Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-30 00:00:00

В червні 2013 року фізична особа підприємець [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], Державного центра зайнятості в особі Святошинського районного центра зайнятості про розірвання трудового договору, укладений 04.06.2007 року між [PERSON], фізичною особою - підприємцем [PERSON], як суб'єктом підприємницької діяльності та відповідачем, зареєстрований Святошинським районним центром зайнятості 04.06.2007 року за номером 949/7, що підлягає зняттю з реєстрації без присутності працівника. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 04.06.2007 року між [PERSON] та фізичною особою - підприємцем [PERSON], як суб'єктом підприємницької діяльності був укладений трудовий договір, який був зареєстрований в Святошинському районному центрі зайнятості Київського міського центру зайнятості. Трудові відносини між ним та відповідачем були припинені у 2007 році, так як з 01.09.2007 р. відповідач без поважних причин не з'являвся на роботу, причини неявки не повідомляв, чим порушив умови договору. Оскільки він не має можливості забезпечити явку відповідача до державної служби зайнятості, відповідач у нього не працює та не виконує свої трудові обов'язки, не бажає укласти договір про розірвання трудового договору, просить суд позов задовольнити. В судовому засіданні 31.01.2014 року представник позивача [PERSON] позов підтримав та просив його задовольнити. Представник відповідача-2 Паливода Н.П. заперечувала проти позову, вказуючи на те, що позивачем не зазначено, яким чином Державним центром зайнятості в особі Святошинського районного центра зайнятості порушено права позивача. Відповідач-1 до суду не з'явився, про день та час розгляду справи був належним чином повідомленим, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому суд вважає за можливе слухати справу у його відсутності за наявними у справі доказами. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача-2 дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Статтею 24-1 КЗпП України встановлено, що у разі укладення трудового договору між працівником і фізичною особою фізична особа або за нотаріальним дорученням уповноважена нею особа повинна у тижневий строк з моменту фактичного допущення працівника до роботи зареєструвати укладений у письмовій формі трудовий договір у державній службі зайнятості за місцем свого проживання у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення. Форма трудового договору між працівником і фізичною особою і Порядок реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою були затверджені наказом Міністерства праці і соціальної політики України 08.06.2001 р. №260 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 27.06.2001р. за №554/5745. Судом встановлено, що 04.06.2007 року між [PERSON] як суб'єктом підприємницької діяльності та [PERSON] було укладено та зареєстровано Святошинським районним центром зайнятості Київського міського центру зайнятості трудовий договір від 04.06.2007 року за номером 949/7. Згідно п.1 зазначеного договору, останній був укладений з 04.06.2007 року по 03.06.2010 року. Згідно п. 8 вказаного договору, термін дії необмежений до моменту розірвання вказаного договору. В 2007 р. трудові відносини між позивачем та відповідачем були припинені, так як з 01.09.2007 р. останній без поважних причин не з'являвся на роботу, причини неявки не повідомляв, з приводу чого було складено відповідні акти (а.с. 168-169). Згідно п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. Згідно п.п. 6,7 Наказу Міністерства праці і соціальної політики України 08.06.2001 р. №260 «Про затвердження форми трудового договору між працівником і фізичною особою та порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою», у разі закінчення строку трудового договору або припинення його дії достроково в трудовому договорі фізична особа робить запис про підстави його припинення з посиланням на відповідні статті КЗпП України про що сторони сповіщають державну службу зайнятості, яка зареєструвала трудовий договір. Відповідальна особа центру зайнятості протягом трьох днів повинна зняти трудовий договір з реєстрації, про що робиться відмітка у книзі реєстрації трудових договорів. Позивач неодноразово звертався до відповідача-1 з пропозицією з'явитися до Святошинського районного центру зайнятості для розірвання трудового договору. Вказані звернення відповідачем були залишені без уваги (а.с 12-14). У зв'язку з тим, що позивач не має можливості забезпечити явку відповідача до державної служби зайнятості, відповідач у нього не працює та не виконує свої трудові обов'язки та не бажає укласти договір про розірвання трудового договору, позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до положень Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України 08.06.01 за № 260. Форми трудового договору між працівником і фізичною особою та Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Мінпраці, Мінюсту і Мінсоцзахисту від 29.07.1993 р. за № 58 провести дії по зняттю з реєстрації трудового договору в центрі зайнятості можливо лише в разі звернення обох сторін трудових відносин (роботодавця і працівника) з належними їм документами до центру зайнятості. У разі виникнення трудового спору між сторонами трудових відносин - фізичною особою-роботодавцем та найманим працівником, а також у разі відсутності однієї із сторін в центрі зайнятості, підставою для зняття трудового договору з реєстрації в державній службі зайнятості є рішення суду, яке набрало чинності щодо припинення дії договору. В силу наведеної норми позивач повинен звертатися до органу реєстрації служби зайнятості з вимогою про зняття трудового договору з реєстрації в державній службі зайнятості на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, щодо припинення дії трудового договору. Суд не вправі підміняти функції державних органів (органів реєстрації), на які покладені обов'язки з реєстрації трудових договорів. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в судовому засіданні в частині їх пред'явлення до відповідача-1 знайшли своє підтвердження і підлягають частковому задоволенню. Відповідно до положень ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. В ході розгляду справи судом, представником позивача не зазначено, яким чином Державний центр зайнятості в особі Святошинського районного центра зайнятості порушує права позивача, відтак позовні вимоги в частині пред'явлення позову до відповідача-2 задоволенню не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: partial