overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

В січні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - будинком, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. На обґрунтування свої позовних вимог позивачка зазначила, що є власником вказаного вище будинку. У вказаному будинку проживає її онука [PERSON], але її чоловік [PERSON] з яким вона розлучилась, 04.04.2011 року і по даний час він за зазначеною адресою зареєстрований, але з 2010 року забрав свої власні речі та припинив проживати за вказаною адресою, що підтверджується актом сільського голови Лісогринівецької сільської ради №23 від 24.01.2014 року. Відповідач добровільно знятись з реєстрації не бажає, таким чином, позивач змушена звернутись до суду з позовом. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав в тому обсязі, що визначений у позовній заяві, у випадку неявки відповідача, не заперечив, щодо винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, заяви про розгляд справи без його участі не надсилав, про причини неявки суд не повідомив. Із письмової згоди позивача суд ухвалив заочний розгляд справи відповідно до ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач відповідно до свідоцтва [PERSON] є власником будинку що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. У вказаному будинку зареєстрований [PERSON], відповідно до довідки №62 від 24.01.2014 р. виданою виконавчим комітетом Лісогринівецької сільськї ради відповідач за вказаною адресою зареєстрований до цього часу. На сьогоднішній день відповідач в добровільному порядку звернутись із заявою про зняття з реєстрації відмовляється, що створює перешкоди у користуванні помешканням та розпорядженні ним на власний розсуд. Факт не проживання за місцем реєстрації підтверджується актом сільського голови Лісогринівецької сільської ради №23 від 24.01.2014 року відповідно до якої відповідач не звертався до Лісогринівецької сільської ради про збереження за ним місця проживання за адресою реєстрації. Відповідно до ч.1 ст.71 Житлового кодексу Української, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст.72 Житлового кодексу Української визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи зазначене вище, позовні вимоги є обгрунтованими. Судові витрати слід покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

В січні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання останньої такою, що втратила право на користування квартирою [ADDRESS] На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що є власником квартири [ADDRESS] і за даною адресою зареєстрована, однак не проживає з 2002 року дочка позивача - [PERSON], витрати на утримання будинку не несе, порушуючи тим самим права позивача. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги. Відповідач подала до суду заяву про слухання справи у її відсутності та не заперечує проти задоволення позову. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом об'єктивно встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. За даною адресою зареєстрована, однак не проживає понад один рік дочка позивача [PERSON], витрати по утриманню будинку не несе, порушуючи тим самим права позивача. Ці обставини підтверджуються: копією технічного паспорту на квартиру [ADDRESS]; договором купівлі-продажу від 17 березня 1992 року; довідкою про склад сім'ї ЖЕК №3 від 18 червня 2013 року. Відповідно до ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. В силу ст. 383 цього ж Кодексу власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Згідно ст. 391 Цивільного кодексу власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником. З огляду на викладене та враховуючи, що [PERSON] не проживає без поважних причин понад один рік в квартирі [ADDRESS], за таких обставин суд рахує за необхідне визнати останню такою, що втратила право на користування вказаною квартирою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

В січні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 10 лютого 2007 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Хмельницького міськрайонного управління юстиції. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що від даного шлюбу у подружжя народився син - [PERSON], [INFO], спільне життя не склалось через різні погляди, несумісність характерів. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила не надавати строк на примирення, так як вони разом не проживають з жовтня 2013 року та примирення не можливе. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню в порядку ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, оскільки сторони в судовому засіданні наполягали на розірванні шлюбу, так як дійсно подружжя разом не проживає, спільне господарство не ведеться, сторони не бажають примиритись.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

В січні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 14 лютого 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №153. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що від даного шлюбу у подружжя народився син - [PERSON], [INFO], спільне життя не склалось через різні погляди, несумісність характерів. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила не надавати строк на примирення, так як вони разом не проживають з грудня 2013 року та примирення не можливе. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню в порядку ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, оскільки сторони в судовому засіданні наполягали на розірванні шлюбу, так як дійсно подружжя разом не проживає, спільне господарство не ведеться, сторони не бажають примиритись.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

В січні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 14 травня 1997 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що від даного шлюбу у подружжя народились сини - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], спільне життя не склалось через різні погляди, несумісність характерів. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила не надавати строк на примирення, так як вони разом не проживають з жовтня 2013 року та примирення не можливе. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню в порядку ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, оскільки сторони в судовому засіданні наполягали на розірванні шлюбу, так як дійсно подружжя разом не проживає, спільне господарство не ведеться, сторони не бажають примиритись.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

В січні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 21 липня 1990 року будинком одруження м. Фрунзе, актовий запис №2110. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що від даного шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON], та доньку - [PERSON], [INFO], спільне життя не склалось через різні погляди, несумісність характерів. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила не надавати строк на примирення, так як вони разом не проживають з січня 2014 року та примирення не можливе, оскільки проживає з іншим чоловіком. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню в порядку ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, оскільки сторони в судовому засіданні наполягали на розірванні шлюбу, так як дійсно подружжя разом не проживає, спільне господарство не ведеться, сторони не бажають примиритись.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

В січні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 26 липня 2006 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Хмельницького міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 1201. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що від даного шлюбу мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO], спільне життя не склалось через різні погляди, несумісність характерів. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню в порядку ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, оскільки сторони в судовому засіданні наполягали на розірванні шлюбу, так як дійсно подружжя разом не проживає, спільне господарство не ведеться, сторони не бажають примиритись і наданий судом строк на примирення результатів не дав.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

В січні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 26 серпня 1998 року Хмельницьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис №1108. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що від даного шлюбу у подружжя народився син - [PERSON], [INFO], спільне життя не склалось через різні погляди, несумісність характерів. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила не надавати строк на примирення, так як вони разом не проживають з липня 2013 року та примирення не можливе. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню в порядку ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, оскільки сторони в судовому засіданні наполягали на розірванні шлюбу, так як дійсно подружжя разом не проживає, спільне господарство не ведеться, сторони не бажають примиритись.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

В січні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 27 липня 2006 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №1203. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що від даного шлюбу у подружжя народилась донька - [PERSON], [INFO], спільне життя не склалось через різні погляди, несумісність характерів. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила не надавати строк на примирення, так як вони разом не проживають з листопада 2013 року та примирення не можливе. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню в порядку ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, оскільки сторони в судовому засіданні наполягали на розірванні шлюбу, так як дійсно подружжя разом не проживає, спільне господарство не ведеться, сторони не бажають примиритись.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

В січні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 29 жовтня 2005 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Хмельницького міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 2081. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що від даного шлюбу мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO], спільне життя не склалось через різні погляди, несумісність характерів. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги. Відповідач в судове засідання подав заяву про слухання справи у його відсутності та вимоги позову визнає. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню в порядку ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, оскільки сторони наполягають на розірванні шлюбу, так як дійсно подружжя разом не проживає, спільне господарство не ведеться, сторони не бажають примиритись, наданий судом строк на примирення результатів не дав.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

В січні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони перебувають в шлюбі з 22 січня 1994 року, який зареєстрований Жучковецькою сільською радою Хмельницького району. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що від даного шлюбу у подружжя народились, донька - [PERSON], [INFO] та син - [PERSON], [INFO], проте спільне життя не склалось через постійні непорозуміння, сварки. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просить не надавати строк на примирення, оскільки воно не можливе. Відповідач, який повідомлений про час і місце слухання справи належним чином, в судове засідання не з'явився. У відповідності до ст.169 ч.4 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу в порядку заочного розгляду, на підставі наявних в ній даних та доказів. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом об'єктивно встановлено, що між сторонами виникли неприязні стосунки, сторони разом спільне господарство не ведуть. З урахуванням встановлених обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

В січні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на період навчання доньки - [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини доходів з відповідача щомісячно. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що її донька - [PERSON] навчається у Хмельницькому національному університеті з денною формою навчання на факультеті технологій та дизайну, із строком навчання з 01 вересня 2013 по 30 червня 2017 року, в зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги, яку відповідач добровільно не надає. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання подав заяву, в якій позовні вимоги визнав та просить справу розглянути у його відсутності. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом об'єктивно встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. 02 лютого 2010 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. [PERSON] навчається у Хмельницькому національному університеті з денною формою навчання на факультеті технологій та дизайну із строком, навчання з 01 вересня 2013 по 30 червня 2017 року. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. Ці обставини в судовому засіданні підтверджуються: поясненнями позивача; свідоцтвом про розірвання шлюбу; свідоцтвом про народження дитини; довідкою Хмельницького національного університету № 204 від 17 березня 2014 року. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з ч. 1 ст. 200 цього ж Кодексу суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] не надає матеріальної допомоги доньці на період навчання, а тому у відповідності до ст.ст.199-200 СК України з нього підлягають стягненню аліменти на користь [PERSON] в розмірі ?? частини доходів щомісячно. Визначаючи цей розмір суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

В січні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з 14 липня 2012 року зареєструвала шлюб з відповідачем. На теперішній час звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Вона не працює, оскільки доглядає дитину, будь - яких джерел існування, крім соціальних виплат не має. Просить суд стягнути з відповідача на її утримання до виповнення дитині трьох років, аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку щомісяця, до досягнення дитиною трьох років. Відповідач надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Позовні вимоги визнає в повному обсязі. Безумовне визнання відповідачем позову не суперечить правам, свободам чи інтересам інших осіб. В судовому засіданні встановлено, що з 14 липня 2012 року сторони перебувають у шлюбі ( а.с.5). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою ( а.с. 6,7). Частиною 2 статті 84 Сімейного Кодексу України передбачено, що дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову ( ч. 1 ст. 79 СК України).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

В січні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їх спільних неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частини від всіх видів заробітку відповідача, починаючи з дати подання позовної заяви до досягнення дітьми повноліття, посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Позивач в судове засідання не з'явилась, подавши суду заяву, в якій уточнила (зменшила) заявлені позовні вимоги та просила стягувати аліменти в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку відповідача, просила справу слухати у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав суду заяву, в якій позов визнав та погодився на сплату аліментів в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку, просив справу слухати у його відсутності. Дослідивши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно зі ст. 180, ч. 3 ст. 181, ч. 2 ст. 182, ч. 2 ст. 183 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], на утримання яких відповідач матеріальної допомоги не надає, тому з останнього слід стягувати аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20 січня 2014 року і до повноліття дітей. На підставі ст. ст. 180-183 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

В січні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку щомісячно, але не меншому ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що відповідач працює, але добровільно матеріальної допомоги не надає. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Оскільки сторони в судове засідання не з'явилися, тому фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється. Судом встановлено, що в період шлюбу в [PERSON]. та [PERSON] народився син [PERSON], [INFO]. Дитина проживає із позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач працює, але добровільно матеріальної допомоги не надає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

В січні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини заробітку відповідача щомісячно. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що відповідач добровільно матеріальну допомогу не надає. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Заслухавши учасника процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню в порядку ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved