Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-06 00:00:00

В травні 2020 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до Виконавчого комітету Криворізької міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії та просила суд визнати протиправними дії (бездіяльність) Виконавчого комітету Криворізької міської ради, код ЄДРПОУ 04052169 в частині відмови в її клопотанні в отриманні [PERSON] , іпн. [NUMBER] безоплатно у власність земельної ділянки розміром 0,1 га. у власність із земель комунальної власності за адресою: [ADDRESS] та зобов`язати виконавчий комітет Криворізької міської ради, код ЄДРПОУ 04052169 вирішити питання про передачу [PERSON] , іпн. [NUMBER] із земель комунальної власності безоплатно у власність земельної ділянки розміром 0,1 га., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначила, що вона офіційно зареєстрована згідно паспортних даних та мешкає за адресою: [ADDRESS] з [INFO] . Будинок в якому вона офіційно зареєстрована та мешкає вона особисто придбала по усній домовленості про купівлю-продаж з попереднім користувачем цього будинку (домашня угода) [PERSON] , яка відповідно до копії зведеного оціночного акту була зазначена власником домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . На даний час правовстановлюючі документи на право власності на вказане домоволодіння та правовстановлюючі документи на право власності або користування земельною ділянкою на якій розташований вказаний будинок у неї відсутні. Бажаючи оформити право власності на вказаний житловий будинок та земельну ділянку на якій він розташований нею були виготовлені технічний паспорт на житловий будинок та технічний звіт з топографо-геодезичними роботами по домоволодінню, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позивач у позові зазначає, що вона не одноразово зверталась до Виконавчого комітету Криворізької міської ради з клопотаннями про отримання у власність і користування земельної ділянки, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В результаті її звернення до виконавчого комітету Криворізької міської ради вона отримала відповідь з Управління містобудування і архітектури виконкому Криворізької міської ради від 05.06.2012 року за вих. №10/1206-09, в якій зазначено, що відповідно до вимог ч.5 ст.376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб та рекомендовано їй звернутись до суду. В 2014 році позивач повторно звернулась з аналогічним зверненням з питання отримання у власність або користування земельної ділянки що знаходиться за адресою: [ADDRESS] до виконавчого комітету Криворізької міської ради та нею було отримано лист за вих. №185 від 25.11.2014 року, в якому є посилання виконкому Криворізької міської ради ст.ст. 116, 119 Земельного кодексу України. В 2017 році позивач в черговий раз звернулась із заявою до виконавчого комітету Криворізької міської ради про передачу їй безоплатно або надання у користування земельної ділянки площею 0,1 га., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та нею було отримано відповідь за вих. №563 від 18.06.2017 року про відмову з посиланням на вимоги ст.ст. 123, 124, 134 ЗК України, де зазначено на вимогу про надання заявником документу на об`єкт нерухомості. В 2019 році позивач звернулась до міського голови Вілкула Ю.Г. з питань безоплатної передачі земельної ділянки, згідно листа відповіді Управління містобудівної діяльності та земельних відносин за вих. №117 від 26.03.2019 року було повідомлено позивача, що питання передачі земельної ділянки по [ADDRESS] у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) буде винесено на розгляд міської ради. В жовтні 2019 року її представник [PERSON] отримав наручно відповідь Департаменту регулювання містобудівної діяльності та земельних відносин виконкому міської ради за вих. № 380 від 23.09.2019 року, в якій вказувалось, що їй потрібно подати клопотання до міської ради про безоплатну передачу земельної ділянки по [ADDRESS] . 22 жовтня 2019 року позивач звернулась з клопотанням про отримання безоплатно у власність земельної ділянки із земель комунальної власності та 20.11.2019 року нею було отримано відповідь Департаменту регулювання містобудівної діяльності та земельних відносин виконкому міської ради за вих. №461 від 05.11.2019 року де в черговий раз їй надано рекомендації, однак питання не вирішено. Позивач зазначає, що відповідач протиправно в межах своїх повноважень після численних її звернень по вирішенню її земельного питання постійно здійснює відписки і не вирішує питання у відповідності до норм ст.ст. 116, 119, 121, 122, 123, 125 Земельного кодексу України, у зв`язку з чим посилаючись на вимоги ст. 2, 4, 5, 11, 15, 16, 21 Цивільного кодексу України позивач звернулась до суду з вказаним позовом. Ухвалою суду від 19 травня 2020 року відкрито провадження по вказаній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. (а.с.28) 09 липня 2020 року на електронну адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від представника виконкому Криворізької міської ради Сови Ю.В. в якому представник відповідача зазначила, що відповідно до п.34 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до компетенції міських рад відноситься вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин виключно на пленарних засіданнях міської ради. Крім того, представник відповідача вказала, що 22.10.2019 року позивач звернулась до міського голови з відповідним клопотанням, яке було подано через канцелярію виконкому Криворізької міської ради. Оскільки заявник звернувся не через центр надання адміністративних послуг, подане клопотання було розглянуто у порядку, передбаченому Законом України «Про звернення громадян» профільним структурним підрозділом виконкому Криворізької міської ради Департаментом регулювання містобудівної діяльності та земельних відносин виконкому Криворізької міської ради. Відповідно до наданої відповіді заявнику було надано ґрунтовні роз`яснення щодо порядку отримання у власність у порядку безоплатної приватизації земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] під розміщення та обслуговування житлового будинку та господарських споруд. Зокрема, було наголошено на тій обставині, що лише після отримання права власності на житловий будинок є можливим в подальшому оформлення права власності або користування земельної ділянки, на якій розташований об`єкт нерухомого майна. Також, у відзиві представник відповідача вказує, що позивач у позові зазначає, що будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] був придбаний за договором купівлі-продажу з [PERSON] , при цьому правовстановлюючі документи на домоволодіння у позивача відсутні. Ухвалою суду від 30 березня 2021 року за заявою представника позивача [PERSON] [PERSON] замінено неналежного відповідача Виконавчий комітет Криворізької міської ради на належного відповідача Криворізьку міську раду. (а.с.80) Присутній у судовому засіданні 30 квітня 2021 року представник позивача [PERSON] [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та посилаючись на обґрунтування зазначені в позовній заяві, просив суд позов задовольнити. Присутня у судовому засіданні 30 квітня 2021 року представник відповідача Криворізької міської ради Сова Ю.В. заперечувала проти задоволення заявлених позовних вимог, в обґрунтування чого зазначила, що Криворізька міська рада приймає рішення на сесії, є закон який визначає порядок оформлення права власності, потрібно зібрати пакет документів та подати до Криворізької міської ради проект землеустрою, а потім оформити право власності, пакет документів із заявою встановленого зразка подається до центру надання адміністративних послуг. Однак, вказана процедура позивачем не була виконана, у зв`язку з чим, клопотання позивача не могли бути розглянуті відповідачем. У зв`язку з чим, просила суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. У судове засідання призначене судом на 07 травня 2021 року, учасники по справі, не з`явились. 07 травня 2021 року від представника позивача [PERSON] [PERSON] надійшла заява, в якій останній просив суд позов задовольнити в повному обсязі та проводити розгляд вказаної справи без його участі. (а.с.92) 07 травня 2021 року від представника відповідача Криворізької міської ради Сови Ю.В. надійшла заява, в якій остання просила суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі та проводити розгляд вказаної справи без її участі представника відповідача. (а.с.89-90) Враховуючи вищевикладені заяви сторін, що попередньо учасники справи скористались своїм правом надати свої доводи та заперечення безпосередньо у судовому засіданні, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності учасників по справі на підставі наявних у справі матеріалів. У зв`язку з неявкою учасників справи у судове засідання, у відповідності до ст.247 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , з 19 лютого 1982 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відомостями зазначеними в паспорті серії [NUMBER] виданого на ім`я позивача. (а.с.8) 30.12.2010 року за підписом начальника КП ДОР «Криворізьке БТІ» Довгаль В.В. було складено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . У вказаному технічному паспорті відомості щодо власника будинку зазначено: кор. [PERSON] . (а.с.9-10) 20 грудня 2019 року на замовлення [PERSON] приватним підприємством «Глобус ММ» було складено технічний звіт з топографо-геодезичних робіт по [ADDRESS] . (а.с. 11-12) Відповідно до Листа за підписом начальника Управління містобудування і архітектури виконкому міської ради Гнатковського П. за вих. №10/1206-09 від 05.06.2012 року на звернення громадянки [PERSON] , встановлено, що позивачу повідомлено про те, що згідно Листа Міністерства регіонального розвитку та будівництва від 25.11.2008 року №10/23-1637 було надано роз`яснення щодо об`єктів самочинного будівництва. Будівлі та споруди, побудовані без дотримання норм і правил, а також не в установленому законом порядку, вважається самочинно збудованими об`єктами нерухомості, а саме: житловий будинок «А-1», сарай «Б», вбиральна «Г», літній душ «Д», літня кухня «Е». У вказаному листі рекомендовано [PERSON] звернутися до суду. (а.с.14) Відповідно до Листа за підписом заступника начальника управління земельних ресурсів виконкому міської ради Сагуйченко В. вих. №185 від 25.11.2014 року на звернення громадянки [PERSON] вбачається, що за дорученням в.о. міського голови секретаря міської голови Маляренко С.В. питання про набуття права власності на земельну ділянку за давністю користування (набувальна давність) розглянуто та управління земельних ресурсів виконкому міської ради посилаючись на вимоги ст.ст. 116, 119 ЗК України повідомлено, що з 01.01.2017 року вона має право за рішенням суду здійснити перехід права власності на земельну ділянку на підставі набувальної давності. Повідомлено [PERSON] , що порядок оформлення право установчих документів здійснюється у відповідності до вимог ст. 123 ЗК України. (а.с.13) З Листа за підписом в.о. директора Департаменту регулювання містобудівної діяльності та земельних відносин Бризецького О. вих. №К-2721-П від 12.03.2019 року вбачається, що [PERSON] повідомлено, що питання передачі земельної ділянки на [ADDRESS] у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) буде винесено на розгляд міської ради у разі встановлення правового статусу споруд, розміщених на цій земельній ділянці. (а.с.16) Відповідно до Листа за підписом в.о. директора Департаменту регулювання містобудівної діяльності та земельних відносин [PERSON] №К-10639-П від 22.10.2019 року на звернення громадянки [PERSON] та її представника [PERSON] останнім роз`яснено вимоги ст. 344 ЦК України та повідомлено, що після отримання права власності на житловий будинок, для оформлення земельної ділянки у власність їй необхідно звернутися: в землевпорядну організацію, яка має відповідну ліцензію, для розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та звернутись до адміністратора управління з питань надання адміністративних послуг виконкому міської ради в Центрі адміністративних послуг «Віза» для видачі рішення міської ради про передачу у власність та надає наступні документи: технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. (а.