Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області звернулась [PERSON] з позовною заявою до ПАТ «ХДІ Страхування» про захист прав споживачів та стягнення страхового відшкодування за договором добровільного страхування, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 07.05.2010 року між нею та ПАТ «ХДІ страхування» був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту №041-00230550. Термін дії вказаного договору становить з 08.05.2010 року по 08.05.2011 року. Об'єктом страхування за договором став належний їй на праві приватної власності автомобіль ВМW Х-5 2007 року випуску, д.н.з. [NUMBER]. 05.09.2010р. в м. Біла Церква, вул. Сквирське шосе, Сломчинського о 00 год. 15 хв. сталась дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої застрахований автомобіль ВМW Х-5д.н.з. [NUMBER] отримав механічні пошкодження, тобто стався страховий випадок. Відповідно до постанови Білоцерківського міьскрайонного суду Київської області від 08.10.2010 року було визнано [PERSON], [INFO] винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. 06.09.2010 року нею було подано відповідачу заяву про виплату страхового відшкодування за пошкодження автомобіля ВМW Х-5д.н.з. [NUMBER]. Згідно з висновком проведеного за замовленням позивача авто товарознавчого дослідження №06/09 від 05.10.2010 року, матеріальний збиток, спричинений власнику автомобіля ВМW Х-5 д.н.з. [NUMBER] внаслідок ДТП складає 246 205, 06 грн. Листом представника страхової компанії №44 від 12.10.2010р. їй надано дозвіл на початок відновлювального ремонту автомобіля марки ВМW Х-5 д.н.з. [NUMBER]. Листом вих.№1510 від 15.11.2010р., її повідомлено, що 07.10.2010р. з метою встановлення всіх обставин ДТП, ПАТ «ХДІ страхування» було залучено фахівця Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, який провів огляд пошкодженого автомобіля. Відповідачем відкладено прийняття рішення щодо виплати страхового відшкодування з підстав не передбачених законом. Відповідач був зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування до 11.11.2010 року, натомість листом вих.№2008 від .04.02.2011 року, їй відмовлено у виплаті страхового відшкодування. Відмова пов'язана з виявленням не відповідності місця події наявним на автомобілях пошкодженням та заявленим обставинам події. Відмовляючи у виплаті страхового відшкодування відповідач посилався на висновок №10557/10559/10-18 від 02.02.2011 року, проведеного судовим експертом Виковим В.І. Позивач вважає, що обставини викладені у вище вказаному висновку суперечать обставинам, встановленим ВДАІ та постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09.10.2010 року., крім того вказаний висновок не є висновком експерта в розумінні ч.1 ст.143 ЦПК України, тому він не може бути взятий до уваги судом в якості доказу надання нею неправдивих відомостей про причини та обставини ДТП. Враховуючи викладене, в уточненій заяві позивач просить визнати дорожньо-транспортну пригоду, яка відбулась 05.09.2010 року в м. Біла Церква по вул. Сломчинського, і в наслідок якої було пошкоджено автомобіль ВМW Х-5 д.н.з. [NUMBER], страховим випадком за договором добровільного страхування наземного транспорту №041-00230550 від 07.05.2010р, укладеного між ПАТ «ХДІ страхування» та [PERSON] Крім того, просить стягнути з ПАТ «ХДІ страхування» на користь [PERSON] суми страхового відшкодування за договором добровільного наземного транспорту №041-00230550 від 07.05.2010р., в розмірі 328 317,75 грн. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні з підстав які є аналогічними наведеним у позовній заяві. Представник позивача, [PERSON], що діє згідно довіреності від 13 лютого 2012 року, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. Суду пояснив, що відповідачем безпідставно відмолено його довірителю у виплаті страхового відшкодування, зазначене підтверджується матеріалами справи а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Представник відповідача Лев Р.В., що діє згідно довіреності від 13 вересня 2014 року заперечував проти задоволення позовних вимог в повну обсязі, вважає їх не обґрунтованими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу, повно та всебічно з'ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та надавши їм належну правову оцінку, дійшов обґрунтованого висновку про неможливість задоволення заявлених позовних вимог. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.6 Закону України «Про страхування», добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства. Судом з достовірністю встановлено, що 07.05.2010 року між [PERSON] та ПАТ «ХДІ страхування» укладено договір добровільного страхування наземного транспорту під №041-00230550. 05.09.2010р. в м. Біла Церква, вул. Сквирське шосе, Сломчинського о 00 год. 15 хв. сталась дорожньо-транспортна пригода за участь легкового автомобіля ВМW Х-5 д.н.з. [NUMBER] та вантажного автомобіля MercedesBenzд.н.з. [NUMBER] Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08 жовтня 2010 року визнано [PERSON], [INFO] винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 425 грн. Вказаною постановою встановлено, що 05.09.2010 року близько 00 год. 15 хв. [PERSON] керуючи автомобілем марки ВМW Х-5 д.н.з. [NUMBER], в м. Біла Церква на перехресті вул. Сквирське шосе - Сломчинського, не витримав безпечний інтервал, що призвело до зіткнення з автомобілем марки «Мерседес», д.н.з. [NUMBER], після чого змінив рух та допустив наїзд на дерево. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, завдано матеріальні збитки. За замовленням [PERSON] судовим експертом Новосельским В.А. було проведено авто товарознавче дослідження №06/09 від 05.10.2010 року. Згідно висновків вказаного дослідження, вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу без врахування коефіцієнта фізичного зносу становить 246 205,06 грн., а з врахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу - 183 202,78 грн. Вказаний висновок, не береться судом до уваги в якості належного та допустимого доказу вартості відновлювальних робіт пошкодженого транспортного засобу ВМW Х-5 д.н.з. [NUMBER] з огляду на те, що він не є висновком експерта в розмінні ст.61 ЦПК України, відповідно до якої, висновок експерта - докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, задані судом. Крім того, пунктом 23.27 Договору №041-00230550 передбачено, що у випадку виплати страхового відшкодування безпосередньо позивачу, виплата здійснюється без ПДВ, що сплачується позивачу після надання документів про оплату запасних частин чи відновлювального ремонту на суму, що включає ПДВ. В матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували, що ремонт застрахованого транспортного засобу ВМW Х-5 д.н.з. [NUMBER] проведено з витратами на ПДВ, а СТО яке виконувало ремонтні роботи є платником ПДВ. Вказана позиція є аналогічною позиції Верховного Суду України, як викладена у листі-роз'ясненні «Судова практика розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування» від 19.07.2011 року. за таких обставин, сума яка підлягала б сплаті за договором добровільного страхування повинна була б виключати 20% ПДВ. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як зазначено в п.23 ППВСУ №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» розглядаючи і вирішуючи цивільні справи на засадах змагальності та диспозитивності, суди відповідно до положень статей 10, 11 ЦПК повинні роз'яснювати особам, які беруть у ній участь, їх права та обов'язки, попереджувати про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяти здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом . Розглядаючи справи, судам слід неухильно виконувати вимоги статей 58, 59 ЦПК про належність і допустимість доказів. Враховуючи вище викладене, суд вважає висновок №06/09 від 05.10.2010 року не переконливим та таким, що не відображає дійсної вартості відновлювального ремонту транспортного засобу ВМW Х-5 д.н.з. [NUMBER]. 21.09.2010 року на адресу позивача було направлено лист №1175 з проханням не починати відновлювальний ремонт транспортного засобу ВМW Х-5 д.н.з. [NUMBER]. Вказаний лист підписаний в.о. начальником управління врегулювання збитків Ющик М.Д. та скріплений печаткою «ХДІ страхування». Отримання вказаного листа не було спростовано позивачем в ході судового слідства. В обґрунтування своє позиції свого довірителя, представник позивач посилається на лист вих.№44 від 12.10.2010 року, згідно якого ПАТ «ХДІ страхування» не заперечує проти проведення відновлювального ремонту автомобіля ВМW Х-5 д.н.з. [NUMBER]. Суд критично відносить до вказаного листа з огляду на те, що він не скріплений печаткою ПАТ «ХДІ страхування», що ставить під сумнів справжність поставленого підпису, крім того стилістика написання та літерний шрифт відрізняються від листів які направлялися позивачу з боку ПАТ «ХДІ Страхування» до та після 12.10.2010 року. Вказані обставини у їх сукупності позбавляють суд можливості взяти до уваги вище вказаний лист в якості доказу надання дозволу ПАТ «ХДІ страхування» позивачу щодо проведення відновлювального ремонту. Крім того, позивач та його представник стверджують, що відновлювальний ремонт транспортного засобу ВМW Х-5 д.н.з. [NUMBER] проведено, однак на підтвердження вказаної обставини суду жодного доказу не надали. Листом №1510 від 15.11.2010 року ПАТ «ХДІ страхування» повідомило позивача, що з метою встановлення всіх обставин ДТП, 07.10.2010 року ПАТ «ХДІ страхування» було залучено фахівця Київського науково-дослідного інституту судових експертиз(ст.25 ЗУ «Про страхування»), а рішення по вказаному випадку буде прийнято страховою компанією після його висновку. З висновку експертного транпортно-трасологічного та трасологічного дослідження №10557/10558/10-18 від 02.02.2011 року, вбачається, що комплекс усіх механічних пошкоджень, що зафіксовані на деталях передньої частини, лівого та правого боків, а також на диску одного із коліс автомобіля ВМW Х-5 д.н.з. [NUMBER] не міг утворитись в результаті ДТП від 05.09.2010р. Враховуючи вказаний висновок експерта, листом вих.№2008 від 04.02.2011 року ПАТ «ХДІ страхування» повідомило позивача про відсутність підстав для виплати їй страхового відшкодування. У відповідності до п.20.2.3. договору страхування, відповідач має право самостійно з'ясовувати причини та обставини страхового випадку. Таким чином, звернувшись до експертної установи з метою встановлення причин та обставин ДТП, що мало місце 05.09.2010 року, відповідач використав своє право передбачене договором страхування. Статтею 26 Закону України «Про страхування» передбачено, що рішення про відмову у страховій виплаті приймається страховиком у строк не більший передбаченого правилами страхування та повідомляється страхувальнику в письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови. Відмову страховика у страховій виплаті може бути оскаржено страхувальником у судовому порядку. Так, листом вих.№2008 від 04.02.2011 року ПАТ «ХДІ страхування» враховуючи висновок експерта від 02.02.2011 року відмовило позивачу у страховому відшкодуванні. Як правильно зазначає позивач у своєму доповненні до позову, висновок експертного транспортно-трасологічного та трасологічного дослідження №10557/10558/10-18 від 02.02.2011 року не є допустимим доказом надання нею неправдивих відомостей про причини та обставини виникнення ДТП та не приймається судом саме як висновок експерта в розумінні ст.66 ЦПК України, однак обставини, які б були перепоною для прийняття вказаного експертного висновку відповідачем в якості аргументу для відмови у виплаті страхового відшкодування позивачу, законодавством не встановлено, тому законодавцем і було закріплено право страхувальника на оскарження такого рішення страховика в судовому порядку. Відповідно до ст.1 Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду. Для повного та всебічного з'ясування всіх обставин, що мають значення для прального вирішення справи в порядку передбаченому ст.134, 144 ЦПК України судом ухвалою від 31.07.2013 було задоволено клопотання про призначення по справі транспортно-трасологічної та трасологічної експертизи обставин дорожньо-транспротної пригоди яка мала місце 05.09.2010 року в м. Біла Церква за участю автомобіля ВМW Х-5 д.н.з. [NUMBER]. Як вбачається з висновку експертів за результатами проведення призначеної судом експертизи №11398/13-52/11399/13-33, пошкодження, зафіксовані на автомобілі ВМW Х-5 д.н.з. [NUMBER] не могли бути утворені внаслідок ДТП, описаного водієм [PERSON], пошкодження на автомобілі ВМW Х-5 д.н.з. [NUMBER] при взаємному контактуванні з перешкодою(деревом), що знаходиться на місці, яке визнано як місце ДТП не могли бути утворені. Крім того експертами встановлено, що наявні на автомобілі ВМW Х-5 д.н.з. [NUMBER] пошкодження не відповідають обставинам події, про яку заявлено [PERSON], а саме, що автомобіль був пошкоджений 05.09.2010 року на вул. Сквирське шосе в м. Біла Церква Київської області внаслідок зіткнення з автомобілем MercedesBenz 814, д.н.з. [NUMBER] а пояснення надані [PERSON] та [PERSON] про факт настання випадку із застрахованим транспортним засобом у заяві про настання ДТП є неспроможними з технічної точки зору. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08 жовтня 2010 року визнано [PERSON], [INFO] винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 425 грн. Встановлено, що 05.09.2010 року близько 00 год. 15 хв. гр. [PERSON] керуючи автомобілем марки ВМW Х-5 д.н.з. [NUMBER], в м. Біла Церква на перехресті вул. Сквирське шосе - Сломчинського, не витримав безпечний інтервал, що призвело до зіткнення з автомобілем марки «Мерседес», д.н.з. [NUMBER], після чого змінив рух та допустив наїзд на дерево. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, завдано матеріальні збитки. Відповідно до п.27 ППВСУ №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», виходячи з принципу процесуального рівноправ'я сторін та враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (статті 58, 59 ЦПК) в порядку, передбаченому статтями 185, 187, 189 ЦПК. Встановлені обставини підтверджують факт ДТП однак, проаналізувавши зібрані по справі докази суд дійшов обґрунтованого висновку, що причинно - наслідковий зв'язок між ДТП, що мало місце 05.09.2010 року за участю автомобіля ВМW Х-5 д.н.з. [NUMBER] та механічними пошкодженнями отримані вказаним автомобілем, за які позивач просить стягнути страхове відшкодування - відсутній. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд у продовж розумного строку. За таких обставин, позивач скористалась своїм правом на судовий захист і її право не може бути порушено. Однак, в ході судового слідства доводи позивач не знайшли свого підтвердження, що тягне за собою відмову в задоволенні позовних вимог. Відповідно до ст.79,88 ЦПК України, суд вважає за необхідне понесені судові витрати залишити за позивачем.

Outcome: dismissed