Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

В червні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поділ майна. В своїй заяві позивач вказала , що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі . За період спільного проживання, вони придбали житловий будинок та присадибну земельну ділянку по [ADDRESS] ,автомобіль DACIA LОGАN д.н.з.[NUMBER] ,2006 року випуску , меблі , побутову техніку та оргтехніку. Сімейні стосунки з відповідачем погіршилися , тому вона виявила намір розділити майно. Прохала в порядку поділу майна виділити їй : 2/3 частини житлового будинку , 2/3 частини земельної ділянки , побутову техніку , меблі , а всього на загальну суму 92 236 ,84 грн. Відповідачу виділити : 1/3 частину житлового будинку , 1/3 частину присадибної земельної ділянки , автомобіль, меблі , побутову та оргтехніку на суму 144590 , 00 грн. В січні позивач [PERSON] уточнила позов , прохала виділити їй : ? частину житлового будинку за вище вказаною адресою, диван в кількості 2шт. на суму 2000 грн., ліжко вартістю 1000 грн., тумбочки 2 шт. на суму 500 грн., комод 2шт.на суму 1000 грн., дзеркало 4шт. на суму 600 грн., шафу для посуду і книг 3 шт. на суму 1500 грн., крісло на суму 500 грн., телевізори «Samsung» «Junai» 2 шт. на суму 1000 грн., комп'ютер (монітор, процесор, клавіатура) вартістю 1500 грн., стіл під комп'ютер вартістю 500 грн., ксерокс «Samsung» вартістю 500 грн., супутникову антену 2 шт. на суму 600 грн., плативу шафу 3 шт. на суму 900 грн., холодильник «Снайге» вартістю 500 грн., плиту газову з електродуховкою вартістю 1000 грн., пральну машину «Indesit» вартістю 1000 грн., стіл кухонний розкладний вартістю 200 грн., стілець 4 шт. на суму 200 грн., диван для кухні вартістю 200 грн., стіл розкладний вартістю 300 грн., тумбочку під телевізор вартістю 500 грн., тумбочку для взуття вартістю 200 грн., журнальний стіл вартістю 300 грн., тюнер 2 шт. на суму 500 грн., килим вартістю 300 грн., стілець комп'ютерний 2 шт. на суму 200 грн., плиту газову вартістю 200 грн., а всього на загальну суму 17700,00 грн. та стягнути сплачений судовий збір у розмірі 923,00 грн.. Відповідачу залишити на праві приватної власності ? частину житлового будинку та виділити автомобіль на загальну суму 154 764 ,67 грн. В іншій частині позовних вимог прохала залишити без задоволення. В судовому засіданні представник позивача підтримав свої позовні вимоги і просить суд задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідача позов визнав. Суд, заслухавши пояснення представників сторін , допитавши свідка, вивчивши матеріали справи , прийшов до наступних висновків. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 березня 1992 року . Дітей неповнолітніх сторони не мають. Згідно довідки Краснокутської селищної ради від 03.11.2015 року позивач зареєстрована разом з відповідачем в одному будинку по [ADDRESS]. Відповідно до договору купівлі-продажу ,посвідченого приватним нотаріусом Краснокутського районного нотаріального округу Харківської області від 10.08.2006 року, за час спільного проживання сторонами був придбаний житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS] , який був зареєстрований за відповідачем . Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 15.11.2006 року свідчить про те, що [PERSON] є власником вище вказаного житлового будинку. Вартість будинку , відповідно до довідки РКП « Краснокутське БТІ» складає 120686 грн. Крім того , суд зазначає , що об»єктом прав спільної сумісної власності подружжя є житло та у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними,тому суд виділяє на правах приватної власності позивачу [PERSON] ? частину житлового будинку та відповідачу залишає на правах приватної власності ? частину вказаного житлового будинку. Крім того , подружжям за період спільного проживання придбане наступне майно: диван в кількості 2шт. на суму 2000 грн., ліжко вартістю 1000 грн., тумбочки 2 шт. на суму 500 грн., комод 2шт.на суму 1000 грн., дзеркало 4шт. на суму 600 грн., шафу для посуду і книг 3 шт. на суму 1500 грн., крісло на суму 500 грн., телевізор «Samsung» «Junai» 2 шт. на суму 1000 грн., комп'ютер (монітор, процесор, клавіатура) вартістю 1500 грн., стіл під комп'ютер вартістю 500 грн., ксерокс «Samsung» вартістю 500 грн., супутникова антена 2 шт. на суму 600 грн., плативу шафу 3 шт. на суму 900 грн., холодильник «Снайге» вартістю 500 грн., плиту газову з електродуховкою вартістю 1000 грн., пральну машину «Indesit» вартістю 1000 грн., стіл кухонний розкладний вартістю 200 грн., стілець 4 шт. на суму 200 грн., диван для кухні вартістю 200 грн., стіл розкладний вартістю 300 грн., тумбочку під телевізор вартістю 500 грн., тумбочку для взуття вартістю 200 грн., журнальний стіл вартістю 300 грн., тюнер 2 шт. на суму 500 грн., килим вартістю 300 грн., стілець комп'ютерний 2 шт. на суму 200 грн., плиту газову вартістю 200 грн. , а всього на загальну суму 17700,00 грн. . Вказане майно є в наявності , що підтверджується актом опису майна від 17.11.2015 р. , складеним в присутності депутата Краснокутської селищної ради Гуцеля П.І. та свідка [PERSON] Вартість майна на момент спору вказали самі сторони , виходячи з того , що всі ці речі в зв»язку з їх використанням втратили первинну вартість .Спору з приводу вартості вказаного майна між позивачем та відповідачем не має. Придбаний сторонами спільно автомобіль DACIA LОGАN д.н.з. [NUMBER] ,2006 року випуску . Вартість автомобіля по звіту про оцінку рухомого майна складає 94 421,67 грн. Таким чином , майно , що підлягає поділу між сторонами оцінюється в 232 807,67 грн. Сторони в судовому засіданні домовились , яке конкретно майно слід передати кожній із сторін , крім того суд , враховує , що відповідач має право на керування автомобілем, володіє тривалим стажем практичної їзди , здійснює технічний догляд . Позивач, навпроти, автомобілем не керує , необхідності в цьому виді транспорту в неї не має . Тому автомобіль вартістю 94421,67 грн. підлягає передачі в приватну власність відповідачу , інше рухоме майно переходить до приватної власності позивача за домовленістю сторін. Таким чином , вартість майна виділена відповідачу на 76721,67 грн. , що перевищує його долю в спільному майні подружжя. Тому позивач має право на грошову компенсацію, однак позивач від неї відмовляється. Допитана по справі свідок [PERSON] пояснила у судовому засіданні , що дійсно вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем , але разом не проживають, відповідач влаштовує сварки та добровільно розділити майно не бажає. Статтею 61 СК України передбачено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя є житло, набуте одним із подружжя під час шлюбу внаслідок приватизації державного житлового фонду, та земельна ділянка, набута внаслідок безоплатної передачі її одному з подружжя із земель державної або комунальної власності, у тому числі приватизації . Відповідно до ст. 69 ч.1 СК України визначено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Відповідно до ст. 190 ЦК України майном вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки. Згідно роз»ясень, що містяться в п. п. 22. 23, 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК). Не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто. Суд, приходить до висновку та не заперечується сторонами , що спірний будинок, автомобіль , меблі та побутова техніка є спільною сумісною власністю подружжя , придбані за спільні кошти сторін . Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 2 ст. 59, ч. 1, ч. 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином , суд вважає , що позов [PERSON]підлягає задоволенню.

Outcome: approved