Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

В червні 2015 року представник позивача звернувся до суду з позовом, який в процесі судового розгляду уточнив, та вказав, що 24.09.2011 ЗАТ «Лізинг інформаційних технологій», правонаступником якого є ПАТ «Лізинг інформаційних технологій», та [PERSON] уклали договір №120275106 про надання в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання ноутбук Acer Aspire 5732ZG-452G32MNBS (надалі - Договір). Згідно п. 1.1 Договору відповідач бере участь в системі LeaseIT, зокрема отримує ІТ-обладнання та інші товари та послуги. Позивач надав відповідачу в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання на суму 5438 грн 40 коп., про що свідчить акт приймання-передачі майна № 120275106 від 28.09.2011. Відповідач зобов'язався сплачувати 10 платежів у загальній сумі 5438 грн 40 коп., щомісячно до 20-го числа кожного місяця по 543 грн 84 коп., проте фактично було сплачено лише 1843 грн 84 коп.. В результаті розрахунку заборгованість відповідача станом на 02.07.2015 не погашена і становить 22168 грн 60 коп., з яких: 3903 грн 16 коп. компенсації вартості наданого обладнання, 18175 грн 96 коп. плата за прострочення щомісячних платежів, 89 грн 48 коп. компенсація понесених витрат повязаних з отриманням виконання зобовязання. Відповідач на звернення позивача щодо сплати боргу не реагує, а тому позивач просить стягнути заборгованість в судовому порядку. В судове засідання представник позивача не зявився, надіслав заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, який повідомлений про час і місце слухання справи належним чином, в судове засідання повторно не зявився, заперечень проти позову не надав та про причини неявок суд не повідомив. У відповідності до ч.4 ст.169 ЦПК України, за відсутності заперечень з боку позивача проти такого вирішення справи, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом обєктивно встановлено, що 24.09.2011 ЗАТ «Лізинг інформаційних технологій», правонаступником якого є ПАТ «Лізинг інформаційних технологій», та [PERSON] уклали договір №120275106 про надання в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання ноутбук Acer Aspire 5732ZG-452G32MNBS. Згідно п. 1.1 Договору відповідач бере участь в системі LeaseIT, зокрема отримує ІТ-обладнання та інші товари та послуги. Позивач надав відповідачу в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання на суму 5438 грн 40 коп., про що свідчить акт приймання-передачі майна № 120275106 від 28.09.2011. Відповідач зобов'язався сплачувати 10 платежів у загальній сумі 5438 грн 40 коп., щомісячно до 20-го числа кожного місяця по 543 грн 84 коп., проте фактично було сплачено лише 1843 грн 84 коп.. Обовязки, передбачені договором, [PERSON] не виконує, тому станом на 02.07.2015 має заборгованість в сумі 22168 грн 60 коп., з яких: 3903 грн 16 коп. компенсації вартості наданого обладнання, 18175 грн 96 коп. плата за прострочення щомісячних платежів, 89 грн 48 коп. компенсація понесених витрат повязаних з отриманням виконання зобовязання, яку просять стягнути в судовому порядку. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання та боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За таких обставин, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивача 3903 грн 16 коп. компенсації вартості наданого обладнання, 18175 грн 96 коп. плата за прострочення щомісячних платежів, 89 грн 48 коп. компенсація понесених витрат повязаних з отриманням виконання зобовязання. В силу ч.1 ст.88 Цивільного процесуального кодексу України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідачки також слід стягнути на користь позивача 243 грн 60 коп. судового збору, які були сплачені позивачем при поданні позову, що підтверджується платіжним дорученням №457 від 02.07.2015. На підставі викладеного,

Outcome: approved