Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-08 00:00:00

В травні 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідачів Новобузької міської ради, [PERSON] та [PERSON] згідно з яким просив визнати за ним по праву спадкування за законом право власності на нежитлову будівлю (склад), що розташована по [ADDRESS]. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказав, що зазначена нежитлова будівля належала його матері [PERSON], як померла [INFO]. Після її смерті, відкрилася спадщина, в тому числі і на вищевказане нерухоме майно. Однак, успадкувати вищевказане спадкове майно до цього часу йому не вдалося через те, що спадкодавцем за життя було втраченого оригінал Свідоцтва про право власності, видане Новобузькогою міською радою Миколаївської області 28.03.1997 року, яке посвідчувало її право власності на вказане нерухоме майно. Всі способи відновлення втраченого документу у позасудовому порядку ним вичерпано, що і змусило його звернутися до суду з вказаним позовом. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про можливість розгляду справи без його участі, заявлені позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити. Представник відповідача - Новобузької міської ради Миколаївської області, Путік О.С., в судове засідання не з'явився, проте надав суду письмову заяву про можливість розгляду справи за відсутності представника міської ради, не заперечував проти задоволення позовних вимог [PERSON]. В судове засідання відповідачі [PERSON] та [PERSON], що також являються спадкоємцями за законом після смерті [PERSON], теж не з'явилися, при цьому кожним з них надано суду письмову заяву про можливість розгляду справи за їх відсутності. За змістом цих заяв, останні пред'явлений до них позов [PERSON] визнали повністю і не заперечували проти успадкування вищезазначеної нежитлової будівлі саме позивачем. Дослідивши матеріали справи, суд приходе наступного висновку. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане Новобузькою міською радою Миколаївської області 28 березня 1997 року на підставі рішення виконавчого комітету цієї міської ради від 25.03.1997 року за № 77, громадянка [PERSON], являлася власницею нежитлової будівлі (складу), що розташована по [ADDRESS]. Зазначене її право було зареєстроване Новобузькій філією ММ БТІ 23.03.1997 року за р./№ 301. [INFO] у віці 58 років в м. Новий Буг Миколаївської області [PERSON] померла, про що свідчить свідоцтво про смерть [NUMBER], видане 01.11.2012 року відділом ДРАЦС Новобузького районного управління юстиції в Миколаївської області. Згідно положень ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону або незаконність права власності не встановлена судом. Однак, за життя спадкодавець втратив оригінал свідоцтва про право власності на вищезазначене нерухоме майно, про що свідчить оголошення в Новобузькій районній газеті «Вперед» від 24.09.2013 року про його втрату, що відповідно перешкоджало позивачу одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину. При зверненні до Новобузької міської ради, остання відмовила позивачу у видачі дублікату вищевказаного свідоцтва про право власності на нерухоме майно, як вбачається з повідомлення міської ради від 06.05.2014 року № М. 244.03.05, з набранням чинності 01.01.2013 року окремих положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» витратило чинність Тимчасове положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Мінюсту від 07.02.2002 оку за № 7/5, яке дозволяло органу місцевого самоврядування видавати свідоцтва про право власності на нерухоме майно, в тому числі і дублікати відповідних свідоцтв. При цьому, державні реєстратори реєстраційної служби Новобузького районного управління юстиції Миколаївської області, яких за положеннями вищезазначеного Закону уповноважено на видачу витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відмовили за усним зверненням позивача у видачі такого витягу, оскільки згідно вимог ч. 4. ст. 25 ЦК України, зі смертю власниці цього майна та відсутності правовстановлюючого документу провести відповідну реєстрацію не можливо. За таких обставин, у зв'язку зі смертю [PERSON], як власниці нежитлової будівлі (складу), отримання позивачем дублікату свідоцтва про право власності на вказане не рухоме майно не можливо, а відтак, спадкові права позивача [PERSON], в силу вимог ст. 1261 ЦК України, як спадкоємця за законом першої черги підлягають захисту у судовому порядку. Статтею 392 ЦК України наголошено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. При судовому розгляду справи встановлено, що інші спадкоємці за законом, відповідачі у справі [PERSON] та [PERSON], не заперечували проти успадкування спірної нежитлової будівлі саме позивачем [PERSON] Зазначені обставини вказують на те, що позивач [PERSON] являючись спадкоємцем за законом першої черги після смерті матері [PERSON], в силу вимог ч. 1 ст. 1261 та ч. 1 ст. 1268 ЦК України, має право на успадкування належної останній нежитлової будівлі (складу), що розташована по [ADDRESS]. При цьому, згідно вимог 3. ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як видно з довідки виконкому Новобузької міської ради від 05.05.2014 року за вих. № 2548, на день смерті матері [PERSON], що мала місце 28.10.2012 року, позивач постійно проживав разом з нею за останнім її місцем проживання - [ADDRESS]. Як встановлено при розгляді справи, позивач від прийняття спадщини не відмовлявся. За таких обставин, позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на вищезазначене нерухоме майно по праву спадкування знайшли своє підтвердження при судовому розгляді справи, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved