overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

В січні 2018 року [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON], посилається на те, що шлюбні стосунки припинились з січня 2015 року, спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер. В судове засідання позивач не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився. Надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає у повному обсязі. У відповідності до ч. 3 та ч. 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. За приписом ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, суд, в межах наданих доказів, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13 вересня 2003 року, про що свідчить актовий запис № 26, Відділу реєстрації актів громадянського стану Компаніївського районного управління юстиції Кіровоградської області. Відповідно до позовної заяви сторони припинили шлюбні відносини з січня 2015 року, спільне господарство не ведуть, подальше збереження сімї є неможливим та марним. При даних обставинах суд вважає, що подальше збереження сімї неможливе, шлюб сторін носить формальний характер і підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

В січні 2018 року [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON], посилається на те, що шлюбні стосунки припинились, спільного господарства не ведуть з березня 2017 року, шлюб носить формальний характер. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час і місце слухання справи, що підтверджується опублікованим на офіційному веб-сайті судової влади України оголошенням про його виклик до суду, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19 листопада 2016 року, про що свідчить актовий запис № 37, Кіровоградського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області. Відповідно до позовної заяви сторони припинили шлюбні відносини березня 2017 року, спільне господарство не ведуть, подальше збереження сім'ї є неможливим та марним. При даних обставинах суд вважає, що подальше збереження сім'ї неможливе, шлюб сторін носить формальний характер і підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-20 00:00:00

В січні 2018 року [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON], посилається на те, що шлюбні стосунки припинились, спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер. В судове засідання позивач не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час і місце слухання справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 31 липня 1987 року, про що свідчить актовий запис № 1589, відділу РАЦС Кіровоградського міськвиконкому, УРСР. Відповідно до позовної заяви сторони припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, подальше збереження сімї є неможливим та марним. При даних обставинах суд вважає, що подальше збереження сімї неможливе, шлюб сторін носить формальний характер і підлягає розірванню. Судові витрати, згідност.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до задоволення позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

В січні 2018 року [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Вимоги обґрунтовує тим, що 21 листопада 1992 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб відділом РАЦСу міськвиконкому м. Запоріжжя, про що було зроблено актовий запис за № 2290. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось і стало неможливим через постійні суперечки та сварки; вони мають різні погляди на сімейне життя та ведення господарства; вказані обставини призвели до припинення шлюбних стосунків; починаючи з 2012 року вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства. Відповідач в судове засідання не з'явився; надіслав заяву, зазначивши, що проти розірвання шлюбу не заперечує та просить заяву [PERSON] задовольнити; розгляд справи провести за його відсутності. Суд, заслухав пояснення представника позивачки, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи і це встановлено судом, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21 листопада 1992 року. Від шлюбу мають двох синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що між сторонами склались неприязні стосунки, які негативно впливають, як на позивачку, так і на відповідача. Сторони не ведуть спільного господарства, проживають окремо, при цьому вони намагалися зберегти сім'ю, проте збереження шлюбу неможливо. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч.2 ст.112 СК України). За таких обставин, суд, заслухав пояснення представника позивачки; дослідив матеріали справи, прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам і стало неможливим, а тому їх шлюб, відповідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, розривається. Після розірвання шлюбу, прізвище сторін незмінні. Відповідно до ст. ст. 141, 142 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню 50 відсотків судового збору - 352, 40 грн., та підлягає поверненню позивачці з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову, шляхом зобов'язання УДКСУ в Шевченківському районі повернути останній - 352, 40 грн. згідно квитанції про сплату №16062 від 26 лютого 2018 року. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-12 00:00:00

В січні 2018 року [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом, згідно якого просить: стягнути солідарно з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» та [PERSON] на його користь матеріальну шкоду, завдану внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 52 890,13 грн. та витрати на проведення оцінки вартості (розміру) збитків, заподіяну пошкодженням транспортного засобу, в розмірі 1 500,00 грн., а разом 54 390,13 грн.; стягнути солідарно з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» та [PERSON] на його користь сплачений судовий збір у розмірі 704,80 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 13.10.2017 року при виїзді на Південний міст по проспекту М.Бажана в місті Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода (надалі ДТП) за участю автомобіля марки «Citroen», державний номерний знак [NUMBER], яким керувала [PERSON], автомобіля марки «Subaru», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «KIA», державний номерний знак [NUMBER], яким керував [PERSON] Згідно з постановою Шевченківського районного суду м.Києва від 17.11.2017 року винним у вчиненні вищенаведеної ДТП визнано водія автомобіля марки «Citroen», державний номерний знак [NUMBER], [PERSON], цивільно-правова відповідальність якої на час вчинення ДТП була застрахована в ПрАТ «Страхова Група «ТАС». Внаслідок ДТП позивачу було заподіяно матеріальних збитків, розмір яких відповідно до Звіту №1-ч-18 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу марки «Subaru», державний номерний знак [NUMBER], складеного 17.01.2018 року, становить 52 890,13 грн. У звязку з зазначеним та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-03 00:00:00

\~ \~ \~ \~В січні 2018 року [PERSON] звернулись до суду з заявою про визнання її чоловіка\~ [PERSON] безвісно відсутнім з метою оформлення соціальної допомоги в інтересах дитини- Бородінової Т.А. В обґрунтування своєї заяви посилається на те, що певний час вона з чоловіком проживала в Росйській Федерації, після чого повернулись з донькою в Україну, останній раз бачила [PERSON] в м. Волочиську в 2007 році на похованні його батька, звідки він вибув в невідомому напрямку і з того часу зник, жодних відомостей про його місцезнаходження немає. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні заявник підтримала заяву про визнання безвісно відсутнім [PERSON] та просила її задовольнити. \~ \~ \~ \~Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, надіславши суду заяву з проханням справу слухати у його відсутності, проти заяви [PERSON] не заперечив. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~У відповідності до ст. 43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що чоловік заявника [PERSON] [PERSON] в 2007 році вибув з м. Волочиська Хмельницької області, і з того часу в даному місці немає відомостей про місце його перебування. Вказані обставини підтверджуються: показаннями в суді свідків [PERSON] та [PERSON]; даними: паспорта заявника; свідоцтва про одруження серії 1-НМ №\~088990; свідоцтва про народження серії 1-СИ № 677261; довідки Волочиської ЗОШ №\~5 від 19 січня 2018 року; повідомлення Волочиського ВП ГУНП Хмельницькій області №\~742/102-18 від 24 січня 2018 року; розрахунку заборгованості по сплаті аліментів; адресної довідки від 22 грудня 2017 року; паспорта [PERSON]; заочного рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 18 жовтня 2011 року про стягнення аліментів з [PERSON] Таким чином, суд вважає за можливе визнати [PERSON] безвісно відсутнім. На підставі ст. 43 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-29 00:00:00

В січні 2018 року директор Романівського дитячого будинку-інтернат звернувся до суду з заявою, в якій просить визнати недієздатним [PERSON] [INFO], посилаючись на те, що останній страждає на психічне захворювання, внаслідок чого не може розуміти значення своїх дій і керувати ними. В судове засідання заявник та представник заінтересованої особи не з'явились, однак подали до суду заяви, в яких просили розглянути справу за їхньої відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до статті 39 частини 1 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого розладу здоров'я нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до статті 300 частини 1 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна. Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 181-2018 від 6 червня 2018 року, [PERSON] з раннього дитячого віку страждає на важку розумову відсталість (різко виражену імбецильність) з емоційно-вольовою нестійкістю, порушеннями поведінки, рідкими судомними нападами, недорозвитком мови першого рівня. Діагноз відповідає критеріям шифру F 72.0 міжнародної класифікації хвороб 10 перегляду. В силу наявних у [PERSON] психічних порушень (загального недорозвитку мови, процесів мислення, емоційно-вольової сфери, зниження інтелекту до ступеню різко вираженої імбецильності) він не спроможний на даний час усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Таким чином, зібрані у справі докази свідчать про наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатним. Згідно подання Романівської селищної ради Житомирської області суд, ухвалюючи рішення про визначення [PERSON] недієздатним, встановлює на ним опіку та призначає [PERSON] його опікуном. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

В січні 2018 року директор Романівського дитячого будинку-інтернат звернувся до суду з заявою, в якій просить визнати недієздатним [PERSON] [INFO], посилаючись на те, що останній страждає на психічне захворювання, внаслідок чого не може розуміти значення своїх дій і керувати ними. У судове засідання заявник та представник заінтересованої особи не зявились, однак подали до суду заяви, в яких просили розглянути справу за їхньої відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до статті 39 частини 1 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого розладу здоровя нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до статті 300 частини 1 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна. Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 120-2018 від 30 березня 2018 року, [PERSON] з раннього дитячого віку страждає на важку розумову відсталість (різко виражену імбецильність) з емоційно-вольовою нестійкістю, недорозвитком мови першого рівня. Діагноз відповідає критеріям шифру F 72.0 міжнародної класифікації хвороб 10 перегляду. В силу наявних у [PERSON] психічних порушень (загального недорозвитку мови, процесів мислення, емоційно-вольової сфери, зниження інтелекту до ступеню різко вираженої імбецильності) він не спроможний на даний час усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Таким чином, зібрані у справі докази свідчать про наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатним. Згідно подання Романівської селищної ради Житомирської області суд, ухвалюючи рішення про визначення [PERSON] недієздатним, встановлює на ним опіку та призначає [PERSON] його опікуном. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-10 00:00:00

В січні 2018 року заступниця керівника Миколаївської місцевої прокуратури №1 звернулася до суду з позовом в інтересах держави в особі Чорноморської сільської ради Очаківського району Миколаївської області до Очаківської районної державної адміністрації, [PERSON] про визнання незаконним та скасування розпорядження, визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку та повернення земельної ділянки Враховуючи складність виготовлення повного тексту рішення, суд вважає можливим оголосити вступну та резолютивну частини рішення, а повний текст виготовити протягом п`яти днів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

В січні 2018 року заявниця звернулася до суду із заявою про надання права на шлюб, посилаючись на те, що має намір зареєструвати шлюб з [PERSON], так як на даний час фактично створили сім'ю, люблять один одного та знаходять взаємопорозуміння, однак не можуть зареєструвати шлюб, оскільки вона не досягла шлюбного віку. Тому просила суд надати їй право на шлюб. В судовому засіданні заявниця підтримала подану заяву та пояснила суду, що вона має намір вийти заміж за [PERSON]. Просила суд задовольнити її вимоги. Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] не заперечили проти задоволення заяви та пояснили суду, що дійсно їх донька [PERSON] має намір зареєструвати шлюб із [PERSON]. Заінтересована особа [PERSON] заяву визнав та пояснив суду, що він має намір зареєструвати шлюб із [PERSON]. Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] [INFO], має намір зареєструвати шлюб з [PERSON]. Згідно ст. 22 Сімейного кодексу України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 23 Сімейного кодексу України за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Приймаючи до уваги, що заявниця досягла шістнадцяти років та має намір зареєструвати шлюб з [PERSON], зацікавлені особи не заперечують проти задоволення заявлених вимог, суд вважає, що надання право на шлюб відповідає її інтересам. На підставі ст.ст. 22-23 Сімейного кодексу України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-27 00:00:00

В січні 2018 року з позовом до суду звернулася [PERSON] в якому просить стягнути [PERSON] аліменти на її користь на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку(доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягувати від дня пред»явлення позову до суду і до досягнення повноліття дитиною. Через канцелярію суду позивач подала заяву про уточнення позовних вимог згідно яких просить стягнути аліменти з відповідача на її користь на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі ? частки з усіх видів його заробітку(доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини щомісячно. Також надала заяву про розгляд справи без її участі та підтримання позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце слухання справи був повідомлений в установленому законом порядку. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Встановлено, що відповідач дійсно є батьком [PERSON] (свідоцтво про народження), а тому повинен утримувати його до досягнення повноліття. Враховуючи вищезазначене з [PERSON] підлягають стягненню аліменти на утримання сина. Суд вважає, що аліменти можуть бути визначеними в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір в розмірі 640 грн. Згідно п.1 ст. 430 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

В січні 2018 року на адресу суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 7 березня 2008 року він уклав шлюб з відповідачкою, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис № 92. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачкою припинені у звязку різними поглядами на сімейне життя, протягом двох років вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Спору про поділ майна між ними немає. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та примирення з нею неможливо. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив справу розглянути за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті Красноармійського міськрайонного суду Донецької області, відзив не подала. Згідно ст.280 ЦПК України по справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 7 березня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис № 92. Сторони мають дочку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачкою припинені близько двох років тому, у звязку різними поглядами на сімейне життя. Сторони мешкають окремо, спільне господарство не ведуть, мають різні бюджети. Примирення між сторонами суд вважає недоцільним. За таких обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно п. 2 ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача. Відповідно до ст. ст.24, 104, 105, 110-112, 114 СК України,

Outcome: approved