Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-07 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась [PERSON] із заявою про видачу обмежувального припису. Заява мотивована тим, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом однією родиною без реєстрації шлюбу. Під час спільного проживання [PERSON] постійно підіймав руку на заявницю, висловлювався нецензурною лайкою, завдавав тілесних ушкоджень, у зв`язку з чим [PERSON] викликала поліцію. Постійні побиття з боку [PERSON] стали підставою розриву відносин, однак він продовжує переслідувати [PERSON] , погрожує насильством, що призводить до постійного стресу та боязні насильства. [PERSON] було притягнуто до відповідальності за адміністративне правопорушення за ч. 1 ст.173-3 КУпАП. Звернення від 09.06.2020 року до Київського відділення поліції Вінницького відділу поліції зареєстроване за № 6859. Але на момент розгляду звернення, у зв`язку з відсутністю постійного місця проживання [PERSON] притягнути його до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП не представилось за можливе. Крім того, за зверненням [PERSON] 15.08.2021 року, яка просила прийняти міри щодо свого колишнього чоловіка [PERSON] , який 15.08.2021 року під час конфлікту погрожував фізичною розправою та вбивством зареєстроване кримінальне провадження №12021025020000796, правова кваліфікація кримінального правопорушення ч. 1 ст. 129 КК України. За зверненням [PERSON] до Вінницького міського центру соціальних служб про вчинення домашнього насильства колишнім співмешканцем [PERSON] фахівцями мобільної бригади соціально-психологічної допомоги особам, які постраждали від домашнього насильства було здійснено відвідування родини [PERSON] та складено відповідний акт. З огляду на викладене, заявник звернулась до суду з даною заявою. У судовому засіданні заявник [PERSON] та її представник адвокат Крейдін В.О. заяву підтримали та просили її задовольнити з підстав, викладених у заяві та видати обмежувальний припис строком на 6 місяців. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ст. 350-5 ЦПК України, неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису; суд розглядає справу про видачу обмежувального припису не пізніше 72 годин після надходження заяви про видачу обмежувального припису до суду. Вислухавши учасників справи, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Судом з`ясовано, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. На даний час [PERSON] та [PERSON] проживають окремо, мають двох спільних дітей: [PERSON] , [INFO] (Свідоцтво про народження серії [NUMBER] ), та [PERSON] , [INFO] (Свідоцтво про народження серії [NUMBER] ). [PERSON] разом із дітьми проживає в орендованому будинку за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] чиниться фізичне та психологічне насильство щодо своєї колишньої співмешканки [PERSON] . Згідно листа Вінницького міського центру соціальних служб Вінницької міської ради від 15.10.2020 року №01-07/1236, розглянуто звернення [PERSON] про вчинення домашнього насильства колишнім співмешканцем. Фахівцями мобільної бригади соціально-психологічної допомоги особам, які постраждали від домашнього насильства було здійснено відвідування родини [PERSON] , складено відповідний акт та надано консультації юристом, психологом та фахівцем із соціальної роботи. Рекомендовано, у разі виникнення домашнього насильства або якщо існує загроза його виникнення, звертатись до поліції. Листом Київського відділення поліції Вінницького відділу поліції Головного управління національної поліції у Вінницькій області від 01.07.2020 року повідомлено [PERSON] , що працівниками здійснено ретельну перевірку її звернення від 09.06.2020 року щодо прийняття мір до колишнього чоловіка [PERSON] . Дане звернення було зареєстроване до ІТС ІПНП Київського відділення поліції Вінницького відділу поліції за №6859. На момент розгляду звернення, у зв`язку з відсутністю постійного місця проживання [PERSON] притягнути його до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП не представилось за можливе. Листом Київського відділення Національної поліції у вінницькій області від 05.03.2020 року [PERSON] повідомлено, що її звернення по факту неправомірних дій з боку співмешканця зареєстровано до ІТС ІПНП Київського ВП Вінницького ВП ГУНП за № 2161. Відповідно до вимог ст. 214 КПК України керівництвом органів досудового розслідування, за результатами попереднього розгляду було встановлено, що ознаки кримінального правопорушення в даному випадку відсутні, у зв`язку із чим підстав для відкриття кримінального провадження немає. З громадянином [PERSON] було проведено бесіду профілактичного характеру про неприпустимість в подальшому протиправної поведінки. Одночасно громадянина [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності по ст.173-2 ч. 1 КУпАП. На основі зібраних матеріалів складено мотивований висновок. Згідно Витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань, кримінальне провадження 12021025020000796 за заявою [PERSON] від 15.08.2021 року внесено до реєстру з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 129 КК України, за обставинами якого [PERSON] просила прийняти міри щодо свого колишнього чоловіка [PERSON] , який 15.08.2021 року близько 23:00 год перебуваючи за адресою: [ADDRESS] , під час конфлікту погрожував фізичною розправою та вбивством, ушкоджень не нанесено. Листом Вінницького районного управління поліції ГУ НП у Вінницькій області від 16.09.2021 року на запит адвоката В. Крейдіна, повідомлено, що заява [PERSON] від 16.08.2021 року з приводу того, що колишній чоловік [PERSON] вчиняє домашнє насильство належним чином зареєстрована у ІП «Єдиний облік» ІПНП України Вінницького РУП ГУНП за №17636. У зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, звернення розглянуто у відповідності до вимог Закону України «Про звернення громадян», на основі зібраних матеріалів підготовлено довідку №5559 від 06.08.2021. Окрім того, [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Відповідно до п.п. 3, 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Згідно зі ст. 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні; у разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців. Відповідно до ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Отже, суд приходить до висновку про необхідність видачі обмежувального припису, а тому заява [PERSON] про видачу обмежувального припису підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved