Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-03 00:00:00

В травні 2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позові позивач вказує, що відповідно до договору № б/н від 04.06.2013, [PERSON] отримав кредит у розмірі 6100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 30.12.2014. Позивачем 25.10.2016 була направлена претензія кредитора до Звенигородської державної нотаріальної контори та 13.12.2016 було отримано відповідь, в якій зазначалось, що спадкоємцем померлого [PERSON] , який звернувся із заявою про прийняття спадщини є [PERSON] . Тому, 16.01.2017 до спадкоємця [PERSON] було направлено лист-претензію, проте ніяких дій не було виконано. Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором № б/н від 04.06.2013 становить - 10826,45 грн., яка складається з наступного: 8980,73 грн. - заборгованість за кредитом; 1845,72 грн. - заборгованість по відсоткам. Оскільки, відповідач добровільно не виконує взяті на себе зобов`язання, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість в розмірі 10826,45 грн. за кредитним договором № б/н від 04.06.2013 в примусовому порядку та покласти на відповідача витрати по оплаті судового збору. За вх. № 29327 від 14.11.2018 від представника відповідача [PERSON] - адвоката Синєгуба Р.П. надійшла заява, в якій він просить в даному випадку застосувати строки позовної давності, оскільки позивач дізнався про своє порушене право 29.08.2014, а звернувся з позовом до суду лише через 3 роки 6 місяців. За вх. №2092 від 28.01.2021 від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, відповідної до якої він просить стягнути з [PERSON] на користь банку заборгованість за Договором б/н від 04.06.2013 в розмірі 10557,04грн., яка складається з: 8980,73 грн. заборгованості за тілом кредиту (в тому числі за простроченим); 1576,31 грн. заборгованості за простроченими відсотками та понесені позивачем судові витрати. За вх.\~№ 3332\~від 11.02.2021\~від представника\~ відповідача\~ [PERSON] \~-\~ адвоката\~Синєгуба \~Р.П.\~повторно надійшла\~заява,\~в якій\~він просить\~ застосувати\~ строки\~позовної давності. Представник позивача у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявні заяви, відповідно до яких, він просить справу розглядати без участі представника банку, зменшені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] , будучи повідомлений про дату, час і місце проведення судового засідання належним чином, відповідно до вимог чинного ЦПК України, в судове засідання не з`явився. Від представника відповідача [PERSON] - адвоката Синєгуба Р.П. надійшла заява, в якій він просить справу розглядати у його відсутність та відсутність відповідача. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. [PERSON] уклав кредитний договір № б/н від 04.06.2013 з ПАТ КБ «ПриватБанк», відповідно до якого отримав кредит у розмірі 6100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. Відповідно до Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 30.12.2014, [PERSON] помер [INFO] у с. Вишнопіль Тальнівського району Черкаської області. [PERSON] взяв на себе за кредитним договором зобов`язання та у встановлені терміни добровільно їх не виконав і кошти позичальнику не повернув. Банк свої зобов`язання за договором та угодою виконав у повному обсязі, оскільки надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. 11.10.2016\~за вих.\~№ SAMDNWFC00007067631\~представником ПАТ\~КБ «ПриватБанк»\~на адресу\~Звенигородської державної\~нотаріальної контори\~було направлено\~письмову претензію\~кредитора в\~порядку ст.\~1281\~ЦК України.\~ Згідно відповіді приватного нотаріуса Звенигородського районного нотаріального округу Бедрата-Скляр Н.М. за № 605/01-16 від 06.12.2016 стало відомо, що 02.04.2015 була заведена спадкова справа № 52/2015 після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , а 10.02.2016 були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки на ім`я [PERSON] , [INFO] , що мешкає в [ADDRESS] . 11.01.2017 за вих. № SAMDNWFC00007067631 до спадкоємця [PERSON] було направлено лист-претензію, проте заборгованість погашена не була, у зв?язку з чим позивач звернувся з позовом до суду. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі прав та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст. 608, 1218, 1219 ЦК України, у зв`язку із смертю боржника припиняються лише ті зобов`язання, які нерозривно пов?язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися внаслідок його смерті. За змістом вищевказаних статей вбачається, що у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємців; таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржників за зобов`язанням. Частиною 1 статті 1282 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов`язанні задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, що відповідає його частці у спадщині. Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором 02.05.2018. Згідно\~ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до вимог ст. 1281 ЦК України, (редакція якої діяла на момент отримання позивачем листа-відповіді приватного нотаріуса Звенигородського районного нотаріального округу Бедрата-Скляр Н.М. за № 605/01-16 від 06.12.2016 про те, що 02.04.2015 була заведена спадкова справа № 52/2015 після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , а 10.02.2016 були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки на ім`я [PERSON] , [INFO] , що мешкає в [ADDRESS] ), спадкоємці зобов`язані\~повідомити кредитора\~спадкодавця про\~відкриття спадщини,\~якщо їм\~відомо про\~його борги. Кредиторові\~спадкодавця належить\~протягом шести\~місяців від\~дня,\~коли він\~дізнався або\~міг дізнатися\~про відкриття\~спадщини,\~пред`явити\~свої вимоги\~до спадкоємців,\~які прийняли\~спадщину,\~незалежно від\~настання строку\~вимоги. Якщо\~кредитор спадкодавця\~не знав\~і не\~міг знати\~про відкриття\~спадщини,\~він має\~право пред`явити\~свої вимоги\~до спадкоємців,\~які прийняли\~спадщину,\~протягом одного\~року від\~настання строку\~вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені\~частинами другою\~і\~третьою цієї\~статті, позбавляється права вимоги. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257\~ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258\~ЦК України\~передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Згідно зі статтею 266\~ЦК України\~зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Відповідно до статті 253\~ЦК України\~перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261\~ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Згідно з ч. 3\~ст. 267 ЦК України\~позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. У відповідності до частини 4\~ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. Відповідно до частини 5 цієї ж статті - якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Позивач у позові не вказує про поважність пропуску строку давності, з матеріалів справи не вбачається, що причини пропуску позивачем, встановленого законом строку, є поважними. Про пропущення строку позовної давності свідчать досліджені в судовому засіданні докази. З долученого до матеріалів справи Розрахунку заборгованості за договором б/н від 04.06.2013, укладеного між ПриватБанком та клієнтом - [PERSON] , станом на 31.10.2016, вбачається, що остання сума погашення за наданим кредитом була 11.02.2015 в розмірі 958,10 грн., при цьому не можливо встановити, чи здійснював її хтось із спадкоємців, чи інша особа. Про особу спадкоємця позивачу стало відомо з відповіді приватного нотаріуса Звенигородського районного нотаріального округу Бедрата-Скляр Н.М. за № 605/01-16 від 06.12.2016. Відповідно до ч. 1\~ст. 259 ЦК України\~позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Згідно із частиною першою, другою\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Умови та Правила надання банківських послуг не містять підпису відповідача. У заяві позичальника домовленості сторін щодо збільшення строку позовної давності немає. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1\~ст. 261 ЦК України). При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у заінтересованої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Приймаючи до уваги наведене, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог у зв`язку з пропуском строку позовної давності.

Outcome: dismissed