Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-14 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання. Позов мотивований тим, що позивач з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 2000 року до 15.03.2015. Від шлюбу подружжя має сина - [PERSON] , [INFO] . На данний час син досягнув повноліття та продовжує навчатись у Техніко - промисловому коледжі Вінницького аграрного університету на денній формі навчання. Термін навчання з 01.09.2017 по 30.01.2021. Щороку позивач сплочує 5 000, 00 гривень згідно договору про надання освітніх послуг № 199 від 01.09.2017. Відповідно до виконавчого листа № 2-7ає/2004 відповідач з 22.01.2004 регулярно сплачував аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частки свого доходу до досягнення сином повноліття, але не брав участі у вихованні сина та не надавав додаткових коштів на утримання, оздоровлення та розвиток сина. Фінансова допомога позивачу потрібна для подальшого росту, становлення та розвитку спільного з відповідачем сина. Повідомити про доходи та місце роботи відповідача позивач немає можливості, оскільки не спілкується з ним та жодних стосунків не підтримує. Вищевикладене й стало підставою для звернення позивача до суду із вимогами про стягнення з [PERSON] аліментів на користь позивача на утримання повнолітнього сина, у зв`язку із продовженням ним навчання, в розмірі 1/4 частки доходу відповідача, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання. Ухвалою суду від 16.08.2019 вищевказану заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Також, даною ухвалою запропоновано учасникам справи надати суду заяви по суті справи та докази у строк, встановлений судом. Від представника відповідача судом було отримано 06.09.2019, у строк, встановлений судом, відзив на позов. У відзиві представник відповідача зазначив, що у відповідача відсутня можливість сплачувати аліменти, оскільки він працює на роботі де отримує зарплату, середньомісячний розмір якої з врахуванням утриманих податків та зборів не перевищує 4 750, 00 гривень. До вересня місяця 2019 року відповідач сплачував встновлений розмір аліментів. Окрім аліментів відповідач постійно надавав кошти в різних розмірах сину під час його візитів до відповідача. З початку 2019 року відносини з сином стали менш довірливими, останній перестав відвідувати батька. На думку відповідача, його понолітній син може сам заробляти собі на навчання, виходячи з втановленого режиму в навчальному закладі - 5 днів на тиждень з 8:00 до 14:30. Відповідач давав сину деякі пропозиції підробітку. Також представник відповідача зазначив, що на утриманні відповідача знаходиться прийомна дитина, 2014 року народження, яка в подальшому має бути ним усиновлена. Таким чином, представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову. Разом із відзивом представником відповідача було подано клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Позивачем 13.09.2019 у строк, встановлений судом, надано відповідь на відзив із викладенням своїх пояснень, міркувань і аргументів щодо наведених представником відповідача у відзиві заперечень і мотиви їх відхилення. 25.09.2019 судом було отримано заперечення представника відповідача на відповідь на відзив із викладенням своїх пояснень та аргументів щодо наведених позивачем аргументів відхилення пояснень, наданих представником відповідача у відзиві, та клопотання про витребування доказів. Ухвалами суду від 30.09.2019 у задоволенні клопотань про витребування доказів та розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін було відмовлено. 02.10.2019 позивач надала суду додаткові пояснення щодо заявлених позовних вимог. Враховуючи вищевикладене та положення ст. 279 ЦПК, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області 15.03.2005, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що 27.10.2004 зроблено відповідний актовий запис № 1313. (а.с. 2) Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 18.09.2001 міським відділом реєстрації актів громадянського стану управління юстиції Вінницької області, батьками [PERSON] , [INFO] , записані [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 2176. (а.с. 4) Згідно договору про навчання № 199 від 01.09.2017, укладеного між Технологічно-промисловим коледжом Вінницького національного аграрного університету та [PERSON] , [PERSON] надаються освітні послуги за рахунок коштів замовника з 01.09.2017 по 30.01.2021 за спеціальністю - 181 «Харчові технології», спеціалізація «Зберігання, консервування та переробка м`яса», денна форма навчання. (а.с. 5) Згідно довідки № 430, виданої 19.07.2019 квартальним комітетом «Царина», [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та проживає разом з матір`ю - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , та знаходиться на її утриманні. (а.с. 7) Відповідно до довідки про середню заробітну плату (дохід) за період з лютого 2019 року по серпень 2019 року, виданої ТОВ «Бастіон 2009», [PERSON] працює на підприємстві з 13.02.2017 на посаді електрозварника, нарахована заробітна плата за даний період становить 36 708, 87 гривень. (а.с. 26) Згідно із договором про влаштування дитини на виховання та спільне проживання у прийомну сім`ю № 2 від 27.12.2017, виконавчий комітет ВМР передав, а [PERSON] і [PERSON] прийняли на виховання та спільне проживання [PERSON] , [INFO] . (а.с. 28-30) Згідно із витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, доступ до якого є публічним, [PERSON] є співзасновником ТОВ «ВПМ ЛТД». Розмір його внеску до статутного фонду товариства становить 136 000, 00 гривень. (а.с. 43-44) Згідно довідки, виданої ТОВ «ВПМ ЛТД» 16.09.2019, [PERSON] з моменту створення товариства і до 16.09.2019 доходів, в т.ч. й в якості дивідендів, не отримував. (а.с. 50) Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Оскільки [PERSON] проживає разом із матір`ю [PERSON] , остання правомірно звернулася до суду із даним позовом. Згідно із ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до положень СК України, обрання способу стягнення аліментів у частці від доходу чи у твердій грошовій сумі здійснюється саме за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. З позовної заяви вбачається, що позивачем, з якою проживає повнолітній син, на утримання якого вона просить стягнути аліменти з відповідача, обрано спосіб стягнення аліментів саме в частці від доходу батька. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно ч. 1 - ч. 3 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви, а відповідач - разом з поданням відзиву. Суд вважає, що кожна із сторін по даній справі була належним чином поінформована про право надати суду будь-які докази для встановлення наявності або відсутності обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, а також прокоментувати їх. Крім того, сторони по справі не були позбавлені можливості повідомити суду й інші обставини, що мають значення для справи. Також, судом в ухвалі суду від 16.08.2019 було роз`яснено сторонам по справі наслідки ненадання суду доказів по справі, дії в разі неможливості надання доказів, а також право і порядок звернення до суду із заявами та клопотаннями. Отже, кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦК України особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд. Відповідно до ч. 2 і ч. 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з п. 2, п. 4, п. 6 - п. 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Згідно із ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, дослідивши письмові пояснення, викладені учасниками справи у заявах по суті, та оцінивши, відповідно до ст. 89 ЦПК України, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, враховуючи вищевикладене, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] , є повнолітньою особою, навчається на третьому курсі у Технологічно - промисловиму коледжі Вінницького національного аграрного університету на денній формі навчання за спеціальністю - 181 «Харчові технології» за освітньо - кваліфікаційним рівнем «молодший спеціаліст», на договірній основі, термін навчання з 01.09.2017 до 30.01.2021. При визначені розміру аліментів та матеріальних можливостей відповідача судом враховано, що платник аліментів є працездатною, здоровою людиною, на його утриманні не перебувають непрацездатні дружина, батьки, дочка чи син. Судом встановлено, що відповідач офіційно працевлаштований у ТОВ «Бастіон 2009» та отримує стабільний дохід. Щодо посилання представника відповідача на те, що на утриманні відповідача перебуває прийомна дитина, яку в подальшому він бажає усиновити, то судом враховано, що відповідач щомісячно отримує від держави соціальну допомогу на дитину та грошове забезпечення, що в свою чергу передбачено чинним законодавством України та, зокрема, умовами договору про влаштування дитини на виховання та спільне проживання у прийомній сім`ї № 2 від 27.12.2017. Також судом враховано, що згідно із ч. 4 ст. 256-3 СК України, за прийомними дітьми зберігається право на аліменти, пенсію, інші соціальні виплати, а також на відшкодування шкоди у зв`язку з втратою годувальника, які вони мали до влаштування до прийомної сім`ї. Крім того, суду не надано належних доказів того, що [PERSON] , [INFO] , прийнятий на виховання та спільне проживання у сім`ю відповідача ще в 2017 році, наразі проживає у цій сім`ї, а вищевказаний договір не припинений. Також, при визначені розміру аліментів судом враховано матеріальне становище повнолітньої особи. [PERSON] стипендію не отримує, навчається на денній формі навчання, самостійного доходу (заробітку) не має. Щодо тверджень представника відповідача про те, що повнолітній [PERSON] має можливість підробляти, враховуючи його графік навчання, і заробляти близько 300-400 гривень на день, то суд до таких тверджень ставиться критично. По-перше, докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). По-друге, відповідач, посилаючись на незначний свій заробіток, також не позбавлений можливості змінити місце роботи задля отримання більшого доходу або ж підзаробити. По-третє, навчання студента не припиняється закінченням навчального часу в установі, оскільки студент зобов`язаний виконувати домашнє завдання, самовдосконалюватися, виконувати практичну роботу тощо. Посилання представника відповідача на погіршення стосунків між відповідачем та сином, взагалі не має значення для даної справи. В нормальних умовах батьки і повнолітні діти добровільно допомагають один одному і турбуються один про одного. Однак, безсумнівно, суд не може змусити дорослих людей - сина і батька, любити і поважати один одного. [PERSON] , доброта, порядність, чесність є етичними поняттями, а не юридичними. Судом не встановлено неможливості відповідачем надавати своєму сину матеріальну допомогу, якої він потребує у зв`язку із продовженням навчання. Приймаючи до уваги ч. 2 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів, судом прийнято до уваги можливість й матері надавати утримання своєму повнолітньому сину. Враховуючи вищевказане, суд прийшов до висновку, що відповідач може надавати матеріальну допомогу своєму повнолітньому сину, якої він потребує у зв`язку із продовженням навчання, в розмірі 1/4 частки від свого заробітку (доходу) щомісячно. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, яка застосовуються в даному випадку на підставі ч. 1 ст. 201 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до переконання в наявності підстав для стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] , аліментів на утримання повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача щомісячно. Положеннями ст. 199 СК України чітко визначено, що аліменти на повнолітню особу, яка потребує матеріальної допомоги, стягуються виключно у зв`язку із навчанням, право на які припиняється у разі припинення навчання. Якщо навчання припиняється після досягнення особою двадцяти трьох років, то право на аліменти припиняється із досягненням цією особою двадцяти трьох років. З матеріалів справи вбачається, що термін навчання [PERSON] становить до 30.01.2021. Таким чином, в даному випадку, аліменти можуть стягуватися лише до 30.01.2021. Суд звертає увагу сторін по справі, що ухвалення даного судового рішення не позбавляє платника або одержувача аліментів права звернутися до суду в разі зміни згодом матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України, на підставі ч. 1 ст. 192 СК України. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд прийшов до наступного. Враховуючи те, що позивач на момент звернення до суду була звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», задоволення позову в повному обсязі, а також положення ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 768, 40 гривень. Доказів понесення учасниками справи інших судових витрат суду не надано. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання. На підставі викладеного та

Outcome: approved