Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-12 00:00:00

В червні 2018 року [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом, до відповідачки [PERSON], в якому просив суд: зменшити розмір аліментів сплачуваних ним ([PERSON].) на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] до 1/5 частини його заробітку (доходу) щомісячно та скасувати виплати на утримання [PERSON], [INFO] у зв'язку з визнанням її працездатною та отриманням нею пенсії від держави. Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 20 квітня 2017 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання та аліментів на дружину задоволено частково, ухвалено: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання - [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно починаючи з 01 травня 2017 року по 30 червня 2019 року включно.; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на її утримання аліменти у розмірі 1/10 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно починаючи з 27 січня 2017 року та до поновлення працездатності [PERSON], а також реєстрації з нею повторного шлюбу. Вищезазначене рішення суду було прийнято з урахуванням відсутності у нього ([PERSON].) інших родичів, які потребують допомоги та перебувають на його утриманні, а також постійного доходу під час кадрової служби в Державній прикордонній службі України. З часу прийняття вищезазначеного рішення суду, у його житті відбулися суттєві зміни в матеріальному стані та сімейному житті. 25 травня 2017 року між ним ([PERSON] ) та [PERSON] було зареєстровано шлюб. [INFO] від шлюбу у нього народилася донька - [PERSON]. 01 серпня 2017 року його було звільнено із Збройних Сил України в запас. На даний час, на його утриманні, окрім [PERSON] (донька від першого шлюбу) та [PERSON] (колишня дружина) перебувають - [PERSON] - дружина та малолітня донька - [PERSON]. А тому, він змушений звернутися до суді із заявою, про зменшення розміру аліментів, які стягуються за рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 20 квітня 2017 року на утримання доньки [PERSON], яка продовжує навчатися з 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) на 1/5 частину та скасувати виплати на утримання колишньої дружини - [PERSON], які стягнуті у розмірі 1/10 частини з усіх видів заробітку (доходу), так як на його думку, остання є працюючою, але не бажає працевлаштовуватися, а також отримує пенсію від держави. В судовому засіданні до участі у справі в якості третіх осіб, протокольною ухвалою суду були залучені: [PERSON] - дружина та [PERSON] - донька сторін. Позивач в судовому засіданні на задоволенні позовної заяви наполягав в повному обсязі, з підстав викладених у позові. Відповідачка та її представник проти задоволення заяви [PERSON] заперечували в повному обсязі посилаючись на те, що аліменти, які стягуються за рішенням суду на утримання повнолітньої доньки вона ([PERSON].) передає у повному обсязі доньці, даними грошовими коштами не користується. З урахуванням її ([PERSON].) стану здоров'я та наявної у неї групи інвалідності, вона не має змоги працевлаштуватися та отримувати постійний заробіток для свого утримання; розмір призначеної їй пенсії є незначним та не дає можливості в отриманні необхідної медичної допомоги та сталого життя. За своїм станом здоров'я вона постійно потребує медичної допомоги та медичного втручання, що тягне за собою значних витрат. Крім того, звернула увагу суд на те, що станом на час розгляду судом справи у [PERSON] наявна заборгованість по сплаті аліментів на утримання доньки та на її утримання. В судовому засіданні третя особа [PERSON] проти задоволення позову [PERSON] не заперечувала. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилась; про час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку; подала заяву з проханням провести розгляд справи за її відсутності; проти задоволення заяви [PERSON] не заперечувала. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідачки та її представника, третьої особи [PERSON], розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи і це встановлено судом, що сторони з 17 лютого 1996 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано за рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 20 квітня 2017 року. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Під час розгляду справи, судом встановлено, що спільна донька сторін ([PERSON] та [PERSON].) навчається в Київському національному університеті ім. Т.Г. Шевченка, є студенткою 4 курсу Інституту журналістики денної форми навчання, з терміном навчання до 30 червня 2019 року. Відповідно до ст.51 Конституції України, ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч.1 ст.183 СК України). Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (ст.199 СК України). Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є особою з інвалідністю I, II чи III групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом (ч. 2-4 ст. 75 СК України). Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 20 квітня 2017 року, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання та аліментів на дружину задоволено частково, ухвалено: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання - [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно починаючи з 01 травня 2017 року по 30 червня 2019 року включно; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на її утримання аліменти у розмірі 1/10 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно починаючи з 27 січня 2017 року та до поновлення працездатності [PERSON], а також реєстрації з нею повторного шлюбу; стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 1280, 00 грн. В решті позову відмовлено. Рішення суду в частині стягнення аліментів, як на утримання повнолітньої доньки, так і на утримання дружини в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Рішення суду набрало законної сили. