Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-04 00:00:00

В червні 2018 р. заявниця звернулася до районного суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме те, що [PERSON], який помер [INFO] року,був її батьком. Свої вимоги мотивує тим, що після смерті її батька [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно, після чого вона звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом, надавши документи, які підтверджують родинні відносини із спадкодавцем. У видачі свідоцтва про право власності на спадщину їй було відмовлено, оскільки у свідоцтві про народження померлого було зазначено його ім»я «[PERSON]», а в свідоцтві про смерть померлого вказано ім»я «[PERSON]», що виключає можливість встановлення родинних відносин між заявником та померлим. Наведені вище обставини стали підставою для звернення до суду. У судовому засіданні заявник підтримала заяву в повному обсязі та надала пояснення, аналогічні викладеним в заяві обставинам. Заінтересована особа - [PERSON] у судовому засіданні підтримала заяву в повному обсязі та надала пояснення, аналогічні викладеним в заяві обставинам, просила задовольнити заяву в повному обсязі. Заінтересована особа - [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що заперечень по суті заявлених вимог не має та не заперечує щодо задоволення заяви. Суд, заслухавши пояснення заявника та заінтересованої особи, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до таких висновків. В судовому засіданні встановлено, що заявник, [PERSON], [INFO] є донькою [PERSON] та [PERSON], згідно свідоцтва про народження [NUMBER] від [INFO] року народження. [INFO] року [PERSON] помер, згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] від [INFO] року. Судом встановлено, що за життя [PERSON] згідно державного акту на право власності на земельну ділянку Серії [NUMBER] від 26.12.2005 р. належала земельна ділянка площею 3,33 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Шпендівської сільської ради Кагарлицького району Київської області. Після смерті [PERSON] із спадкоємців за законом першої черги на спадкування залишились його діти , а саме [PERSON], [PERSON] та [PERSON], інших спадкоємців за законом першої черги не залишилось. [PERSON] та [PERSON] спадщини [PERSON] не приймали та не подавали заяв про прийняття спадщини до державного ноатіуса Кагарлицької районної державної нотаріальної контори. Заявник [PERSON] звернулась до державного нотаріуса Кагарлицької районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька [PERSON] 20.06.2018 року Державний нотаріус Кагарлицької районної державної нотаріальної контори Київської області, Грачова Л.І. відмовила заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], у зв»язку з необхідністю встановлення факту родинних відносин між померлим [PERSON] та заявником , оскільки в свідоцтві про народження заявника в графі батько вказно «[PERSON]», а в свідоцтві про смерть померлого вказано «[PERSON]», що виключає можливість встановлення родинних відносин між заявником та померлим [PERSON] Як вбачається з наданих документів, 06.02.2009 року [PERSON] було складено заповіт посвідчений секретарем Шпендівської сільської ради Загородньою Т.Г. та зареєстрованим в реєстрі № 1 , відповідно до якого [PERSON] вищезазначену земельну ділянку заповів заявнику. Встановлення факту родинних відносин необхідно заявниці для оформлення спадщини, тобто цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявниці - право на отримання спадкового майна. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Встановлення даного факту безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника - право на спадщину. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Пунктом п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам дано роз'яснення, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. У відповідності до п.7 вказаної постанови Пленуму, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові, зокрема, для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. За наданими суду матеріалами суд вбачає, що померлий [PERSON], [INFO] р., є батьком [PERSON], [INFO]. За розглядом справи на виконання положень ст.ст.76-81 ЦПК України заявницею надано до суду належні та допустимі докази в обґрунтування поданої заяви, суд вбачає, що встановлення заявленого факту родинних відносин є необхідним заявниці для виникнення у неї права на спадщину та оформлення у подальшому свідоцтва на спадщину. Спір про право між заявницею та заінтересованим особами в справі [PERSON] та [PERSON], як спадкоємцями, відсутній, що підтвердили останні, подавши суду відповідні заяви. З урахуванням викладеного, на основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку приходить до висновку про задоволення заяви [PERSON], оскільки вимоги засновані на законі, є обґрунтованими та доведені в судовому засідані. На підставі викладеного,

Outcome: approved