Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовна заява ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивовані тим, що між сторонами 19.05.2005 року було укладено кредитний договір №VIН0GK02020460, відповідно до умов якого [PERSON] отримав у банку кредит у розмірі 9 800,00 доларів США на придбання нерухомості, з процентною ставкою 1,00% річних. Термін повернення кредиту 17.01.2010 року. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. У зв'язку із чим утворилась заборгованість у розмірі 7 162,78 доларів США. Зазначені обставини і стали підставою для звернення до суду з цим позовом. В судове засідання представник позивача не з'явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позов підтримує та не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення суду. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, заяв та повідомлень про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи без фіксації судового засідання звукозаписувальними технічними засобами. В ході судового розгляду по справі встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 19.01.2005 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № VIН0GK02020460, відповідно до умов якого [PERSON] отримав у банку кредит у розмірі 10 378,00 доларів США на придбання нерухомості, з процентною ставкою 1,00% річних. Кінцевий термін повернення кредиту 17.01.2010 року. В порушення умов договору № VIН0GK02020460 від 19.01.2005 року за відповідачем станом на 20.08.2014 року рахується заборгованість в сумі 7 162,78 доларів США, що за курсом 13,22 грн. за один долар США встановленим службовим розпорядженням Національним банком України від 20.08.2014 року складає 94 691,95 грн. Ця сума складається з наступних складових: · 3 352,78 доларів США - заборгованості за кредитом; · 2 312,43 доларів США - заборгованість по процентах за користування кредитом; · 604,47 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; · 893,10 доларів США - пеня за несвоєчасніть виконання зобов'язань за договором. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. У відповідності до положень статті 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк згідно із ст. 525 цього Кодексу, одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Згідно із ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 3 ст. 538 ЦК України у разі невиконання однією із сторін у зобов'язанні свого обов'язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконує свого обов'язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов'язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі. Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується в п.3 ч.1 ст.3 ЦК України. В ч.1 ст.626 ЦК України законодавець зазначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно з ч.1 ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Частиною 3 цієї статті визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. У відповідності до ч. 1 статті 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цивільно-процесуального законодавства України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Факт неналежного виконання відповідачем умов договору знайшов своє підтвердження в ході розгляду справи і є підставою, відповідно до змісту договору, наданого позивачем розрахунку боргу та вимог чинного законодавства, для задоволення позову у повному обсязі. У відповідності до положень статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої винесено судове рішення, суд присуджує з іншої сторони відшкодувати понесені нею судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Враховуючи наведене,

Outcome: approved