Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-09 00:00:00

Голопристанським районним судом Херсонської області розглянуто справу за позовом [PERSON] до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, [PERSON] , третя особа: державне підприємство «СЕТАМ», про скасування арешту майна. Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 04.03.2020 року позовні вимоги задоволено, скасовано арешт земельної ділянки, площею 0,01 га, кадастровий номер 6522384300:02:041:0042, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що накладений постановою про опис та арешт майна боржника від 24.07.2019 року, серія та номер: 39557733, видавник: Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, державний виконавець Огородник Євген Іванович. Разом із позовом, представником позивача заявлено вимоги про стягнення витрат, понесених позивачем на правову допомогу. В судовому засіданні 04.03.2020 року представником позивача заявлено про намір подати уточненні вимоги після ухвалення рішення щодо відшкодування витрат на правову допомогу та надано попередній орієнтовний розрахунок суми судових витрат, які позивачка понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. 20.05.2020 року до суду надійшла заява від представника позивача [PERSON] про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь [PERSON] судового збору у розмірі 768, 40 грн., витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 12 427,89 грн. та витрат, пов`язаних із отриманням доказів у розмірі 117, 81 (вартість витягу з ДЗК: 97, 81 грн., вартість інформаційної довідки з Державного реєстру прав: 20,00 грн.). Головним державним виконавцем Огородник Є. подано до суду відзив на заяву про ухвалення додаткового рішення, в якому заперечується задоволення заявлених вимог, оскільки заява про ухвалення додаткового рішення датована 20.05.2020, а порушення строків мотивується положенням п. 3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України - під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби, строки, визначені статтями 49,83, 84,170,178, 179, 180, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за ново виявленими або виключними обставинами продовжується на строк дії такого карантину. Вважає посилання на вказану постанову безпідставним, оскільки у вказаному переліку відсутня стаття 141 ЦПК України, яка регулює питання розподілу витрат; заходи, що спрямовані на запобігання поширенню інфекції, введені постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020, які почали діяти з 12.03.2020, в той час як рішення суду винесено 04.03.2020. Просив залишити заяву [PERSON] без розгляду. В судовому засідання сторони участі не приймали. Представник позивача просив розглядати справу у його відсутність через перебування у відрядженні, заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Дослідивши матеріали цивільної справи та докази, надані на підтвердження заявлених вимог щодо ухвалення додаткового рішення, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Відповідно до п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, окрім іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно ч.3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч.1,2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК, докази щодо розміру витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Суд погоджується з доводами представника відповідача щодо пропуску представником позивача п`ятиденного строку для подачі уточнених розрахунків понесених позивачем витрат на правову допомогу. В той же час, суд вважає за необхідне надати належну правову оцінку розрахунку судових витрат позивача, які були надані представником позивача до ухвалення рішення по суті позову. Так, на підтвердження заявлених вимог представником позивача надано квитанцію «Приватбанку» на суму 97,81 грн., електронне повідомлення про отримання оплати за надання витягу з ДЗК, акт № 1 здавання - приймання виконаних робіт (послуг) від 19.05.2020 року, рахунок № 1 від 19.05.2020 року на суму 11526, 00 грн., квитанція «Райффайзен банк Аваль» про отримання відомостей з державного реєстру речових прав на суму 20 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Велика Палата Верховного Суду від 27 червня 2018 року у свої постанові по справі N 826/1216/16 (провадження N 11-562ас18) зазначила наступне: «…склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом (№ 4191-УІ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах») порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат». Як слідує з матеріалів цивільного провадження та документів, наданих до заяви про ухвалення додаткового рішення, представником позивача не надано належних та допустимих доказів понесених позивачем [PERSON] витрат за надану адвокатом Крижановським М.М. професійну правничу допомогу. Тому вимоги представника позивача щодо стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу задоволенню не підлягають за їх недоведеністю. Вимоги в частині понесених позивачем витрат на сплату судового збору у розмірі 768,40 грн. та витрати, пов`язані з отримання доказів у розмірі 117, 81 грн., які підтвердженні належними доказами та подані разом із позовом, підлягають задоволенню та стягненню з відповідача. На підставі наведеного та

Outcome: partial