Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

В травні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поділ майна шляхом визнання права власності на ? частину квартири під № 8, що розташована у будинку № 16 по вул. Новосельського в м. Одесі, вказуючи, що ця квартира була придбана ними в період зареєстрованого шлюбу за договором купівлі-продажу, який був оформлений на імя відповідача, отже ця квартира належить їм на праві спільної сумісної власності в рівних частках, але рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 04.07.2014 р. у справі № 522/6492/14-ц шлюб між ними розірвано, і відповідач, посилаючись на те, що право власності на вказану квартиру зареєстроване за ним, погрожує її продати. Позивач веде дану справу в суді через свого представника адвоката [PERSON], яка просила розглянути справу без її участі та задовольнити позов, про що подала адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи. Відповідач [PERSON] не повідомив суду причину неявки в судове засідання, хоча про дату і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить зворотне поштове повідомлення про отримання ним судової повістки. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 14 січня 1997 року в Першому Приморському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 04, який розірвано рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 04 липня 2014 року у справі № 522/6492/14-ц (провадження № 2/522/5493/14), що набрало законної сили 15 липня 2014 року (а.с. 39). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. Під час перебування у зареєстрованому шлюбі з позивачем, відповідач уклав договір купівлі-продажу від 20.12.2000 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за р. № 4248, відповідно до якого купив однокімнатну квартиру під № 8, загальною площею 27,2 кв.м., житловою площею 13,4 кв.м., що розташована у будинку № 16 по вул. Новосельського в м. Одесі. Відповідач не надав суду докази, які б свідчили про те, що вищевказана квартира була придбана ним за кошти, які належали йому особисто. З 2001 року за вказаною адресою зареєстроване місце проживання відповідача та дітей сторін : сина [PERSON], [INFO], і дочки [PERSON], [INFO], а з 2005 року за цією адресою також зареєстроване місце проживання позивача. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 60 СК України майно, набуте за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба того) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 61 СК України обєктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сімї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. За приписами ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. У силу ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. З огляду на наведене, суд доходить висновку про те, що квартира під № 8, загальною площею 27,2 кв.м., житловою площею 13,4 кв.м., що розташована у будинку № 16 по вул. Новосельського в м. Одесі, належить сторонам на праві спільної сумісної власності, а належні кожному з них частки в цій квартирі є рівними. Відповідно до ч. 2 ст. 72 СК України до вимоги про поділ майна, заявленої після розірвання шлюбу, застосовується позовна давність у три роки. Позовна давність обчислюється від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права власності. Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені нею і документально підтверджені судові витрати у розмірі 4134,00 грн., повязані із сплатою судового збору. На підставі викладеного і

Outcome: approved