Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-10 00:00:00

Головний лікар КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просив вирішити питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку [PERSON], який є інвалідом ІІ групи по психічному захворюванню безстроково. [PERSON] неодноразово лікувався стаціонарно у КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР. Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13.07.2004 року визнаний недієздатним. Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07.10.2013 року опікуном призначена мати [PERSON] Із анамнезу відомо, що [PERSON] знаходиться під наглядом лікаря-психіатра з 1998 року. У клінічній картині захворювання галюцинаторно-параноїдна, афективна симптоматика. Галюцинації носять приказний характер та впливають на поведінку хворого. Госпіталізації часті, ремісії медикаментозні, короткочасні. Після виписки підтримуюче амбулаторне лікування приймає нерегулярно через відсутність критики до хвороби. Остання виписка із стаціонару 12.04.2017 року. Зі слів матері-опікуна, психічний стан [PERSON] погіршився протягом 2-х тижнів: порушився сон, став дратівливим, злісним, конфліктним, чує «голоси», хоче покінчити життя самогубством. 07.07.2017 року у супроводі матері-опікуна [PERSON] звернувся до дільничного психіатра у зв'язку з погіршенням стану, дано направлення на госпіталізацію. Оглянутий черговим лікарем приймального відділення, який кваліфікував стан [PERSON], як загострення хронічного психічного розладу. Госпіталізований у примусовому порядку. 07.07.2017 року оглянутий комісією лікарів-психіатрів. Під час огляду встановлено, що [PERSON] перебуває у свідомості, орієнтований вірно. Контакт формальний, на запитання відповідає не завжди по суті. Настрій нестійкий, легко дратується. Дивиться по сторонах, відчуває імперативні галюцинації, заявляє: «Голоси змушують із балкона стрибнути... голоси лякають, матюкають, обзивають...». Під час бесіди замовкає, відвертається, стає напруженим. Відчуває плутанину думок, «зосередитися важко». Мислення паралогічне, розірване, непослідовне. Про суїцидальні думки сказав: «Це голоси змушують». Висловлює маячні ідеї: «Якесь притягання зверху... за мною стежать, хочуть вбити». Критика до хвороби відсутня. Теперішній стан хворого можна кваліфікувати, як важкий психічний розлад у формі шизофренії, параноїдної форми, безперервний тип перебігу, галюцинаторно-параноїдний синдром. Приймаючи до уваги погіршення психічного стану, а також високу вірогідність скоєння суспільно-небезпечного діяння по відношенню до оточуючих (матері-опікуна) та до себе (погрожує матері, чує голоси, які змушують покінчити з собою), примусова госпіталізація доцільна. Лікування можливо тільки в умовах психіатричного стаціонару. У судовому засіданні представник психіатричного закладу доводи заяви підтримала з підстав, викладених в ній, і просила суд задовольнити заяву. Законний представник [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримала і наполягала на примусовій госпіталізації останнього. [PERSON] у судовому засіданні щодо примусової госпіталізації не заперечував. Прокурор заяву підтримала і просила суд винести рішення про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, лікаря-психіатра, особи, щодо якої вирішується питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку, її законного представника, думку прокурора, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. У своєму рішенні Європейський Суд з прав людини (справа «[PERSON] проти України») від 17.04.2014 року зазначив, що особа не може вважатися «Психічно хворою» та позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов; по-перше, об'єктивна медична експертиза повинна достовірно показати, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання. Як вбачається з висновку комісії лікарів-психіатрів від 07.07.2017 року, теперішній стан хворого [PERSON], [INFO], кваліфіковано, як важкий психічний розлад у формі шизофренії, параноїдної форми, безперервний тип перебігу, галюцинаторно- параноїдний синдром. Приймаючи до уваги погіршення психічного стану, а також високу вірогідність скоєння суспільно-небезпечного діяння по відношенню до оточуючих (матері-опікуна) та до себе (погрожує матері, чує голоси, які змушують покінчити з собою), примусова госпіталізація доцільна. Лікування можливо тільки в умовах психіатричного стаціонару (а.с. 2). Надані суду пояснення лікаря-психіатра, зокрема, про те, що [PERSON] вже багато років проходить курс лікування у психіатричній лікарні і внаслідок захворювання являє потенційну соціальну небезпеку для себе і оточуючих, суд вважає доказами по справі, підтверджуючими необхідність госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку. Таким чином, зібрані у справі докази і їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви.

Outcome: approved