Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

До Великомихайлівського районного суду Одеської області звернулась [PERSON] з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], третя особа: Соше- Острівська сільська рада Великомихайлівського району Одеської області про визнання заповіту як розпорядження майном на випадок смерті недійсним. В обґрунтування своїх позовних вимог посилалась на те, що вона являється рідною донькою [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO]. [INFO] її батько [PERSON] помер, а її мати [PERSON] довгий час хворіла. [INFO] її мати померла, залишивши після себе заповіт від 20 березня 2017 року, як вказано у довідці № 640 КУ «Великомихайлівська ЦРЛ» І від 20 вересня 2017 року, «померла від проявів хронічної сердцево- судиної недостатності». 20 березня 2017 року [PERSON], [INFO] було складено заповіт, в якому вказано, що на випадок смерті розпоряджається передати все належне їй майно, а саме, земельну ділянку, що належить їй на праві власності та розташована на території Соше-Острівської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області, заповідає [PERSON] та [PERSON]. Вказаний заповіт було посвідчено посадовою особою Соше-Острівської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області. При її звернені до працівників Соше- Острівської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області з заявою про вступ у спадщину, їй було повідомлено, що вона не є стороною вказаного провочину. Також їй було повідомлено, що оспорюваний заповіт від 20.03.2017 року, було посвідчено у присутності її сестри, [PERSON], яка підписала вказаний документ замість заповідача, [PERSON]. Таким чином, вона вважає, що даний заповіт не відповідає вимогам ч.2, 3 ст.203, ст.1257 ЦК України. Тому, просить суд визнати недійсним заповіт як розпорядження на випадок смерті, складений [PERSON] на користь [PERSON] та [PERSON] від 20 березня 2017 року. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, посилаючись на обставини, зазначені в позові. Просив суд визнати заповіт недійсним в порядку ст.1257 ЦК України, оскільки, під час складання заповіту були численні порушення законодавства з боку посадових осіб Соше-Острівської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області, зокрема, під час його складання була присутня донька покійної [PERSON], [PERSON], одна із спадкоємців, яка допомагала їй підписувати заповіт. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні позов визнали, пояснивши, що їх мати проживала одна. Після смерті батька залишилося 2 ділянки земельного паю, з 2009 року по 25.03.2017 року одну ділянку обробляв [PERSON], другу - [PERSON] У батьків є шестеро дітей, але мати виявила бажання поділити земельні ділянки лише на дітей, які будуть її доглядати, так як вона хворіла. 19 березня 2017 року вона зателефонувала в Соше-Острівську сільську раду Великомихайлівського району Одеської області і попросила, щоб до неї приїхали додому посвідчити заповіт, так як вона не може виходити з дому. 20 березня 2017 року до матері зранку приїхала секретар сільської ради [PERSON], мама їй сказала, що хоче земельні ділянки заповідати їм - [PERSON] та [PERSON], в цей час в кімнаті перебувала [PERSON], [PERSON] і [PERSON] Після чого секретар сільської ради поїхала та через деякий час приїхала з надрукованим заповітом, прочитала його, при цьому були присутні троє: мати-[PERSON], секретар с/ради - [PERSON] та дочка [PERSON]- [PERSON] Мати взяла в руку ручку, а вона ([PERSON].) підтримувала її руку і разом поставили підпис. Мама розуміла, що робить, була при пам'яті. Додатково повідомили, що 26.12.2017 року ними до Великомихайлівської державної нотаріальної контори Одеської області подано заяви, відповідно до яких вони відмовились від отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом померлої матері [PERSON] Третя особа Соше-Острівська сільська рада Великомихайлівського району Одеської області в судове засідання уповноваженого представника не направила, про час і місце судових засідань повідомлись належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, причину неявки до суду не повідомили. Дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, вислухавши пояснення учасників справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Згідно зі статтею 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Мати позивачки, [PERSON] померла [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 06.04.2017 року Великомихайлівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області на підставі актового запису про смерть №118 від 06.04.2017 року, складеного Великомихайлівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Позивач [PERSON] є дочкою [PERSON], померлої [INFO], що підтверджується наданими свідоцтвами: -про народження [PERSON] серії [NUMBER], виданого 02 січня 1970 року Соше-Острівською сільською радою Великомихайлівського району Одеської області на підставі актового запису про народження №02 від 02.01.1970 року, складеного Соше-Острівською сільською радою Великомихайлівського району Одеської області, де в графі мати зазначено «[PERSON]»; -про укладення шлюбу [PERSON] та [PERSON] серії [NUMBER], виданого 24.12.1988 року виконкомом Соше-Острівської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області на підставі актового запису про шлюб №06 від 24.12.1988 року, складеного виконкомом Соше-Острівської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області. Відповідач [PERSON] сином померлої і братом позивачки, а відповідачка [PERSON] - дочкою померлої та сестрою позивачки. Відповідно до заповіту, складеного 20.03.2017 року і посвідченого секретарем виконкому Соше-Острівської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області [PERSON] і зареєстрованим за номером 04, [PERSON] заповіла [PERSON] та [PERSON] земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7,34 га, що розташована на території Соше-Острівської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області в рівних долях. Згідно з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 21.07.2017 року № 48491365, заповіт зареєстрований у Спадковому реєстрі 19.05.2017 року №60671444. Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 21.07.2017 року №48491480, 21.07.2017 року відкрита спадкова справа (номер у нотаріуса 411/2017, номер у реєстрі 60968797) щодо майна померлої 25.03.2017 року [PERSON], [INFO], уродженки села Ліпецьке Котовського району Одеської області. Відповідно до копії спадкової справи, наданої на ухвалу суду, спадкова справа №411/2017 до майна померлої [INFO] [PERSON] відкрита 21 липня 2017 року. В матеріалах зазначеної спадкової справи наявні заяви: -[PERSON] від 21.07.2017 року №831 про прийняття спадщини; -[PERSON] від 12.09.2017 року №1051 про відмову від прийняття спадщини на користь дочки спадкодавця - [PERSON]; -[PERSON] від 14.09.2017 року №1068 про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті матері, з усіх підстав; -[PERSON] від 19.09.2017 року №1089 про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті матері, з усіх підстав; -[PERSON] від 19.09.2017 року №1090 про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті матері, з усіх підстав; -[PERSON] від 25.09.2017 року №1118 про відмову від прийняття спадщини на користь дочки спадкодавця - [PERSON]. Крім того, наявні заяви від 26.12.2017 року №1288, №1289 [PERSON], [PERSON], відповідно до яких вони відмовились отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, тому що заповіт, посвідчений секретарем виконкому Соше-Острівської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області [PERSON] 20 березня 2017 року за реєстром №4 не відповідає вимогам чинного законодавства, вказану спадщину прийняли і просили видати їм свідоцтво про спадщину за законом на належну їм частку зазначеної земельної ділянки. В судовому засіданні судом була оглянута копія заповіту, а також копія журналу для реєстрації нотаріальних дій виконавчого комітету Соше-Острівської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області за 2017 рік (сторінка 37), в якому за номером 4 зареєстровано посвідчення заповіту [PERSON] без розписки про одержання нотаріально оформленого документа (підпису). Клопотань про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи не надходило. Відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Статтею 203 ЦК України визначено загальні вимоги до дійсності правочину, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Статтею 204 ЦК України передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. За змістом ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Відповідно до ч.1,2 ст. 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Вимоги до форми заповіту та порядку його посвідчення встановлені ст. 1247 ЦК України. Із заповіту, посвідченого секретарем Соше-Острівської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області 20.03.2017 року вбачається, що [PERSON] заповіла земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7,34 га, що розташована на території Соше-Острівської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області, що належала їй на підставі державного акту на право на земельну ділянку серії [NUMBER] в рівних долях на користь [PERSON] та [PERSON]. Аналізуючи спірний заповіт і його зміст на предмет відповідності вимогам законодавства, суд вважає, що він складений уповноваженою посадовою особою у письмовій формі, зареєстрований у встановленому законом порядку, але особисто не був підписаний заповідачем [PERSON], а за допомогою спадкоємця [PERSON], що підтверджується поясненнями [PERSON] в судовому засіданні. Згідно ст. 1247 ЦК України якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до ч.4 ст. 207 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст.207 ЦК України, якщо фізична особа у зв'язку з хворобою або фізичною вадою не може підписатися власноручно, за її дорученням текст правочину у її присутності підписує інша особа. Підпис іншої особи на тексті правочину, що посвідчується нотаріально, засвідчується нотаріусом або посадовою особою, яка має право на вчинення такої нотаріальної дії, із зазначенням причин, з яких текст правочину не може бути підписаний особою, яка його вчиняє. Згідно абз.3 п.7 «Порядку посвідчення заповітів і доручень, прирівнюваних до нотаріально посвідчених заяв», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.06.1994 року №413, фізична особа, на користь якої заповідається майно, не може бути присутньою під час підписання заповіту, а також, підписувати його за заповідача. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення згідно із частиною першою статті 1257 ЦК України є нікчемним та відповідно до ч.2 ст.215 ЦК України не потребує визнання його недійсним. Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.1257 ЦК України за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Виходячи із вище викладеного, суд, враховуючи характер спірних правовідносин, беручи до уваги, що недодержання вищевказаних вимог щодо форми, змісту та порядку посвідчення заповіту унеможливлює встановлення дійсної волі заповідача, дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання такого заповіту недійсним.

Outcome: approved