Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-27 00:00:00

В серпні 2017 року представник публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» [PERSON] звернувся до суду з цим позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 16756,56 гривень та судові витрати. Представник ПАТ КБ «Приват Банк» позов обґрунтував наступним. Відповідно до укладеної генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання умов та правил наання продукту кредитних карт б/н від 01 серпня 2016 року, [PERSON] отримала кредит у розмірі 14617,89 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків користування кредитом у розмірі 13.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, тобто відповідач зобовязання за договором не виконала. У звязку з порушенням зобовязань за кредитним договором [PERSON] станом на 18 липня 2017 року має заборгованість в сумі 16756,56 гривень, що складається із: заборгованості за кредитом в сумі 9865,88 грн; заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 834,43 грн; заборгованості за пенею та комісією в сумі 1973,15 грн; штрафу штрафу відповідно до п. 2.2. Генеральної угоди в сумі 4083,10 грн. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобовязань і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ «Приват Банк», тому останні вимушені з даним позовом звернутися до суду. В\~ судове\~\~ засідання\~ представник філії ПАТ КБ «Приват Банк» не зявився, однак\~ представник банку [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити, в разі неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася по невідомій суду причині, хоча належним чином була повідомлена про слухання справи, в звязку з чим суд ухвалив провести по даній справі заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ст.ст.\~280,\~281 ЦПК України. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалося. Суд, розглянувши заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи, зясувавши права та обовязки сторін, оцінивши докази в їх сукупності прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до укладеної генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання умов та правил наання продукту кредитних карт б/н від 01 серпня 2016 року, [PERSON] отримала кредит у розмірі 14617,89 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків користування кредитом у розмірі 13.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. На виконання умов Договору позивач виконав взяті на себе зобовязання за Кредитним договором та надав [PERSON] кредит в розмірі, встановленому договором. Відповідно до ст.129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Основними засадами судочинства є: законність; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; підтримання державного обвинувачення в суді прокурором; забезпечення обвинуваченому права на захист; гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом; обов'язковість рішень суду. Згідно ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до принципу\~\~диспозитивності цивільного судочинства\~\~\~(ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. \~ \~ \~ \~ Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до статей 4, 5 ЦПК України особа має право на судовий захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до Конституції України усі суб'єкти права власності рівні перед законом (частина четверта статті 13); кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом (частини перша, друга статті 41); правовий режим власності визначається виключно законами України (пункт 7 частини першої статті 92). Згідно ст. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за Кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, згідно ч. 2 цієї норми, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору. Отже, до правовідносин сторін за кредитним договором підлягають застосуванню норми, які регулюють відносини позики, якщо це не суперечить суті кредитного договору. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). \~ \~ \~ \~ Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідач [PERSON] не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, тобто відповідач зобовязання за договором не виконала. У звязку з порушенням зобовязань за кредитним договором [PERSON] станом на 18 липня 2017 року має заборгованість в сумі 16756,56 гривень, що складається із: заборгованості за кредитом в сумі 9865,88 грн; заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 834,43 грн; заборгованості за пенею та комісією в сумі 1973,15 грн; штрафу штрафу відповідно до п. 2.2. Генеральної угоди в сумі 4083,10 грн. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобовязань і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ «ПриватБанк». \~ \~ \~ \~ Виходячи із вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позивачем ПАТ КБ «Приват Банк» доказано невиконання договірних зобовязань щодо невиконання умов Генеральної угоди [PERSON], а тому позов публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до останньої про стягнення заборгованості підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~ Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову. \~ \~ \~ \~ Судом також встановлено, що позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» понесло судові витрати, що складаються з 1600 гривень, сплаченого судового збору та 630 грн витрат на опублікування оголошення в пресі про виклик відповідача, які підлягають стягненню з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк». На підставі викладеного,

Outcome: approved