за № [NUMBER], укладений 24.04.2015 року між ТОВ «КРОНБЕРГ» та [PERSON] також підлягають визнанню недійсними із поверненням сторін у попередній стан. В даному випадку суд звертає увагу на те, що Позивач позбавлений можливості заявляти вимоги про витребування майна від добросовісного набувача, оскільки такі вимоги може заявити лише власник майна. Натомість [PERSON] просить повернути обтяжені арештом в його інтересах об'єкти нерухомого майна їх власнику для забезпечення можливості звернення стягнення на них в порядку виконання рішення Апеляційного суду Львівської області від 12 жовтня 2015 року про стягнення заборгованості з [PERSON], тобто просить поновити його порушені укладенням спірних договорів купівлі-продажу права. Таким чином, спосіб захисту порушених прав Позивачем обраний вірно, і тому його позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому суд вважає що підлягають стягненню з Відповідачів в рівних долях понесені Позивачем судові витрати на судового збору в розмірі 3654 гривень.

Outcome: approved