Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

В травні 2014 року позивач звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідача [PERSON] про розподіл сумісного майна. В обґрунтування позовних вимог позивач в позовній заяві посилалася на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 14 липня 2006 року. В шлюбі народився син [PERSON], [INFO]. З грудня 2009 року вони припинили подружжі стосунки і їх сім'я розпалася. З квітня 2010 року вони проживають окремо та сумісний бюджет не ведеться. Зараз вирішується питання про розірвання шлюбу. Після реєстрації шлюбу у 2006 року вони за сумісні кошти придбали у автосалоні за довідкою-рахунком автомобіль ГАЗ 3302-415, 2006 року випуску, державний номер [NUMBER], який 02.11.2006 року був зареєстрований Дніпропетровським ВРЕВ 2 за [PERSON] Технічний паспорт виписаний на ім'я відповідача, а вона вписана в технічний паспорт, з правом керування. В 2009 році ними за спільні кошти був придбаний в автосалоні за довідкою-рахунком за готівку автомобіль МITSUBISHI PAJERO, 2009 року випуску, державний номер [NUMBER], який 29.08.2009 р. був зареєстрований Дніпропетровським ВРЕВ 1 за [PERSON] Технічний паспорт був виписаний на ім'я чоловіка, вона була вписана в технічний паспорт з правом керування. Вартість вказаного автомобіля склала 420000 грн. Після розпаду сім'ї [PERSON] забрав автомобіль МITSUBISHI PAJERO, 2009 року випуску, державний номер [NUMBER] у своє користування. Вважає, що вказане майно підлягає розподілу. Оскільки вона є приватним підприємцем і характер її діяльності пов'язаний з постійним пересуванням та за характером своєї підприємницької діяльності має потребу в транспортному засобі тому вважає за доцільним виділити їй в натурі автомобіль ГАЗ 3302-415, державний номер [NUMBER]. Просила суд: розділити майно, яке є спільним сумісним майном подружжя в натурі та виділити їй в користування автомобіль ГАЗ 3302-415, 2006 року випуску державний номер [NUMBER] вартістю 72000 грн., визнавши за нею право власності на нього; виділити у користування [PERSON] автомобіль МITSUBISHI PAJERO, 2009 року випуску, державний номер [NUMBER], вартістю 420000 грн. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. В подальшому відповідно до заяви просила суд розглядати справу в її відсутності та задовольнити позовні вимоги. Відповідач в судове засідання з'явився. Не заперечував щодо задоволення позовних вимог. Суд, заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 14 липня 2006 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.6). В період шлюбу народився син [PERSON], [INFO] ( а.с.7). В період шлюбу сторонами було набуто наступне майно: автомобіль ГАЗ 3302-415, 2006 року випуску державний номер [NUMBER] вартістю 72000 грн., свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] та автомобіль МITSUBISHI PAJERO, 2009 року випуску, державний номер [NUMBER], вартістю 420000 грн., свідоцтво про реєстрацію [NUMBER], зареєстровані за [PERSON] ( а.с.10) В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] залишив за собою виключне право користування ТЗ МITSUBISHI PAJERO, 2009 року випуску, державний номер [NUMBER], а [PERSON] автомобілем ГАЗ 3302-415, 2006 року випуску державний номер [NUMBER]. Відтак, ці обставини за правилами ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню. За Сімейним кодексом України встановлена та діє презумпція спільності майна подружжя (ст.60 цього Кодексу), суть якої полягає у тому, що якщо майно було набуте за час шлюбу, то передбачається ( презумується), що воно є спільним. Згідно з ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.22, 23, 24 Постанови №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Отже, спірні автомобілі набуті подружжям за час шлюбу за відплатними договорами, укладеним в інтересах сім'ї, і відповідно до ст.60 і ч.3 ст.61 СК України належить позивачу та відповідачу на праві спільної сумісної власності і частки їх є рівними по ? частині, однак позивачка просила не стягувати різницю в вартості часток, а розділити автомобілі в натурі, за встановленим порядком користування. Виходячи із вищевикладеного та оцінюючи докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, законні і підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 720 грн. 00 коп.

Outcome: approved