Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

В червні 2014 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив постановити рішення, яким стягнути з [PERSON] на їх користь суму у розмірі 33 756 грн. 99 коп., витрати за послуги аварійного комісара в розмірі 910 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 1 000 грн., судові витрати по справі у розмірі 346 грн. 67 коп. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що 26 березня 2011 року, близько 14 години 40 хвилин, на бульварі Зоряному в м. Дніпропетровську з вини відповідача [PERSON], який керував автомобілем «ВАЗ» державний номер [NUMBER], сталася ДТП. В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль «ВАЗ», державний номер [NUMBER], який належить [PERSON] розмір завданих збитків згідно експертизи склав 33 756 грн. 99 коп. Згідно постанови Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська винним у скоєні ДТП визнано водія [PERSON] 28.03.2011 року представник потерпілої повідомив про страховий випадок та 08 червня 2011 року з метою отримання страхового відшкодування потерпіла звернулася в МТСБУ. Таким чином, позивач вимушений звернутися до суду. У судове засідання представник позивача не з'явився, але надав суду заяву в якій позовні вимоги підтримав та просив справу розглядати без його участі, не заперечував на розгляді справи в заочному порядку. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причин неявки не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно - правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. У відповідності до ст. 39 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ є єдиним об'єднанням страховиків, які здійснюють обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У судовому засіданні встановлено, що 26 березня 2011 року, о 14 годинні 40 хвилин, водій [PERSON], керуючи автомобілем ВАЗ 2101, державний номер [NUMBER], на бульварі Зоряний в районі будинку № 19-а перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, виїжджаючи з території АЗС не надав дорогу автомобілям, які рухались по дорозі, на яку він виїжджав, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем ВАЗ 2115, державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], який продовжив рух та скоїв зіткнення з автомобілем ГАЗ 3302, державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], що рухався справа в путньому з ним напрямку руху, чим скоїв ДТП, завдавши матеріальної шкоди. При цьому водій порушив п.п. 1.3, 1.5., 2.9 а, 10.2 Правил дорожнього руху. Розмір завданих збитків внаслідок ДТП, відповідно до Висновку авто товарознавчого дослідження № 04-04-11-1 від 13.04.2011 року склав 33 756 грн. 99 коп. (а.с.15-19) Згідно постанови Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27.04.2011 року, винним у скоєні ДТП визнано водія [PERSON] 26.03.2011 року. (а.с.14). У відповідності до п. 9.2 ст. 9 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - обов'язків ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 25 500 грн. на одного потерпілого. Зазначену суму у розмірі 33 756 грн. 99 коп. МТСБУ на підставі підпункту «а» п. 41.1 ст. 4.1 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», сплатило власнику автомобіля [PERSON], що підтверджується платіжним дорученням № 3151 від 21.07.2011 року (а.с.33). Крім того, за рахунок МТСБУ здійснено оплату послуг аварійного комісара, залученого для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків, в розмірі 910 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 3016 від 12.07.2011 року (а.с.35). Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Відповідно до ст. 22 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. У відповідності до 29 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до ст. ст. 1187, 1188 ЦК України та згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одному з володільців підвищеної небезпеки з вини іншого - відшкодовується винним. Згідно ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки та за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Таким чином, суд прийшов до висновку, що до МТСБУ в межах сплаченої суми в розмірі 33 756 грн. 99 коп. (сума виплаченого відшкодування) + 910 грн. (вартість послуг аварійного комісара) = 34 666 грн. 99 коп., перейшло право вимоги до [PERSON], який був визнаний судом винним у вчиненні ДТП. Тобто, з [PERSON] на користь МТСБУ необхідно стягнути суму страхового відшкодування в розмірі 34 666 грн. 99 коп. Що стосується вимог позивача щодо стягнення грошових коштів у розмірі 1000 грн. сплачених в рахунок правової допомоги, то дані вимоги не підлягають задоволенню по наступним підставам. Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України витрати, на правову допомогу відносяться до судових витрат пов'язаних з розглядом судової справи. Відповідно до ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Як вбачається з матеріалів справи МТСБУ уклав Контракт з СПД [PERSON] про надання правової допомоги № 69 від 28.09.2012 року. Згідно даного Контракту СПД [PERSON] за винагороду прийняв на себе зобов'язання з надання правової допомоги. Згідно Додаткової угоди № 77 від 28.09.2012 року до вищевказаного Контракту МТСБУ, в якості передоплати сплатило СПД [PERSON] 1 000 грн., про що свідчить платіжне доручення № 32516 від 15.05.2014 року (а.с.36). Згідно ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. А позивачем не надано доказів щодо відпрацьованих годин особою, яка надавала правову допомогу та саме в чому вона полягала. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 346 грн. 67 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial