Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

В січні 2017 року позивач [PERSON]звернувся до суду з позовною заявою до Вишгородського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про зняття арешту з всього (невизначеного) майна, реєстраційний номер 3889622, тип обтяження - арешт нерухомого майна, зареєстровано реєстратором 13.10.2006 року. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що на все його майно було накладено арешт. Державна виконавча служба відмовила позивачу у знятті арешту з майна, оскільки матеріали виконавчого провадження знищені, у звязку зі спливом трирічного строку зберігання. У судове засідання позивач не з»явився, але до суду від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, доводи наведені в обґрунтування позовних вимог підтримав, просить суд задовольнити в повному обсязі. У судове засідання представник відповідача - Вишгородського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області не з»явився, але в матеріалах справи міститься клопотання Головного державного виконавця Мовчун Т.С. про розгляд справи без участі представника Вишгородського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області , у звязку з тим, що у відділі на виконанні виконавчих документів відносно [PERSON] не перебуває. Дослідивши матеріали справи, повно з»ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв»язку, об»єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, взявши до уваги заяви сторін по справі, їх письмові заперечення та пояснення, приходить до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до відомостей з Єдиного реєстру заборон відчудження об»єктів нерухомого майна , яке належить [PERSON] (а.с.8) має місце арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 3889622, зареєстровано 13.10.2006 року 17:30:30 за №3889622; Вишгородська районна державна нотаріальна контора, постанова дв-6-770, 12.10.2006, виконавча служба, заявником є виконавча служба. [PERSON] звернувся з відповідними заявами про зняття арешту з квартири до Вишгородського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про зняття арешту з майна, однак листом №16850 від 9 грудня 2016 року в задоволенні його заяви відмовлено (а.с.9-10). З клопотання б/н від 29.03.17 року згідно пошуку в ЄДРВП та АСВП не можливо відстежити провадження на виконанні у відділі, архівні провадження зберігаються на протязі 3-х років, книги обліку виконавчих проваджень також знищені. Відповідно до ч. 1,2,3 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. Таким чином, державними виконавцями Вишгородського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області виконавчі провадження були завершені, але накладений арешт на майно [PERSON] знятий не був, тобто державним виконавцем не було виконано норми чинного законодавства. Згідно зі ст.. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У ч. 1 ст. 57 Закону України «Про виконавчого провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Згідно із ч. 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Згідно із ч. 5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» у незавершеному виконавчому провадженні арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з позовною заявою до суду за наявності арешту (обтяження), накладеного на майно, порушується право приватної власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному об»ємі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що позов є законним та обґрунтованим, в звязку з чим підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved