Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

Державний виконавець відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві звернувся до суду із поданням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон громадянина України [PERSON]. Своє подання заявник обґрунтовує тим, що у ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа 2/759/1361/13 виданого 15.03.2013 року Святошинським районним судом м. Києва про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в розмірі ? частини доходу. Заявник зазначає, що боржник рішення суду в добровільному та примусовому порядку не виконує, від виконання рішення суду ухиляється. З метою забезпечення примусового виконання рішення суду та недопущення переховування боржника за межами України з подальшим ухиленням від виконання зобов'язання, державний виконавець просить суд встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника. Державний виконавець в судове засідання не з'явився, проте суд вважає за можливе розглянути подання без його участі, у зв'язку із його належним повідомленням про час та місце розгляду справи. Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця. В судовому засіданні встановлено, що у ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа 2/759/1361/13 виданого 15.03.2013 року Святошинським районним судом м. Києва про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в розмірі ? частини доходу. Як вбачається з подання, боржник аліменти не сплачує, від виконання зобов»язання, покладених судовим рішенням ухиляється. Згідно п.18.ч.3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника -фізичної особи або керівника боржника -юридичної особи за межі України -до виконання зобов'язань за рішенням. Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії. Відповідно до п.п. 2, 8 ч. 1 ст. 6 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», громадянину України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо діють договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань, чи у випадку якщо до нього подано цивільний позов до суду - до закінчення провадження у справі. Разом з тим, ВДВС Оболонського РУЮ м. Києва не надано доказів про те, що державним виконавцем вжито всіх, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» для виконання рішення суду, а також про те, що боржник постійно виїжджає за кордон. За відсутності будь-яких даних про хід виконавчого провадження суду не виявляється можливим визначитись з обґрунтованістю подання про обмеження боржника у праві виїзду за межі України, а відтак, у його задоволенні потрібно відмовити. Крім того, суду не надано доказів існування у боржника можливості виїзду за кордон. Також при розгляді зазначеного подання державного виконавця, суд враховує розмір заборгованості боржника перед стягувачем. За таких обставин, подання не має правового обґрунтування, суду не надані докази неможливості виконання судового рішення і необхідності певного обмеження прав боржника і тому подання задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed