Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

В червні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що 18 лютого 2003 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, від якого вони мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. В позовній заяві вказує, що подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати поваги один до одного. Сім'я перестала існувати, і жоден з них не намагався відновити сімейні відносини. Просить суд розірвати шлюб укладений між нею та [PERSON] 18 лютого 2003 року у виконкомі Семенівської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області за актовим записом № 2 та стягнути з відповідача на її користь сплачений судовий збір. В судовому засіданні позивач пояснила, що 18 лютого 2003 року між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб, від якого вони мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Зазначила, що вже більше року вони припинили шлюбні відносини, але проживають в одному будинку в різних кімнатах. У неї стосунки з іншим чоловіком, а тому вона не бажає підтримувати шлюбні відносини з [PERSON] Спільного господарства вони не ведуть. Просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище «[PERSON]», від стягнення з відповідача на її користь сплаченого судового збору в розмірі 640,00 грн. відмовилась. Позивач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував. Пояснив, що більше року вони не перебувають з позивачем у шлюбних відносинах, хоча продовжують проживати в одному будинку. Подружнє життя не склалося через те, що у [PERSON] з'явився інший чоловік. Однак, він бажає зберегти сім'ю заради дітей. Суд, заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши надані докази, прийшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Як вбачається із свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 18 лютого 2003 року у виконкомі Семенівської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області за актовим записом № 2 (а.с. 6). Згідно до свідоцтв про народження сторони мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO] (а.с. 5, 7) Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На переконання суду сторони про побудову сімейних відносин між собою на почуттях взаємної любові, поваги, дружби і взаємодопомоги не піклуються, шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, внаслідок чого їх шлюб носить формальний характер. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. Відповідно до ст. 56 СК України дружина та чоловік мають право на вільний вибір місця свого проживання, мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено право особи, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин, враховуючи відносини між позивачем та відповідачем, відсутність бажання досягти примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення. Шлюб між сторонами, відповідно до вимог ч.3 ст. 105, ст. 112 СК України підлягає розірванню. Прізвище позивача на її прохання належить відновити дошлюбне - «[PERSON]».

Outcome: approved