с.19) Статтями 15, 16 ЦК України передбачено право особи на звернення до суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. Згідно зі статтею 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси (частина перша статті 21 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції та законів України. Згідно зі статтею 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання. Відповідно до пункту 34 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до виключної компетенції пленарних засідань сільських, селищних, міських рад віднесено вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку (частина десята статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»). Відповідно до частини 2 статті 78 Земельного кодексу України (надалі - ЗК України) право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Частиною 1 статті 79 ЗК України визначено, що земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Згідно з частинами 1, 5 статті 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Статтею 80 ЗК України передбачено, що суб`єктами права власності на землю є: а) громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності; б) територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності; в) держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності. Згідно з частиною 1 статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Порядок набуття права на землю громадянами та юридичними особами регламентований главою 19 ЗК України. Частинами першою, другою статті 116 ЗК України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Відповідно до положень статті 118 ЗК України Громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених\~статтею 122 цього Кодексу. У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених\~статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею\~122_цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Згідно ч.ч.1, 4, 6 ст.120\~ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи,припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Істотною умовою договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, є кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з набуттям права власності на ці об`єкти, крім об`єктів державної власності, що підлягають продажу шляхом приватизації. Відповідно до статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Частиною 1 статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.328 ЦК право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Згідно ст.373 ЦК право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Відповідно до ст.377\~ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об`єкти (крім багатоквартирних будинків та об`єктів державної власності, що підлягають продажу шляхом приватизації). Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17.07.1997 року визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Суд враховує, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача) (частина перша статті 377 ЦК України). Частина друга статті 120 ЗК України закріплює принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. Визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на відповідні житловий будинок, будівлю чи споруду (висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 12 жовтня 2016 року у справі № 6-2225цс16). Перехід майнових прав до іншої особи зумовлює перехід до неї і прав на ту частину земельної ділянки, на якій безпосередньо розташований відповідний об`єкт нерухомості, та частини земельної ділянки, яка необхідна для його обслуговування. Особа, яка набула право власності на об`єкт нерухомості, розташований у межах земельної ділянки, якою користувався попередній власник нерухомого майна, набуває право вимагати оформлення на своє ім`я документів на користування земельною ділянкою на умовах і в обсязі, які були встановлені для попереднього землекористувача-власника об`єкта нерухомості, або частиною земельної ділянки, яка необхідна для обслуговування об`єкта нерухомості розташованого на ній. На підставі викладеного, судом встановлено, що позивачем [PERSON] не надано суду належних доказів того, що вона є власником будинку [ADDRESS] , вказані докази також не надавались позивачем при зверненні до відповідача з клопотанням про отримання у власність і користування земельної ділянки, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, позивачем не надано доказів, що вона має право на набуття права власності і на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт нерухомості. У зв`язку з чим, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для визнання протиправними дій (бездіяльності) Виконавчого комітету Криворізької міської ради в частині відмови в клопотанні в отриманні [PERSON] , безоплатно у власність земельної ділянки розміром 0,1 га. у власність із земель комунальної власності за адресою: [ADDRESS] . Проаналізувавши наведені норми матеріального права та встановлені обставини по справі, суд приходить до висновку, що право здійснювати розпорядження землями комунальної власності, у тому числі передавати їх у власність або користування фізичним та юридичним особам, належить до виключної компетенції органу місцевого самоврядування та не може бути делеговане суду. Відповідна правова позиція висловлена у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 96/2866/16-ц. Крім того, однією з підстав щодо визнання судом права власності на нерухоме майно, зокрема, щодо земельної ділянки є деталізація такого об`єкту нерухомого майна (номер ділянки, кадастровий номер земельної ділянки, тощо), однак, з боку позивача таких доказів до суду не надано. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача щодо визнання за нею права власності на земельну ділянку, є необґрунтованими та такими, що суперечать вимогам наведених вище норм матеріального права щодо права здійснювати розпорядження землями комунальної власності, у тому числі передавати їх у власність або користування фізичним та юридичним особам, яке належить до виключної компетенції органу місцевого самоврядування. Відповідно до ст. 141 ЦПК України у разі відмови у задоволенні позову судові витрати позивачеві не відшкодовуються. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed