Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-10 00:00:00

В серпні 2019 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить усунути перешкоди в користуванні житловим приміщенням шляхом визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідно до договору купівлі-продажу від 01.08.2019 [PERSON] придбала у [PERSON] та [PERSON] квартиру [ADDRESS] . В даній квартирі зареєстрований з 2011 року [PERSON] , який не має відношення ні до членів сім`ї позивача, ні до членів сім`ї попереднього власника. На даний час реєстрація відповідача за даною адресою є перешкодою позивачу оформити субсидію. Жодних домовленостей між позивачем та відповідачем щодо порядку проживання в будинку укладено не було, в квартирі останній не проживає, його особисті речі в квартирі відсутні. Реєстрація відповідача створює перешкоди у належному позивачу праві володіння, користування та розпорядження житловим приміщенням квартирою [ADDRESS] , а тому вимушена звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 03.09.2019 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомлення (викликом) сторін та призначено судове засідання. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Від позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи належним чином, про причини неявки не повідомив. Відзив не подав, будь - яких заяв та клопотань не находило. Суд вважає, що відповідач не з`явився до суду без поважних причин, не подав відзив, тому, при відсутності заперечень зі сторони позивача, вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Згідно ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. В ході розгляду справи сторони (їх представники) заяв та/чи клопотань не подавали. Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, на засадах змагальності, в межах позовних вимог, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до ст.13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених кодексом випадках. Судом встановлено,\~що із наявного в матеріалах справи договору купівлі-продажу квартири від 01.08.2019 року складеного приватним нотаріусом Коростишівського нотаріального округу Мошковським О.С. та зареєстрованого в реєстрі № 1035 [PERSON] належить квартира [ADDRESS] (а.с.9 - 10). За відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про зареєстроване місце проживання УДМС України в Житомирській області [PERSON] , [INFO] зареєстрований з 19.08.2011 за адресою [ADDRESS] ( а.с.14). З акта депутата Коростишівської міської ради № 1186 від 05.08.2019 року вбачається, що відповідач [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не проживає з моменту реєстрації (а.с.11). Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст.16, 391 ЦК України. У відповідності до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст.316,317,319,321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Права власника житлового будинку визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Згідно зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження поважності причин відсутності [PERSON] у квартирі, що належить на праві власності [PERSON] . Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази, суд дійшов до переконання, що оскільки відповідач [PERSON] не проживає у квартирі позивача понад встановлені законом строки, не користується ним, не несе витрат по його утриманню, а тому його слід визнати таким, що втратив право користування даним житловим приміщенням. Відповідно до п.6\~ст.264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача слід стягнути 768,40 грн. понесених судових витрат. На підставі викладеного та

Outcome: approved