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Під час розгляду справи, судом достовірно встановлено, що сімейний стан позивача [PERSON] змінився. Станом на час звернення до суду з вищезазначеним позовом він має на утриманні непрацюючу (у зв'язку із доглядом дитини) дружину - [PERSON] та малолітню доньку [PERSON], [INFO], що свідчить про зміни в сімейному стані [PERSON], як платника аліментів по рішенню Шевченківського районного суду м. Києва від 20 квітня 2017 року. А тому, суд, прийшов до висновку про необхідність змінити розмір аліментів, а саме: зменшити розмір аліментів, які стягуються за рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 20 квітня 2017 року по цивільній справі №761/3082/17, провадження №2/761/3491/2017 з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання - [PERSON], з розміру 1/4 частини заробітку (доходу) [PERSON], щомісячно до розміру 1/5 частини заробітку (доходу) [PERSON] щомісячно по 30 червня 2019 року. Що стосується позовних вимог [PERSON] в частині скасування виплати на утримання [PERSON], в зв'язку з визнанням її працездатною та отриманням нею пенсії від держави (зміст позовної вимоги, як зазначено у позовній заяві), то вони не підлягають задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ч.1, 3, 4 ст.82 СК України, право одного з подружжя на утримання, а також право на утримання, яке особа має після розірвання шлюбу, припиняється у разі поновлення його працездатності, а також реєстрації з ним повторного шлюбу. Право на утримання припиняється від дня настання цих обставин. Право одного з подружжя на аліменти, які були присуджені за рішенням суду, може бути припинене за рішенням суду, якщо буде встановлено, що: 1) одержувач аліментів перестав потребувати матеріальної допомоги; 2) платник аліментів неспроможний надавати матеріальну допомогу. Право одного з подружжя на утримання припиняється у випадках, передбачених статтями 83, 85, 87 і 89 цього Кодексу. Згідно ст. 83 СК України, рішенням суду може бути позбавлено одного з подружжя права на утримання або обмежено його строком, якщо: 1) подружжя перебувало в шлюбних відносинах нетривалий час; 2) непрацездатність того з подружжя, хто потребує матеріальної допомоги, виникла в результаті вчинення ним умисного злочину; 3) непрацездатність або тяжка хвороба того з подружжя, хто потребує матеріальної допомоги, була прихована від другого з подружжя при реєстрації шлюбу; 4) одержувач аліментів свідомо поставив себе у становище такого, що потребує матеріальної допомоги. Положення цієї статті поширюються і на осіб, у яких право на аліменти виникло після розірвання шлюбу. Як вбачаться із довідки до акта огляду медико - соціальною експертною комісією Серія АВ №0437619, виданої Подільською МСЕК, [PERSON], встановлена ІІІ група інвалідності (загальне захворювання) довічно (а.с.54). 05 грудня 2018 року ГУПФУ в м. Києві видано довідку, відповідно до якої, [PERSON] отримала пенсію в період часу з січня 2018 року по листопад 2018 року у розмірі 1 452, 00 грн., щомісячно, за грудень 2018 року у розмірі 1 497, 00 грн. (а.с.68). В судовому засіданні позивачка зазначила, що у зв'язку із своїм станом здоров'я, вона не працює та не має можливості знайти роботу, яка б відповідала висновку про умови праці та характер праці, як то зазначено у довідці МСЕК від 11 січня 2016 року. Під час розгляду справи позивачем не оспорювались пояснення позивачки в тім, що вона не працює, однак, позивач неодноразово наголошував, що відповідачка не бажає працевлаштуватися; бажання в стягненні грошових коштів з боку відповідачки, позивач розцінює, як помсту за залишення ним ([PERSON].) сім'ї. Доказів, які б свідчили, що працездатність [PERSON] поновлено, з боку позивача суду надано не було, не було їх встановлено і під час розгляду справи. Крім того, судом встановлено, що позивач спроможний надавати [PERSON] матеріальну допомогу, так як отримує пенсію за вислугу років, розмір якої за період часу з лютого 2018 року по січень 2019 року складає 133 855, 00 грн. та заробітну плату у зв'язку із проходженням військової служби у ВЧ А1965, розмір заробітної плати за період часу з жовтня 2017 року по вересень 2018 року складає 167 895, 31 грн. Обставин, передбачених ст. 83 СК України, які б слугували підставами для ухвалення судом рішення щодо позбавлення [PERSON] права на утримання або обмежено її строком, під час розгляду справи судом не встановлено. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги в частині зміни розміру аліментів з 1/4 частини на 1/5 частину з усіх видів заробітку (доходу), які стягуються за рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 20 квітня 207 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчатися підлягають задоволенню, а позовні вимоги, в частині скасування виплати на утримання [PERSON] не підлягають задоволенню, як такі, що не обґрунтовані на вимогах закону та не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи. На підставі викладеного та

Outcome: partial