Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

В січні 2015 року ПАТ «Дельта Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON], про звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 22.09.2006 р. за р. № 3743, а саме нежитлову будівлю, загальною площею 640,7 кв.м., яка знаходиться за адресою : м. Одеса, вул. Мала Арнаутська, 71 та є спільною частковою приватною власністю іпотекодавців [PERSON] і [PERSON] на підставі рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 16.06.2006 р. , шляхом передачі цього предмета іпотеки у власність ПАТ «Дельта Банк» та визнання за ним права власності на цей предмет іпотеки, - в рахунок виконання основного зобовязання щодо оплати заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 11044603000 від 22.09.2006 р., укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» і [PERSON], у загальному розмірі 14631971,75 грн. (з яких : заборгованість за кредитом 8086580,24 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 6545391,51 грн.). Представник позивача [PERSON] просив розглянути дану справу без участі представника позивача, про що подав адресоване суду своє письмове клопотання яке приєднано судом до матеріалів справи. Третя особа [PERSON] також просив розглянути справу без його участі, про що подав адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи. Направлена судом судова повістка відповідачу [PERSON], за останньою відомою судові адресою її місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, була повернута судові з поміткою пошти про те, що вона більше не проживає за такою адресою. Направлена судом судова повістка відповідачу [PERSON], за останньою відомою судові адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, була повернута судові з поміткою пошти про те, що він не зявляється на пошту для одержання судової повістки за залишеним для нього повідомленням пошти. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задовлегня за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Згідно зі ст. 575 ЦК України іпотека є окремим видом застави. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 583 ЦК України заставодавцем може бути боржник або третя особа (майновий поручитель). Заставодавцем може бути власник речі або особа, якій належить майнове право, а також особа, якій власник речі або особа, якій належить майнове право, передали річ або майнове право з правом їх застави. Застава права на чужу річ здійснється за згодою власника цієї речі, якщо для відчуження цього права відровідно до договору або закону потрібна згода власника. Судом установлено, що згідно з Договором про надання споживчого кредиту № 0011044603000 від 22.09.2006 року АКІБ „УкрСиббанк, правонаступником якого є ПАТ „УкрСиббанк, надав [PERSON] кредит в розмірі 600000,00 дол.США на строк користування з 22.09.2006 р. по 22.09.2027 р., із сплатою процентів за користування кредитними коштами протягом перших 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, за процентною ставкою у розмірі 10,3 % річних, з переглядом процентної ставки кожного наступного місяця кредитування відповідно до умов цього Договору, з погашенням кредиту та сплатою процентів за користування кредитом шляхом внесення щомісячних платежів в терміни, розмірі та на умовах, що встановлені цим Договором, з датою кінцевого повернення кредиту та усіх нарахувань за ним 22.09.2027 р. Згідно з п.2.1. вказаного кредитного договору, в забезпечення виконання позичальником усіх грошових зобовязань за цим договором, 22.09.2006 р. між АКІБ «УкрСиббанк» як іпотекодержателем та [PERSON] і [PERSON] як іпотекодавцями, що виступають майновими поручителями [PERSON], був укладений іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за р. № 3743, умовами якого предметом іпотеки є нерухоме майно нежила будівля, загальною площею 640,7 кв.м., яка знаходиться за адресою : м. Одеса, вул. Мала Арнаутська, 71 та належить на праві спільної часткової власності іпотекодавцям на підставі рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 16.06.2006 р. у справі № 2-3310/06, зареєстрованого в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 18.07.2006 р. (номер запису : 169 в книзі : 54неж-104), - заставною вартістю 9738960,00 грн. Проте рішенням апеляційного суду Одеської області від 21.05.2008 р. скасовано рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 16.06.2006 р. у справі № 2-3310/06. При цьому, вказаним рішення апеляційного суду Одеської області від 21.05.2008 р. установлено, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 30.12.2005 р. , залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 14.06.2006 р., зокрема визнано недійсним свідоцтво про право власності на ? частину нежилої будівлі № 71 по вул. Мала Арнаутська в м. Одесі, видане [PERSON] на підставі розпорядження Приморської райадміністрації від 15.10.2003 р. за № 2516 ; визнано за [PERSON] право власності на 34/100 ч. нежилої будівлі № 71 по вул. Мала Арнаутська в м. Одесі ; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію в сумі 99164,00 грн. На вказане рішення [PERSON] та [PERSON] подали касаційну скаргу. Рішенням апеляційного суду Харківської області як судом касаційної інстанції від 26.06.2007 р. касаційна скарга [PERSON] та [PERSON] задоволена частково. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30.12.2005 р. та ухвала апеляційного суду Одеської області від 14.06.2006 р. в частині задоволення позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про припинення спільної часткової власності на нежилу будівлю № 71 по вул. Мала Арнаутська в м. Одесі, визнання права власності за ним на 34/100 ч. вказаної будівлі, стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошової компенсації в сумі 99164,00 грн. за належні їй 34/100 ч. нежилої будівлі скасовано. Ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про припинення спільної часткової власності на нежилу будівлю № 71 по вул. Мала Арнаутська в м. Одеси, визнання права власності за ним на 34/100 ч. вказаної будівлі, стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошової компенсації в сумі 99164,00 грн. за належні їй 34/100 ч. нежилої будівлі відмовлено. Таким чином, судовою колегією встановлено, що відповідно до рішення апеляційного суду Харківської області від 26.06.2007 р. фактично [PERSON] Є власником ? ч. спірної будівлі. Крім того, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач зазначає, що згідно з умовами договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року, ПАТ „УкрСиббанк продав (відступив), а ПАТ „Дельта Банк придбав та прийняв права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, в тому числі право вимоги за кредитним договором № 0011044603000 від 22.09.2006 р. та договорами, укладеними в забезпечення виконання позичальником зобов'язань за цим кредитним договором. Однак рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 15.04.2014 р. у справі № 522/14080/13-ц, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 01.04.2015 р., у задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON]П ., [PERSON] і [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 0011044603000 від 22.09.2006 року, саме з тих підстав, що, по-перше, позивачем при укладенні з ПАТ «УкрСиббанк» договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 р. не було дотримано процедури відступлення права вимоги за кредитним договором від первинного кредитора до позивача, а також порушено процесуальні принципи безпосередності дослідження усіх доказів в судовому засіданні та гласності судового розгляду, й з наведених підстав суд не вправі визнати позивача належним кредитором у досліджуваних правовідносинах; і, по-друге, враховуючи, що позивачем не доведено факту переходу права вимоги за договором про надання споживчого кредиту № 11182156000 від 27.07.2007 р., укладеного між відповідачем та АКІБ «УкрСиббанк», суд вважає позов необґрунтованим належним чином та таким, у задоволенні якого необхідно відмовити у повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст. 6 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. У даній справі позивачем також не доведено факту переходу права вимоги за договором про надання споживчого кредиту № 11182156000 від 27.07.2007 р.. З огляду на наведене, суд вважає позов необгрунтованим належним чином та таким, у задоволенні якого слід відмовити. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed