Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

В червні 2018 року [PERSON] звернулася з позовом до Фізичної особи-підприємця [PERSON] про стягнення невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що Відповідно до наказу від 16.02.2018 № 3-к Позивач була прийнята на роботу до Відповідача з 19.02.2018. Наказом Відповідача від 19.03.2018 № 8-к звільнена з займаної посади з 19.03.2018 року. Сторонами була узгоджена заробітна плата Позивача у розмірі 7 000 грн. за вирахуванням обов'язкових платежів. Однак, Відповідач не провів з Позивачем остаточного розрахунку з виплати заробітної плати. Таким чином, станом на дату подання позову заборгованість з виплати заробітної плати складає 7 000 (сім тисяч) 00 грн. Оскільки відповідач неправомірно відмовився виплачувати позивачеві заробітну плату в день звільнення, з відповідача, на думку позивачки, на її користь підлягає стягненню також середній заробіток за час затримки у розмірі 17 315 (сімнадцять тисяч триста п'ятнадцять) грн. 74 коп за період з березня по травень 2018 року. Враховуючи вищевикладене, позивач [PERSON] просила суд стягнути з фізичної особи-підприємця [PERSON] на користь [PERSON] невиплачену заробітну плату у розмірі 7 000 (сім тисяч) грн. 00 коп., стягнути з фізичної особи- підприємця [PERSON] на користь [PERSON] середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 17 315 (сімнадцять тисяч триста п'ятнадцять) грн. 74 коп.. В судовому засіданні позивач позов підтримала і просила його задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Наказом № 8/к від 19.03.2018 року [PERSON] було звільнено з посади адміністратора за угодою сторін згідно п.1 ст. 36 КЗпП України на підставі поданої Позивачем заяви від 19.03.2018 року. Оскільки позивач протягом свого працевлаштування у ФОП [PERSON] не зявлялася на роботі та не виконував обовязків адміністратора, заробітна плата їй не нараховувалась, що не суперечить вимогам законодавства і підтверджується табелями обліку робочого часу. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з»ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. У відповідності до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.\~9\~Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст.\~55\~Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Судом встановлено, що згідно наказу № 3-К від 16 лютого 2018 року позивач [PERSON] була прийнята на роботу з 19 лютого 2018 року на посаду адміністратора з посадовим окладом згідно штатного розпису та випробувальним терміном три місяці. Відповідно до наказу № 8-К від 19 березня 2018 року позивачку [PERSON] було звільнено із займаної посади з 19 березня 2018 року за угодою сторін згідно п.1\~ст.36 КЗпП.\~ В наказі про звільнення відомості про нараховану компенсацію за невикористану відпустку, про виплату вихідної допомоги, про утримання за невідпрацьовані дні відсутні. Даний наказ не оспорений позивачкою, є дійсним і судом береться до уваги, як підстава припинення трудових відносин з позивачем. Щодо позовних вимог про стягнення заробітної плати за березень - травень 2018 року, то суд дійшов таких висновків. Згідно штатного розпису ФОП [PERSON] від 02 січня 2018 року посадовий оклад посади адміністратора складає 3723 грн.. Як зазначала позивач у судовому засіданні, нею було віпрацьовано у відповідача 5 (п»ять) робочих днів. Тобто, позивачкою фактично відпрацьовано пять робочих днів, що в грошовому еквіваленті складає 930,75 грн з розрахунку 3723(посадовий оклад/20(кількість робочих днів на місяць)*5(кількість фактично відпрацьованих дів)= 930,75 грн. Позовні вимоги в іншій частині необґрунтовані, спростовані наданими письмовими доказами та задоволенню не підлягають. Щодо розгляду позовних вимог про проведення розрахунку та стягненні середнього заробітку за\~статтею 117 КЗПП\~, суд зазначає наступне. Відомостей про виплату вказаної суми матеріали справи не містять. Згідно\~ст. 116 КЗпП, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Згідно\~ст.117 КЗпП, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Враховуючи, що відповідач не виконав вимоги\~ст.\~116\~КЗпП України, тому наявні підстави для застосування\~статті 117 КЗпП, за вказаний період невиконання відповідачем вимог\~ст. 116 КЗпП\~щодо повідомлення про нараховані суми. Враховуючи наведені вище обставини затримки розрахунку, враховуючи дії відповідача, застосовуючи положення\~статті 117 КЗпП, враховуючи часткове задоволення позову, то, згідно\~ст. 117 КЗпП, суд визначає розмір відшкодування середнього заробітку за затримку розрахунку в сумі 10052,10 грн., враховуючи кількість робочих днів за період березень-травень 2018 року, що в загальному становить 49 днів та розмір заробітку на день відповідно до штатного розписку посади адміністратора ФОП [PERSON] 186,15 грн. Суд вважає, що така компенсація буде адекватною порушенню, допущеному відповідачем, і співмірною сумі затриманого розрахунку. Отже, виходячи з розрахунку 186,15 (заробітна плата за один робочий день)*49 (кількість робочих днів)+930,75 грн. (заробітна плата за 5 відпрацьованих робочих днів), сума середнього заробітку за час затримки розрахунку складає 10052,10 грн. та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. За таких обставин суд приходить до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення із фізичної особи-підприємця\~[PERSON] на користь [PERSON] заборгованості по заробітній платі за квітень-березень 2018 року в розмірі 930,75 грн., середнього заробітку за затримку розрахунку в сумі 10052,10 грн. Крім того, відповідно до ч.6\~ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З огляду на зазначене, суд вважає можливим стягнути із відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн. за задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості по виплаті заробітної плати. Враховуючи викладене та

Outcome: partial