Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-19 00:00:00

В січні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів у якому зазначав, що 20 грудня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський банк розвитку» та [PERSON] був укладений кредитний договір №IKIPG.19072.001 , відповідно до якого остання отримала строковий кредит у розмірі 51100 грн. на придбання житла, строком до 19 грудня 2021 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% річних. В забезпечення виконання зобов*язань за кредитним договором між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки № РХ029031.19648.001, згідно до якого остання зобов*язовувалася відповідати перед позивачем за виконання [PERSON] зобов*язань щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, пені, штрафних санкцій та збитків, визначеним кредитним договором. Банк виконав усі зобов*язання за кредитним договором, про що свідчить розпорядження на видачу кредиту , проте [PERSON] свої зобов*язання по своєчасному та повному погашенню кредиту не виконує. Станом на 11 січня 2016 року заборгованність за кредитним договором складає 52371,58 грн., яка складається з поточної заборгованості по тілу кредиту-40154,44 грн ; простроченої заборгованості по тілу кредиту 4822,29 грн; поточної заборгованості по процентам 744,42 грн; простроченої заборгованості по процентам 6545,12 грн , суми пені 105,31 грн . Просили стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованність за кредитним договором у загальній сумі 52371,58 грн. Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 1 березня 2016 року позовні вимоги задоволені . Стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь банку заборгованність за кредитним договором в загальній сумі 52371,58 грн. , а саме поточної заборгованості по тілу кредиту-40154,44 грн. ; простроченої заборгованості по тілу кредиту 4822,29 грн.; поточної заборгованості по процентам 744,42 грн.; простроченої заборгованості по процентам 6545,12 грн. , суми пені 105,31 грн . Стягнуто з [PERSON] та [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 1378 грн. по 689 грн. з кожного. В апеляційній скарзі відповідачка [PERSON] просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про відмову у задоволені позову, посилається на порушення норм матеріального права, зокрема вважає неправомірним нарахування позивачем простроченої заборгованості по процентам в сумі 6545,12 грн. та пені в розмірі 105,31 грн., посилаючись на те, що відповідачі зареєстровані в с. Новоукраїнка Мар*їнського району Донецької області , яке входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася АТО, а тому відповідачі повинні бути звільнені від сплати простроченої заборгованості по процентах та пені. В судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача доводи апеляційної скарги підтримав, просив рішення суду скасувати та ухвали нове рішення про відмову у задоволені позову. Відповідачка не з*явився до суду апеляційної інстанції , належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Представник позивача в судовому засіданні апеляційного суду проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив рішення суду залишити без змін. Сторони не з*явилися до суду апеляційної інстанції, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, відповідно до телефонограм. Позивач та відповідачка [PERSON] просили розглянути справу у їх відсутність відповідно до заяв. Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи. Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню , а рішення суду підлягає зміні в частині розміру стягнутої пені та в частині визначення загальної суми заборгованості за таких підстав . Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованність рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Відповідно до ст. ст. 1054, 1049 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 553, 554 ЦК України поручителі несуть солідарну відповідальність в повному обсязі за своєчасне і повне виконання боржником зобов'язань. Судом встановлено, що 20 грудня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський банк розвитку» та [PERSON] був укладений кредитний договір №IKIPG.19072.001 , відповідно до якого остання отримала строковий кредит у розмірі 51100 грн. на придбання житла, строком до 19 грудня 2021 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% річних. Відповідно до п.п. 4.2.1 позичальниця зобов*язалася здійснювати своєчасне погашення кредиту, сплачувати нараховані проценти та комісії та виконувати всі свої зобов*язання у повному обсязі у строки, передбачені цим договором. Відповідно до п.2.4 кредитного договору період сплати кредиту, комісії та процентів: з 1-го по 10-е число кожного поточного місяця, починаючи з дати підписання даного договору. При несплаті кредиту, комісії та процентів у зазначений строк вони вважаються простроченими. Відповідно до п. 6.1 кредитного договору за порушення строків погашення заборгованості за користування кредитом банк нараховує позичальнику проценти в розмірі подвійної процентної ставки, що зазначена в п.1.4 цього договору, від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення В забезпечення виконання вказаних зобов'язань між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки № РХ029031.19648.001, згідно до якого остання зобов*язовулася відповідати перед банком за виконання боржником зобов*язань за кредитним договором в тому ж розмірі , що і боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. У випадку невиконання боржником зобов*язань за кредитним договором , боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Як убачається з матеріалів справи позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав, видав позичальнику грошові кошти, проте останньою у порушення умов договору порушено умови погашення кредиту та відсотків , внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом , яку позивач станом на 11 січня 2016 року визначив у розмірі 52371,58 грн., яка складається з поточної заборгованості по тілу кредиту-40154,44 грн. ; простроченої заборгованості по тілу кредиту 4822,29 грн.; поточної заборгованості по процентам 744,42 грн.; простроченої заборгованості по процентам 6545,12 грн. , суми пені 105,31 грн . Задовольняючи позов в частині стягнення заборгованості по тілу кредиту 40154,44 грн., простроченої заборгованості по тілу кредиту 4822,29 грн.; поточної заборгованості по процентам 744,42 грн.; простроченої заборгованості по процентам 6545,12 грн. , суд обґрунтовано виходив із встановлених у справі фактичних обставин та вимог діючого законодавства. Разом з цим, задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідачів в солідарному порядку пені в розмірі 105,31 грн. , суд не врахував , що згідно з ст.2 Закону України від 2 вересня 2014 року «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053 на виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» було затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком до яких входило с. Новоукраїнка Мар*їнського району Донецької області - місце реєстрації відповідачів . Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року № 1079-р було зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053. З матеріалів справи вбачається, що позивачем була нарахована пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором за період з 12 квітня 2014 року по 12 серпня 2014 року в сумі 105,31грн. Таким чином, на спірні договірні правовідносини розповсюджується дія Закону України від 02 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», а тому банк повинен був скасувати пеню за період з 14 квітня 2014 року по 12 серпня 2014 року. Отже, апеляційний суд вважає за необхідне зменшити розмір пені на суму 98,21 грн. за період з 14 квітня 2014 року по 12 серпня 2014 року , тобто пеня за прострочення повернення кредиту підлягає стягненню з відповідачів в сумі 7,10 грн. (105,31-7,10=98,21 грн.). Доводи скарги стосовно неправомірності нарахування позивачем простроченої заборгованості по процентам в сумі 6545,12 грн. безпідставні, оскільки ст.2 Закону України від 2 вересня 2014 року «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» встановлює заборону банкам нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань, якою вказана сума не є та не встановлює заборону стосовно нарахування процентів за порушення строків погашення заборгованості за користування кредитом . З огляду на викладене , апеляційний суд вважає за необхідне змінити рішення суду в частині розміру стягнутої пені та в частині визначення загальної суми та стягнути з відповідачів в солідарному порядку на користь позивача: поточну заборгованість по тілу кредиту-40154,44 грн. ; прострочену заборгованість по тілу кредиту 4822,29 грн.; поточну заборгованість по процентам 744,42 грн.; прострочену заборгованість по процентам 6545,12 грн. , суму пені 7,10 грн. , а всього 52273,37грн. Невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування матеріального закону в частині вирішення вимог щодо стягнення пені є підставою для зміни рішення відповідно до п.3, 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України. В решті рішення залишити без змін.

Outcome: partial