Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

В травні 2015р. позивачка [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON], в якому просила суд: збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на її користь на утримання їх спільної доньки [PERSON], [INFO] і призначити їх у твердій грошовій сумі в розмірі 2000,0 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 23 січня 1998 р. по 21 вересня 2000 р. Від шлюбу у сторін є донька [PERSON], [INFO]. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2000 р. з відповідача було стягнуто аліменти на користь позивачки на утримання дитини в розмірі ? частини від всіх видів прибутку щомісячно, але не менше ? неоподаткованого мінімуму доходів громадян, починаючи з 27 вересня 2000 р. За період з листопада 2000 р. по вересень 2011 р. аліменти не стягувались і не сплачувались, відповідач з власного бажання гроші на утримання дитини давав позивачу лише тричі на загальну суму 300,0 грн. Також позивачка зазначила в позовній заяві, що в рішенні Шевченківського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2000 р. був зазначений мінімальний розмір аліментів - не менше ? неоподаткованого мінімуму доходів громадян, що становить 8,50 грн. Однак, у вересні 2005 р. було внесено зміни до ч. 2 ст. 182 СК України, де зазначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а отже, такий розмір аліментів, як 8,50 грн. на сьогоднішній день не відповідає чинному законодавству. Відповідач будь-якої участі у виховані дитини не приймає, належної матеріальної допомоги на її утримання та розвиток не надає. Позивач, працюючи в Національній кіностудії художніх фільмів ім. О.П. Довженка, вимушена працювати за сумісництвом на посаді викладача образотворчих дисциплін в коледжі КНУТД, оскільки за основним місце роботи роботодавець здійснює оплату за відпрацьований час, а за 2013-2014р. вона не була задіяна в виробничому процесі і заробітну плату не отримувала. Крім того, донька навчається у спеціалізованій школі з поглибленим вивченням англійської мови та позашкільний час вивчає інші іноземні мови, а таке навчання не є безкоштовним. Також дитина сторін часто хворіє, що також потребує значних матеріальних витрат. Оскільки відповідач немає інших дітей, має мінливий дохід, позивач просить збільшити розмір аліментів, стягнувши з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 2000,0 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові, просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] направив до суду заперечення в яких зазначив, що він заперечує проти позовних вимог, оскільки безробітний і з 15 квітня 2015 р. перебуває на обліку в міському центрі зайнятості, в якому отримує щомісячну допомогу по безробіттю в розмірі 544,0 грн., з яких 272,0 грн. відраховується на користь позивачки. В зв'язку з скрутним матеріальним становищем він не має можливості приїхати до м. Києва з м. Суми, тому просив розглядати справу без його участі. 19 листопада 2015 р. до Шевченківського районного суду м. Києва від відповідача надійшло клопотання про забезпечення проведення судового засідання в режимі відеоконференції. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 20 листопада 2015 р. Ковпаківському районному суду м. Суми було доручено забезпечити проведення відеоконференції по даній справі. 25 листопада 2015 р. в судовому засіданні, яке проводилося в режимі відеоконференції, відповідач [PERSON] пояснив, що визнає позовні вимоги частково, оскільки погоджується на стягнення з нього аліментів в розмірі 400,0 грн. щомісячно. Також пояснив суду, що з 23 листопада 2015 р. працює за договором газозварювальником, його щомісячний дохід є мінливий, заробітну плату отримує в залежності від обсягу виконаної роботи. Суд, заслухавши пояснення сторін, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 23 січня 1998 р. по 21 вересня 2000 р. В шлюбі у сторін народилась донька - [PERSON], [INFO]. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2000 р. з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки - [PERSON]., у розмірі ? частини з усіх видів прибутку щомісячно, але не менше ? неоподаткованого мінімуму доходів громадян, починаючи з 27 вересня 2000 р. і до досягнення дитиною повноліття. На підставі зазначеного рішення був виданий виконавчий лист, який в подальшому був втрачений. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 27 червня 2014 р. заяву [PERSON] про видачу дубліката виконавчого листа, виданого на підставі постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2000 р., було задоволено. 24 вересня 2014 р. позивач подала до ВДВС Сумського міського управління юстиції дублікат виконавчого листа, виданого Шевченківським районним судом м. Києва 22 серпня 2014 р., для його виконання. Звертаючись до суду з зазначеним позовом позивачка наголошувала, що в неї змінилося матеріальне становище, вона починаючи з червня 2012р. не отримує заробітну плату за основним місцем роботи в ДП «Національна кіностудія художніх фільмів ім. О.Довженка», а враховуючи, що визначений рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2000 р. мінімальний розмір аліментів складає 8,50 грн., що є недостатнім для належного утримання та розвитку дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, в розумінні ст. 192 СК України особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я платника аліментів. Як було встановлено судом, що також підтверджується матеріалами справи, у позивача, як одержувача аліментів на утримання неповнолітньої дитини, на даний час погіршилося матеріальне становище, що унеможливлює в повній мірі утримувати спільну з відповідачем дитину, оскільки дитина потребує як фізичного так і духовного розвитку, що зумовлює понесення значних витрат, при цьому судом враховано, що відповідач працевлаштувався і має роботу, однак його дохід є мінливим, в залежності від обсягу виконаної роботи. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Згідно ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Вирішуючи питання щодо зміни розміру аліментів, суд враховує матеріальний стан позивача та відповідача, потрібності дитини даного віку. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, а також враховуючи висновки Верховного Суду України, висловлені в постанові від 05 лютого 2014 р. по справі № 6-143цс13, суд приходить до висновку, що підлягає збільшенню з 25 листопада 2015 р. розмір аліментів, які стягувалися за рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2000 р. по цивільній справі № 2-4825/2000 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на доньку [PERSON], [INFO], з розміру ? частини з усіх видів прибутку щомісяця, але не менше ніж ? частини неоподаткованого мінімуму, до 1000,0 грн. щомісячно, та до повноліття дитини - [INFO]., з урахуванням індексації, яка проводиться відповідно до Закону. при цьому судом враховано матеріальний стан обох батьків. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 487,20 грн.

Outcome: partial