Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла заява Комунального закладу «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. академіка О.І.Ющенка» про продовження надання амбулаторної психіатричної допомоги [PERSON] в примусовому порядку без її згоди. Заява мотивована тим, що [PERSON], [INFO], мешканка [ADDRESS], перебуває на обліку у диспансерному відділенні Комунального закладу «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. академіка О.І.Ющенка» з приводу хронічного психічного захворювання. Вперше психічні розлади з'явилися влітку 2009 року, коли вона стала тривожною, не спала, відмовлялася від їжі. Зі слів матері намагалася задушити свою малолітню дитину, у зв'язку з чим швидкою допомогою була доставлена в ВОПНЛ ім. акад. О.І.Ющенка та госпіталізована, де знаходилася з 20.07.2009 року по 16.09.2009 року. У відділенні була тривожною, напруженою, більшість часу проводила в ліжку, була негативістична. Виписана в стані поліпшення. З 23.12.2010 року по 26.02.2011 року та з 16.07.2011 року по 15.09.2011 року перебувала на стаціонарному лікуванні в ВОПНЛ ім.акад. О.І.Ющенка. Після випитої пляшки пива, змінився настрій, стала тривожною, плаксивою, відкрила вікно на другому поверсі та намагалась вистрибнути. Висновком лікарів-психіатрів від 12.09.2011 року пацієнтка [PERSON] хворіє на «Шизофренія, параноїдна форма, безперервний перебіг. Суїцидальна спроба». Рекомендовано призначити примусове амбулаторне лікування. За період 2011-2014 р.р. висновками комісії лікарів-психіатрів 6 разів за психічним станом пацієнтки [PERSON] було рекомендовано продовжити амбулаторне примусове лікування. 24.12.2014р. [PERSON] оглянута комісією лікарів-психіатрів. За результатами огляду комісією складено висновок№112, в якому вказано, що протягом півроку [PERSON] щомісячно оглядалась дільничним лікарем-психіатром, було призначене необхідне лікування, яке пацієнтка отримувала регулярно. На тлі призначеного лікування стан пацієнтки значно не покращився, не має усвідомлення необхідності безперервності лікування, погано спить, відчуває страх, тривогу, буває дратівлива. За психічним станом рекомендовано продовжити примусове амбулаторне психіатричне лікування. В судовому засіданні представник КЗ ВОПНЛ ім. академіка О.І. Ющенка Пастухова Т.В. заявлені вимоги підтримала, аргументуючи їх мотивами, викладеними в заяві. Просила заяву задовольнити. Прокурор Безпалюк А.О., проти задоволення заяви не заперечує. [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви, однак з огляду на її поведінку в судовому засіданні суд вважає, що усвідомленої згоди на призначення амбулаторної психіатричної допомоги вона не надала. Заслухавши пояснення представника лікарні, думку прокурора та [PERSON] дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], мешканка [ADDRESS], перебуває на обліку у диспансерному відділенні Комунального закладу «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. академіка О.І.Ющенка» з приводу хронічного психічного захворювання. Вперше психічні розлади з'явилися влітку 2009 року, коли вона стала тривожною, не спала, відмовлялася від їжі. Зі слів матері намагалася задушити свою малолітню дитину, у зв'язку з чим швидкою допомогою була доставлена в ВОПНЛ ім.акад. О.І.Ющенка та госпіталізована, де знаходилася з 20.07.2009 року по 16.09.2009 року. У відділенні була тривожною, напруженою, більшість часу проводила в ліжку, була негативістична. Виписана в стані поліпшення. З 23.12.2010 року по 26.02.2011 року та з 16.07.2011 року по 15.09.2011 року перебувала на стаціонарному лікуванні в ВОПНЛ ім.акад. О.І.Ющенка. Після випитої пляшки пива, змінився настрій, стала тривожною, плаксивою, відкрила вікно на другому поверсі та намагалась вистрибнути. За висновком лікарів-психіатрів від 12.09.2011 року пацієнтка [PERSON] хворіє на «Шизофренія, параноїдна форма, безперервний перебіг. Суїцидальна спроба». Рекомендовано призначити примусове амбулаторне лікування. Згідно постанови Ленінського районного суду м.Вінниці від 14.09.2011 року [PERSON], [INFO], мешканці [ADDRESS] була призначена амбулаторна психіатрична допомога в примусовому порядку без її згоди (справа №2-о-758/11, суддя Сало Т.Б.). За період 2011-2014 р.р. висновками комісії лікарів-психіатрів 6 разів за психічним станом пацієнтки [PERSON] було рекомендовано продовжити амбулаторне примусове лікування, яке відповідними судовими рішеннями продовжувалось. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 07.07.2014 року (справа №127/13599/14-ц) продовжено [PERSON] амбулаторне примусове психіатричне лікування. 24.12.2014р. [PERSON] оглянута комісією лікарів-психіатрів. За результатами огляду комісією складено висновок № 112, в якому вказано, що протягом півроку [PERSON] щомісячно оглядалась дільничним лікарем-психіатром, було призначене необхідне лікування, яке пацієнтка отримувала регулярно. На тлі призначеного лікування стан пацієнтки значно не покращився, не має усвідомлення необхідності безперервності лікування, погано спить, відчуває страх, тривогу, буває дратівлива. За психічним станом рекомендовано продовжити примусове амбулаторне психіатричне лікування. Відповідно до ч.2 ст.12 Закону України «Про психіатричну допомогу» амбулаторна психіатрична допомога може надаватися без усвідомленої згоди особи або без згоди її представника у разі встановлення у неї тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона завдасть шкоди своєму здоров'ю у зв'язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Амбулаторна психіатрична допомога особі без її усвідомленої згоди або без згоди її представника надається лікарем-психіатром в примусовому порядку за рішенням суду. У зв'язку з викладеним, суд вважає, що заяву слід задовольнити, так як [PERSON] потребує психіатричної допомоги, а неможливість усвідомлювати необхідність лікування є підставою для примусового порядку надання допомоги. Враховуючи наведене та

Outcome: approved