Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-19 00:00:00

В травні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що 24.10.2007 року між АКІБ «Укрсиббанк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 11240440000. В якості забезпечення виконання вищезазначеного договору між АКІБ «Укрсиббанк» та [PERSON] укладено договір іпотеки від 24.10.2007 року, за умовами якого [PERSON] передав в іпотеку нерухоме майно будинок, що знаходиться за адресою м. Запоріжжя, вул. Різдвяна (Дев*ятого січня), будинок 2 /Пров. Відрадний, будинок 11, земельну ділянку, що знаходиться за адресою м. Запоріжжя, вул. Різдвяна (Дев*ятого січня), будинок 2 /Пров. Відрадний, будинок 2/11, який належить на праві власності [PERSON] 12.12.2011 року між АКІБ «Укрсиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» укладено договір факторингу № 1 відповідно до якого АКІБ «Укрсиббанк» відступило право вимоги за зобов*язаннями [PERSON] за кредитним договором № 11240440000. Обтяження за договором іпотеки відступлено ТОВ «Кей-Колект» та зареєстровано в Державному реєстрі іпотек. На теперішній час [PERSON]зобов*язання за кредитним договором № 11240440000 від 24.10.2007 року не виконані. 26.04.2017 року позивачу при зверненні до нотаріуса стало відомо , що нерухоме майно, яке є предметом іпотеки за іпотечним договором накладено арешт постановою про відкриття виконавчого провадження ВП № 21481351 від 14.09.2010 року Шевченківським відділом державної виконавчої служби ЗМУЮ. Посилаючись на те, що існуючі обтяження унеможливлюють реалізацію права позивача на звернення стягнення на предмет іпотеки, просить суд звільнити іпотечне майно з-під арешту, стягнути з [PERSON] судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився надав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, на задоволенні позовних вимог в повному обсязі наполягав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Третя особа Шевченківський міський відділ державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області в судове засідання не з*явився, судові повістки отримані завчасно уповноваженою особою відділу. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився з невідомих причин, викликався шляхом направлення судових повісток. Про зміну свого місця проживання(перебування)під час судового провадження,причини неявки у судове засідання відповідач суд не повідомив. Відповідно до ст.74 ч.1,3 ЦПК України, судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за три дні до судового засідання,судова повістка надсилається фізичній особі за адресою її зареєстрованого місця проживання або перебування. З матеріалів справи видно, що відповідач зареєстрований за адресою [INFO]/пров. Отрадний 2/11. За вказаною адресою реєстрації та проживання та реєстрації [PERSON] були направлені судова повістка, позов з додатками, які повернуті на адресу суду установою пошти в зв*язку із закінченням терміну зберігання. Статтею 76 ЦПК України встановлено порядок вручення судових повісток, зокрема в частині 1 цієї статті вказано, що судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку. Згідно із ст.77 ЦПК України,у разі відсутності заяви сторони або іншої особи,яка бере участь у справі,про зміну місця проживання або місця знаходження,судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою,навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Жодних заяв про зміну місця проживання або про направлення кореспонденції на іншу адресу,відмінну від адреси реєстрації,відповідач не подавав,таким чином не повідомляв про необхідність направляти судові повістки за місцем її перебування,невідомим позивачу та суду. Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 24.10.2007 року між АКІБ «Укрсиббанк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 11240440000, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в сумі 60000 Доларів США, з відсотковою ставкою 12.4 відсотків річних, з кінцевим терміном повернення до 23.10.2028 року, про що надано відповідну копію. В якості забезпечення виконання вищезазначеного договору між АКІБ «Укрсиббанк» та [PERSON] укладено договір іпотеки від 24.10.2007 року (а.с.16-19), за умовами якого [PERSON] передав в іпотеку нерухоме майно будинок, що знаходиться за адресою м. Запоріжжя, вул. Різдвяна (Дев*ятого січня), будинок 2 /Пров. Відрадний, будинок 11, земельну ділянку, що знаходиться за адресою м. Запоріжжя, вул. Різдвяна (Дев*ятого січня), будинок 2 /Пров. Відрадний, будинок 2/11, який належить на праві власності [PERSON] 12.12.2011 року між АКІБ «Укрсиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» укладено договір факторингу № 1 відповідно до якого АКІБ «Укрсиббанк» відступило право вимоги за зобов*язаннями [PERSON] за кредитним договором № 11240440000 від 24.10.2007 року. Обтяження за договором іпотеки відступлено ТОВ «Кей-Колект» та зареєстровано в Державному реєстрі іпотек за реєстраційним номером 6485400 та 8451460. Як вбачається зі змісту ст. ст. 509, 526, 610, 611, 624, 625, 651, 1050 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином у строки та в порядку відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. З наданої копії розрахунку заборгованості видно, що відповідач не виконує зобов*язання за кредитним договором № 11240440000 від 24.10.2007 року в зв*язку із чим має заборгованість в сумі. В силу\~ст..3 Закону України «Про іпотеку», У разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. З наданої копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що на підставі постанови № ВП № 21481351 від 14.09.2010 року Шевченківського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції накладено арешт на майно боржника [PERSON] та оголошено заборону на його відчуження, у тому числі на вищевказаний житловий будинок та земельну ділянку, що є предметом іпотеки. Ст..33\~Закону\~України «Про іпотеку»передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. \~Відповідно до\~Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»обтяжувач має право у разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов»язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, а обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Як передбачено ч.3\~ст.51 Закону України «Про виконавче провадження»державний виконавець повідомляє заставодержателя про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або тоді, коли йому стало відомо, що арештоване майно боржника знаходиться у заставі, та роз»яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про звільнення заставленого майна з-під арешту. Судом встановлено, що позивач, як заставодержатель, має переважне право на задоволення своїх вимог, щодо погашення заборгованості за кредитним договором в рахунок реалізації предмета застави перед іншими кредиторами. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що заявлений позов законний, обґрунтований та підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір, підтверджений документально.

Outcome: approved