Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-16 00:00:00

В серпні 2018 року позивач звернулась до суду з позовом до Київської міської ради, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ярощук В.Ю., про визнання за нею права власності на ј частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], який помер [INFO] року. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що після смерті чоловіка відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме на ј частину квартири [ADDRESS], яка належала спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу нерухомості, посвідченому та зареєстрованому Київською універсальною біржою 05.07.1995 року за №А1596/4642. Позивач у встановлений законом шестимісячний строк звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ярощук В.Ю. з заявою про прийняття спадщини, на підставі якої 14.01.2017 року було заведено спадкову справу. Позивач є єдиним спадкоємцем. Постановою №55/02-31 від 06.04.2017р приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ярощук В.Ю. відмовила позивачу у вчинені нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка на ј частку квартири з підстав того, що договір купівлі-продажу нерухомості посвідчений та зареєстрований Київською універсальною біржею 05.07.1995р. за №А1596/4642 не був посвідчений нотаріально. Також зазначено, що членами біржі не могли бути неповнолітні особи. На вказаних підставах договір не визнається нотаріусом Ярощук В.Ю. правовстановлюючим документом на спадкове майно. В підготовчому судовому засіданні представником позивача змінено предмет позову, згідно якої просить визнати незаконною відмову приватного нотаріуса КМНО Ярощук В.Ю. у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу після смерті чоловіка, зобов'язати приватного нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину позивачу на ј частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], який помер [INFO] року. Учасники справи до суду не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Представник позивача просив суд розглянути справу за його відсутності. Відповідач приватний нотаріус КМНО Ярощук В.Ю. просила суд розглянути справу за її відсутності, зазначивши, що вона є неналежним відповідачем в даній справі. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. [INFO] року помер чоловік позивача [PERSON], який мешкав за адресою: [ADDRESS]. Після його смерті, відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України, відкрилась спадщина на спадкове майно до якої входить ј (одна четверта) частки квартири за [ADDRESS]. Вказана частка квартири належала спадкодавцю відповідно до договору купівлі-продажу нерухомості посвідченому та зареєстрованому Київською універсальною біржею 05.07.1995р. за №А1596/4642, а також зареєстрованому Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації прав власності. Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. 14.01.2017 року позивач звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ярощук Вікторії Юріївни із заявою про прийняття спадщини за законом у зв'язку з чим 14.01.2017р заведено спадкову справу №1/2017. Згідно з матеріалами спадкової справи позивач є єдиним спадкоємцем за законом. Їх спільні діти зі спадкодавцем - [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] відмовились від прийняття спадщини після смерті їх батька. Частиною 5 ст.1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Постановою №55/02-31 від 06.04.2017р приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ярощук В.Ю. відмовила позивачу у вчинені нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на ј частку квартири з підстав того, що договір купівлі-продажу нерухомості посвідчений та зареєстрований Київською універсальною біржею 05.07.1995р. за №А1596/4642 не був посвідчений нотаріально. Також зазначено, що членами біржі не могли бути неповнолітні особи. На вказаних підставах договір не визнається нотаріусом Ярощук В.Ю. правовстановлюючим документом на спадкове майно. Суд вважає, що дане рішення приватного нотаріуса щодо відмови у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину є незаконним з огляду на наступне. Як вже зазначалось вище, ј частка квартири [ADDRESS] належала спадкодавцю відповідно до договору купівлі-продажу нерухомості посвідченому та зареєстрованому Київською універсальною біржею 05.07.1995р. за №А1596/4642. Право власності було зареєстрованому Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації прав власності. Правовідносини щодо набуття права власності на майно, а саме спірну квартиру, регулюються положеннями чинного на той момент ЦК Української РСР (в редакції 1963 року). Відповідно до ст..ст. 4 та 41 ЦК УРСР (1963р) - цивільні права і обов'язки виникають з підстав, передбачених законодавством, в тому числі з угод. Відповідно до ст.15 Закону України «Про товарну біржу» № 1956- XII від 10.12.1991р., в редакції, чинній на момент виникнення правовідносин, угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Як вбачається з договору купівлі-продажу він посвідчений та зареєстрований у встановленому, згідно діючого на час укладання, законом порядку. На підставі укладеного на біржі договору відповідно до інформаційної довідки Київського міського бюро технічної інвентаризації КВ-2017 №7975 від 06.03.2017р квартира [ADDRESS] в рівних частках зареєстрована на праві власності за: померлим [PERSON], позивачем [PERSON], а також їх дітьми [PERSON] та [PERSON]. Посилання приватного нотаріуса Ярощук В.Ю. на вимоги ст.227 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) є безпідставним, оскільки вказаною нормою була врегульована форма договору купівлі-продажу жилих будинків. Посилання нотаріуса на те, що неповнолітні діти не могли бути членами біржі не відповідає ні фактичним обставинам укладання договору, ні вимогам закону. Як вбачається з укладеного позивачем та спадкодавцем договору купівлі-продажу їх інтереси, у відповідності до вимог ст..16 Закону України «Про товарну біржу» № 1956- XII від 10.12.1991р., представляли брокери брокерської контори №273. У свою чергу позивач та її чоловік як батьки неповнолітніх дітей (законні представники) набували нерухоме майно, у тому числі, і в їхніх інтересах. Безпосередній обов'язок батьків врахувати потреби та інтереси дітей, у тому числі управляти майном, майновими правами, які належать дитині. Статтею 49 Закону України «Про нотаріат» визначено перелік випадків, у яких нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії. Згідно ст.50 цього ж Закону, нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Згідно п.4.1-4.2 Розділу 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Мністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус перевіряє наявність підстав для закликання до спадкування за законом осіб, які подали заяви про видачу свідоцтва. Доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин. Згідно п.4.14 Розділу 4 Глави 10 цього ж Порядку, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов'язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. З огляду на вказане, рішення відповідача про відмову у вчиненні нотаріальної дії вказаним вище вимогам чинного законодавства не відповідає, оскільки нотаріус усупереч презумпції правомірності правочину ставить під сумнів його дійсність, яка ніким зі сторін правочину не оспорюється. Такі дії нотаріуса створили перешкоди позивачу у реалізації її права на спадкування, визначеного законом. Таким чином, суд вважає правильним здійснити захист прав позивача шляхом визнання незаконної її відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу - [PERSON] після смерті її чоловіка [PERSON] та зобов'язує відповідача - приватного нотаріуса КМНО Ярощук В.Ю. видати позивачу свідоцтво про право на спадщину. Доводи відповідача приватного нотаріуса КМНО Ярощук В.Ю. про те, що вона як нотаріус не може бути відповідачем в суді, суд вважає необґрунтованим, оскільки порушення прав позивача на отримання спадщини допущено саме приватним нотаріусом, при прийнятті рішення про відмову у вчиненні нотаріальної дії, яке суперечить вимогам чинного законодавства.

Outcome: approved