Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-23 00:00:00

В січні 2017 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідачки [PERSON] та її неповнолітньої дитини про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В направленому на адресу суду позові позивач зазначає, що є власником квартири за адресою: [ADDRESS], яка належить позивачеві на праві приватної власності. Відповідачка та її неповнолітня дитина в квартині позивача не проживали та на час подачі позовної заяви не проживають, не є членами сім'ї позивача, квартиру не утримують, комунальні платежі не сплачують, а тому позивач звернулася до суду з позовом про визнання відповідача та її малолітньої дитину таким, що втратив право користування житловим приміщенням. В судовому засіданні позивач позовні вимоги зазначені в позовній заяві підтримав, просив їх задовольнити на підставі обставин зазначених у позовній заяві. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON], яка є законним представником її неповнолітньої дитини [PERSON], в судове засідання, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, повторно не з'явилася. Заперечень проти позову не подала (а.с. 28, 29, 39). Представник третьої особи, яка не заявляє самостійної вимоги - Великобагачанської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області, не заперечував проти задоволення позовних вимог позивача. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійної вимоги - Великобагачанської районної державної адміністрації Полтавської області, не заперечував проти задоволення позовних вимог позивача. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідно до положень ст. ст. 77, 225 ЦПК України, відповідно до протокольної ухвали суду, ухвалено провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача. Суд, заслухавши пояснення позивача, представників третіх осіб, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON], є єдиним власником квартири [ADDRESS] (а.с. 5, 6, 7, 8, 9). У відповідності до розпорядження голови обласної державної адміністрації від 20.05.2016 року за №206, [ADDRESS] перейменована на нову назву - [ADDRESS] (а.с. 40). В зазначеній квартирі за адресою: [ADDRESS], зареєстровані відповідач [PERSON], [INFO] та її малолітня донька [PERSON], [INFO] (а.с. 3, 14, 15), які не проживали за вказаною адресою з моменту реєстрації 14 липня 2015 року, що підтверджується відповідним актом від 17 січня 2017 року (а.с. 10), довідкою виданою виконавчим комітетом Багачанської Першої сільської ради Великобагачанського району від 18 січня 2017 року про те, що [PERSON] та її малолітня дочка проживають з 2014 року без реєстрації за адресою: [ADDRESS] (а.с. 38), відповідачі не пов'язані з позивачем родинним зв'язком (а.с. 4). Зважаючи на пояснення позивача та письмові докази по справі, суд приходить до висновку про те, що на момент реєстрації відповідачів по справі за адресою: [ADDRESS], між ними, як наймачами та позивачем, як між власником квартири, була досягнута усна домовленість про надання останнім права на користування житловим приміщенням позивача. Судом встановлено, що з 14.07.2015 року по день розгляду справи в суді відповідачі [PERSON] та її малолітня донька [PERSON], які не є членами сім'ї позивача, відсутні та не проживають за адресою їх реєстрації: [ADDRESS], а фактично проживають за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ч. 1 ст. 71 Житлового Кодексу, при тимчасовій відсутності наймача за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Підстав, які б вказували на те, що за наймачами зберігається жиле приміщення на більший строк, судом не встановлено. Неповнолітній доньці відповідачки [PERSON], на час розгляду справи виповнилося 5 років, а тому з врахуванням ст. 313 ЦК України, вона повинна проживати за місцем проживання одного з батьків дитини. З матеріалів справи вбачається, що відповідачка та її неповнолітня дитина, не проживає в квартирі, яка належить позивачеві, і на день звернення позивача до суду не проживають за адресою їхньої реєстрації більше одного року, а тому є всі підстави для визнання відповідачів такими, що втратив право на користування цим жилим приміщенням. Оскільки позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідачки на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved