Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

В січні 2015 року [PERSON] (Позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» (Відповідач, Банк, ПАТ «ВіЕйБі) про захист прав споживача, в якому просив стягнути з ПАТ «Всеукраїнський акціонерний Банк» на його користь кошти в сумі 4 200 000,00 грн. - основна сума вкладу за договором банківського вкладу; - 85 093,15 грн. - відсотки за договором банківського вкладу та кошти за договором карткового (поточного) рахунку в розмірі 5 085,67 грн. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що 01 листопада 2013 року між ним та Банком був укладений договір банківського вкладу «Англійський» «Постійний» «Зорова надбавка» № 673415/2013 (в національній валюті України), строком на тринадцять місяців з сумою початкового вкладу - 4 200 000,00 грн. під 23% річних, зі строком вимоги вкладу - 01.12.2014р. З 18 березня 2014 року - 01 грудня 2014 року сторони погодили нову відсоткову ставку на рівні 29% річних згідно додаткової угоди № 2 від 18.03.2014р. Згідно квитанції до меморіального ордеру № 37164 від 01.1.2013р. та довідки від 12.01.2015р. відповідач прийняв депозит від позивача кошти в сумі 4 200 000,00 грн. Позивач зазначив, що Відповідач виплатив йому відсотки за період з листопада 2013 року по жовтень 2014 року. Азом з тим, не зважаючи на неодноразові звернення Позивача до Відповідача з заявами про повернення вкладу, останній не виплатив суму вкладу та нараховані за ним відсотки в розмірі 85 093,15 грн. (нараховані з 01.11.2014р. по 21.11.2014р.). Окрім того, Відповідач не повернув кошти внесені позивачем на його картковий рахунок в розмірі 5 085,67 грн. В судове засідання Позивач не з'явився. При цьому представником Позивача [PERSON] через канцелярію суду подано заяву розгляд справи без його участі (а.с.25), в якій також зазначено, що позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечує. Крім того, представником Позивача - [PERSON] подано заяву про збільшення позовних вимог, в якій вказано, що оскільки Відповідач не повернув Позивачу суму депозитного вкладу у встановлений договором банківського вкладу строк, останній не мав можливості проведення дій для збереження суми від обезцінювання (як то: обмін грошей на валюту, купівля нерухомого майна), і відповідно за період з 01.12.2014р. по 25.02.2015р. Позивач потерпів дворазовий збиток (офіційні дані курсу НБУ на 01.12.2014р. - 15 грн. за 1 долар США, на 25.02.2015р. - 29 грн. за 1 долар США), інфляційний показник за цей період - 25%. В зв'язку з цим представник Позивача просила збільшити позовну вимогу на суму 4 256 452,00 грн (а.с.27). Разом з тим, така заява подана в одному примірнику і не відповідає вимогам ЦПК України, у зв'язку з чим судом до уваги не береться. Відповідач в судове засідання свого представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.24), про причини неявки суд не повідомив, заперечень чи пояснень по суті позовних вимог не надав, доказів правомірності своїх дій щодо фактичного не повернення Позивачу його коштів на адресу суду не направив. Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечував, суд, на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 01 листопада 2013 року між [PERSON] (Вкладник, Позивач) та Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (ПАТ «ВіЕйБі Банк») було укладено договір банківського вкладу «Англійський «Постійний» Здорова надбавка» № 673415/2013 (в національній валюті) (а.с.4), предметом якого було розміщення Вкладником в Банку строкового вкладу на умовах депозитного продукту «Англійський «Постійний» Здорова надбавка» в національній валюті на строк 13 місяців, з дня укладення договору, з щомісячною виплатою процентів. Відповідно до п.1.1., 1.3., 1.5. для обліку вкладу Банк відкриває на ім'я Вкладника вкладний рахунок [NUMBER], код банку 380537. Сума початкового вкладу 4 200 000,00 грн. зі ставкою процентів в розмірі 23% річних. Мінімальна сума вкладу - 5 000,00 грн. (п.1.4.). Пунктом 1.2. Договору встановлено, що Банк відкриває на ім'я Вкладника картковий рахунок [NUMBER], код банку 380537, на який Банк перераховує нараховані проценти за збереження вкладу та може бути перерахований Вклад по закінченні строку його дії. Нараховані проценти за збереження вкладу з капіталізаціє процентів Банк перераховує на Рахунок. Згідно п.1.7. Договору дата вимогу вкладником вкладу - 01 грудня 2014 року. На виконання умов Договору № 673415/2013 від 01.11.2013 року Позивач вніс на депозитний рахунок [NUMBER] грошові кошти на зальну суму 4 200 000,00 грн., що підтверджується Квитанцією № 37164 від 01.11.2013р. (а.с.5) та випискою по вкладному рахунку [NUMBER] за період з 01.11.2013р. по 01.11.2013р. (а.с.8). 13 травня 2014 року між Позивачем та Банком було укладено Додатковий договір № 1 до Договору банківського вкладу «Англійський» (в національній валюті України) № 673415/2013 від 01.11.2013р., яким сторони погодили слова та цифри «вкладний рахунок за вкладом на поточний рахунок [NUMBER]» у підпункті 1.2. Договору замінити словами та цифрами «вкладний рахунок за вкладом на вимогу «Для виплат» [NUMBER]». Інші умови договору залишились без змін та Сторони підтвердили свої зобов'язання за ними (а.с.6). 18 березня 2014 року між Позивачем та Банком було укладено Додатковий договір № 2 до Договору банківського вкладу «Англійський» (в національній валюті України) № 673415/2013 від 01.11.2013р., яким сторони домовились доповнити пункт 1.5. Договору реченням в наступній редакції: «З 18 березня 2014 року по 01 грудня 2014 року стандартна процентна ставка за Вкладом становить 29 процентів річних.». Інші умови договору залишились без змін та Сторони підтвердили свої зобов'язання за ними (а.с.7). До закінчення строку вкладу, Позивач 26 листопада 2014 року направив на адресу Відповідача заяву, в якій просив повернути грошові кошти на загальну суму 4 514 000,00 грн., а саме депозит по договору № 673415/2013 від 01.11.2013р. на суму 4 200 000,00 грн., депозит по договору № 722377/2014 від 09.01.2013р. на суму 260 500,00 грн., невиплачені проценти в сумі 48 889,00 грн. та залишок на картковому рахунку в сумі 5 085,00 грн. (а.с.14-15). Проте, в день закінчення вкладу - 01.12.2014р. Відповідач не повернув Позивачу належні йому до виплати кошти, а саме суму вкладу в розмірі 4 200 000,00 грн., суму нарахованих процентів в розмірі 85 093,15 грн. та залишок коштів по картковому рахунку [NUMBER] в сумі 5 085,67 грн., що підтверджується довідкою ПАТ «ВіЕйБі Банк» про залишки грошових коштів на рахунках станом на 13.01.2015р. (а.с.10), випискою за поточним (картковим) рахунком станом на 12.01.2015р. (а.с.11) та випискою по угоді № 673415/203 від 01.11.2013р. (а.с.12-13). Доказів зворотного Відповідачем не надано та в судовому засіданні не здобуто Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. У відповідності до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до ч.1 ст.1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно з ч.ч. 1,2 ст.1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. При цьому, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Відповідно до положень ст.1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. При цьому, положеннями ст. 1074 ЦК України встановлено, що обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом. Отже, з наведених норм Закону вбачається, що вкладник за договором банківського вкладу, в силу ст.ст.1060, 1061 ЦК України, вправі вимагати від банку повернення здійсненого вкладу разом з нарахованими процентами в будь-який момент, а банк, отримавши відповідну вимогу, повинен видати вклад у повному обсязі. На день розгляду справи, Відповідач не виконав вимоги Позивача щодо повного повернення суми вкладу та нарахованих процентів разом із залишком по картковому рахунку, на який Відповідач перераховував нараховані проценти за збереження вкладу відповідно до умов Договору № 673415/2013 від 01.11.2013р., в результаті чого загальна заборгованість Відповідача перед Позивачем становить 4 290 178,82 грн. Водночас, статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Щодо поданої представником Позивача через канцелярію суду заяви про збільшення позовних вимог на суму 4 256 452,00 грн. (в одному примірнику), то в цій заяві не зазначено, чи вказана сума фактично зменшує заявлені первісні позовні вимоги чи позовні вимоги необхідно збільшити на зазначену суму, окрім того, не визначено, яким чином була розрахована дана сума, з яких складових вона складається і на підставі чого повинна бути стягнута з Відповідача на користь Позивача. Така заява, по суті судом не прийнята до розгляду, оскільки не відповідає вимогам ст.ст. 31, 119, 120ЦПК України. На підставі постанови Правління Національного банку України від 20.11.2014 № 733 «Про віднесення Публічного Акціонерного Товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.11.2014 № 123 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ВіЕйБі Банк», згідно з яким з 21.11.2014 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в Публічне Акціонерне Товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (далі - ПАТ «ВіЕйБі Банк»), код ЄДРПОУ 19017842, МФО 380537, місцезнаходження: вул. Дегтярівська, 27 т, м. Київ, 04119, Україна. Відповідно до ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється: 1) задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; 2) примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку; 3) нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку; 4) зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим Законом; 5) нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед кредиторами. Враховуючи викладене вище, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах позовних вимог, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах Закону, а тому підлягають задоволенню, а саме з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за Договором № 673415/2013 від 01.11.2013р. в загальній сумі 4 290 178,82 грн., що складається з суми вкладу в розмірі 4 200 000,00 грн., суми нарахованих процентів в розмірі 85 093,15 грн. та залишку коштів по картковому рахунку [NUMBER] в сумі 5 085,67 грн. Також, відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню сума судового збору розмірі 3 654,00 грн. пропорційно до розміру задоволених вимог. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 525, 526, 610, 612, 625, 1058, 1060, 1061, 1074 ЦК України та

Outcome: approved