Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-07 00:00:00

В травні 2019 представник позивача ПрАТ «СК «УНІКА» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача суму страхового відшкодування в розмірі 100000,00 грн. та сплачений судовий збір в сумі 1921,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 02.02.2017 о 05 год. 30 хв. в м. Києві по вул. Заньковецької, 4, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого транспортного засобу - автомобіля марки «Хюндай», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та транспортного засобу - автомобіля марки «Порше», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , що належить [PERSON] Винним у вказаній дорожньо-транспортній пригоді визнано відповідача. На момент дорожньо-транспортної пригоди між [PERSON] , власником транспортного засобу - автомобіля марки «Порше», державний номерний знак [NUMBER] та ПрАТ «СК «АХА Страхування» був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту № bm200a6k5. Оскільки на момент настання страхового випадку діяв договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ 9907216 від 21.12.2016, укладений з ПрАТ «СК «УНІКА», згідно якого страхова компанія прийняла на себе ризики щодо автомобіля потерпілого, ПрАТ «СК «АХА Страхування» звернулось до ПрАТ «СК «УНІКА» про відшкодування сплаченої суми. Ліміт страхової відповідальності за Полісом № АІ 9907216 від 21.12.2016 становить 100000,00 грн. На підставі Страхового акту № 00235164 від 26.10.2017, Наказу № 00235164 від 26.10.2017 ПрАТ «СК «УНІКА» було здійснено виплату страхового відшкодування ПрАТ «СК «АХА Страхування» в сумі 100000,00 грн. Направивши відповідачу лист з вимогою сплатити зазначені кошти добровільно, відповідачем сума страхового відшкодування страховій компанії добровільно виплачена не була. За вказаних підстав позивач звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх прав та просить стягнути суму страхового відшкодування з відповідача, як з винної в зазначеній дорожньо-транспортній пригоді особи. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 05.06.2019, у справі було відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Представник позивача, зокрема, після отримання ухвали про відкриття провадження у справі, з будь-якими клопотаннями до суду не звертався. Відповідач відзив на позов до суду не надіслав та з будь-якими клопотаннями до суду не звертався, в зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст. 174 ЦПК України, визначено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до довідки про причини повернення поштового відправлення, копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви разом з копіями доданих до неї документів, які направлялись за місцезнаходженням відповідача, повернулись до суду у зв`язку з закінченням встановленого строку зберігання. Відповідно до ст.ст. 174, 178 ЦПК України, відповідач не скористався своїм правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї. Враховуючи наведене, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178, ст. 181 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 21.12.2016 між ПрАТ «СК «УНІКА» та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № АІ 9907216, за яким позивач застрахував майнові інтереси потерпілого, пов`язані з експлуатацією транспортного засобу - автомобіля марки «Хюндай», державний номерний знак [NUMBER] . 02.02.2017 о 05 год. 30 хв. в м. Києві по вул. Заньковецької, 4, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу - автомобіля марки «Хюндай», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та транспортного засобу - автомобіля марки «Порше», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , що належить [PERSON] Винним у вказаній дорожньо-транспортній пригоді визнано [PERSON] , що підтверджується постановою Печерського районного суду м. Києва від 04.10.2017 у справі № 757/30392/17-п, яка набрала законної сили на момент розгляду цивільної справи. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вказана постанова судді для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою, є обов`язковою. 21.07.2017 ПрАТ «СК «АХА Страхування» отримано заяву [PERSON] про страхове відшкодування за дорожньо-транспортною пригодою, яка сталася 02.02.2017 за участю транспортного засобу - автомобіля марки «Порше», державний номерний знак [NUMBER] та транспортного засобу - автомобіля «Хюндай», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням відповідача. ПрАТ «СК «АХА Страхування» визнало випадок страховим та виплатило потерпілому страхове відшкодування у розмірі 284440,67 грн., що підтверджується Страховим актом № АХА2193304 від 27.02.2017. Розрахунок страхового відшкодування було зроблено на підставі ремонтної калькуляції № 1.003.17.0 від 06.02.2017. Судом встановлено, що на момент настання страхового випадку діяв договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ 9917216 від 21.12.2016, укладений з ПрАТ «СК «УНІКА», згідно якого страхова компанія прийняла на себе ризики щодо автомобіля потерпілого, ПрАТ «СК «АХА Страхування» звернулось до ПрАТ «СК «УНІКА» про відшкодування сплаченої суми. Ліміт страхової відповідальності за Полісом № АІ 9907216 від 21.12.2016, становить 100000,00 грн. На підставі Страхового акту № 00235164 від 26.10.2017, Наказу № 00235164 від 26.10.2017, Страховою компанією було здійснено виплату страхового відшкодування в сумі 100000,00 грн. Після проведення виплати потерпілій особі у ПрАТ «СК «УНІКА» виникло право зворотної вимоги до відповідача. Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2 статті 1187 ЦК України, визначено, що обов`язок відшкодувати заподіяну шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки покладено на особу, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Правовідносини щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України, регулюються, зокрема, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон). Відповідно до статті 22 Закону, у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, страховик у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Одним із способів відшкодування шкоди є відшкодування збитків (частина 2 статті 16 ЦК України). Згідно ч. 2 ст. 22ЦК України, збитками є, зокрема, витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування», страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Пунктом 1 частини 1 статті 1188 ЦК України, визначено, що шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Згідно ч. 2 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник, що одержав страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. 31.05.2018 позивачем було надіслано відповідачу [PERSON] лист № 587 УН/АГ з вимогою сплатити кошти в сумі 100000,00 грн., які були виплачені потерпілій особі. Однак, доказів належного виконання вимог страхової компанії матеріали справи не містять. Отже, ПрАТ «СК «УНІКА» було сплачено на користь ПрАТ «СК «АХА Страхування» суму страхового відшкодування у розмірі 100000,00 грн, яким, в свою чергу, було виплачено потерпілому суму завданих збитків внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та доказів, які б спростовували доводи позову з боку відповідача суду надано не було, а тому позивач має право відшкодувати шкоду за правилами зазначених вище норм саме із винної в дорожньо-транспортній пригоді особи. Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, а також приймаючи до уваги те, що в даному випадку саме відповідач повинен нести відповідальність за заподіяну шкоду, та доказів добровільної сплати страхових сум позивачу матеріали справи не містять, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та законними, в зв`язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 1921,00 грн.

Outcome: approved