Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

В січні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням [ADDRESS]. Свої вимоги мотивувала тим, що відповідачка - її донька, хоча і зареєстрована за вказаною адресою, проте в квартирі не проживає вже тривалий час. Також вказувала на те, що відповідачка не бере участі в утриманні житла, не сплачує комунальні послуги. Жодних домовленостей між сторонами щодо користування житлом між сторонами не існує. Посилаючись на вищевикладене, позивачка просить суд визнати відповідачку таким, що втратила право користування [ADDRESS]. Позивачка в судове засідання не з'явилася, повідомлялася судом про розгляд справи належним чином. Від неї на адресу суду надійшла заява з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, повідомлялася судом про розгляд справи належним чином, причини неявки суду не повідомила. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з?явився, повідомлявся судом про розгляд справи належним чином. Від нього на адресу суду надійшла заява з проханням розглядати справу за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Згідно Ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 25.04.1996 р. квартира [ADDRESS] була передана [PERSON] за Договором дарування [PERSON]. Відповідно до Довідки ООББ «Волга» від 19.01.2016 р. за № 971 у вищевказаній квартирі зареєстровані та проживають позивачка - [PERSON], відповідачка по справі - [PERSON], та [PERSON] і [PERSON] Проте згідно Акту ОСББ «Волга» від 19.01.2016 р. за №972 в квартирі [ADDRESS] відповідачка [PERSON] не проживає з січня 2012 р. Особисті речі відповідачки в квартирі відсутні, участі в оплаті комунальних та експлуатаційних послуг вона не приймає. З матеріалів справи вбачається, що в березні 2015 р. позивачка зверталась до Ленінського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області із заявою про встановлення факту не проживання її доньки [PERSON], [INFO]. за адресою [ADDRESS]. Разом з тим згідно Висновку Ленінського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області від 02.04.2015 р. вбачається, що було проведено ретельну перевірку за заявою позивачки, однак було прийнято рішення про відмову в порушенні кримінальної справи в зв'язку з відсутністю складу злочину. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження майном. Гарантуючи захист права власності, передбачене ст. 41 Конституції України, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України. На підставі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира, інше житлове приміщення, призначені та придатні для проживання в них(ст.ст. 379, 380 ЦК ). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК та ст. 150 ЖК, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатись своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла втрачають право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік. Враховуючи вищенаведене суд вважає, що вимоги позивачки [PERSON] про визнання відповідачки такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартири, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved