Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-29 00:00:00

До Буського районного суду Львівської області з позовною звернувся [PERSON] до [PERSON] заявою про поділ майна подружжя. Позов мотивує тим, що за час спільного подружнього життя набули певне майно. А саме: житловий будинок площею 115 кв.м з господарськими будівлями і спорудами, а саме гараж з кладовою площею близько 80-100 кв. м в [ADDRESS] . Окрім цього, за договором купівлі-продажу земельної ділянки від 05 лютого 2015 року набули земельну ділянку площею 0,0796 га з цільовим призначенням будівництво і обслуговування житлового будинку і господарських споруд в [ADDRESS] . За спільною згодою право власності на вищезазначені об`єкти зареєстровано на дружину [PERSON] .. На даний час будівництво об`єктів практично завершене, однак ці об`єкти ще не введені в експлуатацію, тому мають правовий режим незавершеного будівництва. Просить суд визнати право по 1/2 житлового будинку, гаража та кладової за ним [PERSON] та [PERSON] та виділити по Ѕ земельної ділянки площею 0,0796 га з кадастровим номером 4620610100:13:024:0340 за ним, [PERSON] та [PERSON] . Стягнути з [PERSON] судові витрати. 03.05.2019 року представник [PERSON] адвокат Марчук А.М. звернувся з заявою до суду про зміну предмету позову (том 1 а.с. 102-103). Просить суд визнати об`єктами права спільної сумісної власності подружжя - [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] та [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] об`єкт незавершеного будівництва, тобто речей, предметів матеріального світу, з яких складається житловий будинок, гараж та кладова за адресою: [ADDRESS] на земельній ділянці для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд площею 0,0796 га з кадастровим номером 4620610100:13:024:0340. провести спільний поділ спільного сумісного майна подружжя: визнати за [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] право на 1\\2 частину об`єкта незавершеного будівництва, тобто речей, предметів матеріального світу, з яких складається житловий будинок, гараж та кладова за адресою: [ADDRESS] на земельній ділянці для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд площею 0,0796 га з кадастровим номером 4620610100:13:024:0340; визнати за [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] право на 1\\2 частину об`єкта незавершеного будівництва, тобто речей, предметів матеріального світу, з яких складається житловий будинок, гараж та кладова за адресою: [ADDRESS] на земельній ділянці для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд площею 0,0796 га з кадастровим номером 4620610100:13:024:0340; визнати за [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] право на 1\\2 частину земельної ділянки площею 0,0796 га з кадастровим номером 4620610100:13:024:0340 за адресою: [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] право на 1\\2 частину земельної ділянки площею 0,0796 га з кадастровим номером 4620610100:13:024:0340 за адресою: [ADDRESS] . У відзиві на заявлений позов [PERSON] (том 1 а.с. 130) просила відмовити в задоволенні позову. У відзиві зазначила, що під час шлюбу відповідачем за спільні кошти подружжя було придбано ряд автомобілів, які були зареєстровані за позивачем. 27.08.2019 року [PERSON] звернулась з зустрічним позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя. Позов мотивує тим, що в період перебування у шлюбі, відповідачем за спільні кошти подружжя були придбані автомобілі марки Mercedes-Benz E200, 1995 року, Volkswagen Tiguan, 2011 року випуску, Hyundai Santa Fe, 2011 року випуску. Просить суд визнати автомобілі спільним майном подружжя та компенсувати половину вартості автомобілів. У відзиві на зустрічну позовну заяву позивач [PERSON] просить суд відмовити у задоволенні зустрічного позову [PERSON] ) (том 1 а.с. 162-163). Заявою про зміну предмету позову від 12.09.2019 року представник позивача адвокат Марчук А.М. крім раніше заявлених вимог, просить суд визнати об`єктами права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] та [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , кошти у розмірі 613194,81 гривні, отримані ним від продажу спільно нажитих за час шлюбу транспортних засобів, та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] різницю у розмірі 306597,40 гривень (том. 1 а.с. 158). У відповіді на відзив від 12.09.2019 року (том 1 а.с. 167-168) представник позивача адвокат Марчук А.М. зазначив, що позивач [PERSON] не заперечує факт придбання ним транспортних засобів Mercedes-Benz E200, 1995 року, Volkswagen Tiguan, 2011 року випуску, продаж яких здійснювався за згодою відповідачки, а кошти, отримані внаслідок їх продажу, спрямовувались на потреби сім`ї. Зазначив, що за час спільного проживання відповідач [PERSON] також придбавала транспортні засоби Renault Megane Scenic, 2013 року випуску, Nissan Murano, 2010 року випуску, BMW X3, 2012 року випуску. Останньою заявою від 24.10.2019 року адвокат Марчук А.М. збільшив позовні вимоги (а.с. 223 том 1). Просить суд: визнати об`єктами права спільної сумісної власності подружжя - [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] та [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] об`єкт незавершеного будівництва, тобто речей, предметів матеріального світу, з яких складається житловий будинок, гараж та кладова за адресою: [ADDRESS] на земельній ділянці для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд площею 0,0796 га з кадастровим номером 4620610100:13:024:0340; провести поділ спільного сумісного майна подружжя: -визнати за [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] право на 1\\2 частину об`єкта незавершеного будівництва, тобто речей, предметів матеріального світу, з яких складається житловий будинок, гараж та кладова за адресою: [ADDRESS] на земельній ділянці для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд площею 0,0796 га з кадастровим номером 4620610100:13:024:0340; -визнати за [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] право на 1\\2 частину об`єкта незавершеного будівництва, тобто речей, предметів матеріального світу, з яких складається житловий будинок, гараж та кладова за адресою: [ADDRESS] на земельній ділянці для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд площею 0,0796 га з кадастровим номером 4620610100:13:024:0340; -визнати за [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] право на 1\\2 частину земельної ділянки площею 0,0796 га з кадастровим номером 4620610100:13:024:0340 за адресою: [ADDRESS] ; -визнати за [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] право на 1\\2 частину земельної ділянки площею 0,0796 га з кадастровим номером 4620610100:13:024:0340 за адресою: [ADDRESS] . -визнати об`єктами права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] та [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , кошти у розмірі 613194,81 гривні, отримані ним від продажу спільно нажитих за час шлюбу транспортних засобів, та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] різницю у розмірі 306597,40 гривень. Представник відповідача адвокат Скоробогатий М.В. заявою від 05.12.2019 року збільшив розмір позовних вимог та уточнив позовні вимоги. Своєю заявою просить суд визнати автомобілі марки Mercedes-Benz E200, 1995 року випуску, Ford Transit, 2004 року випуску, Mercedes-Benz Sprinter 416 CDI, 2006 року випуску, Renault Megane Scenic, 2011 року випуску, Toyota Auris, 2011 року випуску, Hyundai Santa Fe, 2011 року випуску, Volkswagen Tiguan, 2011 року випуску, Renault Megane Scenic, 2013 року випуску, Nissan Murano, 2010 року випуску, BMW X3, 2012 року випуску, об`єктами спільної сумісної власності подружжя [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] та [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] . Стягнути з [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] на користь [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] компенсацію половини вартості автомобілів Toyota Auris, 2011 року випуску, Hyundai Santa Fe, 2011 року випуску, Volkswagen Tiguan, 2011 року випуску, Renault Megane Scenic, 2013 року випуску, Nissan Murano, 2010 року випуску, BMW X3, 2012 року випуску в сумі 914021,44 гривні. Стягнути з [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] в користь [PERSON] компенсацію половини вартості автомобілів Ford Transit, 2004 року випуску, Mercedes-Benz Sprinter 416 CDI, 2006 року випуску, Renault Megane Scenic, 2013 року випуску, станом на час їх реалізації. Представник позивача адвокат Марчук А.М. подав заперечення на заяву про збільшення позовних вимог (а.с. 14 том 2) в якій настоює на своїх позовних вимогах, а в задоволенні позовних вимог [PERSON] просить відмовити. Ухвалою підготовчого судового засідання від 14 травня 2019 року (том 1 а.с. 112) роз`єднано позовні вимоги, виділивши в самостійне провадження позовну вимогу про розірвання шлюбу. Ухвалою підготовчого судового засідання від 12 вересня 2019 року (том 1 а.с. 183) подану зустрічну позовну заяву [PERSON] , подану представником адвокатом Скоробогатим М.В. про поділ майна подружжя об`єднано в одне провадження з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя. Ухвалою судового засідання від 12 вересня 2019 року (том 1 а.с. 184) клопотання представника адвоката Скоробогатого М.В. задоволено про витребування доказів. Дослідивши подані докази сторонами у справі, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що рішенням Буського районного суду Львівської області від 27 травня 2019 року (а.с. 116 том 1) позов про розірвання шлюбу задоволений. Рішення набуло законної сили у встановленому законом порядку. За період шлюбу, а саме з 17 серпня 2007 року по 27 червня 2019 було набуте майно у вигляді незавершеного будівництвом будинку та земельної ділянки, з чим сторони і погодились під час розгляду справи в суді. Однак, відповідач [PERSON] не погодилась щодо автомобілів, які були придбані та відчуженні позивачем в період перебування у шлюбі. Судом встановлено, що Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області від 12.02.2015 року надало повідомлення про початок виконання будівельних робіт на будівництво індивідуального житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: [ADDRESS] [PERSON] (том 1 а.с. 30). Згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 05.02.2015 року [PERSON] придбала земельну ділянку площею 0,0796 га, яка розташована у [ADDRESS] (том 1 а.с. 32-33). 10.02.2015 року [PERSON] виданий будівельний паспорт відділом архітектури та містобудування Буської районної державної адміністрації (а.с. 31). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 05.02.2015 року внесено відомості про об`єкт нерухомого майна, а саме земельної ділянки, де власником зазначена [PERSON] (том 1 а.с. 34). Відомостей, які б містили в собі дані про завершення будівництва житлового будинку по [ADDRESS] та здачу його в експлуатацію, суду не представлено. Відтак, в силу ч. 2, 3 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди, тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Таким чином, слід зробити висновок, що саме в цьому випадку поділу підлягає об`єкт незавершеного будівництва який є сукупністю будівельних матеріалів, тобто речей як предметів матеріального світу, щодо яких можуть виникнути цивільні права та обов`язки, тому такий об`єкт є майном, яке за передбачених законом умов може належати на праві спільної сумісної власності подружжю і з дотриманням будівельних норм і правил та підлягати поділу між подружжям. Земельна ділянка підлягає поділу між подружжям в рівних частках, оскільки така набута одним з подружжя під час шлюбу. Відповідно ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. В силу ч. 1, 2 статті 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 61 СК України, об`єктами права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-які речі, за винятком тих, які виключені з цивільного обороту, а також заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. В силу ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 71 СК України якщо дружина та чоловік не домовились про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення для справи. Відповідно до 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, Відповідно до висновку про правильне застосування норм права, що викладена у постанові від 16.01.2019 №725/2488/16-Ц Верховного суду. Вирішуючи спір про поділ спільного майна подружжя, суд повинен встановити обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясувати джерело та час його придбання. Спільною сумісною подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно з законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обігу), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбанні чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором або законом. Судом встановлено, що в період перебування сторін у шлюбі за спільні кошти подружжя було придбано ряд автомобілів, а саме: Mercedes-Benz E200, 1995 року випуску, Ford Transit, 2004 року випуску, Mercedes-Benz Sprinter 416 CDI, 2006 року випуску, Renault Megane Scenic, 2011 року випуску, Toyota Auris, 2011 року випуску, Hyundai Santa Fe, 2011 року випуску, Volkswagen Tiguan, 2011 року випуску, Renault Megane Scenic, 2013 року випуску, Nissan Murano, 2010 року випуску, BMW X3, 2012 року випуску, що підтвердежено належними та допустимими докази у відповідності до вимог ЦПК України, а саме ст. ст. 77, 78, 79. В силу ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Так згідно даних Регіональних сервісних центрів судом було встановлено наявність та вартість транспортних засобів, які були відчужені подружжям [PERSON] Auris, 2011 року випуску - 196266,74 гривень -(том 1 а.с. 224); Автомобіль Hyundai Santa Fe, 2011 року випуску- 252229,32 гривень -(том 1 а.с. 224); Автомобіль Volkswagen Tiguan, 2011 року випуску - 158927,97 гривень (том 1 а.с. 224); Автомобіль Renault Megane Scenic, 2013 року випуску, -238250,00 гривень (том 1 а.с. 224); Автомобіль Nissan Murano, 2010 року випуску, - 482368,84 гривень (том 1 а.с. 224); Автомобіль BMW X3, 2012 року випуску, - 500000 гривень (том 1 а.с. 224), що в загальному становить сума на яку були відчужені автомобілі 1 828 042,87 гривень. Відтак, сума яку належить компенсувати [PERSON] від відчуження автомобілів становить 914021,44 гривень. Щодо автомобілів Mercedes-Benz E200, 1995 року випуску, Ford Transit, 2004 року випуску, Mercedes-Benz Sprinter 416 CDI, 2006 року випуску, Renault Megane Scenic, 2013 року випуску - слід відмовити, оскільки належних доказів вартості реалізації цих транспортних засобів суду не представлено. Крім того, слід зазначити, що така інформація відсутня і у розпорядника інформації Регіонального сервісного центру МВС у Львівській області. Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом. В силу ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем [PERSON] за первісним позовом при зверненні до суду позивачем в силу п.п.2 п.3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» був сплачений 1 % ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 3 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 5763 гривні. Відповідач [PERSON] при зверненні до суду з зустрічним позовом було сплачену не повну суму судового збору, а саме згідно квитанції (а.с. 143 том 1 ) сплачено 768 гривень 40 копійок та згідно квитанції (а.с. 233 том 1) 768 гривень 40 копійок, що в загальному становить 1536, 80 гривень. Відтак, з відповідач [PERSON] слід стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 4226,20 гривень, що буде відповідати вимогам п.п.2 п.3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: partial