Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-17 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В позові позивач зазначила про те, що з 2001 року по 10.01.2006 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають двох дітей, а саме: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Відповідач неналежним чином надає допомогу позивачу на утримання дітей. Відповідач - фізично здорова, працездатна людина. [PERSON] працює неофіційно будівельником за приватними замовленнями і отримує високий заробіток; інших утриманців, крім спільних дітей з позивачем у відповідача не має. Вище викладене й стало підставою для звернення до суду із вимогою про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 1 200,00 гривень щомісяця, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову до досягнення старшою дитиною повноліття. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, аргументуючи мотивами, викладеними в позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково. Зазначив, що має мінливий дохід і може сплачувати лише 600, 00 гривень на місяць. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданого 10.01.2006 року відділом РАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницького області, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 10.01.2006 року. Прізвище [PERSON] після розірвання шлюбу - [PERSON]. (а.с. 3) Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 25.04.2006 року відділом РАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницького області, батьками [PERSON], [INFO], записані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4) Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 02.11.2001 року міським відділом РАГС управління юстиції Вінницького області, батьками [PERSON], [INFO], записані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5) Згідно довідки, виданої МКП «ЖЕК № 15» 23.07.2014 року, в квартирі [ADDRESS] проживають: [PERSON], [INFO], (мати), [PERSON], [INFO], (сестра), [PERSON], [INFO], (племінник), [PERSON], [INFO], (племінник), [PERSON], [INFO], (сестра). (а.с. 6) Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України суд при визначенні аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 10.01.2006 року розірвано. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження. Частиною 1 ст. 180 СК України передбачено обов'язок обох батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів судом враховано стан здоров'я та матеріальне становище дітей; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів - здорова та працездатна людина, отримує мінливий дохід, офіційно не працює; сімейне становище відповідача; відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом також прийнято до уваги те, що стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно зі становищем одержувача аліментів. Враховуючи те, що відповідач має мінливий дохід, обов'язок обох батьків утримувати дитину, а також інші обставини, що мають істотне значення, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. Оцінивши в сукупності наявні в матеріалах справи докази та врахувавши обставини справи, позиції сторін, вимоги чинного законодавства, в тому числі положення ч. 1 ст. 184 СК України, суд дійшов до переконання в тому, що відповідач зобов'язаний та може надавати щомісячне утримання на двох неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 500, 00 гривень на кожну дитину щомісячно до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Встановлений даним рішенням суду розмір аліментів на утримання дитини, є гарантією прав дитини, встановлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини. Проживання одного з батьків окремо від дитини не повинно впливати на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Суд звертає увагу, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, на що, в тому числі, необхідні й фінансові витрати. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, відповідно до ч. 1 ст. 155 СК України. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторонни понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено відсплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України, до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на правову допомогу. Згідно квитанції № 262 від 23.07.2014 року позивачем було сплачено адвокату [PERSON] 250, 00 гривень за оформлення позовної заяви про стягнення аліментів. (а.с. 7) Враховуючи те, що позивач була звільнена від сплати судового збору, останній згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача в дохід держави в сумі 243, 60 гривень. Витрати на правову допомогу підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 208, 32 гривень, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, враховуючи положення ч. 1 ст. 88 ЦПК України. Витрати на правову допомогу в розмірі 41, 68 гривень слід залишити за позивачем. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: partial