Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

В суд звернулася [PERSON] до [PERSON] позовом про визнання права власності на Державні акти на право власності на земельні ділянки серії [NUMBER] та серії [NUMBER] на території Берестівської сільської ради Володимирецького району, видані Володимирецькою РДА 01.10.2003 року. Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що [INFO] року, померла [PERSON]. За життя нею було складено заповіт, згідно якого свідоцтво на право на спадщину за законом на земельні ділянки, спадкова справа №218-2010, зареєстровано в реєстрі №2903, остання заповіла [PERSON] Позивачка спадщину прийняла, оскільки відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України в шестимісячний строк звернулася в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини. Однак оформити спадкові права на земельні ділянки через нотаріальну контору не має можливості, оскільки спадкодавиця не оформила своє право власності належним чином - не здійснила державну реєстрацію права власності на земельні ділянки. В зв'язку з чим нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину. На сьогоднішній день позивачка вирішила належним чином оформити документи на майно, котре успадкувала, однак постановою державного нотаріуса їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину , оскільки померла не здійснила за життя реєстрацію прав на нерухоме майно. Розгляд справи здійснюється за відсутності сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК. Позивачка надіслала суду заву про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримує. Відповідач заявлені вимоги визнав, направив заяву про розгляд справи у його відсутності. Суд, дослідивши та оцінивши інші докази приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав. [INFO] року [PERSON] померла, що стверджується свідоцтвом про смерть останньої, серія [NUMBER], видане Берестівською сільською радою Володимирецького району Рівненської області, [INFO] року. Згідно заповіту, посвідченого секретарем Берестівської сільської ради, 17.02.2015 року, [PERSON] заповіла [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, спадкова справа №218-2010 Як зазначено у ст. 328 ЦК України, право власності набувається з підстав, що визначені законом. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились у зв»язку з його смертю. Як вбачається зі змісту ст. 177, 178 ЦК України, об»єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Об»єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином , якщо вони не вилучені з цивільного обороту , або не обмежені в обороті , або не є невід»ємними від фізичної чи юридичної особи. З письмових доказів, зокрема свідоцтва на право на спадщину за законом, витягами з технічної документації про нормативну грошову оцінку с/г угідь (пай), виданими начальником управління Держгеокадастру у Володимирецькому районі від 17.03.2016 року, постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину №229/01-16 від 18.02.2016 р. виданою Володимирецькою ДНК, Державними актами на право власності на земельні ділянки серії [NUMBER] та серії [NUMBER] на території Берестівської сільської ради Володимирецького району видані Володимирецькою РДА 01.10.2003 року, вбачається, що земельні ділянки площею 0,50 га та 0,25 га рахуються за [PERSON]. Вказані земельні ділянки спадкодавиця отримала у спадок після смерті чоловіка - [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом серії [NUMBER] та написом нотаріуса на зворотній стороні вище вказаних державних актів про перехід права власності на земельні ділянки [PERSON] Однак остання не здійснила державну реєстрацію права власності на земельні ділянки. У відповідності до ч.4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов»язкової реєтсрації таких прав. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що земельні ділянки площею 0,50 га та 0,25 га на території Берестівської сільської ради Володимирецького району наділені ознаками нерухомої речі та майна, як це вбачається зі змісту ст.ст. 179, 181, 185, 190 ЦК України, і в силу цього є об»єктом цивільних прав. В даний час реєстрація права власності на земельні ділянки за [PERSON] є неможливою, оскільки її цивільна правоздатність та право власності на майно припинились з часу смерті особи, як це передбачено ст.ст. 25, 346 ЦК України. З цих підстав позивачу [PERSON] було відмовлено у реєстрації права власності за покійною [PERSON] та у оформленні спадщини після її смерті. Оскільки вказані земельні ділянки до часу відкриття спадщини належали померлій [PERSON] на праві власності , вони входять до складу спадщини, яка відкрилась [INFO] року. Та обставина, що позивач є спадкоємцем вказаного майна за заповітом, підтверджується оглянутими в судовому засіданні свідоцтвом про смерть [PERSON], копією заповіту. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що позивач є законним спадкоємцем Державних актів на право власності на земельні ділянки серії [NUMBER] та серії [NUMBER] на території Берестівської сільської ради Володимирецького району, видані Володимирецькою РДА 01.10.2003 року. Спадщину [PERSON] прийняла, оскільки в шестимісячний строк звернулася в нотконтору з заявою про прийняття спадщини. У відповідності до ст..ст. 1233-1236 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обов»язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов»язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Згідно ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст. 1269 ЦК України). Відповідач позов визнав, про що написав відповідну заяву. А як зазначено в ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] є спадкоємцем майна [PERSON] за заповітом, у встановленому порядку прийняла спадщину після її смерті, до складу якої входить свідоцтво на право на спадщину за законом спадкова справа №218-2010, зареєстровано в реєстрі №2903, у зв»язку з чим її позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved