Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-06 00:00:00

В червні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до ПАТ „Банк „Фінанси та кредит про стягнення коштів за договором банківського вкладу та захист прав споживачів та посилалася на те, що 23 травня 2014 року вона уклала з відповідачем договір - заяву № 331832/90664/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) „Пенсійний на 370 днів в національній валюті відповідно до якого розмістила грошові кошти на загальну суму 199443 гривень 25 копійок. В звязку з тим, що відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобовязання щодо повернення вкладу вимушена була звернутися з даним позовом до суду. В подальшому позивачем подана заява про збільшення позовних вимог в якій він зазначив, що окрім вищезазначеного депозитного договору прохав також стягнути з відповідача на його користь інфляційні втрати, 3% річних та відсотки за користування коштами. В судове засідання позивач та його представник [PERSON] не зявилися однак надали заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, хоча заздалегідь повідомлявся належним чином про день та час розгляду справи про що маються докази в матеріалах справи. Тому, суд вважає за можливе розгляд даної справи по суті у відсутності відповідача по наявним матеріалам справи в заочному порядку відповідно до ст. 169, 224 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини по справі та вимоги на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Судом встановлено, що 23 травня 2014 року [PERSON] уклала з ПАТ „Банк „Фінанси та кредит договір - заяву № 331832/90664/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) „Пенсійний на 370 днів в національній валюті відповідно до якого розмістила грошові кошти на загальну суму 199443 гривень 25 копійок. В звязку з тим, що відповідач жодним чином не відреагував на неодноразові звернення позивача (в тому числі письмові), щодо повернення коштів та не видав грошові кошти відповідно до умов договору то відповідно позивач звернувся з даним позовом в якому прохав стягнути з відповідача на його користь грошові кошти в розмірі 199443 гривень 25 копійок. В звязку з тим, що відповідач не повернув відповідно до умов договору депозит то [PERSON] прохала також стягнути на її користь 3% річних за період з 29.05. 2015 року по 02.07.2015року в сумі 573 гривні 74 копійки, інфляційні втрати за період з 29.05.2015 року по 31.05.2015 року в сумі 424 гривні 62 копійки та відсотки за період з 29.05.2015 року по 02.07.2015 року в сумі 4800 гривень 29 копійок. Враховуючи те, що відповідач не повернув позивачу грошові кошти відповідно до умов депозитного договору то відповідно з нього підлягають стягненню грошові кошти в сумі 199443 гривень 25 копійок. Також з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 3% річних за період з 29.05. 2015 року по 02.07.2015року в сумі 573 гривні 74 копійки, інфляційні втрати за період з 29.05.2015 року по 31.05.2015 року в сумі 424 гривні 62 копійки та відсотки за період з 29.05.2015 року по 02.07.2015 року в сумі 4800 гривень 29 копійок. Частина 1 ст. 525 ЦК України передбачає, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Частина 1 ст. 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частина 1 ст. 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Частина 2 ст. 625 ЦК України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частина 1 ст. 631 ЦК України передбачає, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Частина 1 ст. 1058 ЦК України передбачає, що за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Стаття 2 ЗУ „Про банки та банківську діяльність передбачає, що вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Часина 5 ст. 1061 ЦК України передбачає, що проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. З наведеного вбачається, що процент за договором банківського вкладу нараховуються у розмірі передбаченому договором по день фактичного їх повернення, а у разі, коли такі не були повернуті вкладнику на його вимогу у встановлений договором строк. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 28.01.2015 року, яка в силу ст. 3607 ЦПК України є обовязковою для всіх судів України. Згідно\~\~\~\~ст. 1060 ЦК України, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Відповідно до ст. 1074 ЦК України, обмеження\~\~прав\~\~клієнта\~\~щодо\~\~ розпоряджання\~\~ грошовими коштами,\~\~що\~\~знаходяться на його рахунку,\~\~не допускається,\~\~крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом.\~\~ Судовий збір відповімо до вимог ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved