Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-28 00:00:00

В січні 2019 року Служба у справах дітей та сім`ї Фастівської районної державної судової адміністрації звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення її батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги позивач мотивує тим, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Шлюб між сторонами розірвано в 2015 році. З моменту розірвання шлюбу між сторонами, дитину виховували батько та бабуся [PERSON] Батько дитини [PERSON] помер [INFO] . Мати дитини, відповідач [PERSON] , приблизно з 2014 року самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків, не турбується про фізичний та духовний розвиток дитини, не цікавиться її здоров`ям. Ухвалою судді від 05 лютого 2019 року відкрито провадження у даній справі в порядку загального позовного провадження та призначено до підготовчого засідання. Ухвалою суду від 14 березня 2019 закрито підготовче провадження та призначено до судового засідання. Представник позивача Степенко О. Р. в судовому засіданні вимоги позову підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та її представик судовому засіданні заперечували проти задоволення позову. Третя особа - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Кожанської селищної ради Петрушкова Ю.С. в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, третіх осіб, покази свідка, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Правовідносини, що виникли між сторонами регламентуються ст.ст. 150, 164 СК України. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області було розірвано 15 червня 2015 року (а.с.10). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Виконкомом Кожанської селищної ради Фастівського району Київської області від 26.02.2002 (а.с.6). Відповідно до ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 150 Сімейного кодексу України (надалі СК України), кожна дитина має право на піклування батьків, а батьки мають право та зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, піклуватися про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний, моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, зобов`язані поважати дитину, а також несуть відповідальність за невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Виконавчим комітетом Кожанської селищної ради Фастівського району Київської області від 23.07.2018 [PERSON] помер [INFO] (а.с.11). Відповідач по справі на даний час має іншу родину, виховує сина, неповнолітня [PERSON] , після смерті батька, залишилась проживати з бабусею- [PERSON] . Судом встановлено, що судом, за життя батька дитини, не розглядалось питання про визначення місця проживання дитини, що на думку суду, може свідчити про відсутність спору з цього приводу. Крім цього, як пояснила суду неповнолітня [PERSON] , вона сама прийняла рішення про те, що їй комфортно буде проживати саме з батьком, а вже після його смерті, вона залишилась проживати з бабусею, а в подальшому почалися конфлікти з мамою через те, що мати забрала картку, на яку державою перераховувались кошти по втраті годувальника. Дані обставини і змусили її звернутися з заявою до сільської ради з питанням щодо правомірності заблокування мамою пенсійної картки. Також, [PERSON] пояснила, що хоча мама і не вимагала від неї нічого надзвичайного, не експлуатувала, проте ніколи не слухала, у зв`язку з чим між ними відсутнє порозуміння. [PERSON] додатково зазначила, що їй також відомо, про те, якщо позбавити матір батьківських прав, то при вступі до вузу, вона матиме певні пільги і в навчанні. Свідок [PERSON] , яка є класним керівником [PERSON] , суду пояснила, що останні п`ять років, мати- [PERSON] до школи не з`являлась, навчанням дитини не цікавилась, навчальний процес не контролювала. Після смерті батька [PERSON] , всі поточні питання вона з`ясовувала з бабусею- [PERSON] Підтримка з боку матері до [PERSON] відсутня. [PERSON] хороша дитина, не проблемна. Представник третьої особи- органу опіки та піклування Кожанської селищної ради суду пояснила, що [PERSON] вперше звернулась до сільської ради, коли виникло питання фінансового характеру, а саме в жовтні 2018 року. [PERSON] поскаржилась, що мати забрала пенсійну картку і не дає коштів. Відреагувавши на звернення [PERSON] , представник селищної ради приїхала до місця проживання матері [PERSON] , яка запропонувала оглянути кімнату, яку вона підготувала для доньки та пояснила, що спілкування з дитиною існцє, проте є також і розбіжності у поглядах. Відповідно до Висновку Органу опіки та піклування Фастівської РДА від 27.12.2018 року № 06-21, позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] , відносно неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , вважати доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини (а.с.26-27). Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути судом позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Згідно п. 15 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. У пункті 16 вказаної постанови роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дітей лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Як вбачається з акту бесіди з дитиною [PERSON] , [INFO] , що була проведена психологом -методистом відділу освіти Фастівської РДА Котляр Н.П., з метою оцінки емоційного ставлення дитини до матері та бажання проживати разом з бабусею [PERSON] , встановлено, що дівчинка охоче пішла на контакт, відкрита до спілкування, окреслила коло людей, з якими їй комфортно перебувати. Також, чітко підтвердила, що саме з власної ініціативи звернулась до служби у справах дітей з метою позбавлення батьківських прав її біологічної матері. Стверджувала, що останні п`ять років проживає та перебуває на фактичному утриманні бабусі, довірливих стосунків з мамою не підтримує, вважає, що ситуація залишитися без мами не є проблемою, проживати разом з мамою не хоче, підкреслила, маму влаштовувала ситуація перебування в бабусі, вважає, що мама не враховує її думки при прийнятті рішень щодо неї та не надає їй емоційної підтримки в складних ситуаціях. Останні п`ять років вона майже не підтримує стосунків з мамою. Отже, аналізуючи у сукупності встановлені судом обставини, суд дійшов висновку, що підставою для звернення дитини до служби у справах дітей з ініціативою позбавити матір батьківських прав стало відсутність позитивного вирішення на користь дитини питання щодо користування пенсійною карткою після смерті її батька та небажання самої дитини, в силу відповідного віку, спілкуватися з матір`ю та проживати з нею разом, а в подальшому ще й можливість отримання відповідних пільг при вступі та навчанні у Вузі. Причиною ситуації, що склалась між дитиною та матір`ю є, на думку суду, небажання сторін конфлікту знайти компромісне рішення з приводу місця проживання дитини, спілкування, утримання і виховання. Судом двічі пропонувалось сторонам вирішити даний спір шляхом мирного врегулювання, проте, позитивного результату не відбулось. Аналізуючи особу відповідача, суд вважає за необхідне зазначити, що рішення про місце проживання [PERSON] за місцем проживання батька і бабусі, дитина приймала особисто, а цей факт, в свою чергу, свідчить про те, що мати, після розлучення з батьком дитини, вимушена була піти з родини і жодної винної поведінки [PERSON] в цьому не має. Той факт, що дитина обрала місцем проживання родину батька і бабусі не свідчить про самоусунення відповідача від виконання батьківських обов`язків. В ході судового розгляду справи, судом не встановлено обставин, що негативно характеризують матір дитини, проте встановлено відсутність взаєморозуміння між матір`ю і дитиною. Проте, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено обставин, які б свідчили та безпосередньо вказували на винну поведінку матері -відповідача [PERSON] та свідоме нехтування нею своїми обов`язками. Крім цього, жодних підстав вважати, що позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно доньки - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів [PERSON] , що направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини, немає. Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог позивача щодо позбавлення батьківських прав матері неповнолітньої дитини в заявлених позивачем межах, позивачем жодним чином не доведено обставин, що стали підставою для подачі даного позову, у зв`язку з чим відсутні правові підстави для їх задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed