Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулось КП Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті послуги з централізованого теплопостачання. Позовні вимоги мотивовані тим, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18.09.2013 року у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з [PERSON] за спожиті послуги з централізованого теплопостачання КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» відмовлено. Відповідач проживає за адресою: [ADDRESS], та регулярно отримує послуги з централізованого теплопостачання, вироблені КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго». Ленінським районним судом м. Вінниці від 31.10.2008 року ухвалено рішення, яким задоволено позовні вимоги КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» в частині стягнення заборгованості за спожиті послуги з централізованого теплопостачання в розмірі 1 913, 95 гривень за період з 09 місяця 2005 року по 06 місяць 2008 року включно. На даний час відповідач виконав рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 31.10.2008 року в частині оплати заборгованості за спожиті послуги частково в розмірі 1 094, 06 гривень. До стягнення підлягає сума заборгованості за спожиті послуги з централізованого теплопостачання за період з липня 2008 року по лютий 2015 року (включно) в розмірі 7 451, 83 гривень з врахуванням поточної оплати та щомісячних нарахувань. Крім того, на підставі ст. 625 ЦК України з відповідача належить стягнути 3% річних в сумі 673, 26 гривень та інфляційні нарахування в сумі 2 133, 80 гривень. В добровільному порядку відповідач відмовляється сплатити заборгованість за надані послуги з центрального теплопостачання, що й стало підставою для звернення до суду. Вище викладене й стало підставою для звернення до суду із вимогами про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в сумі 10 258, 89 гривень, з яких: 7 451, 83 гривень - заборгованість за спожиті послуги з централізованого теплопостачання, 673, 26 гривень - 3 % річних, 2 133, 80 гривень - інфляційні. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, аргументуючи їх мотивами викладеними в позовній заяві, та просила задовольнити. Відповідач позов не визнав та просив суд відмовити в його задоволені. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно витягу з реєстру особових рахунків, за адресою: [ADDRESS], проживає та зареєстрований [PERSON], [INFO] (особовий рахунок № [NUMBER]). (а.с. 4) Згідно ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» основними обов'язками споживача теплової енергії, зокрема, є: своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії; додержання вимог договору та нормативно-правових актів; забезпечення безпечної експлуатації систем тепло споживання. Споживач теплової енергії несе відповідальність за порушення умов договору з теплопостачальною організацією, відповідних нормативно-правових актів та виконання приписів органів, уповноважених здійснювати державний нагляд за режимами споживання теплової енергії згідно із законом. Згідно п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572 (із змінами, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2006 року № 45) власник та наймач (орендар) квартири, зокрема, зобов'язаний: укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом; дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил Чинне законодавство України передбачає різні форми договору (у тому числі усну), а споживач зобов'язаний сплачувати кошти за надані послуги, оскільки відповідно до ст. 11 ЦК України зобов'язання виникають не лише з підстав, передбачених законодавством (зокрема угод), а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Тому, твердження відповідача про відсутність підстав для оплати за надані позивачем послуги, зокрема, в зв'язку з відсутністю укладеного договору про надання послуг, є безпідставними. Також, судом прийнято до уваги, що рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 31.10.2008 року, яке набрало законної сили 11.11.2008 року, було встановлено, що відповідач отримує послуги з централізованого теплопостачання від КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго», тому дана обставина не потребує доказуванню у відповідності до положень ч. 3 ст. 61 ЦПК України. Факт надання послуг позивачем відповідачу, в тому числі, підтверджується тим, що кімната [ADDRESS], належить до централізованої системи опалення, що підтверджується переліком житлових будинків, теплопостачання яких здійснюється від мереж ТЕЦ КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» (реєстр теплових навантажень об'єктів). (а.с. 27-32) Також, судом прийнято до уваги, що користування кімнатою/квартирою у багатоповерховому житловому приміщені без отримання послуг з централізованого теплопостачання, в даному випадку, є неможливим. Факт надання послуг позивачем відповідачу підтверджується частковими оплатами, які були здійснені відповідачем, що підтверджується оборотною відомістю. (а.с. 5) Відповідно до підпункту 1 п. 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року за № 630 (із змінами) споживач зобов'язаний оплачувати послуги в установлені договором строки. Згідно п. 18 вище вказаних Правил, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до п. 10 та п. 12 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до повноваження органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить здійснення контролю за дотримання законодавства у сфері захисту прав споживачів у сфері житлово-комунальних послуг та вирішення інших питань у цій сфері відповідно до законів. Відповідно до вимог ст. 13 Закону України «Про теплопостачання» до основних повноважень органів місцевого самоврядування відноситься затвердження місцевих програм розвитку у сфері теплопостачання, затвердження проектів містобудівних програм, генеральних планів забудови населених пунктів, схем теплопостачання та іншої містобудівної документації; здійснення контролю за забезпеченням споживачів тепловою енергією відповідно до нормативних вимог; встановлення тарифів на теплову енергію, що надається підприємствами та організаціями комунальної власності. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону, тобто нарахування здійснюється відповідно до тарифів, які затверджені рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради № 274 від 07.02.2013 року «Про затвердження двоставкових тарифів на теплову енергію, опалення та одноставкових тарифів на підігрів води та гаряче водопостачання для населення, що виробляється КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго», рішеннями виконавчого комітету Вінницької міської ради № 3006 від 28.12.2010 року «Про коригування двоставкових тарифів на надання послуг з централізованого опалення та одноставкових тарифів на надання послуг з централізованого постачання гарячої води для населення, що виробляється КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго», № 364 від 10.02.2011 року та № 441 від 10.02.2011 року «Про коригування тарифів на надання послуг з централізованого постачання гарячої води для населення, що виробляється КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» та № 274 від 07.02.2013 року «Про внесення змін та доповнень до рішення виконкому міської ради від 28.12.2010 р. № 3006». Вказане нарахування застосовується відповідно до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 146, якою передбачено введення двоставкових тарифів на теплову енергію. Введення у дію двоставкового тарифу на тепло встановлено Кабінетом Міністрів України та Міністерством житлово-комунального господарства. Згідно ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно ч. 1 ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно положень ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), відповідно до ст. 610 ЦК України. З оборотної відомості за період з жовтня місяця 2007 року по лютий місяць 2015 року вбачається невиконання відповідачем обов'язків щодо оплати послуг з централізованого теплопостачання. (а.с. 5) Згідно рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 31.10.2008 року, яке набрало законної сили 11.11.2008 року, з відповідача було стягнуто заборгованість за надані КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» послуги з централізованого теплопостачання станом на 01.07.2008 року в сумі 1 913, 95 гривень. (а.с. 8) Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Судом встановлено, що заборгованість відповідача перед позивачем за спожиті послуги з централізованого теплопостачання за період з липня місяця 2008 року по січень місяць 2015 року (включно) становить 7 451, 83 гривень, що підтверджується оборотною відомістю. (а.с. 5) У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, відповідно до ст. 611 ЦК України. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно розрахунку заборгованості відповідача перед позивачем, здійсненого останнім, станом на 01.02.2015 року за період з липня місяця 2008 року по січень місяць 2015 року (включно) борг становить 10 258, 89 гривень, з яких: 7 451, 83 гривень - борг за спожиті послуги з централізованого теплопостачання, 673, 26 гривень - 3 % річних, 2 133, 80 гривень - інфляційні. (а.с. 6-7) Судом перевірено розрахунок заборгованості, здійснений позивачем за період з липня місяця 2008 року по січень місяць 2015 року (включно) і встановлено, що нарахування позивачем встановленого індексу інфляції за час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми є правомірним, правильним і таким, що відповідає вимогам закону. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, згідно ст. 60 ЦПК України. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Суд приймає до уваги також те, що відповідач систематично не оплачує надані послуги з централізованого теплопостачання, що підтверджується матеріалами цивільної справи. Суду не надано належних та допустимих доказів того, що відповідач відмовився від таких послуг і не споживає їх. Суд критично оцінює акт № 28, складений 20.06.2004 року членами комісії - працівниками ДП ВЗ «Кристал», оскільки з довідки № 12/531 від 04.12.2008 року вбачається, що ДП ВЗ «Кристал» не обслуговує гуртожиток за адресою: [ADDRESS]. Окрім того, даний акт завірений печаткою відділу кадрів ДП ВЗ «Кристал». (а.с. 24, 26) Судом прийнято до уваги відповідь КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» від 24.09.2013 року на звернення відповідача. Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню, враховуючи вище викладене. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню загальна сума заборгованості за спожиті послуги з централізованого теплопостачання за період з липня місяця 2008 року по січень місяць 2015 року (включно) у розмірі 10 258, 89 гривень, з яких: 7 451, 83 гривень - борг за спожиті послуги з централізованого теплопостачання, 673, 26 гривень - 3 % річних, 2 133, 80 гривень - інфляційні. Невідшкодована відповідачем на користь позивача сума витрат, пов'язаних з наданням йому послуг з централізованого теплопостачання - це не отримані державою кошти, що у свою чергу, завдає шкоду безпосередньо інтересам держави. Враховуючи положення ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 243, 60 гривень. Враховуючи наведене,

Outcome: approved