Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

До Деражнянського районного суду Хмельницької області, в порядку загального позовного провадження, надійшов позов зазначеної вище особи до вказаного нею відповідача щодо визначеного позивачем предмету спору, вимагаючи припинити право спільної часткової власності [PERSON] на житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] , виділивши [PERSON] (РНКОПП [NUMBER] ) в натурі з майна, що є у спільній частковій власності житлового будинку по [ADDRESS] : коридор 2-1 площею 5,0 кв.м., ванна 2-2 площею 4,1 кв.м., коридор 2-3 площею 4,4 кв.м., житлова кімната 2-4 площею 14,0 кв.м., житлова кімната 2-5 площею 16,9 кв.м., житлова кімната 2-6 площею 13,1 кв.м., кухня 2-7 площею 10,4 кв.м., глиняна обкладена цеглою літня кухня літ «Б»; цегляний сарай літ «б»; цегляний сарай літ «В»; цегляний сарай літ «в»; цегляний погріб літ «З»; цегляний гараж літ «М», загальною площею 67,9 кв.м., житловою площею 44,0 кв.м, що складає 37/100 частки. Ухвалою судді від 22.09.2021 року даний позов прийнято до розгляду, відкрито провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду в підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження. В судове засідання позивач не з`явилася, проте подала до суду заяву про розгляд справи без її участі та вказала, що заявлені вимоги підтримує повністю і просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання також не з`явився, проте подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, щодо задоволення заявлених [PERSON] позовних вимог не заперечує. Дослідивши матеріали справи відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] є власником 37/100 частин домоволодіння номер [ADDRESS] . Загальна площа приміщень, що належать позивачу, становить 67,9 кв.м., житлова площа 44,0 кв.м. Інші 63/100 частин домоволодіння згідно Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно належали померлим співвласникам [PERSON] (21/50) [PERSON] (21/100). На момент смерті [PERSON] і [PERSON] з ними за адресою [ADDRESS] був і на даний час зареєстрований [PERSON] . Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст.1268 ЦК України), а відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно, [PERSON] згідно приписів ст.ст. 1220 - 1222, 1258, 1261, 1262, 1268, 1296 Цивільного кодексу України своє право власності в передбаченому чинним законодавством України порядку не оформив, проте є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] і [PERSON] та власником 63/100 частин домоволодіння [ADDRESS] . Так, позивачка хоче поділити домоволодіння, проте своє право не має можливості реалізувати, оскільки інший співвласник спадкоємець після смерті [PERSON] (частка в спільній частковій власності домоволодіння 21/50) і після смерті [PERSON] (частка в спільній частковій власності домоволодіння 21/100) не оформив своє право на спадщину, що позбавляє позивача можливості досягнути домовленості. Можливість проведення виділу або поділу у натурі майна, яке перебуває у спільній частковій власності, закон пов`язує з домовленістю співвласників, оформленою письмовим і нотаріально посвідченим договором, або у судовому порядку за відсутності цих обставин. При цьому виділ частки майна, що є об`єктом спільної часткової власності, у натурі між співвласниками припиняє право спільної часткової власності щодо цих співвласників, а особа набуває право власності на виділене майно з державною реєстрацією такого права у встановлених законом випадках. Таким чином, у разі виділу співвласник отримує свою частку у майні в натурі вибуває із складу учасників спільної власності. Відповідно до договіру дарування домоволодіння від 17 грудня 2019 року, [PERSON] , як дарувальник, подарувала, а обдарована, [PERSON] , прийняла у дарунок належне дарувальнику на праві приватної власності 37/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями номер [ADDRESS] , що підтверджується відповідним Витягом про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №193463811 від 17.12.2019 року. Згідно із висновком експерта №19/21 від 02 червня 2021 року, виконаного експертом Н. Танасієнко, домоволодіння загальною площею житлового будинку 214,7 кв.м., житловою площею 129,7 кв.м., розташованого по [ADDRESS] та схема його розташування, відповідають будівельним нормам. Приміщення фактично виділені та відокремлені в натурі в частках [PERSON] 37/100 часток (загальною площею 67,9 кв.м., житловою площею 44,0 кв.м.), а саме: коридор 2-1 площею 5,0 кв.м., ванна 2-2 площею 4,1 кв.м., коридор 2-3 площею 4,4 кв.м., житлова кімната 2-4 площею 14,0 кв.м., житлова кімната 2-5 площею 16,9 кв.м., житлова кімната 2-6 площею 13,1 кв.м., кухня 2-7 площею 10,4 кв.м., глиняна обкладена цеглою літня кухня літ «Б»; цегляний сарай літ «б»; цегляний сарай літ «В»; цегляний сарай літ «в»; цегляний погріб літ «З»; цегляний гараж літ «М». Так, 37/100 часток домоволодіння належать [PERSON] згідно договору дарування частини житлового будинку [PERSON] , що розташований по [ADDRESS] , посвідченого 17.12.2019 року приватним нотаріусом Оксанюк В.В. за р-н 11095, можуть бути виділені в натурі як окремий об`єкт нерухомості. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №1339141968215 від 15.09.2020, домоволодіння номер [ADDRESS] на праві приватної власності належить: [PERSON] 37/100 частки. Відповідно до положень статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із зазначенням частки кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, передбачено статтею 364 ЦК України. Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації (частини перша-третя статті 364 ЦК України). При виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має виділятися окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України. Системний аналіз статей 181, 183, 364 ЦК України дає підстави для висновку, що виділ часток з нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено відокремлений об`єкт нерухомого майна, який за розміром відповідатиме розміру частки співвласника у праві власності. У разі, якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то, з урахуванням конкретних обставин, такий виділ можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженою наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 55 від 18 червня 2007 року. Згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 цієї Інструкції поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) в окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюється відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси. Як роз`яснено у п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 04 жовтня 1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок», при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить право мати на увазі, що виходячи зі змісту ст. 115 ЦК, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Судом, у відповідності до висновку експерта №19/21 від 02 червня 2021 року, який жодною із сторін не спростований, підтверджується можливість виділу частини домоволодіння по [ADDRESS] в окреме домоволодіння, виділивши [PERSON] в натурі, як окремий об`єкт нерухомого майна 37/100 частин зазначеного домоволодіння. Що складається з приміщень: коридор 2-1 площею 5,0 кв.м., ванна 2-2 площею 4,1 кв.м., коридор 2-3 площею 4,4 кв.м., житлова кімната 2-4 площею 14,0 кв.м., житлова кімната 2-5 площею 16,9 кв.м., житлова кімната 2-6 площею 13,1 кв.м., кухня 2-7 площею 10,4 кв.м., глиняна обкладена цеглою літня кухня літ «Б»; цегляний сарай літ «б»; цегляний сарай літ «В»; цегляний сарай літ «в»; цегляний погріб літ «З»; цегляний гараж літ «М». Отже, за наявності технічної можливості виділу позивачу конкретних приміщень у житловому будинку та врахувавши, що співвласники своїм правом не скористалися та позиції щодо такого виділу не висловили, суд вважає, що наявні правові підстави для задоволення позовних вимог і здійснення виділу у натурі та припинивши право спільної часткової власності на указане домоволодіння. Приписами частини 3 статті 364 ЦК України передбачено, що у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. У зв`язку з викладеним, оскільки суд дійшов висновку про виділ позивачці її частки майна, що є правовою підставою для припинення права спільної часткової власності на це майно, враховуючи, що у цьому випадку позивачка набуває право власності на виділене майно,

Outcome: approved