Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-18 00:00:00

В червні 2017 року представник позивача звернулася до суду із позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу таким, що відбувся, та визнання права власності на нерухоме майно. Свої вимоги звернення до суду мотивувала тим, що позивач [PERSON] купив у відповідача [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями, що розташовані за адресою: с. Супротивна Балка, вул. Яблунева, 23, Новосанжарського району Полтавської області. За вказаний житловий будинок з господарськими будівлями позивач [PERSON] повністю сплатив кошти відповідачу [PERSON] В даний час позивачу [PERSON] потрібний правовстановлюючий документ на житловий будинок з господарськими будівлями, але оскільки договір купівлі-продажу в нотаріальній конторі вони не оформили, тому він змушений звернутись до суду з вказаним позовом. Позивач та його представник в судове засідання не зявилися, в матеріалах справи є заяви, в яких вони просять позов задовольнити повністю, справу розглянути без їх участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнає повністю. Давши оцінку матеріалам справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 657 ЦК України договори купівлі-продажу нерухомого майна підлягають обовязковому нотаріальному посвідченню, але враховуючи, що даний договір вже повністю виконаний, є підстави вважати його таким, що відбувся. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Судом встановлено, що згідно довідки Супротивнобалківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області № 02-28/67 від 10.03.2017 року станом на 01.07.1990 року домоволодіння в с. Супротивна Балка по вул. Яблуневій, 23, Новосанжарського району Полтавської області, згідно з записами в погосподарській книзі числилося за [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO](а.с. 8). Після смерті батьків [PERSON] та [PERSON] спадкоємицею була їхня дочка [PERSON] (місце народження с. Супротивна Балка Новосанжарського району Полтавської області). Остання померла близько 2010-2011 року. При житті померла [PERSON], у звязку із відсутністю коштів, не оформляючи спадщину після померлих батьків, продала житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою: с. Супротивна Балка, вул. Яблунева, 23, Новосанжарського району Полтавської області [PERSON] та отримала кошти в сумі 4000 (чотири тисячі) гривень. Померла [PERSON] при житті договір купівлі-продажу із [PERSON] нотаріально не посвідчила, але останній проживає та користується житловим домоволодінням із 2004 року. Даний факт стверджують свідки [PERSON] та [PERSON] на підставі заяв від 13.04.2017 року (а.с. 10, 11). Суд не має підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених свідками. Даних про яку-небудь зацікавленість свідків в результаті розгляду справи немає, їх покази відповідають і не суперечать обставинам, відомості про які містяться в інших зібраних по справі доказах. Згідно довідки Супротивнобалківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області за № 02-28/66 від 10.03.2017 року [PERSON] проживав за адресою: [INFO], з 01.01.2004 року по 22.06.2016 року (а.с. 9). [PERSON] купив у [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями, що розташовані за адресою: с. Супротивна Балка, вул. Яблунева, 23, Новосанжарського району Полтавської області. Даний факт підтверджується відповідною розпискою від 26.04.2016 року, наявною в матеріалах справи, згідно якої [PERSON] отримав від [PERSON] обговорену суму за зазначене майно (а.с. 7). Згідно ст. 220 ЦК України, договір, укладений із порушеннями нотаріальної форми є нікчемним. Однак, в ч. 2 вищевказаної статті зазначено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Така можливість передбачена законом як одна із форм захисту інтересів добросовісного учасника цивільних правовідносин. Стаття 392 ЦК України передбачає, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи, що між сторонами договір купівлі-продажу було укладено 26 квітня 2016 року, позивач вказує на відсутність правовстановлюючого документа, у звязку з чим у нього виникають складнощі щодо реєстрації його права власності нотаріально,суд приходить до висновку про необхідність захисту його прав та задоволення позову.

Outcome: approved