Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

В січні 2017 року позивач звернулась до суду із позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] Вказувала, що [PERSON], [INFO] є батьком їх малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Посилаючись на ухилення відповідачем від виконання батьківських обов'язків, позивач просила позбавити батьківських прав [PERSON] щодо малолітньої дочки [PERSON], [INFO]. В судове засідання позивач не з'явилась, подала до суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, в якій проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, тому суд вважає за можливе провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З 12.02.2011 р. по 15.06.2015 р. сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі. [INFO] народилась [PERSON], батьками якої згідно копії свідоцтва про народження являються [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). 14.09.2015 року Білоцерківським міськрайонним судуом Київської області видано виконавчий лист № 357/7667/15-ц, 2/357/2810/15 по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку, щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.06.2015 року і до досягнення дитиною повноліття, що вбачається з копії виконавчого листа (а.с.8). Згідно копії довідки про нарахування аліментів № 436 від 26.10.2016 року виданої Білоцерківським міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області заборгованість згідно виконавчого листа № 2/357/2810/15 виданого Білоцерківським міськрайонним судом Київської області 14.09.2015 року станом на 26.10.2016 р. становить 13 739,70 грн. 28.10.2016 року вихователями Дошкільного навчального закладу № 16 «Пролісок» обстежено умови проживання вихованця групи № 4 [PERSON], [INFO] за адресою: [ADDRESS] та складено акт, яким встановлено, що умови проживання задовільні, стан здоров`я задовільний, особливості розвитку без відхилень. Відомості про батьків: батько - [PERSON], [INFO] участі у вихованні дитини не приймає; мати - [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [ADDRESS], працює в Дитячому навчальному закладі № 25 на посаді вихователя, має задовільний стан здоров`я, дитина постійно проживає з мамою, яка весь час приймає участь у житті дитини (а.с.11). Згідно листа Білоцерківського відділу поліції від 07.04.2017 року № К-530 [PERSON], [INFO] притягувався до адміністративної відповідальності 28.03.2017 року за ч.1 ст.178 КУпАП. Крім того, 17.10.2016 року [PERSON] перебуваючи в будинку-інтернаті за адресою вул.Турчанінова, 27-а, м.Біла Церква, зловживаючи довірою, заволодів ноутбуком, за даним фактом порушено кримінальне провадження за № 12016110030005249 за ч.1 ст.190 КК України. Виконавчий комітет Білоцерківської міської ради у своєму висновку від 12.12.2016 року № 4318/1-7 вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] щодо його малолітньої дочки [PERSON]. Висновок виконавчого комітету мотивовано тим, що відповідно до інформації адміністрації дошкільного навчального закладу № 16 «Пролісок», який з 2013 року по даний час відвідує малолітня [PERSON], батько не брав участі у її вихованні, крім того, матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, аліменти не сплачує. Станом на 26.10.2016 року заборгованість по сплаті аліментів становить 13 739, 70 грн. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України ( СК України), батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; зобов'язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Статтею 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини (ст.9 Конвенції). Згідно роз'яснень п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Таким чином, сукупність зібраних по справі доказів свідчить про те, що відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, а саме: не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, не забезпечує за нею необхідного догляду: харчування, медичного догляду та лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, тому суд дійшов висновку, що в інтересах дитини необхіднім є позбавлення батьківських прав [PERSON] Згідно вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тобто 640 грн. судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved