Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

В травні 2012 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON], третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору : [PERSON] міська рада, про визнання незаконними виданих Управлінням житлово-комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу [PERSON] міської ради розпорядження органу приватизації від 22.02.2007 р. за № 200867 про передачу 715/1000 ч. квартири [ADDRESS] в приватну спільну часткову власність, в рівних частках, [PERSON] і [PERSON], та свідоцтва про право власності на житло від 22.02.2007 р. за р.№ 8-20313, яким посвідчується, що 715/1000 ч. квартири [ADDRESS] належать на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] і [PERSON] в рівних частках (т.1 а.с. 2-4). В грудні 2014 року [PERSON] подала адресовані суду свої письмові уточнення до позовної заяви, у яких в якості відповідачів зазначила [PERSON], [PERSON] та [PERSON] міську раду, та відповідно до яких остаточно вимагає визнати незаконними видані Управлінням житлово-комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу [PERSON] міської ради розпорядження органу приватизації від 22.02.2007 р. за № 200867 про передачу квартири [ADDRESS] в приватну спільну часткову власність, в рівних частках, [PERSON] і [PERSON], та свідоцтво про право власності на житло від 22.02.2007 р. за р.№ 8-20313, яким посвідчується, що 715/1000 ч. квартири [ADDRESS] належать на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] і [PERSON] в рівних частках, а також зобовязати відповідачів [PERSON] і [PERSON] привести квартиру [ADDRESS] в первинний стан (т.1 а.с.181-187). В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що, по-перше, відповідачі [PERSON] і [PERSON] приватизували 715/1000 ч. квартири [ADDRESS] на підставі оспорюваних розпорядження органу приватизації та свідоцтва про право власності на житло без її згоди; по-друге, в оспорюваному свідоцтві про право власності на житло від 22.02.2007 р. за р. № 8-20313 вказано, що загальна площа квартири [ADDRESS] становить 123,2 кв.м., а в технічному паспорті на вказану квартиру від 22.10.2006 р. вказано, що житлова площа квартири становить 65,2 кв.м. і площа приміщення «3» становить 3,8 кв.м., хоча насправді загальна площа цієї квартири становить 118,3 кв.м., житлова площа становить 65,1 кв.м. і площа приміщення «3» становить 3,52 кв.м., отже відповідачам [PERSON] і [PERSON] було передано у власність більший обсяг нерухомого майна, чим було порушене її право власності; , і, по-третє, до отримання відповідачами [PERSON] і [PERSON] оспорюваних розпорядження органу приватизації та свідоцтва про право власності на житло, вони самовільно, без отримання дозвільної документації, провели чисельні незаконні переобладнання в квартирі [ADDRESS], а саме : заклали вхід з коридору в приміщення «11» площею 9,4 кв.м., яке раніше використовувалося як ванна кімната, та улаштували там кухню ; улаштували туалет у ванній кімнаті та частині кухні, які межують з її кухнею, й у частині кухні, яку улаштували під ванну кімнату, перекрили пожежний вихід; частково переобладнали санвузол, улаштувавши там душову кабіну і унітаз, а також перекрили в санвузлі вентиляцію. Ухвалою суду від 25 березня 2015 року до участі у даній справі залучені [PERSON] в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача, та [PERSON] і [PERSON] в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів (т.1 а.с. 252). Ухвалою суду від 26 листопада 2015 року до участі в даній справі у якості співвідповідачів залучені [PERSON] і [PERSON] (т. 2 а.с. 54). Ухвалою суду від 19 лютого 2016 року допущено заміну первісного відповідача [PERSON] міської ради на належного - Департамент міського господарства [PERSON] міської ради (т.2 а.с. 131). Ухвалою суду від 14 вересня 2016 року до участі у даній справі залучено КП «Міське агентство з приватизації житла» [PERSON] міської ради у якості співвідповідача (т. 2 а.с. 199). В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник адвокат [PERSON], який також є представником третьої особи [PERSON], підтримали позов, а відповідачі [PERSON] та [PERSON] не визнали позов. Крім того, під час судового розгляду справи відповідач [PERSON] подав адресовану суду свою письмову заяву про застосування строків позовної давності, а відповідач [PERSON] подала адресовані суду свої письмові заперечення на позовну заяву, які приєднані судом до матеріалів справи (т.2 а.с. 72-73,146). Надіслані судом судові повістки відповідачам [PERSON] і [PERSON], на останні відомі судові адреси їх місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку, в черговий раз були повернуті судові з помітками пошти про те, що вони не зявляються на пошту для отримання судових повісток, що, на думку суду, свідчить про те, що останні зловживають своїми процесуальними правами та обовязками й ухиляються від явки до суду, чим створюють штучну тяганину у справі. Департамент міського господарства [PERSON] міської ради та КП «Міське агентство з приватизації житла» [PERSON] міської ради не повідомили суду причини неявки своїх представників, хоча про дату і місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчать зворотні поштові повідомлення (розписки) про отримання ними судових повісток. Разом з тим, КП «Міське агентство з приватизації житла» [PERSON] міської ради надало письмові пояснення на позовну заяву, в тексті яких вказало, що при оформлені оспорюваних розпорядження органу приватизації та свідоцтва про право власності на житло порушень з боку органу приватизації не було, тому просить в позові відмовити (т.2 а.с. 235). Дослідивши матеріали справи і вислухавши пояснення позивача, її представника та відповідачів [PERSON] і [PERSON], суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню. Судом установлено і матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] та [PERSON] набули право власності на 285/1000 ч. квартири [ADDRESS] в рівних частках на підставі свідоцтва про право власності на житло від 03.12.1999 р. за р. № 7-16064, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому [PERSON] міської ради на підставі розпорядження органу приватизації від 03.12.1999 р. № 136901, й у цьому свідоцтві про право власності на житло вказано, що загальна площа згаданої квартири становить 119,50 кв.м., а 285/1000 ч. загальної площі квартири складають 34,10 кв.м. (т.2 а.с. 94, 126). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] набули право власності на 715/1000 ч. квартири [ADDRESS] в рівних частках на підставі свідоцтва про право власності на житло від 22.02.2007 р. за р. № 8-20313, виданого Управлінням житлово-комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу [PERSON] міської ради на підставі розпорядження органу приватизації від 22.02.2007 р. № 200867, й в цьому свідоцтві про право власності на житло вказано, що загальна площа згаданої квартири становить 123,2 кв.м., а 715/1000 ч. загальної площі квартири складають 85,5 кв.м. (т.2 а.с. 97). Крім того, технічні паспорти на вказану квартиру, виготовлені під час оформлення приватизації 285/1000 ч. цієї квартири [PERSON] і [PERSON] у 1999 році та під час оформлення приватизації 715/1000 ч. цієї квартири [PERSON] і [PERSON] у 2007 році, містять незначні розбіжності щодо площі підсобних приміщень. Разом з тим, в розпорядженні Приморської районної адміністрації [PERSON] міської ради № 210 від 06.02.2007 р. вказано, що згідно акту обстеження начальника дільниці № 5 КП «ДЄЗ «Арнаутське» від 15.01.2007 р., вважати житлову площу [PERSON] в квартирі [ADDRESS] такою, що складається із трьох кімнат житловою площею 44,6 кв.м., окремої кухні площею 5,8 кв.м., окремої кухні площею 9,4 кв.м., ванної площею 2,2 кв.м., коридору площею 3,8 кв.м., та видати особовий рахунок на склад родини 2 особи (вона, син [PERSON]В.); до приміщень загального користування відносяться : коридор площею 14,8 кв.м., коридор площею 10,3 кв.м. та санвузол площею 1,5 кв.м., й такі ж самі дані містить технічний паспорт на вказану квартиру, виготовлений станом на 20.10.2006 р., тобто під час приватизації 715/1000 ч. цієї квартири [PERSON] і [PERSON]В.(т.1 а.