Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

В травні 2014 року позивач [PERSON] звернувся до Першотравневого районного суду м.Чернівці із вказаним вище позовом до Кредитної спілки «Рідне коло» про повернення внеску (вкладу) та стягнення відсотків. У позові посилався на те, що він 10 січня 2014 року уклав з Кредитною спілкою «Рідне коло» договір [NUMBER] про залучення внеску (владу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок зі строком дії по 12 серпня 2014 року, на виконання якого вніс на депозитний рахунок відповідача готівкою вклад - грошові кошти в сумі 140 000 грн. При цьому процентна ставка за даним договором становила 22% річних. У зв'язку із скрутним матеріальним становищем 21 лютого 2014 року він звернувся до відповідача із заявою про розірвання вищевказаного договору. 28 березня 2014 року між ним та Спілкою було укладено додаткову угоду до договору [NUMBER] про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок від 10.01.2014 року. Відповідно до умов додаткового договору відповідач зобов'язався у визначені періоди виплатити йому основну суму депозитного договору у сумі 140 000 грн. разом із відсотками, які нараховуються від початку дії договору по день фактичної виплати всієї суми вкладу. Разом з тим, вказані умови договору відповідач виконав частково, внаслідок чого станом на 23 травня 2014 року залишок суми невиплаченого вкладу становить 131 000 грн. та 4 228 грн. 22 коп. відсотків по депозиту. Просив позов задовольнити та стягнути з відповідача на його користь кошти за договором про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок [NUMBER] від 10 січня 2014 року у розмірі 131 000 гр. та 4 228 грн. 22 коп. відсотків по договору. Справа слухалась у відсутність сторін, які в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином повідомлялися судом про місце та час розгляду справи. Представник позивача надала заяву, в якій судове засідання просила провести у її відсутність. Позов підтримала у повному обсязі. У разі відсутності відповідача, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача КС «Рідне коло» в судове засідання не з'явився, незважаючи на те, що належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи. Причину своєї неявки суду не повідомив. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, а також те, що позивач не заперечував проти розгляду справи у відсутність представника відповідача, суд вважає, що по справі слід постановити заочне рішення. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав: Організаційні засади діяльності кредитної спілки регламентуються Законом України «Про кредитні спілки». Так, відповідно до вимог ст.1 та абзацу 3 ч.1 ст.21 Закону України «Про кредитні спілки» кредитна спілка - це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об'єднаннями на корпоративних засадах з метою задоволення потреб їх членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об'єднання грошових внесків членів кредитної спілки та відповідно до свого статуту залучає на договірних умовах внески (вклади) своїх членів на депозитні рахунки як у готівковій формі, так і в безготівковій. Частиною1 ст.3 цього ж Закону передбачено, що кредитна спілка може укладати від свого імені договори та інші угоди, які не суперечать цьому Закону, іншим нормативно-правовим актам та статуту кредитної спілки, набувати майнові та немайнові права, мати обов'язки, що випливають із законодавства України та укладених кредитною спілкою угод, бути позивачем і відповідачем у судах. Згідно з п. 5 ч. 1 ст.11 цього Закону члени кредитної спілки мають право, зокрема, одержувати дохід на свій пайовий внесок, якщо інше не передбачено статутом кредитної спілки. Пунктом 3 ч. 1 ст.21 Закону України «Про кредитні спілки» передбачено, що кредитна спілка відповідно до свого статуту в процесі господарської діяльності вправі залучати на договірних умовах внески (вклади) своїх членів на депозитні рахунки як у готівковій, так і в безготівковій формі. Внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нарахована на такі кошти та пайові внески плата (проценти) належать членам кредитної спілки на праві приватної власності (ч.1 ст. 23 Закону). Судом встановлено, що між позивачем [PERSON] та Кредитною спілкою «Рідне коло» 10 січня 2014 року укладено договір [NUMBER] про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок. За умовами договору член кредитної спілки вносить внесок (вклад) члена кредитної спілки на депозитний рахунок до Спілки, а Спілка приймає внесок на умовах строковості, зворотності та платності в сумі 140 000 грн. на строк, початком якого є 10 січня 2014 року, а закінченням 12 серпня 2014 року. (а.с.7,8-9). Згідно договору про залучення внеску члена кредитної спілки встановлена процентна ставка у розмірі 22% річних (п.п.2.2). У зв'язку із скрутним матеріальним становищем, позивач 21 лютого 2014 року звернувся до Спілки із заявою про дострокове розірвання договору та повернення суми вкладу в строк до 01.03.2014 року (а.с.10). Внаслідок чого, 28 березня 2014 року між [PERSON] та Кредитною спілкою «Рідне коло» було укладено додаткову угоду до договору про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок [NUMBER] від 10 січня 2014 року (а.с.11). За умовами вказаної угоди, у зв'язку із неможливістю Спілки вчасно повернути позивачу суму вкладу та відсотки, сторони домовились, що основна сума буде виплачена разом з нарахованими відсотками в період з 28 березня 2014 року по 12 серпня 2014 року на протязі розрахункових періодів та в порядку передбаченому в додатку №1 до даної угоди, який є її невід»ємною частиною (а.с.11-12). Протягом вищевказаного періоду відсоткова ставка на основну суму буде нараховуватися у розмірі 22% річних у випадку виконання Спілкою графіку виплат, передбачених в Додатку №1. (п.3 додаткової угоди). У випадку порушення умов виплат визначених Додатком №1 до даної угоди та не усунення таких порушень протягом 10 днів з моменту їх виникнення, Спілка зобов'язується виплатити [PERSON] з моменту виникнення таких порушень (п.4). Однак в обумовлений угодою строк відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання. Відповідно до вказаних вище вимог угоди та розрахунку заборгованості, з урахуванням виплаченої суми вкладу та відсотків, відповідач заборгував позивачу суму невиплаченого вкладу у розмірі 131 000 грн. та 4 228 грн. 22 коп. несплачених відсотків (а.с.13). Згідно з ч.7 ст.10 Закону України «Про кредитні спілки» повернення вкладів проводиться за взаємною згодою сторін або не пізніше строку, передбаченого відповідним договором. Як передбачено ч.1 ст.1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно з ч.2 ст.1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до абз. 3 ч.2 ст.23 зазначеного раніше Закону кожен член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти, зазначені в ч. 1 цієї статті, у порядку і строки, які визначені відповідно до ч.7 ст.10 цього Закону, статуту кредитної спілки або укладеними з членом кредитної спілки договорами. Із матеріалів справи вбачається, що відповідач не виконав взятих на себе зобов'язань, не повернув [PERSON] внесені кошти на депозит та відсотки. У зв'язку з цим, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню. Крім того, суд вважає, що відповідно до вимог ч.2 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: approved