Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-29 00:00:00

В січні 2020 р. заявник [PERSON] звернулась до суду та просить визнати недієздатною її бабусю [PERSON] , [INFO] , що зареєстрована та проживає в Подільському районі м.Києва за адресою: [ADDRESS] , яка після смерті свого чоловіка за станом свого здоров`я не здатна до самообслуговування внаслідок стійкого розладу психічного здоров`я та не може розуміти своїх дій. Одночасно просить встановити над нею опіку та призначити його опікуном, посилаючись на те, що інших родичів, які могли б забезпечувати належний догляд, не має, оскільки батько заявника (який є сином [PERSON] ) - [PERSON] помер [INFO] . Провадження у справі відкрито ухвалою від 24.01.2020 р. з призначенням розгляду в порядку окремого позовного провадження. Ухвалою від 03.03.2020 р. у справі призначена судово-психіатрична експертиза, проведення якої доручено Київському міському центру судово-психіатричних експертиз, із зупиненням провадження у справі. Ухвалою від 15.10.2020 р. провадження у справі поновлено. В судовому засіданні представник заявника підтримала заяву з підстав, викладених у неї, надала пояснення, аналогічні викладеним в заяві обставинам, додавши, що інших осіб, які можуть бути опікуном над бабусею заявника, немає, наслідки визнання особи недієздатною та призначення опікуном заявнику відомі та зрозумілі. Додала, що заявник забезпечила постійний цілодобовий догляд за своєю бабусею. Представник органу опіки та піклування (заінтересованої особи-1) в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви, просив прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства, додавши, що органом опіки та піклування при підготуванні подання були перевірено відповідність заявника вимогам до опікуна, інші особи із заяви про призначення їх опікуном до органу опіки та піклування не звертались. Представник заінтересованої особи-2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомлено, заяв по суті справи не надходило. Особа, стосовно якої вирішується питання, при розгляді справи участь не брала, оскільки за станом здоров`я не може бути присутнім при розгляді справи, що підтверджується висновком СПЕ. Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов таких висновків. В судовому засіданні встановлено та підтверджено відповідними свідоцтвами і паспортами, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає в Подільському районі м.Києва за адресою: [ADDRESS] , є бабусею [PERSON] , [INFO] , місце проживання якої зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . Інших родичів [PERSON] не має, оскільки її син [PERSON] , що є батьком заявника, помер [INFO] (актовий записи Відділу реєстрації смерті у м.Києві від 22.10.2014 р. № 17892), а чоловік [PERSON] помер [INFO] (актовий запис Відділу державної реєстрації смерті ГТУЮ у м.Києві від 05.07.2019 р. № 11434). Згідно висновку судово-психіатричної експертизи від 10.09.2020 р. № 504, проведеної Київським міським центром СПЕ стосовно [PERSON] , остання у даний час страждає стійким хронічним психічним розладом (вказано діагноз); за своїм психічним станом не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними; за своїм психічним станом не здатна сприймати обставини, що мають значення для справи, та надавати показання у судовому засіданні. Відповідно до ч.1 ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. За правилами ч. 3 ст. 296 ЦПК України заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Таким чином, з урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин, беручи до уваги висновок судово-психіатричної експертизи, суд дійшов висновку, що вимоги заявника про визнання [PERSON] недієздатною є обґрунтованими та заснованими на законі, повністю знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, а тому підлягають задоволенню. Частиною 1 ст. 60 ЦК України встановлено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно з ч. 1 ст. 62 ЦК України опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. Відповідно до ч. 1 ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна. Зміст та синтаксична конструкція зазначеної правової норми вказує на те, що законодавець не розмежовує розгляд питання про визнання особи недієздатною з призначенням цій особі опікуна, а тому зазначені питання вирішуються в одному провадженні. Як вбачається з матеріалів справи, заявник звернулась до органу опіки та піклування із заявою про можливість призначення її опікуном над бабусею [PERSON] в разі визнання останньої недієздатною. Згідно подання Подільської районної у місті Києві державної адміністрації (як органу опіки та піклуванню) від 27.11.2020 р. № 106-9073 орган опіки та піклування, виходячи з інтересів [PERSON] , вважає за доцільне призначити [PERSON] опікуном над бабусею [PERSON] , [INFO] . Всі обставини щодо можливості заявника у справі бути опікуном відповідно до норм чинного законодавства перевірені органом опіки та піклування при підготовці подання до суду. Враховуючи викладене, з метою захисту прав та законних інтересів [PERSON] , суд дійшов висновку про необхідність встановлення опіки над останньою та призначення їй опікуна - заявника у справі [PERSON] . Правилами ст.41 ЦК України визначені правові наслідки визнання фізичної особи недієздатною, а саме: над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Крім того, відповідальність за шкоду, завдану недієздатною фізичною особою, несе її опікун. Відповідно до вимог ч.6 ст.300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. З урахуванням вимог ч.6 ст.300 ЦПК України, встановлених при розгляді справи обставин, суд визначає строк дії данного рішення у 2 (два) роки. Відповідно до ст.300 ч.7 ЦПК України в разі необхідності продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною опікун має право подати до суду відповідне клопотання не пізніше ніж за 15 днів до закінчення строку, визначеного судовим рішенням На підставі викладеного, ст.ст.39, 40, 41, 58, 60, 62 ЦК України,

Outcome: approved