Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

В травні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» через свого представника звернулося до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] , третя особа: Новобузький районний відділ ДВС Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, згідно з яким просить суд: скасувати арешт відповідно до постанови ВДВС Новобузького РУЮ про арешт майна боржника від 12.08.2008 року №10498. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 26.11.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №11258540000, умовами якого передбачено, що у забезпечення виконання усіх грошових зобов`язань у повному обсязі позичальник передає в заставу, а банк приймає наступне рухоме майно - автомобіль марки OPEL, модель ASTRA, 2007 року випуску, шасі № [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] . 20.04.2015 року між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ПАТ «УкрСиббанк» було укладено Договір факторингу №17, відповідно до якого право грошової вимоги за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №11258540000 перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія». При цьому, у зв`язку з невиконанням [PERSON] своїх зобов`язань за Кредитним договором, рішенням Новобузького районного суду Миколаївської області від 25.94.2016 року, ухваленим по справі №481/100/16-ц, позовні вимоги ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» до [PERSON] було задоволено та звернуто стягнення на користь ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» в рахунок погашення заборгованості у розмірі 775 789,45 грн. за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №11258540000, укладеним 26.11.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] , на предмет застави - автомобіль марки OPEL, модель ASTRA, 2007 року випуску, шасі № [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] , шляхом передачі вказаного автомобіля у власність ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія». Разом з тим, позивач зазначає, що при переоформленні транспортного засобу у Регіональному сервісному центрі виявилося, що на вищенаведений транспортний засіб накладено арешт на підставі постанови ВДВС Новобузького РУЮ від 12.08.2008 року за №10498. В свою чергу, на думку позивача, вищенаведене публічне обтяження ВДВС Новобузького РУЮ відносно предмету застави є перешкодою для реалізації ним, як заставодержателем, свого права на задоволення вимог за рахунок заставленого майна. На підставі вищенаведеного та посилаючись на положення Закону України «Про заставу», а також ст. 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», позивач просив позов задовольнити в повному обсязі. Ухвалою від 31.07.2018 року відкрито провадження в цивільній справі за вказаним позовом, розгляд якої вирішено проводити за правилами загального позовного провадження. На підставі Розпорядження Керівника апарату суду від 24.12.2018 року за №01-08-1564 було здійснено повторний автоматичний розподіл справи. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Києва Пономаренко Н.В. від 26.12.2018 року справу було прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою від 25.02.2019 року було закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач та третя особа в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини своєї неявки в судове засідання суд не сповістили. Разом з тим, відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що позивач щодо заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.ч. 1, 2 ст. 280 та відповідно до ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи, з урахуванням положень ч.4 ст.82 ЦПК України, не підлягають доказуванню обаставини, які встановлені рішенням Новобузького районного суду Миколаївської області від 25.94.2016 року, ухваленим по справі №481/100/16-ц, яким, свою чергу, встановлено, що 26.11.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №11258540000, умовами якого передбачено, що у забезпечення виконання усіх грошових зобов`язань у повному обсязі позичальник передає в заставу, а банк приймає наступне рухоме майно - автомобіль марки OPEL, модель ASTRA, 2007 року випуску, шасі № [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] . 20.04.2015 року між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ПАТ «УкрСиббанк» було укладено Договір факторингу №17, відповідно до якого право грошової вимоги за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №11258540000 перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія». При цьому, у зв`язку з невиконанням [PERSON] своїх зобов`язань за Кредитним договором, рішенням Новобузького районного суду Миколаївської області від 25.94.2016 року, ухваленим по справі №481/100/16-ц, позовні вимоги ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» до [PERSON] було задоволено та звернуто стягнення на користь ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» в рахунок погашення заборгованості у розмірі 775 789,45 грн. за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №11258540000, укладеним 26.11.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] , на предмет застави - автомобіль марки OPEL, модель ASTRA, 2007 року випуску, шасі № [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] ., шляхом передачі вказаного автомобіля у власність ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобов`язання (а.с. 64-67). Водночас, звертаючись з позовом до суду, позивач зазначив, що, набувши статус заставодержателя, йому стало відомо, що існує обтяження переданого в заставу автомобіля, яке зареєстроване на підставі постанови ВДВС Новобузького РУЮ від 12.08.2008 року про арешт рухомого майна боржника №10498. Так, як встановлено в судовому засіданні, згідно повідомлення Регіонального сервісного центру МВС України в Миколаївській області від 30.03.2018 № 31/14-1126 згідно наявних у розпорядження РЦС МВС в Миколаївській області автоматизованих баз даних, на автомобіль Opel Astra 0TGF69, кузов № [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] , було накладено обтяження щодо заборони відчуження на підставі постанови ВДВС Новобузького районного управління юстиції про арешт майна боржника від 12.08.2008 №10498 (а.с.23). В свою чергу, відповідно до ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави. Згідно з положеннями ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Положеннями ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», встановлено, що, у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, в рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, положеннями якої передбачено такий спосіб звернення стягнення на предмет застави, як передача рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження, у власність обтяжувала в рахунок виконання забезпечувального обтяженням зобов`язання. При цьому, у відповідності до положень ч. 1 ст. 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо інше не встановлено цим Законом, зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Тобто, в даному випадку, існування арешту накладеного на предмет застави, унеможливлює реалізацію позивачем свого права заставодержателя звернути на нього стягнення шляхом набуття права власності. Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, відповідно до ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження». Положеннями ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Способами захисту свого цивільних прав та інтересів можуть бути, серед іншого, припинення дії, яка порушує. Таким чином, аналізуючи вищенаведені положення законодавства та встановлені по справі обставини, суд приходить до висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінаснсова компанія «Довіра та Гарантія» до [PERSON] , третя особа: Новобузький районний відділ ДВС Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про звільнення майна з-під арешту, шляхом його скасування, - підлягає задоволенню. Враховуючи наведене та

Outcome: approved