с. 125-127, 131). Вказане розпорядження Приморської райадміністрації [PERSON] міської ради передувало оформленню оспорюваних розпорядженню органу приватизації та свідоцтву про право власності на житло, й станом на дату судового розгляду даної справи у встановленому законом порядку не визнано недійсним та/або не скасовано. Таким чином, суд доходить висновку, що [PERSON] та [PERSON] повинні були привести отримані ними правовстановлюючі документи на 285/1000 ч. квартири [ADDRESS] у відповідність до згаданого розпорядження Приморської райадміністрації [PERSON] міської ради № 210 від 06.02.2007 р. Також судом установлено, що 23.11.2011 р. [PERSON] і [PERSON] уклали договір дарування із [PERSON] та договір дарування з [PERSON], посвідчені державним нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори [PERSON] за р. № 3-1732 та за р. № 1736, відповідно до яких [PERSON] і [PERSON] подарували 391/1000 ч. квартири [ADDRESS] [PERSON], а 324/1000 ч. цієї квартири подарували [PERSON], й дані технічного паспорту на згадану квартиру, виготовленого станом на 08.11.2011 р., повністю збігаються з даними технічного паспорту на цю квартиру, виготовленого у 2006 році, тобто під час приватизації [PERSON] і [PERSON] 715/1000 ч. цієї квартири (т. 1 а.с. 82-83, т.2 а.с. 98-105). Вирішуючи дану справу, суд також бере до уваги, що Закон України «Про приватизацію державного житлового фонду» в редакції від 17.02.2006 р. передбачає можливість вільної приватизації кімнат у квартирах, де мешкають два і більше наймачів, й жодного обовязку щодо повідомлення одним із наймачів, який бажає приватизувати займану ним кімнату (кімнати), інших наймачів, які займають інші кімнати, або отримання їх згоди, цим Законом не передбачено, отже законодавець підкреслив правовий статус кімнат у квартирах, де мешкають два і більше наймачів, як відокремленого самостійного обєкту. Згідно ч. 2 ст. 8 цього Закону, передача займаних квартир (будинків) здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сімї, які постійно мешкають в даній квартирі (будинку), в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обовязковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку). Крім того, відповідно до ст. 65-1 ЖК України наймачі жилих приміщень у будинках державного чи громадського житлового фонду можуть за згодою всіх повнолітніх членів сімї, які проживають разом з ними, придбати займані ними приміщення у власність на підставах, передбачених чинним законодавством. Таким чином, доводи позивача стосовно того, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] приватизували 715/1000 ч. квартири [ADDRESS] без її згоди, що є порушенням діючого законодавства, є абсолютно безпідставними. Також не заслуговують на увагу суду доводи відповідача [PERSON] стосовно того, що позивач пропустила строк звернення до суду з даним позовом, оскільки [PERSON] стверджує, що лише у 2010 році дізналася про те, що [PERSON] і [PERSON] у 2007 році приватизували 715/1000 ч. вищевказаної квартири, а саме під час судового розгляду цивільної справи № 2-3838/2010 за позовом [PERSON], [PERSON] і [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про усунення перешкод в користуванні комунальною квартирою та стягнення моральної шкоди, а з матеріалів цієї справи вбачається, що ксерокопія [PERSON] про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «[PERSON] міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості» № 14-64388 від 29.03.2007 р. разом з ксерокопією розпорядження органу приватизації від 22.02.2007 р. № 200867, ксерокопією свідоцтва про право власності на житло від 22.02.2007 р. за р. № 8-20313 та ксерокопією технічного паспорту на квартиру [ADDRESS], виготовленого станом на 20.10.2006 р., були надані суду у 2010 році (справа № 2-3838/2010, а.с. 87-92). Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. З огляду на наведене, суд доходить висновку, що в задоволені позову [PERSON] слід відмовити у повному обсязі в звязку з його недоведеністю та безпідставністю. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed