Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-29 00:00:00

До Володарського районного суду Київської області 20.10.2020\~р. разом з ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11.09.2020\~р. про передачу справи за підсудністю (а.с.\~46-47) надійшов зазначений позов ДП «Білоцерківське лісове господарство» до [PERSON] , третя особа: Володарська селищна рада Київської області, про стягнення збитків, заподіяних державі внаслідок незаконного вирубування дерев, в якому Позивач просить суд: стягнути з Відповідача на користь Володарської селищної ради Київської області збитки, завдані внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства, у розмірі 3\~972\~грн. 10\~коп. На обґрунтування заявлених позовних вимог Позивач у своїй позовній заяві зазначив, що 16.02.2020\~р. в адміністративних межах Володарської селищної ради Київської області був затриманий Відповідач, який здійснював самовільну порубку двох дерев породи дуб та граб у кварталі\~37, виділ\~17 Володарського лісництва ДП «Білоцерківське лісове господарство». У зв`язку з цим 18.03.2020\~р. відносно [PERSON] був складений протокол №\~000051 за статтею\~65 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), за наслідками розгляду якого 27.03.2020\~р. винесено постанову за №\~000051 про притягнення до адміністративної відповідальності Відповідача за статтею\~65 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00\~грн.; загальний розмір завданої Відповідачем шкоди загалом склав 3\~972,10\~грн., завдана шкода внаслідок порушення лісового законодавства відшкодована Відповідачем добровільно не була (а.с.\~1-6). Після виконання вимог частин шостої, сьомої статті\~187 Цивільного процесуального\~кодексу України (далі ЦПК України) ухвалою суду від 03.11.2020\~р. відкрито провадження у справі, визначено здійснення розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та їх виклику у судове засідання за наявними у справі матеріалами (письмове провадження), встановлено Відповідачеві 15-денний строк з дня отримання ухвали суду для подання відзиву з викладенням заперечення проти позову, роз`яснено право сторін подати клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, а також роз`яснено визначені статтею\~275 ЦПК України строки розгляду справи не пізніше 31.12.2020\~р. (а.с.\~59-62). За названою статтею\~275 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Відповідач згадану ухвалу суду від 03.11.2020\~р. разом з копіями позовної заяви і доданих до неї документів отримав 07.11.2020\~р., що підтверджено відповідним поштовим повідомленням про вручення рекомендованої кореспонденції особисто (а.с.\~65), за станом на 30.12.2020\~р. відзиву із запереченнями проти позову до суду не подавав, а так само клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Позивач та Третя особа також отримали зазначену ухвалу суду відповідно 09.11.2020\~р. та 10.11.2020\~р., що також підтверджено поштовими повідомленнями (а.с.\~64, 66), клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подавали. Згідно з частиною восьмою статті\~178 ЦПК України та враховуючи ненадання Відповідачем відзиву у встановлений судом строк, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті\~12 ЦПК України). Відповідно до частини другої статті\~247 ЦПК України у разі якщо за положеннями цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутністю учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд,\~розглянувши матеріали\~справи та\~оцінивши наявні\~в справі\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні (стаття\~89 ЦПК України), вирішуючи справу, виходить з такого. З наявних письмових матеріалів справи судом встановлено, що 16.02.2020\~р. о 12:59\~год. до чергової служби Володарського відділення поліції Сквирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області (далі Володарське ВП Сквирського ВП ГУНП в Київській області) надійшло повідомлення від лісничого Володарського лісництва Каменчука\~А.А. про те, що [PERSON] (Відповідач) ріже ліс; повідомлення зареєстроване за №\~338, копія рапорту про реєстрацію повідомлення додана до позовної заяви (а.с.\~10). Надалі зазначені відомості було внесено 16.02.2020\~р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №\~12020110160000038; постановою слідчого про закриття кримінального провадження від 26.02.2020\~р., копія якої також долучена до позовної заяви (а.с.\~26-28), було закрито кримінальне провадження за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті\~246 Кримінального кодексу України через встановлення розміру завданої шкоди 3\~972,10\~грн., що є меншим за визначений законом розмір шкоди, за який передбачено кримінальну відповідальність; копії матеріалів кримінального провадження направлено до ДП «Білоцерківське лісове господарство» для вирішення питання про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] , [INFO] (Відповідач). На підставі згаданих вище матеріалів кримінального провадження провідним інженером охорони та захисту лісу Хоменком\~О.Ю. ДП «Білоцерківське лісове господарство» відносно [PERSON] було складено 18.03.2020\~р. протокол про адміністративне правопорушення за №\~000051, копія якого долучена до позовної заяви (а.с.\~8). У подальшому за результатами розгляду зазначеного протоколу [PERSON] , [INFO] (Відповідача) постановою провідного інженера охорони та захисту лісу Хоменка\~О.І. ДП «Білоцерківське лісове господарство» від 27.03.2020\~р. №\~000051 про накладення адміністративного стягнення, копія якої додана до позовної заяви (а.с.\~9), визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею\~65 КУпАП («Незаконна порубка, пошкодження та знищення лісових культур і молодняка») та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00\~грн. у зв`язку із встановленням, що Відповідач 16.02.2020\~р. близько 12:00\~год. у кварталі\~37 виділі\~17 Володарського лісництва (тобто в межах Володарської селищної ради Київської області) здійснив незаконну порубку двох дерев породи дуб та граб, про що було складено названий вище протокол (а.с.\~8). Доказів та/або будь-яких відомостей щодо скасування чи оскарження названої вище постанови про накладення адміністративного стягнення від 27.03.2020\~р. (а.с.\~9) матеріали справи не містять; докази направлення Відповідачеві, який не брав участі в складені зазначеного вище протоколу та участі в розгляді справи про адміністративне правопорушення через неявку, матеріалів справи про адміністративне правопорушення (зокрема, протоколу і постанови) надано суду Позивачем 19.11.2020\~р. з підтвердженням направлення іншим учасникам справи (а.с.\~67-78) на виконання ухвали суду від 03.11.2020\~р. про відкриття провадження в справі. Загальний розмір шкоди, завданої Відповідачем незаконною порубкою дерев, загалом складає 3\~972,10\~грн. згідно з розрахунком з урахуванням кількості, породи згаданих вище дерев, діаметру пнів, що проведений ДП «Білоцерківське лісове господарство» (а.с.\~30), а також встановлений безпосередньо у зазначених вище постанові про закриття кримінального провадження від 26.02.2020\~р. (а.с.\~26-28) та у постанові про накладення адміністративного стягнення від 27.03.2020\~р. (а.с.\~9). За станом на тепер зазначена шкода добровільно Відповідачем не відшкодована, доказів протилежного суду не надавалося. Згідно зі статтею\~24 Лісового кодексу України права власників лісів, лісокористувачів та громадян охороняються законом і можуть бути обмежені або припинені лише у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами; збитки, завдані внаслідок порушення прав власників лісів, лісокористувачів та громадян, підлягають відшкодуванню в повному обсязі відповідно до закону. Порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону; відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні, зокрема, у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників (частина перша, пункт\~1 частини другої статті\~105 Лісового кодексу України). Статтею\~107 Лісового кодексу України передбачено, що підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України. Аналогічно приписами статей\~68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність; застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України; шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Такси для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2008\~р. №\~665 (з подальшими змінами). Також суд бере до уваги положення статті\~89 Лісового кодексу України, що визначає здійснення охорони і захисту лісів, зокрема державною лісовою охороною, яка діє у складі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства, органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань лісового господарства та підприємств, установ і організацій, що належать до сфери їх управління; державна лісова охорона має статус правоохоронного органу. Згідно з названою статтею\~89 Лісового кодексу України Порядок діяльності державної лісової охорони та лісової охорони визначено Положенням про державну лісову охорону, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.09.2009\~р. №\~976 (з подальшими змінами), пункт\~7 якого передбачає право посадових осіб держлісоохорони, зокрема, подавати позови до суду про відшкодування втрат лісогосподарського виробництва. Відповідно до положень статей\~15, 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства; способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, відшкодування майнової та моральної (немайнової) шкоди. Згідно з частинами першою та другою статті\~22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, збитками є, зокрема, втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Загальні положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди визначено у статті\~1166 ЦК України, за якою майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. За роз`ясненням, викладеним у пункті\~2 постанови Пленуму Верховного суду України від 27.03.1992\~р. №\~6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Підставою деліктної відповідальності є протиправне шкідливе винне діяння особи, яка завдала шкоду. Для відшкодування завданої шкоди слід довести такі факти як: неправомірність поведінки особи; вина завдавача шкоди; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою. Наявність всіх цих умов є обов`язковим для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди; відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. При цьому у деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди. Тобто діє презумпція вини завдавача шкоди (постанова Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 27.06.2018\~р. у справі №\~364/1080/16-ц). З огляду на наведене судом встановлено, що матеріальна шкода в розмірі 3\~972,10\~грн. заподіяна внаслідок знищення (порубки) дерев породи дуб (у кількості 1\~шт.) та граб (1\~шт.) неправомірними діями Відповідача, винуватість якого у вчиненні зазначених дій доведена згаданою вище постановою про притягнення його до адміністративної відповідальності за статтею\~65 КУпАП від 27.03.2020\~р., тому між протиправною поведінкою Відповідача та заподіяною внаслідок порушення лісового законодавства шкодою наявний причинний зв`язок. На підставі пункту\~7 частини третьої статті\~29 Бюджетного кодексу України джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України в частині доходів є, зокрема, 30\~відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності. Згідно з пунктом\~4 частини першої статті 69-1 названого Кодексу до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать 70\~відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до сільських, селищних, міських бюджетів, бюджетів об`єднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територій громад 50\~відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим 20\~відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя 70\~відсотків. Отже, шкода, заподіяна порушенням природоохоронного законодавства, відшкодовується шляхом перерахування коштів на єдиний розподільчий казначейський рахунок відповідної місцевої ради, на адміністративній території якої скоєно правопорушення, на користь зведеного бюджету, із якого місцевим органом Державної казначейської служби України в подальшому розподіляються конкретні суми коштів до Державного, обласного та місцевого бюджетів у вказаному вище співвідношенні (постанова Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 27.06.2018\~р. у справі №\~364/1080/16-ц). З огляду на усе наведене суд вважає, що Відповідач не відшкодував збитки, заподіяні внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства, тому суд вбачає наявними передбачені законом підстави для задоволення позову. Крім того, на підставі імперативних приписів частини першої, пункту\~1 частини другої статті\~141 ЦПК України з Відповідача слід стягнути на користь Позивача судові витрати за сплачений судовий збір; доказів інших судових витрат суду не подавалося. Відповідно до статей\~22, 1166 Цивільного кодексу України, статей\~24, 107 Лісового кодексу України, статей\~68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» та

Outcome: approved