Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

Глибоцький професійний ліцей звернувся до суду із позовом до [PERSON] про виселення з гуртожитку, стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, мотивуючи свої вимоги тим, що на балансі Глибоцького професійного ліцею перебуває гуртожиток по [ADDRESS]. Відповідно до договору найму житла в гуртожитку Глибоцького професійного ліцею від 01 липня 2010 року за № 4, Глибоцький професійний ліцей надав відповідачу [PERSON] в тимчасове користування житлове приміщення строком з 01 липня 2010 року по 01 липня 2011 року. Згідно умов даного договору, договір припиняється при закінченні строку його дії. Вказував на те, що Глибоцький професійний ліцей наміру продовжити договір найму житла не мав, а тому у встановлений законом термін попередив відповідача про необхідність передати приміщення адміністрації ліцею. Однак, дана вимога відповідачем залишена без виконання. Вважає, що відповідач [PERSON] має бути виселений із приміщення гуртожитку без надання іншого житла. Крім того, зазначав, що відповідач користуючись житловими приміщеннями не сплачує житлово-комунальні послуги, в результаті чого виникла заборгованість в сумі 324,60 гривень, а тому просив суд позов задовольнити та стягнути з відповідача вказані кошти і сплачену суму судового збору. В судовому засіданні представник позивача Корня В.Т. позовні вимоги підтримав, в своїх поясненнях підтвердив обставини, які викладені в позовній заяві та просив суд задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали, в своїх запереченнях посилалися на безпідставність позовних вимог. Просили суд відмовити у задоволенні позову, вказуючи на те, що відповідач отримав це житло на законних підставах, як працівник ліцею. Рішення про надання йому житла приймалося спільно адміністрацією установи та профкомом. Ордер він не отримував, оскільки на той час в Глибоцькому професійному ліцеї ордери на вселення в гуртожиток не видавались нікому. Крім того, посилалися на те, що стаж роботи відповідача складає разом понад двадцять років, а тому він не може бути виселений із гуртожитку без надання іншого житла. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він працював директором училища з 1995 року по 1997 рік, вказував на те, що на той час існував наступний порядок поселення працівників гуртожитку: бажаючі подавали заяву на ім'я директора, який розглядав її та передавав на розширене засідання профкому, де вона також була предметом розгляду. Практики видачі ордерів не існувало. Таким же чином в 1996 році [PERSON] була надана додаткова площа в гуртожитку. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що [PERSON] вселився в гуртожиток з того часу, коли був прийнятий на роботу і постійно проживав там. Вважає, що приймалося рішення профкому про вселення [PERSON] в гуртожиток ПТУ. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що [PERSON] поселився в гуртожиток з моменту прийняття на роботу. Пояснював, що вселення відповідача в гуртожиток відбувалося на підставі заяви та спільного рішення адміністрації ПТУ із профкомом, при цьому не практикувалася видача ордерів на вселення. Заслухавши пояснення учасників процесу, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не обґрунтовані та задоволенню не підлягають. Так, судом встановлено, що Глибоцький професійний ліцей є державною установою - навчальним закладом, якому на праві оперативного управління належать гуртожитки літ. «А», «Б» за адресою [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 04 березня 2010 року (а.с. 11-13). Як вбачається з рішення виконавчого комітету Глибоцької селищної ради від 20 лютого 2008 року Глибоцькому професійному ліцею присвоєно поштову адресу - [ADDRESS] (а.с. 15). В судовому засіданні встановлено, що відповідач вселився в гуртожиток у серпні 1989 році, так як він працював у Глибоцькому ПТУ. Даний факт в судовому засіданні не заперечував і представник позивача. 01 липня 2010 року між позивачем та відповідачем було укладено договір найму житла в гуртожитку Глибоцького професійного ліцею за № 4, відповідно до якого останньому надано у тимчасове користування житло, а саме дві кімнати загальною площею 26 кв.м., з них житлова площа 24 кв.м. в гуртожитку ліцею № 1 строком з 01 липня 2010 року по 01 липня 2011 року, в [ADDRESS]. Також судом встановлено що, відповідач [PERSON] з 18 серпня 1989 року по 25 жовтня 2011 року працював в Глибоцькому професійному ліцею, що підтверджується копією його трудової книжки. Відповідно до ст.125 ЖК Української РСР, без надання іншого жилого приміщення у випадках, зазначених у ст. 124 цього кодексу, не може бути виселено осіб, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації, що надали їм службове жиле приміщення, не менш як десять років. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо виселення відповідача без надання йому іншого житла є не обґрунтованими, оскільки під час розгляду справи судом достовірно встановлено, що [PERSON] вселився в займане ним сьогодні приміщення у відповідності до діючого на той час в училищі порядку, тобто на підставі спільного рішення адміністрації та профкому. Зазначене підтверджено дослідженими в судовому засіданні доказами. Відсутність же у останнього ордеру не є достатньою підставою для виселення його із займаного приміщення. Позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги не підлягають задоволенню, оскільки із досліджених в судовому засіданні копій квитанцій вбачається, що відповідач щомісячно сплачував плату за проживання в гуртожитку. На підставі наведеного, ст. 125, 132 Житлового кодексу України,

Outcome: dismissed