Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

До Богунського районного суду м. Житомира звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за розпискою. В обґрунтування позовних вимог вказав, що в листопаді 2014 р. він отримав послуги з протезування зубів від лікаря стоматолога [PERSON], за що заплатив йому 2400 грн. У вартість протезування пяти зубів закладена була вартість протезів з метало - кераміки, однак, влітку 2015 р. під час лікування тих самих зyбiв інший лікар запевнив його про те, що йому, [PERSON] поставили звичайні пластмасові протези які коштують значно дешевше. У зв'язку з отриманням в лікаря поліклініки інформації, про те що він, [PERSON] став жертвою шахрайства відповідача по справі, [PERSON], він, [PERSON] звернувся до правоохоронних органів iз відповідною заявою з проханням вжити заходів до [PERSON] для повернення йому, [PERSON] коштів за неякісне протезування зубів. Працівники міліції викликали до відділу міліції [PERSON] та отримали від нього розписку від 19.10.2015 р., згідно якої [PERSON] зобов'язується протягом листопада 2015 р. повернути йому, [PERSON] грошові кошти в cyмi 2400 грн. але на час направлення позову до суду, 14.12.2015 р. [PERSON] йому гроші не повернув. З урахуванням викладеного позивач просить стягнути з [PERSON] на його, [PERSON] користь борг за розпискою в сумі 2 400 (дві тисячі чотириста грн.) 00 коп. та сплачену суму судового збору у розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім грн.) 20 коп. Всього 2\~887 (дві тисячі вісімсот вісімдесят сім грн.) 20 коп. Свої вимоги позивач у судовому засіданні підтримав у повному обсязі обґрунтовуючи наданими суду доказами. Відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував проти їх відшкодування у повному обсязі. Дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно паспорта громадянина України [PERSON], 09.11.1954 р. н., зареєстрований за адресою: [INFO]. (а. с. 11). Згідно паспорта громадянина України [PERSON], 05.04.1977 р. н., зареєстрований за адресою: [INFO]. (а. с. 12). Згідно розписки, за текстом (російською): «Я [PERSON] проживающий по адресу: [INFO] обязуюсь в течении месяца ноября 2015 г. вернуть гражданину [PERSON] деньги в суме 2400 гривен. 19.10.2015 г. (подпись) [PERSON]Л.» (а. с. 3). Відповідно до статей 525 та 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов позики та ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції другою стороною. У відповідності з ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (виконала роботи, сплатила відповідачу суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Як встановлено судом, а саме з тексту розписки, [PERSON] погодився повернути [PERSON] кошти у сумы 2400 грн. протягом листопада 2015 р. Таким чином, аналіз досліджених судом доказів дає суду обєктивні правові підстави для висновку про те, що відповідач [PERSON], як учасник договору має нести відповідальність за невиконання умов договору. Судом не встановлено жодного доказу, який міг би свідчити про наявність будь-якого примусу чи недобровільності відповідача до договору по поверненню грошових коштів, що дає підстави для покладення на нього відповідальності за його невиконання. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 зазначеного Кодексу кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд вважає, що позивач довів ті обставини, на які він посилався як на підставу своїх позовних вимог, тому його вимоги про стягнення з відповідача на його користь суми 2 400 (дві тисячі чотириста грн.) 00 коп. та сплачену суму судового збору у розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім грн.) 20 коп. Всього 2\~887 (дві тисячі вісімсот вісімдесят сім грн.) 20 коп. підлягають задоволенню. Доказів, які б спростовували його доводи, чи свідчили б про їх безпідставність, судом не встановлено. На підставі викладеного,

Outcome: approved