Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

В травні 2018 року до суду надійшов позов, в якому [PERSON] просила суд стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання доньки Анни, [INFO] в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше як 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову до суду і до повноліття дитини. Свій позов обґрунтовувала тим, що вона з [PERSON] мають спільну доньку Анну, [INFO]. Після розірвання шлюбу донька проживає разом з нею. Дитина повністю знаходиться на її утриманні. [PERSON] ухиляється від покладеного на нього обовязку утримувати дитину, працездатний, на користь інших осіб аліменти не сплачує та може надавати таку допомогу. Відповідач, [PERSON] заперечував проти задоволення позову. Свої заперечення обґрунтовував тим, що він приймає участь у вихованні, утриманні та розвитку дитини, що підтверджується рішенням Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради від 08.09.2015 року № 334, яке позивач не виконує. Він вчасно та постійно сплачує аліменти на утримання дитини у розмірі 1 000 грн. Вважає, що суд має також врахувати, що позивач і дитина проживають в належній йому квартирі за адресою: [ADDRESS]. Він постійно ніде не працює, офіційно перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Білоцерківської міської ради, як особа, яка доглядає за інвалідом 1 групи та має офіційний дохід 30,57 грн. [PERSON] погодилась на аліменти на утримання доньки в розмірі 1 000 грн., щомісячно, про що написала розписку. 06.06.2018 року у справі відкрите провадження. 26.09.2018 року у судовому засіданні суд заслухав пояснення сторін, дослідив матеріали справи, після чого видалився до нарадчої кімнати. В ході розгляду справи, із наданих до суду доказів суд встановив наступне. Сторони мають спільну доньку Анну, [INFO], яка проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS]. Згідно договору купівлі-продажу від 31.08.2017 року зазначена квартира належить відповідачу. Відповідно до довідки про отримання (неотримання) допомоги № 1368/10 виданої Управлінням соціального захисту населення від 06.07.2018 року [PERSON] перебуває на обліку в управлінні та йому з 27.12.2005 року до 09.10.2039 року призначено щомісячну компенсаційну виплату непрацюючої працездатної особи, що доглядає за інвалідом 1-ї групи в розмірі 30,57 грн. Згідно трудової книжки № БТ-ІІ № 4510608 виданої на імя [PERSON] він не працює з 11.11.2002 року. 19.08.2015 року позивач написала розписку про те, що: «після розлучення забирає свої речі, пральну машину, холодильник, мікрохвильову піч, пилосос, утюг, гладильну дошку, посуд, фотоапарат, софу стареньку з новими матрацами. Матеріальних і фінансових претензій не має, крім аліментів в розмірі 1 000 грн.» Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Заперечуючи проти позову, відповідач вказував, що між ним та позивачем досягнуто згоди щодо розміру аліментів в позасудовому порядку, на підтвердження чого ним надана розписка. Згідно ч. 1 ст. 189 СК України батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. Договір укладається у письмовій формі і нотаріально посвідчується. Відповідно до ч. 1 ст. 219 ЦК України у разі недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення одностороннього правочину такий правочин є нікчемним. Згідно ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Розписка на яку вказує відповідач нотаріально не посвідчена. Отже, вона не має юридичної сили і суд виходить з того, що домовленості про розмір аліментів між сторонами не досягнуто. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Отже, вибір способу стягнення аліментів належить тому з батьків з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як встановлено судом, сторони мають спільну дитину, яка перебуває на утриманні позивача. При цьому, позивач постійно несе витрати повязані із забезпеченням її їжею, одягом тощо. Відповідач є працездатним, здоровим, має житло в якому проживає позивач з донькою, на утриманні має батька, який являється інвалідом 1-ї групи, довідок або інших документів, які можуть свідчити про неможливість працювати до суду не надав. Також, відповідач надавав позивачу кошти в рахунок сплати аліментів з 2015 року по 2018 рік. Отже, суд дійшов до переконання, що відповідач може сплачувати аліменти. Таким чином,\~ за викладених обставин та враховуючи те, що на думку суду стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання спільної дитини в розмірі 1/4 частини від всіх доходів відповідача, щомісячно, буде достатньо для забезпечення гармонійного розвитку спільної дитини сторін, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Датою з якої необхідно стягувати аліменти є день звернення позивача до суду із позовом - 22.05.2018 року. За такого рішення, на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути 704,80 грн. судового збору.

Outcome: approved