Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-06 00:00:00

В серпні 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Оскільської сільської ради Ізюмського району Харківської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, в якому просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на дві земельні ділянки: кадастровий номер 6322888000:02:000:0299, площею 4,6923 га. та кадастровий номер 6322888000:02:000:0151, площею 4,4548 га., що розташовані на території Оскільської сільської ради Ізюмського району Харківської області. До судового засідання позивач не з`явився, згідно заяви її представника, наявної в матеріалах справи, просить розгляд справи провести без його участі, позов підтримав в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявне клопотання, в якому зазначено, що заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не має, заперечень проти позовної заяви не надали. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 03 червня 2019 року, виданим Виконавчим комітетом Оскільської сільської ради Ізюмського району Харківської області. Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ХР № 096074, виданого 06 жовтня 2004 року на підставі розпорядження голови Ізюмської райдержадміністрації від 25 серпня 2004 року № 373 [PERSON] належить на праві власності земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Червонооскільської сільської ради Ізюмського району Харківської області площею 4,4548 га, кадастровий номер 6322888000:02:000:0151. Окрім того, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ХР № 096186, виданого 06 жовтня 2004 року на підставі розпорядження голови Ізюмської райдержадміністрації від 25 серпня 2004 року № 373 [PERSON] належить на праві власності земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Червонооскільської сільської ради Ізюмського району Харківської області площею 4,6923 га, кадастровий номер 6322888000:02:000:0299. Відповідно до заповіту від 23 січня 2017 року, посвідченого секретарем Оскільської сільської ради Ізюмського району Харківської області Ляшенко С.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 01, [PERSON] заповіла належні їй земельні ділянки [PERSON] , [INFO] . Згідно ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. На підставі ст. 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у виді втрати права на спадщину. Згідно ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, тому відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на право власності на майно мого померлого не може бути перешкодою в реалізації її права на спадщину. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.23 (абз.3) своєї постанові № 7 від 30 травня 2008 року Про судову практику у справах про спадкування, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до судової практики розгляду цивільних справ про спадкування, узагальненої в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» позови щодо права спадкування за загальними правилами підсудності подаються до суду за місцем проживання (знаходження) відповідача, за винятком позовів щодо нерухомого спадкового майна, які подаються до суду за місцезнаходженням цього майна. Таким чином суд вважає, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved